LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 193/7

Uzaicinājums iesniegt apsvērumus saistībā ar projektu Komisijas Regulai par EK Līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz valsts atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, un grozījumiem Regulā (EK) Nr. 70/2001

(2006/C 193/04)

Ieinteresētās personas var iesniegt apsvērumus viena mēneša laikā pēc šīs regulas projekta publicēšanas dienas, nosūtot tos uz šādu adresi:

European Commission Directorate General for Agriculture Unit H.2 Office Loi 130 05/126 B-1049 Brussels Fakss (32-2) 296 76 72 E-pasts: Agri-State-Aids@ec.europa.eu

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. …/…

(…)

par Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, un grozījumiem Regulā (EK) 70/2001

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1998. gada 7. maija Regulu (EK) Nr. 994/98 par Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 92. un 93. panta piemērošanu dažu kategoriju valsts horizontālajam atbalstam (1) un jo īpaši tās 1. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļu,

[pēc šīs regulas projekta publicēšanas],

[apspriedusies ar Padomdevēju komiteju par valsts atbalstu],

tā kā:

(1) Ar Regulu (EK) Nr. 994/98 Komisija saskaņā ar Līguma 87. pantu ir pilnvarota paziņot, ka ar konkrētiem nosacījumiem atbalsts maziem un vidējiem uzņēmumiem ir saderīgs ar kopējo tirgu un uz to neattiecas paziņošanas prasība, kas paredzēta Līguma 88. panta 3. punktā.

(2) Komisijas 2001. gada 12. janvāra Regula (EK) Nr. 70/2001 par EK Līguma 87. un 88. panta piemērošanu, sniedzot valsts atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem (2), neattiecas uz darbībām, kas ir saistītas ar Līguma I pielikumā uzskaitīto produktu ražošanu, pārstrādi vai tirdzniecību.

(3) Komisija daudzos lēmumos ir piemērojusi Līguma 87. un 88. pantu maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, pārstrādi un tirdzniecību, kā arī noteikusi savu politiku jaunākajās Kopienas pamatnostādnēs attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē (3) (še turpmāk — “pamatnostādnes lauksaimniecībā”). Ņemot vērā Komisijas ievērojamo pieredzi, piemērojot šos pantus attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, un lai nodrošinātu efektīvu pārraudzību un vienkāršotu pārvaldi, nevājinot Komisijas veikto kontroli, Komisijai būtu jāizmanto savas Regulā (EK) Nr. 994/98 paredzētās pilnvaras arī attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, ciktāl Līguma 89. pants ir atzīts par piemērojamu šiem produktiem.

(4) Nākamajos gados lauksaimniecībai būs jāpielāgojas jauniem apstākļiem un turpmākām izmaiņām tādās jomās kā tirgus attīstība, tirgus politika un tirdzniecības noteikumi, patērētāju pieprasījums un izvēle, kā arī Kopienas paplašināšanās. Šādas izmaiņas ietekmēs ne tikai lauksaimniecības tirgus, bet arī vietējo ekonomiku lauku reģionos kopumā. Lauku attīstības politikas mērķis ir atjaunot un uzlabot lauku reģionu konkurētspēju un tādējādi veicināt nodarbinātības saglabāšanu un kāpumu šajos rajonos.

(5) Maziem un vidējiem uzņēmumiem ir izšķirīga nozīme darba vietu izveidošanā, bet vēl plašākā nozīmē tie ir sociālās stabilitātes un ekonomikas attīstības rādītāji. Tomēr to attīstību var ierobežot tirgus nepilnības. Tiem bieži ir sarežģījumi kapitāla vai kredīta iegūšanai, ņemot vērā dažu finanšu tirgu neuzņēmību pret risku un ierobežotas garantijas, ko tie var piedāvāt. To ierobežotie resursi var arī ierobežot šo uzņēmumu pieeju informācijai, sevišķi attiecībā uz jaunām tehnoloģijām un potenciāliem tirgiem. Ņemot vērā minētos apsvērumus, atbalsta pasākumiem, kam ar šo regulu noteikts atbrīvojums, ir jāsekmē mazo un vidējo uzņēmumu saimnieciskās darbības attīstība, ar noteikumu, ka šāds atbalsts negatīvi neietekmē tirdzniecības nosacījumus tiktāl, lai tie būtu pretrunā vispārējām interesēm. Šāda attīstība jāveicina un jāatbalsta, vienkāršojot pašreizējos noteikumus, ciktāl tie attiecas uz maziem un vidējiem uzņēmumiem.

(6) Kopienā lauksaimniecības produktu ražošanā, pārstrādē un tirdzniecībā lielā mērā dominē mazie un vidējie uzņēmumi. Tomēr ir ievērojamas atšķirības starp lauksaimniecības produktu primārās ražošanas struktūru, no vienas puses, un to pārstrādi un tirdzniecību, no otras puses. Lauksaimniecības produktu pārstrāde un tirdzniecība bieži vien var būt līdzīga rūpniecisko ražojumu pārstrādei un tirdzniecībai. Tāpēc šķiet piemērotāk izmantot citu pieeju lauksaimniecības produktu pārstrādei un tirdzniecībai un iekļaut to rūpniecisko ražojumu noteikumos. Tāpēc, pretēji pieejai, kura paredzēta Komisijas 2003. gada 23. decembra Regulā (EK) Nr. 1/2004 par EK Līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz valsts atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, pārstrādi un tirdzniecību (4), šķiet lietderīgi izstrādāt atbrīvojumu regulu, kurā tiktu ņemtas vērā lauksaimniecības produktu primārās ražošanas īpašās vajadzības.

(7) Ar Padomes 1999. gada 17. maija Regulu (EK) Nr. 1257/1999 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un par dažu regulu grozīšanu un atcelšanu (5) un Padomes 2005. gada 20. septembra Regulu (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (6) jau ir ieviesti īpaši valsts atbalsta noteikumi konkrētiem lauku attīstības pasākumiem, attiecībā uz kuriem piešķir dalībvalstu atbalstu bez Kopienas finansējuma.

(8) Šajā regulā noteiktais atbrīvojums attiecas uz jebkādu atbalstu, kas atbilst visām šajā regulā noteiktajām prasībām, kā arī uz jebkādu atbalsta shēmu, ar noteikumu, ka atbalsts, ko var piešķirt saskaņā ar šādu shēmu, atbilst visām attiecīgajām šīs regulas prasībām. Lai nodrošinātu efektīvu uzraudzību un vienkāršotu administratīvās procedūras, nevājinot Komisijas veikto kontroli, atbalsta shēmās un atsevišķās dotācijās, kas neietilpst nevienā atbalsta shēmā, ir jābūt precīzai atsaucei uz šo regulu.

(9) Ņemot vērā vajadzību panākt atbilstošu līdzsvaru starp konkurences traucējumu mazināšanu nozarē, kurā tiek sniegts atbalsts, un šīs regulas mērķiem, nevajadzētu piešķirt atbrīvojumu atsevišķām dotācijām, kas pārsniedz maksimālo fiksēto summu, neatkarīgi no tā, vai tās ir saskaņā ar atbalsta shēmu, kurai atbrīvojums paredzēts ar šo regulu.

(10) Ar šo regulu nav jāparedz atbrīvojums eksporta atbalstam vai atbalstam, kura pamatā ir plašāka vietējo ražojumu, nevis ievesto preču izmantošana. Šāds atbalsts var būt nesaderīgs ar Kopienas starptautiskajām saistībām, kas izriet no Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) Nolīguma par dotācijām un kompensācijas pasākumiem un no PTO Lauksaimniecības nolīguma. Atbalsts līdzdalības izmaksām tirdzniecības izstādēs, kā arī pētījumu vai konsultāciju pakalpojumiem, kas vajadzīgi, lai laistu tirgū jaunus produktus vai esošos produktus jaunā tirgū, parasti nav eksporta atbalsts.

(11) Lai novērstu šīs atšķirības, kas varētu radīt konkurences traucējumus, atvieglotu dažādu Kopienas un valsts iniciatīvu saskaņošanu attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem, kā arī administratīvas skaidrības un juridiskas noteiktības nolūkā šajā regulā jāizmanto mazo un vidējo uzņēmumu definīcija, kas noteikta Regulā (EK) Nr. 70/2001.

(12) Saskaņā ar Komisijas ieviesto praksi un nolūkā nodrošināt to, ka atbalsts ir proporcionāls un nepārsniedz vajadzīgo summu, robežvērtība parasti izsakāma kā atbalsta pasākumu intensitāte attiecībā pret attaisnoto izmaksu kopumu, nevis kā atbalsta maksimālā summa.

(13) Lai noteiktu, vai atbalsts saskaņā ar šo regulu ir saderīgs ar kopējo tirgu, ir jāņem vērā atbalsta intensitāte un attiecīgi atbalsta summa, kas izteikta kā dotācijas ekvivalents. Lai aprēķinātu dotācijas ekvivalentu atbalstam, kas maksājams pa daļām, ir jāizmanto tirgus procentu likmes dotācijas piešķiršanas laikā. Valsts atbalsta noteikumu vienotas, atklātas un vienkāršas piemērošanas nolūkā par atsauces likmēm šajā regulā uzskatāmas tirgus likmes. Atsauces likmēm ir jābūt tām, ko Komisija regulāri nosaka, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, un kas tiek publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un internetā.

(14) [Lai nodrošinātu pārskatāmību un efektīvu uzraudzību, šo regulu piemēro tikai pārskatāmiem atbalsta pasākumiem. Tādējādi dalībvalstīm vienmēr ir jāinformē Komisija par atbalsta shēmām, kas nav pārskatāmas, proti, tām atbalsta shēmām, kurās bez nepieciešamības veikt riska novērtējumu nav iespējams iepriekš precīzi aprēķināt dotācijas bruto ekvivalentu procentos no attaisnotajām izmaksām. Pie šādiem atbalsta pasākumiem pieskaitāmi pasākumi, kas ietver valsts aizdevumus, valsts garantijas ar atbalsta elementiem un valsts kapitāla daļas, kas neatbilst tirgus ekonomikas ieguldītāja principam. Paziņojumus par atbalsta pasākumiem, kas nav pārskatāmi, Komisija vērtēs, jo īpaši ņemot vērā kritērijus, kuri noteikti Kopienas pamatnostādnēs lauksaimniecībā.]

(15) Saskaņā ar Komisijas ieviesto praksi valsts atbalsta novērtēšanai lauksaimniecības nozarē nav nepieciešams nodalīt mazos un vidējos uzņēmumus. Dažiem atbalsta veidiem ir lietderīgi noteikt atbalsta maksimālo summu vienam saņēmējam.

