EIROPAS KOMISIJA Briselē, 23.11.2016 COM(2016) 850 final 2016/0360(COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz sviras rādītāju, neto stabila finansējuma rādītāju, prasībām pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām, darījuma partnera kredītrisku, tirgus risku, riska darījumiem ar centrālajiem darījumu partneriem, riska darījumiem ar kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, lieliem riska darījumiem, ziņošanas un informācijas atklāšanas prasībām un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (Dokuments attiecas uz EEZ) {SWD(2016) 377 final}

{SWD(2016) 378 final}



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Ierosinātie grozījumi Regulā (ES) Nr. 575/2013 (Kapitāla prasību regula jeb KPR) ir daļa no tiesību aktu paketes, kurā ietilpst arī grozījumi Direktīvā 2013/36/ES (Kapitāla prasību direktīva jeb CRD), Direktīvā 2014/59/ES (Banku atveseļošanas un noregulējuma direktīva jeb BAND), kā arī Regulā (ES) Nr. 806/2014 (Vienotā noregulējuma mehānisma regula jeb VNMR).Ierosinātie grozījumi Regulā (ES) Nr. 575/2013 (Kapitāla prasību regula jeb KPR) ir daļa no tiesību aktu paketes, kurā ietilpst arī grozījumi Direktīvā 2013/36/ES (Kapitāla prasību direktīva jeb CRD), Direktīvā 2014/59/ES (Banku atveseļošanas un noregulējuma direktīva jeb BAND), kā arī Regulā (ES) Nr. 806/2014 (Vienotā noregulējuma mehānisma regula jeb VNMR).Priekšlikuma pamatojums un mērķi Pēdējo gadu laikā ES ir īstenojusi ievērojamu finanšu pakalpojumu tiesiskā regulējuma reformu, lai uzlabotu to iestāžu (t.i., kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību), kas darbojas ES finanšu sektorā, noturību, galvenokārt balstoties uz pasaules standartiem, kas tika saskaņoti ar ES partneriem starptautiskā līmenī. Jo īpaši reformas paketē bija iekļauta Regula (ES) Nr. 575/2013 (Kapitāla prasību regula jeb KPR) un Direktīva (ES) 2013/36/ES (Kapitāla prasību direktīva jeb KPD) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz iestādēm un šo iestāžu uzraudzību, Direktīva 2014/59/ES (Banku atveseļošanas un noregulējuma direktīva jeb BAND) par iestāžu atveseļošanu un noregulējumu un Regula (ES) Nr. 806/2014 par vienoto noregulējuma mehānismu (VNM). Šie pasākumi tika pieņemti kā atbilde uz finanšu krīzi, kas attīstījās 2007.–2008. gadā, un atspoguļo starptautiski saskaņotus standartus. Lai gan reformas ir padarījušas finanšu sistēmu stabilāku un noturīgāku pret dažādu veidu iespējamiem nākotnes satricinājumiem un krīzēm, tās vēl nerisina visas identificētās problēmas visaptveroši. Tādēļ šo priekšlikumu mērķis ir pabeigt reformu plānu, novēršot atlikušās nepilnības un īstenojot atsevišķus nepabeigtus reformas elementus, kuriem ir izšķirīga nozīme iestāžu noturības nodrošināšanā, bet kurus tikai nesen ir beiguši izstrādāt pasaules standartu noteicēji (t.i., Bāzeles Banku uzraudzības komiteja (BBUK) un Finanšu stabilitātes padome (FSB)): saistošs sviras rādītājs, kas liegs iestādēm pārmērīgi palielināt sviru, piemēram, lai kompensētu zemu rentabilitāti; saistošs neto stabila finansējuma rādītājs (NSFR), kas būs balstīts uz iestāžu uzlabotajiem finansējuma profiliem un ar ko izveidos saskaņotu standartu attiecībā uz to, cik daudz stabilu ilgtermiņa finansējuma avotu iestādei vajadzīgs, lai pārdzīvotu tirgus un finansējuma spriedzes posmus; riska pakāpei atbilstošākas pašu kapitāla (t.i., kapitāla) prasības iestādēm, kuras ievērojamā apmērā tirgojas ar vērtspapīriem un atvasinātajiem instrumentiem, kā rezultātā tiks novērstas pārlieku lielas atšķirības prasībās, kas nav balstītas uz iestāžu riska profiliem; visbeidzot, bet ne mazāk svarīgi — jauni kopējās zaudējumu absorbcijas spējas (TLAC) standarti globālām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (G-SNI), kuri noteiks šīm iestādēm pienākumu uzturēt lielāku zaudējumu absorbcijas un rekapitalizācijas spēju, uzlabos starpsavienojumus starptautiskajos finanšu tirgos un vēl vairāk stiprinās ES spēju noregulēt grūtībās nonākušas G-SNI, vienlaikus mazinot riskus nodokļu maksātājiem. Komisija savā 2015. gada 24. novembra paziņojumā atzina, ka nepieciešams vēl vairāk mazināt risku, un apņēmās nākt klajā ar tiesību akta priekšlikumu, kas balstīts uz iepriekš uzskaitītajiem starptautiskajiem nolīgumiem. Šādi riska mazināšanas pasākumi ne tikai vēl vairāk stiprinās Eiropas banku sistēmas noturību un tirgu uzticēšanos tai, bet arī kalpos par pamatu turpmākajam progresam banku savienības izveides pabeigšanā. Nepieciešamība spert tālākus likumdošanas soļus attiecībā uz risku mazināšanu finanšu nozarē ir atzīta arī Ekonomikas un finanšu padomes 2016. gada 17. jūnija secinājumos. Arī Eiropas Parlamenta 2016. gada 10. marta rezolūcijā par banku savienību — 2015. gada ziņojumā norādīts uz atsevišķām esošā tiesiskā regulējuma jomām, ko varētu risināt turpmāk. Vienlaikus Komisijai bija jāņem vērā spēkā esošais tiesiskais regulējums un jaunās reglamentējošo noteikumu izmaiņas starptautiskā līmenī un jāreaģē uz problēmām, kas ietekmē ES ekonomiku, sevišķi nepieciešamību veicināt izaugsmi un nodarbinātību ekonomikas nenoteiktības periodā. Lai stiprinātu Savienības ekonomiku, ir izveidotas