Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Apvienotās Karalistes 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Apvienotās Karalistes 2012.–2017. gada konverģences programmu /* COM/2012/0309 final */





Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Apvienotās Karalistes 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Apvienotās Karalistes 2012.–2017. gada konverģences programmu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu, ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (EK) Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību[2], un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu[3], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[4], ņemot vērā Eiropadomes secinājumus, ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu, pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju, tā kā: (1) Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju „Eiropa 2020”, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju. (2) Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm[5], kas kopā veido „integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā. (3) Padome 2011. gada 12. jūlijā pieņēma ieteikumu par Apvienotās Karalistes valsts reformu programmu 2011. gadam un sniedza atzinumu par Apvienotās Karalistes atjaunināto konverģences programmu 2011.–2014. gadam. (4) Komisija 2011. gada 23. novembrī pieņēma otro gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot otro Eiropas ex-ante un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju „Eiropa 2020”. Komisija 2012. gada 14. februārī, pamatojoties uz Regulu (ES) 1176/2011, pieņēma Brīdinājuma mehānismu ziņojumu[6], kurā Apvienotā Karaliste minēta kā viena no dalībvalstīm, par kurām būtu jāsagatavo padziļinātais pārskats. (5) Eiropadome 2012. gada 2. martā apstiprināja, ka prioritātes ir nodrošināt finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un sekmēt izaugsmi. Tā uzsvēra, ka nepieciešamību īstenot diferencēti, izaugsmei labvēlīgu fiskālo konsolidāciju, ekonomikā atjaunot normālus aizdevumu izsniegšanas nosacījumus, veicināt izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba un krīzes sociālo seku problēmas un modernizēt valsts pārvaldi. (6) Apvienotā Karaliste 2012. gada 30. aprīlī iesniedza savu konverģences programmu, kas aptver laikposmu no 2011.–12. gada līdz 2016.–17. gadam, un valsts reformu programmu 2012. gadam. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību. Komisija padziļinātajā pārskatā, ko sagatavo saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu, izvērtēja, vai Apvienoto Karalisti skar makroekonomiskā nelīdzsvarotība. Komisija padziļinātajā pārskatā[7] secināja, ka Apvienotajā Karalistē pastāv iekšēja nelīdzsvarotība, kas gan nav pārmērīga. (7) Balstoties uz 2012. gada konverģences programmas novērtējumu saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka programmas makroekonomikas scenārijs, kas ir budžeta prognožu pamatā, ir ticams. Programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķi ir īstenot nepieciešamo fiskālo konsolidāciju, lai sasniegtu valdības fiskālos mērķus attiecībā uz neto parādu un cikliski koriģēto tekošo bilanci. Konverģences programmā nav iekļauts vidēja termiņa mērķis (VTM), kā paredzēts Stabilitātes un izaugsmes paktā. Saskaņā ar programmas prognozēm Padomes 2010. gada 2. decembra ieteikumā noteiktais termiņš, kādā jānovērš pārmērīgais budžeta deficīts, tiks nokavēts par vienu gadu. Valdības budžeta deficīts 2014.–15. gadā, kas ir Padomes noteiktais termiņš, tiek lēsts 4,4 % no IKP, kas nozīmē, ka, pamatojoties uz (pārrēķināto) strukturālo deficītu[8], laikposmā no 2010.–11. gada līdz 2014.