(16) Ņemot vērā Komisijas pieredzi, maksimālais atbalsta apjoms jānosaka tādā līmenī, kas atbilst gan nepieciešamībai līdz minimumam samazināt konkurences traucējumus atbalstītajā nozarē, gan mērķim veicināt mazo un vidējo uzņēmumu saimnieciskās darbības attīstību lauksaimniecības nozarē. Lai nodrošinātu vienotību ar Kopienas finansētiem atbalsta pasākumiem, šis maksimālais apjoms ir jāsaskaņo ar to, kas noteikts Regulā (EK) Nr. 1257/1999 un Regulā (EK) Nr. 1698/2005.

(17) Ir lietderīgi noteikt turpmākos nosacījumus, kas jāievēro attiecībā uz jebkuru atbalsta shēmu vai individuālu atbalstu, kam ar šo regulu piešķirts atbrīvojums. Jāņem vērā visi ražošanas ierobežojumi un ierobežojumi Kopienas atbalstam, kas noteikti saskaņā ar kopējo tirgus organizāciju. Ņemot vērā Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunktu, atbalsta vienīgais mērķis parasti nav tādu saimnieciskās darbības izmaksu pastāvīga vai periodiska samazināšana, kuras parasti jāsedz saņēmējam, un atbalstam ir jābūt samērīgam attiecībā pret šķēršļiem, kas jāpārvar, lai nodrošinātu sociālekonomisko ieguvumu, kurš atbilst Kopienas interesēm. Vienpusēji valsts atbalsta pasākumi, kuru mērķis ir tikai uzlabot ražotāju finansiālo stāvokli, nevis veicināt nozares attīstību, un jo īpaši atbalsts, ko piešķir, pamatojoties tikai uz cenu, daudzumu, ražošanas vienībām vai ražošanas līdzekļu vienībām, ir pielīdzināms darbības atbalstam un nav saderīgs ar kopējo tirgu. Turklāt šāds atbalsts var arī nelabvēlīgi ietekmēt tirgus kopējo organizāciju mehānismus. Tādēļ ir lietderīgi ierobežot šīs regulas darbības jomu, attiecinot to uz noteiktiem atbalsta veidiem.

(18) Ar šo regulu būtu jāatbrīvo atbalsta pasākumi maziem un vidējiem lauksaimniecības uzņēmumiem (lauku saimniecībām), neatkarīgi no to atrašanās vietas. Ieguldījumi un darba vietu radīšana var sekmēt ekonomikas attīstību mazāk labvēlīgos reģionos un apvidos, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 36. panta a) punkta i), ii) un iii) apakšpunktā. Minētajos reģionos mazie un vidējie lauksaimniecības uzņēmumi cieš gan no strukturālām grūtībām, kas saistītas ar to atrašanās vietu, gan no grūtībām, kas saistītas ar to lielumu. Tādēļ ir lietderīgi attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem šajos reģionos noteikt lielāku atbalsta maksimālo apjomu.

(19) Iespējamo traucējumu dēļ, kas varētu rasties no mērķtiecīga ieguldījumu atbalsta, un lai piedāvātu lauksaimniekiem brīvību izlemt, kuros produktos veikt ieguldījumus, ieguldījumu atbalstu, kas atbrīvots saskaņā ar šo regulu, neierobežo attiecībā uz atsevišķiem lauksaimniecības produktiem. Šis nosacījums nedrīkst atturēt dalībvalsti izslēgt atsevišķus lauksaimniecības produktus no šāda atbalsta vai atbalsta shēmām, jo īpaši, ja tiem nevar atrast normālu noieta tirgu. No šīs regulas jāizslēdz dažu veidu ieguldījumi. Jāievieš mehānisms, kas nodrošinātu to, ka ieguldījumu atbalsts nav lielāks par minimāli nepieciešamo. Vienlaikus šāds mehānisms palīdzētu izmantot pieejamos budžeta līdzekļus lielākam projektu skaitam un tādējādi paaugstinātu kopējo ieguldījumu apjomu. Ja tiks ieviests minētais ieguldījumu atbalsta režīms, dalībvalstīm būs jāgrupē atbalsta pieprasījumi pēc atbalsta intensitātes. Pieteikumus no zemākās atbalsta intensitātes grupas jāizskata vispirms. Dalībvalstīm ir jābūt tiesīgām noteikt atlases kritērijus un prioritātes katrā no šīm grupām, jo īpaši, lai dotu priekšroku projektiem, kas saistīti ar vides aizsardzību, dzīvnieku labturību, jaunajiem lauksaimniekiem vai mazāk labvēlīgiem apvidiem.

(20) Ja atbalstu piešķir, lai pielāgotos nesen ieviestajām obligātajām normām Kopienas līmenī, dalībvalstis, atliekot šādu nosacījumu īstenošanu, nedrīkst lauksaimniekiem pagarināt pielāgošanās periodu. Tādēļ skaidri jānorāda datums, no kura jaunos tiesību aktus vairs neuzskata par jauniem.

(21) Dažas Padomes regulas lauksaimniecības jomā paredz īpašas atļaujas dalībvalstu veiktajiem atbalsta maksājumiem, bieži kopā ar Kopienas finansējumu vai papildus tam. Tomēr minētie noteikumi parasti neparedz atbrīvojumus no pienākuma paziņot saskaņā ar Līguma 88. pantu, ciktāl šāds atbalsts atbilst Līguma 87. panta 1. punkta nosacījumiem. Tā kā minētajās regulās ir skaidri noteikti šāda atbalsta nosacījumi un/vai šie pasākumi jādara zināmi Komisijai saskaņā ar minēto regulu īpašajiem noteikumiem, atbilstīgi Līguma 88. panta 3. punktam nav vajadzīgs turpmāks atsevišķs paziņojums, lai Komisija varētu veikt šo pasākumu novērtējumu. Juridiskas noteiktības labad šajā regulā jāiekļauj atsauce uz minētajiem noteikumiem un tādēļ, ievērojot Līguma 88. pantu, nav vajadzīgs paziņojums par šiem pasākumiem, ciktāl iepriekš var pārbaudīt, ka šāds atbalsts tiek piešķirts vienīgi maziem un vidējiem uzņēmumiem.

(22) Lai nodrošinātu to, ka atbalsts ir nepieciešams un sekmē konkrētu darbības veidu attīstību, ar šo regulu nebūtu jāatbrīvo atbalsts darbības veidiem, kuros saskaņā ar tirgus nosacījumiem saņēmējs jau varētu būt iesaistījies pats. Atbalstu nepiešķir ar atpakaļejošu datumu attiecībā uz darbībām, ko saņēmējs jau ir veicis.

(24) Lai nodrošinātu pārskatāmību un efektīvu pārraudzību saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 994/98 3. pantu, ir jāievieš standarta forma, kādā dalībvalstīm ir jāsniedz Komisijai apkopota informācija katrreiz, kad saskaņā ar šo regulu ir ieviesta kāda atbalsta shēma vai tiek piešķirts individuāls atbalsts ārpus šādas shēmas, lai minēto informāciju publicētu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To pašu iemeslu dēļ jāpieņem noteikumi par uzskaiti, kas dalībvalstīm ir jāveic par atbalstu, uz ko attiecas šajā regulā paredzētais atbrīvojums. Lai dalībvalstis varētu sniegt Komisijai gada pārskatu, Komisijai ir jānosaka konkrētas prasības šāda pārskata izveidei. Ņemot vērā, ka nepieciešamās tehnoloģijas ir plaši pieejamas, apkopotā informācija un gada pārskats ir jāiesniedz elektroniski.

(25) Ja kāda dalībvalsts nav ievērojusi šajā regulā noteiktos ziņošanas pienākumus, Komisija nevar saskaņā ar Līguma 88. panta 1. punktu veikt savus uzraudzības pienākumus un jo īpaši novērtēt, vai saskaņā ar šo regulu atbrīvotā atbalsta kumulatīvā saimnieciskā ietekme ir tāda, kas nelabvēlīgi ietekmē tirdzniecības nosacījumus tādā mērā, lai tie būtu pretrunā vispārējām interesēm. Vajadzība novērtēt valsts atbalsta kumulatīvo ietekmi ir sevišķi liela, ja tas pats saņēmējs var saņemt atbalstu, ko piešķir no vairākiem avotiem, kā tas arvien biežāk ir lauksaimniecības jomā. Tādēļ ir ļoti svarīgi, lai dalībvalsts nekavējoties iesniegtu attiecīgu informāciju, pirms saskaņā ar šo regulu tiek īstenoti atbalsta pasākumi.

(26) To uzņēmumu atbalstam, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu pārstrādi un tirdzniecību, jāpiemēro Regulā (EK) Nr. 70/2001 izklāstītie noteikumi par atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem citās nozarēs. Tādēļ Regula (EK) Nr. 70/2001 ir attiecīgi jāgroza.

(27) Valsts atbalstam, kuram piemēro atbrīvojumu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1/2004, var turpināt piemērot atbrīvojumu, ja tas atbilst visiem šīs regulas nosacījumiem.

(28) Ir svarīgi noteikt pārejas noteikumus atbalstam, kas piešķirts pirms šīs regulas stāšanās spēkā un par kuru netika paziņots, pārkāpjot Līguma 88. panta 3. punktu.

(29) Šī regula neskar dalībvalstu iespēju paziņot par atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, pārstrādi un tirdzniecību. Komisija izvērtēs šādus paziņojumus, ņemot vērā šo regulu un balstoties uz pamatnostādnēm lauksaimniecībā. No šīs regulas spēkā stāšanās dienas visi paziņojumi vispirms jāizvērtē, ņemot vērā šo regulu, bet, ja tajā paredzētie nosacījumi nav izpildīti, tad balstoties uz pamatnostādnēm lauksaimniecībā.

(30) Ņemot vērā Komisijas pieredzi šajā jomā un to, cik bieži kopumā ir jāpārskata valsts atbalsta politika, ir lietderīgi ierobežot šīs regulas piemērošanas periodu. Ja šīs regulas piemērošanas periods beidzas un netiek pagarināts, atbalsta shēmām, kas jau ir atbrīvotas ar šo regulu, atbrīvojumu piemēro vēl sešus mēnešus, lai dalībvalstīm dotu laiku pielāgoties,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. NODAĻA

DARBĪBAS JOMA, DEFINĪCIJAS UN NOSACĪJUMI

1. pants

Darbības joma

1. Šo regulu piemēro [pārskatāmam] atbalstam, ko piešķir maziem un vidējiem lauksaimniecības uzņēmumiem (lauku saimniecībām), kuri nodarbojas ar lauksaimniecības produktu primāro ražošanu. Neierobežojot 9. panta noteikumus, to nepiemēro atbalstam, ko piešķir par izdevumiem, kuri saistīti ar lauksaimniecības produktu pārstrādi vai tirdzniecību.

