PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

1.1.Pamatinformācija

ES patērētāji un e-mazumtirgotāji vienotā tirgus priekšrocības neizmanto pilnā mērā. 2014. gadā no citām ES valstīm preces tiešsaistē iegādājās tikai 15 % patērētāju, lai gan savā valstī to darīja 44 %; 2014. gadā vairāk nekā trīs ceturtdaļas (84 %) no pārdošanas apjoma tiešsaistē bija no valsts, kurā atrodas pārdevējs uzņēmums. Eiropas Parlamenta veiktajā pētījumā lēsts, ka pilnībā funkcionējoša digitālā vienotā tirgus izveides iespējamais ieguldījums Eiropas IKP varētu būt EUR 415 miljardi. Ieguvumi no pārrobežu e-komercijas tiek lēsti 0,27 % apmērā no IKP. Pārrobežu e-komercija dod tiešu labumu arī iedzīvotājiem un uzņēmumiem, nodrošinot viņiem iespēju piekļūt plašākam preču un pakalpojumu klāstam un zemākām cenām, ko rada lielāka cenu konkurence.

Ir daudz iemeslu, kādēļ nenotiek iegāde no citām dalībvalstīm vai pārdošana uz tām. Komisijas paziņojumā „Digitālā vienotā tirgus stratēģija Eiropai” ir izklāstīta virkne pasākumu, kuru mērķis ir uzlabot patērētāju un uzņēmumu piekļuvi tiešsaistes precēm un pakalpojumiem visā Eiropā. Minētie pasākumi ir šādi: novērst nepamatotu ģeogrāfisko diskrimināciju un cita veida diskrimināciju dzīvesvietas vai valstspiederības dēļ; vēl vairāk saskaņot patērētāju līgumu normas attiecībā uz preču pārdošanu tiešsaistē un citu veidu tālpārdošanu un digitālā satura piegādi; un pārskatīt regulu par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā.

Komisijas 2012. gada paziņojums par e-komerciju [e-tirdzniecību] internetā pasūtītu preču fizisku piegādi izvirza par vienu no galvenajiem e-komercijas izaugsmes aspektiem. Pēc tam Komisija 2013. gada Paku piegādes ceļvedī noteica pasākumus, kas veicami, lai īstenotu trīs mērķu kopumus, proti, i) nodrošināt lielāku pārredzamību un uzlabot informētību visiem e-komercijas vērtības ķēdē iesaistītajiem, ii) uzlabot piegādes risinājumu pieejamību, kvalitāti un cenu pieņemamību un iii) uzlabot patērētāju sūdzību izskatīšanas un tiesiskās aizsardzības mehānismus. Ir veikti daži uzlabojumi attiecībā uz i) pakalpojumu kvalitāti, tostarp vispārējā pakalpojuma sniedzēju sadarbspējas iniciatīva un ceturtais standartizācijas pieprasījums CEN/TC33, un (ii) informācijas sniegšanu patērētājiem, kas panākta, izstrādājot Eiropas uzticības zīmes pirkumiem tiešsaistē. Tomēr pasākumi vēl jāveic attiecībā uz cenu noteikšanas pārredzamību un pastiprinātu regulatīvo uzraudzību, ņemot vērā, ka dažu pārrobežu pakalpojumu cenas joprojām ir augstas un ne visas valsts regulatīvās iestādes spēj ievākt datus, kas vajadzīgi paku piegādes tirgus attīstības uzraudzībai, jo atšķiras to kompetences un paku piegādes pakalpojumu definīcija. Kad tika ieviests patlaban spēkā esošais Eiropas regulējums pasta pakalpojumu jomā, proti, Direktīva 97/67/EK, tā galvenokārt pievērsās vēstuļu pastam un vairums paku piegādes pakalpojumu neietilpa vispārējā pakalpojuma tvērumā, taču tagad vēstuļu pasts veido mazāk nekā pusi no Eiropas pasta nozares ieņēmumiem.

Patērētāji un mazie uzņēmumi ziņo, ka ar paku piegādi saistītās problēmas, jo īpaši augstās cenas, liedz tiem vairāk pārdot uz citām dalībvalstīm vai vairāk iegādāties no tām. Pētījumi liecina, ka pārrobežu publiskās cenas, ko noteikuši vispārējā pakalpojuma sniedzēji, bieži vien trīs līdz piecas reizes pārsniedz iekšzemes ekvivalentu un ka šīs atšķirības nav izskaidrojamas ar darbaspēka vai citām izmaksām galamērķa valstī. Šķietami līdzīgu izcelsmes valstu cenas [par sūtījumiem] salīdzināmos attālumos dažkārt būtiski atšķiras bez acīmredzamiem pamatojošiem izmaksu faktoriem.

