Starptautiskā līmenī ES ir turpinājusi darbu, jo īpaši ANO Jūras tiesību konvencijas satvarā, kas ir visaptveroša “konstitūcija”, kura reglamentē visas darbības jūrā. Šajā satvarā Eiropas Savienībai ir bijusi nozīmīga loma virzībā uz juridiski saistošu instrumentu, ar ko aizsargā bioloģisko daudzveidību atklātā jūrā. Sarunas joprojām notiek, un ES un tās dalībvalstis turpinās virzīt sarunu procesu. ANO Konvencijas par bioloģisko daudzveidību (KBD) satvarā ES aktīvi veicina ekoloģiski un bioloģiski nozīmīgu jūras teritoriju (EBSA) noteikšanu, lai nodrošinātu to aizsardzību. ES ir arī finansiāli atbalstījusi Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām īstenošanu, tādējādi palīdzot eksportētājām valstīm nodrošināt, ka jūras savvaļas dzīvnieku un augu tirdzniecība ir likumīga un ilgtspējīga.

·vienai no lielākajām līdzekļu devējām projektiem, ar kuriem veido spējas un veicina vietēja, reģionāla un globāla mēroga rīcību;

Kopš okeānu pārvaldības darbakārtības pieņemšanas 2016. gadā ES darbība okeānu jomā ir pastiprinājusies. ES 50 darbības tiek sekmīgi īstenotas: dažas no tām jau ir pabeigtas, bet darbs pie vairākām no tām turpināsies arī pēc 2019. gada. Darbakārtība ir veicinājusi starptautisko sadarbību visos kontinentos saskaņā ar okeānu pārvaldības darbakārtības trim pīlāriem, tādējādi stiprinot ES lomu, kāda tai ir kā:

Veselīgi okeāni ir ļoti svarīgi cilvēku dzīvei, labklājībai un ilgtspējīgai attīstībai. Okeāni absorbē 25 % no visām mūsu saražotajām oglekļa emisijām un pārvieto siltumu visā pasaulē. Okeānos mīt miljoniem sugu, un okeānu veselība ir ļoti atkarīga no šīs bioloģiskās daudzveidības. Zivis, gliemji, vēžveidīgie un adatādaiņi ir nozīmīgs olbaltumvielu un svarīgāko mikroelementu avots un veicina pārtikas nodrošinājumu pasaulē un cilvēka veselību. Turklāt zilā okeānu ekonomika paver plašas iespējas ilgtspējīgai, inovatīvai izaugsmei un pienācīgas kvalitātes darbvietu radīšanai.

ES darbakārtība okeānu jomā ir neatņemama daļa no ES atbildes uz Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) programmu 2030. gadam, jo īpaši 14. ilgtspējīgas attīstības mērķi (IAM) – saglabāt un ilgtspējīgi izmantot okeānus, jūras un to resursus. Tā atspoguļo ES vēlmi veidot spēcīgas partnerības, daudzpusēju dialogu un starptautisku sadarbību ar mērķi piešķirt lielāku prioritāti vajadzībai steidzami rīkoties, lai nodrošinātu okeānu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu.

Eiropas Komisija un Eiropas Savienības Augstā pārstāve 2016. gada novembrī pieņēma kopīgu paziņojumu “Starptautiskā okeānu pārvaldība – okeānu nākotnes veidošanas darbakārtība”. Šī darbakārtība iezīmē ES starptautiskās okeānu politikas padziļināšanu. ES īsteno pāreju no nozarē balstītas pieejas uz integrētu pieeju. ES ir neatlaidīgi centusies sasniegt vispārēju mērķi – nodrošināt, ka okeāni ir droši, nebīstami, tīri, veselīgi un ilgtspējīgi pārvaldīti.