2. Neierobežojot 16. panta a) apakšpunktu, šo regulu nepiemēro

a) atbalstam, ko piešķir ar eksportu saistītām darbībām, proti, atbalstam, kas ir tieši saistīts ar eksportētajiem daudzumiem, izplatīšanas tīkla izveidi un darbības vai citiem kārtējiem izdevumiem, kas saistīti ar eksportu;

b) atbalstam, kas sekmē iekšējās produkcijas prioritāru izmantošanu attiecībā pret ievestajām precēm.

2. pants

Definīcijas

Šajā regulā izmantotas šādas definīcijas:

1) “atbalsts” ir visi pasākumi, kas atbilst visiem kritērijiem, kuri noteikti Līguma 87. panta 1. punktā;

2) “lauksaimniecības produkti” ir a) Līguma I pielikumā minētie produkti, izņemot zvejniecības un akvakultūras produktus, uz kuriem attiecas Regula (EK) Nr. 104/2000 (8); b) produkti ar KN kodiem 4502, 4503 un 4504 (korķa izstrādājumi); c) produkti, kas paredzēti piena vai piena produktu atdarināšanai vai aizstāšanai, kā minēts Padomes Regulas (EEK) Nr. 1898/87 3. panta 2. punktā;

3) “lauksaimniecības produktu pārstrāde” ir process, kuram pakļauj lauksaimniecības produktus, tajā iegūstot citus lauksaimniecības produktus;

4) “lauksaimniecības produkta tirdzniecība” ir glabāšana vai izlikšana pārdošanai, piedāvāšana pārdošanai, piegāde vai jebkāda cita veida laišana tirgū, tostarp tieša pārdošana galapatērētājiem, ja lauksaimnieks to veic šādai pārdošanai īpaši paredzētās vietās, piemēram, zemnieku tirgū;

5) “mazie un vidējie uzņēmumi (MVU)” ir mazie un vidējie uzņēmumi, kas definēti Regulas (EK) Nr. 70/2001 I pielikumā;

6) “bruto atbalsta intensitāte” ir atbalsta summa, kas izteikta procentos no projekta attaisnojamām izmaksām. Visi izmantotie skaitļi norāda summas pirms tiešo nodokļu atskaitīšanas. Ja piešķirtais atbalsts nav dotācija, atbalsta summu izsaka dotācijas ekvivalentā. Pa daļām maksājama atbalsta faktisko vērtību aprēķina piešķiršanas brīdī. Procentu likme, kas izmantojama faktiskās vērtības aprēķina nolūkiem un atbalsta summas aprēķinam aizdevumā ar atvieglotiem nosacījumiem, ir atsauces likme, kas piemērojama piešķiršanas brīdī;

7) “kvalitatīvs produkts” ir produkts, kas atbilst kritērijiem, kuri ir definēti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1698/2005 (9) 32. pantu;

8) “nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi, kas pielīdzināmi dabas katastrofām” ir tādi laika apstākļi kā, piemēram, sals, krusa, ledus, lietus vai sausums, kas vienā reizē iznīcina vairāk nekā 30 % no vienas saimniecības vidējās gada produkcijas iepriekšējo trīs gadu laikā vai no trīs gadu vidējās produkcijas, pamatojoties uz iepriekšējo piecu gadu periodu un izslēdzot augstāko un zemāko rādītāju;

9) “mazāk labvēlīgi apgabali” ir apgabali, kā tos definē dalībvalstis, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 1257/1999 17. pantu;

10) “ieguldījumi, kas veikti, lai panāktu atbilstību jaunieviestajiem obligātajiem standartiem” ir: a) ja standartiem nav paredzēts pārejas periods, tie ir ieguldījumi, kas faktiski uzsākti ne vēlāk kā pēc diviem gadiem no dienas, kurā standarti kļuvuši obligāti uzņēmējiem; vai b) ja standartiem ir paredzēts pārejas periods, tie ir ieguldījumi, kas faktiski uzsākti pirms dienas, kurā standarti kļūst obligāti uzņēmējiem;

11) “jauni lauksaimnieki” ir lauksaimniecības produktu ražotāji, kas atbilst Regulas (EK) Nr. 1698/2005 22. pantā noteiktajiem kritērijiem;

12) “ražotāju grupa” ir grupa, kas izveidota, lai saskaņā ar tirgus kopīgo organizāciju mērķiem kopīgi pielāgotu tirgus prasībām tajā apvienojušos uzņēmumu ražošanu, piemēram, koordinējot piedāvājumu;

13) “ražotāju asociācija” ir asociācija, kas apvieno atzītas ražotāju grupas, un tai ir tie paši mērķi, tikai plašākā mērogā;

14) “nobeigušies lopi” ir dzīvnieki, kas ir nogalināti ar eitanāziju ar noteiktu diagnozi vai bez tās, vai ir miruši (ieskaitot nedzīvus dzimušus un nedzimušus dzīvniekus) lauku saimniecībā, jebkurās telpās vai transportēšanas laikā un nav kauti lietošanai cilvēka pārtikā;

15) “TSE un GSE testu izmaksas” ir visas izmaksas, ko veic saistībā ar X pielikuma C nodaļu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Regulā (EK) Nr. 999/2001 (10), tostarp saistībā ar testu komplektiem, testu paraugu ņemšanu, transportēšanu, testēšanu, uzglabāšanu un iznīcināšanu;

16) “grūtībās nonākuši uzņēmumi” ir uzņēmumi, kurus uzskata par nonākušiem grūtībās Kopienas pamatnostādņu par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (11) nozīmē;

17) “aizvietojuma ieguldījumi” ir ieguldījumi, ar kuru palīdzību tikai aizstāj esošās ēkas vai iekārtas, vai to daļas ar jaunām, modernām ēkām vai iekārtām, nepalielinot ražošanas jaudu vismaz par 25 % vai būtiski nemainot ražošanas vai tehnoloģiju raksturu. Vismaz 30 gadus vecas lauku saimniecības ēkas pilnīga nojaukšana un aizstāšana ar modernu ēku netiek uzskatīta par aizvietojuma ieguldījumu;

18) [“pārskatāms atbalsts” ir atbalsta pasākumi, kuros, neveicot riska novērtējumu, ir iespējams iepriekš precīzi aprēķināt dotācijas bruto ekvivalentu procentos no attaisnotajām izmaksām.]

3. pants

Atbrīvojuma nosacījumi

1. [Pārskatāms] individuālais atbalsts, kas neietilpst nevienā shēmā un kas atbilst nosacījumiem šajā regulā, ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 88. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ar noteikumu, ka 19. panta 1. punktā paredzētais informācijas kopsavilkums ir iesniegts un atbalsts piešķirts, skaidri atsaucoties uz šo regulu, norādot tās nosaukumu un atsauci uz publikāciju Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

2. [Pārskatāma] atbalsta shēmas, kas atbilst nosacījumiem šajā regulā, ir saderīgas ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvotas no Līguma 88. panta 3. punktā paredzētās paziņošanas prasības, ja

a) atbalsts, ko var piešķirt saskaņā ar šādu shēmu, atbilst visiem nosacījumiem, kas paredzēti šajā regulā;

b) shēmā ir tieša atsauce uz šo regulu, norādot tās nosaukumu un atsauci uz publikāciju Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī;

c) ir iesniegts 19. panta 1. punktā paredzētais informācijas kopsavilkums.

3. Atbalsts, kas piešķirts saskaņā ar 2. punktā minētajām shēmām, ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no paziņošanas prasības, kas paredzēta Līguma 88. panta 3. punktā, ja vien piešķirtais atbalsts tieši atbilst visiem šajā regulā paredzētajiem nosacījumiem.

4. Par atbalstu, uz ko neattiecas šī regula vai citas regulas, kas pieņemtas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 994/98 1. pantu, vai regulas, kas minētas šīs regulas 16. pantā, atsevišķi paziņo Komisijai saskaņā ar Līguma 88. panta 3. punktu. Šādu atbalstu novērtē saskaņā ar kritērijiem, kas noteikti Kopienas pamatnostādnēs lauksaimniecībā.

2. NODAĻA

ATBALSTA KATEGORIJAS

4. pants

Ieguldījumi lauksaimniecības uzņēmumos

1. Atbalsts ieguldījumiem lauksaimniecības uzņēmumos Kopienā primārai lauksaimniecības produktu ražošanai ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no paziņošanas prasības, kas paredzēta Līguma 88. panta 3. punktā, ja vien tas atbilst 2. līdz 9. punktā paredzētajiem nosacījumiem.

2. Atbalsta bruto intensitāte nedrīkst pārsniegt 15 % no attaisnotajiem ieguldījumiem.

Tomēr, ja atbalsts ir piešķirts saskaņā ar pārskatāmu uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus atbalsta projektiem ar maksimālo intensitāti līdz 15 %, no 15 % līdz 30 % un augstāku par 30 %, to var paaugstināt līdz

a) 50 % no attaisnotajiem ieguldījumiem mazāk labvēlīgos apvidos vai apvidos, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 36. panta a) punkta i), ii) un iii) apakšpunktā, kā tos noteikušas dalībvalstis saskaņā ar minētās regulas 50. un 94. pantu;

b) 40 % no attaisnotajiem ieguldījumiem citos reģionos;

c) 60 % no attaisnotajiem ieguldījumiem mazāk labvēlīgos apvidos vai apvidos, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 36. panta a) punkta i), ii) un iii) apakšpunktā, kā tos noteikušas dalībvalstis saskaņā ar minētās regulas 50. un 94. pantu, un 50 % citos reģionos, ja ieguldījumus veic jaunie lauksaimnieki pirmo piecu gadu laikā pēc darbības uzsākšanas;

d) 75 % no attaisnotajiem ieguldījumiem attālākajos reģionos un nelielajās Egejas jūras salās Padomes Regulas (EK) Nr. 2019/93 (12) nozīmē;

e) 75 % no attaisnotajiem ieguldījumiem reģionos, kas minēti a) punktā, un 60 % citos reģionos, kur ieguldījumi rada papildu izdevumus, kas saistīti ar vides aizsardzību un uzlabošanu, lopkopības uzņēmumu higiēnas apstākļu uzlabošanu vai lauksaimniecības uzņēmuma dzīvnieku labturību. Šis palielinājums ir pieļaujams tikai attiecībā uz ieguldījumiem, kas pārsniedz spēkā esošo prasību minimumu Kopienā vai attiecībā uz ieguldījumiem, kas veikti, lai panāktu atbilstību jaunieviestajiem obligātajiem standartiem. Palielinājums nedrīkst pārsniegt vajadzīgās attaisnotās papildu izmaksas, un to nedrīkst piemērot ieguldījumiem, kas rada ražošanas jaudas pieaugumu.

