LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 83/6

Komisijas lēmuma kopsavilkums

(2007. gada 4. jūlijs)

par procedūru saskaņā ar EK līguma 82. pantu

(Lieta COMP/38.784 — Wanadoo España pret Telefónica)

(Autentisks ir tikai teksts spāņu valodā)

(2008/C 83/05)

Komisija 2007. gada 4. jūlijā pieņēma lēmumu par procedūru saskaņā ar EK līguma 82. pantu. Saskaņā ar 30. panta noteikumiem Padomes Regulā (EK) Nr. 1/2003 (1) Komisija ar šo publicē pušu nosaukumus un lēmuma galveno saturu, tostarp uzliktos sodus, ievērojot uzņēmumu likumīgās tiesības aizsargāt savas uzņēmējdarbības intereses. Pilns lēmuma nekonfidenciālas versijas teksts lietas autentiskajās valodās un Komisijas darba valodās ir pieejams Konkurences ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/competition/index_en.html.

I. IEVADS

Ar lēmumu uzliek sodanaudu EUR 151 875 000 apmērā uzņēmumiem Telefónica S.A. un Telefónica de España S.A.U (solidāri un atsevišķi atbildīgi) par EK līguma 82. panta parkāpumu. No 2001. gada septembra līdz 2006. gada decembrim uzņēmums Telefónica ļaunprātīgi izmantoja savu dominējošo stāvokli, nosakot netaisnīgas cenu starpības samazināšanas veidā Spānijas platjoslas tirgos.

II. LIETAS APRAKSTS

1. Procedūra

Uzņēmums Wanadoo España2003. gada 11. jūlijā iesniedza Komisijai sūdzību par to, ka, iespējams, uzņēmums Telefónica piedalījās cenu starpības samazināšanā Spānijas platjoslas interneta piekļuves tirgū. Komisija 2006. gada 20. februārī nosūtīja uzņēmumam Telefónica iebildumus, uz kuriem tas atbildēja 2006. gada 19. maijā. Mutiska uzklausīšana notika 2006. gada 12. un 13. jūnijā. Komisija 2007. gada 11. janvārī izsūtīja vēstuli, kura bija ietverta papildu faktiska informācija, uz kuru varētu balstīties lēmuma projektā. Uzņēmums Telefónica atbildēja uz šo vēstuli 2007. gada 12. februārī.

Padomdevēja komiteja konkurences ierobežojumu un dominējoša stāvokļa jautājumos 2007. gada 29. jūnijā sniedza labvēlīgu atzinumu par lēmuma projektu.

2. Pamatinformācija

Galvenā tehnoloģija, ko izmanto Spānijā, lai sniegtu patērētājiem platjoslas interneta piekļuves pakalpojumus, ir ADSL (80 % platjoslas pieslēgumu 2006. gada beigās), kas nodrošina piekļuvi, izmantojot fiksētu telefona līniju. Vēsturiskais operators Telefónica ir vienīgais Spānijas telekomunikāciju operators, kuram ir valsts mēroga fiksētais telefonu tīkls. Uzņēmums ierīkoja šo vietējās piekļuves tīklu ievērojamā laikposmā, kad tā ekskluzīvās tiesības tika aizsargātas, un spēja segt ieguldījumu izmaksas no monopola peļņas.

Telefónica kontrolē visu ADSL vērtību ķēdi Spānijā. Ir ekonomiski neizdevīgi dublēt uzņēmuma Telefónica vietējās piekļuves tīklu. Tāpēc alternatīviem tīklu operatoriem, kas vēlas sniegt platjoslas mazumtirdzniecības pakalpojumus, nav citas iespējas kā slēgt vairumtirdzniecības līgumus par platjoslas piekļuves produktiem, kuri visi ir balstīti uzņēmuma Telefónica vietējās piekļuves tīklā. Ienākšana tirgū, balstoties uz vairumtirdzniecības produktiem, kas veidoti pēc alternatīvām tehnoloģijām (kabeļu modems) nebija iespējama.