ES jau vairāk nekā 10 % tās jūras un piekrastes teritoriju ir noteikusi par aizsargājamām jūras teritorijām (AJT), to paveikdama divus gadus pirms starptautiskā KBD mērķrādītāja sasniegšanas termiņa 2020. gadā, un strādā pie tā, lai nodrošinātu minēto teritoriju efektīvu pārvaldību. Tagad tā palīdz citiem sasniegt šo mērķi, visā pasaulē veicinot jaunas un labi pārvaldītas AJT. Vairāk nekā 23 miljoni euro ir ieguldīti vadlīniju izstrādē, zinātniskās izpētes un pētījumu veikšanā un mērķsadarbības projektu izveidē, lai veicinātu savstarpēju mācīšanos un sadarbību.

Transatlantiskais AJT tīkls apvieno AJT pārvaldniekus no Atlantijas okeāna piekrastes valstīm Ziemeļamerikā, Dienvidamerikā, Āfrikā un Eiropā. Mērķsadarbības projekts ir ļāvis tiem nodibināt kontaktus un dalīties ar labāko pārvaldības praksi. Viņi tagad vēlas turpināt sadarbību, kas pamatojas uz kopēju stratēģiju.

Okeāni regulē klimatu, taču tie ir arī ļoti neaizsargāti pret klimata pārmaiņu radīto ietekmi. ES popularizē un attīsta ar okeāniem saistītus Parīzes nolīguma īstenošanas pasākumus, piemēram, dabā rodamus risinājumus un no atjaunojamiem okeānu resursiem iegūtu enerģiju. Šie elementi tika atkārtoti uzsvērti Komisijas 2018. gada novembrī pieņemtajā jaunajā stratēģiskajā redzējumā par klimatneitrālu Eiropu līdz 2050. gadam. Redzējumā uzsvērts, ka jūras ekosistēmu un resursu saglabāšana, izmantošana un pārvaldība ir viena no prioritātēm klimata pārmaiņu mazināšanas un pielāgošanās jomā.

Veselīgi okeāni ir ilgtspējīgas ekonomiskās attīstības priekšnoteikums. Ja vēlamies, lai nākotnes zilā ekonomika radītu lielāku vērtību no zilajām nozarēm un palīdzētu piekrastes kopienām, mums ir jāstrādā pie tā, lai jau tagad nodrošinātu veselīgus okeānus.

Laba starptautiskā okeānu pārvaldība nozīmē arī gādāšanu par to, lai cilvēki, kas darbojas jūrā, var to darīt drošā vidē. Saskaņā ar savu globālo stratēģiju un īpašām reģionālām rīcībpolitikām, piemēram, attiecībā uz Āfrikas ragu un Gvinejas līci, ES ieņem svarīgu lomu pasaules jūras drošības nodrošināšanā. Tā ir mobilizējusi resursus, lai aizsargātu pret jūras drošības apdraudējumiem, piemēram, pirātismu un cilvēku tirdzniecību, samazinātu negadījumu skaitu jūrā un novērstu vides katastrofas. Ar ES programmas Copernicus starpniecību iegūtos satelītdatus izmanto tādas ES struktūras kā Eiropas Jūras drošības aģentūra, un pēc ANO pieprasījuma tos izmanto starptautiskās meklēšanas un glābšanas operācijās.

Turklāt ES ir veicinājusi ilgtspējīgākus okeānus, jo īpaši [zvejas resursu] saglabāšanu un zvejniecību pārvaldību reģionālā līmenī, ko īsteno ar reģionālo jūras konvenciju un reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju (RZPO) starpniecību, ar mērķi uzlabot zinātniski pamatotu pārvaldību. Šajā sakarā ES 2017.–2018. gadā piešķīra 17 miljonus euro pārvaldības, zinātnes un spēju veidošanas uzlabošanai un noteikumu ievērošanas stiprināšanai 18 RZPO un tunzivju RZPO, kurās piedalās ES. Šī ES rīcība ilgtspējības jomā ir atmaksājusies: saskaņā ar zinātnisko ieteikumu 2017. gadā 16 no 18 pasaulē nozīmīgākajiem tunzivju krājumiem bija ilgtspējīgā līmenī.

