PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES

IEVADS

4.1. Šajā nodaļā ir aprakstīts Palātas īpašais izvērtējums par politikas grupu “Kohēzija, enerģētika un transports”, kura aptver politikas jomas “04. Nodarbinātība un sociālās lietas”, “06. Enerģētika un transports” un “13. Reģionālā politika”. Tajā ir sniegts pārskats arī par Komisijas veiktajiem pasākumiem saistībā ar ieteikumiem trijos Palātas īpašajos ziņojumos. Galvenā informācija par darbībām un izdevumiem 2010. gadā ir sniegta 4.1. tabulā .

4.1. tabula. Kohēzija, enerģētika un transports. Galvenā informācija par 2010. gadu (miljonos EUR) Budžeta sadaļa Politikas joma Apraksts Maksājumi Pārvaldības veids 4 Nodarbinātība un sociālās lietas Administratīvie izdevumi 97 Centralizēta tieša Eiropas Sociālais fonds (ESF) 7 066 Dalīta Strādāt Eiropā – Sociālais dialogs un mobilitāte 56 Centralizēta tieša Nodarbinātība, sociālā solidaritāte un dzimumu līdztiesība 155 Centralizēta tieša Eiropas Pielāgošanās fonds globalizācijai 104 Dalīta Pirmspievienošanās palīdzības instruments (IPA, agrāk ISPA) 3 Decentralizēta 7 481 6 Enerģētika un transports Administratīvie izdevumi 153 Centralizēta tieša Iekšzemes, gaisa un jūras transports 149 Centralizēta tieša Eiropas komunikāciju tīkli (TEN) 858 Centralizēta tieša Tradicionālā un atjaunojamā enerģija 773 Centralizēta tieša Kodolenerģētika 237 Centralizēta tieša/centralizēta netieša/kopīga Zinātniskā izpēte saistībā ar enerģētiku un transportu (pamat- programmas) 226 Centralizēta tieša Enerģijas un transporta lietotāju drošība un aizsardzība 3 Centralizēta tieša ES satelītnavigācijas programmas (EGNOS un Galileo) 460 Centralizēta tieša 2 859 13 Reģionālā politika Administratīvie izdevumi 83 Centralizēta tieša Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) un citi reģionāli pasākumi 22 091 Dalīta Kohēzijas fonds (KF) 7 957 Dalīta Pirmspievienošanās palīdzības instruments (IPA, agrāk ISPA) 479 Decentralizēta Solidaritātes fonds 13 Netieša 30 623 Administratīvie izdevumi kopā (16) 333 Pamatdarbības izdevumi kopā 40 630 No tiem: — avansi 3 074 — starpposma/galīgie maksājumi 37 556 Maksājumi gadā kopā 40 963 Saistības gadā kopā 55 223 Avots: Eiropas Savienības 2010. gada pārskati.

4.2. Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF), Eiropas Sociālā fonda (ESF) un Kohēzijas fonda (KF) budžetu īsteno daudzgadu programmu posmos. Politikas grupai kopumā maksājumu sadalījums 2010. gadā bija šāds: ERAF (22,1 miljards EUR), ESF (7,1 miljards EUR) un KF (8 miljardi EUR), un tas veidoja vairāk nekā 90 % no pamatdarbības izdevumiem minētajā gadā (1). Maksājumi enerģētikas un transporta jomā 2010. gadā bija 2,9 miljardi EUR.

Politikas grupas īpašās iezīmes

Politikas mērķi

Kohēzijas politika

4.3. Kohēzijas politikas mērķis ir stiprināt ekonomisko un sociālo kohēziju Eiropas Savienībā, samazinot atšķirības dažādu reģionu attīstības līmenī.

Enerģētika un transports

4.4. Enerģētikas un transporta politikas mērķis ir nodrošināt Eiropas iedzīvotājus un uzņēmumus ar drošām, ilgtspējīgām un konkurētspējīgām enerģētikas un transporta sistēmām un pakalpojumiem, kā arī izstrādāt inovatīvus risinājumus, kas veicina šīs politikas jomas formulēšanu un īstenošanu.

Politikas instrumenti

Reģionālā politika

4.5. Šajā politikas grupā 75 % izdevumu attiecas uz reģionālās politikas jomu. Tos īsteno galvenokārt ERAF un KF (abu fondu izdevumi kopā veidoja 98 % no reģionālās politikas izdevumiem 2010. gadā). ERAF finansē infrastruktūras veidošanu, darba vietu radīšanu vai saglabāšanu, reģionālās ekonomikas attīstības iniciatīvas un – galvenokārt ar finansēšanas vadības instrumentu palīdzību – darbības mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) atbalstam. No Kohēzijas fonda finansē ieguldījumus vides aizsardzības un transporta infrastruktūrā tajās dalībvalstīs, kuru nacionālais kopienākums uz iedzīvotāju ir mazāks nekā 90 % no ES vidējā rādītāja.

4.6. Reģionālās politikas īstenošanai izmanto arī reģionālos un pārrobežu sadarbības pasākumus saskaņā ar Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu un ES Solidaritātes fondu, kurš sniedz atbalstu dalībvalstīm, ja tajās ir notikušas dabas katastrofas.

Nodarbinātība un sociālās lietas

4.7. Šajā politikas grupā 18 % izdevumu attiecas uz nodarbinātību un sociālajām lietām. Lielāko daļu izdevumu (2010. gadā – 94 %) nodarbinātībai un sociālajām lietām īsteno ESF, kurš finansē ieguldījumus cilvēkresursos, nodrošinot mācības un īstenojot citus pasākumus nodarbinātības veicināšanai.

4.8. Pārējā izdevumu daļa attiecas uz subsīdijām un dotācijām tām organizācijām, kuras īsteno darbības sociālajā un nodarbinātības jomā, maksājumiem Eiropas Pielāgošanās fondam globalizācijai, kurš sniedz atbalstu darba ņēmējiem ES, ja tie ir zaudējuši darbu sakarā ar nozīmīgām strukturālām pārmaiņām pasaules tirdzniecības sistēmā vai sakarā ar finanšu krīzi, kā arī uz finansējumu Pirmspievienošanās palīdzības instrumentam.

Izdevumu pārvaldība un kontrole Eiropas Reģionālās attīstības fondā, Eiropas Sociālajā fondā un Kohēzijas fondā

4.9. ERAF, ESF un KF darbību reglamentē kopēji noteikumi, un šos fondus dalīti pārvalda Komisija un dalībvalstis.

4.10. Komisija apstiprina dalībvalstu ierosinātās daudzgadu darbības programmas, kā arī orientējošos finanšu plānus, kuros ir iekļauts arī ES ieguldījums. Darbības programmās paredzētos projektus īsteno privātpersonas, asociācijas, privāti vai valsts uzņēmumi, kā arī pašvaldības un reģionālas vai valsts iestādes.

4.11. Dalībvalstis uztic atbildību par ikdienas pārvaldību vadošajām iestādēm un starpniekstruktūrām (2). Tās atlasa konkrētus projektus, veic pārbaudes, lai novērstu, konstatētu un izlabotu kļūdas izdevumu deklarācijās, kā arī pārliecinās, vai projekti patiešām ir īstenoti (“pirmā līmeņa pārbaudes”). Apstiprinātājiestādes pārbauda, vai “pirmā līmeņa pārbaudes” ir veiktas efektīvi, un atbilstīgos gadījumos veic papildu pārbaudes pirms izdevumu deklarāciju iesniegšanas Komisijai.

4.12. Revīzijas iestādes dalībvalstīs ir atbildīgas par sistēmu un darbību (t. i., projektu vai projektu grupas) revīzijām, lai varētu sniegt Komisijai pamatotu pārliecību par pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvu darbību attiecībā uz konkrētajām programmām un līdz ar to – par katrai darbības programmai apstiprināto izdevumu pareizību. Tās sniedz šīs ziņas Komisijai gada kontroles ziņojumos un gada atzinumos.

4.13. Katra programmu posma sākumā Komisija piešķir dalībvalstīm priekšfinansējumu. Finansējot projektu, ierastā maksāšanas kārtība ir projekta izmaksu vēlāka atlīdzināšana, pamatojoties uz izdevumu deklarācijām, kuras iesniedz projekta iniciators. Tās katrai darbības programmas prioritārajai asij periodiski apkopo izdevumu deklarācijās, ko dalībvalsts iestādes apstiprina un iesniedz Komisijai. Šos izdevumus pēc tam līdzfinansē no ES budžeta.

4.14. Noteikumus par izdevumu attiecināmību nosaka valstu (reizēm – reģionālā) līmenī, izņemot tos gadījumus, kas paredzēti katra fonda īpašajā regulā. Par nepareizo maksājumu novēršanu vai atklāšanu, kā arī koriģēšanu un paziņošanu Komisijai pirmām kārtām atbild dalībvalstis. 4.14. Noteikumu par izdevumu attiecināmību izveide dalībvalstu līmenī (Padomes Regulas (EK) Nr. 1083/2006 56. pants) bija viens no vienkāršošanas galvenajiem elementiem, kas tika iekļauts 2007.–2013. gada programmu posmā. Tā mērķis bija nodrošināt dalībvalstīm lielāku elastību noteikumu par izdevumu attiecināmību piemērošanā īpašām reģionu vajadzībām vai programmām un saskaņot šos noteikumus ar citām spēkā esošām valsts shēmām.