3. Juridiskais novērtējums

3.1. Konkrētie tirgi un dominējošais stāvoklis

Lēmumā identificēti trīs konkrētie produktu tirgi, mazumtirdzniecības platjoslas “masu” tirgus un divi atšķirīgi vairumtirdzniecības platjoslas tirgi, konkrēti, tirgus vairumtirdzniecības platjoslas piekļuvei reģionālā līmenī un tirgus vairumtirdzniecības platjoslas piekļuvei valsts līmenī.

Vairumtirdzniecības tirgu nodalīšana galvenokārt ir balstīta uz lielajiem ieguldījumiem tīkla attīstībā, kas ir vajadzīgi, pārejot no viena vairumtirdzniecības produkta uz otru: i) vairumtirdzniecības piekļuve valsts mērogā koncentrē informācijas plūsmu atsevišķā piekļuves punktā, ļaujot operatoriem piedāvāt platjoslas mazumtirdzniecības pakalpojumus, neveidojot nekādu (vai gandrīz nekādu) tīklu; ii) vairumtirdzniecības reģionālajai piekļuvei ir vajadzīgs dārgs tīkls ar līdz pat 109 reģionālās piekļuves punktiem.

Telefónica ir arī ekskluzīvais platjoslas piekļuves vairumtirdzniecības trešā veida, konkrēti, vietējā tīkla atsaistes, kas šā lēmuma nolūkā nav definēta kā konkrētais tirgus, piegādātājs. Ņemot vērā tā ieguldījumu augsto intensitāti, šis veids nevar aizstāt iepriekš minētos vairumtirdzniecības produktus. Turklāt ir bijušas būtiskas problēmas saistībā ar tā reālo pieejamību, par ko Spānijas regulēšanas iestāde 2006. gada novembrī piemēroja sankcijas.

Uzņēmumam Telefónica ir dominējošs stāvoklis abos vairumtirdzniecības tirgos. Tam ir monopolstāvoklis reģionālās vairumtirdzniecības piekļuves nodrošināšanā un 80 % tirgus daļa starptautiskajā vairumtirdzniecības tirgū. Uzņēmumam Telefónica bija iespēja būtiski ietekmēt (cenu starpības samazināšana, vietējā tīkla atsaistes vispārīga kavēšanās) konkurējošu vairumtirdzniecības iekšzemes piedāvājumu pieejamību (kas ir obligāti balstīti uz uzņēmuma Telefónica citiem vairumtirdzniecības piedāvājumiem).

3.2. Pārkāpums

No 2001. gada septembra līdz 2006. gada decembrim starpība starp uzņēmuma Telefónica mazumtirdzniecības cenām un vairumtirdzniecības piekļuves cenu reģionālā mērogā, no vienas puses, un starpība starp mazumtirdzniecības cenām un vairumtirdzniecības piekļuves cenu valsts mērogā, no otras puses, nebija pietiekama, lai segtu izmaksas, kas varētu rasties operatoram, kas ir tikpat efektīvs kā Telefónica, nodrošinot platjoslas vairumtirdzniecības piekļuvi.

Saskaņā ar iedibināto tiesu praksi metodika, ko piemēro, lai noteiktu, vai notiek cenu starpības samazināšana, paredz novērtēt, vai uzņēmuma Telefónica pakārtotie uzņēmumi darbotos rentabli, balstoties uz augšupejošo maksu, ko iekasē Telefónica mātesuzņēmums. Izmanto divas rentabilitātes noteikšanas metodes: tā saukto periodisko metodi (pēc kuras uzņēmuma Telefónica rentabilitāti vērtē katru gadu) un diskontētās naudas plūsmas (DNP) metodi (kas ļauj noteikt cenas zem izmaksu līmeņa tirgus, kas paplašinās (2), sākotnējā posmā, bet nosaka, ka uzņēmumam Telefónica ir jābūt rentablam laikposmā no 2001. līdz 2006. gadam), ko ierosināja pats uzņēmums Telefónica. Abas metodes ļauj izdarīt vienu un to pašu secinājumu — uzņēmums Telefónica piedalījās cenu starpības samazināšanā no 2001. gada septembra līdz 2006. gada decembrim.