Spēcīga okeānu politika ir atkarīga no labas izpratnes par mūsu okeāniem, to, kā tie reaģē uz cilvēka darbības kumulatīvo ietekmi, un veidu, kā mēs varam saprātīgi izmantot to, ko tie piedāvā.

2018. gadā Komisija publicēja otro ziņojumu par okeānu stāvokli. Pamatojoties uz ES Copernicus jūras vides monitoringa pakalpojuma sniegtajiem jaunākajiem datiem, ziņojumā ir novērtēts pašreizējais stāvoklis, dabīgā dinamika un izmaiņas pasaules okeānā un Eiropas reģionālajās jūrās.

ES ir turpinājusi stiprināt okeānu pētniecību, datus un zinātni ar mērķi iegūt visaptverošas, ticamas, salīdzināmas un piekļūstamas zināšanas par okeāniem, kuras uzlabotu politikas veidošanu, stimulētu inovāciju un veicinātu ilgtspējīgu zilo ekonomiku. Šajā nolūkā Komisija ir sākusi reizi gadā publicēt Copernicus programmas ietvaros sagatavotu ziņojumu par okeāna stāvokli. Komisija īpaši vēlas uzlabot datu vākšanu, piekļūstamību un savietojamību. Komisija, izmantojot Eiropas Jūras novērojumu un datu tīklu (EMODnet), sasaista globālas un valstu datubāzes, lai izveidotu starptautisku jūras datu tīklu, kas nodrošina atvērtu piekļuvi okeānu datiem un produktiem no Eiropas un citām valstīm. Piemēram, 2018. gadā ES piešķīra 3,5 miljonus euro labākai sadarbībai ar Ķīnu okeānu datu jomā. Turklāt, izmantojot Pētniecības un inovācijas pamatprogrammu, ES finansē projektus, kuru mērķis ir Atlantijas okeānā un Eiropas jūrās veiktos novērojumus padarīt atbilstošus nākotnes prasībām.

Lai palielinātu ieguldījumus zilajā zinātnē un inovācijā, Komisija ar programmas “Apvārsnis 2020” palīdzību sekmē mākoņdatošanas pakalpojumu un pētniecības infrastruktūras izstrādi. Sadarbība ar partneriem no trešām valstīm mums sniedz labāku izpratni par okeāna dinamiku un tendencēm. Tā veicina arī inovāciju un samazina izmaksas. 2013. gada Golvejas paziņojums par sadarbību Atlantijas okeāna jautājumos jau ir padziļinājis ES jūras pētniecības sadarbību ar Amerikas Savienotajām Valstīm un Kanādu. Pamatojoties uz šo veiksmīgo pieredzi, ES 2017. gadā parakstīja Belenas paziņojumu par Atlantijas pētniecības un inovācijas sadarbību ar Brazīliju un Dienvidāfriku un tādējādi paplašināja savu sadarbību, aptverot arī Atlantijas okeāna dienvidu daļu. Komisija 2018. gadā noslēdza administratīvu vienošanos par sadarbību jūras pētniecības un inovācijas jomā ar Argentīnu un Kaboverdi. Šo pasākumu rezultātā izveidotā Transatlantiskā okeāna pētniecības alianse aptver Atlantijas okeānu no Arktikas līdz Antarktikai.

Turpmākās norises

Papildinot starptautisko okeānu pārvaldības darbakārtību, ES kopš minētās darbakārtības pieņemšanas ir veikusi darbības un uzsākusi iniciatīvas, kas palīdz vēl vairāk stiprināt starptautisko okeānu pārvaldību.

·Būdama iniciatīvas “Mūsu okeāns” aizgādne, ES 2017. gadā Maltā un 2018. gadā Bali rīkotajās konferencēs aicināja noteikt apņēmīgu globālu rīcību un uzņemties vērienīgas saistības okeānu pārvaldības uzlabošanā.

