Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem nosacījumiem vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai Savienībā un importēšanai tajā /* COM/2014/05 final - 2014/0032 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Savienības zootehnisko tiesību aktu mērķis ir veicināt vaislas dzīvnieku un to ģenētiskā materiāla brīvu tirdzniecību, nodrošinot ciltsdarba programmu ilgtspējību un ģenētisko resursu saglabāšanos. Pašlaik Savienības zootehnisko tiesību sistēmu veido četri sugām specifiski (vertikāli) pamatakti, kas nosaka pamatprincipus attiecībā uz vaislas dzīvniekiem, kuri pieder pie liellopu, cūku, aitu, kazu un zirgu sugām. Šīs Padomes direktīvas ir juridiskais pamats Komisijas pieņemtiem detalizētiem pasākumiem attiecībā uz: – dzīvnieku audzētāju organizāciju, to apvienību un privātu uzņēmumu apstiprināšanu vai atzīšanu un iekļaušanu sarakstos, – dzīvnieku reģistrēšanu un klasificēšanu liellopu, aitu, zirgu u.c. ciltsgrāmatās un, attiecībā uz krustojuma cūkām, reģistros, – snieguma pārbaudēm un ģenētisko izvērtēšanu, – kā arī vaislas dzīvnieku, to spermas, olšūnu un embriju zootehnisko sertifikātu saturu un formu. Tomēr tādas pašas tehniskas prasības, kas attiecas uz vaislas dzīvnieku pieņemšanu vaislai, patlaban reglamentē trīs Padomes direktīvas un Komisijas lēmums. Turklāt attiecībā uz Padomes Direktīvu 91/174/EEK, kas iedibina principus, saskaņā ar kuriem tirgojas ar citu sugu tīršķirnes vaislas dzīvniekiem, nav pieņemti nekādi īstenošanas pasākumi. Noteikumus par vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu importēšanu no trešajām valstīm satur horizontāla direktīva, kuru papildina īstenošanas akti. Visbeidzot, konkrēts Padomes lēmums nosaka, kā ieceļ liellopu sugu dzīvnieku ciltsdarba references centru. Pašreizējam priekšlikumam ir divpadsmit nodaļas un pieci tehniski pielikumi. Kā norādīts korelācijas tabulās, priekšlikuma I līdz VIII nodaļā ir apvienoti noteikumi no Padomes Direktīvām 2009/157/EK (liellopu sugas), 88/661/EEK (tīršķirnes cūkas un krustojuma vaislas cūkas), 89/361/EEK (aitas un kazas), 90/427/EEK (zirgu dzimta), 91/174/EEK (citi dzīvnieki) un 94/28/EK (importēšana). III nodaļas noteikumos aprakstītas dzīvnieku audzētāju un tīršķirnes dzīvnieku audzētāju organizāciju attiecības un strīdu izšķiršana, ņemot vērā Komisijas Lēmumā 92/354/EEK patlaban noteiktās procedūras. IV nodaļas noteikumi aptver pašreizējos korelācijas tabulā norādītos Padomes Direktīvu 87/328/EEK (liellopu sugu dzīvnieki), 90/118/EEK (tīršķirnes cūkas) un 90/119 EEK (krustojuma cūkas), kā arī Komisijas Lēmuma 90/257/EEK (aitas un kazas) noteikumus par vaislas dzīvnieku pieņemšanu vaislai un mākslīgajai apaugļošanai. V nodaļa par snieguma pārbaudēm aptver Padomes Lēmuma 96/463/EK noteikumus par tīršķirnes liellopu sugu dzīvnieku pārbaudes metodēm paredzētās references struktūras (institūcijas) iecelšanu. Priekšlikuma IX un X nodaļā, ņemot vērā attiecīgo kontroļu vispārīgos principus, ir iedibināts juridiskais pamats oficiālo kontroļu veikšanai zootehnikas jomā un kompetento iestāžu sadarbībai. Šie noteikumi ir iekļauti, domājot par jauno Dzīvnieku veselības tiesību aktu un Oficiālo kontroļu un citu oficiālu darbību regulas priekšlikumu. Sakarā ar šīm juridiskajām iniciatīvām tiesību akti par dzīvnieku un to reproduktīvo produktu pārbaudēm (kontrolpārbaudēm) Savienības iekšējā tirdzniecībā (Padomes Direktīva 90/425/EEK), par importēšanu no trešajām valstīm (Padomes Direktīva 91/496/EEK) un par kompetento iestāžu sadarbību (Padomes Direktīva 89/608/EEK) zootehniskos aspektos turpmāk vairs netiks piemēroti. Priekšlikuma teksts īpaši tuvu atbilst jaunās Oficiālo kontroļu un citu oficiālo darbību regulas priekšlikuma II sadaļai par oficiālajām kontrolēm, IV sadaļai par administratīvo sadarbību, VI sadaļai par Komisijas kontrolēm un VII sadaļai par izpildes pasākumiem. XI nodaļa atspoguļo Lisabonas līguma stāšanos spēkā, kas prasa, lai Savienības zootehnisko tiesību sistēmas pamataktos iekļautie pilnvarojošie noteikumi tiktu saskaņoti ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 290. un 291. pantu. Šajā nolūkā attiecībā uz jebkuru pasākumu, ko pieņem, pamatojoties uz pamatakta sniegto pilnvarojumu, ir jānorāda vajadzīgās deleģētās pilnvaras saskaņā ar LESD 290. pantu vai vajadzīgās īstenošanas pilnvaras saskaņā ar LESD 291. pantu. XII nodaļā ietilpst galīgie noteikumi par atcelšanu, par stāšanos spēkā un piemērošanu. I pielikumā (detalizēti tīršķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību atzīšanas un ciltsdarba programmu apstiprināšanas kritēriji) ietilpst patlabanējie Komisijas Lēmumu 84/247/EEK (liellopi), 89/501/EEK (tīršķirnes vaislas cūkas), 89/504/EEK (krustojuma vaislas cūkas), 90/257/EEK (aitas un kazas) un 92/353/EEK (zirgu dzimta) pielikumu noteikumi. II pielikumā (detalizēti kritēriji vaislas dzīvnieku ierakstīšanai ciltsgrāmatās) ietilpst patlabanējie Komisijas Lēmumu 84/419/EEK (liellopi), 89/502/EEK (tīršķirnes vaislas cūkas), 89/505/EEK (krustojuma vaislas cūkas), 90/255/EEK (aitas un kazas) un 96/78/EK (zirgu dzimta) noteikumi. III pielikumā (detalizēti snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas kritēriji) ietilpst patlabanējie Komisijas Lēmumu 2006/427/EK (liellopi), 89/507/EEK (tīršķirnes vaislas cūkas un krustojuma vaislas cūkas) un 90/256/EEK (aitas un kazas) noteikumi. IV pielikums (ES references centru funkcijas un pienākumi) atspoguļo Padomes Lēmuma 96/463/EK II pielikumu. V pielikumā (zootehniskais sertifikāts) ietilpst patlabanējie Komisijas Lēmumu 2005/379/EK (liellopi), 89/503/EEK (tīršķirnes vaislas cūkas), 89/506/EEK (krustojuma cūkas), 90/258/EEK (aitas un kazas) 96/79/EK (zirgu dzimta), 96/509/EK (pie liellopu, cūku, aitu un kazu sugām piederošu tīršķirnes vaislas dzīvnieku spermas importēšana) un 96/510/EK (vaislas dzīvnieku, spermas, olšūnu un embriju importēšana) pielikumos ietvertie informācijas prasību principi. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI Attiecībā uz Savienības zootehnisko tiesību sistēmas pamatprincipiem un galvenajiem noteikumiem atzīstams, ka tie ir atbilstīgi un pietiekami pielāgoti tehniskām norisēm dzīvnieku audzēšanas jomā, tādēļ tie priekšlikumā ir saglabāti. Tomēr līdzšinējie Savienības zootehnisko tiesību akti ir sakārtoti vertikāli pa sugām, tāpēc gandrīz identiskie noteikumi ir racionalizēti un sarakstīti precīzākā un konsekventākā regulas formā, lai izvairītos no tirdzniecības šķēršļiem, kas izriet no transponēšanas dalībvalstīs. Pēdējo divdesmit gadu laikā Komisija ir regulāri tikusies ar dalībvalstu pārstāvjiem, lai apspriestu zootehniskus jautājumus Zootehnikas pastāvīgajā komitejā, un šādā kopīgā darbā ir izstrādāti tiesību akti. Apstiprināto šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību pārrobežu darbība joprojām ir pretrunīgs jautājums, jo vairākas dalībvalstis ir norādījušas uz atšķirībām pamatdirektīvu transponēšanā dalībvalstīs. Līdz pēdējai zootehnikas jautājumu darba grupas 2012. gada februāra sanāksmei, kurā tika apspriests priekšlikuma pamatsaturs, struktūra un jaunie elementi, šis stāvoklis nav mainījies. Turklāt Komisija ir risinājusi vairākas problēmas, ko dzīvnieku audzētāji, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un kompetentās iestādes aktualizējuši sakarā ar to, ka dalībvalstu kompetentās iestādes spēkā esošās normas interpretē atšķirīgi. Tāpēc Komisija labi zina dzīvnieku audzēšanas nozares un uzraudzītāju kompetento iestāžu vajadzības. Ierosinātie zootehnikas jomas oficiālo kontroļu noteikumi ar vajadzīgiem pielāgojumiem ir pilnībā pieskaņoti noteikumiem, ko Komisija pēc aktīvas konsultēšanās ar ieinteresētajām personām ietvērusi priekšlikumā regulai par veterinārās jomas oficiālajām kontrolēm un darbībām. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Regulas priekšlikumā paredzēts vienotā tiesiskā regulējumā sniegt dzīvnieku audzētāju organizāciju un apvienību un privātu uzņēmumu atzīšanas un to sarakstu veidošanas principus, principus to ciltsdarba programmu apstiprināšanai, dzīvnieku ierakstīšanai liellopu, aitu, zirgu u.c. ciltsgrāmatās un to klasificēšanai pēc labvērtībām, krustojuma vaislas cūku reģistrēšanai reģistros, snieguma pārbaudīšanai un ģenētiskajai izvērtēšanai, kā arī principus attiecībā uz vaislas dzīvnieku un to spermas, olšūnu un embriju zootehnisko sertifikātu saturu. Turklāt priekšlikums paredz noteikumus vaislas dzīvnieku, to spermas, olšūnu un embriju importēšanai no trešajām valstīm un dzīvnieku ciltsdarba references centru iecelšanai. Šajā regulā ir paredzēti noteikumi, kā veicamas oficiālās kontroles un zootehniskās kontrolpārbaudes un kā atrisināmi strīdi, kas rodas, ja zootehniskās kontrolpārbaudes atklāj neatbilstību zootehniskajām prasībām. Tomēr šā priekšlikuma noteikumi atspoguļo tos noteikumus, kas paredzēti Komisijas priekšlikumā par patlaban Eiropas Parlamentā un Padomē apspriesto jauno Oficiālo kontroļu regulu. Lai starp abiem tekstiem novērstu nekonsekvences un kontroļu jomā nodrošinātu saskaņotu pieeju, Komisija cieši sekos tam, kā izvēršas abu tekstu apspriešana, un laikus nāks klajā ar priekšlikumiem, kas nepieciešami, lai nodrošinātu, ka oficiālo kontroļu noteikumi zootehnikas jomā tiek ietverti gaidāmajā Oficiālo kontroļu regulā. Piedāvātā regula sniedz juridisko pamatu deleģēto aktu un īstenošanas aktu pieņemšanai saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. un 291. pantu. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Nav konstatēta. 5. IZVĒLES ELEMENTI Nav konstatēti. 2014/0032 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem nosacījumiem vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai Savienībā un importēšanai tajā (Teksts attiecas uz EEZ) Eiropas parlaments un eiropas savienības padome, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 42. pantu un 43. panta 2. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu[1], pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[2], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[3], saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Liellopu, cūku, aitu, kazu un zirgu sugu mājdzīvnieku audzēšanai un mazākā mērā arī citu sugu dzīvnieku audzēšanai ir būtiska nozīme Savienības lauksaimniecībā, un tā ir ieņēmumu avots lauksaimnieku kopienai. Šo sugu dzīvnieku audzēšanu vislabāk veicināt, izmantojot tīršķirnes vaislas dzīvniekus vai krustojuma vaislas cūkas ar dokumentētu augstu ģenētisko kvalitāti. (2) Tādēļ dalībvalstis savas lauksaimniecības politikas ietvaros ir konsekventi centušās – dažkārt ar publisko investīciju palīdzību – veicināt tādu mājlopu audzēšanu, kam piemīt noteiktiem snieguma standartiem atbilstošas konkrētas ģenētiskās īpašības. Šādu standartu atšķirības var radīt tehniskus šķēršļus vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai Savienībā un importēšanai tajā. (3) Padomes 1988. gada 19. decembra Direktīva 88/661/EEK par zootehniskajiem standartiem, kas piemērojami tīršķirnes vaislas cūkām[4], Padomes 1989. gada 30. maija Direktīva 89/361/EEK par tīršķirnes vaislas aitām un kazām[5], Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīva 90/427/EEK par zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem nosacījumiem, kas regulē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar zirgu dzimtas dzīvniekiem[6], Padomes 1991. gada 25. marta Direktīva 91/174/EEK, ar ko nosaka zootehniskās un ģenealoģijas prasības tīršķirnes dzīvnieku pārdošanai un ar ko izdara grozījumus Direktīvās 77/504/EEK un 90/425/EEK[7], Padomes 1994. gada 23. jūnija Direktīva 94/28/EK, ar ko nosaka principus, kas attiecas uz zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem noteikumiem, kurus piemēro no trešajām valstīm importētajiem dzīvniekiem, to spermai, olšūnām un embrijiem, un kura groza Direktīvu 77/504/EEK par tīršķirnes vēršu ģints sugu vaislas dzīvniekiem,[8] un Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīva 2009/157/EK par liellopu sugu tīršķirnes vaisliniekiem[9] ir juridiskais pamats Eiropas Savienības tiesību aktiem par tīršķirnes vaislas dzīvnieku, kas pieder pie liellopu, cūku, aitu, kazu un zirgu sugām, un krustojuma vaislas cūku audzēšanu. Šo direktīvu mērķis ir Savienībā attīstīt lopkopību, vienlaikus tajā reglamentējot vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecību un importēšanu un tādējādi Savienībā saglabājot vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu nozares konkurētspēju. (4) Padomes 1987. gada 18. jūnija Direktīva 87/328/EEK par tīršķirnes