Šādos gadījumos precīzi jānosaka un iepriekš jāpublisko budžets uzaicinājumam iesniegt priekšlikumus. Pieejamais budžets vispirms jāiedala projektiem grupā ar zemāko pieprasīto atbalsta intensitāti. Tikai atlikušos līdzekļus drīkst piešķirt projektiem no nākamajām atbalsta intensitātes grupām. Uzaicinājumam iesniegt priekšlikumus ir jāveic pietiekama izziņošana, lai atvērtu tirgu konkurencei un nodrošinātu iespēju pārliecināties par procedūras objektivitāti. Šādus uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus iespējams publicēt atkārtoti visā atbalsta režīma darbības laikā, taču ne biežāk kā vienu reizi gadā.

3. Veicot ieguldījumus, jāpanāk vismaz viens no šādiem mērķiem:

a) ražošanas izmaksu samazināšana;

b) ražošanas uzlabošana un pārstrukturēšana;

c) kvalitātes uzlabošana;

d) dabas vides saglabāšana un uzlabošana vai higiēnas apstākļu vai dzīvnieku labturības standartu uzlabošana.

4. Attaisnotie izdevumi var būt šādi:

a) nekustamo īpašumu celtniecība, iegāde vai labiekārtošana;

b) iekārtu un aprīkojuma pirkšana vai pirkšana uz nomaksu, tostarp datoru programmatūras iegāde, nepārsniedzot pamatlīdzekļu tirgus vērtību; pārējās izmaksas, kas saistītas ar izpirkumnomas līgumu (nodoklis, izpirkumnomas devēja peļņa, procentu refinansēšanas izmaksas, pieskaitāmās izmaksas, apdrošināšanas izmaksas u.c.), nav attaisnotie izdevumi;

c) vispārējās izmaksas, kas saistītas ar a) un b) punktā minētajiem izdevumiem, piemēram, arhitektu, inženieru un konsultantu atalgojums, priekšizpētes veikšana, patentu un licenču iegāde.

5. Atbalstu var piešķirt tikai tādiem lauksaimniecības uzņēmumiem, kas nav grūtībās nonākuši uzņēmumi.

Atbalstu drīkst piešķirt, lai ļautu saņēmējam panākt atbilstību jaunieviestiem obligātiem standartiem attiecībā uz vidi, higiēnu un dzīvnieku labturību.

6. Atbalstu nedrīkst piešķirt, ja tiek pārkāpti aizliegumi vai ierobežojumi, ko paredz Padomes regulas, ar kurām izveido tirgus kopīgās organizācijas, pat ja šādi aizliegumi un ierobežojumi attiecas tikai uz Kopienas atbalstu.

7. Atbalstu nedrīkst attiecināt tikai uz atsevišķiem lauksaimniecības produktiem un tam ir jābūt pieejamam visās lauksaimniecības nozarēs, ja vien dalībvalsts neizslēdz atsevišķus produktus jaudas pārpalikuma dēļ vai tāpēc, ka tiem nav normāla noieta tirgus. Atbalstu nedrīkst piešķirt

a) ražošanas tiesību, dzīvnieku, zemes (kas nav apbūvei paredzēta zeme), augu iegādei vai augu stādīšanai, siltumnīcām, drenāžas darbiem vai irigācijas iekārtām un irigācijas darbiem, ja vien šādu ieguldījumu rezultātā iepriekšējais ūdens patēriņš nesamazinās vismaz par 25 %;

b) vienkāršiem aizvietojuma ieguldījumiem.

8. Atbalsta maksimālā summa atsevišķam uzņēmumam nedrīkst pārsniegt 400 000 euro trīs finanšu gadu laikā vai 500 000 euro, ja uzņēmums atrodas mazāk labvēlīgā apvidū vai apvidos, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 36. panta a) punkta i), ii) un iii) apakšpunktā, kā tos noteikušas dalībvalstis saskaņā ar minētās regulas 50. un 94. pantu.

9. Atbalstu nedrīkst piešķirt tādu produktu ražošanai, ar kuriem atdarina vai aizstāj pienu un piena produktus.

5. pants

Tradicionālo kultūrvēsturisko ainavu un ēku saglabāšana

1. Atbalsts tradicionālo kultūrvēsturisko ainavu un ēku saglabāšanai ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 88. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst 2. un 3. punktā paredzētajiem nosacījumiem.

2. Atbalstu, kas sedz līdz 100 % faktisko izmaksu, drīkst piešķirt attiecībā uz ieguldījumiem vai kapitālieguldījumiem, kuru mērķis ir saglabāt ar ražošanu nesaistītus kultūrvēsturiskus objektus, kas atrodas lauksaimniecības uzņēmumu teritorijā, piemēram, arheoloģiskus vai vēsturiskus objektus. Šajās izmaksās drīkst iekļaut pamatotu atlīdzību par darbiem, ko veicis pats lauksaimnieks vai viņa strādnieki, līdz 10 000 euro gadā.

3. Atbalstu var piešķirt līdz 60 % vai 75 %, ja uzņēmums atrodas mazāk labvēlīgos apvidos vai apvidos, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 36. panta a) punkta i), ii) un iii) apakšpunktā, kā tos noteikušas dalībvalstis saskaņā ar minētās regulas 50. un 94. pantu, no faktiskajām izmaksām, kas rodas saistībā ar ieguldījumiem vai kapitālieguldījumiem ar mērķi saglabāt kultūrvēsturiskās īpatnības lauku saimniecību ražošanas objektos, piemēram, lauku saimniecības ēkas, ar noteikumu, ka šie ieguldījumi nepalielinās saimniecības ražošanas jaudu.

Ja novērots ražošanas jaudas kāpums, 4. panta 2. punktā noteiktās ieguldījuma atbalsta likmes piemēro attaisnotajiem izdevumiem saistībā ar attiecīgajiem darbiem, ko veic, izmantojot parastos mūsdienu materiālus. Papildu atbalstu drīkst piešķirt, lai segtu līdz pat 100 % papildizmaksu, kas rodas, izmantojot tradicionālos materiālus, kuri vajadzīgi ēku kultūrvēsturisko īpatnību saglabāšanai.

6. pants

Lauku saimniecības ēku pārvietošana sabiedrības interesēs

1. Atbalsts lauku saimniecības ēku pārvietošanai ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 88. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas ir sabiedrības interesēs un atbilst 2., 3. un 4. punktā paredzētajiem nosacījumiem.

Sabiedrības intereses, uz kurām atsaucas, pamatojot atbalsta piešķiršanu saskaņā ar šo pantu, ir norādītas dalībvalstu attiecīgajos noteikumos.

2. Drīkst piešķirt atbalstu, kas sedz līdz 100 % faktisko izmaksu, ja sabiedrības interesēs veiktā pārvietošana paredz vienkārši izjaukt, pārnest un no jauna uzcelt esošās ēkas.

3. Ja sabiedrības interesēs veiktās pārvietošanas rezultātā lauksaimnieks iegūst modernāk iekārtotas ēkas, lauksaimniekam jāiegulda vismaz 60 % no attiecīgo ēku vērtības palielinājuma pēc pārvietošanas vai 50 %, ja uzņēmums atrodas mazāk labvēlīgos apvidos vai apvidos, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 36. panta a) punkta i), ii) un iii) apakšpunktā, kā tos noteikušas dalībvalstis saskaņā ar minētās regulas 50. un 94. pantu. Ja saņēmējs ir jaunais lauksaimnieks, šis ieguldījums ir attiecīgi vismaz 55 % vai 45 %.

4. Ja sabiedrības interesēs veiktās pārvietošanas rezultātā paaugstinās ražošanas jauda, šo priekšrocību izmantotājam jāiegulda vismaz 60 % no izdevumiem, kas saistīti ar šo jaudas palielinājumu, vai 50 %, ja uzņēmums atrodas mazāk labvēlīgos apvidos vai apvidos, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 36. panta a) punkta i), ii) un iii) apakšpunktā, kā tos noteikušas dalībvalstis saskaņā ar minētās regulas 50. un 94. pantu. Ja saņēmējs ir jaunais lauksaimnieks, šis ieguldījums ir vismaz 55 % vai 45 %.

7. pants

Atbalsts jauniem lauksaimniekiem darbības uzsākšanai

Atbalsts jauniem lauksaimniekiem darbības uzsākšanai ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 88. panta 3. punktā paredzētās paziņošanas prasības, ja ir izpildīti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 22. pantā noteiktie kritēriji.

8. pants

Atbalsts saistībā ar pirmstermiņa pensionēšanos

Atbalsts saistībā ar pirmstermiņa pensionēšanos ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 88. panta 3. punktā paredzētās paziņošanas prasības saskaņā ar šādiem nosacījumiem:

a) ir izpildīti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 23. pantā noteiktie kritēriji un visi noteikumi, ko Komisija ir pieņēmusi šā panta īstenošanai;

b) komercdarbības pārtraukšanai lauksaimniecībā jābūt pastāvīgai un galīgai.

9. pants

Atbalsts ražotāju grupām

1. Dibināšanas atbalsts ražotāju grupu vai ražotāju asociāciju izveidei ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 88. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst 2. līdz 8. punktā paredzētajiem nosacījumiem.

2. Tiesības saņemt 1. punktā minēto atbalstu ir turpmāk minētajām grupām, ar noteikumu, ka tām ir tiesības uz finansiālo palīdzību saskaņā ar attiecīgo dalībvalstu tiesību aktiem:

a) ražotāju grupām vai ražotāju asociācijām, kas ir iesaistītas lauksaimniecības produktu ražošanā, un/vai

b) ražotāju asociācijām, kas ir atbildīgas par ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietas nosaukumu vai kvalitātes marķējumu uzraudzību saskaņā ar Kopienas tiesībām.

Ražotāju grupas vai asociācijas iekšējos noteikumos jāparedz, ka to biedri apņemas piedāvāt produkciju tirgū saskaņā ar pašu izstrādātajiem piegādes un tirdzniecības noteikumiem. Šajos noteikumos var ietvert atļauju ražotājiem pašiem piedāvāt tirgū daļu savas produkcijas. Tajos jāpieprasa, lai, pievienojoties grupai vai asociācijai, ražotāji vismaz trīs gadus paliktu tās biedri un par izstāšanos paziņotu vismaz 12 mēnešus iepriekš. Turklāt jāizstrādā kopīgi ražošanas noteikumi, jo īpaši attiecībā uz produktu kvalitāti vai bioloģiskās lauksaimniecības paņēmienu izmantošanu, vai citām praksēm, kas paredzētas vides aizsardzībai, kā arī attiecībā uz tirdzniecību un informācijas sniegšanu par produktiem, jo īpaši attiecībā uz ražu un pieejamību. Tomēr ražotājiem arī turpmāk jāatbild par savu saimniecību pārvaldīšanu. Nolīgumiem, kas noslēgti ražotāju grupā un asociācijā, pilnībā jāatbilst visiem attiecīgajiem konkurences tiesību noteikumiem, jo īpaši Līguma 81. un 82. panta noteikumiem.