dažādas nozīmīgas politiskās iniciatīvas, piemēram, Investīciju plāns Eiropai (ESIF) un kapitāla tirgu savienība. Iestāžu iespējas finansēt ekonomiku ir jāuzlabo, nekaitējot tiesiskā regulējuma stabilitātei. Lai nodrošinātu, ka nesenās finanšu nozares reformas nevainojami mijiedarbojas gan savā starpā un ar jaunajām politikas iniciatīvām, gan ar nesenajām plašākajām finanšu nozares reformām, Komisija, balstoties uz aicinājumu sniegt pierādījumus, padziļināti vispusīgi izvērtēja spēkā esošo tiesisko regulējumu finanšu pakalpojumu nozarē (ieskaitot KPR, KPD, BAND un VNMR). Gaidāmā pasaules standartu pārskatīšana tika izvērtēta arī no plašākas ekonomiskās ietekmes perspektīvas. Grozījumi, pamatojoties uz starptautiska līmeņa norisēm, pilnā apmērā Savienības tiesībās īsteno starptautiskos standartus, kuros veikti atsevišķi precizējumi, lai atspoguļotu ES īpatnības un plašākas politikas apsvērumus. Piemēram, ES mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) un infrastruktūras projektu izteiktā paļaušanās uz banku finansējumu nosaka, ka nepieciešami konkrēti reglamentējoši precizējumi, lai nodrošinātu, ka iestādes joprojām var tos finansēt, tā kā tie ir vienotā tirgus pamatā. Ir nepieciešama nevainojama mijiedarbība ar esošajām prasībām, piemēram, attiecībā uz atvasināto instrumentu riska darījumu centralizētu tīrvērti un nodrošinājuma sniegšanu, vai pakāpeniska pāreja uz atsevišķām jaunajām prasībām. Šādi no darbības jomas vai laika viedokļa ierobežoti precizējumi neietekmē to, cik kopumā pamatoti ir priekšlikumi, kuri atbilst starptautiskajos standartos noteikto mērķu pamatlīmenim. Turklāt, balstoties uz aicinājumu sniegt pierādījumus, priekšlikumu mērķis ir uzlabot esošos noteikumus. Komisijas analīze parādīja, ka esošais regulējums var tikt piemērots proporcionālāk, jo īpaši ņemot vērā mazāku un nesarežģītu iestāžu situāciju, attiecībā uz kurām dažas no spēkā esošajām informācijas atklāšanas, ziņošanas un sarežģītajām ar tirdzniecības portfeli saistītajām prasībām šķiet nepamatotas ar prudenciāliem apsvērumiem. Turklāt Komisija ir apsvērusi risku, kas saistīts ar aizdevumiem MVU un infrastruktūras projektu finansēšanu, un konstatējusi, ka attiecībā uz dažiem no šiem aizdevumiem būtu pamats piemērot zemākas pašu kapitāla prasības nekā šobrīd. Attiecīgi šajos priekšlikumos tiks koriģētas minētās prasības un uzlabota iestāžu prudenciālās uzraudzības sistēmas proporcionalitāte. Tādējādi iestāžu iespējas finansēt ekonomiku tiks uzlabotas, nekaitējot tiesiskā regulējuma stabilitātei. Visbeidzot, Komisija ciešā sadarbībā ar ekspertu grupu banku, maksājumu un apdrošināšanas jomā ir izvērtējusi esošo KPD un KPR paredzēto iespēju un rīcības brīvības piemērošanu. Balstoties uz šo analīzi, ar šo priekšlikumu ir plānots izslēgt atsevišķas iespējas un rīcības brīvību attiecībā uz noteikumiem par sviras rādītāju, lieliem riska darījumiem un pašu kapitālu. Tiek ierosināts izbeigt iespēju veidot jaunus valsts garantētus atliktā nodokļa aktīvus, kas nepaļaujas uz peļņas gūšanu nākotnē un kas būtu atbrīvoti no atskaitījumiem no regulējošām prasībām atbilstīga kapitāla. •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā Vairāki KPD un KPR priekšlikumu aspekti tiek izteikti pēc pārskatīšanas, kamēr citi finanšu jomas tiesiskā regulējuma pielāgojumi ir kļuvuši nepieciešami vēlākās notikumu attīstības dēļ, piemēram, BAND pieņemšana, vienotā uzraudzības mehānisma izveidošana, kā arī gan Eiropas Banku iestādes (EBI), gan starptautiskā līmenī paveiktais darbs.

Ār šo priekšlikumu ievieš grozījumus spēkā esošajos tiesību aktos un padara tos pilnībā saskanīgus ar spēkā esošajām iestāžu prudenciālajām prasībām, to uzraudzības, atveseļošanas un noregulējuma tiesiskā regulējuma politikas noteikumiem. •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām Četru gadu laikā pēc Eiropas valstu un valdību vadītāju vienošanās par banku savienības izveidi ir ieviesti divi banku savienības pīlāri – vienotā uzraudzība un noregulējums –, kuriem stingru pamatu nodrošina vienots noteikumu kopums visām ES iestādēm. Lai gan ir panākts nozīmīgs progress, ir nepieciešami turpmāki pasākumi, lai pabeigtu banku savienības izveidi, ieskaitot vienotas noguldījumu garantiju shēmas izveidošanu. KPR un KPD pārskatīšana ir daļa no riska mazināšanas pasākumiem, kas ir nepieciešami, lai vēl vairāk stiprinātu banku sektora noturību un ko īsteno paralēli Eiropas noguldījumu apdrošināšanas sistēmas (ENAS) pakāpeniskajai ieviešanai. Vienlaikus pārskatīšanas mērķis ir nodrošināt nepārtrauktu vienotu noteikumu kopumu visām ES iestādēm banku savienībā un ārpus tās. Vispārīgie šīs iniciatīvas mērķi, kā aprakstīts iepriekš, ir pilnībā saskanīgi un saistīti ar ES pamatmērķiem veicināt finanšu stabilitāti, samazināt varbūtību, ka nodokļu maksātājiem būtu jāatbalsta iestāde, kam piemēro noregulējumu, un šāda atbalsta apmēru, kā arī veicināt harmonisku un ilgtspējīgu saimnieciskās darbības finansēšanu, kas rada labvēlīgus apstākļus augstai konkurētspējai un patērētāju tiesību aizsardzībai. Šie kopējie mērķi arī atbilst citās nozīmīgās ES iniciatīvās noteiktajiem mērķiem, kā aprakstīts iepriekš. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats Ierosinātajiem grozījumiem ir tāds pats juridiskais pamats kā tiesību aktiem, kas tiek grozīti, t.i., LESD 114. pants — priekšlikumam regulai, ar kuru groza KPR, un LESD 53. panta 1. punkts — priekšlikumam direktīvai, ar kuru groza KPD IV. •Subsidiaritāte (neekskluzīvai kompetencei) Ierosināto pasākumu mērķis ir papildināt jau spēkā esošos ES tiesību aktus, tādēļ tos vislabāk ir iespējams sasniegt ES līmenī, nevis ar dažādām valstu iniciatīvām. Valstu pasākumi, kuru mērķis ir, piemēram, samazināt iestāžu aizņemto līdzekļu īpatsvaru, stiprināt to stabila finansējuma un tirdzniecības portfeļa kapitāla prasības, nebūtu tik efektīvi finansiālās stabilitātes nodrošināšanā kā ES noteikumi, ņemot vērā iestāžu brīvību izveidot un sniegt pakalpojumus citās dalībvalstīs un no tās izrietošo pārrobežu pakalpojumu sniegšanas, kapitāla plūsmas un tirgus integrācijas līmeni. Tieši pretēji — valstu pasākumi varētu kropļot konkurenci un ietekmēt kapitāla plūsmas. Turklāt valstu pasākumu pieņemšana no juridiskā viedokļa būtu sarežģīta, jo KPR jau regulē banku darbības jautājumus, tostarp sviras rādītāja prasības (pārskatu sniegšanu), likviditāti (jo īpaši likviditātes seguma rādītāju jeb LCR) un tirdzniecības portfelim piemērojamās prasības. Tādēļ grozījumi KPR un KPD ir uzskatāmi par labāko rīcības variantu. Tie līdzsvaro noteikumu saskaņošanu un elastības saglabāšanu valsts līmenī, kur tas nepieciešams, tajā pašā laikā nelabvēlīgi neietekmējot vienoto noteikumu kopumu. Grozījumi vēl vairāk veicinātu prudenciālo prasību vienveidīgu piemērošanu un uzraudzības prakses konverģenci, kā arī nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus visā banku pakalpojumu vienotajā tirgū. Dalībvalstis vienas pašas nespēj pietiekamā mērā sasniegt šos mērķus. Īpaši svarīgi tas ir banku nozarē, kur ES vienotajā tirgū darbojas daudzas kredītiestādes. Lai kredītiestādes tiktu efektīvi konsolidēti uzraudzītas, ir svarīgi, lai pastāvētu pilnīga savstarpējā sadarbība un uzticēšanās vienotajā uzraudzības mehānismā (VUM), kā arī uzraudzības iestāžu un kompetento iestāžu kolēģijās ārpus VUM. Valstu noteikumi nesasniegtu šos mērķus. •Proporcionalitāte Būtisks priekšlikumam pievienotā ietekmes novērtējuma elements ir bijusi proporcionalitāte. Visi ieteiktie risinājumi atšķirīgajās regulatīvajās jomās ir ne tikai individuāli izvērtēti saistībā ar proporcionalitātes mērķi, bet esošo noteikumu proporcionalitātes neesamība ir izklāstīta kā atsevišķa problēma un analizēti konkrēti rīcības varianti, kuru mērķis ir samazināt administratīvās un atbilstības nodrošināšanas izmaksas mazākām iestādēm (skatīt ietekmes novērtējuma 2.9. un 4.9. iedaļu). •Instrumenta izvēle Pasākumus tiek ieteikts īstenot, grozot KPR un KPD attiecīgi ar regulas un direktīvas palīdzību. Ierosinātie pasākumi atsaucas uz šajos tiesību aktos jau esošiem noteikumiem (attiecībā uz likviditāti, sviru, atalgojumu, proporcionalitāti) vai tos izstrādā tālāk. Attiecībā uz jauno FSP saskaņoto TLAC standartu tiek ierosināts lielāko daļu standarta iekļaut KPR, jo, tāpat kā pastāvošo uz risku balstīto pašu kapitāla prasību gadījumā, vienīgi ar regulu ir iespējams panākt nepieciešamo vienveidīgo piemērošanu. Prudenciālo prasību izteikšana KPR grozījuma formā nodrošinās, ka šīs prasības būs tieši piemērojamas G-SNI. Šādi tiks novērsts tas, ka dalībvalstis īsteno dažādas valstu prasības nozarē, kurā ir vēlama pilnīga saskaņošana, lai novērstu nevienlīdzīgus konkurences apstākļus. Tomēr būs nepieciešams precizēt esošos BAND noteikumus, lai nodrošinātu, ka TLAC prasība un minimālās prasības pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām (MREL) ir savstarpēji pilnīgi saskanīgas un konsekventas. Daži no ierosinātajiem KPD grozījumiem, kas skar proporcionalitāti, sniegtu dalībvalstīm zināmu elastīgumu attiecībā uz iespēju saglabāt atšķirīgus noteikumus, tos transponējot valsts tiesību aktos. Tas ļautu dalībvalstīm izvēlēties dažos jautājumos paredzēt stingrākus noteikumus. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Komisija īstenoja dažādas iniciatīvas, lai izvērtētu, vai spēkā esoša prudenciālās uzraudzības sistēma un gaidāmā pasaules standartu pārskatīšana ir piemērotākie instrumenti ES iestāžu prudenciālo mērķu nodrošināšanai, kā arī to, vai tās turpinās nodrošināt ES ekonomikai nepieciešamo finansējumu.