vaislas liellopu atzīšanu par derīgiem vairošanai[10], Padomes 1990. gada 5. marta Direktīva 90/118/EEK par tīršķirnes vaislas cūku atzīšanu par derīgām vaislai[11] un Padomes 1990. gada 5. marta Direktīva 90/119/EEK par vaislas cūku hibrīdiem vaislai[12] tika pieņemtas, lai nepieļautu, ka nacionālie noteikumi par to, kā vaislas liellopus un vaislas cūkas pieņem vaislai, iegūst to spermu, olšūnas un embrijus, kā arī visu minēto izmanto, radītu aizliegumus, ierobežojumus vai šķēršļus Savienības iekšējai tirdzniecībai neatkarīgi no tā, vai runa ir par lecināšanu, mākslīgo apsēklošanu, vai par spermas, olšūnu vai embriju savākšanu. (5) Pamatojoties uz 3. apsvērumā minētajām direktīvām, Komisija pēc apspriešanās ar dalībvalstīm Pastāvīgajā zootehnikas komitejā, kura izveidota saskaņā ar Komisijas 1977. gada 25. jūlija Lēmumu 77/505/EEK, ar ko izveido Pastāvīgo zootehnikas komiteju[13], pieņēma vairākus lēmumus, nosakot sugām specifiskus kritērijus, saskaņā ar kuriem apstiprināt vai atzīt dzīvnieku audzētāju organizācijas un apvienības (turpmāk „šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības”), vaislas dzīvniekus ierakstīt liellopu, aitu, zirgu u.c. ciltsgrāmatās (turpmāk „ciltsgrāmatas”), pieņemt aitu un kazu sugu tīršķirnes dzīvniekus vaislai un mākslīgajai apsēklošanai, veikt snieguma pārbaudes un ģenētisko izvērtēšanu liellopu, cūku, aitu un kazu sugu vaislas dzīvniekiem, kā arī iedibināt vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai paredzētus izcelsmes sertifikātus. (6) Komisija iedibināja arī trešo valstu šķirnes dzīvnieku audzētāju institūciju sarakstu un izcelsmes sertifikātu paraugus vaislas dzīvnieku, to spermas, olšūnu un embriju importēšanai Savienībā. (7) Savienības tiesību akti par dzīvnieku audzēšanu ir palīdzējuši arī saglabāt dzīvnieku ģenētiskos resursus, aizsargāt ģenētisko biodaudzveidību un ražot tipiskus kvalitatīvus reģionālos produktus, kuru īpašības ir atkarīgas no vietējām mājdzīvnieku šķirnēm raksturīgām specifiskām pārmantotām īpašībām. (8) Direktīvas 88/661/EEK, 89/361/EEK, 90/427/EEK, 91/174/EEK, 94/28/EK un 2009/157/EK pēc struktūras un satura ir ļoti līdzīgas. Vairākas no šīm direktīvām laika gaitā ir grozītas. Lai Savienības tiesību aktus vienkāršotu un padarītu tos konsekventākus, tajos iekļautos Savienības noteikumus būtu pareizi racionalizēt. (9) Pēdējos divdesmit gados Komisijai bijis jāreaģē uz daudzām sūdzībām, ko dzīvnieku audzētāji un viņu organizācijas iesnieguši par to, kā dažādās dalībvalstīs nacionālajā līmenī transponē un interpretē Savienības tiesību aktus par dzīvnieku audzēšanu. Lai nodrošinātu Savienības noteikumu par vaislas dzīvniekiem vienotu piemērošanu un tirdzniecībā ar vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem novērstu šķēršļus, kas izriet no direktīvu atšķirīgās transponēšanas dalībvalstīs, attiecībā uz zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem nosacījumiem, kas reglamentē vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecību Savienībā un importēšanu tajā, Savienības tiesību akti būtu jānosaka ar regulu. (10) Turklāt pieredze liecina, ka, lai būtu vieglāk piemērot šajās direktīvās paredzētos noteikumus, ir nepieciešams daudzas tiesību normas formulēt precīzāk un izmantot konsekventāku terminu sistēmu. Savienības tiesību aktu skaidrības un konsekvences labad pareizi būtu arī izstrādāt vairāk definīciju. (11) Tomēr terminam „šķirne” būtu jāpaliek nenoteiktam juridiskam jēdzienam, ļaujot šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām šādi apzīmēt dzīvnieku grupu, kas ģenētiski ir pietiekami viendabīga un ko tie uzskata par atšķirīgu no citiem šīs sugas dzīvniekiem, un šos dzīvniekus, norādot zināmos to priekštečus, ierakstīt ciltsgrāmatās, lai ar reprodukcijas, apmaiņas un selekcijas starpniecību to iedzimtās pazīmes reproducētu iedibinātā ciltsdarba programmā. (12) Ar šo regulu būtu jānosaka tādi noteikumi par vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecību Savienībā un importēšanu tajā, kas atbalstītu dzīvotspējīgas ciltsdarba programmas mājdzīvnieku šķirņu uzlabošanai un ģenētiskās daudzveidības saglabāšanai. (13) Attiecīgi šajā regulā iekļautajiem noteikumiem par tīršķirnes vaislas dzīvniekiem būtu jāorientējas uz tādas tirdzniecības pavēršanu, kuras pamatā ir saskaņoti principi, ko piemēro šķirnes pārvaldošo šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību atzīšanai un to attiecīgo ciltsdarba programmu apstiprināšanai. Ar šo regulu būtu arī nosakāmi kritēriji, kas reglamentē tīršķirnes vaislas dzīvnieku ierakstīšanu ciltsgrāmatu pamatdaļas dažādās klasēs, noteikumi, kas attiecas uz snieguma pārbaudēm un ģenētisko izvērtēšanu, un kritēriji attiecībā uz vaislas dzīvnieku pieņemšanu vaislai, kā arī zootehnisko sertifikātu saturs. (14) Tāpat arī šajā regulā iekļautajiem noteikumiem par krustojuma vaislas cūkām būtu jāorientējas uz tādas tirdzniecības pavēršanu, kuras pamatā ir saskaņoti principi, ko piemēro tādu krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju atzīšanai, kuras pārvalda dažādus krustojuma vaislas cūku krustojumus, un to attiecīgo ciltsdarba programmu apstiprināšanai. Ar šo regulu būtu arī nosakāmi kritēriji, kas reglamentē krustojuma vaislas cūku ierakstīšanu ciltsreģistru pamatdaļā, noteikumi, kas attiecas uz snieguma pārbaudēm un ģenētisko izvērtēšanu, un kritēriji attiecībā uz krustojuma vaislas cūku pieņemšanu vaislai, kā arī zootehnisko sertifikātu saturs. (15) Tā kā šīs regulas mērķi, proti, nodrošināt saskaņotu pieeju vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai Savienībā un importēšanai tajā, kā arī oficiālajām kontrolēm, kas nepieciešamas attiecībā uz šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju īstenotajām ciltsdarba programmām, dalībvalstis nevar pietiekami labi īstenot valsts līmenī un tāpēc, ņemot vērā tā ietekmi, sarežģītību, pārrobežu un starptautisko raksturu, minēto mērķi vieglāk var sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kas minēts Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā. Tā kā šīs regulas darbības joma aptver tikai tās mērķu sasniegšanai vajadzīgos pasākumus, tā ir saskaņā arī ar Līguma 5. panta 4. punktā minēto proporcionalitātes principu. (16) Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju sniegto pakalpojumu kvalitāte un tas, kādā veidā dzīvnieku audzētāji vērtē un klasificē dzīvniekus, ietekmē vaislas dzīvnieku vērtību tirgū. Tādēļ būtu jāizstrādā noteikumi par šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju atzīšanu uz saskaņotu Savienības kritēriju pamata, un par šo organizāciju uzraudzību, ko īsteno kompetentā dalībvalsts iestāde, lai nodrošinātu, ka šo organizāciju iedibinātie noteikumi nerada ciltsdarba programmu un ciltsdarba standartu atšķirības un, attiecīgi, tehniskus šķēršļus Savienības iekšējai tirdzniecībai. (17) Šajā regulā būtu jāparedz līdzīgas procedūras kā tās, kas minētas Direktīvās 88/661/EEK, 89/361/EEK, 90/427/EEK, 91/174/EEK, 94/28/EK un 2009/157/EK attiecībā uz atzītu šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju norādīšanu sarakstos, arī šo sarakstu atjaunināšanu, nosūtīšanu un publicēšanu. (18) Noteiktajiem kritērijiem atbilstošu šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju tiesības uz atzīšanu ir viens no Savienības zootehnisko tiesību pamatprincipiem. Kādas jau atzītas šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības saimnieciskās darbības aizsardzība turpmāk nedrīkstētu būt par pamatu kompetentās iestādes atteikumam atzīt citu šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību, kas strādā ar to pašu šķirni. Tas pats attiecas uz tādas ciltsdarba programmas ģeogrāfisku paplašināšanu, kas tiek veikta ar to pašu šķirni vai ar tādiem vaislas dzīvniekiem, ko var izraudzīties no jau pastāvošas šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vaislas dzīvnieku populācijas. Tomēr kompetentās iestādes rīcībā vajadzētu būt juridiskam pamatam atteikt atzīšanu vai apstiprināšanu, ja pastāv pamatots risks, ka šāda atzīšana vai apstiprināšana apdraudēs kādas retas šķirnes saglabāšanu vai ģenētiskās daudzveidības aizsardzību. (19) Tā kā retu šķirņu saglabāšanai nepieciešams, lai izveidotas un atzītas tiktu tādas šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības, kuru ciltsgrāmatās ir neliels skaits vaislas dzīvnieku, ciltsgrāmatās ierakstīto vaislas dzīvnieku skaitam kopumā nevajadzētu būt būtiskam šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības atzīšanas un tās ciltsdarba programmas apstiprināšanas nosacījumam, turklāt atzīšana notiek nacionālā līmenī, bet attiecīgie vaislas dzīvnieki var būt ierakstīti ciltsgrāmatās citās dalībvalstīs vai trešajās valstīs. (20) Ir jānodrošina iespēja, ka vienā dalībvalstī atzītas šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas savu atzīto ciltsdarba programmu var īstenot vienā vai vairākās citās dalībvalstīs, lai būtu nodrošināts, ka iespējami labi tiek izmantoti ģenētiski augstvērtīgi vaislas dzīvnieki, kas ir svarīgs ražošanas faktors Savienībā. Šajā nolūkā ar vienkāršu paziņošanas procedūru būtu jānodrošina, ka citas valsts kompetentā iestāde par nodomāto darbību ir informēta. (21) Lai turpmāk nepieļautu konfliktus starp šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām, kas vēlas sniegt pakalpojumus dzīvnieku audzētājiem, un iestādēm, kas atsaka atzīšanu jaunām šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām, kuras konkurē ar pastāvošajām šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas oficiālo atzīšanu bija nepieciešams nodalīt no nodomātās ciltsdarba programmas apstiprināšanas. (22) Dažādās sūdzības, ko Komisijai nācies izskatīt pēdējo gadu laikā, liecina, ka šajā regulā būtu jāparedz skaidri noteikumi, kuri reglamentētu attiecības starp šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību, kas konkrētai pie zirgu dzimtas piederošu tīršķirnes vaislas dzīvnieku šķirnei izveido filiālciltsgrāmatu, un šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību, kas pretendē būt šīs šķirnes izcelsmes ciltsgrāmatas izveidotāja. (23) Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt deleģētos aktus, ar ko groza I pielikumu, lai šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju atzīšanas un ciltsdarba programmu apstiprināšanas kritērijus pielāgotu dzīvnieku audzēšanas nozares attīstībai. (24) Ir nepieciešams precizēt attiecības starp dzīvnieku audzētājiem un šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijām, jo īpaši lai nodrošinātu dzīvnieku audzētāju tiesības būt par šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju biedriem un to tiesības iesaistīties ciltsdarba programmā tajā ģeogrāfiskajā apgabalā, kurā to veic. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām būtu nepieciešami noteikumi, kas nepieļauj dzīvnieku audzētāju diskriminēšanu uz to izcelsmes pamata, un tām būtu jānodrošina pakalpojumu minimums. (25) Jo īpaši Direktīvas 90/427/EEK un – mazākā mērā – Direktīvas 89/361/EEK un Direktīvas 2009/157/EK piemērošanā gūtā pieredze liecina, ka ir nepieciešami precīzāki noteikumi, lai strīdus starp dzīvnieku audzētājiem, no vienas puses, un šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām, no otras puses, izšķirtu rezultatīvi, pamatojoties uz skaidru reglamentu un noteiktām dalībnieku tiesībām un pienākumiem. To vislabāk nodrošināt, ja strīdus izšķir tās dalībvalsts tiesību sistēmā, kurā tie rodas. Komisija būtu jāiesaista tikai strīdos, kas rodas starp dažādu dalībvalstu struktūrām un ko nevar rezultatīvi izšķirt to dalībvalstu tiesību sistēmās, kurās tie radušies. (26) Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām, kas izveido un uztur pie liellopu, cūku, aitu, kazu un zirgu sugām piederošu tīršķirnes vaislas dzīvnieku ciltsgrāmatas, un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijām, kas izveido un uztur krustojuma cūku ciltsreģistrus, savās ciltsgrāmatās un ciltsreģistros vaislas dzīvnieki būtu jāieraksta bez jebkādas diskriminācijas uz dzīvnieku vai to īpašnieku izcelsmes dalībvalsts pamata un, ja tas paredzēts ciltsdarba programmā, minētie dzīvnieki jāklasificē pēc to labvērtības. (27) Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām būtu jāļauj arī izveidot papildu nodaļas, lai ciltsdarba programmā paaugstinātu statusu tādiem dzīvniekiem, kuri neatbilst attiecīgajai šķirnei izvirzītajiem tīršķirnes vaislas dzīvnieku kritērijiem. (28) Tomēr šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām, kas uztur noteiktu zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvnieku ciltsgrāmatas, būtu jāļauj joprojām noteikt kritērijus zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvnieku ierakstīšanai šajās ciltsgrāmatās, ņemot vērā vajadzību reglamentēt tādu pie zirgu dzimtas piederošu dzīvnieku ierakstīšanu, kas radīti ar mākslīgās reprodukcijas metodēm. (29) Ciltsgrāmatās ierakstītie tīršķirnes vaislas dzīvnieki, izņemot zirgu dzimtas dzīvniekus, ir identificēti saskaņā ar Savienības dzīvnieku veselības tiesību aktiem par identificēšanu. Zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvnieku gadījumā šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības identificē arī zirgus un ēzeļus, ko tās ieraksta ciltsgrāmatās vai reģistrē ierakstīšanai tajās un izsniedz to identifikācijas dokumentus (pases). Tādējādi tās sniedz pakalpojumus ne tikai dzīvnieku audzētājiem, bet arī kompetentajai iestādei, kas atbild par lauksaimniecības dzīvnieku identificēšanu un reģistrēšanu. Tomēr šādā sistēmā radies daudz pasu izdevējiestāžu, un izrādījies, ka apstākļos, kad būtiska informācija kompetentajām veterinārajām iestādēm nav viegli pieejama (piemēram, ja nav centralizētas datubāzes), tas apgrūtina oficiālās kontroles attiecībā uz pārtikas higiēnu un veterinārās zāles reglamentējošo Savienības tiesību aktu ievērošanu, ka netiek ievēroti kopīgi identifikācijas dokumentu augstas kvalitātes standarti un nenotiek oficiāla uzraudzība. Tādēļ ir nepieciešams prasīt, lai arī zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvnieki tiktu ierakstīti attiecīgajās ciltsgrāmatās saskaņā ar to dzīvniekveselības identifikāciju, vienlaikus kompetentajām veterinārām iestādēm nodrošinot iespēju, ievērojot dažus nosacījumus, zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvnieku identifikācijas dokumentu oficiālo izsniegšanu deleģēt atzītām šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām. (30) Lai nodrošinātu, ka nosacījumus tīršķirnes vaislas dzīvnieku ierakstīšanai ciltsgrāmatās un krustojuma vaislas cūku ierakstīšanai ciltsreģistros var pielāgot norisēm lopkopības nozarē, būtu jāpiešķir pilnvaras Komisijai pieņemt deleģētos aktus, lai attiecīgi grozītu II pielikumu. (31) Vaislas dzīvnieku pieņemšana vaislai, lecināšanai vai mākslīgai reprodukcijai būtu jāreglamentē Savienības līmenī, lai novērstu šķēršļus tirdzniecībai, jo īpaši, ja šiem vaislas dzīvniekiem ir veikta snieguma pārbaude vai ģenētiska izvērtēšana saskaņā ar šīs regulas noteikumiem un jo īpaši tās III pielikumu. (32) Ir gan pieņemti Savienības līmeņa snieguma pārbaudes un ģenētiskās izvērtēšanas noteikumi, saskaņā ar kuriem audzē pie liellopu, cūku, aitu un kazu sugām piederošus dzīvniekus, ko pārbauda pēc ierobežota skaita pazīmju, tomēr uz zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvnieku dažādajām šķirnēm, izmantojumu un atlasi attiecas ļoti daudzveidīgas prasības, tāpēc tās līdz šim nav izdevies saskaņot. Tā vietā atšķirīgi snieguma pārbaudes un ģenētiskās izvērtēšanas noteikumi konkrētām šķirnēm patlaban ir paredzēti šķirnes izcelsmes ciltsgrāmatā. (33) Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai izstrādāt snieguma pārbaudes un ģenētiskās izvērtēšanas nosacījumus arī zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvniekiem un grozīt III pielikuma pašreizējos nosacījumus, lai tiktu ņemts vērā, kā attīstījusies zinātne un tehnika vai mainījusies pārbaudes ietekmējošā juridiskā vide, piemēram, Padomes 2007. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula)[14], vai lai pēc dalībvalstu lūguma iekļautu zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvnieku snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas nosacījumus. (34) Snieguma pārbaudi un ģenētisko izvērtēšanu var veikt šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju izraudzītas institūcijas. Šīs izraudzītās institūcijas sadarbojas ar Eiropas Savienības references centriem, ko iecēlusi Komisija. Tādējādi Komisija būtu jāpilnvaro ar īstenošanas aktiem iecelt Eiropas Savienības references centrus un būtu, kā nepieciešams, jāpilnvaro pieņemt deleģētos aktus par šo centru pienākumiem un funkcijām, vajadzības gadījumā grozot IV pielikumu. Šie references centri var saņemt Savienības atbalstu saskaņā ar Padomes 2009. gada 25. maija Lēmumu 2009/470/EK par izdevumiem veterinārijas jomā[15]. Attiecībā uz liellopu sugu tīršķirnes vaislas dzīvniekiem snieguma pārbaudēs un ģenētiskajā izvērtēšanā, ko veic šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības, pašlaik asistē centrs „Interbull” – Eiropas Savienības references iestāde, kura iecelta ar Padomes 1996. gada 23. jūlija Lēmumu 96/463/EK, ar ko nosaka references struktūru, kas atbild par sadarbību liellopu sugas tīršķirnes vaislas dzīvnieku testēšanas metožu un rezultātu novērtējuma unificēšanā[16]. (35) Tā kā šī regula paredz detalizētas prasības tikai attiecībā uz liellopu, cūku, aitu, kazu un zirgu sugu dzīvnieku audzēšanu, ir nepieciešams Komisiju pilnvarot pieņemt deleģētus aktus par šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību atzīšanu, ciltsdarba programmu apstiprināšanu, vaislas dzīvnieku ierakstīšanu ciltsgrāmatās, snieguma pārbaudēm un ģenētisko izvērtēšanu, un pieņemšanu vaislai, kā arī, ja tas būtu nepieciešams, lai novērstu šķēršļus tirdzniecībai, pieņemt īstenošanas aktus par zootehniskajiem sertifikātiem, kas paredzēti citu sugu vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai Savienībā un importēšanai tajā. (36) Vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu importēšana Eiropas lauksaimniecībai ir būtiski nepieciešama. Tādēļ vaislas dzīvnieki un to reproduktīvie produkti būtu jāimportē ar nosacījumiem, kas ir ļoti tuvi noteikumiem, kurus piemēro tirdzniecībai starp dalībvalstīm. Tomēr vaislas dzīvniekus un to reproduktīvos produktus Savienības ciltsgrāmatu pamatdaļā vai ciltsreģistrā vajadzētu būt atļautam ierakstīt tikai tad, ja eksportētājā trešā valstī veikto oficiālo kontroļu līmenis nodrošina tādu pašu ģenealoģiskās informācijas un snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas rezultātu noteiktību kā Savienībā. Turklāt šķirnes dzīvnieku audzētāju institūcijām trešajās valstīs būtu pēc savstarpējības principa jāpieņem vaislas dzīvnieki un to reproduktīvie produkti no attiecīgām Savienībā atzītām šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijām. (37) Padomes 1987. gada 23. jūlija Regula (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu[17] paredz, ka Komisija izveido preču nomenklatūru, proti, „kombinēto nomenklatūru” jeb saīsināti „KN”, kas vienlaikus atbilst prasībām, ko izvirza Kopienas ārējās tirdzniecības statistika un citas Savienības rīcībpolitikas attiecībā uz preču importu vai eksportu. Minētās regulas I pielikumā ir uzskaitīti pie liellopu, cūku, aitu, kazu un zirgu sugām piederošu tīršķirnes vaislas dzīvnieku un liellopu spermas KN kodi, un norādīts, ka tie ir atbrīvoti no parastām muitas likmēm. Minētajā gadījumā šiem dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem līdzi būtu jābūt tādam zootehniskajam sertifikātam, kas pamatotu, ka tos kvalificē par tīršķirnes vaislas dzīvniekiem vai tīršķirnes vaislas dzīvnieku reproduktīvajiem produktiem. (38) Vaislas dzīvniekus un to reproduktīvos produktus ievedot Savienībā, tiem veic veterinārās pārbaudes saskaņā ar Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/496/EEK, ar ko nosaka principus attiecībā uz tādu dzīvnieku veterināro pārbaužu organizēšanu, kurus Kopienā ieved no trešajām valstīm, un ar ko groza Direktīvu 89/662/EEK, Direktīvu 90/425/EEK un Direktīvu 90/675/EEK[18], un Padomes 1997. gada 18. decembra Direktīvu 97/78/EK, ar ko nosaka principus, kuri reglamentē veterināro pārbaužu organizēšanu attiecībā uz produktiem, ko ieved Kopienā no trešajām valstīm[19]. Tiem turklāt būtu jāveic arī nepieciešamās zootehniskās kontrolpārbaudes, kas paredzētas šajā regulā. (39) Komisija pieņēma priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, kas attiecas uz oficiālajām kontrolēm un citām oficiālām darbībām, kuras veic, lai nodrošinātu, ka tiek piemēroti dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību akti, noteikumi par dzīvnieku veselību un labturību, augu veselību, augu reproduktīvo materiālu un augu aizsardzības līdzekļiem, un ar ko groza regulas (EK) Nr. 999/2001, Nr. 1829/2003, Nr. 1831/2003, Nr. 1/2005, Nr. 396/2005, Nr. 834/2007, Nr. 1099/2009, Nr. 1069/2009, Nr. 1107/2009, Regulas (ES) Nr. 1151/2012, [….]/2013 un Direktīvas 98/58/EK, 1999/74/EK, 2007/43/EK, 2008/119/EK, 2008/120/EK un 2009/128/EK (Oficiālo kontroļu regulai)[20]. Ar minēto regulu ir paredzēts atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem[21], un Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīvu 90/425/EEK par veterinārajām un zootehniskajām pārbaudēm, kas piemērojamas Kopienā iekšējā tirdzniecībā ar noteiktiem dzīviem dzīvniekiem un produktiem, lai izveidotu iekšējo tirgu[22], kā arī Direktīvu 91/496/EEK un Direktīvu 97/78/EK, un dažus šajos aktos paredzētos noteikumus iekļaut minētajā jaunajā regulā, veicot nepieciešamos pielāgojumus. Tomēr minētās regulas darbības jomā nav paredzēts iekļaut zootehniskos un ģenealoģiskos nosacījumus vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai Savienībā un importēšanai tajā. Tādēļ šajā regulā ir nepieciešams paredzēt noteikumus par oficiālām kontrolēm un citiem oficiāliem pasākumiem attiecībā uz vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem. (40) Lai rezultatīvi piemērotu šajā regulā izklāstītos Savienības noteikumus par vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem, ir nepieciešams, lai dalībvalstu kompetentās iestādes sadarbotos un vajadzības gadījumā sniegtu administratīvo palīdzību. Līdz ar to šajā regulā, veicot nepieciešamos pielāgojumus, būtu jāparedz vispārīgi noteikumi par administratīvo palīdzību un sadarbību, kas būtu tādi paši kā tie noteikumi, kuri pašlaik ir iekļauti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 882/2004 IV daļā. (41) Ja oficiālas kontroles dalībvalstīs vai kontrolpārbaudes, kas veiktas vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu importam Savienībā, atklāj tādu neatbilstību minētajam importam ar šo regulu noteiktajām zootehniskajām un ģenealoģiskajām prasībām, kas visnotaļ var traucēt tirdzniecību ar vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem Savienībā, Komisija ar šo regulu būtu jāpilnvaro pieņemt īpašus pasākumus, lai ierobežotu minētās neatbilstības ietekmi. (42) Arī dalībvalstu kompetento iestāžu rīcībā vajadzētu būt pilnvarām, kas nepieciešamas, lai tās varētu nodrošināt, ka tiek pildīti ar šo regulu noteiktie Savienības zootehniskie un ģenealoģiskie noteikumi par vaislas dzīvniekiem, arī pilnvarai apturēt ciltsdarba programmas apstiprinājumu vai atsaukt šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas atzīšanu, ja tiek konstatēta neatbilstība šīs regulas zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem noteikumiem. (43) Lai nodrošinātu šajā regulā noteikto zootehnisko un ģenealoģisko noteikumu piemērošanu visās dalībvalstīs, Komisijai būtu jāveic attiecīgas kontroles dalībvalstīs, īpaši ņemot vērā dalībvalstu veikto oficiālo kontroļu rezultātus. (44) Lai varētu izveidot to trešo valstu sarakstus, no kurām būtu jāatļauj vaislas dzīvnieku un to spermas, olšūnu un embriju importēšana Savienībā, izstrādātu šādas importēšanas nosacījumus, iegūtu informāciju par divpusējo nolīgumu darbību un, ja tas vajadzīgs sakarā ar nopietnu pārkāpumu, kas skar šajā regulā paredzētos šādas importēšanas nosacījumus, Komisija būtu Savienības vārdā jāpilnvaro veikt attiecīgas kontroles trešajās valstīs. (45) Tā kā Direktīvas 88/661/EEK, 89/361/EEK, 90/427/EEK, 94/28/EK un 2009/157/EK paredzēts atcelt un aizstāt ar šo regulu, ir nepieciešams atcelt arī Komisijas aktus, kas pieņemti saskaņā ar minētajām direktīvām, un tos aizstāt ar deleģētajiem aktiem vai īstenošanas aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu. Līdz ar to Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt šādus deleģētos aktus un īstenošanas aktus. (46) Lai nodrošinātu pareizu šīs regulas piemērošanu un regulu papildinātu vai lai grozītu tās I–V pielikumu, būtu jādeleģē Komisijai tiesības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu pieņemt aktus attiecībā uz tādām procedūrām un kritērijiem, kas tiek izmantoti, un tādiem nosacījumiem, kas nepieciešami, lai atzītu šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas, apstiprinātu ciltsdarba programmas, ierakstītu dzīvniekus ciltsgrāmatās