3. Attaisnotajos izdevumos var iekļaut maksu par piemērotu telpu īri, biroja aprīkojuma iegādi, ieskaitot par datortehniku un programmatūru, administratīvā personāla izmaksas, pieskaitāmās izmaksas, kā arī juridiskās un administratīvās izmaksas. Iegādājoties telpas, attaisnotās izmaksas nedrīkst pārsniegt nomas izmaksas atbilstīgi tirgus cenām.

4. Nedrīkst piešķirt atbalstu tādu izmaksu segšanai, kas radušās pēc piecu gadu termiņa beigām, vai arī, ja ir pagājuši septiņi gadi pēc ražotāju organizācijas atzīšanas. Tas neierobežo atbalstu, ko piešķir attaisnotajiem izdevumiem, kuri ir ierobežoti un radušies saistībā ar saņēmēja apgrozījuma ikgadējo palielināšanos vismaz par 30 % saistībā ar jaunu locekļu pievienošanos un/vai jaunu ražojumu iekļaušanu.

5. Atbalstu nedrīkst piešķirt ražošanas organizācijām, piemēram, uzņēmējsabiedrībām vai kooperatīviem, kuru mērķis ir pārvaldīt vienu vai vairākus lauksaimniecības uzņēmumus un kuri tādēļ faktiski ir individuālie ražotāji.

6. Atbalstu nedrīkst piešķirt citām lauksaimnieku asociācijām, kas veic uzdevumus saistībā ar lauksaimniecisko ražošanu, piemēram, sniedz savstarpēju atbalstu un saimniecību atbalstu, kā arī lauksaimniecības vadības pakalpojumus saimniecībās, kuras pieder asociācijas biedriem, kopīgi nepielāgojot piegādes tirgum.

7. Saskaņā ar šo pantu kopējā piešķirtā atbalsta summa ražotāju grupai vai asociācijai nedrīkst pārsniegt 400 000 euro.

8. Atbalstu nedrīkst piešķirt ražotāju grupām vai asociācijām, kuru mērķi nav saderīgi ar Padomes regulu, ar ko izveido tirgus kopīgo organizāciju.

10. pants

Atbalsts saistībā ar dzīvnieku un augu slimībām un kaitēkļu invāzijām

1. Atbalsts, ar kuru lauksaimniekiem kompensē dzīvnieku un augu slimību vai kaitēkļu invāzijas apkarošanas un novēršanas izmaksas, kas saistītas ar izmaksām par veselības pārbaudēm, testiem un citiem skrīninga pasākumiem, vakcīnu, zāļu un augu aizsardzības līdzekļu iegādi un ievadīšanu, izmaksām par dzīvnieku nokaušanu un iznīcināšanu un izmaksām par kultūru iznīcināšanu, ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 88. panta 3. punkta paziņošanas prasības, ja tas atbilst šādiem nosacījumiem, kā arī 4. līdz 9. punktā paredzētajiem nosacījumiem:

a) bruto atbalsta intensitāte nedrīkst pārsniegt 100 %;

b) atbalstu piešķir natūrā subsidētu pakalpojumu veidā, un tas nedrīkst ietvert tiešus maksājumus naudā ražotājiem.

2. Atbalsts, ar kuru lauksaimniekiem kompensē zaudējumus, ko radījušas dzīvnieku vai augu slimības vai kaitēkļu invāzijas, ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 88. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst šādiem nosacījumiem un 4. līdz 9. punktā paredzētajiem nosacījumiem:

a) kompensāciju aprēķina, ņemot vērā i) tirgus vērtību nogalinātajiem dzīvniekiem un slimības vai kaitēkļu invāzijas iznīcinātajiem augiem vai dzīvniekiem un augiem, kas iznīcināti saskaņā ar valsts rīkojumu, izpildot obligātu aizsardzības vai apkarošanas programmu valstī; ii) ienākumu zaudējumus, ko rada karantīnas noteikumu ievērošana un grūtības ar atražošanu vai pārstādīšanu;

b) slimības uzliesmojuma vai kaitēkļu invāzijas izraisītie produkcijas zaudējumi pārsniedz 30 % no attiecīgā lauksaimnieka vidējās produkcijas iepriekšējo trīs gadu laikā vai no trīs gadu vidējās produkcijas, pamatojoties uz iepriekšējo piecu gadu periodu un izslēdzot augstāko un zemāko rādītāju;

c) bruto atbalsta intensitāte nedrīkst pārsniegt 75 % un 80 % mazāk labvēlīgos apvidos vai apvidos, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 36. panta a) punkta i), ii) vai iii) apakšpunktā, kā tos noteikušas dalībvalstis saskaņā ar minētās regulas 50. un 94. pantu;

d) atbalsts piemērojams tikai tiem zaudējumiem, ko izraisa slimības, kuru uzliesmojumu ir oficiāli atzinušas valsts iestādes.

3. Maksimālo izmaksu vai zaudējumu summu, par kuru ir tiesības saņemt atbalstu, samazina

a) par visām summām, kas saņemtas saskaņā ar apdrošināšanas līgumiem, kā arī

b) par izmaksām, kas nav radušās saistībā ar slimību un kas būtu radušās arī citos apstākļos.

4. Maksājumi veicami saistībā ar slimībām vai kaitēkļiem, par kuriem ir izstrādāti Kopienas vai valstu noteikumi, ko paredz likumi, noteikumi vai administratīvi pasākumi. Tāpēc maksājumiem ir jābūt daļai no attiecīgās slimības vai kaitēkļu profilakses, kontroles vai apkarošanas oficiālas programmas Kopienas, valsts vai reģionālā līmenī. Slimības vai kaitēkļu invāzija ir skaidri jādefinē programmā, kurā jāietver arī attiecīgo pasākumu apraksts.

5. Atbalsts nedrīkst būt saistīts ar slimību, attiecībā uz kuru Kopienas tiesību aktos ir paredzēti īpaši izdevumi kontroles pasākumiem.

6. Atbalsts nedrīkst būt saistīts ar pasākumiem, attiecībā uz kuriem Kopienas tiesību aktos ir paredzēts, ka izmaksas par šādiem pasākumiem sedz lauksaimniecības uzņēmums, ja vien šo atbalsta pasākumu izmaksas nav pilnībā kompensētas ar ražotāju veiktajiem obligātajiem maksājumiem.

7. Dzīvnieku slimību gadījumā atbalsts jāpiešķir saistībā ar slimībām, kas uzskaitītas 3. pantā vai Padomes Lēmuma 90/424 (13) pielikumā.

8. Par zaudējumiem, kas radušies pēc 2010. gada 1. janvāra, atbalsts jāpiešķir saistībā ar notikumiem, attiecībā uz kuriem lauksaimnieks [iegulda vismaz ... % izmaksu sadales mehānismā].

9. Atbalsta shēmas jāuzsāk trīs gadu laikā pēc izdevumu vai zaudējumu rašanās. Atbalsts jāizmaksā četru gadu laikā pēc attiecīgā notikuma.

11. pants

Atbalsts par zaudējumiem, kurus radījuši nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi

1. Atbalsts, ar kuru lauksaimniekiem kompensē augu vai dzīvnieku, vai lauku saimniecības ēku zudumu, ko radījuši nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi, kuri pielīdzināmi dabas katastrofām, ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 88. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst 2. līdz 6. punktā un 9. līdz 11. punktā paredzētajiem nosacījumiem attiecībā uz augiem vai dzīvniekiem un 3. līdz 8. punktā un 11. punktā paredzētajiem nosacījumiem attiecībā uz lauku saimniecības ēkām.

2. Bruto atbalsta intensitāte nedrīkst pārsniegt 80 % no produktu pārdošanas ienākuma samazinājuma, ko radījuši nelabvēlīgie klimatiskie apstākļi, un 90 % mazāk labvēlīgos apvidos vai apvidos, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 36. panta a) punkta i), ii) vai iii) apakšpunktā, kā tos noteikušas dalībvalstis saskaņā ar minētās regulas 50. un 94. pantu. Ienākumu samazinājumu aprēķina šādi:

a) rezultātu, kas iegūts, saražotā produkta daudzumu tā gada laikā, kad iestājušies nelabvēlīgie klimatiskie apstākļi, reizinot ar vidējo pārdošanas cenu minētajā gadā, atņemot no

b) rezultāta, kas iegūts, gada vidējo daudzumu, kas saražots iepriekšējo trīs gadu periodā (vai iepriekšējo trīs gadu vidējo saražoto daudzumu, ko nosaka, pamatojoties uz iepriekšējo piecu gadu periodu un izslēdzot augstāko un zemāko rādītāju), reizinot ar vidējo saņemto pārdošanas cenu.

Tādējādi summa, par kuru ir tiesības saņemt atbalstu, var tikt paaugstināta par citām izmaksām, kas radušās lauksaimniekam tāpēc, ka tas nav varējis novākt ražu nelabvēlīgo apstākļu dēļ.

3. Maksimālo zaudējumu summu, par kuru ir tiesības saņemt atbalstu, samazina

a) par visām summām, kas saņemtas saskaņā ar apdrošināšanas līgumiem, kā arī

b) par izmaksām, kas nav saistītas ar nelabvēlīgiem klimatiskiem apstākļiem.

4. Zaudējumus aprēķina par atsevišķu saimniecību. Tomēr, ja nelabvēlīgi laika apstākļi ir vienādi ietekmējuši plašu apvidu, atbalsta maksājumus iespējams pamatot ar vidējiem zaudējumiem, pieņemot, ka tie ir reprezentatīvi, un nevienam saņēmējam netiek izmaksāta pārmērīga kompensācija.

5. Atbalstu maksā tieši attiecīgajam lauksaimniekam vai ražotāju organizācijai, kurā lauksaimnieks ir biedrs. Ja atbalstu maksā ražotāju organizācijai, atbalsta summa nedrīkst pārsniegt to atbalsta summu, ko varētu piešķirt lauksaimniekam.

6. Kompensācija par lauku saimniecības ēku un iekārtu postījumiem, ko izraisījuši nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi, kuri pielīdzināmi dabas katastrofām, nedrīkst pārsniegt bruto atbalsta intensitāti 80 % un 90 % mazāk labvēlīgos apvidos vai apvidos, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 36. panta a) punkta i), ii) vai iii) apakšpunktā, kā tos noteikušas dalībvalstis saskaņā ar minētās regulas 50. un 94. pantu.