Komisija 2015. gada jūlijā sāka sabiedrisko apspriešanu par KPR un KPD iespējamo ietekmi uz ES ekonomikas finansēšanu ar banku aizdevumiem, īpaši pievēršoties MVU un infrastruktūras finansēšanai, savukārt 2015. gada septembrī izdeva aicinājumu sniegt pierādījumus attiecībā uz ES tiesību aktiem finanšu jomā kopumā. Abu iniciatīvu mērķis bija iegūt empīriskus pierādījumus un konkrētas atsauksmes par i) noteikumiem, kas ietekmē ekonomikas spēju finansēt sevi un izaugsmi, ii) nevajadzīgu regulatīvo slogu, iii) noteikumu mijiedarbību, nekonsekvenci un nepilnībām, kā arī iv) neparedzētām noteikumu sekām. Komisija arī apkopoja ieinteresēto personu viedokļus īpašā analīzē, kas tika veikta attiecībā uz noteikumiem, kuri regulē atalgojumu, un uz KPR un KPD iekļauto noteikumu proporcionalitāti. Visbeidzot tika sākta sabiedriskā apspriešana saistībā ar Komisijas pasūtītu pētījumu, lai izvērtētu KPR ietekmi uz banku veikto ekonomikas finansēšanu. Visas minētās iniciatīvas ir skaidri parādījušas, ka nepieciešams atjaunināt un pilnībā pabeigt spēkā esošos noteikumus, lai: i) vēl vairāk samazinātu banku nozares riskus, tādējādi mazinot paļaušanos uz valsts atbalstu un nodokļu maksātāju naudu krīzes gadījumā, un ii) lai uzlabotu iestāžu spēju ekonomikā iepludināt pietiekamu finansējumu. Ietekmes novērtējuma 1. un 2. pielikumā atrodams apspriešanos, pārskatīšanu un ziņojumu kopsavilkums. •Ietekmes novērtējums Ietekmes novērtējums tika apspriests ar Regulējuma kontroles padomi un noraidīts 2016. gada 7. septembrī. Pēc noraidījuma ietekmes novērtējums tika uzlabots, to papildinot ar i) labāku priekšlikuma politikas konteksta izskaidrojumu (t.i., tā saistību ar politikas attīstību starptautiskā un ES līmenī), ii) detalizētāku informāciju par ieinteresēto personu viedokļiem un iii) papildu pierādījumiem par dažādo ietekmes novērtējumā aplūkoto politikas risinājumu ietekmi (gan no priekšrocību, gan izmaksu viedokļa). Regulējuma kontroles padome 2016. gada 27. septembrī sniedza pozitīvu atzinumu par atkārtoti iesniegto ietekmes novērtējumu. Priekšlikumam ir pievienots ietekmes novērtējums. Priekšlikums joprojām atbilst ietekmes novērtējumam. Kā parādīja ietekmes novērtējumā izstrādātā simulācijas analīze un makroekonomiskā modelēšana, gaidāms, ka ar jauno prasību, jo īpaši jauno Bāzeles standartu — tādu kā sviras rādītājs un tirdzniecības portfelis — ieviešanu saistītās izmaksas būs ierobežotas. Paredzamā ilgtermiņa ietekme uz iekšzemes kopproduktu (IKP) ir no -0,03 % līdz -0,06 %, savukārt banku nozares finansējuma izmaksu pieaugums ārkārtas scenārijā tiek lēsts kā mazāks par trim bāzes punktiem. Attiecībā uz priekšrocībām jānorāda, ka simulācijas izmēģinājumā ir konstatēts, ka 2007.–2008. gada finanšu krīzei līdzīgas krīzes gadījumā banku sistēmas atbalstam nepieciešamie publiskā sektora resursi samazināsies par 32 % — no EUR 51 miljarda līdz EUR 34 miljardiem. •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Paredzams, ka vienkāršotas pieejas saglabāšana pašu kapitāla prasību aprēķināšanai nodrošinās pastāvīgu mazākām iestādēm piemērojamo noteikumu proporcionalitāti. Turklāt papildu pasākumiem dažu prasību proporcionalitātes palielināšanai (saistībā ar ziņošanu, informācijas atklāšanu un atalgojumu) būtu jāsamazina šo iestāžu administratīvais un atbilstības nodrošināšanas slogs. Paredzams, ka attiecībā uz MVU pašu kapitāla prasību ierosinātā pārkalibrēšana banku riska darījumiem ar MVU pozitīvi ietekmēs banku veikto MVU finansēšanu. Tas galvenokārt skartu MVU, kuru riska darījumi patlaban pārsniedz EUR 1,5 miljonus, jo šādi riska darījumi saskaņā ar esošajiem noteikumiem negūst labumu no MVU atbalsta faktora. Paredzams, ka citi priekšlikuma elementi, jo īpaši tie, kuru mērķis ir uzlabot iestāžu noturību pret krīzēm nākotnē, palielinās MVU kreditēšanas ilgtspējību. Visbeidzot ir sagaidāms, ka pasākumi, kuru mērķis ir samazināt atbilstības nodrošināšanas izmaksas iestādēm, jo īpaši mazākām un nesarežģītām iestādēm, samazinās MVU aizņēmumu izmaksas. Attiecība uz trešām valstīm šis priekšlikums palielinās ES finanšu tirgu stabilitāti, tādējādi samazinot varbūtību, ka radīsies iespējama negatīva ietekme uz pasaules finanšu tirgiem un ar to saistītas izmaksas. Turklāt ierosinātie grozījumi vēl vairāk saskaņos tiesisko regulējumu visā Savienībā, tādējādi ievērojami samazinot administratīvās izmaksas trešo valstu iestādēm, kas darbojas ES. Ņemot vērā notiekošo ieguldījumu brokeru sabiedrību pārskatīšanu saskaņā ar KPR, kā arī EBI sākotnējo ziņojumu, uzskatāms par pamatotu, ka jaunieviestās prasības piemēro tikai sistēmiski nozīmīgām ieguldījumu brokeru sabiedrībām, savukārt citām ieguldījumu brokeru sabiedrībām līdz pārskata pabeigšanai piemēro iepriekšējo kārtību. Priekšlikums atbilst Komisijas digitālā satura vienotā tirgus prioritātei. •Pamattiesības ES ir apņēmusies ievērot augstus pamattiesību aizsardzības standartus un ir parakstījusi daudzas konvencijas cilvēktiesību jomā. Šajā saistībā ir maz ticams, ka priekšlikumam būtu tieša ietekme uz šīm tiesībām, kas norādītas svarīgākajās ANO cilvēktiesību konvencijās, Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, kura ir ES līgumu sastāvdaļa, un Eiropas Cilvēktiesību konvencijā (ECTK). 4. IETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikums neietekmē Savienības budžetu. 5. CITI JAUTĀJUMI •Īstenošanas plāni un uzraudzības, novērtēšanas un ziņošanas kārtība