–15. gadam tiks īstenoti fiskālie pasākumi vidēji 1,25 % apmērā no IKP, kas ir mazāk par 1 ¾ % rādītāju, kurš noteikts Padomes ieteikumā saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru. Lai gan valdība nav novirzījusies no fiskālās konsolidācijas stratēģijas, kas sākotnēji, pamatojoties uz iepriekšējām makroekonomiskām prognozēm, šķita pietiekama, lai sasniegtu pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras mērķus, fiskālos rādītājus un prognozes ir skārusi ekonomiskās izaugsmes prognožu pasliktināšanās. Ieņēmumu pasākumi ir lielā mērā pārcelti uz fiskālās konsolidācijas sākumposmu. Gandrīz 40 % no gada fiskālās konsolidācijas, kas plānota no 2010.–11. gada līdz 2014.–15. gadam, līdz 2011.–12. gada beigām ir sasniegta, tostarp 30 % no izdevumu samazinājumiem un divas trešdaļas no neto nodokļu pieauguma. Joprojām salīdzinoši maz tiek izmantots ieņēmumu gūšanas potenciāls, ko dotu efektīvāka nodokļu sistēma, kas izrietētu no PVN likmju pārskatīšanas. Saskaņā ar konverģences programmu gaidāms, ka vispārējās valdības budžeta deficīts būs 8,3 % no IKP 2011.-12. g., 5,9 % no IKP 2012.-13. g., 6,0 % no IKP 2013.-14. g., 4,4 % no IKP 2014.-15. g., 2,9 % no IKP 2015.-16. g. un 1,2 % no IKP 2016.-17. gadā. Šīs prognozes ir nedaudz zemākas, nekā aprēķinājuši Komisijas dienesti, kuri 2012. gada pavasara prognozē paredzēja, ka deficīts būs 6,1 % apmērā no IKP 2012.-13. gadā (un 7,9 %, ja netiktu ņemts vērā plānotais vienreizējais pensiju fondu pārnesums) un 6,5 % no IKP 2013.-14. gadā. Atšķirības skaidrojamas ar zemāku izaugsmes prognozi un Eurostat grozījumiem iesniegtajos Apvienotās Karalistes datos. Tika izdarītas dažas korekcijas valdības fiskālajos plānos, kas iekļauti 2011. gada rudens pārskatā, lai par prioritāriem izvirzītu izaugsmi veicinošus izdevumus, tomēr publiskā sektora ieguldījumi līdz 2014.-15. gadam strauji kritīsies. Paredzams, ka valdības parāds, kas 2013.-14. gadā prognozēts 94,7 % apjomā, maksimumu sasniegs 2014.-15. gadā. (8) Pirms krīzes mājokļu tirgū bija vērojama "pārkaršana", jo augoša mājokļu deficīta apstākļos mājokļu cenu attiecība pret ieņēmumiem sasniedza nepieredzētu kāpumu, un rezultātā uzkrājās ievērojama hipotekāro parādu nasta. Komisija padziļinātajā pārskatā secināja, ka lielie mājsaimniecību parādi rada iekšēju nelīdzsvarotību Apvienotās Karalistes ekonomikā. Tā kā liela daļa hipotekāro kredītu ir ar mainīgo procentu likmi, mājsaimniecību finansiālo stāvokli ietekmē procentu likmju paaugstināšana, kas ar finanšu sektora starpniecību var izraisīt destabilizējošu domino efektu ekonomikā kopumā. Ilgstoša un būtiska mājsaimniecību parādu nastas samazināšanās ir iespējama tikai tad, ja samazināsies mājokļu cenas attiecība pret izmantojamiem ienākumiem; tomēr, ja nominālās mājokļu cenas strauji kristos, daudzas mājsaimniecības varētu nonākt situācijā, kad ķīlas vērtība ir mazāka par aizņēmuma summu. Mājokļu būvniecības nozarē aktivitāte vēl aizvien ir nepieredzēti zema, kas skaidrojams gan ar neelastīgo plānošanas sistēmu, gan ciklisko vājumu, un arī aktivitāte plašākā mājokļu tirgū ir vāja. Valdība 2011. gada novembrī publicēja Anglijas mājokļu stratēģiju, kuras mērķis ir veicināt intensīvāku mājokļu būvniecību, bet joprojām ir lielas neskaidrības par jaunās sistēmas ietekmi uz mājokļu tirgus attīstību. Tāpat mājokļu stratēģijā nav minēts jautājums par īpašumu aplikšanu ar nodokļiem; Apvienotās Karalistes sistēma apvieno regresīvu periodisku nodokli (municipālais nodoklis) un progresīvu darījumu nodokli (Stamp Duty Land Tax – SDLT), kas var ietekmēt budžeta ieņēmumu cikliskās tendences un finansiālo stabilitāti. 2012. gada budžetā dažas SDLT likmes tika koriģētas, tomēr kopumā šajā jomā notikušas tikai nelielas izmaiņas. (9) Apvienotajā Karalistē aizvien lielākas problēmas rada bezdarbs un līdzdalība darba tirgū. Bezdarba līmenis Apvienotajā Karalistē pašlaik ir 8,4 %. Jauniešu bezdarba līmenis ir daudz augstāks — 22,2 %, turklāt vairāk nekā 38 % bezdarbnieku Apvienotajā Karalistē ir jaunāki par 25 gadiem. 