7. Notikums, kas atbilst 2. panta 8. punkta nosacījumiem, valsts iestādēm oficiāli jāatzīst par nelabvēlīgiem klimatiskiem apstākļiem, kuri pielīdzināmi dabas katastrofai.

8. Atbalstam par zaudējumiem, kas radušies pēc 2010. gada 1. janvāra, jābūt saistītam ar šādiem notikumiem:

a) notikumi, attiecībā uz kuriem lauksaimnieks ir noslēdzis apdrošināšanas līgumu, kas sedz vismaz 50 % no vidējās gada produkcijas vai ar produkciju saistītajiem ienākumiem, un

b) notikumi, kurus apdrošināšanas sabiedrība ir atzinusi par notikumiem, ko sedz apdrošināšana.

9. No 2011. gada 1. janvāra atbalsts saistībā ar zaudējumiem, ko izraisījis sausums, jāmaksā dalībvalstīm, kuras ir pilnībā īstenojušas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (14) 9. pantu attiecībā uz lauksaimniecību un nodrošina to, ka izmaksas par ūdensapgādes pakalpojumiem lauksaimniecībai tiek pilnībā atgūtas minētajā nozarē.

10. Atbalsta shēmas jāuzsāk trīs gadu laikā pēc izdevumu vai zaudējumu rašanās. Atbalsts jāizmaksā četru gadu laikā pēc attiecīgā notikuma.

12. pants

Atbalsts apdrošināšanas prēmiju maksājumiem

1. Atbalsts apdrošināšanas prēmijām ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 88. panta 3. punkta paziņošanas prasības, ja tas atbilst 2. un 3. punktā paredzētajiem nosacījumiem.

2. Bruto atbalsta intensitāte nedrīkst pārsniegt

a) 80 % no apdrošināšanas prēmiju izmaksām, ja apdrošināšanas polisē ir norādīts, ka tā sedz tikai tādus zaudējumus, ko radījuši nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi, kuri pielīdzināmi dabas katastrofām;

b) 50 % no apdrošināšanas prēmiju izmaksām, ja polisē ir norādīts, ka apdrošināšana sedz: i) šā punkta a) apakšpunktā minētos zaudējumus un citus zaudējumus, ko izraisījuši klimatiskie apstākļi; un/vai ii) zaudējumus, ko izraisījušas dzīvnieku un augu slimības vai kaitēkļu invāzija.

3. Atbalsts nedrīkst radīt šķēršļus iekšējo apdrošināšanas pakalpojumu tirgus darbībai. Atbalstu nedrīkst attiecināt tikai uz apdrošināšanu, ko nodrošina viena apdrošināšanas uzņēmējsabiedrība vai uzņēmējsabiedrību grupa, vai kam piemēro nosacījumu, ka apdrošināšanas līgums jāslēdz ar uzņēmējsabiedrību, kas reģistrēta attiecīgajā dalībvalstī.

13. pants

Atbalsts kvalitatīvu lauksaimniecības produktu ražošanas veicināšanai

1. Atbalsts kvalitatīvu lauksaimniecības produktu ražošanas veicināšanai ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 88. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja to piešķir 2. punktā minētajām attaisnotajām izmaksām un tas atbilst 3. līdz 6. punktā paredzētajiem nosacījumiem.

2. Atbalstu drīkst piešķirt, lai segtu šādu darbību izmaksas, ciktāl tās ir saistītas ar kvalitatīvu lauksaimniecības produktu ieguvi:

a) līdz 100 % no izmaksām tirgus izpētei, produktu izstrādei un noformējumam, ietverot atbalstu, ko piešķir pieteikumu sagatavošanai saistībā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietas nosaukumu vai īpaša rakstura sertifikātu atzīšanu saskaņā ar attiecīgajām Kopienas regulām;

b) līdz 100 % no izmaksām, lai ieviestu tādas kvalitātes nodrošināšanas sistēmas kā, piemēram, ISO 9000 vai ISO 14 000 sistēmas, pasākumus, kas balstīti uz riska analīzi un kritisko kontrolpunktu noteikšanu (HACCP), izsekojamības sistēmas un sistēmas, kas nodrošina autentiskuma un tirdzniecības standartu ievērošanu, vai vides audita sistēmas;

c) līdz 100 % no personāla apmācības izmaksām, lai piemērotu b) punktā minētās shēmas un sistēmas;

d) līdz 100 % no izmaksām, ko iekasē atzītas sertificētājas iestādes par kvalitātes nodrošināšanas un līdzīgu sistēmu sākotnēju sertificēšanu;

e) līdz 100 % no izmaksām saistībā ar obligātajiem kontroles pasākumiem, ko saskaņā ar Kopienas vai valstu tiesību aktiem veic kompetentās iestādes, vai kas tiek veikti to uzdevumā, ja vien Kopienas tiesību akti nepieprasa uzņēmumiem segt šādas izmaksas;

f) līdz summām, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 1698/2005 pielikumā palīdzībai saistībā ar minētās regulas 32. pantā paredzētajiem pasākumiem.

3. Atbalsts jāpiešķir attiecībā uz izmaksām par trešo personu veiktajiem pakalpojumiem un/vai pārbaudēm, ko veic trešās personas vai kādas struktūras to uzdevumā, piemēram, kompetentās pārvaldes iestādes vai to pilnvarotas organizācijas, kā arī neatkarīgas institūcijas, kas atbild par ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietas nosaukumu, bioloģiskās lauksaimniecības marķējumu un kvalitātes marķējumu izmantošanas kontroli un uzraudzību, ar noteikumu, ka šie apzīmējumi un marķējumi atbilst Kopienas tiesību aktiem. Atbalstu nedrīkst piešķirt ieguldījumu izdevumiem.

4. Atbalstu nedrīkst piešķirt to kontroles darbību izmaksu segšanai, kuras veic pats lauksaimnieks vai ražotājs, vai gadījumā, ja Kopienas tiesību aktos ir paredzēts, ka kontroles izmaksas sedz ražotāji, nenorādot faktiskos maksu apmērus.

5. Atbalstu piešķir natūrā subsidētu pakalpojumu veidā, un tas nedrīkst ietvert tiešus maksājumus naudā ražotājiem.

6. Atbalstam jābūt pieejamam visiem, kam, pamatojoties uz objektīvi definētiem nosacījumiem, attiecīgajā nozarē ir tiesības uz to pretendēt. Ja 2. punktā uzskaitītos pakalpojumus sniedz ražotāju grupas vai citas lauksaimnieku savstarpējā atbalsta organizācijas, dalība šādās grupās vai organizācijās nedrīkst būt nosacījums šā pakalpojuma pieejamībai. Jebkuram ieguldījumam attiecīgo grupu vai organizāciju administratīvo izmaksu segšanā, ko nesniedz grupas vai organizācijas biedrs, jābūt proporcionālam pakalpojuma sniegšanas izmaksām.

14. pants

Tehniskā atbalsta nodrošināšana lauksaimniecības nozarē

1. Atbalsts ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 88. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja to piešķir, lai segtu 2. punktā uzskaitīto tehniskā atbalsta darbību attaisnotās izmaksas, un tas atbilst 3. un 4. punktā paredzētajiem nosacījumiem.

2. Atbalstu drīkst piešķirt, lai segtu šādus attaisnotos izdevumus.

a) Par lauksaimnieku un laukstrādnieku izglītību un apmācību: i) izmaksas, kas rodas, organizējot mācību programmu; ii) dalībnieku ceļa un uzturēšanās izdevumus; iii) lauksaimnieka vai laukstrādnieka aizvietošanas izmaksas viņu prombūtnes laikā;

b) attiecībā uz aizvietošanas pakalpojumiem lauku saimniecībās lauksaimnieka, lauku saimniecības līdzīpašnieka vai laukstrādnieka aizvietošanas faktiskās izmaksas viņu slimības vai brīvdienu laikā;

c) attiecībā uz trešo pušu sniegtiem konsultāciju pakalpojumiem, tādām maksām par pakalpojumiem, kas nav nepārtrauktas vai periodiskas darbības un neattiecas uz uzņēmuma parastām darbības izmaksām, tādām kā parasti nodokļu konsultāciju pakalpojumi, regulāri juridiski pakalpojumi vai reklāma;

d) attiecībā uz uzņēmumu pieredzes apmaiņas forumu, konkursu, izstāžu un gadatirgu organizāciju un dalību tajos: i) dalības maksas; ii) ceļa izdevumi; iii) publikāciju izmaksas; iv) izstāžu telpu īre; v) simboliskas balvas konkursos, nepārsniedzot 250 euro katrai balvai vienam uzvarētājam;

e) ar noteikumu, ka netiek minēti atsevišķi uzņēmumi, zīmoli vai izcelsmes vietas (izņemot produktiem, uz kuriem attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 510/2006 (15)): i) zinātnisko atziņu popularizēšanai; ii) faktu materiālam par kvalitātes sistēmām, kurās var iekļaut citu valstu produktus, par produktiem un produktu uzturvērtības priekšrocībām, un ierosinājumiem to lietošanai;

f) publikācijām, piemēram, katalogiem vai tīmekļa vietnēm, kurās sniegts faktu materiāls par noteiktu reģionu ražotājiem vai noteiktu produktu ražotājiem, ar noteikumu, ka informācija un tās pasniegšanas veids ir neitrāls un visiem attiecīgajiem ražotājiem ir vienādas iespējas tikt atspoguļotiem šādā publikācijā.

3. Atbalsts var segt 100 % no 2. punktā uzskaitītajām izmaksām. Atbalstu piešķir natūrā subsidētu pakalpojumu veidā, un tas nedrīkst ietvert tiešus maksājumus naudā ražotājiem.

4. Atbalstam jābūt pieejamam visiem, kam, pamatojoties uz objektīvi definētiem nosacījumiem, attiecīgajā nozarē ir tiesības uz to pretendēt. Ja tehnisko atbalstu nodrošina ražotāju grupas vai citas lauksaimnieku savstarpējā atbalsta organizācijas, dalība šādās grupās vai organizācijās nedrīkst būt nosacījums šā pakalpojuma pieejamībai. Jebkuram ieguldījumam attiecīgo grupu vai organizāciju administratīvo izmaksu segšanā, ko nesniedz grupas vai organizācijas biedrs, jābūt proporcionālam pakalpojuma sniegšanas izmaksām.

