·Iknedēļas atpūtas laikposmu organizēšana

Komisija ierosināja iknedēļas atpūtas prasības pielāgot nozares reālajai praksei, proti, nodrošināt lielāku elastību iknedēļas atpūtas laikposmu organizēšanā, lai transportlīdzekļu vadītāji četru nedēļu laikā varētu izmantot divus secīgus saīsinātus iknedēļas atpūtas laikposmus. Padomes nostājā ir saglabāts Komisijas priekšlikuma mērķis, taču šī iespēja ir attiecināta tikai uz tiem transportlīdzekļu vadītājiem, kas veic starptautiskos kravu pārvadājumus, un pakārtota konkrētiem nosacījumiem, t. i., divi secīgi saīsināti atpūtas laikposmi ir jāizmanto ārpus dalībvalsts, kurā veic uzņēmējdarbību, secīgie saīsinātie atpūtas laikposmi ir jākompensē pirms nākamā regulārā atpūtas laikposma un transportlīdzekļa vadītājam ik pēc trim nedēļām ir jāatgriežas “mājās”. Šie nosacījumi atbilst Komisijas mērķim gādāt par lielāku elastību attiecībā uz tālsatiksmes kravu pārvadājumiem un vienlaikus nodrošināt, ka transportlīdzekļu vadītāji regulāri atgriežas mājās uz ilgu atpūtas laiku. Attiecībā uz pasažieru pārvadājumiem Komisija plāno turpināt transportlīdzekļa vadīšanas un atpūtas laikposmu organizēšanas izpēti, lai novērtētu, vai ir vajadzīgi īpaši noteikumi.

·Transportlīdzekļa vadītāja regulāra atgriešanās

Komisija ierosināja ieviest transporta uzņēmumiem pienākumu organizēt transportlīdzekļu vadītāju darbu tā, lai viņi vismaz ik pēc trim secīgām nedēļām varētu atgriezties mājās uz iknedēļas atpūtu. Nolūks bija novērst situāciju, ka transportlīdzekļu vadītāji ilgu laiku strādā ārzemēs bez iespējas atgriezties mājās pie savām ģimenēm. Padomes nostājā ir saglabāts Komisijas priekšlikuma mērķis. Tajā noteikts, ka transportlīdzekļu vadītājiem katrā četru secīgu nedēļu laikposmā ir jāatgriežas darba devēja saimnieciskās darbības centrā, kas ir transportlīdzekļa vadītāja parastā bāzes vieta, vai arī transportlīdzekļa vadītāja dzīvesvietā. Apsvērumā ir paskaidrots, ka “transportlīdzekļu vadītāji var izvēlēties, kur pavadīt savu atpūtas laikposmu”. Intervālu samazina līdz trim nedēļām, ja transportlīdzekļa vadītājs ir izmantojis divus secīgus saīsinātus iknedēļas atpūtas laikposmus. Padomes nostāja nav tik izvērsta kā Komisijas priekšlikums. Tomēr Komisija atzīst, ka Padomes nostāja ir vērsta uz to pašu mērķi, proti, starptautiskajos pārvadājumos iesaistītie transportlīdzekļu vadītāji parastā kārtībā izmanto divus secīgus saīsinātus iknedēļas atpūtas laikposmus un pēc tam trešās nedēļas beigās atgriežas mājās.

·Aizliegums pavadīt regulāro iknedēļas atpūtu transportlīdzekļa kabīnē un drošas stāvvietas

