Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par jaunām psihoaktīvām vielām /* COM/2013/0619 final - 2013/0305 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS 1.1. Vispārīgais konteksts Iekšējā tirgū ātri parādās un izplatās arvien vairāk jaunu psihoaktīvu vielu, kuru iedarbība līdzinās to vielu iedarbībai, kas tiek kontrolētas saskaņā ar ANO konvencijām par narkotiskajām vielām un kuras pārdod kā to legālas alternatīvas („legālas apreibinošas vielas”). Šīs vielas, kas iedarbojas uz centrālo nervu sistēmu, izmainot psihiskās funkcijas, izmanto arī rūpniecībā vai pētniecībā, piemēram, kā aktīvas vielas medikamentos. Pieaug to cilvēku skaits, jo īpaši jauniešu vidū, kuri lieto jaunas psihoaktīvas vielas, neskatoties uz iespējamo risku, ko varētu salīdzināt ar risku, kuru rada ANO kontroles pasākumiem pakļauto narkotiku lietošana. Pēdējo gadu laikā ES katru nedēļu tika ziņots par vienu jaunu psihoaktīvu vielu, un ir sagaidāms, ka šādu ziņojumu skaits turpinās pieaugt turpmākajos gados. Šīs vielas tiek brīvi pārdotas, ja vien valsts iestādes nepiemēro dažādus ierobežojošus pasākumus, kas ietver administratīvas vai kriminālas sankcijas, ņemot vērā risku, ko rada šādu vielu lietošana. Šādi valsts noteikti ierobežojumi, kas katrā dalībvalstī un katrai vielai atšķiras, var kavēt tirdzniecību iekšējā tirgū un apgrūtināt rūpniecisku vai komerciālu lietojumu izstrādi nākotnē. Jaunām psihoaktīvām vielām nepiemēro kontroles pasākumus saskaņā ar ANO konvencijām par narkotiskajām vielām atšķirībā no tādām psihoaktīvām vielām kā kokaīns un amfetamīns, lai gan tās vajadzētu kontrolēt ANO līmenī, pamatojoties uz riska novērtējumu, ko pēc vismaz vienas ANO dalībvalsts pieprasījuma veica Pasaules Veselības organizācija. Komisijas paziņojumā „Stingrāka Eiropas reakcija uz narkotiku izraisītajām problēmām”[1], kas pieņemts 2011. gada oktobrī, jaunu psihoaktīvu vielu izplatība ir atzīta par vienu no nopietnākajām problēmām ES narkomānijas apkarošanas politikā, kuras risināšanai vajadzīga efektīvāka ES reakcija. Paziņojums radīja pamatu jauniem ES tiesību aktu priekšlikumiem attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām, pamatojoties uz Padomes Lēmumu 2005/387/TI par informācijas apmaiņu, riska novērtējumu un jaunu psihoaktīvu vielu kontroli[2]. Padome 2011. gada decembrī[3] lūdza Komisijai iesniegt tiesību akta priekšlikumu, ar kuru tiktu pārskatīts Padomes Lēmums 2005/387/TI. Tiesību akta priekšlikums par jaunām psihoaktīvām vielām ir iekļauts Komisijas 2013. gada darba programmā[4]. Šā regulas priekšlikuma mērķis ir uzlabot iekšējā tirgus darbību saistībā ar jaunu psihoaktīvo vielu likumīgiem izmantošanas veidiem, samazinot šķēršļus tirdzniecībai, novēršot šādu šķēršļu rašanos un palielinot juridisko noteiktību uzņēmējiem, vienlaikus samazinot to vielu pieejamību, kas rada risku, izmantojot ātrāku, efektīvāku un samērīgāku ES rīcību. To papildina priekšlikums direktīvai, lai grozītu Padomes 2004. gada 25. oktobra Pamatlēmumu 2004/757/TI, ar ko paredz minimuma noteikumus par noziedzīgu darbību pazīmēm un sodiem narkotisko vielu nelikumīgas tirdzniecības jomā[5]. Tādējādi ir paredzēts paplašināt pamatlēmuma piemērošanas jomu, lai iekļautu viskaitīgākās jaunās psihoaktīvās vielas, kas rada nopietnu risku. Tas nozīmē, ka vielām, kuras rada nopietnu risku veselībai, sabiedrībai un drošībai un kurām piemēro pastāvīgus tirgus ierobežojumus saskaņā ar šo regulas priekšlikumu, atbilstoši grozītā pamatlēmuma priekšlikumam piemēro arī krimināltiesību normas, kuras attiecas uz kontrolējamām narkotikām. Ir nepieciešana ātrāka, efektīvāka un atbilstošāka rīcība attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām ES līmenī, ņemot vērā straujās izmaiņas šajā tirgū, kas likušas valsts iestādēm rīkoties. Pēdējo gadu laikā dalībvalstu iesniegto paziņojumu skaits par jaunām psihoaktīvām vielām Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centram (EMCDDA) ir krasi pieaudzis. Laikposmā no 1997. gada līdz 2012. gadam tika ziņots par aptuveni 290 vielām. Laikposmā no 2009. gada līdz 2012. gadam paziņojumu skaits trīskāršojās (no 24 līdz 73). Vairāk nekā viena dalībvalsts ir ziņojusi par aptuveni 80 % šo vielu. Iespējams, ka varētu parādīties pat vairāki tūkstoši vielu, jo ar salīdzinoši nelielām izmaksām var izgatavot daudzus esošu vai jaunu, vēl neizmantotu vielu, atvasinājumus. Šī problēma ir sīkāk apskatīta EMCDDA 2012.[6] un 2013. gada[7] ziņojumos, kā arī EMCDDA un Eiropola publikācijā "EU drug markets report: a strategic analysis" ("Ziņojums par narkotiku tirgiem ES – stratēģiska analīze")[8], kas publicēta 2013. gada janvārī. Šķiet, ka jaunu psihoaktīvu vielu patēriņš Eiropā pieaug, un tās pārsvarā lieto jaunieši. Eirobarometra 2011. gada aptaujā „Jauniešu attieksme pret narkotikām” atklājās, ka 5 % jauniešu ES ir vismaz vienreiz lietojuši šādas vielas, lielākais skaits, t. i., 16 %, konstatēts Īrijā, bet aptuveni 10 % Polijā, Latvijā un Lielbritānijā. EMCDDA veikto ātro aptauju dati liecina, ka laikposmā no 2010. gada līdz 2012. gadam tiešsaistes veikalu skaits, kuros pārdod jaunas psihoaktīvas vielas, ir palielinājies četras reizes, t. i., līdz 690. Jaunu psihoaktīvu vielu lietošana var nodarīt kaitējumu cilvēku veselībai un drošībai, var izraisīt nāvi, traumas vai slimības, kā arī var radīt risku un slogu sabiedrībai, jo var izsaukt agresivitāti un novest pie noziedzīgas rīcības. Šos riskus pastiprina fakts, ka daudzas no šīm vielām pārdod patērētājiem bez atbilstoša marķējuma un lietošanas pamācības. Dažos gadījumos tās pārdod „melnajā tirgū” līdzās kontrolējamām narkotikām vai to vietā. Šo vielu straujā parādīšanās un izplatība, kā arī ar tām saistītie potenciālie riski, likuši valstu iestādēm piemērot šīm vielām dažādus ierobežojošus pasākumus. Pēdējos gados simtiem šādu vielu vai vielu maisījumu dalībvalstīs piemēro dažādus ierobežojošus pasākumus. Šādi valstu noteiktie pasākumi traucē tirdzniecību ar vielām, kuras izmanto likumīgos izmantošanas veidos. Aptuveni vienu piekto daļu no vielām, par kurām ziņojušas dalībvalstis, izmanto arī citos veidos (taču informācija par šādiem lietojumiem netiek sistemātiski apkopota visā ES). Valstu noteiktie ierobežojošie pasākumi, kas katrā dalībvalstī var atšķirties un pēc būtības var radīt šķēršļus tirdzniecībai ar vielām, kuras izmanto likumīgos izmantošanas veidos, tirgus sadrumstalotība, nevienlīdzīga konkurence un juridiskā nenoteiktība, ar ko saskaras uzņēmēji, apgrūtina uzņēmumu darbību iekšējā tirgū. Tie apgrūtina pētniecību, kavējot jaunu lietojuma veidu izstrādi šīm vielām. Ierobežojošie pasākumi izsauc ķēdes reakciju uzņēmēju vidū dažādos tirgos, jo šādas vielas izmanto citu vielu vai maisījumu ražošanā, kurus, savukārt, izmanto dažādu preču izgatavošanā. Tā kā jaunu psihoaktīvu vielu tirgus, visticamāk, pieaugs, palielināsies arī šķēršļi likumīgai tirdzniecībai. Lai sekmētu iekšējā tirgus darbību, vienlaikus aizsargājot patērētājus no kaitīgām jaunām psihoaktīvām vielām, rīcība ES līmenī nodrošina komerciālai un rūpnieciskai izmantošanai, kā arī zinātniskiem pētījumiem un attīstībai paredzētu jaunu psihoaktīvu vielu brīvu apriti un atbilstoši pielāgotus ierobežojošus pasākumus, ko piemēro kaitīgām vielām proporcionāli to radītā riska līmenim. Tādēļ šis priekšlikums izveido stabilu sistēmu, lai veiktu ātru informācijas apmaiņu par jaunām psihoaktīvām vielām, kas parādās tirgū, tostarp par to izmantošanu komerciālām un rūpniecības vajadzībām, lai novērtētu risku, kas saistīts ar šādām vielām, kuras izraisa bažas ES mērogā, un lai izņemtu no tirgus aprites vielas, kuras rada risku. Vielas, par kurām ir aizdomas, ka tās varētu radīt tūlītēju sabiedrības veselības apdraudējumu, tiks izņemtas no patēriņa tirgus līdz riska novērtējuma pabeigšanai. Pēc riska novērtējuma pabeigšanas tiks veikti vielu radītajam riskam samērīgi pasākumi. Lai gan ES līmenī netiks piemēroti nekādi ierobežojumi tām vielām, kuras rada nelielu apdraudējumu veselībai, sabiedrībai un drošībai, vielām, kuras rada mērenu risku, piemēros patēriņa tirgus ierobežojumu, kas nozīmē, ka šādas vielas nevarēs pārdot patērētājiem (izņemot īpaši atļautiem izmantošanas veidiem, ko nosaka, piemēram, tiesību akti medikamentu jomā), taču to tirdzniecība būs atļauta komerciālām un rūpniecības vajadzībām, kā arī zinātniskās pētniecības un attīstības mērķiem. Jaunām psihoaktīvām vielām, kuras rada nopietnu risku, piemēros pastāvīgu tirgus ierobežojumu, kas attieksies gan uz patēriņa, gan komerciālo tirgu, un tās varēs izmantot vienīgi īpaši atļautām komerciālām un rūpniecības vajadzībām, kā arī zinātniskās pētniecības un attīstības mērķiem. Bez tam, kā paskaidrots iepriekš, šīm vielām piemēros ES krimināltiesību normas saskaņā ar pievienoto priekšlikumu direktīvai, ar ko groza pamatlēmumu par nelegālu narkotiku tirdzniecību. Tām jaunajām psihoaktīvajām vielām, attiecībā uz kurām ES nav pieņēmusi lēmumu, dalībvalstis var piemērot valsts tehniskos noteikumus, pilnībā ievērojot ES noteikumus, tādējādi novēršot nepamatotus šķēršļus tirdzniecībai[9]. 1.2. Atbilstošās tiesību normas Drīz pēc tam, kad tika izveidots iekšējais tirgus bez robežām un parādījās un strauji izplatījās tādas sintētiskas narkotikas kā amfetamīni un ekstazī, kļuva skaidrs, ka valstu rīcības efektivitāte ir ierobežota un ir nepieciešama rīcība ES līmenī, lai ierobežotu kaitīgu vielu izplatīšanos. Lai risinātu šo problēmu, 1997. gadā tika pieņemta ES Vienotā rīcība 97/396/TI par informācijas apmaiņu, riska novērtējumu un jaunu sintētisko narkotiku kontroli[10]. Ar Padomes Lēmumu 2005/387/TI, ar kuru atcēla Vienoto rīcību 97/396/TI, tika izveidota ES mēroga sistēma, lai apkarotu jaunas psihoaktīvas vielas (sintētiskas un dabīgas), kas rada bažas ES līmenī. Tā paredz noteikumus informācijas apmaiņai par šīm vielām starp dalībvalstīm, ko koordinē EMCDDA un Eiropols, šo vielu radītā riska novērtēšanai un tādu vielu kontrolei un kriminālsodu piemērošanai visā ES, kas rada risku. Komisijas 2011. gada jūlija novērtējuma ziņojumā[11] secināts, ka, lai gan Padomes Lēmums 2005/387/TI ir noderīgs instruments, tas nav pietiekams, ņemot vērā problēmas apmēru un sarežģītību, un tāpēc to ir nepieciešams pārskatīt. Piemērojamā procedūra ir pārāk ilgstoša, tā ir reaģējoša un neparedz iespēju vielas kontrolēt un piemērot kriminālsodus. Šī regula aizstāj Padomes Lēmumu 2005/387/TI. 2. REZULTĀTI PĒC APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMA 2.1. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Šā priekšlikuma sagatavošanas laikā notika plašas apspriedes ar ieinteresētām personām un ekspertiem, kā arī tika veikta sabiedriskā apspriešana internetā un ārējs pētījums. Izmantojot rakstisku apspriešanos, Komisija iesaistīja visas dalībvalstis Padomes Lēmuma 2005/387/TI darbības izvērtēšanā. Saistībā ar ārējo pētījumu Komisija apkopoja un izvērtēja daudzu Padomes Lēmuma 2005/387/TI īstenošanā iesaistīto valsts iestāžu (par narkotiku apkarošanas tiesību aktu izstrādi atbildīgo iestāžu, tiesu iestāžu un veselības aizsardzības ministriju, veselības aprūpes un tiesībsargājošo iestāžu) un ES aģentūru viedokļus. Komisija arī apkopoja un izskatīja viedokļus, ko izteica starptautiskas organizācijas (tostarp Pasaules Veselības organizācija), pilsoniskās sabiedrības organizācijas, uzņēmēji, kas darbojas dažādos tirgos, pētniecības institūti un akadēmisko aprindu eksperti. Saistībā ar novērtējuma ziņojumu dalībvalstu vidū veiktā aptauja liecināja, ka daudzas dalībvalstis uzskata, ka pašreizējais instruments ir nepietiekams, jo nepiedāvā alternatīvas kontrolei un kriminālsodiem, kā arī ierosina apsvērt plašāku iespēju klāstu, kas balstītos uz administratīvo tiesību normām. Turklāt visas dalībvalsts bija vienisprātis, ka ir nepieciešama ātrāka rīcība, lai apkarotu jaunas psihoaktīvas vielas (tostarp pagaidu pasākumi), un ka pašreizējais lēmumu pieņemšanas process ir pārāk lēns. Divu Komisijas 2011. gada 15. decembrī un 2012. gada 1. martā organizēto ekspertu sanāksmju laikā eksperti no akadēmiskām aprindām un praktiķi uzsvēra, ka Padomes lēmums un ražojumu drošumu regulējošie tiesību akti ir nepietiekami, jo nespēj kontrolēt lielo daudzumu jauno psihoaktīvo vielu, kas parādās tirgū un kuru ietekme un riski lielākoties nav zināmi. Viņi norādīja, ka jaunos tiesību aktos par jaunām psihoaktīvām vielām jāņem vērā vielu radītie atšķirīgie riska līmeņi. Daži dalībnieki pauda bažas, ka pārāk stingriem politikas pasākumiem (piem., vispārējiem ierobežojumiem, ko piemēro visām vielu grupām, vai plašai kriminālsodu izmantošanai) varētu būt negatīvas sekas. Piemēram, vielas no legālā tirgus nonāktu nelegālajā tirgū, no tirgus izņemtās vielas tiktu aizstātas ar citām, kuras varētu būt pat kaitīgākās, bez tam šādas vielas nebūtu pieejamas izpētei. Tika veiktas aptaujas un intervijas ar uzņēmējiem, kas ražo šādas vielas dažādām rūpniecības vajadzībām, kā arī ar viņu tirdzniecības asociācijām un ar tiem, kuri ražo vai izplata jaunas psihoaktīvas vielas izmantošanai izklaides nolūkos. Tāpat tika intervēti jaunu psihoaktīvu vielu lietotāji, kuri tās izmanto izklaides nolūkos. Eirobarometra 2011. gada aptaujā „Jauniešu attieksme pret narkotikām” tika apkopoti 15 līdz 24 gadus vecu jauniešu viedokļi. Gandrīz puse respondentu (47 %) uzskatīja, ka ierobežojumi būtu jāpiemēro tikai tām vielām, kuru kaitējums veselībai ir pierādīts, bet 34 % uzskatīja, ka jāierobežo visas vielas, kurām ir kontrolējamām narkotikām līdzīga ietekme. No 2011. gada 28. oktobra līdz 2012. gada 3. februārim Komisija organizēja narkomānijas apkarošanas politikas sabiedrisko apspriešanu. Tajā bija iekļauts jautājums par regulatīviem pasākumiem, ko ES būtu jāizstrādā, lai ierobežotu jaunu psihoaktīvu vielu izplatību. Tika saņemtas 134 atbildes, kurās visbiežāk bija atzīmēta nepieciešamība pēc ātrākas rīcības saistībā ar psihoaktīvām vielām un izteiktas bažas par nepārdomātu kriminālsodu piemērošanu. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja ir mudinājusi[12] Komisiju izvērtēt iespējas, kas ļautu izvairīties no tā, ka šādu vielu lietošana personīgām vajadzībām tiktu uzskatīta par noziedzīgu nodarījumu. 2.2. Ietekmes novērtējums Komisija veica alternatīvu politikas risinājumu ietekmes novērtējumu, ņemot vērā rezultātus, ko deva apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ārējie pētījumi. Ietekmes novērtējumā secināts, ka būtu vēlams šāds risinājums: – jaunām psihoaktīvām vielām jānosaka diferencētāki un atbilstošāki ierobežojošie pasākumi, kuriem nevajadzētu kavēt šo vielu izmantošanu rūpniecībā; – ierobežojoši pasākumi jāievieš agrāk, bet vielām, kas varētu radīt tūlītēju apdraudējumu sabiedrības veselībai, jāpiemēro pagaidu ierobežojumi; – ierobežojošiem pasākumiem jābūt proporcionāliem precīzāk noteiktam vielu riska līmenim, piem., vielām, kas rada mērenu risku, piemēro ierobežojumus patēriņa tirgū (un uz tām attiecas administratīvo tiesību normas), bet vielām, kuras rada nopietnu risku, piemēro plašākus ierobežojumus tirgū, kā arī krimināltiesību normas; – ierobežojoši pasākumi jāievieš, izmantojot ātrāku procedūru. Ietekmes novērtējumā secināts, ka visefektīvākais veids, kā nepieļaut kaitīgu jaunu psihoaktīvu vielu parādīšanos tirgū, ir ES noteikumu par nelegālu narkotiku tirdzniecību piemērošana tām jaunajām psihoaktīvajām vielām, kas rada nopietnu risku. Šādu krimināltiesību normu piemērošana kontrolējamām narkotikām un tikpat kaitīgām jaunām psihoaktīvām vielām, kas rada nopietnu risku, nepieļaus tirdzniecību ar šādām vielām un noziedzīgu grupu iesaistīšanos, tajā pašā laikā pilnveidojot un precizējot ES tiesisko regulējumu attiecībā uz narkotikām. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI 3.1. Juridiskais pamats Priekšlikuma mērķis ir nodrošināt, ka netiek traucēta tirdzniecība ar jaunām psihoaktīvām vielām, kuras izmanto rūpniecības un komerciālām vajadzībām, un ka šī tirgus darbība uzlabojas, bet kaitīgās vielas, kas rada bažas ES līmenī, nenodara kaitējumu cilvēku veselībai un drošībai. Priekšlikums ir balstīts uz Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 114. pantu, kas pilnvaro Eiropas Parlamentu un Padomi veikt pasākumus, lai tuvinātu dalībvalstu tiesību aktu, normatīvo vai administratīvo aktu noteikumus, kuri attiecas uz iekšējā tirgus izveidi un darbību. LESD 114. panta 3. punkts nosaka, ka Komisijai priekšlikumos, kas paredzēti LESD 114. panta 1. punktā, ir jānodrošina augsts veselības, drošības un patērētāju aizsardzības līmenis. Šis priekšlikums ietilpst rīcības jomā, kuras mērķis ir uzlabot iekšējā tirgus darbību šādu iemeslu dēļ: – tas novērš šķēršļus tirdzniecībai ar jaunām psihoaktīvām vielām, kuras izmanto divējādā veidā, tajā pašā laikā ļaujot pieņemt pasākumus, lai ierobežotu tādu vielu pieejamību patērētājiem, kuras rada risku; – tas novērš juridiskās noteiktības trūkumu uzņēmējiem, saskaņojot rīcību attiecībā uz vielām, kas izraisa bažas visā ES; – tas savieno jaunu psihoaktīvu vielu rūpnieciskās izmantošanas tirgu ar plašāku iekšējo tirgu. 3.2. Subsidiaritāte, proporcionalitāte un pamattiesību ievērošana Ir nepārprotami skaidrs, ka attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām ir nepieciešama ES rīcība. Dalībvalstis vienas pašas nespēj atrisināt problēmas, ko rada kaitīgu jaunu psihoaktīvu vielu izplatība iekšējā tirgū un valstu atšķirīgās pieejas šai situācijai. Ja šajā jomā valstu rīcība netiks saskaņota, tas var radīt nevēlamas sekas, piemēram, traucēt iekšējā tirgus darbību saistībā ar šādu vielu likumīgu tirdzniecību vai veicināt kaitīgu vielu nonākšanu no vienas dalībvalsts citā. Tādējādi ir nepieciešama ES līmeņa rīcība, lai nodrošinātu, ka jaunas psihoaktīvas vielas, kas varētu būt kaitīgas un rada bažas visā ES, varētu identificēt, novērtēt un gadījumā, ja tās rada risku, ātri izņemt no tirgus aprites visās dalībvalstīs. Priekšlikums attiecas uz šādām tiesībām un principiem, kas nostiprināti ES Pamattiesību hartā, proti, tiesībām uz veselības aprūpi (jo īpaši, lai nodrošinātu augstu cilvēku veselības aizsardzības līmeni, 35. pants) un patērētāju tiesību aizsardzību (38. pants), darījumdarbības brīvību (16. pants) un tiesībām uz īpašumu (17. pants), tiesībām uz efektīvu tiesību aizsardzību un tiesībām uz taisnīgu tiesu (47. pants), nevainīguma prezumpciju un tiesībām uz aizstāvību (48. pants). Šīm tiesībām un brīvībām var piemērot ierobežojumus, bet tikai saskaņā ar ES Pamattiesību hartas 52. panta 1. punktā noteiktajiem ierobežojumiem un prasībām. Priekšlikums ir samērīgs un paredz vienīgi to, kas vajadzīgs, lai sasniegtu tā mērķus, jo attiecas vienīgi uz tām jaunajām psihoaktīvajām vielām, kuras rada bažas ES līmenī, un nosaka pielāgotu, diferencētu pieeju, saskaņā ar kuru pasākumi ir proporcionāli vielu radītajam faktiskajam riskam. Konkrēti piesardzības pasākumi, kas noteikti instrumentā, jau paši par sevi garantē, ka jebkurai personai, kuras tiesības skar jebkādu administratīvo pasākumu vai sankciju īstenošana saskaņā ar regulu, ir tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību. 3.3. Instrumenta izvēle Regula ir piemērots instruments, lai izveidotu vienotus noteikumus, nodrošinātu jēdzienu un procedūru skaidrību, kā arī garantētu uzņēmējiem juridisko noteiktību, vienlaikus nodrošinot, ka ierobežojošus pasākumus tieši piemēro visās dalībvalstīs. 3.4 Konkrēti noteikumi 1. pants. Priekšmets un darbības joma — šajā pantā izklāstīts priekšlikuma mērķis un darbības joma, īpaši uzsverot, ka tas nosaka noteikumus ierobežojumu piemērošanai jaunu psihoaktīvu vielu brīvai apritei iekšējā tirgū. 2. pants. Definīcijas — šajā pantā iekļautas definīcijas, ko piemēro visā instrumentā. 3. pants. Brīva aprite — šis pants nosaka brīvas aprites principu attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām, ko izmanto komerciālām un rūpniecības vajadzībām, kā arī zinātniskiem pētījumiem un attīstībai. 4. pants. Šķēršļu novēršana brīvai apritei — šis pants precizē, kādos gadījumos dalībvalstis var ieviest ierobežojumus attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām. 5. pants. Informācijas apmaiņa — šis pants nosaka dalībvalstu, EMCDDA un Eiropola attiecīgās lomas, veicot informācijas apmaiņu par jaunām psihoaktīvām vielām. 