15. pants

Atbalsts lopkopības nozarei

1. Šāds atbalsts uzņēmumiem, kas strādā lopkopības nozarē, ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē, un to atbrīvo no Līguma 88. panta 3. punkta noteiktās paziņošanas prasības:

a) atbalsts līdz 100 % no nobeigušos lopu aizvākšanas izmaksām un 75 % no šādu kautķermeņu iznīcināšanas izmaksām vai atbalsts, kas nepārsniedz apdrošināšanas prēmiju summu, ko lauksaimnieks ir maksājis par apdrošināšanu, kas sedz nobeigušos lopu aizvākšanas un iznīcināšanas izmaksas, vai

b) atbalsts līdz 100 % no kautķermeņu aizvākšanas un iznīcināšanas izmaksām, ja atbalsts tiek finansēts no maksājumiem vai obligātām iemaksām, kas paredzētas šādu kautķermeņu iznīcināšanas finansēšanai, ar noteikumu, ka šādi maksājumi vai iemaksas attiecas tikai uz gaļas nozari un tiek tieši piemērotas šai nozarei, un

c) atbalsts 100 % apmērā no nobeigušos lopu aizvākšanas un iznīcināšanas izmaksām, ja ir noteikts pienākums veikt šo nobeigušos lopu TSE testus, kā arī

d) atbalsts līdz 100 %, lai segtu TSE testu izmaksas.

Tomēr, ciktāl tas attiecas uz obligātu GSE pārbaudi liellopiem, kuri nokauti cilvēku uzturam, kopējais tiešais un netiešais atbalsts, ietverot Kopienas maksājumus, nedrīkst pārsniegt 40 euro par testu. Minētā summa attiecas uz kopējām testēšanas izmaksām, ietverot testu komplektu, paraugu ņemšanu, transportēšanu, testēšanu, uzglabāšanu un iznīcināšanu. Testēšanas pienākums var balstīties uz Kopienas vai attiecīgās valsts tiesību aktiem.

2. Šā panta 1. punktā paredzētais atbrīvojums iespējams ar noteikumu, ka ir izstrādāta konsekventa programma, lai dalībvalstī uzraudzītu un nodrošinātu visu nobeigušos lopu drošu aizvākšanu. Lai atvieglotu šāda valsts atbalsta pārvaldību, maksājums jāsaņem uzņēmējiem, kuru darbība ir pakārtota lauksaimnieka darbībai un kuri sniedz pakalpojumus, kas saistīti ar nobeigušos lopu aizvākšanu un/vai iznīcināšanu, ja ir iespējams pienācīgi pierādīt, ka valsts atbalstu pilnā apjomā izmanto lauksaimnieks.

3. Atbalsts nedrīkst ietvert tiešus maksājumus ražotājiem.

16. pants

Atbalsts, kas paredzēts dažās Padomes regulās

Šāds atbalsts maziem un vidējiem uzņēmumiem ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 88. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības:

a) dalībvalstu piešķirtais atbalsts, kas atbilst visiem nosacījumiem, kuri paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Regulā (EK) Nr. 999/2003, ar ko paredz dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilakses, kontroles un apkarošanas noteikumus (16), un jo īpaši tās 13. panta 4. punktā;

b) dalībvalstu piešķirtais atbalsts, kas atbilst visiem nosacījumiem, kuri paredzēti Padomes 1999. gada 17. maija Regulā (EK) Nr. 1255/1999 par piena un piena produktu tirgus kopīgo organizāciju (17) un jo īpaši tās 14. panta 2. punktā;

c) dalībvalstu piešķirtais atbalsts, kas atbilst visiem nosacījumiem, kuri paredzēti Padomes 2003. gada 29. septembra Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus lauksaimniekiem (18), un jo īpaši tās 87. pantā, 107. panta 3. punktā un 125. panta 5. punkta pirmajā daļā;

d) dalībvalstu piešķirtais atbalsts saskaņā ar 15. panta 6. punktu Padomes 1996. gada 28. oktobra Regulā (EK) Nr. 2200/96 par augļu un dārzeņu tirgus kopīgo organizāciju (19).

3. NODAĻA

KOPĒJIE UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI

17. pants

Pasākumi pirms atbalsta piešķiršanas

1. Lai varētu pretendēt uz atbrīvojumu, kas paredzēts šajā regulā, atbalstu saskaņā ar atbalsta shēmu attiecībā uz veiktajām darbībām vai saņemtajiem pakalpojumiem piešķir tikai pēc tam, kad saskaņā ar šo regulu ir izveidota un publicēta atbalsta shēma.

Ja atbalsta shēma automātiski dod tiesības saņemt atbalstu, nepieprasot turpmāku rīcību administratīvā līmenī, pašu atbalstu veiktajām darbībām vai saņemtajiem pakalpojumiem drīkst piešķirt tikai pēc tam, kad saskaņā ar šo regulu ir izveidota un publicēta atbalsta shēma.

Ja atbalsta shēma paredz pieteikuma iesniegšanu attiecīgajai kompetentajai iestādei, pašu atbalstu veiktajām darbībām vai saņemtajiem pakalpojumiem drīkst piešķirt tikai pēc tam, kad ir izpildīti šādi nosacījumi:

a) atbalsta shēmai jābūt izveidotai un publicētai saskaņā ar šo regulu;

b) iesniegumam par atbalsta piešķiršanu jābūt pienācīgi iesniegtam attiecīgajai kompetentajai iestādei;

c) attiecīgajai kompetentajai iestādei pieteikums jāapstiprina tā, lai minētai iestādei būtu pienākums piešķirt atbalstu, skaidri norādot piešķiramā atbalsta summu vai to, kā šī summa tiks aprēķināta; kompetentā iestāde var veikt šādu apstiprināšanu tikai tad, ja nav izsmelts atbalstam un atbalsta shēmai pieejamais budžets.

2. Lai varētu pretendēt uz atbrīvojumu, kas paredzēts šajā regulā, individuālo atbalstu, kas nav ietverts nevienā atbalsta shēmā, piešķir attiecībā uz veiktajām darbībām vai saņemtajiem pakalpojumiem tikai pēc tam, kad ir izpildīti 1. punkta trešās daļas b) un c) apakšpunktā noteiktie kritēriji.

3. Šo pantu nepiemēro 16. pantā minētajam atbalstam.

18. pants

Kumulācija

1. Atbalsta maksimālo apjomu, kas noteikts 4. līdz 15. pantā, piemēro neatkarīgi no tā, vai atbalstītais projekts vai darbība finansēti tikai no valsts līdzekļiem, vai daļēji no Kopienas līdzekļiem.

2. Atbalstu, kas atbrīvots ar šo regulu, nevar kumulēt ar jebkuru citu valsts atbalstu Līguma 87. panta 1. punkta nozīmē vai dalībvalstu finansiālo ieguldījumu, ieskaitot tādu, uz kuru attiecas Regulas (EK) Nr. 1698/2005 88. panta 1. punkta otrā daļa, vai Kopienas finansiālo ieguldījumu saistībā ar tām pašām attaisnotajām izmaksām, ja šīs kumulācijas rezultātā atbalsta intensitāte pārsniegtu šajā regulā noteikto maksimumu.

3. [Atbalstu, kas atbrīvots ar šo regulu, nevar apvienot ar de minimis atbalstu Regulas (EK) Nr. 1680/2004 nozīmē attiecībā uz tiem pašiem attaisnotajiem izdevumiem vai ieguldījumu projektu, ja šādas uzkrāšanas rezultātā atbalsta intensitāte paaugstinās un pārsniedz šajā regulā noteikto.]

19. pants

Pārskatāmība un uzraudzība

1. Vēlākais 10 darba dienu laikā pirms stājas spēkā atbalsta shēma (vai pirms tiek piešķirts individuālais atbalsts, kas neietilpst nevienā shēmā), ko atbrīvo ar šo regulu, dalībvalstis nosūta Komisijai informācijas kopsavilkumu par šādu atbalsta shēmu vai par individuālo atbalstu publicēšanai Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, izmantojot formu, kas noteikta I pielikumā. Informāciju nosūta elektroniski. Piecu darba dienu laikā pēc minētā kopsavilkuma saņemšanas Komisija nosūta paziņojumu par saņemšanu ar identifikācijas numuru un publicē kopsavilkumu internetā.

2. Dalībvalstis glabā detalizētu dokumentāciju attiecībā uz atbalsta shēmām, kas atbrīvotas ar šo regulu, individuālo atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar šīm shēmām, un individuālo atbalstu, kas atbrīvots ar šo regulu un ko piešķir neatkarīgi no pastāvošajām atbalsta shēmām. Šādā dokumentācijā ir visa vajadzīgā informācija, lai noteiktu, vai ir izpildīti šajā regulā noteiktie atbrīvojuma nosacījumi, ietverot informāciju par uzņēmuma statusu kā par MVU. Dokumentāciju par individuālo atbalstu dalībvalstis glabā 10 gadus no dienas, kad tas ir piešķirts, un attiecībā uz atbalsta pasākumu shēmu to glabā 10 gadus no dienas, kad piešķirts pēdējais individuālais atbalsts saskaņā ar šādu shēmu. Pēc rakstiska pieprasījuma attiecīgā dalībvalsts 20 darba dienu laikā vai ilgākā laikā, ko var noteikt pieprasījumā, sniedz Komisijai visas ziņas, ko Komisija uzskata par nepieciešamām, lai izvērtētu, vai ir ievēroti šīs regulas nosacījumi.

3. Dalībvalstis elektroniski, saskaņā ar paraugu II pielikumā, sagatavo ziņojumu par šīs regulas piemērošanu attiecībā uz katru pilnu vai nepilnu kalendāro gadu, kura laikā šo regulu piemēro. Šo ziņojumu var iestrādāt gada pārskatā, kas jāiesniedz dalībvalstīm, ievērojot Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (20) 21. panta 1. punktu, un to iesniedz līdz nākamā gada 30. jūnijam pēc tā kalendārā gada, par kuru ir pārskats. Līdz šim datumam dalībvalstis iesniedz atsevišķu ziņojumu par maksājumiem, kas veikti saskaņā ar šīs regulas 10. un 11. pantu, norādot attiecīgajā kalendārajā gadā izmaksātās summas, maksājuma nosacījumus, attiecīgās slimības saskaņā ar 10. pantu un attiecībā uz 11. pantu — piemērotu meteoroloģisko informāciju, ar kuru pierāda klimatisko apstākļu veidu, laiku, relatīvos apmērus un atrašanās vietu, kā arī to ietekmi uz ražošanu, par kuru tiek piešķirta kompensācija.