un ciltsreģistros, pieņemtu vaislas dzīvniekus ciltsdarbam un dabiskai vai mākslīgai reprodukcijai, veiktu snieguma pārbaudes un ģenētisko izvērtēšanu, definētu zootehniskās un ģenealoģiskās prasības tirdzniecībai ar vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem un to importēšanai no trešajām valstīm, kā arī lai raksturotu references centru pienākumus un funkcijas. (47) Pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma 290. pantu attiecībā uz tādu sugu tīršķirnes vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecību Savienībā un importēšanu tajā, kas nepieder pie liellopu, cūku, aitu, kazu un zirgu sugām, būtu jādeleģē Komisijai tā, lai dalībvalstis varētu reaģēt uz tirdzniecības traucējumiem, taču, vēl svarīgāk, reaģēt gadījumos, kur reta šķirne ir uz izmiršanas robežas vai kur ir apdraudēta ģenētiskās daudzveidības aizsardzība. (48) Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, attiecīgi apspriestos, arī ekspertu līmenī. Sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, Komisijai būtu jānodrošina, lai attiecīgie dokumenti vienlaicīgi, laikus un pienācīgā kārtībā tiktu nosūtīti Eiropas Parlamentam un Padomei. (49) Lai nodrošinātu, ka ar vienotiem nosacījumiem īsteno šīs regulas noteikumus par šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju iekļaušanu sarakstos, par tādu references centru iecelšanu, kuri nodrošinātu snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas metodikas vienotu piemērošanu vaislas dzīvniekiem, par tādu zootehnisko sertifikātu paraugiem, kam jābūt līdzi vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem, un par dažiem oficiālo kontroļu veikšanas noteikumiem, Komisijai būtu jāpiešķir attiecīgas īstenošanas pilnvaras. Šīs pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[23]. (50) Noteikumi, kas iekļauti Padomes Direktīvās 87/328/EEK, 88/661/EEK, 89/361/EEK, 90/118/EEK, 90/119/EEK, 90/427/EEK, 91/174/EEK, 94/28/EK un 2009/157/EK un Padomes Lēmumā 96/463/EK, ir jāaizstāj ar noteikumiem, kas iekļauti šajā regulā un Komisijas deleģētajos un īstenošanas aktos, kuri pieņemti saskaņā ar šo regulu. Līdz ar to minētie tiesību akti attiecīgi būtu jāatceļ. (51) Komisijas 1984. gada 27. aprīļa Lēmums 84/247/EEK, ar ko nosaka kritērijus to šķirnes dzīvnieku audzētāju organizāciju un apvienību atzīšanai, kuras uztur vai veido ciltsgrāmatas tīršķirnes liellopu vaisliniekiem[24], Komisijas 1984. gada 19. jūlija Lēmums 84/419/EEK, ar ko nosaka kritērijus liellopu ierakstīšanai ciltsgrāmatās[25], Komisijas 2006. gada 20. jūnija Lēmums 2006/427/EK, ar ko nosaka kopējās vērtības pārbaudes metodes un metodes liellopu tīršķirnes vaislas liellopu ciltsvērtības novērtēšanai[26], Komisijas 1989. gada 18. jūlija Lēmums 89/501/EEK, ar ko nosaka apstiprināšanas un uzraudzības kritērijus šķirnes dzīvnieku audzētāju apvienībām un ciltsdarba organizācijām, kuras izveido vai ved tīršķirnes vaislas cūku ciltsgrāmatas[27], Komisijas 1989. gada 18. jūlija Lēmums 89/502/EEK par kritērijiem, kas reglamentē tīršķirnes vaislas cūku ierakstīšanu ciltsgrāmatās[28], Komisijas 1989. gada 18. jūlija Lēmums 89/504/EEK, ar ko paredz apstiprināšanas un uzraudzīšanas kritērijus tām šķirnes dzīvnieku audzētāju apvienībām, ciltsdarba organizācijām un privātiem uzņēmumiem, kuri izveido vai kārto reģistrus hibrīdu vaislas cūkām[29], Komisijas 1989. gada 18. jūlija Lēmums 89/505/EEK par kritērijiem, kas reglamentē vaislas hibrīdcūku ierakstīšanu reģistros[30], Komisijas 1989. gada 18. jūlija Lēmums 89/507/EEK, ar ko nosaka metodes kopējās vērtības pārbaudei un tīršķirnes vaislas cūku un vaislas hibrīdcūku ciltsvērtības novērtēšanai[31], Komisijas 1990. gada 10. maija Lēmums 90/254/EEK, ar ko paredz kritērijus to šķirnes dzīvnieku audzētāju organizāciju un apvienību apstiprināšanas kritērijiem, kas uztur vai veido tīršķirnes vaislas aitu un kazu ciltsgrāmatas[32], Komisijas 1990. gada 10. maija Lēmums 90/255/EEK, ar ko paredz kritērijus tīršķirnes vaislas aitu un kazu ierakstīšanai ciltsgrāmatā[33], Komisijas 1990. gada 10. maija Lēmums 90/256/EEK, ar ko nosaka tīršķirnes vaislas aitu un kazu audzēšanas uzraudzības un ģenētiskās vērtības aprēķināšanas metodes[34], Komisijas 1990. gada 10. maija Lēmums 90/257/EEK, ar ko nosaka kritērijus, lai atļautu audzēt tīršķirnes vaislas aitas un kazas un izmantot to spermu, olšūnas vai embrijus[35], Komisijas 1992. gada 11. jūnija Lēmums 92/353/EEK, kas nosaka apstiprināšanas vai atzīšanas kritērijus organizācijām un apvienībām, kas uztur vai veido reģistrēto zirgu dzimtas dzīvnieku ciltsgrāmatas[36] un Komisijas 1996. gada 10. janvāra Lēmums 96/78/EK, ar ko nosaka kritērijus zirgu dzimtas dzīvnieku ierakstīšanai un reģistrēšanai ciltsgrāmatās vairošanai[37], tika pieņemti saskaņā ar 46. apsvērumā minētajiem pamataktiem, pamatojoties uz katrai sugai specifiskiem kritērijiem šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju apstiprināšanai vai atzīšanai, vaislas dzīvnieku reģistrēšanai ciltsgrāmatās, pieņemšanai vaislai un mākslīgajai apsēklošanai, snieguma pārbaudēm un ģenētiskai izvērtēšanai. Šī regula paredz noteikumus, kas aizstāj iepriekš minētajos Komisijas aktos iekļautos noteikumus. (52) Šajā regulā ir iekļauti tādi paši noteikumi kā tie, kas paredzēti Komisijas 1992. gada 11. jūnija Lēmumā 92/354/EEK, kas izklāsta konkrētus noteikumus, lai nodrošinātu koordināciju starp organizācijām un apvienībām, kas ved vai veido reģistrēto zirgu dzimtas dzīvnieku ciltsgrāmatas[38]. (53) Komisijas 1989. gada 18. jūlija Lēmums 89/503/EEK, kas nosaka tīršķirnes vaislas cūku, to spermas, olšūnu un embriju sertifikātu[39], Komisijas 1989. gada 18. jūlija Lēmums 89/506/EEK, kas nosaka vaislas cūku hibrīdu, to spermas, olšūnu un embriju sertifikātu[40], Komisijas 1990. gada 10. maija Lēmums 90/258/EEK par tīršķirnes vaislas aitu un kazu, to spermas, olšūnu un embriju zootehniskajiem sertifikātiem[41], Komisijas 1996. gada 12. janvāra Lēmums 96/79/EK, ar ko nosaka reģistrētu zirgu dzimtas dzīvnieku spermas, olšūnu un embriju zootehniskos sertifikātus[42], Komisijas 2005. gada 17. maija Lēmums 2005/379/EK par ģenealoģijas sertifikātiem un datiem par tīršķirnes vaislas liellopiem, to spermu, olšūnām un embrijiem[43], Komisijas 2008. gada 6. jūnija Regula (EK) Nr. 504/2008, ar ko īsteno Padomes Direktīvas 90/426/EEK un 90/427/EEK attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvnieku identifikāciju,[44] un Komisijas 1996. gada 18. jūlija Lēmums 96/509/EK, kas nosaka ģenealoģijas un zootehniskās prasības noteiktu dzīvnieku spermas importam[45], tika pieņemti saskaņā ar 45. apsvērumā minētajiem pamataktiem. (54) Lai novērstu juridiskas neskaidrības un dublēšanos, Padomes aktu atcelšanai būtu jāstājas spēkā tikai tad, kad ar deleģētu aktu tiks atcelti Komisijas lēmumi, kas paredz sugām specifiskus kritērijus šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju apstiprināšanai vai atzīšanai, vaislas dzīvnieku ierakstīšanai ciltsgrāmatās, pieņemšanai vaislai un mākslīgajai apsēklošanai, snieguma pārbaudēm un ģenētiskajai izvērtēšanai, kuras aptver šī regula, un kad ar īstenošanas aktiem tiks noteikti tādu zootehnisko sertifikātu paraugi, kas paredzēti vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai, kā arī paredzēti vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu importēšanai Savienībā no trešajām valstīm. Tādēļ ir nepieciešams nodrošināt, lai šo regulu piemērotu ne agrāk kā 18 mēnešus pēc tās stāšanās spēkā, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. I NODAĻA Vispārīgi noteikumi 1. pants Priekšmets un darbības joma 1. Šī regula nosaka: a) zootehniskos un ģenealoģiskos noteikumus vaislas dzīvnieku un to spermas, olšūnu un embriju tirdzniecībai Savienībā un vaislas dzīvnieku un to spermas, olšūnu un embriju importēšanai tajā; b) noteikumus par biedra statusu un strīdu izšķiršanu šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībās un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijās; c) vispārīgos noteikumus par oficiālām kontrolēm, kurās, lai verificētu atbilstību a) punktā minētajiem noteikumiem, pārbauda šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas un tajās ar vaislas dzīvniekiem īstenotās ciltsdarba programmas (arī spermas, olšūnu un embriju izmantošanu), un noteikumus par citām dalībvalstu veiktām oficiālām darbībām, administratīvo palīdzību, sadarbību un izpildi; d) vispārīgos noteikumus par Komisijas kontroļu veikšanu dalībvalstīs un trešajās valstīs. 2. Šo regulu nepiemēro tādu vaislas dzīvnieku, to spermas, olšūnu un embriju tirdzniecībai un importam Savienībā, kas paredzēti tehniskiem vai zinātniskiem eksperimentiem kompetentās iestādes uzraudzībā. 3. Kamēr nav pieņemti šajā regulā paredzētie deleģētie akti vai īstenošanas pasākumi, dalībvalstis joprojām var piemērot nacionālos zootehniskos un ģenealoģiskos noteikumus, kas reglamentē vaislas dzīvnieku, to spermas, olšūnu un embriju tirdzniecību attiecīgajā dalībvalstī un vaislas dzīvnieku, to spermas, olšūnu un embriju importēšanu tajā, ja vien attiecībā uz importu šie noteikumi nav labvēlīgāki par tiem, kas reglamentē tirdzniecību Savienībā. 2. pants Definīcijas Šajā regulā lieto šādas definīcijas: a) „dzīvnieks” ir mājdzīvnieks, kas pieder pie: i) liellopu sugām (Bos taurus un Bubalus bubalis), cūku sugas (Sus scrofa), aitu sugas (Ovis aries), kazu sugas (Capra hircus), ii) zirgu dzimtas sugām (Equus caballus un Equus asinus), iii) citām sugām, kuras nav i) un ii) apakšpunktā minētās sugas un attiecībā uz kurām saskaņā ar 35. panta 1. punktu vai 45. panta 1. punktu ir pieņemti deleģētie akti; b) „vaislas dzīvnieks” ir tīršķirnes vaislas dzīvnieks vai krustojuma vaislas cūka; c) „reproduktīvie produkti” ir no vaislas dzīvniekiem mākslīgās reprodukcijas nolūkā savākta vai iegūta sperma, olšūnas vai embriji; d) „šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība” ir šķirnes dzīvnieku audzētāju organizācija vai apvienība, ko kādas dalībvalsts kompetentā iestāde saskaņā ar 4. panta 2. punktu atzinusi nolūkam īstenot ciltsdarba programmu ar tīršķirnes vaislas dzīvniekiem, kuri ierakstīti vienā vai vairākās ciltsgrāmatās, ko šī organizācija vai apvienība uztur vai izveido; e) „krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija” ir šķirnes dzīvnieku audzētāju organizācija, apvienība vai privāts uzņēmums, ko kādas dalībvalsts kompetentā iestāde saskaņā ar 4. panta 2. punktu atzinusi nolūkam īstenot ciltsdarba programmu ar krustojuma vaislas cūkām, kuras ierakstītas vienā vai vairākos ciltsreģistros, ko šī organizācija, apvienība vai uzņēmums uztur vai izveido; f) „šķirnes dzīvnieku audzētāju institūcija” ir trešā valstī esoša šķirnes dzīvnieku audzētāju organizācija vai apvienība, privāts uzņēmums, lopkopības organizācija vai oficiāls dienests, ko attiecībā uz tīršķirnes vaislas dzīvniekiem, kas pieder pie liellopu, cūku, aitu, kazu vai zirgu sugām, vai attiecībā uz krustojuma vaislas cūkām trešās valsts oficiāls dienests akceptējis nolūkam īstenot vaislai paredzētu šķirnes dzīvnieku importēšanu uz Savienību; g) „kompetentā iestāde” ir par turpmāk minētajiem pienākumiem atbildīgā dalībvalsts centrālā iestāde vai jebkāda cita iestāde, kurai šie pienākumi uzticēti: i) šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju atzīšana un ar vaislas dzīvniekiem īstenoto ciltsdarba programmu apstiprināšana, ii) oficiālo kontroļu rīkošana šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībās un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijās saskaņā ar noteikumiem, kas noteikti ar 46. pantu un deleģētajiem aktiem, kuri pieņemti saskaņā ar 52. panta 1. punktu, iii) konstatētas neatbilstības gadījumā, kā paredzēts 53., 54., 55. un 56. pantā, palīdzības sniegšana citām dalībvalstīm un trešajām valstīm, iv) citu oficiālo darbību organizēšana saskaņā ar šajā regulā paredzētajiem noteikumiem; h) „atzīšana” ir formāla un oficiāla kompetentās iestādes veikta deklarēšana, ka pēc izvērtēšanas tiek atzīts – šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija atbilst 4. panta 2. punkta prasībām; i) „tīršķirnes vaislas dzīvnieks” ir mājdzīvnieks, kas pieder pie: i) sugām, kuras minētas a) punkta i) apakšpunktā, un kas cēlies no vecākiem un vecvecākiem, kuri ierakstīti tās pašas šķirnes ciltsgrāmatas pamatdaļā, un kas pats ir ierakstīts vai reģistrēts ar tiesībām to ierakstīt šādas ciltsgrāmatas pamatdaļā saskaņā ar 19. pantu, ii) sugām, kuras minētas a) punkta ii) apakšpunktā, un kas cēlies no vecākiem, kuri ierakstīti tās pašas šķirnes ciltsgrāmatas