Komisija ierosināja saskaņā ar judikatūru precizēt, ka transportlīdzekļu vadītāji regulāro iknedēļas atpūtu nedrīkst pavadīt transportlīdzeklī un ka darba devējam ir pienākums nodrošināt transportlīdzekļa vadītājam atbilstošu izmitināšanas vietu, kas pienācīgi aprīkota gulēšanai un higiēnas vajadzību apmierināšanai, ja transportlīdzekļu vadītājiem nav iespējas šo iknedēļas atpūtu izmantot privātā vietā pēc savas izvēles. Tā nolūks bija uzlabot transportlīdzekļu vadītāju darba apstākļus un nodrošināt viņiem labus atpūtas apstākļus. Padomes nostājā ir saglabāts Komisijas priekšlikums, proti, ir aizliegta regulārā iknedēļas atpūta transportlīdzeklī. Padome uzskata, ka jānosaka stingrāki noteikumi, nekā Komisijas priekšlikumā, un pilnvaro Komisiju nākt klajā ar detalizēti izstrādātiem noteikumiem par drošām stāvvietām, t. i., pakalpojumu līmeni un šo stāvvietu sertifikācijas procedūru. Padomes nostāja pilnībā atbilst Komisijas mērķim nodrošināt pienācīgus atpūtas apstākļus transportlīdzekļu vadītājiem, un šajā ziņā ir pat vēl vērienīgāka.

·Darbā norīkošanas noteikumu piemērošana autotransporta nozarē

Komisija ierosināja darbā norīkošanas noteikumu piemērošanai autotransporta nozarē ieviest īpašus kritērijus, kas ņem vērā nozares izteikti mobilo raksturu un garantē taisnīgu samaksu transportlīdzekļu vadītājiem, kuri daudz laika strādā ārzemēs. Attiecībā uz starptautiskajiem kravas autopārvadājumiem, kuros darbā norīkošanas periods ir līdz trim dienām kalendārajā mēnesī, Komisija ierosināja atkāpi no darbā norīkošanas noteikumiem par minimālo algu un minimālo atvaļinājumu, savukārt kabotāžas pārvadājumiem noteikumus par norīkošanu darbā tika ierosināts pilnā apjomā piemērot arī turpmāk. Padomes nostājā ir saglabāts autotransporta nozarei raksturīgais princips par norīkošanu darbā un vienlaikus kā alternatīva Komisijas ierosinātajai uz laiku balstītajai sistēmai ierosināta jauna uz pārvadājumiem balstīta sistēma. Divpusējie pārvadājumi, kuros iesaistīta dalībvalsts, kurā pārvadātāji veic uzņēmējdarbību, ir pilnībā atbrīvoti no darbā norīkošanas noteikumu piemērošanas, savukārt uz pārrobežu un kabotāžas pārvadājumiem, kuros nav iesaistīta dalībvalsts, kurā pārvadātāji veic uzņēmējdarbību, noteikumi par norīkošanu darbā attiecas pilnā apjomā.

Paredzēta arī atkāpe no darbā norīkošanas noteikumu piemērošanas attiecībā uz papildu darbībām, kas saistītas ar divpusējiem pārvadājumiem. Attiecībā uz kravu pārvadājumiem transportlīdzekļa vadītājs drīkst veikt vienu iekraušanas un/vai izkraušanas darbību tajās dalībvalstīs vai trešās valstīs, kuras transportlīdzekļa vadītājs šķērso, ar nosacījumu, ka transportlīdzekļa vadītājs preces neiekrauj un neizkrauj tajā pašā dalībvalstī. Ja dalībvalstī, kurā tiek veikta uzņēmējdarbība, sāktam divpusējam autopārvadājumam, kura laikā nav veiktas nekādas papildu darbības, seko divpusējs autopārvadājums uz dalībvalsti, kurā tiek veikta uzņēmējdarbība, atkāpi par papildu darbībām piemēro maksimāli divām papildu iekraušanas un/vai izkraušanas darbībām.

Attiecībā uz pasažieru pārvadājumiem divpusējo pārvadājumu kontekstā transportlīdzekļa vadītājs drīkst vienreiz uzņemt un/vai izlaist pasažierus dalībvalstīs vai trešās valstīs, kuras transportlīdzekļa vadītājs šķērso, ar nosacījumu, ka transportlīdzekļa vadītājs nepiedāvā pasažieru pārvadājumu pakalpojumus starp divām vietām šķērsotajā dalībvalstī. Tas pats attiecas uz atceļu.

Atkāpes no darbā norīkošanas noteikumiem attiecībā uz papildu darbībām, kas saistītas ar divpusējiem pārvadājumiem, piemēros no dienas, kad transportlīdzekļu vadītājiem būs pienākums tahogrāfos manuāli reģistrēt datus par robežšķērsošanu. Tās vairs nebūs piemērojamas no dienas, kad transportlīdzekļiem vajadzēs būt aprīkotiem ar viedajiem tahogrāfiem, kas atbilst prasībai reģistrēt robežšķērsošanu un papildu darbības.

