LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 38/32

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

2012/C 38/15

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“ISLE OF MAN QUEENIES”

EK Nr.: UK-PDO-0005-0855-08.02.2011

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Nosaukums:

“Isle of Man Queenies”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts:

Apvienotā Karaliste

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts:

3.1. Produkta veids:

1.7. grupa. Svaigas zivis, gliemji un vēžveidīgie un to izstrādājumi.

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1):

“Isle of Man Queenies” jeb Menas salas kvīnijas ir Menas salas ūdeņos nozvejotās karaliskās vēdekļgliemenes.

Karaliskās vēdekļgliemenes (Aequipecten opercularis) ir piederīgas ķemmīšgliemenēm; šie vidēja lieluma ēdamie jūras divvāku gliemji ietilpst Pectinidae dzimtā. Čaulas krāsa var būt dažāda, tostarp dzeltena, oranža, sarkana, brūna un purpursarkana, un tās diametrs var sasniegt 90 mm. Uz abiem čaulas vākiem izkārtotas platas 19–22 starveida ribas un koncentriski gadskārtu gredzeni. Kvīnijas mīkstais ķermenis (gaļa) ir daudz mazāks nekā lielajai ķemmīšgliemenei: tas ir ieapaļš 15 mm augsts cilindrisks muskulis 20 mm diametrā. Necaurspīdīgam krēmkrāsas mīkstajam ķermenim piestiprināti pusmēness formā izvietoti ikri, no kuriem daļa ir oranžā un daļa – baltā krāsā. Ēdienos kvīnijas gaļu var pasniegt ar ikriem vai bez tiem.

Menas salas kvīniju zveja notiek Menas salas teritoriālajos ūdeņos; to veic galvenokārt šajā salā reģistrēti kuģi, kaut arī zvejot kvīnijas un izkraut tās Menas salā drīkst arī citi reģistrēti zvejas kuģi, kuriem ir attiecīga licence. Nozvejotās kvīnijas izkrauj un apstrādā Menas salā.

Kvīnijas pārdod:

— dabīgā veidā jeb sausas (nemērcētas),

— vai individuāli ātri sasaldētas (IQF),

— vai svaigas vai sasaldētas kopā ar čaulas pusi (gaļa paliek pie viena no vākiem),

— beramā veidā vai vakuumiepakojumā (atkarībā no klientu prasībām),

— tirdzniecības izmērs un svars ir atkarīgs no klientu prasībām.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem):

—

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem):

—

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā:

Kvīniju zveja/ieguve

Menas salas kvīnijas drīkst zvejot tikai kvīniju zvejas sezonā, kura tradicionāli sākas 1. jūnijā. Tam par iemeslu ir šo dzīvnieku fizioloģija un neparastais to notveršanas paņēmiens. Ķemmīšgliemenes parasti iegūst, zvejojot ar dragām, kuras “noskrāpē” gliemenes no jūras dibena, uz kura tās ir piestiprinājušās. Menas salas kvīniju zvejā turpretim izmanto mazus traļus ar traļu durvīm. Ieguves pamatā ir kvīniju reflektoriskā glābšanās reakcija, atbildot uz ārēju stimulāciju: pirms zvejas rīka tuvošanās pa jūras dibenu tiek vilkta viegla ķēde, kura iztraucē kvīnijas, un tās, uzvirpuļodamas augšup, nokļūst tīklā. Zemā ūdens temperatūrā glābšanās reakcija ir ļoti lēna, tāpēc zvejošanai ar trali ir nozīme tikai laikā no jūnija līdz decembrim, kad ūdens ir vissiltākais. Ja iekrīt auksts pavasaris, ūdens var nebūt pietiekami uzsilis pat jūnija vidū.

Šis ļoti neparastais kvīniju ieguves paņēmiens nozīmē to, ka (atšķirībā no gliemenēm, kas iegūtas, izmantojot dragas) notveršanas laikā čaulas iekšpusē nenonāk substrāta daļiņas. Rezultāts ir daudz augstāka gaļas kvalitāte, salīdzinot ar kvīnijām, kuras nozvejotas ar dragām, lielāks iegūtās gaļas apjoms un arī tas, ka jūrā atpakaļ iemestajām nepietiekama izmēra kvīnijām raksturīgi ārkārtīgi augsti izdzīvotības rādītāji, kurpretim dragu gadījumā zvejas izraisītā mirstība var būt ļoti liela.