4.15. Komisijai ir jāiegūst pārliecība, ka dalībvalstis ir izveidojušas pārvaldības un kontroles sistēmas, kuras atbilst regulās noteiktajām prasībām, un ka šīs sistēmas darbojas efektīvi. Ja Komisija konstatē, ka dalībvalsts nav koriģējusi nepareizus izdevumus, vai ja pārvaldības un kontroles sistēmās ir nopietni trūkumi, tad tā var pārtraukt vai apturēt maksājumus (3). Ja dalībvalsts neietur nepareizus izdevumus (tos var aizstāt ar citiem attiecināmiem izdevumiem) vai ja tā nenovērš atklātos trūkumus sistēmā, Komisija var piemērot finanšu korekcijas, kas var novest pie ES sniegtā finansējuma neto samazinājuma (4). 4.15. Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta un Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta gada darbības pārskatā ir detalizēti novērtēts Komisijas apliecinājums par pārvaldības un kontroles sistēmu izveidi un turpmāko darbību attiecībā uz katru līdzfinansēto programmu, un 2010. gada pārskatā pirmo reizi ir sniegts arī valsts kontroles sistēmu vispārējs novērtējums.

Enerģētika un transports

4.16. Šajā politikas grupā 7 % izdevumu attiecas uz enerģētiku un transportu. Aptuveni 30 % šīs jomas izdevumu atvēlēti nozīmīgiem enerģētikas un transporta projektiem saskaņā ar Eiropas Komunikāciju tīklu programmu. Liela daļa izdevumu (27 %) tiek izmantota, lai finansētu projektus tradicionālo un atjaunojamo enerģijas avotu jomā, galvenokārt dotāciju un subsīdiju veidā saskaņā ar Eiropas enerģētikas programmu ekonomikas atveseļošanai. Pētniecības projektiem ir atvēlēti 8 % izdevumu, un tos finansē galvenokārt no pētniecības pamatprogrammām.

Izdevumu pārvaldība un kontrole enerģētikas un transporta jomā

4.17. Komisija īsteno izdevumus enerģētikas un transporta jomā gan saskaņā ar tiešo un netiešo centralizēto pārvaldību (ar divu izpildaģentūru un viena kopuzņēmuma starpniecību (5)), gan saskaņā ar kopīgo pārvaldību (tas attiecas, piemēram, uz kodoliekārtu slēgšanai paredzētajiem līdzekļiem).

4.18. Komisija parasti izsludina uzaicinājumus iesniegt projektu priekšlikumus. Maksājumus par apstiprinātajiem projektiem Komisija veic tieši saņēmējiem, pamatojoties uz dotācijas nolīgumiem vai Komisijas pieņemtajiem finansēšanas lēmumiem. Saņēmēji parasti ir dalībvalstu iestādes, taču tie var būt arī valsts vai privāti uzņēmumi. Maksājumus veic pa daļām avansu veidā (priekšfinansējums) pēc dotācijas nolīguma vai finansēšanas lēmuma parakstīšanas, vēlāk tos papildinot ar starpposma un galīgajiem maksājumiem, lai saņēmējiem atlīdzinātu attiecināmos izdevumus.

4.19. Pārbaudot izdevumus, Komisija pievēršas šādiem galvenajiem aspektiem: priekšlikumu novērtēšanai saskaņā ar konkrēti noteiktiem atlases un līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas kritērijiem, informācijas un pamatnostādņu sniegšanai saņēmējiem, projektu uzraudzībai un izpildes pārbaudei, balstoties uz saņēmēju iesniegtajiem finanšu pārskatiem un ziņojumiem par tehniskās izpildes gaitu (tostarp, ja tas noteikts finansēšanas nolīgumā, neatkarīga ārēja revidenta apstiprinātiem finanšu pārskatiem), kā arī ex post revīzijām, lai atklātu un izlabotu kļūdas, kuras netika novērstas iepriekšējo pārbaužu laikā, un lai sniegtu pamatotu pārliecību par izdevumu pareizību.

Riski saistībā ar pareizību

ERAF, ESF un KF

4.20. Galvenais risks saistībā ar izdevumu pareizību kohēzijas jomā ir tas, ka saņēmēji deklarē neattiecināmas izmaksas. Ja šo pārkāpumu neatklāj dalībvalstī, veicot vairāku līmeņu pārbaudes, dalībvalsts apstiprina nepareizu izdevumu summu. Ja Komisija neizlabo šo summu, vēlākais, programmu posma beigās, attiecīgajā darbības programmā notiek pārmaksa no ES budžeta. 4.20. Tā kā pārvaldības un kontroles sistēmas ir daudzgadu sistēmas, tad apstiprināšanas laikā Komisijas atlīdzinātā maksājuma pieprasījumā konstatētu pārmaksu vēl nevar pakļaut visiem kontroles posmiem dalībvalsts un ES līmenī. Komisija īsteno savu uzraudzības funkciju, sniedzot vadošajām iestādēm norādījumus un apmācību par to, kā pareizi veikt vadības pārbaudes, lai pirms apstiprināšanas atklātu kļūdas saņēmēja līmenī, un cieši sadarbojas ar dalībvalstu revīzijas iestādēm, lai īstenotu visriskantāko programmu vai iestāžu ātru revīziju.

4.21. Tie, kas iesaistīti darbības programmu un projektu īstenošanā valsts vai reģionālā līmenī, bieži vien nezina piemērojamos noteikumus vai neprot tos pareizi interpretēt. Papildu risku rada līdzfinansēto darbību lielais skaits un dažādība, kā arī daudzu, bieži vien nelielu partneru iesaistīšanās projektu īstenošanā. 4.21. Tiesiskajā regulējumā, kas attiecas uz 2007.–2013. gadu, ir noteikts, ka saņēmēji tiek informēti par īpašiem nosacījumiem attiecībā uz finansējumu un ka vadošās iestādes pārliecinās, vai saņēmēji var izpildīt šos nosacījumus (Komisijas Regulas (EK) Nr. 1828/2006 13. panta 1. punkts). Šī nosacījuma izpildi pārbauda Komisijas revidenti, regulāri veicot revīzijas. Komisija ir rīkojusi arī divpusējas un daudzpusējas apmācības, jo īpaši seminārus, kuros “māca skolotājus”, lai nodrošinātu to, ka dalībvalstis nepārtraukti apmāca, informē, konsultē un dod norādījumus saņēmējiem un īstenotājiem. Šādu apmācību uzskata par īpaši lietderīgu, lai mazinātu riskus, kas ir saistīti ar nelieliem partneriem, piemēram, reģionālā un vietējā līmenī strādājošām NVO. Turklāt 2011. gadā Komisija ir ierosinājusi pasākumus, kuru mērķis ir sniegt speciālu, koncentrētu informāciju tām dalībvalstīm, kuru darbības programmām gada darbības pārskatos atkārtoti tiek piemērotas atrunas.

Enerģētika un transports

4.22. Izdevumos enerģētikas un transporta jomā galvenais risks pareizībai ir tāds, ka izmaksu deklarācijās saņēmēji var norādīt neattiecināmas izmaksas, kuras Komisijas kontroles sistēmas, iespējams, neatklāj pirms deklarēto izmaksu atlīdzināšanas. Eiropas Transporta tīkla (TEN-T) un Eiropas Enerģētikas tīkla (TEN-Energy) projektiem tomēr risku mazina tas, ka attiecināmie izdevumi bieži vien pārsniedz līdzfinansējuma maksimālo summu. It īpaši finansējums saistībā ar Eiropas enerģētikas programmu ekonomikas atveseļošanai aptver plašus, sarežģītus un starptautiskus projektus, un nepieciešamība šo finansējumu izmaksāt īsā laikā var apdraudēt pienācīgu kontroles mehānismu piemērošanu.

Revīzijas tvērums un pieeja

4.23. Palātas vispārējā revīzijas pieeja un metode ir aprakstītas 1.1. pielikuma 2. daļā . Kohēzijas, enerģētikas un transporta jomas revīzijā īpaši jānorāda uz šādiem specifiskiem jautājumiem: — revīzijā Palāta pārbaudīja 243 starpposma un galīgo maksājumu paraugu (6), — kohēzijas jomā vērtēja revīzijas iestāžu sistēmas 2007.–2013. gada posmā, — Komisijas vadības apliecinājumus analizēja, balstoties uz Reģionālās politikas, Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības, Mobilitātes un transporta, kā arī Enerģētikas ģenerāldirektorāta gada darbības pārskatiem.