Uzņēmums Telefónica apgalvo, ka prakse, uz kuru attiecas lēmums, t.i., cenu starpības samazināšana, ir netiešs atteikums piegādāt, un tāpēc Komisijai būtu vajadzējis pierādīt, ka ir izpildīti kritēriji, ko piemēroja Oscar Bronner lietā (3). Tomēr šīs lietas faktiskie, ekonomiskie un juridiskie apstākļi būtiski atšķiras no Oscar Bronner lietas apstākļiem. Šajā gadījumā Spānijas regulējums, kas ir saderīgs ar Kopienas tiesību aktiem, uzliek par pienākumu uzņēmumam Telefónica nodrošināt vairumtirdzniecības piekļuvi gan reģionālā, gan valsts mērogā. Šis pienākums ir noteikts, lai veicinātu konkurenci un patērētāju intereses, un tas izriet no līdzsvara testa, ko veica valsts iestādes, novērtējot uzņēmuma Telefónica un tā konkurentu stimulus veikt ieguldījumus un jauninājumus un vajadzību ilgtermiņā veicināt pakārtoto konkurenci. Jebkurā gadījumā šajā lietā jautājums nav par uzņēmuma Telefónica ex ante stimulu veikt ieguldījumus savā infrastruktūrā. Uzņēmuma Telefónica pakārtotais tīkls lielā mērā izveidots, pateicoties ieguldījumiem, kas tika veikti ilgi pirms platjoslas pakalpojumu ienākšanas Spānijā un apstākļos, kad uzņēmums Telefónica guva labumu no īpašām jeb ekskluzīvām tiesībām, kas to aizsargāja pret konkurenci.

Uzņēmumam Telefónica nekad netika liegts izbeigt cenu starpības samazināšanu, piedāvājot saviem konkurentiem zemākas vairumtirdzniecības cenas. Līdz 2006. gada 21. decembrim tā vairumtirdzniecības iekšzemes cenas nekādā veidā netika regulētas, bet vairumtirdzniecības reģionālās cenas tika regulētas vienīgi maksimālo cenu veidā.

Pārkāpums beidzās, 2006. gada decembrī iejaucoties Spānijas regulēšanas iestādei, kas samazināja vairumtirdzniecības cenas. Regulēšanas iestāde nekad nepaziņoja par to, ka pastāv cenu starpības samazināšana attiecībā uz diviem uzņēmuma Telefónica iekšzemes vairumtirdzniecības produktiem, un tās vērtējums par to, vai pastāv cenu starpības samazināšana attiecībā uz uzņēmuma Telefónica reģionālo vairumtirdzniecības produktu, bija balstīts uz prognozēm, ko 2001. gada oktobrī veica Telefónica, savukārt Komisija izmantoja faktiskās vēsturiskās izmaksas.

3.3. Pārkāpuma sekas

Šajā gadījumā bija iespējama ierobežota piekļuve tirgum, jo cenu starpības samazināšana ietekmēja uzņēmuma Telefónica konkurentu iespēju ienākt konkrētajā tirgū un radīt konkurences ierobežojumu uzņēmumam Telefónica (4). Cenu starpības samazināšana ierobežoja konkurenci, radot neatgūstamus zaudējumus vienlīdz efektīvi strādājošiem konkurentiem — tie galu galā bija spiesti vai nu atstāt tirgu, vai arī jebkurā gadījumā bija ierobežotas to ieguldījumu un izaugsmes spējas. Pat ja tie varētu līdzināties uzņēmumam Telefónica cenu un mārketinga izmaksu ziņā, ilgtermiņā to stāvoklis pastāvīgo zaudējumu dēļ būtu neizdevīgs, lai intensīvi konkurētu ar Telefónica. Tādējādi var uzskatīt, ka uzņēmuma Telefónica rīcība varēja kavēt konkurentu ienākšanu tirgū un to izaugsmi. Tāpēc uzņēmuma Telefónica rīcība varēja iespējami ilgi kavēt ADSL operatoru ienākšanu tādu apjomradītu ietaupījumu līmenī, kas pamatotu ieguldījumus to infrastruktūrā, un galu galā — vietējā tīkla atsaistes izmantošanu.