pamatdaļā, un kas pats ir ierakstīts vai ir reģistrēts ar tiesībām to ierakstīt šādas ciltsgrāmatas pamatdaļā saskaņā ar 19. pantu, iii) citām sugām, kuras nav šā punkta i) un ii) apakšpunktā minētās sugas un attiecībā uz kurām deleģētajos aktos, kas pieņemti attiecīgi saskaņā ar 35. panta 1. punktu un 45. panta 1. punktu, pie tām piederošu dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai Savienībā un to importēšanai tajā ir noteikti īpaši zootehniskie un ģenealoģiskie noteikumi; j) „krustojuma vaislas cūka” ir cūku sugas dzīvnieks, kas reģistrēts ciltsreģistrā un cēlies, veicot apzinātu krustošanu starp: i) dažādu šķirņu vai līniju tīršķirnes vaislas cūkām, ii) vaislas cūkām, kas pašas ir dažādu šķirņu vai līniju krustojums (hibrīds), iii) vaislas cūkām, kas pieder pie kādas no i) vai ii) apakšpunktā minētajām kategorijām; k) „ciltsgrāmata” ir jebkura liellopu, cūku, aitu, kazu, zirgu vai citu dzīvnieku ciltsgrāmata, datne vai cits datu nesējs, ko uztur šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība un kur ieraksta vai ierakstīšanai reģistrē izmantošanai ciltsdarba programmā paredzētus tīršķirnes vaislas dzīvniekus, minot detalizētu informāciju par to priekštečiem un, attiecīgā gadījumā, labvērtībām; l) „apstiprinājums” ir atļauja, ko kompetentā iestāde devusi šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībai vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijai, lai tā varētu īstenot ciltsdarba programmu saskaņā ar 8. panta 1. punktu; m) „pamatdaļa” ir ciltsgrāmatas nodaļa, kurā ieraksta vai ierakstīšanai reģistrē tīršķirnes vaislas dzīvniekus; n) „klase” ir pamatdaļas horizontāla apakšnodaļa, kurā vaislas dzīvniekus ieraksta pēc to labvērtībām; o) „labvērtība” ir vaislas dzīvnieka kvantitatīvi raksturojama pārmantojama īpašība; p) „ciltsreģistrs” ir datne vai datu nesējs, kuru uztur krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija un kurā reģistrē izmantošanai ciltsdarba programmā paredzētas krustojuma vaislas cūkas, minot detalizētu informāciju par to priekštečiem; q) „oficiālā kontrole” ir jebkāda veida kontrole, ko kompetentā iestāde vai Komisija veic, lai verificētu atbilstību šajā regulā paredzētajiem zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem noteikumiem; r) „citas oficiālas darbības” ir darbības, izņemot oficiālo kontroli, ko kompetentās iestādes veic saskaņā ar šo regulu, lai nodrošinātu šajā regulā noteikto zootehnisko un ģenealoģisko noteikumu piemērošanu; s) „zootehniskais sertifikāts” ir oficiāls izcelsmes sertifikāts, oficiāls apliecinājums vai sertificēta komerciāla dokumentācija, kas informē par vaislas dzīvnieku vai to reproduktīvo produktu ģenētisko izcelsmi, identifikāciju un, attiecīgā gadījumā, ģenētisko izvērtējumu un kam jābūt līdzi vaislas dzīvniekiem vai to reproduktīvajiem produktiem, kad tos pārvieto no vienas dalībvalsts uz citu vai importē Savienībā; t) „vienotais numurs dzīves laikā” ir unikāls 15 zīmju burtciparu kods, kas satur informāciju par individuālo zirgu dzimtas dzīvnieku un datubāzi un valsti, kurā šī informācija pirmoreiz ierakstīta saskaņā ar Pasaules zirgu dzimtas dzīvnieku dzīves numuru[46] (UELN) kodēšanas sistēmu, un tas sastāv no: i) sešzīmju UELN parauga identifikācijas koda, kas izmantojams datubāzē, kuru uztur pases izdevējiestāde, kas izdevusi identifikācijas dokumentu saskaņā ar Savienības dzīvnieku veselības tiesību aktiem, ii) zirgu dzimtas dzīvniekam piešķirta deviņzīmju individuāla identifikācijas numura; u) „importēšana” ir darbība, ar ko vaislas dzīvniekus un to reproduktīvos produktus ieved kādā no teritorijām, kas minētas VI pielikumā; v) „zootehniskā kontrolpārbaude” ir dokumentu un identitātes kontrolpārbaude, ko veic Savienībā importētiem vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem, lai verificētu atbilstību 42. panta zootehniskajiem nosacījumiem un saskaņā ar 45. panta 1. punktu pieņemto deleģēto aktu zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem noteikumiem; w) „dokumentu kontrolpārbaude” ir tādu oficiālo sertifikātu, oficiālo apliecinājumu un citu, arī komerciālu, dokumentu izskatīšana, kam jābūt līdzi sūtījumiem, kuros ietilpst: i) vaislas dzīvnieki un to reproduktīvie produkti, kas importēti Savienībā, kā paredzēts 39. pantā, ii) tīršķirnes vaislas dzīvnieki un to reproduktīvie produkti, kas importēti Savienībā, kā paredzēts deleģētajos aktos, kuri pieņemti saskaņā ar 45. panta 1. punktu; x) „identitātes kontrolpārbaude” ir vizuāla apskate, kurā pārliecinās, ka sūtījuma saturs un marķējums, arī atzīmes uz dzīvniekiem, plombas un transportlīdzekļi, atbilst informācijai tam līdzi esošajos zootehniskajos sertifikātos, oficiālajos apliecinājumos un citos dokumentos; y) „neatbilstība” ir neatbilstība šīs regulas zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem noteikumiem. 3. pants Vispārīgie zootehniskie un ģenealoģiskie nosacījumi vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai un importēšanai Savienībā Vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecību Savienībā un to importēšanu tajā neaizliedz, neierobežo vai nekavē zootehnisku vai ģenealoģisku iemeslu dēļ, ja vien tas nav paredzēts šajā regulā. Vaislas dzīvniekus un to reproduktīvos produktus vai to īpašniekus vai audzētājus, vai šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības, krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas vai šķirnes dzīvnieku audzētāju institūcijas nediskriminē uz to izcelsmes valsts pamata. II NODAĻA Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju atzīšana dalībvalstīs un ciltsdarba programmu apstiprināšana 1. iedaļa Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju atzīšana 4. pants Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju atzīšana 1. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas var vērsties kompetentajā iestādē ar pieteikumu, kurā lūgta atzīšana saskaņā ar 2. punktu. 2. Kompetentā iestāde atzīst šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju, kas iesniegusi pieteikumu, kurā lūgta atzīšana, ja tā atbilst šādām prasībām: a) tās galvenā mītne atrodas tās dalībvalsts teritorijā, kur darbojas kompetentā iestāde; b) pieteikumā tā pierāda, ka atbilst I pielikuma 1. daļas prasībām; c) pieteikumā tā norāda: i) ciltsdarba programmas raksturu, kam jābūt vērstam uz: – šķirnes saglabāšanu, – šķirnes vai krustojuma uzlabošanu, ii) ciltsdarba programmas tvērumu un noteikumus, ko tā iedibinājusi saskaņā ar I pielikuma 2. daļas prasībām un, attiecībā uz zirgu dzimtas tīršķirnes dzīvniekiem, 3. daļas prasībām, iii) ģeogrāfisko teritoriju, kurā tā nodomājusi īstenot ciltsdarba programmu. 3. Komisiju pilnvaro saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par grozījumiem I pielikuma 1. daļā un, attiecībā uz zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvniekiem, 3. daļā noteiktajās šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju atzīšanas prasībās, lai būtu ņemtas vērā visas dažādās šo prasību skartās šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas. 5. pants Atkāpes no 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta attiecībā uz šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību atzīšanu 1. Atkāpjoties no 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta prasībām, kompetentā iestāde var atteikt atzīšanu šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībai, kas atbilst I pielikuma 1. daļas prasībām, ja šīs šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības ciltsdarba programma apdraudētu ģenētiskās daudzveidības saglabāšanu tīršķirnes vaislas dzīvniekiem, kuri ir ierakstīti vai ir reģistrēti ar tiesībām tos ierakstīt ciltsgrāmatā, ko šai šķirnei izveidojusi attiecīgajā dalībvalstī jau atzīta šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība. 2. Attiecībā uz 1. punktu kompetentā iestāde pienācīgi ņem vērā šādus kritērijus: a) tādu šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību skaits, kas attiecībā uz šo šķirni jau atzītas dalībvalstī, kurā atrodas pieteikumu iesniegusī šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība; b) šīs šķirnes tīršķirnes vaislas dzīvnieku populācijas lielums attiecīgajā dalībvalstī; c) citās dalībvalstīs vai trešās valstīs atzītu šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību iespējamais ģenētiskais ieguldījums tajā pašā šķirnē. 6. pants Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju atzīšanas atteikšana 1. Ja 4. pantā minētā kompetentā iestāde ir nodomājusi šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju neatzīt, tā par nodomāto atteikumu sniedz pēdējām pamatotu paskaidrojumu un vienlaikus šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībai vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijai piešķir tiesības 30 dienu laikā no pamatotā paskaidrojuma saņemšanas datuma nodomāto atteikumu pārsūdzēt. 2. Ja pēc 1. punktā minētās pārsūdzības izskatīšanas kompetentā iestāde savu lēmumu atstāj spēkā, tā šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībai vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijai 30 dienu laikā no pārsūdzības saņemšanas datuma pamatoti paskaidro savu lēmumu to neatzīt un vienlaikus informē Komisiju par sava neatzīšanas lēmuma iemesliem. 7. pants Atzīto šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju saraksti 1. Dalībvalstis sagatavo un pastāvīgi atjaunina sarakstu ar šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijām, ko to kompetentā iestāde atzinusi saskaņā ar 4. panta 2. punktu, un minēto sarakstu dara publiski pieejamu. 2. Šā panta 1. punktā minētajā sarakstā norāda šādu informāciju: a) šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas nosaukums, kontaktinformācija un vietne; b) šķirne vai krustojums, kuram apstiprināta ciltsdarba programma; c) attiecībā uz zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvniekiem – tās šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības nosaukums un kontaktinformācija, kura uztur šķirnes izcelsmes ciltsgrāmatu. 3. Ja saskaņā ar 61. panta 2. punkta f) apakšpunktu tiek dots rīkojums apturēt ciltsdarba programmas apstiprinājumu, dalībvalstis to atzīmē 1. punktā paredzētajā sarakstā. 4. Jebkuru šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju, kuras atzīšana atsaukta saskaņā ar 61. panta 2. punkta g) apakšpunktu, dalībvalstis no 1. punktā minētā saraksta nekavējoties izslēdz. 5. Komisija ar īstenošanas aktiem var noteikt veidlapu paraugus informācijai, kas dalībvalstīm jāsniedz sabiedrībai par 1. punktā paredzēto sarakstu, kurā iekļautas atzītās šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto pārbaudes procedūru. 2. iedaļa Ciltsdarba programmu apstiprināšana 8. pants Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju īstenoto ciltsdarba programmu apstiprināšana 1. Kompetentā iestāde apstiprina šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas ciltsdarba programmu, ko tā atzinusi saskaņā ar 4. panta 2. punktu, ja šī šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija ir iesniegusi pieteikumu savas ciltsdarba programmas apstiprināšanai, pierādot atbilstību 4. panta 2. punkta c) apakšpunkta prasībām, kas izklāstītas I pielikuma 2. daļā, bet attiecībā uz zirgu dzimtas tīršķirnes dzīvniekiem – 3. daļā. 2. Kompetentā iestāde, kas minēta 4. pantā, var atļaut šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijām savas ciltsgrāmatas vai ciltsreģistra tehnisko pārvaldīšanu, kā arī citus konkrētus ciltsdarba programmas aspektus nodot ārpakalpojumā trešajai personai, ja: a) šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas saglabā atbildību pret kompetento iestādi attiecībā uz atbilstību 4. panta 2. punkta c) apakšpunkta prasībām; b) starp šo trešo personu un to dzīvnieku audzētāju saimniecisko darbību, kuri piedalās ciltsdarba programmā, nerodas interešu konflikts. 3. Komisiju saskaņā ar 71. pantu pilnvaro pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz grozījumiem ciltsdarba programmu apstiprināšanas prasībās, kas minētas I pielikuma 2. daļā, bet attiecībā uz zirgu dzimtas tīršķirnes dzīvniekiem – 3. daļā, lai būtu ņemtas vērā visas dažādās ciltsdarba programmas, ko īsteno šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas. 9. pants Tādu ciltsdarba programmu paziņošana un apstiprināšana, kuras īsteno dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija ir atzīta 1. Ja ciltsdarba programmas tvērums vai ģeogrāfiskā teritorija, kur programmu īsteno, liecina, ka šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija šo programmu nodomājusi īstenot ar vaislas dzīvniekiem, kuri atrodas citā dalībvalstī, 8. panta 1. punktā minētā kompetentā iestāde: a) šīs citas dalībvalsts kompetento iestādi informē vismaz 90 kalendārās dienas pirms nodomātā ciltsdarba programmas sākumdatuma; b) kopā ar minēto paziņojumu a) apakšpunktā minētajai kompetentajai iestādei iesniedz kopiju no 8. panta 1. punktā paredzētā pieteikuma, kurā lūgts apstiprināt ciltsdarba programmu. 