DARĪJUMU PAREIZĪBA

4.24. Darījumu pārbaudes rezultātu kopsavilkums ir sniegts 4.1. pielikumā . Palāta konstatēja, ka tās pārbaudītajā paraugā, kurā bija atlasīti 243 maksājumi, 49 % darījumu ir kļūdas. Palātas aplēstais iespējamākais kļūdu īpatsvars ir 7,7 % (7). 4.24. Komisija norāda, ka otro gadu pēc kārtas kļūdu līmenis joprojām ir daudz zemāks par to, kāds bija norādīts Palātas ziņojumā par periodu no 2006. līdz 2008. gadam ( 14 ) . Komisija uzskata, ka šī labvēlīgā un daudzsološā tendence atspoguļo 2007.–2013. gada programmu posmam un 2008. gada Darbības plānā noteiktos pastiprinātos kontroles noteikumus. Šis rezultāts ir īpaši nozīmīgs, jo gandrīz visas darbības programmas deklarēja izdevumus, sākot no 2010. gada, tādējādi vairāk nekā divas reizes palielinot deklarētos izdevumus kohēzijai un paaugstinot ar kļūdām saistīto risku, jo tagad programmās ir iesaistīts liels skaits dalībnieku. Komisija norāda, ka ne visām kļūdām, par kurām ziņo Palāta, būs finansiālas sekas. Komisija atzīmē, ka lielākā daļa no Palātas atklātajām lielos skaitļos izsakāmajām kļūdām ir koncentrētas septiņās ERAF darbības programmās trīs dalībvalstīs no sešpadsmit Palātas piemērā iekļautajām dalībvalstīm. Komisija īsteno pasākumus Palātas atklāto kļūdu labošanai un savā rīcībā pievēršas visriskantākajām programmām.

4.25. Palāta uzskata, ka dalībvalstu iestādēm bija pietiekami daudz informācijas, lai 58 % darījumu, kuros bija kļūdas, atklātu un izlabotu vismaz dažas no tām pirms izdevumu apstiprināšanas Komisijai. 4.25. Komisija stingri seko līdzi šiem gadījumiem, lai nodrošinātu, ka turpmāk attiecīgās sistēmas labāk novērš kļūdas pirms apstiprināšanas. Vadošajām iestādēm ir uzdots pirms izdevumu apstiprināšanas dokumentāri pārbaudīt visas saņēmēju iesniegtās prasības. Taču darbības pārbaudes uz vietas var notikt arī projekta īstenošanas vēlākā posmā, proti, pēc apstiprināšanas un līdz slēgšanai, un tas izskaidro to, kāpēc nebija iespējams atklāt daļu kļūdu Palātas piemērā (skatīt Komisijas atbildi uz 4.20. punktu). Kontroles sistēmas ietekme uz kļūdu īpatsvara samazināšanu parasti ir redzama tikai turpmākajos gados pēc tam, kad ir īstenota kontrole visos līmeņos.

Publiskā iepirkuma noteikumi bija pārkāpti piektajā daļā darījumu

4.26. Palāta konstatēja kļūdas saistībā ar ES un dalībvalstu publiskā iepirkuma noteikumu ievērošanu 19 % no 243 revidētajiem maksājumiem. No pārbaudītajiem darījumiem 5 % bija smagi šo noteikumu pārkāpumi. Tie veidoja 24 % no visām skaitļos izsakāmajām kļūdām un apmēram 31 % no aplēstā kļūdu īpatsvara šajā politikas grupā (sk. 4.1. piemēru). 4.26. Lai gan Komisija un Palāta vienādā veidā revidē publiskā iepirkuma noteikumu ievērošanu, Komisija piemēro proporcionālas vienotas likmes korekcijas, tādējādi pienācīgi novēršot zaudējumu risku ES budžetam (skatīt 1. nodaļas 1.1. pielikuma 11. punktu). Šīs likmes piemēro Komisija un parasti arī dalībvalsts iestādes, nosakot finanšu korekcijas attiecībā uz publiskā iepirkuma noteikumu pārkāpumiem, kā arī pārbaudot Palātas norādītās kļūdas.

4.1. piemērs Publiskā iepirkuma noteikumu smagi pārkāpumi a) Nelikumīga līgumslēgšanas tiesību piešķiršana piedāvājumam ar nesamērīgi zemu cenu. Kādā ERAF projektā Palāta konstatēja, ka līgums par ostas piestātņu būvi ir piešķirts pretendentam, kurš piedāvāja nesamērīgi zemu cenu. Saskaņā ar valsts tiesību aktiem šāds piedāvājums būtu jānoraida, jo to nav iespējams īstenot par ierosināto cenu. Pretendents, kurš piedāvāja otru zemāko cenu, sekmīgi apstrīdēja līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas lēmumu valsts administratīvajā tiesā. Tomēr, neņemot vērā valsts tiesas nolēmumu, pēc projekta pabeigšanas 2009. gadā izdevumus apstiprināja Komisijai. b) Mākslīgs būvdarbu un pakalpojumu dalījums vairākos konkursos. Tās pašas darbības programmas vairākos ERAF projektos būvdarbi un pakalpojumi saistībā ar upes pielāgošanu kruīza kuģu vajadzībām tika piešķirti, pārkāpjot noteikumus. Līgumslēdzēja iestāde sadalīja būvdarbus un pakalpojumus tādējādi, lai līgumu vērtība būtu zemāka par ES un dalībvalsts publisko konkursu noteikumos definēto, bet tas nozīmē, ka ir apieti publiskā konkursa standarta noteikumi. Vēlāk vairākus no šiem līgumiem piešķīra vienam un tam pašam līgumslēdzējam. c) Netika rīkots konkurss par būvdarbiem, kas paredzēti sākotnējā konkursa dokumentācijā. Vienā ERAF projektā universitātes ēkas atjaunošanas būvdarbus tieši piešķīra līgumslēdzējam. Lai gan šie būvdarbi bija paredzēti sākotnējā darba uzdevumā, līgumslēdzēja iestāde tos uzskatīja par papildu darbiem, kurus nebija iespējams paredzēt tad, kad tika izsludināts konkurss par galvenā līguma piešķiršanu.

4.27. Turklāt Palāta atklāja arī citas noteikumu piemērošanas un skaitļos neizsakāmas kļūdas konkursa un līgumslēgšanas procedūrās vēl 14 % no 243 revidētajiem darījumiem. Kļūdu piemēri: informēšanas un publicitātes noteikumu neievērošana (piemēram, novēloti publicēts paziņojums par līguma piešķiršanu), trūkumi konkursa specifikācijās vai procedūras nepilnības piedāvājumu izvērtēšanā. Ir arī kļūdas ES direktīvās noteikto prasību transponēšanā valsts publiskā iepirkuma tiesību aktos. Šīs kļūdas nav iekļautas kļūdu īpatsvara aplēsē (8). 4.27. Komisija pārbaudīs visas Palātas norādītās kļūdas. Taču Komisija nepiemēros finanšu korekcijas dažām no šīm kļūdām, kas ir formālas, piemēram, novēloti publicēts paziņojums par līgumslēgšanas tiesību piešķiršanu.

Neattiecināmi projekti veido vairāk nekā trešdaļu no aplēstā kļūdu īpatsvara

4.28. Turklāt Palāta atklāja projektus, kuri bija pilnībā neattiecināmi, 3 % no 243 revidēto darījumu. Šādas kļūdas veido 14 % no visām skaitļos izsakāmajām kļūdām un apmēram 43 % no aplēstā kļūdu īpatsvara šajā politikas grupā (sk. 4.2. piemēru). 4.28. Šajā kategorijā Palāta atklāja dažādu veidu neattiecināmus projektus. Tas liecina, ka attiecīgo programmu vadošajām iestādēm ir jāuzlabo gan vadības pārbaužu kvalitāte, gan skaits, lai atklātu šādus projektus jau to atlases posmā. Komisija kopā ar attiecīgo programmu vadošajām iestādēm pārbaudīs šos gadījumus.

4.2. piemērs Neattiecināmi projekti a) Projekts neatbilst valsts attiecināmības noteikumiem. Saistībā ar vienu ERAF projektu, kuru apstiprināja un pabeidza iepriekšējā 2000.–2006. g. programmu posmā, izdevumus apstiprināja Komisijai saskaņā ar 2007.–2013. g. programmu posmu. Tas neatbilst valsts attiecināmības noteikumiem, tāpēc projekts nebija attiecināms. b) Projekti, no kuriem gūst ieņēmumus, bet kas nav attiecināmi saskaņā ar priekšizpētē gūtajiem secinājumiem. Vienā ERAF projekta pieteikumā iekļautā priekšizpēte liecināja, ka projekta prognozējamie ienākumi varētu pārsniegt projekta izmaksas, tādējādi tas neatbilst ERAF līdzfinansējuma saņemšanas noteikumiem. c) Tāda projekta finansēšana, kurā netika ievēroti valsts atbalsta saņemšanas noteikumi saistībā ar līdzfinansējumu. Kādu ERAF projektu būtu īstenojuši arī bez ES atbalsta. Tādējādi ES regulās ietvertie nosacījumi par valsts atbalstu netika izpildīti.