6. pants. Kopīgs ziņojums — šis pants nosaka, kādam jābūt EMCDDA un Eiropola kopīgā ziņojuma par jaunu psihoaktīvu vielu saturam un tā sagatavošanas un nosūtīšanas kārtībai. Informāciju, kuru iekļauj kopīgā ziņojumā, vāc Komisija, Eiropas Zāļu aģentūra, Eiropas Ķīmikāliju aģentūra un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde. 7. pants. Riska novērtējuma procedūra un ziņojums — šis pants pilnvaro Komisiju pieprasīt EMCDDA novērtēt, kādu risku rada jaunā psihoaktīvā viela, par kuru ticis sagatavots kopīgs ziņojums. Tajā aprakstīta EMCDDA Zinātniskās komitejas veiktā riska novērtējuma gaita, kā arī riska novērtējuma ziņojuma sagatavošana un nosūtīšana. 8. pants. Izslēgšana no riska novērtējuma — šajā pantā precizēti gadījumi, kad netiek veikts jaunas psihoaktīvas vielas radītā riska novērtējums. 9. pants. Tūlītējs sabiedrības veselības apdraudējums un pagaidu ierobežojums patēriņa tirgū — šajā pantā izklāstīti kritēriji, uz kuriem pamatojoties, Komisija nosaka, vai jauna psihoaktīva viela rada tūlītēju sabiedrības veselības apdraudējumu, un tas pilnvaro Komisiju uz laiku aizliegt šīs vielas apriti patēriņa tirgū, ja tā rada šādu tūlītēju sabiedrības veselības apdraudējumu. 10. pants. Veselībai, sabiedrībai un drošībai radītā riska līmeņa noteikšana pēc riska novērtējuma — šajā pantā izklāstīti kritēriji, uz kuriem pamatojoties, Komisija nosaka riska līmeni, ko veselībai, sabiedrībai un drošībai rada jauna psihoaktīva viela. 11. pants. Neliels risks — šis pants nosaka, ka Komisija nepiemēro nekādus ierobežojošus pasākumus jaunām psihoaktīvām vielām, kas rada nelielu risku veselībai, sabiedrībai un drošībai, un definē, kas ir neliels risks. 12. pants. Mērens risks un pastāvīgs ierobežojums patēriņa tirgū — šis pants pilnvaro Komisiju aizliegt patēriņa tirgū tādas jaunas psihoaktīvas vielas apriti, kura rada mērenu risku veselībai, sabiedrībai un drošībai, un definē, kas ir mērens risks. 13. pants. Nopietns risks un pastāvīgs tirgus ierobežojums — šis pants pilnvaro Komisiju aizliegt izgatavot, ražot, darīt pieejamas tirgū, pārvadāt, importēt vai eksportēt jaunas psihoaktīvas vielas, kas rada nopietnu risku veselībai, sabiedrībai un drošībai, un definē, kas ir nopietns risks. 14. pants. Atļautā izmantošana — šis pants nosaka izņēmumus tirgus ierobežojumiem, ko ievieš saskaņā ar šo regulu. 15. pants. Uzraudzība — šis pants paredz saistības veikt to vielu uzraudzību, par kurām ir sagatavots kopīgs ziņojums. 16. pants. Riska līmeņa atkārtota pārbaude — šis pants nosaka, ka jāveic atkārtota jaunas psihoaktīvas vielas radītā riska līmeņa pārbaude, ņemot vērā jaunu informāciju un pierādījumus par konkrēto vielu. 17. pants. Sankcijas — šis pants paredz, ka dalībvalstīm ir jāizstrādā noteikumi par administratīvajām sankcijām, ko piemēro tirgus ierobežojumu pārkāpumu gadījumā, un jānodrošina, lai tās būtu efektīvas, samērīgas un preventīvas. 18. pants. Tiesiskās aizsardzības līdzeklis — šis pants nosaka tiesības uz efektīvu tiesiskās aizsardzības līdzekli, kas nostiprināts Pamattiesību hartas 47. pantā. 19. pants. Komiteja — šis pants paredz standarta noteikumus attiecībā uz īstenošanas pilnvaru izmantošanu atbilstoši LESD 291. pantam. 20. pants. Pētniecība un analīze — šajā pantā aprakstīti veidi, kādos ES atbalsta informācijas un zināšanu pilnveidošanu, apmaiņu un izplatīšanu par jaunām psihoaktīvām vielām, lai veicinātu ātru informācijas apmaiņu par jaunām psihoaktīvām vielām un to riska novērtējumu. 21. pants. Ziņošana — šis pants paredz, ka EMCDDA un Eiropolam katru gadu jāziņo par konkrētu regulas aspektu īstenošanu. 22. pants: Novērtēšana — šis pants nosaka, ka Komisijai regulāri jānovērtē regulas īstenošana, piemērošana un efektivitāte un jāziņo Eiropas Parlamentam un Padomei. 23. pants. Lēmuma 2005/387/TI aizstāšana — šis pants paredz, ka šī regula aizstāj Padomes Lēmumu 2005/387/TI. 24. pants. Stāšanās spēkā — šis pants nosaka, kad regula stājas spēkā. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikums tieši neietekmē ES budžetu, kā arī neparedz jaunus uzdevumus EMCDDA, Eiropolam, Eiropas Zāļu aģentūrai, Eiropas Ķīmikāliju aģentūrai (ECHA) un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EFSA). Saskaņā ar šo regulu ECHA un EFSA vienīgi vajadzēs dalīties ar to rīcībā esošo informāciju par nelielu skaitu vielu, bet tām nevajadzēs sagatavot jaunu informāciju. 2013/0305 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par jaunām psihoaktīvām vielām (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc tiesību akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[13], rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Jaunas psihoaktīvas vielas, kurām var būt dažādi lietojuma veidi komerciālām un rūpniecības vajadzībām, kā arī zinātniskiem mērķiem, var radīt risku veselībai, sabiedrībai un drošībai, ja tās lieto cilvēku uzturā. (2) Pēdējos gados ir pieaudzis dalībvalstu to ziņojumu skaits par jaunām psihoaktīvām vielām, kas iesniegti, izmantojot ātras informācijas apmaiņas mehānismu, kuru izveidoja ar 1997. gada 16. jūnija Vienoto rīcību 97/396/TI, ko Padome pieņēma, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K.3. pantu par informācijas apmaiņu, riska novērtējumu un kontroli attiecībā uz jaunām sintētiskām narkotikām[14], un kuru vēlāk nostiprināja ar 2005. gada 10. maija Padomes Lēmumu 2005/387/TI par informācijas apmaiņu, riska novērtējumu un kontroli attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām[15]. Vairāk nekā viena dalībvalsts ir ziņojusi par lielāko daļu šo jauno psihoaktīvo vielu. Daudzas no šīm jaunajām psihoaktīvajām vielām tika pārdotas patērētājiem bez atbilstoša marķējuma un lietošanas pamācības. (3) Dalībvalstu kompetentās iestādes ievieš dažādus ierobežojošus pasākumus attiecībā uz šīm jaunajām psihoaktīvajām vielām, lai novērstu risku, ko tās rada vai var radīt, ja tiek lietotas uzturā. Tā kā jaunas psihoaktīvas vielas bieži izmanto, lai izgatavotu dažādus produktus vai citas vielas, ko izmanto tādu preču ražošanā kā zāles, rūpnieciskie šķīdinātāji, tīrīšanas līdzekļi vai augsto tehnoloģiju preces, tad ierobežota pieejamība šādai izmantošanai varētu būtiski ietekmēt uzņēmējus, traucējot viņu uzņēmējdarbību iekšējā tirgū. (4) Iekšējā tirgū pieejamais arvien pieaugošais skaits jaunu psihoaktīvu vielu, to daudzveidība, ātrums, ar kādu tās parādās tirgū, dažādi riski, kas apdraud cilvēkus, tās lietojot, kā arī pieaugošais skaits cilvēku, kuri šīs vielas lieto, liek valsts iestādēm meklēt efektīvus risinājumus, kā aizsargāt sabiedrības veselību un drošību, neradot šķēršļus iekšējā tirgus darbībai. (5) Ierobežojošie pasākumi dažādās dalībvalstīs būtiski atšķiras, un tas nozīmē, ka uzņēmējiem, kuri izmanto jaunas psihoaktīvas vielas dažādu preču ražošanā, ir jāievēro atšķirīgas prasības, piemēram, attiecībā uz pirmseksporta paziņojumu, eksporta atļauju vai importa un eksporta licencēm. Tādējādi atšķirības dalībvalstu tiesību aktos, normatīvajos un administratīvajos aktos attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām traucē iekšējā tirgus darbību, radot šķēršļus tirdzniecībai, veidojot tirgus sadrumstalotību, juridisku nenoteiktību un nevienlīdzīgas konkurences nosacījumus uzņēmējiem, kas apgrūtina uzņēmumu darbību iekšējā tirgū. (6) Tādu jaunu psihoaktīvu vielu gadījumā, kuras izmanto komerciālām un rūpniecības vajadzībām vai zinātniskiem mērķiem, ierobežojoši pasākumi ne tikai rada šķēršļus tirdzniecībai, bet arī šo lietojuma veidu izstrādei, kā arī varētu radīt nopietnus šķēršļus tirdzniecībai tiem uzņēmējiem, kuri cenšas attīstīt šādus lietojuma veidus, ievērojami apgrūtinot piekļuvi šīm jaunajām psihoaktīvajām vielām. (7) Atšķirības starp dažādiem ierobežojošiem pasākumiem, ko piemēro jaunām psihoaktīvām vielām, var arī veicināt kaitīgu jaunu psihoaktīvu vielu nonākšanu citās dalībvalstīs, apgrūtinot centienus ierobežot to pieejamību patērētājiem un mazinot patērētāju aizsardzību visā Savienībā. (8) Ir sagaidāms, ka šādas atšķirības tikai pieaugs, jo dalībvalstis turpina īstenot atšķirīgas pieejas, lai kontrolētu jaunas psihoaktīvas vielas. Tādēļ ir sagaidāms, ka pieaugs šķēršļi tirdzniecībai un tirgus sadrumstalotība, kā arī trūks juridiskās noteiktības un vienlīdzīgu konkurences nosacījumu, kas radīs vēl lielākus šķēršļus iekšējā tirgus darbībai. (9) Šie iekšējā tirgus darbības traucējumi ir jānovērš, un tālab būtu jātuvina noteikumi, kas attiecas uz jaunām psihoaktīvām vielām, kuras rada bažas Savienības līmenī, tajā pašā laikā nodrošinot augstu veselības, drošības un patērētāju aizsardzības līmeni. (10) Ja jaunas psihoaktīvas vielas un maisījumus paredzēts izmantot komerciālām un rūpniecības vajadzībām, kā arī zinātniskai pētniecībai un attīstībai, to apritei Savienībā jābūt brīvai. Šajā regulā jāparedz noteikumi ierobežojumu piemērošanai šādai brīvai apritei. (11) Jaunām psihoaktīvām vielām, kas rada risku veselībai, sabiedrībai un drošībai visā Savienībā, piemēro pasākumus Savienības līmenī. Rīcībai attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām saskaņā ar šo regulu jāveicina cilvēku veselības un drošības augsta līmeņa aizsardzība, kā noteikts Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. (12) Šī regula neattiecas uz narkotisko vielu prekursoriem, jo šo ķīmisko vielu novirzīšanai, lai ražotu narkotiskas vai psihotropas vielas, piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulu (EK) Nr. 273/2004 par narkotisko vielu prekursoriem[16] un Padomes 2004. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 111/2005, ar ko paredz noteikumus par uzraudzību attiecībā uz narkotisko vielu prekursoru tirdzniecību starp Kopienu un trešām valstīm[17]. (13) Jebkurai Savienības rīcībai saistībā ar jaunām psihoaktīvām vielām jābalstās uz zinātniskiem pierādījumiem, un tai jāpiemēro konkrēta procedūra. Pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju, ir jāsagatavo ziņojums par jaunām psihoaktīvām vielām, kuras rada bažas visā Savienībā. Ziņojumā jānorāda, vai ir nepieciešams veikt riska novērtējumu. Pēc riska novērtējuma Komisijai jāizlemj, vai jaunajām psihoaktīvajām vielām ir jāpiemēro kādi ierobežojoši pasākumi. Tūlītēja sabiedrības veselības apdraudējuma gadījumā pirms riska novērtējuma pabeigšanas Komisijai jāpiemēro vielām pagaidu ierobežojumi patēriņa tirgū. Ja parādās jauna informācija par jaunu psihoaktīvu vielu, Komisijai ir atkārtoti jānovērtē tās radītā riska līmenis. Ziņojumi par jaunām psihoaktīvām vielām ir jāpublisko. (14) Saskaņā ar šo regulu nav jāveic jaunas psihoaktīvas vielas riska novērtējums, ja tā tiek izvērtēta saskaņā ar starptautiskām tiesībām vai tā ir aktīva zāļu vai veterināro zāļu sastāvdaļa. (15) Ja jaunā psihoaktīvā vielā, par kuru ir sagatavots ziņojums, ir aktīva zāļu vai veterināro zāļu sastāvdaļa, Komisijai kopā ar Eiropas Zāļu aģentūru jāizvērtē turpmākas rīcības nepieciešamība. (16) Pasākumiem, kurus piemēro jaunām psihoaktīvām vielām Savienības līmenī, jābūt proporcionāliem to radītajam riskam veselībai, sabiedrībai un drošībai. (17) Attiecībā uz dažām jaunām psihoaktīvām vielām, kas rada tūlītēju sabiedrības veselības apdraudējumu, vajadzīga steidzama rīcība. Tāpēc līdz riska novērtējuma pabeigšanai ir jāierobežo to pieejamība patērētājiem. (18) Savienības līmenī nekādus ierobežojošus pasākumus nepiemēro jaunām psihoaktīvām vielām, kuras rada nelielu risku veselībai, sabiedrībai un drošībai. (19) Tās jaunās psihoaktīvās vielas, kas rada mērenu risku veselībai, sabiedrībai un drošībai, nedrīkst būt pieejamas patērētājiem. (20) Tās jaunās psihoaktīvās vielas, kas rada nopietnu risku veselībai, sabiedrībai un drošībai, nedrīkst būt pieejamas tirgū. (21) Šajā regulā jāparedz izņēmumi, lai nodrošinātu cilvēku un dzīvnieku veselības aizsardzību, veicinātu zinātnisko pētniecību un attīstību, kā arī ļautu izmantot jaunas psihoaktīvas vielas rūpniecībā ar nosacījumu, ka tās netiek izmantotas ļaunprātīgi vai citiem mērķiem. (22) Lai nodrošinātu efektīvu šīs regulas īstenošanu, dalībvalstīm jāizstrādā noteikumi par sankcijām, ko piemēro ierobežojošu pasākumu pārkāpumu gadījumos. Šīm sankcijām jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām. (23) Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centram (EMCDDA), kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Regulu 1920/2006/EK[18], būs galvenā loma informācijas apmaiņā par jaunām psihoaktīvām vielām un to radītā riska veselībai, sabiedrībai un drošībai izvērtēšanā. (24) Mehānisms ātrai informācijas apmaiņai par jaunām psihoaktīvām vielām ir izrādījies noderīgs informācijas apmaiņas kanāls par jaunām psihoaktīvām vielām, par jaunām tendencēm kontrolējamo psihoaktīvo vielu lietošanā un par brīdinājumiem saistībā ar vielu ietekmi uz sabiedrības veselību. Šis mehānisms būtu turpmāk jāpilnveido, lai varētu vēl efektīvāk reaģēt uz straujo jauno psihoaktīvo vielu parādīšanos un izplatību visā Savienībā. (25) Informācija no dalībvalstīm ir būtiska, lai efektīvi darbotos procedūras, uz kurām pamatojoties, tiek pieņemts lēmums par tirgus ierobežojumu piemērošanu jaunām psihoaktīvām vielām. Dalībvalstīm regulāri jāvāc dati par jaunu psihoaktīvu vielu izmantošanu, ar tām saistītajām veselības, drošības un sociālajām problēmām un politikas risinājumiem, saskaņā ar EMCDDA sistēmu informācijas vākšanai par galvenajiem epidemioloģiskajiem rādītājiem un citiem svarīgiem datiem. Dalībvalstīm jādalās ar šo informāciju. (26) Nepietiekamā spēja identificēt jaunas psihoaktīvas vielas un prognozēt to parādīšanos un izplatību, kā arī pierādījumu trūkums par to radīto risku veselībai, sabiedrībai un drošībai traucē efektīvi reaģēt. Tāpēc ir jāsniedz atbalsts, tostarp Savienības līmenī, lai veicinātu sadarbību starp EMCDDA, pētniecības institūtiem un tiesu medicīnas laboratorijām, kurām ir attiecīga pieredze, lai palielinātu spēju novērtēt jaunas psihoaktīvas vielas un efektīvi rīkoties. (27) Informācijas apmaiņas, riska novērtējuma un pagaidu vai pastāvīgu ierobežojošu pasākumu pieņemšanas procedūrām saistībā ar jaunām psihoaktīvām vielām, kuras izveidotas ar šo regulu, būtu jāļauj ātri rīkoties. Tirgus ierobežojumi ir jāievieš bez liekas kavēšanās, ne vēlāk kā astoņu nedēļu laikā pēc kopīgā ziņojuma vai riska novērtējuma saņemšanas. (28) Ja Savienība ir pieņēmusi pasākumus, lai jaunai psihoaktīvai vielai piemērotu tirgus ierobežojumus saskaņā ar šo regulu, dalībvalstis var pieņem tehniskus noteikumus attiecībā uz šo jauno psihoaktīvo vielu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvu 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumus[19]. Lai saglabātu Savienības iekšējā tirgus vienotību un novērstu nepamatotus šķēršļus tirdzniecībai, dalībvalstīm nekavējoties jāinformē Komisija par jebkuru tehnisko noteikumu projektu attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām atbilstoši procedūrai, kas izveidota ar Direktīvu 98/34 /EK. (29) Saistībā ar aizvien pieaugošo jaunu psihoaktīvu vielu lietošanu un to iespējamajiem riskiem liela nozīme ir profilakses un kaitējuma novēršanas un mazināšanas pasākumiem. Internets, kas ir viens no galvenajiem izplatīšanas kanāliem, ar kura starpniecību jaunas psihoaktīvas vielas tiek pārdotas, ir jāizmanto, lai izplatītu informāciju par to risku veselībai, sabiedrībai un drošībai, ko šīs vielas rada. (30) Zālēm un veterinārajām zālēm piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvu 2001/82/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz veterinārajām zālēm[20], Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm[21], un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regulu (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru[22]. Tāpēc šī regula neattiecas uz to ļaunprātīgu vai nepareizu izmantošanu. (31) Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus pagaidu un pastāvīgu tirgus ierobežojumu piemērošanai, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras. Minētās pilnvaras jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[23]. (32) Komisijai nekavējoties jāpieņem piemērojamie īstenošanas akti pienācīgi pamatotos nenovēršamas steidzamības gadījumos, ja vairākās dalībvalstīs strauji pieaudzis nāves gadījumu skaits pēc jaunās psihoaktīvās vielas lietošanas. (33) Piemērojot šo regulu, Komisijai jāapspriežas ar dalībvalstu ekspertiem, attiecīgajām Savienības aģentūrām, pilsonisko sabiedrību un uzņēmējiem. (34) Tā kā ierosinātās rīcības mērķus atsevišķas dalībvalstīs nevar pietiekami labi īstenot un, ņemot vērā paredzētās darbības sekas, šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā. Saskaņā ar šajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šī regula paredz vienīgi to, kas vajadzīgs, lai sasniegtu šos mērķus. (35) Lai izveidotu vienotus noteikumus, nodrošinātu jēdzienu un procedūru skaidrību, kā arī garantētu uzņēmējiem juridisko noteiktību, ir lietderīgi pieņemt šo tiesību aktu kā regulu. (36) Šajā regulā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, tostarp darījumdarbības brīvība, tiesības uz īpašumu un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I. NODAĻA Priekšmets — Darbības joma — Definīcijas 1. pants Priekšmets un darbības joma 1. Šī regula paredz noteikumus jaunu psihoaktīvu vielu brīvas aprites ierobežojumiem iekšējā tirgū. Šim nolūkam tiek izveidots mehānisms informācijas apmaiņai par jaunām psihoaktīvām vielām, to riska novērtējumam un ierobežojošu pasākumu piemērošanai tirgū Savienības līmenī. 2. Šo regulu nepiemēro klasificētām vielām, kā noteikts Regulā (EK) Nr. 273/2004 un Regulā (EK) Nr. 111/2005. 2. pants Definīcijas Šajā regulā piemēro šādas definīcijas: (a) „jauna psihoaktīva viela” ir dabiska vai sintētiska viela, kura, ja to lieto cilvēks, spēj izraisīt centrālās nervu sistēmas stimulāciju vai depresiju, kā rezultātā rodas halucinācijas, izmaiņas motorikā, domāšanā, uzvedībā, uztverē, apziņā vai garastāvoklī, kura ir paredzēta lietošanai cilvēkiem vai kuru varētu lietot cilvēki pat tad, ja tā nav paredzēta lietošanai cilvēkiem, nolūkā izraisīt kādu no iepriekš minētajiem efektiem vai vairākus šādus efektus, kuru nekontrolē ne 1961. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Vienotā konvencija par narkotiskajām vielām, kas grozīta ar 1972. gada protokolu, ne 1971. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencija par psihotropajām vielām; šī viela nav alkohols, kofeīns un tabaka, kā arī tabakas izstrādājumi tādā nozīmē, kā noteikts Padomes 2001. gada 5. jūnija Direktīvā 2001/37/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu[24]; (b) „maisījums” ir maisījums vai šķīdums, kas satur vienu vai vairākas jaunas psihoaktīvas vielas; (c) „zāles” ir produkts, kā definēts Direktīvas 2001/83/EK 1. panta 2. punktā; (d) „veterinārās zāles” ir produkts, kā definēts Direktīvas 2001/82/EK 1. panta 2. punktā; (e) „tirdzniecības atļauja” ir atļauja zāļu vai veterināro zāļu laišanai tirgū saskaņā ar Direktīvu 2001/83/EK, Direktīvu 2001/82/EK vai Regulu (EK) Nr. 726/2004; (f) „darīt pieejamu tirgū” nozīmē, veicot komercdarbību, par maksu vai bez maksas piegādāt jaunu psihoaktīvu vielu izplatīšanai, patēriņam vai izmantošanai Savienības tirgū; (g) „patērētājs” ir jebkura fiziska persona, kura darbojas nolūkos, kas nav saistīti ar tās uzņēmējdarbību, amatniecisko darbību vai profesiju; (h) „izmantošana komerciālām un rūpniecības vajadzībām” ir jebkura izgatavošana, apstrāde, pagatavošana, glabāšana, sajaukšana, ražošana un pārdošana fiziskām un juridiskām personām, kuras nav patērētāji; (i) „zinātniskā pētniecība un attīstība” ir zinātniskie eksperimenti, analīze vai izpēte, ko veic stingri kontrolētos apstākļos saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006; (j) „Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēma” ir Pasaules Veselības organizācija, Narkotisko vielu komisija un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja, kuras darbojas saskaņā ar to attiecīgo atbildību, kā aprakstīts 1961. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Vienotās konvencijas par narkotiskajām vielām 3. pantā vai 1971. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijas par psihotropajām vielām 2. pantā. II NODAĻA Brīva aprite 3. pants Brīva aprite Jaunu psihoaktīvu vielu un maisījumu, ko paredzēts izmantot komerciālām un rūpniecības vajadzībām, kā arī zinātniskiem pētījumiem un attīstībai, aprite Savienībā notiek brīvi. 