2. Šā panta 1. punkta a) apakšpunktā minētā kompetentā iestāde 90 dienu laikā no minētajā punktā norādītā paziņojuma saņemšanas datuma var 8. panta 1. punktā minētās kompetentās iestādes atzītai šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībai atteikties apstiprināt ciltsdarba programmas īstenošanu tās teritorijā, ja: a) apstiprināto ciltsdarba programmu minētajā dalībvalstī jau īsteno, izmantojot tās pašas šķirnes tīršķirnes vaislas dzīvniekus; b) vēl vienas ciltsdarba programmas apstiprināšana tiktāl sadrumstalotu tīršķirnes vaislas dzīvnieku populāciju, kas pieejama minētajā dalībvalstī, ka apdraudētu attiecīgās šķirnes saglabāšanu vai ģenētisko daudzveidību. 3. Ja 1. panta a) apakšpunktā minētā kompetentā iestāde uz minētajā punktā paredzēto paziņojumu 90 dienu laikā nav atbildējusi, tas uzskatāms par apstiprinājumu. 4. Kompetentā iestāde dalībvalstī, kurā šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija ir atzīta vai iesniegusi pieteikumu, kurā lūgta atzīšana saskaņā ar 4. pantu, nekavējoties informē šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju par šā panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētā paziņojuma rezultātiem. 5. Ja 1. panta a) apakšpunktā minētā kompetentā iestāde nodomājusi saskaņā ar 2. punktu apstiprināšanu atteikt, tā informē Komisiju par savu nodomu atteikt apstiprināšanu, sniedzot arī pamatotu paskaidrojumu. III NODAĻA Dzīvnieku audzētāju, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju tiesības un pienākumi 10. pants To dzīvnieku audzētāju tiesības, kuri piedalās saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu apstiprinātās ciltsdarba programmās 1. Ja šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas noteikumi paredz biedra statusu, dzīvnieku audzētāji var: a) pieteikties par biedru šajās šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībās vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijās; b) piedalīties ciltsdarba programmā tādā tvērumā un ģeogrāfiskajā apgabalā, kas apstiprināts saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu. 2. Ja šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas noteikumi biedra statusu neparedz, dzīvnieku audzētāji, kuri piedalās ciltsdarba programmā, kas apstiprināta saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu, var pieteikumā lūgt: a) to tīršķirnes vaislas dzīvniekus saskaņā ar 17. panta 1. punktu ierakstīt tās ciltsgrāmatas pamatdaļā, kuru šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība šai šķirnei izveidojusi; b) to dzīvniekus saskaņā ar 17. panta 3. punktu dokumentēt tās ciltsgrāmatas papilddaļā, kuru šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība šai šķirnei izveidojusi; c) to krustojuma vaislas cūkas saskaņā ar 24. pantu reģistrēt ciltsreģistrā, kuru krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija šim krustojumam izveidojusi; d) piedalīties snieguma pārbaudēs un ģenētiskajā izvērtēšanā saskaņā ar 27. pantu; e) saskaņā ar 33. panta 1. un 2. punktu saņemt zootehnisko sertifikātu. 3. Dzīvnieku audzētājiem ir tiesības izvēlēties ciltsgrāmatu vai ciltsreģistru, kurā tie vēlas, lai saskaņā ar 19. un 24. pantu tiktu ierakstīti vai reģistrēti to vaislas dzīvnieki. 11. pants Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības lēmumu apstrīdošo dzīvnieku audzētāju tiesības 1. Dzīvnieku audzētāji 13. pantā paredzētos pasākumus var izmantot, ja tie uzskata, ka šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība ir nepamatoti atteikusi kaut ko no turpmāk minētā: a) pieteikums saskaņā ar 10. panta 1. punktu; b) pieteikums, kurā lūgts tīršķirnes vaislas dzīvnieku ierakstīt ciltsgrāmatas pamatdaļā, kā paredzēts 19. pantā; c) pieteikums, kurā lūgts dzīvnieku dokumentēt ciltsgrāmatas papilddaļā, kā paredzēts 20. panta 3. punktā; d) tīršķirnes vaislas dzīvnieka pieņemšana: i) vaislai, kā paredzēts 21. pantā, vai ii) mākslīgai apsēklošanai, kā paredzēts 23. panta 1. punktā; e) tīršķirnes vaislas dzīvnieka vai tā spermas pieņemšana oficiālai snieguma pārbaudei un ģenētiskai izvērtēšanai, kā paredzēts 23. panta 2. punktā; f) saskaņā ar 27. pantu veikto snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas rezultātu pieņemšana. 2. Ja dzīvnieku audzētāji uzskata, ka šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība nav veikusi snieguma pārbaudes vai ģenētisko izvērtēšanu saskaņā ar 27. pantu, tie var izmantot 13. pantā paredzētos pasākumus. 12. pants Krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas lēmumu apstrīdošo dzīvnieku audzētāju tiesības 1. Dzīvnieku audzētāji 13. pantā paredzētos pasākumus var izmantot, ja tie uzskata, ka krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija ir nepamatoti atteikusi kaut ko no turpmāk minētā: a) pieteikums, kurā lūgta krustojuma vaislas cūku reģistrēšana ciltsreģistrā saskaņā ar 24. pantu; b) krustojuma vaislas cūkas pieņemšana mākslīgai apsēklošanai saskaņā ar 26. panta 1. punktu; c) krustojuma vaislas cūkas vai tās spermas pieņemšana snieguma pārbaudei saskaņā ar 26. panta 2. punktu; d) saskaņā ar 27. pantu veikto snieguma pārbaužu rezultātu pieņemšana. 2. Dzīvnieku audzētāji 13. pantā paredzētos pasākumus var izmantot, ja tie uzskata, ka krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija nav veikusi snieguma pārbaudes vai ģenētisku izvērtēšanu saskaņā ar 27. pantu. 13. pants Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas lēmumu apstrīdošiem dzīvnieku audzētājiem pieejamie līdzekļi 1. Gadījumos, kas minēti 11. un 12. punktā, dzīvnieku audzētāji var: a) saņemt neatkarīga eksperta atzinumu; b) pārsūdzēt 11. panta 1. punktā un 12. panta 1. punktā minētos atteikumus vai 11. panta 2. punktā un 12. panta 2. punktā minēto snieguma pārbaužu un ģenētisko izvērtējumu rezultātus 30 dienu laikā no datuma, kurā šāds atteikums vai rezultāti saņemti no šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas. 2. Pārsūdzībā, kas minēta 1. punkta b) apakšpunktā, dzīvnieku audzētāji raksturo faktus un sniedz pamatojumu, ja iespējams, pamatojoties uz neatkarīga eksperta atzinumu, kā minēts 1. punkta a) apakšpunktā, ja tie uzskata, ka: a) šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas atteikums neatbilst 19., 21., 23., 27., 28., 30. vai 32. pantam vai b) snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas rezultāti nav iegūti saskaņā ar 27. pantu. 14. pants Strīdu izšķiršana 1. Ja šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija 13. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzēto dzīvnieku audzētāja pārsūdzību noraida, tā 30 dienu laikā no pārsūdzības noraidīšanas lēmuma datuma par to informē audzētāju un kompetento iestādi, kas atzinusi šo šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju saskaņā ar 4. panta 2. punktu. 2. Ja 8. panta 1. punktā vai 9. pantā minētā kompetentā iestāde uzskata, ka šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas lēmums neatbilst 19., 21., 23., 27., 28., 30. vai 32. pantam, tā šo lēmumu var atcelt. 3. Dalībvalstis nodrošina, ka ir pieejama pārsūdzības procedūra un ka lēmumi par pārsūdzību tiek pieņemti pamatotā termiņā. Šajā nolūkā kompetentā iestāde var nolemt izveidot īpašu tiesu, kas tiesīga atcelt šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas lēmumus, ja tā atzīst, ka šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija dzīvnieku audzētāja iesniegto pārsūdzību noraidījusi nepamatoti. 15. pants Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju tiesības 1. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijām attiecībā uz ciltsdarba programmām, kas apstiprinātas saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu, ir šādas tiesības: a) īstenot ciltsdarba programmas tādā tvērumā un ģeogrāfiskajā apgabalā, kā norādīts saskaņā ar 4. panta 2. punkta c) apakšpunktu; b) kompetentās iestādes uzraudzībā attiecībā uz atbilstību 4. panta 2. punktam neatkarīgi izstrādāt un vadīt ciltsdarba programmas. 2. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijām, kas paredz biedra statusu, ir šādas tiesības: a) noraidīt pieteikumu, kurā lūgts uzņemt par biedru, ja vaislas dzīvnieki neatbilst ciltsdarba programmas tvērumam vai ģeogrāfiskajam apgabalam, kuri norādīti 4. panta 2. punkta c) apakšpunkta ii) un iii) punktā; b) no biedriem izslēgt dzīvnieku audzētājus, kuri nepilda statūtos saskaņā ar I pielikuma 1. daļas 3. punkta e) apakšpunktu paredzētos pienākumus. 16. pants Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju pienākumi 1. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas, kas paredz biedra statusu, savos statūtos nosaka biedru tiesības un pienākumus saskaņā ar I pielikuma 1. daļas 3. punkta e) apakšpunktu. 2. Saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu apstiprinātās ciltsdarba programmas tvēruma ietvaros šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības savās ciltsgrāmatās ieraksta tikai tādus tīršķirnes vaislas dzīvniekus un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas savos ciltsreģistros reģistrē tādas krustojuma vaislas cūkas, ko tur saimniecībās, kuras atrodas darbības ģeogrāfiskajā apgabalā, kas norādīts saskaņā ar 4. panta 2. punkta c) apakšpunktu. 3. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas ir galvenās, kas atbild par to, lai strīdi, kas var rasties starp dzīvnieku audzētājiem vai starp dzīvnieku audzētājiem un viņu biedrībām vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijām, īstenojot saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu apstiprinātas ciltsdarba programmas, tiktu novērsti un vajadzības gadījumā izšķirti saskaņā ar noteikumiem, ko dalībvalsts, kurā radies strīds, iedibinājusi saskaņā ar 14. panta 3. punktu, un noteikumiem, kas paredzēti I pielikuma 1. daļas 3. punktā. IV NODAĻA Vaislas dzīvnieku ierakstīšana ciltsgrāmatās un ciltsreģistros un to pieņemšana vaislai, mākslīgajai apsēklošanai un pārbaudēm 1. iedaļa Tīršķirnes vaislas dzīvnieku ierakstīšana ciltsgrāmatās, ko uztur šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības, un to pieņemšana vaislai, mākslīgajai apsēklošanai un pārbaudēm 17. pants Ciltsgrāmatu struktūra 1. Ciltsgrāmatas sastāv no pamatdaļas, kurā var ierakstīt vai reģistrēt ierakstīšanai tīršķirnes vaislas dzīvniekus, kas atbilst II pielikuma 1. daļas I un II nodaļas prasībām. 2. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības šo pamatdaļu var iedalīt klasēs, ja šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība nosaka atšķirīgus kritērijus vai procedūras tīršķirnes vaislas dzīvnieku ierakstīšanai dažādās klasēs pēc to labvērtībām. Šie kritēriji un procedūras var prasīt, lai tīršķirnes vaislas dzīvniekam, pirms to ieraksta konkrētā pamatdaļas klasē, tiktu veikta snieguma pārbaude vai ģenētiskā izvērtēšana, kā paredzēts 27. pantā vai noteikts deleģētajā aktā, kas pieņemts saskaņā ar 28. panta 1. punktu, vai jebkāda cita izvērtēšana, kura aprakstīta saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu apstiprinātā ciltsdarba programmā. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības šīs klases var sīkāk iedalīt pa dzimumiem un vecumiem. 3. Papildus šā panta 1. punktā paredzētajai ciltsgrāmatas pamatdaļai šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības var ciltsgrāmatā izveidot vienu vai vairākas papilddaļas tās pašas sugas dzīvniekiem, kurus nav tiesību ierakstīt ciltsgrāmatas pamatdaļā, bet kuri atbilst 20. panta 1. punkta prasībām un kuru pēcnācējus šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības noteikumi saskaņā ar turpmāk minēto punktu noteikumiem ļauj ierakstīt pamatdaļā: a) II pielikuma 1. daļas III nodaļas 3. punkts attiecībā uz liellopu, cūku, aitu un kazu sugu sievišķā dzimuma dzīvniekiem vai b) II pielikuma 1. daļas III nodaļas 4. punkts attiecībā uz zirgu dzimtas vīrišķā un sievišķā dzimuma dzīvniekiem. 4. Komisiju pilnvaro saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par grozījumiem II pielikuma 1. daļas III nodaļas 3. un 4. punkta noteikumos, kuri papilddaļā dokumentēto dzīvnieku pēcnācējus atļauj ierakstīt pamatdaļā. 