Vairāk nekā puse no visām skaitļos izsakāmajām kļūdām radās tāpēc, ka tika deklarēti neattiecināmi izdevumi

4.29. Palāta atklāja dažādas neattiecināmas izmaksas 12 % revidēto darījumu. Šādas kļūdas veido 59 % no visām skaitļos izsakāmajām kļūdām un apmēram 23 % no aplēstā kļūdu īpatsvara šajā politikas grupā (sk. 4.3. piemēru). 4.29. Izmantojot apmācību un norādījumus, Komisija cenšas nodrošināt to, lai programmu vadošās iestādes būtu labi informētas par noteikumiem par izdevumu attiecināmību un nodotu šīs zināšanas visām par līdzekļu pārvaldību atbildīgajām organizācijām. Komisija turpinās mācību pasākumus, un tie tiks vērsti uz to programmu vadošajām iestādēm, kurās ir atklāti riski. Atsauce uz pasākumiem, kas norādīti atbildēs uz 4.20. un 4.21. punktu.

4.3. piemērs Dažādu neattiecināmu izmaksu deklarēšana a) Piegādātāja darbam vajadzīgo iekārtu uzstādīšana ārpus attiecināmā reģiona. Vienā ERAF projektā izdevumu deklarācijā bija iekļautas izmaksas par jaunu iekārtu iegādi. Dažas līdzfinansētās iekārtas izmantoja ārpus dalībvalsts vai tādā attiecīgās dalībvalsts reģionā, uz kuru neattiecās konverģences mērķi. Tas ir darbības programmu attiecināmības noteikumu pārkāpums. Lai gan starpniekstruktūra to atklāja, izdevumi tomēr tika deklarēti Komisijai. b) Nepareizas līdzfinansējuma likmes piemērošana. Kādā ESF projektā, kas paredzēja mācību kursu rīkošanu īslaicīgi nodarbinātiem darba ņēmējiem, kursu rīkotājam piemēroja augstāku līdzfinansēšanas likmi, kas attiecas uz MVU, taču konkrētais uzņēmums šai kategorijai neatbilda. c) Pārmērīgu summu iekļaušana projekta izmaksās. Vienā ESF darba tirgus projektā, kuru uz partnerattiecību pamata īstenoja vairākas organizācijas, partneri deklarēja līdzfinansēšanas izmaksas, kas ievērojami pārsniedza faktiskās izmaksas. d) Nav apliecinošu dokumentu deklarētajām izmaksām. Vienā ESF izglītības un mācību projektā izmaksu deklarācija pamatojās uz dalībnieku sasniegto iznākumu. Tomēr vairāku dalībnieku personas lietu revīzijā netika atrasti dokumenti, kas apliecinātu deklarēto iznākumu.

Finansēšanas vadības instrumentu koncepcijas konkrētās nepilnības

4.30. Finansēšanas vadības instrumentus var izmantot, lai sniegtu atbalstu ar kapitāla ieguldījumu, aizdevumu vai garantiju palīdzību (9). Fondi, kuri izmanto finansēšanas vadības instrumentus un kuru juridiskā struktūra ir izveidota, saņem finansējumu no darbības programmas. Tādējādi finansiālu atbalstu var sniegt tiem gala saņēmējiem un projektiem, kuru veiktie pasākumi ietilpst darbības programmas jomā. Šie instrumenti ir veidoti tā, lai to darbība būtu daudzkārtēja. Visi ieņēmumi, kas radušies no veiktajiem ieguldījumiem vai izsniegtajiem aizdevumiem, tostarp peļņa, ir jāuzkrāj fondā tā darbības laikā un pēc tam atkārtoti jāizmanto līdzīgiem mērķiem. 4.30. Maksājumi fondiem parasti tiek veikti saskaņā ar finansēšanas nolīgumu noteikumiem. Metodiskajās norādēs Komisija ieteica vadošajām iestādēm piesardzīgi turpināt maksājumus no darbības programmām līdzdalības fondiem un finansēšanas vadības instrumentiem pa posmiem un saskaņā ar pakārtoto ieguldījumu stratēģiju un/vai uzņēmējdarbības plānu (Fondu koordinācijas komitejas (COCOF) 2008. gada II norādījumu jautājumu un atbilžu pielikums, atbilde uz 10. jautājumu; COCOF 2011. gada III norādījumi – 2.4.5., 2.5.5., 2.5.6., 5.3.6.).

4.31. Regulā ir noteikts, ka finansēšanas vadības instrumentus var izmantot trim mērķiem, proti, MVU atbalstam (tostarp iniciatīvai JEREMIE (Kopīgie Eiropas resursi mikrouzņēmumiem, mazajiem un vidējiem uzņēmumiem) (10)), pilsētu attīstībai (tostarp iniciatīvai JESSICA (Kopējais Eiropas atbalsts noturīgiem ieguldījumiem pilsētās) (11)) un energoefektivitātes veicināšanai.

4.32. Komisijai nav izvērstas informācijas par finansēšanas vadības instrumentu finansējumu. Saskaņā ar tās aplēsēm šiem instrumentiem kopumā ir piešķirts aptuveni 8,1 miljards EUR, un līdz 2010. gada beigām tie ir saņēmuši maksājumus 5,2 miljardu EUR apmērā no 2007.–2013. gada darbības programmām. Saskaņā ar Komisijas aplēsēm tas ir apmēram puse no maksājumiem, kurus paredzēts saņemt no darbības programmām fondiem pašreizējā programmu posmā. 4.32. Padomes Regulas (EK) Nr. 1083/2006 44. pantā dalībvalstīm nav izvirzīta prasība sniegt Komisijai ļoti izvērstu informāciju par finansēšanas vadības instrumentiem. Neraugoties uz to, lai novērtētu finansēšanas vadības instrumentu progresu uzņēmējdarbības atbalstam, 2010. gada beigās Komisija ieguva informāciju par maksājumiem fondiem, kuri īsteno finansēšanas vadības instrumentus, no vadošajām iestādēm, kas sniedza šo informāciju brīvprātīgi. Komisija plāno ierosināt minētās regulas grozījumus, lai tajā iekļautu atbilstīgas prasības attiecībā uz atskaitēm atlikušajā 2007.–2013. gada periodā.

4.33. Revidētajā paraugā 2010. gadā no ERAF un ESF veiktajiem 203 maksājumiem 13 gadījumos saņēmēji bija fondi, kas īsteno finansēšanas vadības instrumentus. Palāta atklāja noteikumu piemērošanas kļūdas septiņos no šiem 13 darījumiem. Lielākā daļa šo kļūdu radās tāpēc, ka netika ievēroti tiesību aktu noteikumi, kas attiecas uz līdzekļu piešķiršanu fondam no darbības programmām (sk. 4.4. piemēru).

4.4. piemērs Noteikumu piemērošanas kļūdas saistībā ar finansēšanas vadības instrumentiem a) Nesamērīgi lielu līdzekļu piešķiršana garantiju fondam, kuru pārvalda reģionāla finanšu iestāde. Vienā ERAF projektā Palāta atklāja, ka nebija izstrādāti vairāki tiesību aktos noteiktie parametri (tādi kā investīciju stratēģija un plānošana, ieguldījuma izņemšanas politikas apraksts un fonda likvidācijas noteikumi) pirms finansēšanas nolīguma parakstīšanas starp reģionālajām pārvaldes iestādēm un reģionālo aģentūru, kas īsteno fonda darbības. Saskaņā ar šā finansējuma nolīguma parakstīšanu 2009. gada decembra pēdējā nedēļā fondam piešķirto līdzekļu apjoms pieauga no 17 miljoniem EUR līdz 233 miljoniem EUR (jeb 14 % no darbības programmas kopējā budžeta visā programmu posmā). Uzņēmējdarbības plānu beidzot sagatavoja un apstiprināja tikai 2010. gada jūnijā, lai gan tas balstījās uz realitātei neatbilstošiem pieņēmumiem. Nozīmīga darbības programmu finansējuma daļa, par kuru vadošā iestāde bija uzņēmusies saistības 2007. gadā, 2009. gada beigās nebija izlietota. Palielinot garantiju fondam piešķirtos līdzekļus, bija iespējams apiet n+2 noteikumu, kas tajā laikā bija spēkā un kas noteica, ka pēc diviem gadiem ir jāatceļ saistības attiecībā uz neizlietotiem līdzekļiem. Līdz 2011. gada vidum no kopējā finansējuma 233 miljonu EUR apmērā 1,5 miljoni EUR bija garantēti ar šo fondu. b) Kavēšanās ar Eiropas Investīciju fonda pārvaldītā JEREMIE līdzdalības fonda izveidi. Šajā ERAF projektā ar komplicētas struktūras starpniecību tika izveidots JEREMIE līdzdalības fonds; šajā struktūrā bija iesaistītas trīs darbības programmas un četras dažādas ministrijas, kuras piešķīra līdzekļus īpašam nolūkam dibinātai sabiedrībai, kuru pārvaldīja Eiropas Investīciju fonds. Kad 2009. gada oktobrī ar Eiropas Investīciju fondu tika parakstīts sākotnējais finansēšanas nolīgums, attiecīgās vadošās iestādes 2009. gada decembrī sagatavoja maksājumu pieprasījumus par izdevumiem, kas bija apstiprināti Komisijai. Šie izdevumi bija saistīti ar divu (no trim) darbības programmu maksājumiem līdzdalības fondam, šim nolūkam izmantojot pagaidu kontu, ko pārvaldīja Eiropas Investīciju fonds. Taču vēl arvien nebija pabeigtas sarunas par īpašam nolūkam dibināto sabiedrību ar vienu no ministrijām, kas atbildīga par trešo darbības programmu. Tādējādi galīgais līdzdalības fonda nolīgums starp Eiropas Investīciju fondu un īpašam nolūkam dibināto sabiedrību tika parakstīts tikai 2010. gada decembra beigās. Tāpēc struktūra, kas tika izveidota, lai īstenotu finansēšanas vadības instrumentu, nebija spējīga darboties visu 2010. gadu, un līdzekļus pārnesa no pagaidu konta uz īpašam nolūkam dibināto sabiedrību tikai 2011. gadā. c) Nepareizi fonda likvidācijas noteikumi. Ar vienu ERAF projektu saistītas vienošanās tekstā, kuru parakstījusi dalībvalsts ministrija un reģionālā aģentūra, kas īsteno JEREMIE fonda pasākumus, ir precizēts, ka fonda likvidācijas gadījumā atlikušais kapitāls nonāks reģionālās pārvaldes iestāžu rīcībā un ka tas jāpārnes uz reģionālo kasi. Šis noteikums pārkāpj regulā noteiktās prasības atmaksātos līdzekļus izmantot vienīgi mazo un vidējo uzņēmumu vajadzībām.