Padomes nostājā ir arī precizēts, ka attiecībā uz darbā norīkošanas noteikumu piemērošanu pret uzņēmumiem, kas veic uzņēmējdarbību valstī, kura nav ES dalībvalsts, nedrīkst izturēties labvēlīgāk nekā pret uzņēmumiem, kas veic uzņēmējdarbību dalībvalstī, arī tad, ja tie autopārvadājumus veic saskaņā ar divpusējiem vai daudzpusējiem nolīgumiem, kas piešķir piekļuvi Savienības tirgum.

Visbeidzot, Padomes nostājā ir precizēts, kā jēdziens “ilgtermiņa norīkošana darbā”, kas tika ieviests pārskatītajā direktīvā par norīkošanu darbā (Direktīva (ES) 2018/957), piemērojams starptautiskajiem autopārvadājumiem, lai vienā dalībvalstī paveiktie periodi netiktu summēti ar jebkurā citā dalībvalstī paveiktajiem periodiem.

Padomes nostāja, tāpat kā Komisijas priekšlikums, balstās uz mērķi nodrošināt, lai transportlīdzekļu vadītāji, kuriem ir jāsedz dzīvošanas izmaksas dalībvalstīs, kas nav valsts, kurā viņi dzīvo, samaksu saņemtu atbilstoši šādām izmaksām un lai tādējādi viņiem būtu pienācīgs dzīves līmenis. Lai novērstu šaubas par to, kā dalībvalstis piemēro darbā norīkošanas noteikumus, Padomes nostājā ir nepieciešami un atzinīgi vērtējami precizējumi attiecībā uz ilgtermiņa norīkošanu darbā un darbā norīkošanas noteikumu piemērošanu trešām valstīm. Lai izvairītos no nevajadzīga administratīvā sloga pārvadātājiem, Komisija arī ierosināja īpašas administratīvās prasības par darbā norīkošanas noteikumu piemērošanu autotransporta nozarē. Padomes nostājā ir saglabāts Komisijas priekšlikums un paredzēts, ka informācijas apmaiņa starp valstu iestādēm un autotransporta uzņēmumu veiktā norīkojuma deklarāciju iesniegšana notiks, izmantojot Iekšējā tirgus informācijas sistēmu (IMI). IMI izmantošana vēl vairāk samazinās administratīvo slogu gan pārvaldes iestādēm, gan uzņēmumiem un tādējādi palīdzēs sasniegt mobilitātes paketes vispārējo mērķi.

·Jaunas tahogrāfu tehnoloģijas ieviešana

Komisija neierosināja grozīt tahogrāfu regulējumu. Tomēr Padome uzskatīja, ka ir jāievieš jaunas paaudzes “viedie” tahogrāfi, lai būtu iespējams precīzāk noteikt to transportlīdzekļu atrašanās vietu, ko izmanto pārrobežu autopārvadājumos, un tādējādi atvieglotu sociālo un iekšējā tirgus noteikumu izpildi. Padomes nostājā ir precizēts grafiks šīs jaunās tehnoloģijas ieviešanai jaunos transportlīdzekļos (divi gadi no tehnisko specifikāciju pieņemšanas dienas) un esošajā autoparkā (trīs gadi no tehnisko specifikāciju pieņemšanas dienas visu to transportlīdzekļu modernizācijai, kas aprīkoti ar tādu tahogrāfu, kurš nav 1. versijas viedais tahogrāfs; četri gadi no tehnisko specifikāciju pieņemšanas dienas visu to transportlīdzekļu modernizācijai, kas aprīkoti ar 1. versijas viedo tahogrāfu). Padomes nostāja pilnībā atbilst mobilitātes paketes galvenajam mērķim, proti, nodrošināt jauno sociālo un iekšējā tirgus noteikumu rezultatīvu un efektīvu izpildi.

