Tomēr kā pagaidu risinājumam Turcijas iestādes ir piekritušas ar 2016. gada jūniju un līdz gada beigām izdot saviem pilsoņiem pases, kurās ir iekļauts gan pases turētāja sejas attēls, gan arī pirkstu nospiedumi, lai pasu turētāji varētu izmantot iespējamo bezvīzu režīmu, ja tāds tiks piešķirts, un tiklīdz tāds tiks piešķirts. Šīs pagaidu pases, kuras izdos tikai līdz 2016. gada beigām ar īsu derīguma termiņu, atšķirsies no pasēm, kas atbilstu kritērijam, tikai ar to, ka mikroshēma būs aizsargāta ar uzlabotu piekļuves kontroli (UPK). Šī šifrēšanas sistēma atbilst Starptautiskās civilās aviācijas organizācijas (ICAO) standartiem un līdz 2014. gada beigām bija arī Eiropas Savienībā noteiktais standarts.

Turcijas iestādes vairākus mēnešus ir strādājušas ar tehniskajiem jautājumiem, saņemot arī palīdzību no ES finansēta projekta, lai izpildītu šo kritēriju. Tomēr Turcijas iestādes ir informējušas, ka tehnisku apsvērumu dēļ tās spēs pilnībā izpildīt šo kritēriju tikai, sākot no 2016. gada oktobra. Ņemot vērā vīzu režīma liberalizācijas procesa paātrināšanu, par ko ir pieņēmuši lēmumu ES valstu un valdību vadītāji un Turcijas pārstāvji, objektīvu iemeslu dēļ Turcijas iestādes nevarēs izpildīt kritēriju noteiktajā termiņā.

Šo pilnveides pasākumu rezultātā šobrīd Turcija vēl nav pilnībā izpildījusi tikai vienu no 1. bloka kritērijiem, proti, izdot tās pilsoņiem Padomes Regulā (EK) Nr. 2252/2004 paredzētajiem ES standartiem atbilstošas biometriskās pases, t. i., pases ar bezkontakta mikroshēmu, kurā ir ievadīts ne tikai pases turētāja sejas attēls, bet arī pirkstu nospiedumi un kas ir aizsargāta ar papildu piekļuves kontroles (PPK) šifrēšanas sistēmu .

Papildus tam Turcijas iestādes ir sākušas sadarboties ar ES dalībvalstīm informācijas apmaiņā par viltotiem un neīstiem ceļošanas dokumentiem. Turcijas Valsts policija (TVP) šobrīd regulāri un savlaicīgi iekļauj Interpola digitālajā dokumentu datubāzē, kurai var piekļūt visas dalībvalstis, informāciju par Turcijā robežkontroles laikā atklātajiem viltotajiem un neīstajiem ceļošanas dokumentiem. Vienlaikus Turcijas galvenajās lidostās (Ataturka starptautiskā lidosta Stambulā un Antaljas lidosta) TVP ir izveidojusi īpašas struktūrvienības, kuru uzdevums ir informācijas apmaiņa un dalībvalstu imigrācijas sakaru virsnieku konsultēšana par aizdomīgiem ceļošanas dokumentiem, kuri ir atrasti pie personām, kuras ceļo uz ES. Turklāt TVP ir sākusi piedāvāt plašākas mācību iespējas saviem darbiniekiem robežšķērsošanas punktos ar mērķi pilnveidot to prasmes viltotu dokumentu atklāšanā, jo īpaši pievēršoties mācību laikā ES dalībvalstu izdotajiem dokumentiem.

3. OTRAIS BLOKS: MIGRĀCIJAS PĀRVALDĪBA

Turcijas iestādes, pakāpeniski uzsākot virkni iniciatīvu robežu pārvaldības, migrācijas pārvaldības, starptautiskās aizsardzības un vīzu politikas jomā, ir izpildījušas visas šā bloka prasības.

Īstenojot pasākumus robežu pārvaldības jomā, Turcijas iestādes ir ievērojami mazinājušas to personu skaitu, kuras neatbilstīgi šķērso Turcijas teritoriju un dodas uz Grieķijas salām. 2016. gada janvārī un februārī katru dienu tur ieradās vidēji attiecīgi 1987 un 1942 personas, savukārt martā un aprīlī tikai 852 un 140 personas. Šāds rezultāts ir sasniegts daļēji tāpēc, ka piekrastes apgabalos un Egejas jūras ūdeņos palielināts patruļu skaits, un daļēji tāpēc, ka tiek veikti stingrāki pasākumi, lai ierobežotu patvēruma meklētāju un bēgļu pārvietošanos Turcijas iekšzemē. Svarīga nozīme migrantu neatbilstīgās pārvietošanās mazināšanai bija arī ES un Turcijas 2016. gada 18. marta paziņojuma īstenošanai.