18. pants Ciltsgrāmatas īpašā daļa 1. Kompetentā iestāde var apstiprināt ciltsdarba programmu, kurā, atkāpjoties no 17. panta 2. punkta noteikumiem, prasīts ciltsgrāmatas īpašā daļā ierakstīt noteiktus pie cūku, aitu un kazu sugām piederošus tīršķirnes vaislas dzīvniekus, kuri: a) ir ierakstīti šīs šķirnes ciltsgrāmatas pamatdaļā, ko uztur šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība citā dalībvalstī vai trešajā valstī; b) ar specifiskām īpašībām atšķiras no tās pašas šķirnes populācijas dalībvalstī, kurā apstiprināta ciltsdarba programma. 2. Dalībvalstis, kas vēlas izmantot 1. punktā paredzēto atkāpi, par to iepriekš informē Komisiju un citas dalībvalstis un sniedz pamatotu paskaidrojumu. 19. pants Tīršķirnes vaislas dzīvnieku ierakstīšana pamatdaļā 1. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības pēc dzīvnieku audzētāju pieprasījuma pamatdaļā ieraksta vai ierakstīšanai reģistrē visus tīršķirnes vaislas dzīvniekus, kas pieder pie šīs ciltsdarba programmas aptvertās šķirnes un atbilst II pielikuma 1. daļas prasībām. 2. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības tīršķirnes vaislas dzīvnieku reģistrēšanu ciltsgrāmatu pamatdaļā nenoraida, pamatojoties uz apstākli, ka tie jau ir ierakstīti ciltsgrāmatas pamatdaļā attiecībā uz to pašu vai, krustošanas programmas gadījumā, citu šķirni, kuru izveidojusi šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība, kas saskaņā ar 4. panta 2. punktu atzīta citā dalībvalstī, vai šķirnes dzīvnieku audzētāju institūcija, kas saskaņā ar 36. panta 1. punktu atzīta trešajā valstī. 3. Ja pamatdaļa ir iedalīta klasēs, tīršķirnes vaislas dzīvniekus, kas atbilst kritērijiem, pēc kuriem tos ieraksta pamatdaļā, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība ieraksta tajā klasē, kura atbilst šo tīršķirnes vaislas dzīvnieku labvērtībām, nediskriminējot tos uz tāda pamata kā izcelsme citā dalībvalstī vai trešajā valstī. 4. Komisiju pilnvaro saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par grozījumiem II pielikuma 1. daļas I un II nodaļas prasībās tīršķirnes vaislas dzīvnieku reģistrēšanai ciltsgrāmatu pamatdaļā. 20. pants Dzīvnieku dokumentēšana papilddaļās 1. Ciltsdarba programmas aptverto sugu dzīvniekus, ko nav tiesību ierakstīt pamatdaļā, bet kas atbilst II pielikuma 1. daļas III nodaļas 1. un 2. punkta nosacījumiem, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības pēc dzīvnieku audzētāju pieprasījuma dokumentē attiecīgajā papilddaļā, kura paredzēta 17. panta 3. punktā. 2. Komisiju pilnvaro saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par grozījumiem II pielikuma 1. daļas III nodaļas nosacījumos dzīvnieku dokumentēšanai ciltsgrāmatu papilddaļās. 21. pants Tīršķirnes vaislas dzīvnieku pieņemšana vaislai 1. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības ne ar kādiem zootehniskiem vai ģenealoģiskiem iemesliem, izņemot tos, kas izriet no 19. panta piemērošanas, nenoraida to ciltsgrāmatu pamatdaļā ierakstītu tīršķirnes vaislas dzīvnieku izmantošanu vaislai ar šādiem reprodukcijas paņēmieniem: a) lecināšana; b) olšūnu un embriju savākšana un izmantošana vaislai; c) spermas savākšana no vaislas dzīvniekiem, kuriem vajadzības gadījumā veiktas snieguma pārbaudes un ģenētiskā izvērtēšana saskaņā ar 27. pantu vai kā noteikts deleģētā aktā, kas pieņemts saskaņā ar 28. panta 1. punktu; d) mākslīga apsēklošana, kurā izmanto c) apakšpunktā minēto spermu; e) no b) apakšpunktā minētajām olšūnām un c) apakšpunktā minētās spermas ieņemtu embriju gatavošana in vitro un izmantošana vaislai. 2. Komisiju pilnvaro saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par kritērijiem: a) tīršķirnes vaislas dzīvnieku pieņemšanai vaislai šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībā; b) tīršķirnes vaislas dzīvnieku reproduktīvo produktu savākšanai un izmantošanai vaislai. 22. pants Identitātes verificēšanas metodes 1. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība prasa, lai pie liellopu sugām piederošus tīršķirnes vaislas dzīvniekus un pie aitu un kazu sugām piederošus vīrišķā dzimuma piena šķirņu tīršķirnes vaislas dzīvniekus ar asinsgrupas analīzēm vai citu piemērotu metodi, kas nodrošina vismaz tādu pašu noteiktības pakāpi, identificētu, tos izmantojot: a) spermas savākšanai mākslīgajai apsēklošanai; b) olšūnu un embriju savākšanai. 2. Pēc dalībvalsts vai attiecīgo sugu šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību Eiropas tīršķirnes dzīvnieku asociācijas pieprasījuma Komisija, ņemot vērā tehnisko progresu un 31. pantā minēto Eiropas references centru ieteikumus, var ar īstenošanas aktiem apstiprināt pie liellopu sugām piederošu tīršķirnes vaislas dzīvnieku un pie aitu un kazu sugām piederošu piena šķirņu vīrišķā dzimuma tīršķirnes vaislas dzīvnieku identitātes verificēšanas metodes, kuras nodrošina vismaz tādu pašu noteiktības pakāpi kā šo tīršķirnes vaislas dzīvnieku asinsgrupas analīze. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto pārbaudes procedūru. 23. pants Spermas pieņemšana mākslīgai apsēklošanai un olšūnu in vitro apaugļošanai un tīršķirnes vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu pieņemšana pārbaudēm 1. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības sievišķā dzimuma tīršķirnes vaislas dzīvnieku mākslīgajai apsēklošanai vai no sievišķā dzimuma tīršķirnes vaislas dzīvniekiem savāktu olšūnu in vitro apaugļošanai neaizliedz izmantot spermu ar nosacījumu, ka tā savākta no tīršķirnes vaislas donordzīvniekiem, kas: a) pieder pie liellopu, cūku, aitu un kazu sugām un pieņemti dalībvalstī spermas savākšanai mākslīgās apsēklošanas nolūkā vai olšūnu in vitro apaugļošanai, pamatojoties uz snieguma pārbaudēm un ģenētisko izvērtēšanu, kuras veiktas saskaņā ar 27. pantu un III pielikumu; b) pieder pie zirgu dzimtas un pieņemti spermas savākšanai mākslīgās apsēklošanas nolūkā vai olšūnu in vitro apaugļošanai, pamatojoties uz ciltsdarba programmu, kura apstiprināta saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu. 2. Tīršķirnes vaislas dzīvnieki un to reproduktīvie produkti, kas ierakstīti vienā dalībvalstī atzītas šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības izveidotas ciltsgrāmatas pamatdaļā, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībā, kura īsteno ciltsdarba programmu tai pašai šķirnei citā dalībvalstī, snieguma pārbaudēm un, attiecīgā gadījumā, ģenētiskai izvērtēšanai tiek pieņemti, ievērojot tos pašus nosacījumus un kvantitatīvos ierobežojumus, ko piemēro tīršķirnes vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem, kuri ierakstīti tādas šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības tai pašai šķirnei izveidotā ciltsgrāmatā, kas atzīta dalībvalstī, kurā snieguma pārbaude un ģenētiskā izvērtēšana veicama saskaņā ar 27. pantu. 3. Mērķiem, kas minēti 1. un 2. punktā, šajos punktos norādīto tīršķirnes vaislas dzīvnieku reproduktīvos produktus savāc, apstrādā un glabā spermas savākšanas vai uzglabāšanas centrs vai embriju ieguves un gatavošanas brigāde, kas oficiāli apstiprināti šo preču iekšējai tirdzniecībai Savienībā saskaņā ar Savienības dzīvnieku veselības tiesību aktiem. 4. Komisiju pilnvaro saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par nosacījumiem, ar kuriem pieņem: a) pie noteiktām šķirnēm piederošus zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvniekus mākslīgās apsēklošanas vai olšūnu in vitro apaugļošanas nolūkā; b) pie noteiktām šķirnēm piederošus zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvniekus un to reproduktīvos produktus snieguma pārbaudes un ģenētiskās izvērtēšanas nolūkā. 2. iedaļa Krustojuma vaislas cūku reģistrēšana krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju uzturētos ciltsreģistros un to pieņemšana vaislai, mākslīgajai apsēklošanai un pārbaudēm 24. pants Krustojuma vaislas cūku reģistrēšana ciltsreģistros 1. Krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas attiecīgā gadījumā pēc dalībnieku pieprasījuma reģistrē savā ciltsreģistrā visas pie viena krustojuma piederošas krustojuma vaislas cūkas, kas atbilst II pielikuma 2. daļas prasībām. 2. Komisiju pilnvaro saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par grozījumiem II pielikuma 2. daļas prasībās krustojuma vaislas cūku reģistrēšanai ciltsreģistros. 25. pants Krustojuma vaislas cūku pieņemšana vaislai 1. Krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas ne ar kādiem zootehniskiem vai ģenealoģiskiem iemesliem, izņemot tos, kas izriet no 27. panta piemērošanas, nenoraida to ciltsreģistros reģistrētu krustojuma vaislas cūku izmantošanu vaislai ar šādiem reprodukcijas paņēmieniem: a) lecināšana; b) olšūnu un embriju savākšana un izmantošana vaislai; c) tādas spermas savākšana un izmantošana, kas iegūta no vaislas dzīvniekiem, kuriem veikta snieguma pārbaude un ģenētiska izvērtēšana saskaņā ar 27. pantu vai atbilstoši deleģētajam aktam, kas pieņemts saskaņā ar 28. panta 1. punktu; d) mākslīga apsēklošana ar spermu, kura minēta c) apakšpunktā; e) tādu embriju gatavošana in vitro un izmantošana vaislai, kuri iegūti no b) apakšpunktā minētajām olšūnām un ieņemti, izmantojot c) apakšpunktā minēto spermu. 2. Komisiju pilnvaro saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par kritērijiem, kas paredzēti: a) krustojuma vaislas cūku pieņemšanai vaislai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijās; b) krustojuma vaislas cūku spermas, olšūnu vai embriju savākšanai un izmantošanai vaislas nolūkā. 26. pants Krustojuma vaislas cūku pieņemšana mākslīgai apsēklošanai un pārbaudēm 1. Krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas neaizliedz mākslīgai apsēklošanai vai no krustojuma vaislas sivēnmātēm savāktu olšūnu in vitro apaugļošanai izmantot spermu ar nosacījumu, ka sperma savākta no krustojuma vaislas donorcūkām, kuru līnijai ir veikta snieguma pārbaude un ģenētiskā izvērtēšana saskaņā ar 27. pantu un III pielikumu. 2. Krustojuma vaislas kuiļus un to spermu, kas reģistrēti vienā dalībvalstī atzītas krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas izveidotā ciltsreģistrā, krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija, kas ar to pašu krustojumu īsteno vaislas programmu citā dalībvalstī, snieguma pārbaudēm un, attiecīgā gadījumā, ģenētiskai izvērtēšanai pieņem ar tādiem pašiem nosacījumiem un kvantitatīvajiem ierobežojumiem, kādus piemēro krustojuma vaislas kuiļiem un to spermai, kas reģistrēti ciltsreģistrā, kuru šim pašam krustojumam izveidojusi krustojuma cūku audzēšanas organizācija, kas atzīta dalībvalstī, kurā saskaņā ar 27. pantu veicama snieguma pārbaude un ģenētiskā izvērtēšana. 3. Mērķiem, kas norādīti 1. un 2. punktā, šajos punktos minēto spermu savāc, apstrādā un glabā spermas savākšanas vai uzglabāšanas centrs, kurš oficiāli apstiprināts šo preču iekšējai tirdzniecībai Savienībā saskaņā ar Savienības dzīvnieku veselības tiesību aktiem. 4. Komisiju pilnvaro saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par nosacījumiem, kas reglamentē krustojuma vaislas cūku pieņemšanu mākslīgai apsēklošanai un pārbaudēm. V NODAĻA Snieguma pārbaudes, ģenētiskā izvērtēšana un zootehniskie sertifikāti 27. pants Snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas metodes 1. Ja saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu apstiprināta ciltsdarba programma prasa, lai, klasificējot ciltsgrāmatās tīršķirnes vaislas dzīvniekus, kas pieder pie liellopu, cūku, aitu un kazu sugām, un pieņemot vaislai šo sugu vīrišķā dzimuma vaislas dzīvniekus un to spermu, tiktu veiktas snieguma pārbaudes un ģenētiska izvērtēšana, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības gādā, ka minētās snieguma pārbaudes un ģenētiskā izvērtēšana notiek saskaņā ar šādiem III pielikuma noteikumiem: a) liellopu sugu tīršķirnes vaislas dzīvniekiem – ar 1. daļas noteikumiem; b) cūku sugu tīršķirnes vaislas dzīvniekiem – ar 2. daļas I nodaļas un 2. daļas II nodaļas 1. punkta noteikumiem; c) aitu un kazu sugu tīršķirnes vaislas dzīvniekiem – ar 3. daļas noteikumiem. 2. Ja saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu apstiprināta ciltsdarba programma prasa, lai, klasificējot ciltsgrāmatās zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvniekus un pieņemot vaislai zirgu dzimtas vīrišķā dzimuma vaislas dzīvniekus un to spermu, tiktu veiktas snieguma pārbaudes un ģenētiska izvērtēšana, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības gādā, ka minētās snieguma pārbaudes un ģenētiskā izvērtēšana notiek saskaņā ar šādiem I pielikuma noteikumiem: a) 2. daļas 1. punkta e) apakšpunkts; b) 3. daļas 1. punkta a) apakšpunkta i) punkts un b) apakšpunkta i) punkts un 2. punkta b) apakšpunkts. 