4.34. Darbības programmu maksājumi fondiem, kas īsteno finansēšanas vadības instrumentus, parasti tika veikti vienā maksājumā par visu periodu, tiklīdz bija izveidota līdzdalības fonda juridiskā struktūra. Par citādiem finansēšanas noteikumiem var vienoties finansēšanas nolīgumos. Saskaņā ar regulu šos maksājumus apstiprina Komisijai kā radušos izdevumus. 4.34. Pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju, Komisija pārklasificēja par iepriekš samaksātajiem izdevumiem daļu no līdzekļiem, ko dalībvalstīm atlīdzina finansējums no vadības instrumentiem (skatīt Komisijas atbildi uz 1. daļas 1.33. līdz 1.36. punktu).

4.35. Revīzijas iestāžu īstenotās ex post pārbaudes parasti attiecas uz to finanšu gadu, kura laikā bija veikts maksājums. Līdz 2010. gada beigām šādu pārbaužu tvērums bija ierobežots, jo labākajā gadījumā atbalstam atlasīja tikai dažas darbības un galasaņēmējiem un projektiem izmaksāja ierobežotas summas. 4.35. Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta un Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta kopīgajā revīzijas stratēģijā ir ieplānotas finansēšanas vadības instrumentu tematiskās revīzijas. Kā norādīts Komisijas un dalībvalstu revīzijas iestāžu kopīgajā revīzijas rokasgrāmatas projektā, šīm tematiskajām revīzijām ir jāaptver gan fonda uzbūve, gan finansēšanas vadības instrumentu projektu faktiskā īstenošana.

4.36. Ja vien nebūs plānotas īpašas pārbaudes, ar finansēšanas vadības instrumentu palīdzību īstenotos pasākumus revīzijas iestādes diez vai pārbaudīs pirms 2007.–2013. gada programmu posma slēgšanas 2015. gadā. 4.36. Revīzijas iestādes un Komisija var veikt, piemēram, finansēšanas vadības instrumentu tematiskās revīzijas. Kā minēts atbildē uz 4.35. punktu, Komisija ir ierosinājusi revīzijas iestādēm tādu revīzijas metodi, kurā ir iekļauta finansēšanas vadības instrumentu īstenošanas pārbaude ar īstenoto projektu parauga revīzijas palīdzību.

SISTĒMU EFEKTIVITĀTE

4.37. Attiecībā uz 2007.–2013. gada programmu posmu revīzijas iestādes dalībvalstīs pārbauda, vai valstī efektīvi darbojas pārvaldības un kontroles sistēmas, un katru gadu iesniedz Komisijai kontroles ziņojumus un revīzijas atzinumus, tāpēc to darbība ir ārkārtīgi svarīga, lai nodrošinātu kohēzijas jomas izdevumu pareizību (4.12. punkts). Pašlaik dalībvalstis ir izveidojušas 112 revīzijas iestādes saistībā ar ERAF, KF un ESF (12).

Pārbaudīto valsts revīzijas iestāžu lielākās daļas darbs uzskatāms par daļēji efektīvu

4.38. Palāta izvērtēja paraugu, kurā bija iekļautas astoņas revīzijas iestādes (un visas pilnvarotās revīzijas struktūras) sešās dalībvalstīs. Katrā no tām Palāta pārbaudīja: — organizācijas struktūru un revīzijas metodes, — darba dokumentus, kas attiecas uz ne vairāk par četrām sistēmu revīzijām, — darba dokumentus, kas attiecas uz paraugu, kurā bija iekļautas ne vairāk kā 30 darbību revīzijas, tostarp Palāta atkārtoti pārbaudīja vismaz astoņas no minētajām 30 revīzijām, — gada kontroles ziņojumus un revīzijas atzinumus par 2010. gadu līdz ar saistītajiem darba dokumentiem.

4.39. Palātas pārbaužu rezultāti un galvenās pārbaudītās prasības ir apkopotas 4.2. pielikumā . Palāta konstatēja, ka no atlasītajām revīzijas iestādēm septiņas vismaz daļēji efektīvi nodrošināja maksājumu pareizību. 4.39. Komisija ņem vērā Palātas atzinumus, novērtējot valsts revīzijas iestādes, lai veicinātu uzlabojumus tur, kur tie joprojām ir nepieciešami, un nākamajos gados nodrošinātu apstākļus vienotajai revīzijai saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1083/2006 73. panta noteikumiem.

4.40. Palāta konstatēja vairākas nepilnības: 4.40.

— sistēmu un projektu revīzijas tiek veiktas ar nokavēšanos, — Revīzijas iestāžu pārbaudē Komisija konstatēja, ka dažos gadījumos revīzijas nokavēšana bija saistīta ar pasākumu īstenošanu uz vietas.

— pārbaužu sarakstos nebija pilnībā iekļauti visi riski saistībā ar izdevumu pareizību, īpaši attiecībā uz publisko iepirkumu un valsts atbalsta noteikumiem, finansēšanas vadības instrumentiem un publicitātes noteikumu ievērošanu. Atšķirībā no sistēmu revīzijas Komisija nav izstrādājusi īpašas norādes par pārbaužu tvērumu un par apjomu, kādā jāveic pārbaudes, revidējot projektus, — Veicot revīzijas iestāžu plašu pārbaudi un sistēmu revīzijas, Komisija noskaidroja arī to, ka ir nepieciešams pastiprināt – atsevišķos gadījumos un attiecībā uz konkrētiem jautājumiem – pašreizējos pārbaužu sarakstus, ko valsts revīzijas iestādes lieto pasākumu revīzijām. Šim nolūkam Komisija ir izsniegusi dalībvalstu revīzijas iestādēm savu pārbaužu sarakstu pasākumu revīzijām, kurā ir ņemti vērā Palātas izveidotie pārbaužu saraksti. Turklāt kopš programmu posma sākuma Komisija ir sniegusi izvērstu un tehnisku atbalstu, piedāvājusi apmācību un rīkojusi tehniskās sanāksmes valsts revīzijas iestāžu revidentiem. Joprojām arī ir spēkā 2000.–2006. gada programmu posmam sagatavotie norādījumi par darbību revīzijas apjomu, jo nav ievērojamas atšķirības starp revīzijām abos programmu posmos.

— paraugu ņemšanas metodes neatbilda tiem norādījumiem par projektu atlasīšanu paraugam, par kuriem Komisija bija vienojusies ar dalībvalstīm, vai arī šīs metodes piemēroja nepareizi, un — Komisija uzsver to, ka tās tehniskās norādes par paraugu ņemšanu noder kā ieteikums revīzijas iestādēm. Norādēs ir iekļautas ilustratīvas metodes, kas nav ne juridiski saistošas, ne ierobežojošas attiecībā uz alternatīvām pieņemamām statistiskām metodēm, ko var izvēlēties revīzijas iestādes un kas ir tikpat derīgas.

— visās revīzijas iestādēs, kurās Palāta veica projektu atkārtotu revīziju, tā atklāja konstatējumus, par kuriem iestādes nebija ziņojušas. Tāpēc izrādījās, ka kopējais kļūdu īpatsvars ir augstāks, nekā to bija norādījušas sešas revīzijas iestādes savā gada kontroles ziņojumā. — Komisija atzīmē, ka atsevišķos gadījumos Palātas veiktā pārrēķina rezultātu ir lielā mērā ietekmējis publiskajā iepirkumā atklātais kļūdu daudzums (skatīt Komisijas atbildi uz 4.26. punktu).