·Noteikumu par piekļuvi profesijai un par transportlīdzekļa vadīšanas un atpūtas laikposmiem piemērošana vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem

Lai ieviestu to pārvadātāju profesionalizācijas minimālo līmeni, kas izmanto vieglos komerciālos transportlīdzekļus, un tādējādi tuvinātu konkurences apstākļus starp pārvadātājiem, Komisija ierosināja dažus noteikumus par piekļuvi autopārvadātāja profesionālajai darbībai attiecināt arī uz uzņēmumiem, kas izmanto vieglos komerciālos transportlīdzekļus. Proti, uz šiem pārvadātājiem attiektos kritēriji par stabilas un faktiskas uzņēmējdarbības esību un atbilstošu finansiālo stāvokli. Padomes nostāja atbalsta to, ka pārvadātāji, kuri izmanto vieglos komerciālos transportlīdzekļus, tiek iekļauti noteikumu par piekļuvi autopārvadātāja profesionālajai darbībai piemērošanas jomā un vienlaikus šādiem pārvadātājiem tiek piemēroti visi noteikumi. Tomēr šie noteikumi attiecas tikai uz pārvadātājiem, kas veic starptautiskos komercpārvadājumus un izmanto transportlīdzekļus, kuru pieļaujamā pilnā masa pārsniedz 2,5 tonnas. Turklāt Padomes nostāja uz šiem operatoriem attiecina noteikumus par transportlīdzekļa vadīšanas un atpūtas laikposmiem un tahogrāfiem. Padomes nostāja atbilst Komisijas priekšlikuma mērķim ieviest to pārvadātāju profesionalizācijas minimālo līmeni, kas izmanto vieglos komerciālos transportlīdzekļus, un nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus starp šādiem pārvadātājiem un pārvadātājiem, kas izmanto smagos kravas transportlīdzekļus. Turklāt Padomes nostāja, ka uz šiem pārvadātājiem ir jāattiecina transportlīdzekļa vadīšanas un atpūtas laikposmu noteikumi un noteikumi par tahogrāfiem, ir pieņemama, jo tā vēl vairāk palielinās ceļu satiksmes drošību attiecībā uz šāda tipa transportlīdzekļiem, kas iesaistīti starptautiskos komercpārvadājumos.

·Kabotāžas noteikumi

Komisija ierosināja pārskatīt kabotāžas noteikumus, atļaujot neierobežotu pārvadājumu skaitu 5 dienu laikā no starptautiskā ienākošā pārvadājuma izkraušanas uzņēmējā dalībvalstī. Šis noteikums aizstātu pašreizējo ierobežojumu (līdz trim pārvadājumiem 7 dienu laikā), un tā nolūks ir atvieglot izpildi, vienlaikus kopumā saglabājot pašreizējo tirgus atvērtības līmeni. Padomes nostājā ir saglabāti pašreizējie kabotāžas ierobežojumi (trīs pārvadājumi 7 dienās), bet vienlaikus ieviests četru dienu nogaidīšanas periods, kura laikā pārvadātājiem nav atļauts veikt vēl citus kabotāžas pārvadājumus tajā pašā dalībvalstī. Padome nepiekrīt Komisijas ierosinātajai pieejai, kuras nolūks galvenokārt bija atvieglot izpildi. Saglabāt pašreizējo kabotāžas modeli izpildes nodrošināšanas ziņā ir sarežģītāk, taču Komisija uzskata, ka ar jaunās paaudzes “viedajiem” tahogrāfiem, kas ir daļa no Padomes nostājas, būs vieglāk noteikt pārvadātāju veikto pārvadājumu veidu un attiecīgo skaitu. Tam salīdzinājumā ar pašreizējo situāciju kabotāžas noteikumu izpildāmība būtu jāuzlabo. Komisija var piekrist idejai par nogaidīšanas periodu, lai risinātu jautājumu par “sistemātisku kabotāžu”, t. i., pārvadātājiem, kas vairākus secīgus kabotāžas periodus atkārto tajā pašā dalībvalstī, proti, izbrauc no šīs dalībvalsts un atkārtoti tajā iebrauc, pārkāpjot Regulā (ES) Nr. 1072/2009 noteiktos un grozošajā tekstā saglabātos ierobežojumus.