Nākamajos mēnešos būs svarīgi, lai Turcijas iestādes turpinātu centienus novērst neatbilstīgu pārvietošanos, tostarp apkarot migrantu kontrabandas organizācijas, un lai iestādes būtu modras attiecībā uz iespējamību, ka var rasties jauni alternatīvi maršruti uz ES.

Turcijas iestādes ir ratificējušas Nolīgumu par trīspusēja robežu sadarbības centra izveidi Kapitanandrejevas robežšķērsošanas punktā. Nolīgums ir jāīsteno iespējami drīz. Turcijas iestādes ir oficiāli informējušas Grieķijas sadarbības partnerus par savu gatavību izveidot drošu sakaru līniju starp abu valstu krasta apsardzes dienestiem. Ir uzsāktas sarunas par tehniskajiem jautājumiem. Šādas sakaru līnijas izveidei būtu jāatvieglo informācijas apmaiņa par migrantu kontrabandu un jūras patrulēšanas operāciju koordināciju.

Turcijas iestādes ir arī pieņēmušas lēmumu izveidot Valsts riska analīzes centru (NACORAC), kura veidošana tiks atbalstīta no ES finansēta projekta. Citi jau ieplānoti ES finansēti projekti veicinās robežuzraudzības stiprināšanu pie Turcijas austrumu robežām, lai novērstu nepamanītu robežšķērsošanu. Visbeidzot, Turcijas iestādes ir pieņēmušas Vispārēju ētikas un pretkorupcijas noteikumu kodeksu, kas piemērojams visiem robežu pārvaldības aģentūru darbiniekiem.

Arī patvēruma jomā Turcija ir veikusi ļoti svarīgus pasākumus.

Pirmkārt, par Turcijas patvēruma sistēmas vadību atbildīgais Migrācijas pārvaldības ģenerāldirektorāts šobrīd bez kavēšanās apstrādā visus jaunos pieteikumus par starptautiskās aizsardzības piešķiršanu. Migrācijas pārvaldības ģenerāldirektorāts ir jau samazinājis visu to patvēruma pieteikumu skaitu, kuri vēl nebija izskatīti un kuru kopskaits februāra beigās bija sasniedzis apmēram 140 000. Migrācijas pārvaldības ģenerāldirektorāts, izmantojot jaunu proaktīvu pieeju un mobilizējot papildu cilvēkresursus, panācis to, ka neizskatīto patvēruma pieteikumu skaits aprīļa beigās jau bija samazināts līdz apmēram 100 000. Lai gan Migrācijas pārvaldības ģenerāldirektorāts patvēruma pieteikumus šobrīd apstrādā ātrāk, objektīvi nav iespējams apstrādāt visus neizskatītos pieteikumus līdz 2016. gada jūnija beigām, t. i., līdz ES un Turcijas 18. marta paziņojumā noteiktajam mērķa datumam vīzu režīma liberalizācijas procesa noslēgšanai. Tomēr Migrācijas pārvaldības ģenerāldirektorāts ir izstrādājis un ievieš ceļvedi — saskaņā ar to darbu pabeigt plānots līdz 2016. gada beigām.

Turcijas iestādes arī uzlabojušas sociālās palīdzības sniegšanu valstī uzņemtajiem bēgļiem. Turcijas valdība 2015. gada 27. aprīlī pieņēma noteikumus, kas starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzējiem un starptautiskās aizsardzības saņēmējiem ļauj iegūt darba atļauju ar noteikumiem, kuri ir salīdzināmi ar 2015. gada janvāra noteikumiem, kas piemērojami Sīrijas bēgļiem, kuri ir ieguvuši pagaidu aizsardzību.

Ir svarīgi, lai tuvākajā nākotnē, izmantojot ES un tās dalībvalstu sniegto finanšu palīdzību, kas ir palielinājusies, kopš sācis darboties Bēgļu atbalsta mehānisms Turcijā, Turcijas iestādes turpinātu īstenot pasākumus, kuri atvieglo starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzējiem un starptautiskās aizsardzības saņēmējiem piekļuvi sociālajiem pakalpojumiem, pienācīgam mājoklim, profesionālajai izglītībai un valodu apguvei, atbalstam un iniciatīvām, kuras veicina sociālo iekļaušanos un ekonomisko pašpietiekamību Turcijas sabiedrībā.

Pārskata periodā Turcijas iestādes ir uzlabojušas arī migrācijas pārvaldību.