4.41. Gada kontroles ziņojumu un revīzijas atzinumu pamatā ir revīzijas iestāžu konstatējumi saistībā ar darbību revīzijām, ko tās veikušas izdevumiem, kuri Komisijai ir apstiprināti gadā pirms Palātas revidētā ES finanšu gada, un saistībā ar sistēmu revīzijām, kuras pabeigtas līdz minētā gada (pirms Palātas revidētā finanšu gada) jūnija beigām. Turklāt Palāta uzskata, ka revīzijas iestāžu pieeja (pat vienas dalībvalsts ietvaros) ir tik atšķirīga, ka iegūtos rezultātus nav iespējams apkopot, lai iegūtu vispārēju atzinumu par katru fondu atsevišķi valsts vai ES līmenī. 4.41. Padomes Regulā (EK) Nr. 1083/2006 ir noteikts sešu mēnešu periods starp revīzijas perioda beigām (jūnijs) un gada kontroles ziņojuma un atzinuma izveidi (decembris). Ņemot vērā starptautiskos revīzijas standartus, Komisija norādījumos par gada kontroles ziņojumiem aicināja revīzijas iestādes ziņot par turpmākajiem revīzijas notikumiem, kas var atgadīties šajā periodā (no jūlija līdz decembrim). Komisija vēlētos uzsvērt to, ka, ņemot vērā revīzijas iestāžu skaitu 27 dalībvalstīs visām kohēzijas programmām (skatīt 4.37. punktu), revīzijas metodes var būt ļoti atšķirīgas, lai tās varētu pielāgot dažādu darbības programmu un vadības un kontroles sistēmu īpatnībām. Regulatīvie noteikumi, kuros ir izklāstīti revīzijas darba pienākumi, ir paredzēti tādas situācijas izveidei, kad revīzijas iestāde spēj iesniegt Komisijai gada revīzijas atzinumu par programmu vai sistēmu, pamatojoties uz sistēmas revīzijām un darbību statistiskā parauga revīzijas rezultātiem. Pēc tam Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta un Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta ģenerāldirektori savos gada darbības ziņojumos dara zināmu revīzijas un vadības informāciju, arī valsts revīzijas iestāžu sniegto informāciju, atbilstīgā vispārinājuma pakāpē Komisijas gada ticamības deklarācijas vajadzībām. Savā 2010. gada darbības ziņojumā Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts un Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāts nolēma darīt zināmu kļūdu īpatsvaru, par ko dalībvalstis bija ziņojušas pirmajā gadā saistībā ar 2009. gada izdevumiem (kas atbilst 2009. gada ticamības deklarācijas rezultātiem), un arī programmas sniegtos revīzijas atzinumus.

Komisijas īstenotais revīzijas iestāžu izvērtējums bija kopumā apmierinošs

4.42. Komisija pabeidza 17 revīzijas iestāžu izvērtējumu saistībā ar Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta darbības jomu un 36 revīzijas iestāžu izvērtējumu saistībā ar Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta darbības jomu. Lielākā daļa revīzijas iestāžu kavējās ar 2010. gada revīzijas stratēģijas ieviešanu, tāpēc vēl piecos gadījumos Komisija nevarēja pabeigt izvērtējumu, kā bija plānots. 4.42. Lai pārbaudītu revīzijas iestādes, Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāts veica 97 revīzijas 13 dalībvalstīs. Šī pārbaude turpinās 2011. gadā. Papildus Palātas minētajām 36 revīzijas iestāžu pārbaudēm dažas no Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta sistēmas revīzijām aptvēra arī ar revīzijas iestādēm saistītos aspektus.

4.43. Revīzijas laikā Komisijas konstatētie trūkumi bija līdzīgi tiem, kurus Palāta konstatēja savās revīzijās, un atbilstīgos gadījumos Komisija veica koriģējošas darbības. Pamatojoties uz savu revīzijas darbu, Komisija secināja, ka revīzijas iestāžu sagatavotie revīzijas atzinumi ir kopumā ticami. 4.43. Savā 2010. gada darbības pārskatā Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāts nonāca pie provizoriskiem secinājumiem, kas izriet no tā revīzijas darbības, proti, ka, neraugoties uz dažu uzlabojumu nepieciešamību atsevišķās revīzijas iestādēs, pilnā vai lielā mērā ir iespējams paļauties uz 14 revīzijas iestāžu revīzijas atzinumiem. Attiecībā uz trim pārējām revīzijas iestādēm – ir vajadzīgi ievērojami uzlabojumi, lai Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāts varētu paļauties uz to atzinumiem. Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta pārraudzības sistēmās bija paredzēts apvienot augsta riska darbības programmu sistēmas revīzijas ar vairāku revīzijas iestāžu pārbaudēm. Vairumā gadījumu rezultāti bija pozitīvi. Taču šo revīziju dēļ tika pārtraukti un atlikti daudzi maksājumi.

4.44. Palāta caurskatīja darba un citus apstiprinošus dokumentus 35 no Komisijas veiktajām 53 revīzijām. Lai gan Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts un Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāts bija izstrādājuši kopīgu revīzijas plānu revīzijas iestāžu izvērtējumam, tomēr tika konstatēta atšķirīga pieeja. Palāta tomēr uzskata, ka Komisijas izvērtējuma secinājumi kopumā bija atbilstoši. 4.44. Komisija turpinās revīzijas iestāžu pārbaudi, un, atklājot trūkumus, tā papildinās šo metodi, veicot īpašas revīzijas, kas vērstas uz riskantākām jomām un programmām.

KOMISIJAS VADĪBAS APLIECINĀJUMU TICAMĪBA

4.45. Palāta novērtēja Reģionālās politikas, Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības, Mobilitātes un transporta, kā arī Enerģētikas ģenerāldirektorāta gada darbības pārskatus un deklarācijas par 2010. gadu.

4.46. Komisijas vadības apliecinājumu pārbaudes rezultāti ir apkopoti 4.3. pielikumā . 4.46. Komisija uzskata, ka arī Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāta gada darbības pārskats ir pelnījis saglabāt Palātas 2009. gadā piešķirto “A” kategoriju. Patiesi, Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāta gada darbības pārskatā ir ne tikai saglabāts tāds pats atklātās informācijas pārredzamības un kvalitātes līmenis kā 2009. gadā, bet arī veikti dažu aspektu uzlabojumi (paaugstināta riska maksājumu atklāšana katrai darbības programmai). Komisija norāda, ka revīzijas laikā Palāta pārliecinājās par to, ka Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāta ģenerāldirektora (un tas attiecas arī uz Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorātu) izteikto atrunu darbības joma ir samērīga ar pakārtotajās programmās atklātajām problēmām. Komisija uzskata, ka ģenerāldirektoru gada darbības pārskatos formulētās atrunas nevar salīdzināt ar Palātas gada aplēsto kļūdu īpatsvaru. Gada darbības pārskatos dotais riska novērtējums ir tuvāks iespējamo finanšu korekciju novērtējumam attiecībā uz darbības pārskata gadā veiktajiem maksājumiem, ievērojot attiecīgo ģenerāldirektoru izteiktās atrunas un atliekot visas pretrunīgās procedūras, kas jāveic Komisijai. Šī aplēstās kļūdas riska līmeņa pamatā ir atrunai pakļautās darbības programmas finansiālā ietekme, pamatojoties uz ģenerāldirektoru veikto analīzi, kurā citstarp iekļauts arī valsts revīzijas iestāžu darba aspekts (vienotās revīzijas princips). Tāpat kā iepriekšējos gada darbības pārskatos šis riska aprēķins ir balstīts uz izteikto atrunu finansiālās ietekmes novērtējumu, pamatojoties uz katras darbības programmas nosacīto risku un ņemot vērā arī Regulā (EK) Nr. 1260/1999 (2000.–2006. gadam) un Regulā (EK) Nr. 1083/2006 (2007.–2013. gadam) noteikto 5 % “drošības tīklu”. Minētajās regulās ir noteikts starpposma maksājumu maksimālais slieksnis programmu posmā, proti, 95 % no summas, ko finansē saskaņā ar darbības programmām. Tādējādi atlikušie 5 % ir atkarīgi no Komisijas lēmuma programmas noslēgumā, nepārprotami samazinot neatmaksāšanas finansiālo risku.

SECINĀJUMI UN IETEIKUMI

Secinājumi

4.47. Pamatojoties uz savu revīzijas darbu, Palāta secina, ka politikas grupas “Kohēzija, enerģētika un transports”2010. gada 31. decembrī slēgtā gada starpposma un galīgajos maksājumos ir būtiskas kļūdas.

4.48. Palāta konstatē arī to, ka kopumā revīzijas iestādes daļēji efektīvi nodrošināja maksājumu pareizību.

Ieteikumi

4.49. Rezultāti, kurus Palāta ieguva, pārbaudot, kā tiek ņemti vērā iepriekšējos (2008.–2009. g.) gada pārskatos sniegtie ieteikumi, ir apkopoti 4.4. pielikumā . Jāizvērtē šādi turpmāk uzskaitītie ieteikumi: 4.49.

— pēc darbības plāna pieņemšanas 2008. gada februārī Komisija ir pastiprinājusi dalībvalstu pārvaldes un kontroles sistēmu uzraudzību attiecībā uz 2007.–2013. gada programmu posmu, tostarp uzraugot revīzijas iestāžu darbu un arvien biežāk piemērojot maksājumu apturēšanu un pārtraukšanu, — Komisija atzinīgi vērtē Palātas sniegto novērtējumu attiecībā uz 2008. gada Darbības plāna īstenošanu un ietekmi. Komisija 2010. gadā īstenoja savu uzraudzības funkciju, atliekot 63 (49 ERAF un 14 ESF) maksājumu termiņus un pieņemot vienu lēmumu par 2007.–2013. gada darbības programmu apturēšanu un piecus lēmumus (ESF) apturēt 2000.–2006. gada darbības programmas, kurās bija atklātas ievērojamas nepilnības vai pārkāpumi. Šie pasākumi būs spēkā tik ilgi, līdz dalībvalstis īstenos vajadzīgās koriģējošās darbības. Komisija turpina šo stingro politiku 2011. gadā, atliekot 54 noteiktos maksājuma termiņus (40 ERAF un 14 ESF) līdz 2011. gada 30. jūnijam.