·Komisija, būdama zilās ekonomikas atbalstītāja, sāka partnerību brīvprātīgu ilgtspējīgas zilās ekonomikas finanšu principu jomā un ir ierosinājusi izveidot taksonomiju, lai klasificētu saimnieciskās darbības, ko uzskata par ekoloģiski ilgtspējīgām un kas ietver pasākumus ilgtspējīgai jūras resursu izmantošanai un aizsardzībai.

·Papildus ES investīcijām jūras pētniecībā pēdējo divu gadu laikā Copernicus jūras vides monitoringa pakalpojumam atvēlēti 46 miljoni euro, lai veiktu pasaules mēroga novērošanu, prognozēšanu un analīzi par okeānu stāvokli, tostarp klimata pārmaiņu ietekmi.

·Komisija ir ierosinājusi starptautiskajai okeānu pārvaldībai piešķirt īpašu finansējumu no Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonda 2021.–2027. gadam. Minētais finansējums ļaus īstenot mērķtiecīgu ES rīcību, piemēram, panākt progresu cīņā pret NNN zveju un turpināt attīstīt starptautisko jūras drošību.

·Komisija ir sagatavojusi priekšlikumus par ES pētniecības un inovācijas programmu “Apvārsnis Eiropa” laikposmam pēc 2020. gada (2021–2027). Starptautiskā okeānu pārvaldība ir arī viena no prioritārajām jomām ierosinātajos ārējās finansēšanas instrumentos laikposmam pēc 2020. gada.

·Ar ministru deklarāciju “Virzībā uz kopīgu jūrlietu programmu attiecībā uz Melno jūru”, kas apstiprināta 2018. gadā Burgasā (Bulgārija) rīkotajā Eiropas Jūras dienā, tika uzsākta kopīgas jūrlietu programmas izstrāde attiecībā uz Melno jūru.

·Visbeidzot, ES dod ieguldījumu otrā ANO Pasaules okeānu novērtējuma sagatavošanā, un tā ir sākusi sagatavot arī savu pienesumu ANO Okeānu ilgtspējīgas attīstības zinātnes desmitgadei (2021–2030).

Secinājumi un turpmākā rīcība

Kopš savas starptautiskās okeānu pārvaldības darbakārtības pieņemšanas ES ir guvusi vairākus panākumus. Daudz sasniegts visās trijās prioritārajās jomās un ārpus tām.

Tomēr ir vēl daži risināmi jautājumi. Okeānu sistēmas ir sarežģītas, un tāpēc okeānu pārvaldība ir daudzdimensionāla. Klimata pārmaiņas, piesārņojums, bioloģiskās daudzveidības izzušana, izrakteņu ieguve jūrā un pārzveja turpina apdraudēt mūsu okeānus. Minētās norises visas kopā rada vairākus draudus jūras organismiem. Tās izraisa milzīgu problēmu, kas ir pārāk liela un sarežģīta, lai to risinātu tikai viena valsts vai reģions. Lai uzturētu pasaules okeānus veselīgus, ir vajadzīga plaša dalībnieku koalīcija, kas sadarbojas uz starptautisku noteikumu pamata. Tā kā pasaules iedzīvotāju skaits līdz 2050. gadam sasniegs 9–10 miljardus, okeānu noslodze tikai pieaugs.

Būdama uzticama starptautiska līdere turpmākajā rīcībā okeānu jomā, ES ir apņēmusies panākt pozitīvas pārmaiņas, jo īpaši attiecībā uz četriem no desmit 14. IAM apakšmērķiem, kurus paredzēts sasniegt 2020. gadā. Saistībā ar gaidāmo Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes ziņojumu par okeāniem un kriosfēru ES pastiprina arī savu rīcību, kuras mērķis ir nodrošināt pielāgošanos klimata pārmaiņu ietekmei uz okeāniem un okeānu izmantošanu.