Tūlītējais kaitējums patērētājiem varētu būt ievērojams — ja nebūtu tirgus kropļojumu, ko šajā gadījumā radīja uzņēmuma Telefónica veiktā cenu starpības samazināšana, platjoslas pakalpojumu mazumtirdzniecības tirgū būtu bijusi intensīvāka konkurence, un tas dotu lielākas priekšrocības patērētajiem zemāku cenu, lielāku izvēles iespēju un jauninājumu veidā.

Cenu starpības samazināšana konkrētā veidā ierobežoja piekļuvi mazumtirdzniecības tirgum un kaitēja tiešajiem lietotājiem. Cenu starpības samazināšanas dēļ Spānijas mazumtirdzniecības cenas ir vienas no augstākajām (ja ne augstākās) ES-15 valstīs, un Spānijas platjoslas izplatības līmenis ir zemāks par vidējo rādītāju ES-15 valstīs. Nav tādu pieprasījuma vai piedāvājuma faktoru, ar kuriem varētu pamatoti izskaidrot Spānijas mazumtirdzniecības cenu augsto līmeni. No tā izriet, ka uzņēmuma Telefónica rīcība ir radījusi būtisku kaitējumu patērētajiem.

4. Naudassodi

Uzņēmuma Telefónica rīcība ir tīša. Uzņēmuma Telefónica dati liecina, ka tas nevarēja neapzināties, ka rada pakārtotus zaudējumus. Saistībā ar reģionālās vairumtirdzniecības piekļuves cenām, pat balstoties uz labvēlīgu pieņēmumu, ka sākotnēji uzņēmums Telefónica būtu varējis noticēt, ka Spānijas regulēšanas iestādes modelis bija balstīts uz ticamu novērtējumu, tā, visticamāk, ļoti drīz saprata vai tai būtu vajadzējis saprast, ka faktiskā informācija par izmaksām neatbilst šim novērtējumam. Raugoties no uzņēmumam vislabvēlīgākā viedokļa, tas, ka, neraugoties uz faktisku datu uzkrāšanu, kuri liecināja par pretējo, Telefónica turpināja paļauties uz CMT aplēšu un aprēķinu precizitāti, ir vērtējams vismaz kā ļoti nolaidīga rīcība. Visu attiecīgo ex ante regulējošo intervenci saistībā ar reģionālo vairumtirdzniecības produktu var uzskatīt par vainu mīkstinošu apstākli. Tāpēc uzņēmumam Telefónica ir jāuzliek naudassods.

Naudassodu noteica, ņemot vērā pārkāpuma smagumu un ilgumu.

4.1. Pārkāpuma smagums

Pārkāpuma smagumu nosaka pēc tā rakstura un ietekmes, un pēc konkrētā ģeogrāfiskā tirgus apjoma.

4.1.1. Pārkāpuma raksturs

Uzņēmuma Telefónica rīcība ir nepārprotams pārkāpums, ko izdara uzņēmums, kuram ir virtuāls monopols, kam jau ir vairāki precedenti. Īpaši lēmums Deutsche Telekom lietā noskaidroja apstākļus EK līguma 82. panta piemērošanai saimnieciskajai darbībai, uz ko attiecas konkrēts ex ante regulējums. Minēto pārkāpumu var kvalificēt kā ļoti nopietnu pārkāpumu saskaņā ar Komisijas pamatnostādnēm par attiecīgajā laikposmā piemērojamiem naudassodiem.

Kā Komisija norādīja Deutsche Telekom lietā, pārkāpuma veids, ko izdarīja Telefónica, apdraud mērķi izveidot ES mēroga telekomunikāciju tīklu un pakalpojumu iekšējo tirgu, kurā nav konkurences kropļojumu, un to noteikti var vērtēt kā ļoti nopietnu pārkāpumu (5). Komisija tajā laikā nekvalificēja Deutsche Telekom izdarīto pārkāpumu ka ļoti nopietnu pārkāpumu vairāku iemeslu dēļ, bet šajā gadījumā neviens no tiem nav piemērojams.