Ražošanas posmi

a) Menas salas kvīnijas zvejo ar trali, kura linuma acu izmērs ir 80–90 mm. Turpat uz kuģa nozveju tīra, noskalo un sašķiro.

b) Divu stundu laikā pēc kvīniju uzcelšanas uz kuģa tās atdzesē ar ledu vai citā veidā.

c) Nozveju nogādā un izkrauj Pīlas (Peel), Remzijas (Ramsey), Daglasas (Douglas) vai Portsenmērijas (Port St Mary) ostā.

d) Segtās kravas automašīnās divu stundu laikā pēc nozvejas izkraušanas kvīnijas nogādā Menas salā esošā apstrādes uzņēmumā, kur tās vienu nakti dzesina.

e) Nākamajā dienā kvīnijas apstrādā (loba) ar rokām, izmantojot metāla nazi ar plānu asmeni.

f) Gaļu atdala un divreiz ar rokām noskalo. Tas jādara ļoti ātri, lai ūdens nepaspētu iesūkties.

g) Ikrus neatdala.

h) Gaļu nosver.

i) Iepako dabīgā veidā, sausas (nemērcētas) vai individuāli ātri sasaldētas – 35 °C temperatūrā.

Kvīnijas ar čaulu pusēm

Ražošanas posmi: a)–c) posms, kā norādīts iepriekš.

d) Kvīnijas apstrādā (loba) ar rokām, izmantojot plakanu metāla darbrīku; vienu čaulas pusi, žaunas, mutes lēverus un mantiju izmet.

e) Gaļa un ikri paliek piestiprināti otrai čaulas pusei.

f) Kvīnijas individuāli ātri sasaldē vai atstāj svaigas.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.:

—

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai:

—

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija:

Menas sala.

Menas salas kvīniju zveja notiek plašajos kvīniju laukos, kuri atrodas Menas salas teritoriālajos jūras ūdeņos. Tas ir 3 917 km2 liels apgabals, kas plešas līdz 12 jūras jūdzēm vai līdz mediānai, mērot no Menas salas bāzes līnijas.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu:

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika:

Vide

Salas klimatu ietekmē siltā Golfa straume, kura to padara maigāku. Vasaras parasti ir vēsas un diezgan saulainas, bet ziemas – maigas un mitras, sala un sniega gandrīz nav.

Menas salas kvīniju zveja notiek plašajos kvīniju laukos, kuri atrodas Menas salas teritoriālajos jūras ūdeņos. Kvīnijas sastopamas tikai noteikta tipa biotopos un Menas salas apkaimē veido agregācijas (laukus). Kvīniju relatīvā mazkustīguma rezultāts ir tāds, ka šo lauku ģeogrāfiskais novietojums ir praktiski nemainīgs. Kvīniju lauki var būt pastāvīgas agregācijas, kuru atrašanās vieta ir precīzi zināma un kuras skaidri norobežo apgabali, kur gliemeņu nav.

Kvīniju lauku atrašanās vietas ir dokumentētas un zināmas daudzām Menas salas iedzīvotāju paaudzēm. Agrīnas liecības par daudzskaitlīgām karaliskās vēdekļgliemenes populācijām Menas salas apkaimē atrodamas monogrāfijā “Marine Fauna of the Isle of Man” (Moore, 1937). Šīs sugas ģeogrāfiskajā areālā ir daži lauki, kuros populācijas ir tik lielas, ka tajos iespējama komerciāla kvīniju zvejošana. Šādi apgabali vai teritorijas parasti ir skaidri norobežotas no apgabaliem, kuros vides apstākļi ir kvīnijām nelabvēlīgi. Katrā šādā teritorijā visbiežāk ir zināms skaits reģionu vai lauku, kuru platība var sasniegt vairākus kvadrātkilometrus un kuros karaliskās vēdekļgliemenes sastopamas biežāk nekā citviet.

Ūdens kvalitāte un temperatūra

Menas salas teritoriālajiem jūras ūdeņiem, kuri klāj kvīniju laukus, ir augsta kvalitāte, tajos ir maz organisko un neorganisko piesārņotāju. Par Menas salu apskalojošajiem jūras ūdeņiem ir pieejamas Britu salu vēsturē visgarākās datu rindas, jo galveno vides parametru novērojumi šeit notiek jau kopš XX gadsimta paša sākuma. Zinātnei attīstoties, tiem pievienojās vēl citi vides un bioloģiskie parametri, un patlaban Menas salas varas iestāžu noteiktā monitoringa programma aptver daudzus mainīgos lielumus, tostarp barības vielas, baktērijas, fitoplanktonu un fitoplanktona toksīnus.