Paredzēts, ka ierosinātie grozījumi sāks stāties spēkā ne agrāk kā 2019. gadā. Grozījumi ir cieši saistīti ar citiem KPR un KPD noteikumiem, kas jau ir spēkā un kuru uzraudzība notiek kopš 2014. gada. BBUK un EBI turpinās apkopot sviras rādītāja un jauno likviditātes pasākumu uzraudzībai nepieciešamos datus, lai ļautu izvērtēt jauno politikas rīku ietekmi nākotnē. Jauno ierosināto pasākumu ietekmi uz skartajām iestādēm, kā arī mazu iestāžu īpatnību ievērošanai ieviestā elastīguma un proporcionalitātes piemērotību palīdzēs izvērtēt arī regulāri uzraudzības pārbaudes un novērtēšanas procesa (SREP) un spriedzes pārbaudes izmēģinājumi. Papildus tam Komisijas dienesti turpinās piedalīties BBUK darba grupās un Eiropas Centrālās bankas (ECB) un EBI izveidotajā darba grupā, kas — attiecīgi pasaules un ES mērogā — uzrauga iestāžu pašu kapitāla un likviditātes pozīciju dinamiku. Indikatoru kopumu vēlamo risinājumu īstenošanas rezultātu uzraudzībai veido šādi elementi. Attiecībā uz neto stabila finansējuma rādītāju (NSFR): Indikators NSFR ES iestādēm Mērķis Piemērošanas datumā 99 % no iestādēm, kas piedalās EBI Bāzele III regulējuma uzraudzībā, atbilst NSFR 100 % apmērā (2015. gada decembra beigās 65 % no 1. grupas un 89 % no 2. grupas kredītiestādēm atbilda NSFR) Datu avots EBI Bāzele III regulējuma uzraudzības pusgada ziņojumi Attiecībā uz sviras rādītāju: Indikators ES iestāžu sviras rādītājs Mērķis Piemērošanas datumā 99 % no 1. grupas un 2. grupas kredītiestādēm sviras rādītājs ir vismaz 3 % (2015. gada jūnijā šo mērķi bija sasnieguši 93,4 % no 1. grupas kredītiestādēm) Datu avots Bāzele III ietvaros EBI veiktie pusgada uzraudzības ziņojumi Attiecībā uz MVU: Indikators MVU finansējuma deficīts ES, proti, nepieciešamā ārējā finansējuma un finansējuma pieejamības starpība Mērķis Divus gadus pēc piemērošanas datuma — < 13 % (jaunākais zināmais rādītājs — 13 % 2014. gada beigās) Datu avots Eiropas Komisijas / Eiropas Centrālās bankas "SAFE" apsekojums (datu aptvērums attiecas tikai uz eurozonu). Attiecībā uz TLAC: Indikators Kopējā zaudējumu absorbcijas spēja globāli sistēmiski nozīmīgās iestādēs Mērķis Visas ES globālās sistēmiski nozīmīgās bankas (G-SNB) ir sasniegušas mērķi (>16 % no riska svērtajiem aktīviem (RWA)/ 6 % no sviras rādītāja riska darījumu vērtības mēra (LREM) 2019. gadā, > 18 % no riska svērtajiem aktīviem (RWA) / 6,75 % LREM 2022. gadā) Datu avots Bāzele III ietvaros EBI veiktie pusgada uzraudzības ziņojumi Attiecībā uz tirdzniecības portfeli: Indikators Riska svērtie aktīvi attiecībā uz tirgus riskiem ES iestādēm Novērotā riska svērto aktīvu mainība apkopotajos portfeļos, piemērojot iekšējo modeļu pieeju. Mērķis — 2023. gadā visas ES iestādes atbilst pašu kapitāla prasībām attiecībā uz tirgus riskiem saskaņā ar ES pieņemto galīgo kalibrāciju. — 2021. gadā nepamatota iekšējo modeļu rezultātu mainība (t.i., mainība, ko nenosaka pamatā esošo risku atšķirības) ES iestādēs ir zemāka par esošo mainību* ES iestāžu iekšējos modeļos. _______________ *Riskam pakļautās vērtības (VaR) un inkrementālās riska prasības (IRC) "pašreizējās mainības" atsauces vērtības ir tādas, kā noteikts jaunākajā EBI "Ziņojumā par riska svērto aktīvu mainību attiecībā uz tirgus riska portfeļiem", kas aprēķinātas apkopotajiem portfeļiem un publicētas pirms jaunā tirgus riska regulējuma stāšanās spēkā. Datu avots Bāzele III ietvaros EBI veiktie pusgada uzraudzības ziņojumi EBI Ziņojums par riska svērto aktīvu mainību attiecībā uz tirgus riska portfeļiem. Jaunas vērtības būtu jāaprēķina pēc tādas pašas metodoloģijas. Attiecībā uz atalgojumu: Indikators Atlikto maksājumu un izmaksas instrumentos izmantošana iestādēs Mērķis 99 % iestāžu, kuras nav mazas un nesarežģītas, saskaņā ar KPD prasībām attiecībā uz to identificētajiem darbiniekiem, kuriem būtiska atalgojuma daļa ir mainīga, atliek vismaz 40 % no atalgojuma mainīgās daļas uz 3 līdz 5 gadiem un vismaz 50 % no atalgojuma mainīgās daļas izmaksā instrumentos. Datu avots EBI salīdzinošās novērtēšanas ziņojumi par atalgojumu Attiecībā uz proporcionalitāti: Indikators Mazāks uzraudzības pārskatu un informācijas atklāšanas slogs Mērķis 80 % mazāku un mazāk sarežģītu iestāžu ziņo par mazāku slogu Datu avots Aptauja, ko līdz 2022.–2023. gadam izstrādās un veiks EBI Šā priekšlikuma ietekme tiks izvērtēta piecus gadus pēc ierosināto pasākumu piemērošanas dienas, balstoties uz metodoloģiju, par ko ar EBI drīz pēc pieņemšanas tiks panākta vienošanās. EBI tiks pilnvarota definēt un ievākt datus, kas nepieciešami, lai uzraudzītu minētos indikatorus, kā arī citus indikatorus, kas nepieciešami grozīto KPR un KPD izvērtējumam. Metodoloģiju varētu izstrādāt atsevišķām iespējām vai savstarpēji saistītu iespēju kopai atkarībā no apstākļiem, kādi pastāvēs pirms izvērtējuma sākšanas, un uzraudzības indikatoru rezultātiem. Atbilstību un izpildi, ja tas būs nepieciešams, nepārtraukti nodrošinās Komisijas sāktas pienākumu neizpildes procedūras par likumdošanas pasākumu netransponēšanu vai to nepareizu transponēšanu vai piemērošanu. Ziņošana par ES tiesību pārkāpumiem var notikt, izmantojot Eiropas finanšu uzraudzības sistēmu (EFUS), tostarp ar valstu kompetento iestāžu un EBI, kā arī ECB starpniecību. EBI arī turpinās publicēt regulāros ziņojumus par ES banku sistēmas uzraudzību Bāzele III regulējuma ietvaros. Sagatavojot ziņojumus, tiek uzraudzīta Bāzele III regulējuma prasību ietekme (ko īsteno, izmantojot KPR un KPD) uz ES iestādēm, jo īpaši uz iestāžu kapitāla rādītājiem (uz risku balstītiem un uz risku nebalstītiem) un likviditātes rādītājiem (LCR, NSFR). Tas tiek veikts paralēli BBUK veiktajai uzraudzībai.

•Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums Atbrīvojumi no kapitāla un likviditātes prasībām (KPR) Prasība meitasuzņēmumiem individuāli izpildīt pašu kapitāla un likviditātes prasības var neļaut iestādēm efektīvi pārvaldīt šos resursus grupas līmenī. Tas ir īpaši nozīmīgi pašreizējā kontekstā, jo tehnoloģiju attīstība arvien vairāk veicina kapitāla un likviditātes pārvaldības centralizāciju grupas ietvaros. Saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem kompetentajām iestādēm ir piešķirtas iespējas atbrīvot no prasības individuālā līmenī meitasuzņēmumus vai mātesuzņēmumus, kuri ir vienā dalībvalstī vai kuri ir daļa no likviditātes apakšgrupas vairākās dalībvalstīs, nosakot tādus drošības pasākumus, kas nodrošina, ka kapitāls un likviditāte ir pienācīgi sadalīti starp mātesuzņēmumu un meitasuzņēmumiem. Ar vienotā uzraudzības mehānisma (VUM) izveidi grupas uzraudzība ir ievērojami stiprināta, īpaši gadījumos, kad grupas uzņēmumi atrodas dalībvalstīs, kuras piedalās VUM, jo VUM ir labākas zināšanas un tiešas pilnvaras attiecībā uz dažādās dalībvalstīs esošiem grupas uzņēmumiem. Tomēr, kamēr nav pabeigta banku savienības izveide, dalībvalstīs, kurās atrodas meitasuzņēmumi, joprojām pastāv bažas, ka nepietiekama likviditāte vai kapitāls grūtībās nonākušo meitasuzņēmumu līmenī varētu radīt fiskālas sekas šīm ("uzņēmējām") dalībvalstīm. Šīs problēmas šajā priekšlikumā ir risinātas, izmantojot šādus drošības mehānismus: KPR jau iekļautie nosacījumi tiek papildināti ar skaidri formulētu pienākumu mātesuzņēmumam atbalstīt meitasuzņēmumus. Šādas saistības mātesuzņēmumam ir jāgarantē visas nepiemērotās prasības apmērā, un garantijai jābūt nodrošinātai vismaz apmērā, kas atbilst pusei no garantētās summas. Komisija rūpīgi uzraudzīs attiecīgo noteikumu īstenošanu. Uzskatāms, ka šajā banku savienības posmā ir iespējams, ka kompetentā iestāde, kas uzrauga dažādās banku savienības dalībvalstīs izveidotus mātesuzņēmumus un meitasuzņēmumus, nepiemēro pašu kapitāla un likviditātes prasības meitasuzņēmumiem, kas atrodas citās dalībvalstīs nekā to mātesuzņēmums, taču vienīgi tādā gadījumā, ja mātesuzņēmums apņemas šiem meitasuzņēmumiem garantēt atbalstu visas nepiemērotās prasības apmērā un šī garantija tiek nodrošināta vismaz attiecībā uz pusi no garantijas summas. Attiecīgi tiek grozīts KPR 7. un 8. pants. Tāda pati atbrīvojumu piemērošanas izvēle tiek sniegta to dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kuras nav banku savienībā, ja tās tam nepārprotami piekrīt. FSP kopējās zaudējumu absorbcijas spējas standarta īstenošana (KPR, BAND, VNM) FSP 2015. gada 9. novembrī publicēja Kopējās zaudējumu absorbcijas spējas darbības nosacījumus ("TLAC standarts"), kas nedēļu vēlāk tika pieņemti G20 samitā Turcijā. TLAC standarts nosaka, ka globāli sistēmiski nozīmīgām bankām (G-SNB), kas Savienības tiesību aktos apzīmētas kā G-SNI, jābūt pietiekamam daudzumam ("rekapitalizējamu") saistību, kurām ir ļoti augsts zaudējumu absorbcijas spējas līmenis, lai noregulējuma gadījumā nodrošinātu vienmērīgu un ātru zaudējumu absorbciju un rekapitalizāciju. TLAC standarta mijiedarbība ar spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem, kuriem ir tādi paši regulatīvie mērķi, sīkāk aprakstīta paskaidrojuma rakstā, kas pievienots priekšlikumiem par grozījumiem BAND un VNMR. Saskaņotība ar BAND TLAC standarts ES tiek īstenots, izmantojot grozījumus KPR un balstoties uz spēkā esošo BAND regulējumu. Lai integrētu abus tiesiskos regulējumus, kuru politikas mērķi ir vieni un tie paši, ir jāievieš jaunas definīcijas, piemēram, noregulējuma struktūras, noregulējuma grupa utt. (KPR 4. pants), kā arī jāparedz kompetento iestāžu un noregulējuma iestāžu savstarpējā sadarbība (KPR 2. pants). Pamatojoties uz KPR 518. pantā paredzēto pārskatīšanu un, ievērojot BAND 59. panta prasības, pirmā līmeņa papildu kapitāla instrumentu (KPR 52. pants) un otrā līmeņa instrumentu (KPR 63. pants) kritēriji tiek grozīti, lai paredzētu, ka šie instrumenti tiek norakstīti vai konvertēti par pirmā līmeņa pamata kapitāla instrumentiem brīdī, kad iestāde zaudējusi dzīvotspēju. Tas nemainīs ES iestāžu emitēto kapitāla instrumentu statusu, taču vienlaikus nodrošinās, ka tikai tādus ES iestāžu meitasuzņēmumu trešajās valstīs emitētus instrumentus, kas atbilst šai papildu prasībai, to ES mātesuzņēmumi var uzskatīt par pirmā līmeņa papildu kapitāla instrumentiem vai otrā līmeņa instrumentiem, veicot konsolidētā pašu kapitāla prasību aprēķinu. Pašu kapitāla un atbilstīgo saistību prasība TLAC standarts ES tiek īstenots, ieviešot prasību pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām, ko veido uz risku balstīta attiecība un uz risku nebalstīta attiecība (KPR jaunais 92.a pants). Šāda prasība ir piemērojama tikai G-SNI, kas var būt iestāžu grupa vai atsevišķas iestādes (KPD 131. panta 1. punkts). KPR 6. pants tiek grozīts, lai noteiktu, ka atsevišķām G-SNI, kas ir noregulējuma struktūras, jāatbilst pašu kapitāla un atbilstīgo saistību prasībām individuālā līmenī, savukārt 11. pants tiek grozīts, lai noteiktu, ka noregulējuma struktūrām, kas ietilpst par G-SNI noteiktās grupās, jāatbilst pašu kapitāla un atbilstīgo saistību prasībām konsolidētā līmenī. TLAC standartā ir paredzēta arī iekšējā TLAC prasība (t.i., prasība iepriekš paredzēt zaudējumu absorbcijas un rekapitalizācijas spēju meitasuzņēmumu līmenī noregulējuma grupā), ko ES transponē, paredzot prasību pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām (KPR jaunais 92.b pants), ko piemēro trešo valstu G-SNI (BAND jau pastāv līdzīga prasība attiecībā uz G-SNI). Šī prasība atbilst 90 % no G-SNI piemērojamās prasības saskaņā ar jauno 92.a pantu. Trešo valstu G-SNI prasība pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām attiecas uz trešo valstu G-SNI svarīgiem meitasuzņēmumiem individuālā līmenī, ja tie nav ne noregulējuma struktūras, ne ES mātes iestādes, bet konsolidētā līmenī — ja tie ir ES mātes iestādes, bet ne noregulējuma struktūras. Atbilstīgās saistības KPR pēc nodaļām, kurās regulēts pašu kapitāls, tiek iekļauta jauna 5.a nodaļa (jauns 72.a līdz 72.l pants) par atbilstīgajām saistībām. Jaunā 72.a pantā minētas izslēgtās saistības, ko nevar ņemt vērā, lai izpildītu prasības attiecībā uz pašu kapitālu un atbilstīgajām saistībām. 