4.1.2. Pārkāpuma ietekme

Nosakot pārkāpuma smagumu, Komisija ņēma vērā to, ka šajā lēmumā konkrētie tirgi ir tirgi ar lielu ekonomisko nozīmi, kuriem ir izšķiroša loma informācijas sabiedrības attīstībā. Platjoslas pakalpojumi ir priekšnoteikums dažādu komerciālu un publisku pakalpojumu sniegšanai tiešajiem lietotājiem tiešsaistē.

Kā paskaidrots iepriekš 3.3. punktā, uzņēmuma Telefónica rīcība radīja šķēršļus konkurējošu ADSL operatoru ilgtspējīgai izaugsmei mazumtirdzniecības tirgū un nodarīja būtisku kaitējumu patērētājiem.

4.1.3. Konkrētā ģeogrāfiskā tirgus apjoms

Konkrētais ģeogrāfiskais tirgus ir Spānija. Tas, ka pārkāpums attiecas tikai uz vienu atsevišķu dalībvalsti, nemaina konstatējumu, ka tas kvalificējams kā ļoti nopietns pārkāpums, jo pārkāpuma smagums ir jāvērtē, ņemot vērā lietas visus apstākļus. Telekomunikāciju nozarē cenu starpības samazināšanas gadījumi vienmēr aprobežojas ar vienu dalībvalsti (vēsturiskā operatora tīkla ģeogrāfiskais mērogs), bet kavē ienākt strauji augošā tirgū citu dalībvalstu operatoriem.

4.1.4. Secinājums par pārkāpuma smagumu

Ņemot vērā iepriekš minēto, pārkāpums kopumā ir jāvērtē kā ļoti nopietns pārkāpums, lai gan tā smagums visā laikposmā nebija vienāds.

Nosakot sodanaudas sākotnējo apmēru, ir ņemts vērā tas, ka uzņēmuma Telefónica izdarītā pārkāpuma smagums kļuva skaidrāks attiecīgajā laikposmā un jo īpaši pēc lēmuma Deutsche Telekom lietā.

4.2. Pārkāpuma ilgums

Pārkāpums šajā lietā ilga no 2001. gada septembra līdz 2006. gada decembrim, t.i., 5 gadus un 4 mēnešus, kas ir ilgstošs pārkāpums saskaņā ar Komisijas pamatnostādnēm par naudassodiem.

4.3. Vainu mīkstinoši apstākļi

Balstoties uz visiem pieejamiem pierādījumiem, Komisija uzskata, ka var uzskatīt, ka šajā lietā ir daži vainu mīkstinoši apstākļi, jo attiecībā uz daļu no šā laikposma dažas maksas, ko piemēroja Telefónica, bija pakļautas nozarei raksturīgam regulējumam. Līdzīgi kā Deutsche Telekom lietā, kur kā vainu mīkstinošs apstāklis tika ņemts vērā tas, ka uzņēmuma mazumtirdzniecības un vairumtirdzniecības cenas bija pakļautas nozarei raksturīgam regulējumam, un tika piemērots samazinājums par 10 %, arī šajā gadījumā piemēro samazinājumu par 10 %, lai gan uzņēmumam Telefónica bija daudz plašākas iespējas manevrēt, nosakot cenas.

Ņemot vērā visus iepriekš izskatītos faktorus, naudassods ir noteikts EUR 151 875 000 apmērā. Naudassods tiek solidāri un atsevišķi uzlikts uzņēmumam Telefónica S.A un tā meitasuzņēmumam Telefónica de España S.A.U.

(1) OV L 1, 4.1.2003., 1. lpp.

(2) Piemēram, DNP metode ņem vērā pieredzes apguvi un apjomradītus ietaupījumus, kas raksturīgi strauji tādiem augošiem tirgiem kā šajā gadījumā.

(3) Lieta C-7/97 Oscar Bronner [1998] ECR I-7791 (“Oscar Bronner”), 43.–46. punkts.

(4) Ierobežotas pieejas tirgum seku konstatēšana nenozīmē, ka konkurenti ir spiesti atstāt tirgu — pietiek ar to, ka konkurenti ir neizdevīgākā situācijā un nevar tik intensīvi konkurēt.

(5) Skatīt lietu Deutsche Telekom, 203.–204. punktu.