Menas salu ieskaujošos jūras ūdeņus raksturo pastāvīgi augsta kvalitāte, kuru pierāda zinātniskie dati par laika posmu no 1904. gada.

Pie Menas salas vērojamas Rietumeiropā visizteiktākās plūdmaiņas. Turklāt jūras gultne salas tuvumā atrodas relatīvi tuvu ūdens virsmai, un abu minēto faktoru apvienojums nozīmē to, ka Menas salā paisuma un bēguma mija ir ļoti izteikta. Kaut arī šādas plūdmaiņas sarežģī dzīvi zvejniekiem, kuri jūrā iet ar mazajiem traļiem, tās vienlaikus nodrošina Menas salas kvīnijām pastāvīgu “svaiga” planktona pieplūdi un ļauj tām ātri augt, kā arī palīdz izplatīties peldoša kāpura stadijā esošajām jaunajām gliemenēm.

Tradīcija

Menas salā zveja ir tradicionāls rūpals – siļķu zveja ir iedibināta un organizētā veidā notiek jau kopš XVI gadsimta. Kvīnijas zvejot sāka XIX gadsimta vidū, kad tās izmantoja par ēsmu mencas zvejā ar āķu jedām.

Tajos laikos kvīniju laukos pastāvīgi ganījās mencu bari, pienācīgi novērtējot tur atrodamo barības pārpilnību. XX gadsimta 60. gados Menas salas zvejnieki pamazām sāka kvīnijas vērtēt ne tikai kā ēsmu. Rezultātā 1969. gadā Pīlas ostā izkrāva kvīniju pirmo komerciālo nozveju, un drīz vien kvīnijas kļuva par delikatesi.

Katram salas tuvumā esošajam kvīniju laukam ir zvejnieku dots vārds vai iesauka: Lejasčikena (Lejasvistas) un Augščikena (Augšvistas), Vortsbenksa (Kārpukrasts), Burovheda (Alasmute) …

Menas salas zvejas flote ziedu laikus piedzīvoja 1971. gadā ar aptuveni 60 kuģiem un vēsturiski lielāko nozvejas apjomu: ap 7 500 nozvejas dzīvsvara tonnu. Lielāko daļu šīs nozvejas eksportēja uz ASV.

5.2. Produkta specifika:

Karaliskās vēdekļgliemenes (Aequipecten opercularis) ir piederīgas ķemmīšgliemenēm; šie vidēja lieluma ēdamie jūras divvāku gliemji ietilpst Pectinidae dzimtā. Čaulas krāsa var būt dažāda, tostarp dzeltena, oranža, sarkana, brūna un purpursarkana, un tās diametrs var sasniegt 90 mm. Kvīnijas mīkstais ķermenis (gaļa) ir daudz mazāks nekā lielajai ķemmīšgliemenei (cita suga). Tas ir ieapaļš 15 mm augsts cilindrisks muskulis 20 mm diametrā. Necaurspīdīgam krēmkrāsas mīkstajam ķermenim piestiprināti pusmēness formā izvietoti ikri, no kuriem daļa ir oranžā un daļa – baltā krāsā. Sagatavota ēšanai, kvīnijas gaļa ir stingra un homogēna, ar gaļīgu konsistenci, saglabā mitrumu. Garša ir savdabīgi saldena un no citu ķemmīšgliemeņu garšas atšķiras ar maigu jūras dvesmu. Menas salas kvīnijas zvejo ar maziem traļiem Menas salas teritoriālajos ūdeņos; zvejo galvenokārt Menas salā reģistrēti kuģi, un gūtās nozvejas izkrauj, apstrādā un iepako uz Menas salas.

Kvīnijas ir ātraudzīga suga, un to dzīves ilgums reti pārsniedz 5 gadus. Atkarībā no vertikālajā ūdens slānī pieejamās barības (mikroaļģēm) tirdzniecības izmēru jeb 55 mm tās sasniedz 2–3 gadu vecumā.