4. pants Šķēršļu novēršana brīvai apritei Ja Savienība nav pieņēmusi pasākumus, lai piemērotu jaunai psihoaktīvai vielai tirgus ierobežojumus saskaņā ar šo regulu, dalībvalstis var pieņemt tehniskus noteikumus attiecībā uz šādu jaunu psihoaktīvu vielu saskaņā ar Direktīvu 98/34/EK. Dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju par jebkuru šādu tehnisko noteikumu projektu attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām saskaņā ar Direktīvu 98/34/EK. III NODAĻA informācijas apmaiņa un vākšana 5. pants Informācijas apmaiņa Valstu kontaktpunkti, kas ietilpst Eiropas Informācijas tīklā par narkotikām un narkomāniju (Reitox), un Eiropola valsts vienības sniedz EMCDDA un Eiropolam pieejamo informāciju par iespējamo jauno psihoaktīvo vielu vai maisījumu patēriņu, iespējamo risku, izgatavošanu, ekstrakciju, ievešanu, tirdzniecību, izplatīšanu, nelikumīgu tirdzniecību, izmantošanu komerciāliem un zinātniskiem mērķiem. EMCDDA un Eiropols nekavējoties paziņo šo informāciju Reitox un Eiropola valstu vienībām. 6. pants Kopīgs ziņojums 1. Ja EMCDDA un Eiropols vai Komisija uzskata, ka vairāku dalībvalstu sniegtā informācija par jaunu psihoaktīvu vielu rada bažas visā Savienībā, ņemot vērā risku, ko šī jaunā psihoaktīvā viela varētu radīt veselībai, sabiedrībai un drošībai, EMCDDA un Eiropols par jauno psihoaktīvo vielu sagatavo kopīgu ziņojumu. 2. Kopīgajā ziņojumā iekļauj: (a) informāciju par to, kāda veida risku rada jaunās psihoaktīvās vielas, ja tās lieto cilvēki, un kāds ir sabiedrības veselības apdraudējuma apmērs, kā minēts 9. panta 1. punktā; (b) jaunās psihoaktīvās vielas ķīmiskās un fizikālās īpašības, to ražošanā vai ekstrahēšanā izmantotās metodes un ķīmiskos prekursorus, ja tādi zināmi, kā arī informāciju par citām tādām jaunām psihoaktīvām vielām ar līdzīgu ķīmisko sastāvu, kas ir parādījušās; (c) informāciju par jaunās psihoaktīvās vielas izmantošanu komerciāliem un rūpniecības mērķiem, kā arī zinātniskās pētniecības un attīstības nolūkos; (d) informāciju par jaunās psihoaktīvās vielas izmantošanu cilvēku un dzīvnieku ārstēšanai, tostarp izmantojot to kā aktīvu vielu zālēs vai veterinārajās zālēs; (e) informāciju par noziedzīgu grupējumu iesaistīšanos jaunās psihoaktīvās vielas ražošanā, izplatīšanā vai tirdzniecībā un jaunās psihoaktīvās vielas jebkādu izmantošanu narkotisko vai psihotropo vielu ražošanā; (f) informāciju par to, vai jaunā psihoaktīvā viela pašlaik tiek vērtēta vai jau ir izvērtēta Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēmā; (g) informāciju par to, vai jaunajai psihoaktīvajai vielai dalībvalstīs piemēro kādus ierobežojošus pasākumus; (h) informāciju par jebkādiem esošiem profilaktiskiem un kaitējuma novēršanas pasākumiem, ko īsteno, lai novērstu jaunās psihoaktīvās vielas lietošanas radītās sekas. 1. EMCDDA un Eiropols pieprasa valstu kontaktpunktiem un Eiropola valsts vienībām sniegt papildu informāciju par jaunām psihoaktīvām vielām. Šo informāciju sniedz četru nedēļu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas. 2. EMCDDA un Eiropols pieprasa Eiropas Zāļu aģentūrai sniegt informāciju par to, vai Savienībā vai kādā dalībvalstī jaunā psihoaktīvā viela ir: (a) aktīva viela tādu zāļu vai veterināro zāļu sastāvā, kuras ir saņēmušas tirdzniecības atļauju; (b) aktīva viela tādu zāļu vai veterināro zāļu sastāvā, par kurām iesniegts pieteikums tirdzniecības atļaujas saņemšanai; (c) aktīva viela tādu zāļu vai veterināro zāļu sastāvā, kuras ir saņēmušas tirdzniecības atļauju, bet kuru tirdzniecības atļauju kompetentās iestādes ir apturējušas; (d) aktīvā viela nereģistrētu zāļu sastāvā atbilstoši Direktīvas 2001/83/EK 5. pantam vai veterināro zāļu sastāvā, ko konkrētam gadījumam pagatavojusi persona, kurai saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem ir tiesības to darīt saskaņā ar Direktīvas 2001/82/EK 10. panta c) apakšpunktu. Dalībvalstis sniedz Eiropas Zāļu aģentūrai iepriekš minēto informāciju, ja aģentūra to pieprasa. Eiropas Zāļu aģentūra sniedz tās rīcībā esošo informāciju četru nedēļu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas no EMCDDA. 1. EMCDDA pieprasa Eiropas Ķimikāliju aģentūrai un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei sniegt to rīcībā esošo informāciju un datus par jauno psihoaktīvo vielu. EMCDDA ievēro informācijas izmantošanas nosacījumus, par kuriem to informē Eiropas Ķimikāliju aģentūra un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde, ieskaitot nosacījumus par informācijas un datu drošību un konfidenciālas uzņēmējdarbības informācijas aizsardzību. Eiropas Ķimikāliju aģentūra un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde sniedz to rīcībā esošo informāciju un datus četru nedēļu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas. 2. EMCDDA un Eiropols iesniedz Komisijai kopīgo ziņojumu astoņu nedēļu laikā pēc pieprasījuma sniegt papildu informāciju, kas minēta 3. punktā. Kad EMCDDA un Eiropols apkopo informāciju par maisījumiem vai vairākām jaunām psihoaktīvām vielām ar līdzīgu ķīmisko uzbūvi, viņi iesniedz Komisijai atsevišķus kopīgus ziņojumus desmit nedēļu laikā pēc pieprasījuma sniegt papildu informāciju, kas minēta 3. punktā. IV NODAĻA Riska novērtējums 7. pants Riska novērtējuma procedūra un ziņojums 1 Četru nedēļu laikā pēc 6. pantā minētā kopīgā ziņojuma saņemšanas Komisija var lūgt EMCDDA novērtēt iespējamo jaunās psihoaktīvās vielas radīto risku un sagatavot riska novērtējuma ziņojumu. Riska novērtējumu veic EMCDDA Zinātniskā komiteja. 2. Riska novērtējuma ziņojums iekļauj kritēriju un 10. panta 2. punktā minētās informācijas analīzi, lai ļautu Komisijai noteikt jaunās psihoaktīvās vielas veselībai, sabiedrībai un drošībai radītā riska līmeni. 3. EMCDDA Zinātniskā komiteja izvērtē risku īpašas sanāksmes laikā. Komitejas sastāvu iespējams paplašināt, pieaicinot ne vairāk kā piecus ekspertus no saistītām zinātnes jomām, lai sagatavotu objektīvu novērtējumu par jaunās psihoaktīvās vielas radīto risku. EMCDDA direktors izraugās ekspertus no ekspertu saraksta. EMCDDA valde apstiprina ekspertu sarakstu reizi trijos gados. Komisijai, EMCDDA, Eiropolam un Eiropas Zāļu aģentūrai ir tiesības izvirzīt divus novērotājus no savas organizācijas. 4. EMCDDA Zinātniskā komiteja veic riska novērtējumu, pamatojoties uz informāciju, ko par vielas risku un tās lietojumiem, tostarp tās izmantošanu komerciālām un rūpniecības vajadzībām, iesniegušas dalībvalstis, Komisija, EMCDDA, Eiropols, Eiropas Zāļu aģentūra, Eiropas Ķimikāliju aģentūra un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde, kā arī ņemot vērā jebkādus citus attiecīgus zinātniskus pierādījumus. Tiek ņemti vērā visu locekļu viedokļi. EMCDDA atbalsta riska novērtējumu un nosaka, kāda informācija nepieciešama, ieskaitot konkrētus pētījumus vai pārbaudes. 5. EMCDDA iesniedz Komisijai riska novērtējuma ziņojumu divpadsmit nedēļu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas no Komisijas. 6. Pēc EMCDDA pieprasījuma Komisija var pagarināt riska novērtējuma sagatavošanas periodu, bet ne ilgāk kā par divpadsmit nedēļām, lai varētu veikt papildu pētījumus un savākt datus. EMCDDA iesniedz šādu pieprasījumu Komisijai sešu nedēļu laikā pēc riska novērtējuma uzsākšanas. Ja divu nedēļu laikā pēc šāda pieprasījuma iesniegšanas Komisija nav izteikusi iebildumus, riska novērtējuma periods tiek pagarināts. 8. pants Izslēgšana no riska novērtējuma 1. Riska novērtējumu neveic, ja jaunā psihoaktīvā viela ir Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēmas izvērtēšanas beigu stadijā, proti, ja Pasaules Veselības organizācijas ekspertu komiteja par narkotiku atkarību ir publicējusi kritisku analīzi kopā ar rakstisku rekomendāciju, izņemot gadījumus, ja ir būtiska jauna informācija vai īpaši nozīmīga informācija Savienībai, kura nav ņemta vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēmā. 2. Riska novērtējumu neveic, ja jaunā psihoaktīvā viela ir izvērtēta Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēmā, bet ir pieņemts lēmums to neuzskaitīt atbilstīgi 1961. gada Vienotajai konvencijai par narkotiskajām vielām, kas grozīta ar 1972. gada protokolu, vai 1971. gada Konvencijai par psihotropajām vielām, izņemot gadījumus, ja ir būtiska informācija, kas ir jauna vai īpaši nozīmīga Savienībai. 3. Riska novērtējumu neveic, ja jaunā psihoaktīvā viela ir: (a) aktīva viela tādu zāļu vai veterināro zāļu sastāvā, kuras ir saņēmušas tirdzniecības atļauju; (b) aktīva viela tādu zāļu vai veterināro zāļu sastāvā, par kurām iesniegts pieteikums tirdzniecības atļaujas saņemšanai; (c) aktīva viela tādu zāļu vai veterināro zāļu sastāvā, kuras ir saņēmušas tirdzniecības atļauju, bet kuru tirdzniecības atļauju kompetentās iestādes ir apturējušas. V NODAĻA Tirgus ierobežojumi 9. pants Tūlītējs sabiedrības veselības apdraudējums un pagaidu ierobežojums patēriņa tirgū 1. Ja Komisija pieprasa jaunas psihoaktīvas vielas riska novērtējumu saskaņā ar 7. panta 1. punktu, tā, pieņemot lēmumu, aizliedz jauno psihoaktīvo vielu darīt pieejamu tirgū patērētājiem, ja, pamatojoties uz esošo informāciju, tā rada tūlītēju sabiedrības veselības apdraudējumu, ko apliecina: (a) ziņojumi par nāves gadījumiem un nopietnām veselības problēmām, ko izraisījis jaunās psihoaktīvās vielas patēriņš vairākās dalībvalstīs un kas saistītas ar šīs vielas akūto toksicitāti; (b) jaunās psihoaktīvās vielas izplatība un tās lietošanas paradumi iedzīvotājiem kopumā un īpašām lietotāju grupām, jo īpaši lietošanas biežums, daudzums un lietošanas veids, tās pieejamība patērētājiem un izplatīšanās potenciāls, kas norāda, ka riska pakāpe ir ievērojama. 2. Komisija pieņem 1. punktā minēto lēmumu, izmantojot īstenošanas aktus. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 19. panta 2. punktā. Pienācīgi pamatotos nenovēršamas steidzamības gadījumos, kas saistīti ar strauju tādu letālu iznākumu skaita pieaugumu vairākās dalībvalstīs, kurus izraisījis attiecīgās jaunās psihoaktīvās vielas patēriņš, Komisija nekavējoties pieņem piemērojamus īstenošanas aktus saskaņā ar 19. panta 3. punktā noteikto procedūru. 