— Komisija ir turpinājusi ieguldīt pūles, lai sniegtu norādījumus valsts iestādēm, kuras īsteno darbības programmas, un lai vienkāršotu struktūrfondu attiecināmības noteikumus.

4.50. Ņemot vērā minēto pārbaudi, kā arī secinājumus un ieteikumus par 2010. gadu, Palāta sniedz Komisijai turpmāk minētos ieteikumus: 4.50.

— 1. ieteikums. Arī turpmāk uzraudzīt, vai tiek ievērotas prasības ES finansējuma saņemšanai, tostarp īpaši uzraugot, vai tiek pareizi piemēroti ES un dalībvalstu publiskā iepirkuma noteikumi (2009. g.), — Komisija turpina pārraudzīt attiecināmības noteikumu ievērošanu, īstenojot regulāras revīzijas un uzraugot visas ES un dalībvalstu revīzijas. Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāta un Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta gada darbības pārskatā ir sniegta atbilstīga informācija. Ja nepieciešams, Komisija joprojām īstenos vajadzīgos korektīvos pasākumus. Attiecībā uz publisko iepirkumu Komisija pastāvīgi pārrauga ES direktīvu pareizu īstenošanu. Komisija kopā ar dalībvalstīm ir veikusi iepriekšējo gadu ES revīzijās atklāto kļūdu veidu analīzi un ierosinājusi procedūru labākās prakses un dalībvalstu iespējamo atbilžu apkopošanai, lai šīs kļūdas labotu un samazinātu to rašanās gadījumu skaitu.

— 2. ieteikums. Mudināt dalībvalstu iestādes stingri piemērot koriģējošus mehānismus pirms izdevumu apstiprināšanas Komisijai (2008.–2009. g.). Ikreiz, kad valstu vai ES struktūras konstatē nozīmīgus trūkumus pārvaldes un kontroles sistēmu darbībā, Komisijai arī turpmāk ir jāaptur vai jāpārtrauc maksājumi darbības programmām, kamēr dalībvalstis nav veikušas koriģējošas darbības, — Saistībā ar 2009. gada budžeta izpildes apstiprināšanas rezolūciju Komisija jau apņēmās veikt īpašu, uz risku pamatotu korekcijas mehānismu revīziju dalībvalstīs un, ja vajadzīgs, laikus pārtraukt vai aizturēt maksājumus. Šī stingrā politika ir atspoguļota Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta un Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāta 2010. gada darbības pārskatā. Lai arī turpmāk uzlabotu struktūrfondu ticamību, ir iecerēta pāreja uz ikgadējo grāmatojumu noskaidrošanas procedūru programmu posmā pēc 2013. gada. Komisija norāda arī uz savām atbildēm uz Palātas 2008. gada un 2009. gada darbības pārskatos sniegtajiem ieteikumiem.

— 3. ieteikums. Pamatojoties uz pieredzi, kas gūta 2007.–2013. gada programmu posma pirmajos gados, izvērtēt dalībvalstu attiecināmības noteikumu piemērošanu, lai konstatētu jomas, kurās iespējama turpmāka vienkāršošana un potenciālo kļūdu avotu novēršana laikposmam pēc 2013. gada, — Komisija piekrīt šim ieteikumam, ja vien tas ir paredzēts tām dalībvalstīm, kuras atkārtoti saskaras ar grūtībām darbības programmu īstenošanā.

— 4. ieteikums. Ierosināt grozījumus struktūrfondu regulām pašreizējā programmu posmā, lai dalībvalstīm noteiktu pienākumu ziņot par finansēšanas vadības instrumentu finanšu īstenošanu. Komisijas uzdevums ir arī regulāri pārbaudīt fondu īstenošanu, — Komisija piekrīt šim ieteikumam un ir nodomājusi ierosināt, ka dalībvalstīm ir obligāti jāziņo par finansēšanas vadības instrumentu lietošanu. Finansēšanas vadības instrumentu lietošanas revīziju veic, izmantojot tematiskās revīzijas, kā tas ir noteikts struktūrfondu revīzijas kopīgajā stratēģijā. Struktūrfondu regulā nākamajam programmu posmam varētu paredzēt dalībvalstu gada ziņojumus par finansēšanas vadības instrumentu finansiālo īstenošanu.

— 5. ieteikums. Sniegt vairāk norāžu revīzijas iestādēm pašreizējā programmu posmā, īpaši attiecībā uz paraugu ņemšanu, projektu revīzijas veikšanai nepieciešamo pārbaužu tvērumu un informēšanu saistībā ar revīzijas konstatējumiem, — Komisija piekrīt šim ieteikumam. Komisija pastāvīgi dod norādījumus un padomus revīzijas iestādēm attiecībā uz plašu tehnisko un regulatīvo jautājumu loku. Arī Komisijas 2009. gadā uzsāktā revīzijas iestāžu pārbaude bija iespēja izstrādāt dalībvalstu revīzijas iestāžu kapacitātes paaugstināšanas pasākumus, kā plašāk paskaidrots Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāta ģenerāldirektora un Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta ģenerāldirektora 2010. gada darbības pārskatā. Pēc gada kontroles ziņojumu, revidentu atzinumu un 2010. gada beigās dalībvalstu revīzijas iestāžu paziņotā kļūdu īpatsvara analīzes Komisija apņēmās sniegt revīzijas iestādēm uzlabotus papildu norādījumus attiecībā uz Palātas izvirzītajiem jautājumiem. Līdz šim notikušajās tehniskajās sanāksmēs šie norādījumu projekti jau ir apspriesti, un tie tiks pabeigti līdz nākamā gada kontroles ziņojuma procedūrai.

— 6. ieteikums. Ierosināt, lai struktūrfondu regulās būtu noteikts, ka pēc 2013. gada ir jāsaskaņo gada kontroles ziņojumu atskaites periodi ar ES finanšu gadu. Ierosināt arī to, lai tiktu izstrādāta saskaņota pieeja, kas ļautu apkopot revīzijas iestāžu revīzijas atzinumus par katru fondu dalībvalsts un ES līmenī. — Komisija piekrīt ieteikuma pirmajai daļai. Komisijas priekšlikumā par Finanšu regulas grozījumiem ir iekļauta laicīga grāmatojumu noskaidrošana, kas veicinās attiecīgo atskaites periodu saskaņošanu starp dalībvalstīm (gada kontroles ziņojums un gada revīzijas atzinums), Komisiju (gada darbības ziņojums) un Palātu (ticamības deklarācijas procedūra/gada ziņojums) atbilstošajam budžeta gadam (skatīt arī Komisijas atbildi uz 4.41. punktu).

IEPRIEKŠĒJO PALĀTAS ĪPAŠO ZIŅOJUMU IETEIKUMU PĒCPĀRBAUDE

Ieteikumu pēcpārbaude Īpašajam ziņojumam Nr. 1/2006 par Eiropas Sociālā fonda ieguldījumu skolas priekšlaicīgas pamešanas apkarošanā

4.51. Īpašajā ziņojumā Nr. 1/2006 Palāta izvērtēja, cik piemērotas bija 2000.–2006. gada programmu posma procedūras, kuras bija izstrādātas, lai nodrošinātu efektivitāti un produktivitāti ESF līdzfinansētajām darbībām skolas priekšlaicīgas pamešanas apkarošanā. Palāta uzsvēra, ka dalībvalstu pārvaldības sistēmām jāatbilst ekonomiskuma, produktivitātes un efektivitātes principiem saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem. Lai vairotu Kopienas resursu potenciālo ietekmi, Palāta īpaši ieteica dalībvalstu iestādēm veikt sagaidāmo ekonomisko ieguvumu analīzi un nodrošināt, ka resursu piešķiršana balstās uz objektīviem un pamatotiem kritērijiem. Palāta norādīja, ka saprātīgi ikgadējie mērķi atskaitīto skolēnu skaita samazināšanai varētu palīdzēt sasniegt Eiropadomes nosprausto mērķi.

4.52. Palātas noteikumi ir ņemti vērā daļēji (sk. 4.5.a pielikumu ). Visu ESF pārvaldības sistēmu dažus elementus atjaunināja 2007.–2013. gada programmu posmam, un tas ietekmēja pasākumus, kas paredzēti skolas priekšlaicīgas pamešanas apkarošanai. Īpaši saistībā ar skolas priekšlaicīgu pamešanu Padome 2011. gada jūnijā apstiprināja ieteikumus saistībā ar “Politiku skolas priekšlaicīgas pamešanas samazināšanai”. 4.52. Komisija uzskata, ka Palātas ieteikumi ir īstenoti pilnā mērā, ņemot vērā tiesisko regulējumu 2007.–2013. gadam, kas jau bija izveidots Palātas revīzijas ziņojuma publicēšanas laikā. Saistībā ar stratēģiju “Eiropa 2020” Komisija 2011. gada sākumā sagatavoja rīcības plānu, lai mazinātu mācību priekšlaicīgu pārtraukšanu skolā, kurā bija iekļauts arī priekšlikums Padomes ieteikumam par politiku priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas mazināšanai (apstiprināts 2011. gada jūnijā).