4. Tiklīdz atbalsta shēma stājas spēkā vai tiklīdz piešķir individuālo atbalstu neatkarīgi no atbalsta shēmas, ko atbrīvo ar šo regulu, dalībvalstis publicē internetā pilnu minētās atbalsta shēmas tekstu vai kritērijus un nosacījumus, ar kādiem ir piešķirts minētais individuālais atbalsts. Komisijai paziņo tīmekļa vietni, norādot tiešu saiti piekļuvei shēmas tekstam, un iesniedz informācijas kopsavilkumu par atbalstu, kas pieprasīts atbilstoši 1. punktam. To arī ietver gada pārskatā, ko iesniedz saskaņā ar 3. punktu.

5. Šā panta 1. punktu nepiemēro 16. pantā minētajam atbalstam.

20. pants

Regulas (EK) Nr. 70/2001 grozījumi

Regulu (EK) Nr. 70/2001 groza šādi.

1) Regulas 1. panta 2. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “a) zivsaimniecības un akvakultūras produktiem, uz kuriem attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 104/2000 (21), un darbībām, kas saistītas ar lauksaimniecības produktu primāro ražošanu; uz tādu produktu ražošanu un tirdzniecību, kas atdarina vai aizstāj pienu un piena produktus;

2) Regulas 2. pantu groza šādi: a) regulas 2. pantam pievieno šādus k) līdz n) punktus: “k) “lauksaimniecības produkti” ir i) Līguma I pielikumā minētie produkti, izņemot zivsaimniecības un akvakultūras produktus, uz kuriem attiecas Regula (EK) Nr. 104/2000; ii) produkti ar KN kodiem 4502, 4503 un 4505 (korķa izstrādājumi); iii) produkti, kas paredzēti piena vai piena produktu atdarināšanai vai aizstāšanai, kā minēts Padomes Regulas (EEK) Nr. 1898/87 3. panta 2. punktā; l) “produkti, kas atdarina vai aizstāj pienu un piena produktus” ir produkti, kurus varētu sajaukt ar pienu un/vai piena produktiem, bet kuru sastāvs atšķiras no šādiem produktiem tādējādi, ka tie satur taukus un/vai olbaltumvielas, kas nav piena tauki un/vai olbaltumvielas, ar vai bez olbaltumvielām, kas iegūtas no piena (“produkti, kas nav piena produkti”, kā minēts Regulas (EEK) Nr. 1898/87 3. panta 2. punktā (22); m) “lauksaimniecības produktu pārstrāde” ir process, kuram pakļauj lauksaimniecības produktus, tajā iegūstot citus lauksaimniecības produktus; n) “lauksaimniecības produkta tirdzniecība” ir glabāšana vai izlikšana pārdošanai, piedāvāšana pārdošanai, piegāde vai jebkāda cita veida laišana tirgū.”

3) Regulas 4. pantam pievieno šādu 7. punktu: “7. Ja ieguldījums attiecas uz Līguma I pielikumā minēto lauksaimniecības produktu pārstrādi un tirdzniecību, bruto atbalsta intensitāte nedrīkst pārsniegt 15 %. Tomēr, ja atbalsts ir piešķirts saskaņā ar pārskatāmu uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus atbalsta projektiem ar maksimālo intensitāti līdz 15 %, no 15 % līdz 30 % un augstāku par 30 %, atbalsta intensitāti var paaugstināt līdz a) 75 % no attaisnotajiem ieguldījumiem attālākajos reģionos; b) 65 % no attaisnotajiem ieguldījumiem nelielajās Egejas jūras salās Padomes Regulas (EK) Nr. 2019/93 nozīmē (23); c) 50 % no attaisnotajiem ieguldījumiem reģionos, kas atbilst EK Līguma 87. panta 3. punkta a) apakšpunkta kritērijiem; d) 40 % no attaisnotajiem ieguldījumiem citos reģionos. Šādos gadījumos atbalsta shēmas budžetam ir jābūt precīzi noteiktam un iepriekš publiskotam. Pieejamais budžets vispirms jāiedala projektiem grupā ar zemāko pieprasīto atbalsta intensitāti. Tikai atlikušos līdzekļus drīkst piešķirt projektiem no nākamajām atbalsta intensitātes grupām. Uzaicinājumam iesniegt priekšlikumus ir jāveic pietiekama izziņošana, lai atvērtu tirgu konkurencei un nodrošinātu iespēju pārliecināties par procedūras objektivitāti. Šādus uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus iespējams publicēt atkārtoti visā atbalsta režīma darbības laikā, taču ne biežāk kā vienu reizi gadā.

21. pants

Pārejas posma pasākumi

Atbalsta shēmām, kas atbrīvotas ar Regulu (EK) Nr. 1/2004 un kas atbilst šīs regulas nosacījumiem, šo atbrīvojumu turpina piemērot, kamēr ir spēkā šī regula.

22. pants

Stāšanās spēkā un piemērošana

1. Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim.

2. Šīs regulas spēkā stāšanās dienā vēl neizvērtētos paziņojumus izvērtē saskaņā ar tās noteikumiem. Ja nav izpildīti šīs regulas nosacījumi, Komisija izskata šos neizskatītos paziņojumus saskaņā ar Kopienas pamatnostādnēm valsts atbalstam lauksaimniecības nozarē.

Individuālais atbalsts un atbalsta shēmas, kas īstenotas pirms šīs regulas spēkā stāšanās dienas, kā arī atbalsts, kas piešķirts saskaņā ar šīm shēmām bez Komisijas apstiprinājuma un neievērojot Līguma 88. panta 3. punktā noteikto paziņošanas prasību, ir saderīgs ar kopējo tirgu Līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un tiek atbrīvots, ja atbilst nosacījumiem, kas paredzēti šīs regulas 3. pantā, izņemot minētā panta 1. punkta un 2. punkta b) un c) apakšpunktā ietvertās prasības par atsauci uz šo regulu un to, ka 19. panta 1. punktā paredzētais kopsavilkums ir iesniegts pirms atbalsta piešķiršanas. Atbalsta pasākumus, kas neatbilst šiem nosacījumiem, Komisija izvērtē saskaņā ar attiecīgajiem principiem, pamatnostādnēm un paziņojumiem.

3. Atbalsta shēmām, kuras ir atbrīvotas saskaņā ar šo regulu, atbrīvojumu piemēro sešus mēnešus pēc šīs regulas darbības beigšanās datuma.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, ... Komisijas vārdā — ... Komisijas loceklis

(1) OV L 142, 14.5.1998., 1. lpp.

(2) OV L 10, 13.1.2001., 33. lpp.

(3) OV C 28, 1.2.2000., 2. lpp. (Labotais variants OV C 232, 12.8.2000., 19. lpp.)

(4) OV L 1, 3.1.2004., 1. lpp.

(5) OV L 160, 26.6.1999., 80. lpp.

(6) OV L 277, 21.10.2005., 1. lpp.

(7) OV L 325, 28.10.2004., 4. lpp.

(8) OV L 17, 21.1.2000., 22. lpp.

(9) OV L 277, 21.10.2005., 1. lpp.

(10) OV L 147, 31.5.2001., 1. lpp.

(11) OV C 244, 1.10.2004., 2. lpp.

(12) OV L 184, 27.7.1993., 1. lpp.

(13) OV L 224, 18.8.1990., 19. lpp.

(14) OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp.

(15) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.

(16) OV L 147, 31.5.2001., 1. lpp.

(17) OV L 160, 26.6.1999., 48. lpp.

(18) OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp.

(19) OV L 297, 21.11.1996., 1. lpp.

(20) OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp.

(21) OV L 1, 21.1.2000., 22. lpp.”

(22) OV L 182, 3.7.1987., 36. lpp.

(23) OV L 184, 27.7.1993., 1. lpp.”

I PIELIKUMS Forma, kādā jāiesniedz informācijas kopsavilkums, ja ir īstenota atbalsta shēma, kas atbrīvota ar šo regulu, vai ja neatkarīgi no kādas atbalsta shēmas ir piešķirts individuālais atbalsts, kas atbrīvots ar šo regulu Informācijas kopsavilkums par valsts atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) […] Dalībvalsts Reģions (Norādīt reģiona nosaukumu, ja atbalstu piešķir vietēja vai reģionāla pārvaldes iestāde.) Atbalsta shēmas nosaukums vai individuālā atbalsta saņēmēja uzņēmuma nosaukums (Norādīt atbalsta shēmas nosaukumu vai — individuālā atbalsta gadījumā — saņēmēja nosaukumu.) Juridiskais pamats (Norādīt precīzu atsauci uz valsts tiesību aktu, kas reglamentē atbalsta shēmu vai individuālo atbalstu.) Saskaņā ar atbalsta shēmu plānotie gada izdevumi vai uzņēmumam piešķirtā individuālā atbalsta kopsumma (Summas jāizsaka euro vai atbilstošā gadījumā — attiecīgās valsts valūtā. Atbalsta shēmas gadījumā norādīt kopējo budžeta apropriācijas(-u) summu gadā vai nodokļu zaudējumu novērtējumu gadā visiem atbalsta veidiem, ko aptver šī shēma. Individuālā atbalsta piešķiršanas gadījumā: norādīt kopējo atbalsta summu/nodokļu zaudējumu. Vajadzības gadījumā norādīt arī to, cik gadus atbalstu maksās pa daļām vai cik gadus radīsies nodokļu zaudējumi. Abos gadījumos — attiecībā uz garantijām — norādīt (maksimālo) garantēto aizdevumu summu.) Atbalsta maksimālā intensitāte (Norādīt atbalsta maksimālo intensitāti vai atbalsta maksimālo summu katram attaisnotajam pasākumam.) Īstenošanas datums (Norādīt datumu, no kura drīkst piešķirt atbalstu saskaņā ar šo shēmu, vai datumu, kad ir piešķirts individuālais atbalsts.) Atbalsta shēmas vai individuālā atbalsta ilgums (Norādīt datumu (gadu un mēnesi), līdz kuram drīkst piešķirt atbalstu saskaņā ar shēmu vai — individuālā atbalsta gadījumā un pēc vajadzības — paredzamo dienu (gadu un mēnesi), kad jāveic pēdējā iemaksa.) Atbalsta mērķis (Galvenais mērķis ir atbalsts MVU. Norādīt citus papildus izraudzītus (sekundārus) mērķus. Norādīt pantu vai pantus [4. līdz 16. pants], ko izmanto, un attaisnotās izmaksas, ko sedz saskaņā ar shēmu vai individuālo atbalstu.) Attiecīgā(-s) nozare(-s) (Norādīt dzīvnieku produkcijas veidu (piemēram, cūkas/mājputni) vai attiecīgo augkopības veidu (piemēram, āboli/tomāti).) Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese Tīmekļa vietne (Norādīt tīmekļa vietni, kurā var atrast pilnu tekstu par shēmu vai kritērijus un nosacījumus, ar kādiem ir piešķirts individuālais atbalsts ārpus atbalsta shēmas.) Cita informācija