3. Tirgus ierobežojumi, kas noteikti 1. punktā minētajā lēmumā, nepārsniedz divpadsmit mēnešu ilgu periodu. 10. pants Veselībai, sabiedrībai un drošībai radītā riska līmeņa noteikšana pēc riska novērtējuma 1. Komisija nosaka, kāda līmeņa risku veselībai, sabiedrībai un drošībai rada jaunā psihoaktīvā viela, par kuru ticis sagatavots riska novērtējuma ziņojums. To nosaka, pamatojoties uz visiem pieejamajiem pierādījumiem, jo īpaši riska novērtējuma ziņojumu. 2. Nosakot jaunas psihoaktīvas vielas riska līmeni, Komisija ņem vērā šādus kritērijus: (a) kaitējumu veselībai, ko izraisa jaunās psihoaktīvās vielas patēriņš, kas saistīts ar vielas akūtu un hronisku toksicitāti, pārdozēšanas risku, spēju izraisīt atkarību, jo īpaši traumas, slimības un fiziskās un psihiskās veselības pasliktināšanos; (b) sociālo kaitējumu personām un sabiedrībai, proti, vielas ietekmi uz sabiedriskām aktivitātēm, sabiedrisko kārtību un noziedzīgām darbībām, organizēto noziedzību, kas saistīta ar jauno psihoaktīvo vielu, nelegālu peļņu, kura gūta, ražojot, pārdodot un izplatot jauno psihoaktīvo vielu, un ar sociālo kaitējumu saistītās ekonomiskās izmaksas; (c) risku drošībai, proti, slimību izplatīšanos, tostarp ar asinīm pārnēsājamu vīrusu izplatīšanos, fiziskās un psihiskās veselības pasliktināšanās ietekmi uz spēju vadīt transportlīdzekli, jaunās psihoaktīvās vielas ražošanas, pārvadāšanas un iznīcināšanas un saistīto atkritumvielu ietekmi uz vidi. Komisija ņem vērā arī jaunās psihoaktīvās vielas izplatību un to, kādi ir vielas lietošanas paradumi iedzīvotājiem kopumā un īpašām lietotāju grupām, tās pieejamību patērētājiem, izplatīšanās potenciālu, to dalībvalstu skaitu, kurās psihoaktīvā viela rada risku veselībai, sabiedrībai un drošībai, apjomu, kādā vielu izmanto komerciāliem un rūpniecības mērķiem, kā arī tās izmantošanu zinātniskās pētniecības un attīstības nolūkos. 11. pants Neliels risks Komisija nepiemēro ierobežojošus pasākumus jaunai psihoaktīvai vielai, ja, balstoties uz esošiem pierādījumiem, tā kopumā rada nelielu risku veselībai, sabiedrībai un drošībai, proti: (a) kaitējums veselībai, ko izraisa jaunās psihoaktīvās vielas patēriņš, kas saistīts ar vielas akūtu un hronisku toksicitāti, pārdozēšanas risku, spēju izraisīt atkarību, ir ierobežots, jo tā var radīt nenozīmīgas traumas un slimības, kā arī nelielus fiziskus vai psihiskus traucējumus; (b) sociālais kaitējums personām un sabiedrībai ir ierobežots, proti, vielas ietekme uz sabiedriskām aktivitātēm un sabiedrisko kārtību, noziedzīgām darbībām, kas saistītas ar jauno psihoaktīvo vielu, ir neliela, nelegāla peļņa, kura gūta, ražojot, pārdodot un izplatot jauno psihoaktīvo vielu, un ar sociālo kaitējumu saistītās ekonomiskās izmaksas ir niecīgas vai tādu nav vispār; (c) risks drošībai ir ierobežots, jo īpaši neliels ir risks, ka varētu izplatīties slimības, tostarp ar asinīm pārnēsājami vīrusi; risks, ka fiziskās un psihiskās veselības pasliktināšanās varētu ietekmēt spēju vadīt transportlīdzekli, ir niecīgs vai tāda nav vispār; jaunās psihoaktīvās vielas ražošanas, pārvadāšanas, iznīcināšanas un saistīto atkritumvielu ietekme uz vidi ir neliela. 12. pants Mērens risks un pastāvīgs ierobežojums patēriņa tirgū 1. Komisija ar lēmumu bez liekas kavēšanās aizliedz jauno psihoaktīvo vielu darīt pieejamu patērētājiem tirgū, ja, balstoties uz esošiem pierādījumiem, tā kopumā rada mērenu risku veselībai, sabiedrībai un drošībai, proti: a) kaitējums veselībai, ko izraisa jaunās psihoaktīvās vielas patēriņš, kas saistīts ar vielas akūtu un hronisku toksicitāti, pārdozēšanas risku, spēju izraisīt atkarību, ir mērens, jo tā parasti neizraisa nāvējošas traumas un slimības, kā arī rada mērenus fiziskus vai psihiskus traucējumus; b) sociālais kaitējums personām un sabiedrībai ir mērens, jo īpaši saistībā ar vielas ietekmi uz sabiedriskām aktivitātēm un sabiedrisko kārtību, sabiedriskās kārtības traucējumiem; noziedzīgā darbība un organizētā noziedzība saistībā ar šo vielu ir sporādiska, nelegālas peļņas un ekonomisko izmaksu apjoms ir vidējs; c) risks drošībai ir mērens, proti, slimību, tostarp ar asinīm pārnēsājamu vīrusu, izplatīšanās ir sporādiska; fiziskās un psihiskās veselības pasliktināšanās ietekme uz spēju vadīt transportlīdzekli ir mērena, bet jaunās psihoaktīvās vielas ražošana, pārvadāšana, iznīcināšana un saistītās atkritumvielas rada nelielu kaitējumu videi. 2. Komisija pieņem 1. punktā minēto lēmumu, izmantojot īstenošanas aktus. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 19. panta 2. punktā. 13. pants Nopietns risks un pastāvīgs tirgus ierobežojums 1. Pieņemot lēmumu, Komisija bez liekas kavēšanās aizliedz izgatavot, ražot un darīt pieejamu tirgū, tostarp ievest Savienībā, pārvadāt un izvest no Savienības, jauno psihoaktīvo vielu, ja, balstoties uz esošiem pierādījumiem, tā kopumā rada nopietnu risku veselībai, sabiedrībai un drošībai, proti: (a) kaitējums veselībai, ko izraisa jaunās psihoaktīvās vielas patēriņš, kas saistīts ar tās akūtu un hronisku toksicitāti, pārdozēšanas risku, spēju izraisīt atkarību, ir dzīvībai bīstams, jo parasti ir saistīts ar nāvi vai nāvējošu traumu, nopietnu saslimšanu un smagiem fiziskiem vai psihiskiem traucējumiem; (b) sociālais kaitējums personām un sabiedrībai ir nopietns, jo īpaši saistībā ar vielas ietekmi uz sabiedriskām aktivitātēm un sabiedrisko kārtību, tā izraisa sabiedriskās kārtības traucējumus, agresīvu un antisociālu uzvedību, nodarot kaitējumu lietotājam, līdzcilvēkiem un īpašumam; ar jauno psihoaktīvo vielu saistītā noziedzīgā darbība un organizētā noziedzība ir sistemātiska, nelegālās peļņas un ekonomisko izmaksu apjoms ir liels; (c) risks drošībai ir nopietns, proti, izplatās slimības, tostarp ar asinīm pārnēsājami vīrusi, fiziskās un psihiskās veselības pasliktināšanās ietekme uz spēju vadīt transportlīdzekli ir ievērojama, bet jaunās psihoaktīvās vielas ražošana, pārvadāšana, iznīcināšana un saistītās atkritumvielas rada kaitējumu videi. 2. Komisija pieņem 1. punktā minēto lēmumu, izmantojot īstenošanas aktus. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 19. panta 2. punktā. 14. pants Atļautā izmantošana 1. Lēmumi, kas minēti 9. panta 1. punktā un 12. panta 1. punktā, nekavē tādu jaunu psihoaktīvu vielu brīvu apriti Savienībā un darīšanu pieejamu patērētājiem tirgū, kuras ir aktīvas vielas tādu zāļu vai veterināro zāļu sastāvā, kas ir saņēmušas tirdzniecības atļauju. 2. Lēmumi, kas minēti 13. panta 1. punktā, nekavē jaunu psihoaktīvu vielu brīvu apriti Savienībā, kā arī to izgatavošanu, ražošanu un darīšanu pieejamu tirgū, ieskaitot ievešanu Savienībā, pārvadāšanu un izvešanu no Savienības: (a) zinātniskās pētniecības un attīstības mērķiem; (b) lietojuma veidiem, kas atļauti saskaņā ar Savienības tiesību aktiem; (c) ja vielas ir aktīvas vielas tādu zāļu vai veterināro zāļu sastāvā, kas ir saņēmušas tirdzniecības atļauju; (d) izmantošanai vielu un produktu ražošanā ar nosacījumu, ka jaunās psihoaktīvās vielas tiek pārveidotas tādā veidā, ka tās nevar ļaunprātīgi izmantot vai ekstrahēt. 3. Lēmumos, kas minēti 13. panta 1. punktā, var noteikt prasības un nosacījumus attiecībā uz tādu jaunu psihoaktīvu vielu izgatavošanu, ražošanu un darīšanu pieejamu tirgū, ieskaitot ievešanu Savienībā, pārvadāšanu un izvešanu no Savienības, kuras rada nopietnu risku veselībai, sabiedrībai un drošībai saistībā ar 2. punktā uzskaitītajiem lietojuma veidiem. VI NODAĻA Uzraudzība un atkārtota pārbaude 15. pants Uzraudzība EMCDDA un Eiropols ar Reitox atbalstu uzrauga visas jaunās psihoaktīvās vielas, par kurām ir sagatavots kopīgs ziņojums. 16. pants Riska līmeņa atkārtota pārbaude Ja ir pieejama jauna informācija un pierādījumi par jaunas psihoaktīvas vielas radīto risku veselībai, sabiedrībai un drošībai, kas jau ir noteikts saskaņā ar 10. pantu, Komisija pieprasa EMCDDA atjaunināt riska novērtējuma ziņojumu par jauno psihoaktīvo vielu un atkārtoti pārbaudīt jaunās psihoaktīvās vielas radītā riska līmeni. VII NODAĻA Sankcijas un tiesiskā aizsardzība 17. pants Sankcijas Dalībvalstis izstrādā noteikumus par sankcijām, ko piemēro gadījumos, kad ir pārkāpti 9. panta 1. punktā, 12. panta 1. punktā un 13. panta 1. punktā minētie lēmumi, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Paredzētās sankcijas ir efektīvas, samērīgas un preventīvas. Dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju par noteikumiem par sankcijām un jebkādiem turpmākiem grozījumiem, kas ietekmē šādus noteikumus. 18. pants Tiesiskā aizsardzība Jebkurai personai, kuras tiesības aizskar dalībvalsts piemērotās sankcijas saskaņā ar 17. pantu, ir tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā šajā dalībvalstī. VIII NODAĻA PROCEDŪRAS 19. pants Komiteja 1. Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē. 2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu. 3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu kopā ar šīs regulas 5. pantu. IX NODAĻA Nobeiguma noteikumi 20. pants Pētniecība un analīze Komisija un dalībvalstis atbalsta informācijas un zināšanu apguvi, apmaiņu un izplatīšanu par jaunām psihoaktīvām vielām. Tas tiek īstenots, veicinot sadarbību starp EMCDDA, citām Savienības aģentūrām un zinātnes un pētniecības centriem. 21. pants Ziņošana Katru gadu EMCDDA un Eiropols ziņo par šīs regulas īstenošanu. 22. pants Novērtēšana Vēlākais [piecus gadus pēc šīs regulas stāšanās spēkā] un tad ik pēc pieciem gadiem Komisija novērtē šīs regulas īstenošanu, piemērošanu un efektivitāti un publicē ziņojumu. 23. pants Padomes Lēmuma 2005/387/TI aizstāšana Padomes Lēmums 2005/387/TI tiek atcelts un aizstāts, neskarot dalībvalstu pienākumu attiecībā uz minētā lēmuma transponēšanas termiņu valsts tiesību aktos. Atsauces uz Lēmumu 2005/387/TI uzskata par atsaucēm uz šo regulu. 24. pants Stāšanās spēkā Šī regula stājas spēkā [divdesmitajā] dienā pēc tās publicēšanas „Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS 1. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS 1.1. Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums: Eiropas Parlamenta un Padomes regula par jaunām psihoaktīvām vielām. 