72.b pantā ietverti kritēriji atbilstīgo saistību instrumentiem, tā 2. punktā — atbilstības kritēriji subordinētajām saistībām, savukārt 3. un 4. punktā atspoguļoti atbilstības kritēriji tādām saistībām, kas ir līdzvērtīgas izslēgtajām saistībām. 72.c pantā noteikts, ka instrumentus var ņemt vērā saistībā ar atbilstīgajām saistībām tikai tad, ja to atlikušais termiņš ir vismaz viens gads. No atbilstības kritērijiem ir izslēgtas saistības, kas emitētas ar īpašam nolūkam dibinātu sabiedrību starpniecību, kā to paredz TLAC darbības nosacījumi. Jaunās 5.a nodaļas 2. iedaļā (72.e līdz 72.j pants) noteikti atskaitījuma noteikumi, ko piemēro, lai noteiktu neto summu saistībām, kuras var uzskaitīt pašu kapitāla un atbilstīgo saistību prasības vajadzībām. Iestādēm ir pienākums atskaitīt līdzdalību pašu atbilstīgo saistību instrumentos (72.f pants) un līdzdalību citu G-SNI atbilstīgajās saistībās (72.h un 72.i pants). 72.e panta 3. punktā noteikts proporcionāls atskaitījums līdzdalībai saistībās, kurām ir līdzvērtīga prioritāte ar izslēgtajām saistībām un kuras tikai līdz noteiktai summai var uzskatīt par atbilstīgajām saistībām. Atskaitījumus veic no atbilstīgajām saistībām un no pašu kapitāla — balstoties uz atbilstošo atskaitījumu pieeju (KPR 66. panta e) punkts). 72.j pantā paredzēts atskaitījuma izņēmums attiecībā uz tirdzniecības portfeļa posteņiem. Jaunās 5.a nodaļas 3. sadaļā definēti atbilstīgo saistību (72.k pants) un pašu kapitāla un atbilstīgo saistību (72.l pants) jēdzieni. Komisija lūgs EBI viedokli attiecībā uz alternatīvām G-SNI emitētu TLAC instrumentu līdzdalības pārvaldības iespējām un šo iespēju ietekmi. Viena no iespējām, par kuru Komisija lūgs viedokli, būs BBUK nesen publicētās TLAC līdzdalības pārvaldības pieejas īstenošana. Balstoties uz saņemto viedokli, Komisija apsvērs, vai nepieciešamas izmaiņas šajā priekšlikumā piedāvātajā risinājumā. Pašu kapitāla un atbilstīgo saistību vispārīgo prasību precizējumi KPR II daļas I sadaļas 6. nodaļa (73. līdz 80. pants) tiek precizēta, lai atspoguļotu atbilstīgo saistību kategorijas ieviešanu. 77. un 78. pants tiek paplašināts, lai ietvertu iepriekšēju uzraudzības iestādes atļauju kapitāla instrumentu un atbilstīgo saistību pirmstermiņa dzēšanai. Ar 78. pantu tiek ieviesta iespēja dot iestādēm vispārēju iepriekšēju atļauju pirmstermiņa dzēšanai, nosakot kritērijus, kas nodrošina atbilstību šādiem uzraudzības atļaujas piešķiršanas nosacījumiem. 80. pantā EBI tiek pilnvarota pārraudzīt pašu kapitāla un atbilstīgo saistību emisijas. Lai saskaņotu pašu kapitāla atbilstības kritērijus ar atbilstīgo saistību kritērijiem, pirmā līmeņa papildu kapitāla instrumentus un otrā līmeņa kapitāla instrumentus, ko emitējusi īpašam nolūkam dibināta sabiedrība, pašu kapitāla vajadzībām varēs uzskaitīt tikai līdz 2021. gada 31. decembrim. Kapitāla vērtspapīru ieguldījumi fondos (KPR)

2013. gada aprīlī BBUK publicēja jaunu standartu par to, kā pārvaldīt kapitāla vērtspapīru ieguldījumus fondos. Jaunā standarta mērķis bija precizēt esošo šādu riska darījumu pārvaldību un panākt, ka pārvaldība ir konsekventāka no starptautiskā viedokļa un jutīgāka pret risku (t.i., tā atspoguļo gan fonda pamatā esošo ieguldījumu risku, gan tā sviru). Lai jauno standartu īstenotu Savienības tiesībās, KPR tika veiktas vairākas izmaiņas. 128. pants tiek grozīts, lai nodrošinātu, ka ar īpaši augstu risku saistītu posteņu definīcijā netiek iekļauti riska darījumi KIU ieguldījumu apliecību vai daļu formā. 132. pants tiek grozīts, lai atspoguļotu jaunos vispārējos principus un prasības, kas ir pamatā pašu kapitāla prasību aprēķināšanai attiecībā uz riska darījumiem KIU ieguldījumu apliecību vai daļu formā, iestādēm, kas piemēro standartizēto pieeju attiecībā uz kredītrisku. Tiek iekļauts jauns 132.a pants, lai detalizēti noteiktu aprēķinu kārtību divām 132. pantā paredzētajām pieejām, proti, caurskatāmības pieejai un uz pilnvarojumu balstītajai pieejai. 152. pants tiek grozīts, lai atspoguļotu pārskatītās prasības un pieejas pašu kapitāla prasību aprēķināšanai attiecībā uz riska darījumiem KIU ieguldījumu apliecību vai daļu formā, iestādēm, kas piemēro uz iekšējiem reitingiem balstītu pieeju attiecībā uz kredītrisku. Standartizētā pieeja darījuma partnera kredītriskam (SA-CCR) (KPR) 2014. gada martā BBUK publicēja standartu, ar kuru noteica jaunu standartizēto metodi atvasināto instrumentu riska darījumu vērtības aprēķināšanai — tā dēvēto Standartizēto pieeju darījuma partnera kredītriskam (SA-CCR), lai risinātu esošo standartizēto metožu trūkumus. Lai jauno metodi ieviestu Savienības tiesībās, vienlaikus nodrošinot, ka noteikumi saglabā proporcionalitāti, KPR tika veiktas vairākas izmaiņas. 273. pantā tika grozītas vairākas definīcijas un pievienotas jaunas, lai atspoguļotu ieviestās jaunās metodes. Tirgus vērtības metode tika aizstāta ar SA-CCR (274. līdz 280.f pants). Tika svītroti ar standartizēto metodi saistītie noteikumi. Tika ieviesti jauni noteikumi attiecībā uz vienkāršoto SA-CCR (281. pants). Tika grozīti pašreizējie noteikumi attiecībā uz sākotnējās riska darījuma vērtības metodi (282. pants). Tika precizēti atbilstības kritēriji sākotnējās riska darījuma vērtības metodes izmantošanai un ieviesti atbilstības kritēriji vienkāršotās SA-CCR izmantošanai (273.a un 273.b pants). 