17,7 % jauniešu (16–24 gadu vecumā) nestrādā vai nemācās. Nodarbinātība privātajā sektorā ir nedaudz palielinājusies, taču tas nav pietiekami, lai atsvērtu nodarbināto skaita samazināšanos publiskajā sektorā un darbaspēka pieaugumu. Apvienotajā Karalistē ir pārmērīgi daudz mazkvalificētu darba ņēmēju, pēc kuriem pieprasījums samazinās, un trūkst augsti kvalificētu darbinieku ar labām profesionālajām un tehniskajām iemaņām, kas ir īpaši nepieciešami ražošanas un eksporta nozarē, kur Apvienotās Karalistes rezultāti ir samērā vāji. Profesionālās izglītības un apmācības (PIA) politikā galvenā uzmanība tiek veltīta pamatprasmēm un 2. līmeņa kvalifikācijai, lai gan tautsaimniecībā aizvien aug pieprasījums pēc augstākas PIA kvalifikācijas. Apvienotajā Karalistē joprojām ir salīdzinoši liels pieaugušo skaits, kuriem ir ļoti vāja lasītprasme un rēķinātprasme un kuriem līdz ar to ir grūti iesaistīties profesionālajā apmācībā. Priekšlaicīga mācību pārtraukšana kopš 2005. gada ir palielinājusies par 3,3 procentpunktiem; šis rādītājs (14,9 %) ir lielāks nekā vidēji ES, tāpēc ļoti svarīgi ir arī turpmāk atbalstīt ģimenes ar zemiem ienākumiem, lai novērstu priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu. (10) Valdība ir sagatavojusi sociālās labklājības reformu programmu, lai mudinātu vairāk cilvēku sākt strādāt, vienlaikus atbalstot pašus neaizsargātākos iedzīvotājus. "Universālais kredīts", kura mērķis ir vienkāršot pabalstu sistēmu, vēl nav ieviests, bet saglabājas ievērojams risks, ka jaunās politikas pozitīvo ietekmi uz nodarbinātību un ieņēmumiem ievērojami vājinās aizvien sarūkošie pabalstiem pieejamie līdzekļi, tāpēc pastāv risks, ka pieaugs nabadzība, īpaši attiecībā uz ģimenēm ar bērniem. Neatkarīgi veiktos aprēķinos prognozēts, ka 2020.–21. gadā absolūtā bērnu nabadzība sasniegs augstāko līmeni kopš 2001.–02. gada, kas savukārt nozīmē, ka valdība nevarēs sasniegt Likumā par bērnu nabadzību noteiktos mērķus bērnu nabadzības samazināšanā. Nepietiekama bērnu aprūpes pieejamība, jo īpaši vecākiem ar zemiem ienākumiem, joprojām rada nopietnas problēmas, un valdība vēl nav nākusi klajā ar pienācīgiem plāniem, kā risināt šo problēmu. Apstākļos, kad bērnu kopšanas pabalsti tiek samazināti, problēmas var saasināties. (11) Finansējuma iegūšana vēl aizvien ir apgrūtināta, jo īpaši MVU. Neto aizdevumu apjoms uzņēmumiem 2011. gadā bija negatīvs, savukārt apsekojumi liecina, ka ievērojamam skaitam MVU ir grūtības saņemt kredītu. Turklāt piekļuve nebanku aizdevumiem lielā mērā ir pieejama tikai lielākiem uzņēmumiem, un konkurence banku nozarē ir ierobežota. Neatkarīgi no iestāžu veiktajiem stāvokļa uzlabošanas pasākumiem, Brīdona darba grupa alternatīvo aizdevumu tirgu lietās lēš, ka nākamajos piecos gados paredzams ievērojams pieejamā finansējuma iztrūkums, īpaši attiecībā uz MVU. (12) Apvienotajai Karalistei ir jārisina grūtais uzdevums uzlabot enerģētikas un transporta infrastruktūru, lai liktu pamatus ilgtermiņa izaugsmei un konkurētspējai, un cīnīties ar parādībām, kas ir par iemeslu ražošanas sektoru nepietiekamajai ārējai konkurētspējai. Apvienotajai Karalistei ir vajadzīgas lielas investīcijas, lai modernizētu elektroenerģijas ražošanas jaudas, jo ir jāaizstāj pašreizējās ražošanas jaudas, kuru kalpošanas laiks beigsies tuvākajā desmitgadē, un lai izpildītu saistības palielināt atjaunojamās enerģijas izmantošanu un ievērot stingrākus CO2 emisiju standartus. Apvienotās Karalistes transporta nozari skar tīklu caurlaides jaudas nepietiekamība un kvalitātes trūkums, kas varētu kavēt sasniegt valdības mērķi — pārorientēt valsts ekonomiku uz ieguldījumiem un eksportu. Saskaņā ar valdības fiskālās konsolidācijas stratēģiju publiskā sektora neto ieguldījumi līdz 2014.–15. gadam ievērojami samazināsies, kas var vēl vairāk saasināt pastāvošās problēmas transporta infrastruktūrā, ja neizdosies atrast citus finansējuma avotus. (13) Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi visaptverošu analīzi par Apvienotās Karalistes ekonomikas politiku. Tā ir novērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu un sniegusi padziļinātu pārskatu. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Apvienotajā Karalistē, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā to, ka jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi atbilstīgi Eiropas pusgada koncepcijai ir atspoguļoti 1. līdz 6. ieteikumā. (14) Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi Apvienotās Karalistes konverģences programmu, un tās atzinums[9] ir atspoguļots 1. ieteikumā. (15) Ņemot vērā padziļinātā pārskata rezultātus, ko Komisija sagatavoja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu, un šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi Apvienotās Karalistes valsts reformu programmu 2012. gadam un Apvienotās Karalistes 2012.-17. gada konverģences programmu. Tās ieteikums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļots 2., 3. un 6. ieteikumā, IESAKA Apvienotajai Karalistei laikposmā no 2012. gada līdz 2013. gadam rīkoties šādi. 1. Pilnībā īstenot budžeta stratēģiju 2012.–13. finanšu gadam un stiprināt budžeta stratēģiju 2013.–14. finanšu gadam un periodam pēc tam, īstenojot arī pietiekami konkrētus pasākumus, lai nodrošinātu savlaicīgu pārmērīga budžeta deficīta novēršanu ilgtspējīgā veidā un izpildītu strukturālās korekcijas, kas paredzētas Padomes ieteikumos saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, un panākt, ka augstā valsts parāda attiecība sāk stabili samazināties. Prioritāti piešķirt izaugsmi veicinošiem izdevumiem, lai novērstu, ka vidēja termiņa izaugsmes perspektīvu pasliktināšanās negatīvi ietekmē publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēju. 2. Novērst destabilizējošo ietekmi, ko rada augstās un svārstīgās mājokļu cenas un lielā mājsaimniecību parādu nasta, īstenojot visaptverošu mājokļu reformu programmu, lai mazinātu mājokļu deficītu, dārdzības problēmas un nepieciešamību pēc valsts mājokļu subsīdijām. Īstenot turpmākas hipotēku un īres tirgu, finanšu regulējuma un īpašuma nodokļa reformas, lai novērstu pārmērīgu nestabilitāti un izkropļojumus mājokļu tirgū. 3. Turpināt uzlabot jauniešu (īpaši to jauniešu, kas nemācās, neapgūst profesiju un nestrādā) nodarbināmību, tostarp izmantojot programmu "Youth Contract". Nodrošināt, ka vairāk jauniešu piedalās prakses programmās un ka šīs programmas ir pienācīgi orientētas uz augsta līmeņa prasmēm un ka tajās iesaistās vairāk mazo un vidējo uzņēmumu. Veikt pasākumus, lai mazāk jauniešu priekšlaicīgi pārtrauktu mācības, ieguvuši tikai pamatprasmes ļoti zemā līmenī. 4. Pastiprināt pasākumus, lai veicinātu to cilvēku integrāciju darba tirgū, kuru mājsaimniecībās visi ir bezdarbnieki. Nodrošināt, ka plānotās sociālās nodrošināšanas reformas nepalielina bērnu nabadzību. Pilnībā īstenot pasākumus, lai uzlabotu piekļuvi bērnu aprūpes pakalpojumiem. 5. Uzlabot banku un nebanku finansējuma pieejamību privātajam sektoram, īpaši MVU. Atbalstīt konkurenci banku nozarē, proti, īstenot pasākumus, lai novērstu šķēršļus ienākšanai nozarē, palielināt pārredzamību un atvieglot iespējas mainīt banku, kā ieteikusi Neatkarīgā banku darbības komisija, un pētīt iespējas, kā uzlabot piekļuvi riska kapitālam un citiem nebanku aizdevumiem. 6. Īstenot ilgtermiņa stratēģiju, lai uzlabotu Apvienotās Karalistes tīkla infrastruktūras jaudu un kvalitāti, tostarp pasākumus, lai risinātu transporta un enerģētikas tīklu problēmas, veicinot efektīvāku un stabilāku plānošanas un lēmumu pieņemšanas procesu un izmantojot piemērotas publiskā un privātā sektora finansēšanas darbības. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] OV L 209, 02.08.1997., 1. lpp. [2] OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp. [3] COM(2012) 309 final. [4] P7_TA(2012)0048 un P7_TA(2012)0047 [5] Padomes 2012. gada 26. jūlija Lēmums 2012/238/ES. [6] COM(2012) 68 final. [7] SWD(2012) 161 final. [8] Cikliski koriģētā bilance (atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), ko Komisijas dienesti pārrēķinājuši, pamatojoties uz programmā ietverto informāciju, izmantojot kopīgi saskaņotu metodiku. [9] Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.