1.2. Attiecīgā(-ās) politikas joma(-as) ABM/ABB struktūrā[25]: 33. sadaļa — Tiesiskums. 1.3. Priekšlikuma/iniciatīvas būtība: ý priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību; ¨ priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma projektu/sagatavošanas darbību[26]; ¨ priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas darbības pagarināšanu; ¨ priekšlikums/iniciatīva attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā. 1.4. Mērķi 1.4.1. Komisijas daudzgadu stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu: drošas un aizsargātas Eiropas izveide — uzlabot spēju konstatēt un novērtēt jaunu psihoaktīvu vielu, kā arī ātri un efektīvi reaģēt. 1.4.2. Konkrētie mērķi un attiecīgās ABM/ABB darbības Konkrētais mērķis Nr.: novērst un samazināt narkotisko vielu lietošanu, atkarību no narkotikām un ar narkotikām saistīto kaitējumu Attiecīgās ABM/ABB darbības: 1.4.3. Paredzamie rezultāti un ietekme: samazināt jaunu psihoaktīvu vielu, kas rada risku veselībai, sabiedrībai un drošībai, pieejamību ES iekšējā tirgū, kā arī novērst šķēršļus likumīgai tirdzniecībai un palielināt uzņēmējiem juridisko noteiktību. 1.4.4. Rezultātu un ietekmes rādītāji: · ziņojumu skaits par jaunām psihoaktīvām vielām un ziņojošo dalībvalstu skaits; · jaunu psihoaktīvu vielu zināmie izmantošanas veidi komerciālām un rūpniecības vajadzībām; · vielu raksturojums un pieejamība (tostarp internetā); · kopīgu ziņojumu un veikto riska novērtējumu skaits; · jaunām psihoaktīvām vielām piemērojamo ierobežojošo pasākumu skaits un veids gan ES, gan valsts līmenī; · jaunu psihoaktīvu vielu sakarā sniegto brīdinājumu skaits par risku veselībai un atbildīgo iestāžu turpmākā rīcība. 1.5. Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums 1.5.1. Īstermiņa vai ilgtermiņa vajadzības: · samazināt šķēršļus likumīgai tirdzniecībai ar jaunām psihoaktīvām vielām un novērst šādu šķēršļu rašanos; · aizsargāt patērētāju veselību un drošību no riska, ko rada kaitīgas jaunas psihoaktīvas vielas; · apkarot vielas, kas rada risku veselībai, sabiedrībai un drošībai, kā arī rada tūlītēju sabiedrības veselības apdraudējumu; · uzlabot spēju ātri identificēt un novērtēt jaunas psihoaktīvās vielas un plānot turpmāko rīcību atkarībā no to radītā riska; · veicināt šādu vielu likumīgu tirdzniecību iekšējā tirgū; · uzlabot valstu atbildes pasākumu saskaņotību, reaģējot saistībā ar kaitīgām jaunām psihoaktīvām vielām, kas rada problēmas pārrobežu jomā, un samazināt iespēju, ka vielas nonāk citās dalībvalstīs. 1.5.2. ES iesaistīšanās pievienotā vērtība ES rīcība jaunu psihoaktīvu vielu jomā paātrinātu informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm, bet skaidru pievienoto vērtību dotu iespēja brīdināt dalībvalstis par potenciāli kaitīgām vielām, kuras parādījušās citās dalībvalstīs, lai tās varētu paredzēt iespējamo sabiedrības veselības apdraudējumu. Pievienotā vērtība ir radītā riska novērtēšanai ES līmenī, jo tā ļauj apvienot zinātniskos resursus un analītiskās spējas visā ES, lai sniegtu vislabākos pieejamos pierādījumus par vielu un ļautu efektīvi reaģēt. ES līmeņa lēmumi par kaitīgu vielu pieejamības ierobežošanu palielinātu uzņēmējiem juridisko noteiktību un samazinātu šķēršļus tirgū saistībā ar likumīgiem izmantošanas veidiem, vienlaikus uzlabojot patērētāju aizsardzību visā ES. 1.5.3. Līdzīgas līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās atziņas Komisijas 2011. gada novērtējuma ziņojumā[27] par to, kā tiek īstenots esošais Padomes Lēmums 2005/387/TI par informācijas apmaiņu, riska novērtējumu un kontroli attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām, pamatojoties uz plašu apspriešanos ar dalībvalstu ieinteresētajām personām, tika secināts, ka Padomes lēmums ir noderīgs instruments, lai apkarotu jaunas vielas ES līmenī, taču tam ir vairāki būtiski trūkumi, proti: (1) tas ir lēns un reaģējošs, un tādēļ tas nevar efektīvi darboties, lai novērstu jaunu psihoaktīvu vielu skaita pieaugumu; (2) nepietiek pierādījumu, lai saskaņā ar šo instrumentu pieņemtu atbilstošus un ilgtspējīgus lēmumus; (3) tas neparedz iespējas piemērot ierobežojošus pasākumus. 1.5.4. Saderība un iespējamā sinerģija ar citiem atbilstošiem instrumentiem Rīcība jaunu psihoaktīvu vielu jomā atbilst spēkā esošajiem noteikumiem par iekšējā tirgus darbību, kā arī ES stratēģiskajiem politikas dokumentiem, tostarp ES Narkomānijas apkarošanas stratēģijai 2013.–2020. gadam, Stokholmas programmai un Komisijas paziņojumam „Stingrāka Eiropas reakcija uz narkotiku izraisītajām problēmām”. ES rīcība jaunu psihoaktīvu vielu jomā arī pilnībā saskan ar rīcību ANO līmenī. 1.6. Ilgums un finansiālā ietekme ¨ Ierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva: – ¨ priekšlikums/iniciatīva ir spēkā no [DD/MM]GGGG līdz [DD/MM]GGGG; – ¨ finansiālā ietekme no ... . gada līdz ... . gadam. ý Neierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva: – īstenošana tiek uzsākta no ... . gada līdz ... . gadam; – pēc tam turpinās normāla darbība. 1.7. Plānotie pārvaldības veidi[28] No 2014. gada budžeta ý Komisijas īstenota tieša pārvaldība: – ý izmantojot tās struktūrvienības, tostarp tās darbiniekus Savienības delegācijās; – ¨ izmantojot izpildaģentūras. ¨ Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm ¨ Netieša pārvaldība, deleģējot īstenošanas uzdevumus: – ¨ trešām valstīm vai to ieceltām organizācijām; – ¨ starptautiskām organizācijām un to aģentūrām (jāprecizē); – ¨ EIB un Eiropas Investīciju fondam; – ¨ struktūrām, kas minētas Finanšu regulas 208. un 209. pantā; – ¨ publisko tiesību subjektiem; – ¨ struktūrām, uz kurām attiecas privāttiesības un kuras pilda publisko pasūtījumu, ja tās sniedz pietiekamus finanšu nodrošinājumus; – ¨ struktūrām, uz kurām attiecas kādas dalībvalsts privāttiesības, kurām uzticēta publiskā un privātā sektora partnerības īstenošana un kuras sniedz pietiekamus finanšu nodrošinājumus; – ¨ personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas darbības kopējās ārpolitikas un drošības politikas jomā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā. – Ja norādīti vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju iedaļā „Piezīmes”. Piezīmes: ES budžetā paredzamās vienīgās minimālās izmaksas attiecas uz likumdošanas instrumenta novērtējumu un dalībvalstu komitejas sanāksmēm. 2. PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI 2.1. Uzraudzības un ziņošanas noteikumi Komisija ik pēc pieciem gadiem izvērtēs iecerētā jaunām psihoaktīvām vielām paredzētā mehānisma darbību, lietderību, efektivitāti, derīgumu un pievienoto vērtību un vajadzības gadījumā publicēs rezultātus un ierosinās grozījumus. 2.2. Pārvaldības un kontroles sistēma 2.2.1. Apzinātie riski: nav identificēti. 2.2.2. Informācija par iekšējās kontroles sistēmas izveidi: Komisijas standarta kontroles/pārkāpumu procedūras par nākamās regulas un direktīvas piemērošanu. 2.2.3. Kontroles izmaksu un ieguvumu aprēķins un izvērtējums par paredzamo kļūdas riska pakāpi: nepiemēro, jo nav identificēti nekādi riski. 2.3. Krāpšanas un pārkāpumu novēršanas pasākumi Lai apkarotu krāpšanu, korupciju un citas nelikumīgas darbības, piemēro Regulas (EK) Nr. 1073/1999 noteikumus. 3. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME 3.1. Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas · Esošās budžeta pozīcijas Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām. Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas Daudzums […]Kategorija………………………………………...……….] || Dif./nedif. ([29]) || no EBTA valstīm[30] || no kandidātvalstīm[31] || no trešām valstīm || Finanšu regulas 21. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē 3 || [33 03 03] || Dif. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ · No jauna veidojamās budžeta pozīcijas Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām. Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas Daudzums […]Kategorija………………………………………...……….] || Dif./nedif. || no EBTA valstīm || no kandidātvalstīm || no trešām valstīm || Finanšu regulas 21. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē || […][XX.YY.YY.YY] || || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/ NĒ 3.2. Paredzamā ietekme uz izdevumiem 3.2.1. Kopsavilkums par paredzamo ietekmi uz izdevumiem EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Daudzums || [3. pozīcija: drošība un pilsonība] JUST ĢD || || || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (sk. 1.6. punktu) || KOPĀ  Darbības apropriācijas || || || || || || || || || || || 33 03 03 || Saistības || (1) || || || || || || 0,150 || || || || || 0,150 Maksājumi || (2) || || || || || || 0,150 || || || || || 0,150 Budžeta pozīcijas numurs || Saistības || (1a) || || || || || || || || || || || Maksājumi || (2a) || || || || || || || || || || || Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem[32] || || || || || || || || || || || Budžeta pozīcijas numurs || || (3) || || || || || || || || || || || KOPĀ JUST ĢD apropriācijas || Saistības || =1+1a +3 || || || || || || 0,150 || || || || || 0,150 Maksājumi || =2+2a +3 || || || || || || 0,150 || || || || || 0,150  KOPĀ darbības apropriācijas || Saistības || (4) || || || || || || 0,150 || || || || || 0,150 Maksājumi || (5) || || || || || || 0,150 || || || || || 0,150  KOPĀ administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) || || || || || || || || || || || KOPĀ daudzgadu finanšu shēmas 3. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || =4+ 6 || || || || || || 0,150 || || || || || 0,150 Maksājumi || =5+ 6 || || || || || || 0,150 || || || || || 0,150 Ja priekšlikums/iniciatīva ietekmē vairākas izdevumu kategorijas: (nepiemēro)  KOPĀ darbības apropriācijas || Saistības || (4) || || || || || || || || Maksājumi || (5) || || || || || || || ||  KOPĀ administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) || || || || || || || || KOPĀ daudzgadu finanšu shēmas 1.–4. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas (Pamatsumma) || Saistības || =4+ 6 || || || || || || || || Maksājumi || =5+ 6 || || || || || || || || Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || 5 || „Administratīvie izdevumi” EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) || || || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || KOPĀ JUST ĢD ||  Cilvēkresursi || 0,013 || 0,013 || 0,013 || 0,013 || 0,013 || 0,065 || 0,013 || 0,143  Pārējie administratīvie izdevumi || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,175 KOPĀ JUST ĢD || Apropriācijas || || || || || || || || KOPĀ daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistību summa = maksājumu summa || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,09 || 0,038 || 0,318 EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) || || || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || KOPĀ KOPĀ daudzgadu finanšu shēmas 1.–4. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,240 || 0,038 || 0,468 Maksājumi || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,240 || 0,038 || 0,468 3.2.2. Paredzamā ietekme uz darbības apropriācijām: – ¨ priekšlikums/iniciatīva neparedz izmantot darbības apropriācijas; – ý priekšlikums/iniciatīva paredz darbības apropriācijas izmantot šādā veidā: Saistību apropriācijas EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) Norādīt mērķus un rezultātus ò || || || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || KOPĀ REZULTĀTI Veids[33] || Vidējās izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Kopējais daudzums || Kopējās izmaksas KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 1: novērst un samazināt narkotiku lietošanu, atkarību no narkotikām un ar narkotikām saistīto kaitējumu || || || || || || || || || || || || || || || || - Rezultāts || Vērtējums || 0,1580 || || || || || || || || || || || 1 || 0,150 || || || 1 || 0,150 - Rezultāts || || || || || || || || || || || || || || || || || || - Rezultāts || || || || || || || || || || || || || || || || || || Starpsumma — konkrētais mērķis Nr. 1 || || || || || || || || || || || 1 || 0,150 || || || 1 || 0,150 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 2 ... || || || || || || || || || || || || || || || || - Rezultāts || || || || || || || || || || || || || || || || || || Starpsumma — konkrētais mērķis Nr. 2 || || || || || || || || || || || || || || || || KOPĒJĀS IZMAKSAS || || || || || || || || || || || 1 || 0,150 || || || 1 || 0,150 3.2.3. Paredzamā ietekme uz administratīvajām apropriācijām 3.2.3.1. Kopsavilkums: – ¨ priekšlikums/iniciatīva neparedz izmantot administratīvās apropriācijas; – ý priekšlikums/iniciatīva paredz izmantot administratīvās apropriācijas šādā veidā: EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || KOPĀ Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || || || || || || || || Cilvēkresursi || 0,013 || 0,013 || 0,013 || 0,013 || 0,013 || 0,065 || 0,013 || 0,143 Pārējie administratīvie izdevumi || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,175 Starpsumma — daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,090 || 0,038 || 0,318 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[34] || || || || || || || || Cilvēkresursi || || || || || || || || Pārējie administratīvie izdevumi || || || || || || || || Starpsumma — ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS || || || || || || || || KOPĀ || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,090 || 0,038 || 0,318 Vajadzīgās apropriācijas cilvēkresursiem tiks nodrošinātas no ĢD apropriācijām, kas jau ir piešķirtas darbības pārvaldībai un/vai ir pārdalītas attiecīgajā ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā izmantojot arī vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā piešķirtus papildu resursus un ņemot vērā budžeta ierobežojumus. 3.2.3.2. Paredzamās cilvēkresursu vajadzības: – ¨ priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu; – ý priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu izmantošanu šādā veidā: Aplēse izsakāma pilnas slodzes ekvivalentu vienībās || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || KOPĀ  Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) 33 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,5 || 0,1 || 1,1 XX 01 01 02 (Delegācijas) || || || || || || || || XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) || || || || || || || || 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) || || || || || || || ||  Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnas slodzes ekvivalentu – FTE)[35] || XX 01 02 01 (CA, SNE, INT, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām ) || || || || || || || || XX 01 02 02 (CA, LA, SNE, INT un JED delegācijās) || || || || || || || || XX 01 04 gg[36] || - galvenajā mītnē || || || || || || || || - delegācijās || || || || || || || || XX 01 05 02 (CA, SNE, INT - Netiešā pētniecība) || || || || || || || || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE - Tiešā pētniecība) || || || || || || || || Citas budžeta pozīcijas (precizēt) || || || || || || || || KOPĀ || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,5 || 0,1 || 1,1 33 ir attiecīgā politikas joma vai budžeta sadaļa. Cilvēkresursu vajadzības tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā izmantojot arī vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā piešķirtus papildu resursus un ņemot vērā budžeta ierobežojumus. Veicamo uzdevumu apraksts: Ierēdņi un pagaidu darbinieki || Vienas dalībvalstu komitejas sanāksmes sagatavošana gadā. Ārēja pētījuma koordinēšana, lai novērtētu instrumentu, ik pēc pieciem gadiem. Ārštata darbinieki || 3.2.4. Saderība ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu: – ý priekšlikums/iniciatīva atbilst kārtējai daudzgadu finanšu shēmai; – ¨ pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā; Aprakstīt, kas jāpārplāno, norādot attiecīgās budžeta pozīcijas un summas. – ¨ pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro elastības instruments vai jāpārskata daudzgadu finanšu shēma[37]. Aprakstīt, kas jādara, norādot attiecīgās izdevumu kategorijas, budžeta pozīcijas un summas. 3.2.5. Trešo personu iemaksas: – priekšlikums/iniciatīva neparedz trešo personu līdzfinansējumu; – priekšlikums/iniciatīva paredz šādu līdzfinansējumu: Apropriācijas EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) || Gads N || Gads N+1 || Gads N+2 || Gads N+3 || Norādīt ietekmes ilguma atspoguļošanai nepieciešamo gadu (aiļu) skaitu (sk. 1.6. punktu) || Kopā Norādīt līdzfinansējuma struktūru || || || || || || || || KOPĀ līdzfinansējuma apropriācijas || || || || || || || || 3.3. Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem: – ý priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē ieņēmumus; – ¨ priekšlikums/iniciatīva finansiāli ietekmē: - ¨ pašu resursus; - ¨ dažādus ieņēmumus. EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) Budžeta ieņēmumu pozīcija: || Kārtējā finanšu gadā pieejamās apropriācijas || Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme [38] Gads N || Gads N+1 || Gads N+2 || Gads N+3 || Norādīt ietekmes ilguma atspoguļošanai nepieciešamo gadu (aiļu) skaitu (sk. 1.6. punktu) …………. pants || || || || || || || || Attiecībā uz dažādiem ieņēmumiem, kas ir „piešķirtie ieņēmumi”, norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as). Norādīt ietekmes uz ieņēmumiem aprēķināšanai izmantoto metodi. [1] COM(2011) 689 galīgā redakcija. [2] OV L 127, 10.5.2005., 32. lpp. [3] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/jha/126879.pdf [4] COM(2012) 629 final. [5] OV L 335, 11.11.2004., 8. lpp. [6] EMCDDA 2012. gada ziņojums "Situācija narkomānijas problēmas jomā Eiropā", pieejams http://www.emcdda.europa.eu/publications/annual-report/2012 [7] EMCDDA Eiropas gada ziņojums par narkotikām 2013. gads, pieejams http://www.emcdda.europa.eu/edr2013 [8] Pieejams – http://www.emcdda.europa.eu/publications/joint-publications/drug-markets [9] Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīva 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumus, OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp. [10] OV L 167, 25.6.1997., 1. lpp. [11] COM (2011) 430 galīgā redakcija un SEC (2011) 912 final. [12] OV C 229, 31.7.2012., 85. lpp. [13] OV C […], […], […]. lpp. [14] OV L 167, 25.6.1997., 1. lpp. [15] OV L 127, 20.5.2005., 32. lpp. [16] OV L 47, 18.2.2004., 1. lpp. [17] OV L 22, 26.1.2005., 1. lpp. [18] OV L 376, 27.12.2006., 1. lpp. [19] OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp. [20] OV L 311, 28.11.2001., 67. lpp. [21] OV L 311, 28.11.2001., 1. lpp. [22] OV L 136, 30.4.2004., 1. lpp. [23] OV L 55, 28.02.2011., 13. lpp. [24] OV L 194, 18.7.2001., 26. lpp. [25] ABM — budžeta līdzekļu vadība pa darbības jomām, ABB — budžeta līdzekļu sadale pa darbības jomām [26] Kā paredzēts Finanšu regulas 54. panta 2. punkta attiecīgi a) vai b) apakšpunktā. [27] COM(2011) 430 galīgā redakcija un SEC(2011) 912. [28] Skaidrojumus par pārvaldības veidiem un atsauces uz Finanšu regulu skatīt BudgWeb tīmekļa vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [29] Dif. — diferencētās apropriācijas, nedif. — nediferencētās apropriācijas. [30] EBTA — Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācija. [31] Kandidātvalstis un attiecīgā gadījumā potenciālās kandidātvalstis no Rietumbalkāniem. [32] Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi (kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā pētniecība, tiešā pētniecība. [33] Rezultāti ir attiecīgie produkti vai pakalpojumi (piemēram, finansēto studentu apmaiņu skaits, uzbūvēto ceļu garums kilometros utt.). [34] Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi (kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā pētniecība, tiešā pētniecība. [35] CA — līgumdarbinieki, LA — vietējie darbinieki, SNE — valstu norīkotie eksperti, INT — aģentūras darbinieki (t. s. intérimaire), JED — jaunākie eksperti delegācijās (t. s. Jeune Expert en Délégations). [36] Ārštata darbiniekiem paredzēto maksimālo summu finansē no darbības apropriācijām (kādreizējām „BA” pozīcijām). [37] Sk. Iestāžu nolīguma 19. un 24. punktu (par 2007.–2013. g. periodu). [38] Norādītajām tradicionālo pašu resursu (muitas nodokļi, cukura nodevas) summām jābūt neto summām, t. i., bruto summām, no kurām atskaitītas iekasēšanas izmaksas 25 % apmērā.