4.53. Šo darbību efektivitāte vēl nav pierādīta, īpaši tāpēc, ka galveno darbību saistībā ar skolas priekšlaicīgu pamešanu apstiprināja tikai 2011. gadā. Palāta norāda, ka darbības programmās vēl arvien nav norādīta nepārprotama saikne starp konkrētām prioritātēm un mērķiem attiecībā uz skolas priekšlaicīgu pamešanu un piešķirtā finansējuma līmeni. Lai gan Komisija nesen pauda nodomu savās revīzijās analizēt arī ES finansējuma pievienoto vērtību, tas vēl nav darīts. 4.53. ESF darbības programmās ir iekļauta nepārprotama saikne starp saglabātajām prioritātēm, sasniedzamajiem mērķiem, kas ir pārvērsti arī skaitļos izsakāmos mērķos prioritāšu ass līmenī saskaņā ar tiesiskā regulējuma noteikumiem, un šo mērķu sasniegšanai vajadzīgo finansējuma līmeni. Komisijas priekšlikumi laikposmam pēc 2013. gada būs pamatoti uz pašreizējiem programmu veidošanas noteikumiem un ex ante novērtējumu. Darbības programmās vajadzēs ievērot regulatīvos noteikumus un norādīt saikni starp prioritātēm, mērķiem un finansējuma līmeni. Sagatavojot regulu projektus nākamajam programmu posmam, ir paredzēts likt lielāku uzsvaru uz rezultātu. Tādēļ daļu no Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta revīzijas resursiem vajadzēs pārorientēt uz izpildes revīziju, nevis uz pašreizējo atbilstības/finanšu revīziju.

Ieteikumu pēcpārbaude Īpašajam ziņojumam Nr. 10/2006 par 1. un 3. mērķa programmu ex post novērtējumu 1994.–1999. gadam (struktūrfondi)

4.54. Īpašajā ziņojumā Nr. 10/2006 Palāta pārbaudīja, vai ex post novērtējumi, kurus Komisija veica saistībā ar struktūrfondu intervenci 1994.–1999. gada plānošanas periodā, ļāva sagatavot pienācīgas aplēses par šīs intervences ietekmi un vai šo analīzi izmantoja, lai formulētu noderīgus ieteikumus. Revīzijas laikā tika konstatēti novērtēšanas procesa trūkumi, kuru dēļ nebija iespējams pilnībā novērtēt struktūrfondu ietekmi. 4.54. Skatīt Komisijas atbildi uz Īpašo ziņojumu Nr. 10/2006.

4.55. Reģionālās politikas un Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāts savos ex post novērtējumos par 2000.–2006. gadu bija ņēmuši vērā lielāko daļu no galvenajiem jautājumiem, uz kuriem Palāta norādīja Īpašajā ziņojumā Nr. 10/2006 (sk. 4.5.b pielikumu ). Tie sāka aizstāt valsts pieeju ar galveno tematisko jomu pieeju, lai koncentrētu uzmanību uz stratēģiskiem jautājumiem, kas nozīmīgi 27 dalībvalstu Savienībai. Ex post novērtējumus būtu bijis vieglāk veikt, ja tiesiskajā regulējumā, kas attiecās uz 2000.–2006. gadu, būtu iestrādāta prasība obligāti sagatavot vidusposma novērtējumu. Tomēr, kad veica vidusposma novērtējumus, dalībvalstu uzraudzības sistēmās tika konstatētas nopietnas nepilnības, un izdevumu lietderību novērtēt bija pāragri (sk. arī Īpašo ziņojumu Nr. 1/2007 par starpposma pasākumu īstenošanu). Lai uzlabotu ex post novērtējumu kvalitātes kontroli, abi ģenerāldirektorāti tai piešķīra vairāk resursu, uzlaboja novērtējuma ziņojuma uzdevuma aprakstus un pastiprināja kvalitātes kontroles procedūras. 4.55. Komisijas atbildi skatīt 4.5.b pielikumā redzamajā tabulā.

4.56. Attiecībā uz 2007.–2013. gada posmu abiem ģenerāldirektorātiem būtu izdevīgi nostiprināt mehānismus, lai uzlabotu pašu dalībvalstu veikto novērtējumu kvalitāti, kā arī izmantot hipotētisko analīzi (Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāts) vai arī to piemērot plašāk (Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts). Attiecībā uz struktūrfondu produktivitāti turpmāk jāpapildina nesen izveidotā datubāze, kurā apkopotas ziņas par infrastruktūras vienas vienības cenu, lai šo datubāzi varētu izmantot (Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts). Dalībvalstīs izveidotās datu bāzes par mācību projektu vienības izmaksām un galvenajām īpašībām palīdzēs dalībvalstīm sagatavot un apstiprināt projektu sagatavošanu un apstiprināšanu. Struktūrfondu produktivitāti var palielināt vēl vairāk, ja pievēršas detalizētākai izpētei par to (īpaši reģionālās politikas jomā), kāpēc starp dalībvalstīm ir tik ievērojamas atšķirības privātā sektora iemaksu ziņā un kāpēc tik ļoti atšķiras iespējas sniegt finansējumu arī ar citu instrumentu, ne tikai dotāciju palīdzību. 4.56. Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts piekrīt Palātai attiecībā uz lielāko daļu punktu. Attiecībā uz atbalstu uzņēmumiem joprojām vajag ievērojami vairāk pierādījumu, pirms būs iespējams pieņemt negrozāmus lēmumus par dotāciju un citu instrumentu efektivitāti un nosacītajām priekšrocībām. To veicinās Komisijas pašreizējā novērtējuma darba programma un vairākās dalībvalstīs veiktie novērtējumi. Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāts pašlaik izstrādā hipotētiskus modeļus. ESF novērtējuma partnerības sanāksmēs jau ir notikušas vairākas informācijas sesijas, starp tām arī dalībvalstu un zinātniskā eksperta prezentācijas. Tiek pārbaudītas problēmas, piemērojot hipotētiskos modeļus kohēzijas politikā. Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta norādījumi par ESF novērtējumu 2014.–2020. gada periodā mudinās dalībvalstis īstenot hipotētisku/kontroles grupu novērtējumu.

Ieteikumu pēcpārbaude Īpašajam ziņojumam Nr. 7/2009 “ “Galileo” programmas izstrādes un apstiprināšanas posma pārvaldība”

4.57. Īpašajā ziņojumā Nr. 7/2009 Palāta ieteica Komisijai pielāgot savus resursus, kā arī juridiskos un finanšu instrumentus nozares programmas attīstības un pārvaldības īpatnībām. Palāta ieteica Komisijai arī steidzami konkretizēt programmas politiskos mērķus un tos iestrādāt stratēģiskajos un darbības mērķos, tostarp nosakot lietotāju vajadzības, tehniskos parametrus un uzņēmējdarbības modeli (13).

4.58. Komisija daļēji īstenoja Palātas ieteikumus (sk. 4.5.c pielikumu ). Komisija uzņēmās programmas pārvaldīšanu un ir noslēgusi deleģēšanas nolīgumus ar Eiropas Kosmosa aģentūru (ESA). Kaut gan Komisija lūdza, lai dalībvalstis precizē programmas politiskos mērķus tādējādi, lai tos varētu izteikt galīgajos stratēģiskajos un darbības mērķos, kopēja nostāja nav pieņemta. Komisija sniedza aplēses par projekta izmaksām vidējā un ilgā termiņā, taču nepieciešamā finansējuma avoti vēl nav nodrošināti. Balstoties uz Komisijas aprēķiniem, Palāta norāda, ka līdz 2030. gadam šīs projektu izmaksas vidējā un ilgā termiņā varētu būt vairāk nekā 20 miljardi EUR. 4.58. Komisija pašlaik īsteno šos ieteikumus. Saistībā ar daudzgadu finanšu shēmas sagatavošanu Komisija nāks klajā ar jaunu likumdošanas priekšlikumu attiecībā uz “Galileo” un EGNOS programmu turpmāku īstenošanu. Tajā būs iekļauta arī to pārvaldības shēma un nepieciešamo budžeta līdzekļu atjaunināta definīcija. Regulā (EK) Nr. 683/2008 (15) bija definēti GNSS programmu vispārējie stratēģiskie un politiskie mērķi, un pakāpeniski tie tiek pārveidoti par darbības mērķiem (publiskais regulētais pakalpojums, dzīvības drošības pakalpojums, meklēšanas un glābšanas dienests, komercdienests), uzsverot šīs ierosmes tehnisko sarežģītību. Programmu budžeta ekstrapolācija, nezinot valsts atbalstu nākotnes finansējumam, neļauj iegūt pietiekamu vispārējo ainu lēmumu pieņemšanai par kopējiem finansiālajiem neto izdevumiem.