Salas klimatu ietekmē siltā Golfa straume, kura to padara maigāku. Kvīnijas sastopamas tikai noteikta tipa biotopos un Menas salas apkaimē veido agregācijas (laukus). Kvīniju relatīvā mazkustīguma rezultāts ir tāds, ka šo lauku ģeogrāfiskais novietojums ir praktiski nemainīgs. Kvīniju lauki var būt pastāvīgas agregācijas, kuru atrašanās vieta ir precīzi zināma un kuras skaidri norobežo apgabali, kur kvīniju nav.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN):

Vides apstākļi – ūdens kvalitāte, temperatūra, izteiktās plūdmaiņas un atbilstošas barības (planktona) pieejamība – nodrošina to, ka Menas salas teritoriālajos jūras ūdeņos kvīniju pastāvīgi ir daudz, tās ātri aug, un to gaļa ir īpaši sulīga. Turklāt gaļas daudzums vienā čaulā ir lielāks nekā citviet zvejotām kvīnijām. Menas salas kvīnijām tas parasti ir 12–14 %, bet citām kvīnijām tikai 6–8 %.

Menas salā zveja ir tradicionāls rūpals – siļķu zveja ir iedibināta un organizētā veidā notiek jau kopš XVI gadsimta. Kvīnijas zvejot sāka XIX gadsimta vidū, kad tās izmantoja par ēsmu mencas zvejā ar āķu jedām.

Tajos laikos kvīniju laukos pastāvīgi ganījās mencu bari, pienācīgi novērtējot tur atrodamo barības pārpilnību. XX gadsimta 60. gados, sarūkot zivju krājumiem, Menas salas zvejnieki pamazām sāka kvīnijas vērtēt ne tikai kā ēsmu. Rezultātā 1969. gadā Pīlas ostā izkrāva kvīniju pirmo komerciālo nozveju, un drīz vien kvīnijas kļuva par delikatesi.

80. gadu sākumā Menas salas produkcija ienāca jaunos tirgos Francijā un Spānijā; tajos tirgotajām kvīnijām ikrus neatdalīja. Patlaban Menas salas kvīnijas tiek piegādātas Apvienotās Karalistes, Francijas, Itālijas un Spānijas tirgiem. Kvīniju apstrādes uzņēmumi pastāvīgi lūkojas pēc jauniem, kvalitatīviem tirgiem, tomēr jāielāgo, ka produkcijas apjomu vienmēr ierobežos kvīniju lauku dabīgās produktivitātes apjomi un vajadzība nodrošināt šo krājumu ilgtspējību.

Menas salas karaliskās vēdekļgliemenes 2011. gadā Bilingsgeitas (Billingsgate) festivālā ieguva Gada ilgtspējīgo jūras velšu balvu. Bilingsgeitas festivāls ir gadskārtējs pasākums, kas norisinās Londonā un pulcina ēdienu apskatniekus, jūras velšu uzpircējus, restorānu īpašniekus un vides jomā darbojošās NVO. Šīs prestižās balvas ieguvēju nosaka pēc tam, kad katrs no finālistiem 20 minūšu ilgā uzrunā ir parādījis, kāpēc konkrētā zvejniecība ir ilgtspējīga. Plašāka informācija par šo balvu: http://www.seafoodtraining.org/celebrating_sustainable_seafood_at_billingsgate_school.htm

Menas sala balvu ieguva tāpēc, ka savas pretenzijas uz zvejas ilgtspējību spēja pierādīt ar neatkarīgiem un publicētiem zinātnisku pētījumu datiem. Šie paši dati ļāva pieteikt Menas salas kvīnijas Jūras vides pārvaldes (Marine Stewardship Council) akreditācijas procesam, kurš nesen ir noslēdzies. 2011. gada 20. maijā Menas salas kvīniju zvejniecībai oficiāli piešķīra Jūras vides pārvaldes akreditāciju. Ziemeļu puslodē šī ir pirmā gliemeņu zvejniecība, kura tiek šādi akreditēta (pasaulē – otrā). Sīkākas ziņas par akreditāciju un vērtētāju konstatējumi: http://www.msc.org/track-a-fishery/in-assessment/north-east-atlantic/isle-of-man-queen-scallop

Atsauce uz specifikācijas publikāciju:

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 5. panta 7. punkts)

http://archive.defra.gov.uk/foodfarm/food/industry/regional/foodname/products/documents/isle-of-man-queenie-pdo.pdf

(1) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.