Augstām paku pārrobežu piegādes cenām ir vairāki iemesli. Pirmkārt, paku pārrobežu piegādes tirgū pastāv salīdzinoši lieli šķēršļi ienākšanai tirgū (piemēram, neatgūstamās izmaksas). Tie var ģeogrāfiski ierobežot jaunu konkurentu ienākšanu, jo operatoriem, attīstot plašus piegādes tirgus (un regulārus vai pastāvīgus pakalpojumus), rodas augstas fiksētās izmaksas. Ja arī konkurence pastāv, tā ir koncentrēta uz lielu apjomu sūtītājiem, piemēram, lieliem e-mazumtirgotājiem, kuri spēj ar piegādes operatoriem vienoties par cenām, kuru pamatā ir individuālas atlaides. Mazāki mazumtirgotāji un individuāli patērētāji (kuru sūtījumu apjomi nav pietiekami, lai varētu saņemt individuālas atlaides) par paku pārrobežu piegādi maksā ievērojami augstākas publiskās cenas un tos apkalpo mazāk operatoru, jo īpaši attālos reģionos, kur var būt tā, ka piegādi bez papildmaksas veic tikai vispārējā pakalpojuma sniedzējs.

Otrkārt, neefektīva, nekonsekventa vai neesoša regulatīvā uzraudzība rada šķēršļus vienotajam tirgum. Atšķirīgi valstu tiesiskie regulējumi un dažādās pieejas, kā dalībvalstis ir īstenojušas Direktīvu 97/67/EK, ir bijuši par iemeslu tam, ka daudzām valstu regulatīvajām iestādēm nav pietiekama pilnvarojuma uzraudzīt paku pārrobežu piegādes tirgu. Tāpēc tām trūkst informācijas, kas nepieciešama, lai identificētu iespējamus tirgus trūkumus vai regulatīvas problēmas. Pasta pakalpojumu tiesiskā regulējuma sadrumstalotība rada sarežģījumus arī paku pārrobežu piegādes pakalpojumu sniedzējiem.

Treškārt, aizvien trūkst informācijas par paku piegādes tirgu, tostarp pieejamajiem piegādes pakalpojumiem, pakalpojumu sniedzējiem un cenām. Daudzi uzņēmumi un privātpersonas zina tikai dažus operatorus, kuru pakalpojumus tie varētu izmantot, un bieži vien tie pamatā izvēlas izmantot vispārējā pakalpojuma sniedzēju. Tas apgrūtina jauno operatoru iespējas iegūt tirgus daļu un samazina konkurences spiedienu uz esošajiem operatoriem, kā rezultātā mazinās stimuls uzlabot pakalpojumu kvalitāti un palielinās cenas. Lai novērstu informācijas trūkumu, Komisija izmanto COSME finansējumu, ar ko atbalsta piegādes pakalpojumu informācijas platformas izveidi. Tā e-mazumtirgotājiem palīdzēs iegūt vairāk informācijas par iespējamajām piegādes alternatīvām un izdarīt labāku izvēli. Turklāt sagaidāms, ka ar platformas starpniecību vidējā termiņā tiks izstrādāti līdzekļi, kas ļaus maziem sūtītājiem savus sūtījumus apvienot, tādējādi paverot tiem iespēju izmantot zemākas cenas. Īpaša saite uz šo platformu būs iekļauta šim jautājumam veltītā Komisijas tīmekļvietnē, kas tiks izveidota saskaņā ar šīs regulas noteikumiem.

Visbeidzot, daži e-mazumtirgotāji klientiem par piegādi prasa lielāku maksu, nekā maksā paši. Uzcenojums ir lielāks, sūtot uz citām valstīm vai valsts attāliem vai nomaļiem reģioniem, piemēram, salām. Augstāku maksu par piegādi uz attālākiem reģioniem prasa daži piegādes operatori, bet ne visi: lielākā daļa vispārējā pakalpojumu sniedzēju visā valsts teritorijā piemēro vienotu tarifu.

1.2.Mērķi

Šīs regulas vispārīgais mērķis ir risināt konkrētus jautājumus saistībā ar paku pārrobežu piegādes pakalpojumiem; tādējādi tā papildina ar nozari saistītās regulatīvās un standartizācijas darbības, kas aprakstītas iepriekš. Tā balstās arī uz noteikumiem par paku pārrobežu piegādes pakalpojumiem, kuri paredzēti Direktīvā 97/67/EK, kas grozīta ar Direktīvu 2002/39/EK un Direktīvu 2008/6/EK (turpmāk “Direktīva 97/67/EK”), un papildina tos.

Šā priekšlikuma konkrētie mērķi ir šādi:

1) palielināt tirgu darbības rezultativitāti, a) panākot, ka paku piegādes tirgu regulatīvā uzraudzība ir efektīvāka un konsekventāka, un b) sekmējot konkurenci, un

2) palielināt tarifu pārredzamību, lai a) mazinātu nepamatotas tarifu atšķirības un b) samazinātu tarifus, ko maksā privātpersonas un mazie uzņēmumi, jo īpaši attālos reģionos.

Šie konkrētie mērķi atbalsta plašākā digitālā vienotā tirgus mērķus: palielināt pārrobežu e-komerciju un digitālo iekļaušanu.

1.3.Politiskais konteksts

Labāka piekļuve digitālajām precēm un pakalpojumiem ir viens no trim pīlāriem, uz kuriem balstās digitālā vienotā tirgus stratēģija, kas ir viena no desmit Žana Kloda Junkera vadītās Komisijas prioritātēm. Digitālā vienotā tirgus stratēģijā Komisija ir apņēmusies 2016. gada pirmajā pusgadā uzsākt pasākumus cenu noteikšanas pārredzamības uzlabošanai un paku pārrobežu piegādes regulatīvās uzraudzības pastiprināšanai.