3. Ja saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu apstiprināta ciltsdarba programma prasa, lai, klasificējot ciltsreģistros krustojuma vaislas cūkas un pieņemot vaislai krustojuma vaislas kuiļus un to spermu, tiktu veikta ģenētiska izvērtēšana, krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas gādā, ka ģenētiskā izvērtēšana notiek saskaņā ar III pielikuma 2. daļas II nodaļas 2. punkta noteikumiem. 28. pants Deleģētās pilnvaras un īstenošanas pilnvaras attiecībā uz snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas prasībām 1. Komisiju pilnvaro saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas noteikumiem un, ja nepieciešams, grozīt III pielikumu, ņemot vērā: a) zinātniskos sasniegumus; b) tehnisko attīstību; c) iekšējā tirgus darbību vai d) nepieciešamību aizsargāt vērtīgus ģenētiskos resursus. 2. Ņemot vērā neatkarīgā eksperta atzinumu, kas minēts 13. panta 1. punkta a) apakšpunktā, Komisija ar īstenošanas aktiem var paredzēt vienotus noteikumus snieguma pārbaudēm un ģenētiskajai izvērtēšanai, kā arī to rezultātu interpretācijai. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto pārbaudes procedūru. 29. pants Snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas veikšanai izraudzītās institūcijas 1. Ja tas nepieciešams, lai īstenotu saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu apstiprinātu ciltsdarba programmu, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas izraugās institūciju, kura veic vaislas dzīvnieku snieguma pārbaudes un ģenētisko izvērtēšanu, kā paredzēts 27. pantā. 2. Šā panta 1. punktā minētās institūcijas var: a) darboties kā specializētas vienības, par kurām atbild šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija, vai b) saņemt pilnvarojumu no kompetentās iestādes, kas apstiprinājusi ciltsdarba programmu. 3. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas uztur un pastāvīgi atjaunina saskaņā ar 1. punktu izraudzīto institūciju sarakstu un šo informāciju publisko. 30. pants Saskaņā ar 29. panta 1. punktu izraudzīto institūciju pienākumi 1. Institūcijas, ko šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas izraudzījušās, kā paredzēts 29. panta 1. punktā, pēc kompetentās iestādes pieprasījuma iesniedz šādu informāciju: a) visu veikto snieguma pārbaužu datu dokumentējumus; b) izraudzījušās šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas un 29. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētās kompetentās iestādes identitātes datus; c) detalizētu informāciju par pazīmju dokumentēšanas metodēm; d) detalizētu informāciju par snieguma aprakstīšanas modeli, ko izmanto snieguma pārbaudes rezultātu analīzē; e) detalizētu informāciju par statistisko metodi, ko izmanto, analizējot snieguma pārbaudes rezultātus attiecībā uz katru izvērtēto pazīmi; f) detalizētu informāciju par ģenētiskajiem parametriem, ko izmanto attiecībā uz katru izvērtēto pazīmi. 2. Institūcijas, ko šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas izraudzījušas, kā paredzēts 29. panta 1. punktā, publisko un pastāvīgi atjaunina to vaislas dzīvnieku ģenētiskās izvērtēšanas rezultātus, kuru sperma izmantota mākslīgajai apsēklošanai. 31. pants Eiropas Savienības references centru iecelšana 1. Komisija ar īstenošanas aktiem ieceļ Eiropas Savienības references centru, kas atbild par sadarbību ar šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām liellopu sugu tīršķirnes vaislas dzīvnieku snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas metožu unificēšanā. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto pārbaudes procedūru. 2. Komisija ar īstenošanas aktiem var iecelt Eiropas Savienības references centrus, kas atbild par citu, pie liellopu sugām nepiederošu sugu, tīršķirnes vaislas dzīvnieku snieguma pārbaudes un ģenētiskās izvērtēšanas metožu saskaņošanu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto pārbaudes procedūru. 32. pants Prasības Eiropas Savienības references centriem, to pienākumi un funkcijas 1. Eiropas Savienības references centri, kas iecelti saskaņā ar 31. pantu: a) atbilst IV pielikuma 1. punkta prasībām; b) pilda IV pielikuma 2. punktā izklāstītos pienākumus un funkcijas; c) sadarbojoties ar šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām un ar institūcijām, kuras šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības izraudzījušās saskaņā ar 29. panta 1. punktu, atvieglo 27. pantā paredzēto snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas metožu vienveidīgu piemērošanu attiecībā uz tīršķirnes vaislas dzīvniekiem. 2. Komisiju pilnvaro saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par grozījumiem: a) IV pielikuma 1. punktā izklāstītajās prasībās Eiropas Savienības references centriem; b) IV pielikuma 2. punktā izklāstītajos Eiropas Savienības references centru pienākumos un funkcijās. Deleģētie akti, kas paredzēti 2. punktā, pienācīgi ņem vērā tīršķirnes vaislas dzīvnieku sugas, attiecībā uz kurām unificējamas snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas metodes, un zinātnes un tehnikas sasniegumus ģenētiskajā izvērtēšanā. 3. Komisija Eiropas Savienības references centros, kas iecelti saskaņā ar 31. panta 1. vai 2. punktu, var veikt revīziju, lai pārliecinātos, ka tie: a) atbilst IV pielikuma 1. punkta prasībām; b) pilda IV pielikuma 2. punktā izklāstītos pienākumus un funkcijas. Ja šajās revīzijās atklājas, ka kāds Eiropas Savienības references centrs nepilda IV pielikuma 2. punktā izklāstītās funkcijas un pienākumus, Komisija var samazināt Savienības finansiālo atbalstu, kurš piešķirts saskaņā ar Padomes Lēmuma 2009/470/EK 31. pantu, vai saskaņā ar 72. panta 2. punktā paredzēto procedūru atsaukt iecelšanu. 33. pants Iekšējai tirdzniecībai Savienībā paredzēto vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu zootehnisko sertifikātu izdošana, saturs un forma 1. Lai vaislas dzīvniekus un to reproduktīvos produktus ierakstītu ciltsgrāmatās vai ciltsreģistros, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas izdod zootehniskos sertifikātus, kas: a) sniedz V pielikumā norādīto informāciju; b) atbilst attiecīgajiem zootehnisko sertifikātu veidlapu paraugiem, kuri paredzēti saskaņā ar 4. punktu pieņemtajos īstenošanas aktos. 2. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas, kuras veic snieguma pārbaudes un ģenētisko izvērtēšanu saskaņā ar ciltsdarba programmu, kas apstiprināta saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu, zootehniskajā sertifikātā, kurš izdots attiecībā uz vaislas dzīvnieku vai tā reproduktīvajiem produktiem, norāda: a) visus pieejamos snieguma pārbaužu rezultātus; b) jaunākos ģenētiskās izvērtēšanas rezultātus; c) kā prasīts apstiprinātā ciltsdarba programmā, jebkādas ģenētiskās īpatnības un ģenētiskos defektus, kas skar attiecīgo dzīvnieku, tā vecākus un vecvecākus. 3. Komisiju pilnvaro saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par informāciju, kas prasīta saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunktu, un, ja nepieciešams, par grozījumiem V pielikumā paredzētajā zootehnisko sertifikātu saturā. 4. Komisija ar īstenošanas aktiem izstrādā vaislas dzīvnieku un to spermas, olšūnu un embriju zootehnisko sertifikātu veidlapu paraugus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto pārbaudes procedūru. 34. pants Atkāpes attiecībā uz vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu iekšējai tirdzniecībai Savienībā paredzēto zootehnisko sertifikātu izdošanu, saturu un formu 1. Atkāpjoties no 33. panta 1. punkta, kompetentā iestāde var atļaut, ka: a) zootehniskos sertifikātus izdod spermas savākšanas centri un embriju ieguves brigādes vai sagatavošanas grupas, kas apstiprināti šo reproduktīvo produktu tirdzniecībai saskaņā ar Savienības dzīvnieku veselības tiesību aktiem; b) zootehniskajā sertifikātā iekļaujamā informācija ir citos dokumentos, kam jābūt līdzi liellopu, cūku, aitu vai kazu sugu tīršķirnes vaislas dzīvniekiem un krustojuma vaislas cūkām, ja šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija, kura uztur ciltsgrāmatu vai ciltsreģistru, šo citu dokumentu saturu sertificē saskaņā ar V pielikuma 1. daļas 2. punktu; c) zootehniskajā sertifikātā iekļaujamā informācija ir identifikācijas dokumentā, kuru šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība izdevusi saskaņā ar Savienības dzīvnieku veselības tiesību aktiem attiecībā uz zirgu identificēšanu. 2. Ja ģenētiskās izvērtēšanas rezultāti ir publiski pieejami internetā, tad, atkāpjoties no 33. panta 2. punkta b) apakšpunkta, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas zootehniskajā sertifikātā var norādīt uz vietni, kurā šie rezultāti pieejami. VI NODAĻA Zootehniskie un ģenealoģiskie noteikumi tirdzniecībai ar citu sugu tīršķirnes vaislas dzīvniekiem 35. pants Deleģētās pilnvaras un īstenošanas pilnvaras attiecībā uz zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem noteikumiem tirdzniecībai ar tīršķirnes vaislas dzīvniekiem, kas minēti 2. panta i) punkta iii) apakšpunktā, un to reproduktīvajiem produktiem 1. Ja tas nepieciešams iekšējā tirgus darbībai vai vērtīgu ģenētisko resursu aizsardzībai, Komisiju pilnvaro saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem noteikumiem tirdzniecībai ar tīršķirnes vaislas dzīvniekiem, kas minēti 2. panta i) punkta iii) apakšpunktā, un to reproduktīvajiem produktiem, attiecībā uz: a) šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību atzīšanu; b) ciltsdarba programmu apstiprināšanu; c) nosacījumiem šo tīršķirnes vaislas dzīvnieku ierakstīšanai ciltsgrāmatās; d) to, kā šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības pieņem tīršķirnes vaislas dzīvniekus vaislai un mākslīgai apsēklošanai un to reproduktīvo produktu savākšanai un izmantošanai; e) šo tīršķirnes vaislas dzīvnieku snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas metodēm; f) informāciju, kas iekļaujama zootehniskajos sertifikātos, kuriem jābūt līdzi šiem tīršķirnes vaislas dzīvniekiem. 2. Pēc 1. punktā minēto deleģēto aktu pieņemšanas Komisija ar īstenošanas aktiem izstrādā veidlapu paraugus 2. panta i) punkta iii) apakšpunktā minēto tīršķirnes vaislas dzīvnieku un to spermas, olšūnu un embriju zootehniskajiem sertifikātiem, kuri norādīti 1. punkta f) apakšpunktā. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto pārbaudes procedūru. VII NODAĻA Importēšana no trešajām valstīm 36. pants Šķirnes dzīvnieku audzētāju institūcijas 1. Jebkurus Savienībā importētus vaislas dzīvniekus un pēcnācējus, kas radušies no Savienībā importētiem reproduktīviem produktiem, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas savās ciltsgrāmatās vai ciltsreģistros pēc dzīvnieku audzētāja pieprasījuma ieraksta vai reģistrē ar nosacījumu, ka vaislas dzīvniekus vai reproduktīvo produktu donorus savā ciltsgrāmatā vai ciltsreģistrā ir ierakstījusi vai reģistrējusi tāda trešās valsts šķirnes dzīvnieku audzētāju institūcija, kas: a) atbilst 37. panta kritērijiem šķirnes dzīvnieku audzētāju institūciju iekļaušanai sarakstā; b) ir iekļauta tādu šķirnes dzīvnieku audzētāju institūciju sarakstā, ko Komisijai paziņojusi trešā valsts, kura ir šo vaislas dzīvnieku vai to reproduktīvo produktu izcelsmes valsts. 2. Komisija uztur, atjaunina un publicē trešo valstu šķirnes dzīvnieku audzētāju institūciju sarakstus, kas minēti 1. punkta b) apakšpunktā. 37. pants Kritēriji šķirnes dzīvnieku audzētāju institūciju iekļaušanai sarakstā 1. Sarakstā, kas minēts 36. panta 2. punktā, Komisija iekļauj tikai tādas šķirnes dzīvnieku audzētāju institūcijas, par kurām tā no trešās valsts oficiāla dienesta saņēmusi dokumentāciju, kas pierāda, ka šķirnes dzīvnieku audzētāju institūcijas, kuras trešā valsts vēlas iekļaut sarakstā, atbilst šādām prasībām: a) tās īsteno ciltsdarba programmas, kas ir līdzvērtīgas ciltsdarba programmām, kuras tai pašai šķirnei vai krustojumam īsteno šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas, attiecībā uz: i) noteikumiem, ko piemēro vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu ierakstīšanai ciltsgrāmatās vai ciltsreģistros, ii) noteikumiem, ko piemēro vaislas dzīvnieku pieņemšanai vaislas nolūkos, iii) noteikumiem, ko piemēro vaislas dzīvnieku reproduktīvo produktu izmantošanai pārbaudēm un vaislai, iv) metodēm, ko izmanto snieguma pārbaudēm un ģenētiskā izvērtēšanā; b) atrodas tāda oficiāla trešās valsts dienesta uzraudzībā un kontrolē, kam ir nepieciešamās piln