2016. gada 26. aprīlī tika pieņemta īstenošanas kārtība un principi, kas regulē ārvalstnieku brīvprātīgu atgriešanos. 2016. gada 20. aprīlī tika ratificēts un stājās spēkā atpakaļuzņemšanas nolīgums ar Pakistānu. Turcijas iestādes ir arī piedāvājušas noslēgt atpakaļuzņemšanas nolīgumus ar četrpadsmit neatbilstīgas migrācijas izcelsmes valstīm, tostarp ar Afganistānu, Alžīriju, Bangladešu, Kamerūnu, Kongo, Eritreju, Ganu, Irānu, Irāku, Maroku, Mjanmu, Somāliju, Sudānu un Tunisiju. Ar dažām valstīm jau ir sāktas sarunas.

Vīzu politikas jomā 2016. gada 2. maijā Turcijas valdība pieņēma lēmumu, kas paredz, ka visu dalībvalstu pilsoņi varēs ieceļot Turcijā no dienas, kad attiecībā uz Turcijas pilsoņiem tiks atcelta vīzas prasība. Tādējādi tiks izbeigta diskriminējoša vīzas saņemšanas prasība, kura joprojām attiecas uz vienpadsmit dalībvalstu pilsoņiem.

Turcijas iestādes veikušas arī vairākus pasākumus, kuru mērķis ir stiprināt tās vīzu sistēmu attiecībā pret valstīm, kuras rada lielu migrācijas risku.

Tika ieviesta stingrāka kārtība un prasības vīzu izsniegšanai vēstniecībās, 2016. gada 26. aprīlī pieņemot Direktīvu par vīzu pieteikumu izskatīšanas principiem un kārtību.

Turcijas iestādes ir arī nolēmušas noteikt lidostas tranzītvīzas 18 valstu pilsoņiem (Afganistāna, Bangladeša, Kamerūna, Kongo, Kongo Demokrātiskā Republika, Eritreja, Gana, Kotdivuāra, Mali, Mjanma, Nigērija, Pakistāna, Somālija, Dienvidāfrika, Šrilanka, Sudāna, Uganda), nosakot, ka tās sāks izmantot 2016. gada 1. septembrī.

Arī Turcijas elektroniskā vīzu sistēma ir kļuvusi daudz drošāka. Šo sistēmu var izmantot vai nu tikai to valstu valstspiederīgie, kuras nav neatbilstīgas migrācijas plūsmu izcelsmes valstis, vai šādu izcelsmes valstu valstspiederīgie, kuriem ir derīga vīza vai uzturēšanās atļauja, ko izdevusi Šengenas zonas valsts, ASV, Apvienotā Karaliste vai Īrija. Turcijas iestādes arī lielākajā daļā valsts robežšķērsošanas punktu ir izveidojušas speciālas letes, kurās īpaši apmācīti policijas darbinieki pārbauda, vai elektroniskās vīzas turētāju pasēs patiešām ir šādas vīzas vai uzturēšanās atļaujas.

Tuvākajā nākotnē būs svarīgi, lai Turcija turpinātu pakāpenisku savas vīzu sistēmas saskaņošanu ar ES standartiem.

Īstermiņā Turcijas iestādēm būs jāturpina uzraudzīt praktiskās sekas, kuras izriet no fakta, ka to valstu saraksts, ar kurām Turcijas sistēma paredz bezvīzu režīmu, joprojām atšķiras no ieceļošanai ES izveidotā saraksta, un laikus reaģēt, ja izrādītos, ka šāda atšķirība atvieglo neatbilstīgo migrantu ieceļošanu Eiropas Savienībā caur Turciju.

2016. gada janvārī un februārī Turcijas iestādes, konstatējušas, ka minētā situācija attiecas uz sīriešiem un irākiešiem, noteica efektīvākas vīzu prasības šo divu valstu valstspiederīgajiem. Tas ir veicinājis lielās neatbilstīgas migrācijas plūsmas uz ES apstādināšanu. Turcijas iestādēm jābūt gatavām rīkoties tādā pašā veidā nākotnē un nekavējoties noteikt vīzu prasības arī attiecībā uz citām bezvīzu režīma valstīm, tiklīdz tiek konstatēts, ka daudzi šādu bezvīzu režīma valstu pilsoņi ļaunprātīgi izmanto iespēju ieceļot Turcijā bez vīzas. Tas ir vēl jo svarīgāk, ja pastāv risks, ka pēc tam varētu notikt neatbilstīga migrācija uz ES. Jo īpaši svarīgi šajā sakarā ir minēt Irānu, Maroku un Libānu — trīs valstis, ar kurām ir bezvīzu režīms un no kurām 2015. gadā Eiropas Savienībā caur Turcijas teritoriju ieradās attiecīgi 23 087, 7419 un 2044 neatbilstīgie migranti.