298. un 299. pants tika grozīts, lai atspoguļotu SA-CCR ieviešanu. Riska darījumi ar CCP (KPR un ETIR) 2014. gada aprīlī BBUK publicēja galīgo redakciju standartam par riska darījumiem ar centrālajiem darījumu partneriem (CCP). Standarta galīgajā redakcijā tika novērstas vairākas divus gadus agrāk publicētā pagaidu standarta nepilnības. Lai īstenotu galīgo standarta redakciju Savienības tiesību aktos, tika izdarīti vairāki grozījumi KPR un Regulā (ES) 648/2012 (Regula par Eiropas tirgus infrastruktūru jeb ETIR). KPR 300. līdz 310. panta un 497. panta grozījumi 300. pantā tika pievienotas vairākas jaunas definīcijas attiecībā uz terminiem, kas lietoti grozītajos noteikumos par pašu kapitāla prasībām riska darījumiem ar CCP. 301. pants ir grozīts, lai ieviestu īpašu pārvaldību attiecībā uz iestāžu riska darījumiem ar CCP saistībā ar skaidras naudas darījumiem, lai sīkāk regulētu sākotnējo drošības rezervi un atspoguļotu faktu, ka pašu kapitāla prasību aprēķināšanai riska darījumiem ar atbilstīgiem centrālajiem darījumu partneriem (QCCP) būtu jāpiemēro vienota metode. 304. pants ir grozīts, lai atspoguļotu atvasināto instrumentu riska darījuma vērtību aprēķināšanas metožu izmaiņas un precizētu pārvaldību vērtspapīru finansēšanas darījumiem (VFD), kā arī nodrošinājumam, ko klienti sniedz saviem tīrvērtes dalībniekiem. 305. pants ir grozīts, lai precizētu VFD pārvaldību un pielāgotu atbilstības kritērijus preferenciālai attieksmei pret klientu riska darījumiem. 306. pantā iekļauts precizējums attiecībā uz tīrvērtes dalībnieku klientiem sniegto garantiju pārvaldību, kā arī VFD pārvaldību. 308. pantā tika ieviesta jauna metode pašu kapitāla prasību aprēķināšanai attiecībā uz priekšfinansētām saistību neizpildes fonda iemaksām QCCP. Tika grozīta 309. pantā iekļautā formula pašu kapitāla prasību aprēķināšanai attiecībā uz riska darījumiem ar neatbilstīgiem CCP. 310. pantā svītrota alternatīvā metode pašu kapitāla prasību aprēķināšanai attiecībā uz riska darījumiem ar CCP, aizstājot to ar jaunu nefondēto saistību neizpildes fonda iemaksu pārvaldību. Visbeidzot, grozīti pārejas noteikumi 497. pantā. ETIR 50.a līdz 50.d panta un 89. panta grozījumi 50.a līdz 50.d pants grozīts, lai ieviestu jaunu metodi CCP hipotētiskā kapitāla aprēķināšanai, kas nepieciešams iestādēm, lai tās aprēķinātu savas pašu kapitāla prasības attiecībā uz konkrētā CCP saistību neizpildes fonda iemaksām. 89. panta 5.a punkts grozīts, lai atjauninātu ar šo aprēķinu saistītos pārejas noteikumus. Tirdzniecības portfelis/Tirgus risks (KPR) 2016. gada janvārī BBUK beidza darbu pie tirdzniecības portfeļa fundamentālās pārskatīšanas un publicēja jaunu standartu par tirgus riska pārvaldību. Ar standartu risinātas esošā tirgus riska regulējuma nepilnības, tajā skaitā nepilnīgi aptvertais to risku loks, ar kuriem saskaras iestādes, un nenoteiktība attiecībā uz tirdzniecības un ārpus tirdzniecības (piemēram, banku) portfeļu nošķiršanu, kas radīja iespējas regulējuma arbitrāžai. Jaunajā standartā ietverti pārskatīti noteikumi par iekšējo modeļu izmantošanu pašu kapitāla aprēķinam tirgus riska vajadzībām, kā arī jauna standartizētā pieeja, kas aizstāj līdzšinējo. Lai jauno standartu īstenotu Savienības tiesībās, vienlaikus nodrošinot, ka noteikumi saglabā proporcionalitāti, KPR tika veikti vairāki grozījumi. I sadaļa — Vispārīgas prasības, vērtēšana un pārskati 94. pantā ir izklāstīti pārskatītie nosacījumi, saskaņā ar kuriem iestāde var izmantot izņēmumu, kas paredzēts iestādēm ar neliela mēroga tirdzniecības portfeļa darījumiem, saskaņā ar kuru ar pašu kapitāla prasībām bankas portfeļa kredītriskam var aizstāt pašu kapitāla prasības tirgus riskam. 102. un 103. pantā precizētas vispārējās prasības tirdzniecības portfeļa pozīcijām. 104. un 104.a pantā precizēti kritēriji tirdzniecības portfeļa pozīciju iedalīšanai un nosacījumi, saskaņā ar kuriem tirdzniecības portfeļa pozīciju pārkvalificē par bankas portfeļa pozīciju un otrādi. 104.b pantā definēts jaunais tirdzniecības nodaļas jēdziens. 105. pantā izklāstīti noteikumi, kas jāievēro, lai prudenciāli novērtētu tirdzniecības portfeļa pozīcijas. 106. pantā aprakstīts, kā atzīst un apstrādā tirdzniecības portfeļa pozīcijas, ko bankas portfelī uzskata par iekšējā riska ierobežošanas pozīcijām. IV sadaļas 1. nodaļa — Vispārīgie noteikumi 325. pantā aprakstītas atšķirīgās pieejas, ko iestādes var izmantot, lai aprēķinātu pašu kapitāla prasības tirgus riskam, kā arī to izmantošanas nosacījumi un iespējas kombinēt izmantošanu. 325.a pantā detalizētāk aprakstīti atbilstības kritēriji vienkāršotās standarta pieejas izmantošanai iestādēm, kuru tirdzniecības portfeļa darījumi notiek vidēji lielā mērogā. 325.b pantā izklāstīti nosacījumi, saskaņā ar kuriem tirgus riska darījumiem var veikt ieskaitu dažādu vienas grupas juridisko personu starpā, lai aprēķinātu konsolidētā pašu kapitāla prasību attiecībā uz tirgus risku. 325.c pants paredz nosacījumus, saskaņā ar kuriem pozīcijas, kuras iestāde izveidojusi, lai ierobežotu valūtas kursu izmaiņu nelabvēlīgo ietekmi uz iestādes pašu kapitāla attiecībām, var tikt atbrīvotas no tirgus riska prasībām.

1.a nodaļa — Standartizētā pieeja 1. iedaļā (325.d pants) aprakstīti dažādie standartizētās pieejas komponenti. 2. iedaļā (325.e līdz 325.l pants) aprakstīta pirmā komponenta — uz jutīgumu balstītās metodes — darbība. Tajā noteikti vispārējie principi delta koeficienta, vega koeficienta un izliekuma risku aprēķināšanai un summēšanai. 3. iedaļas 1. apakšiedaļā (325.m līdz 325.r pants) noteikti riska faktori, kas jāņem vērā, lai aprēķinātu tirdzniecības portfeļa pozīciju jutīgumu pret dažādām risku klasēm. 3. iedaļas 2. apakšiedaļā (325.s līdz 325.u pants) paskaidrots, kā aprēķina šo jutīgumu. 4. iedaļā (325.v pants) aprakstīta standartizētās pieejas otrā elementa — atlikušā riska papildinājuma — darbība. 5. iedaļā aprakstīta standartizētās pieejas trešā elementa — saistību nepildīšanas riska — darbība. 325.w pantā iekļautas galvenās definīcijas. 1. apakšiedaļā (325.x līdz 325.z pants) aprakstīts, kā aprēķina kredītriska prasību nevērtspapīrošanas pozīcijām, savukārt 2. (325.aa un 325.ab pants) un 3. apakšiedaļa (325.ac līdz 325.ae) apraksta šo pašu aprēķinu attiecībā uz vērtspapīrošanu. 6. iedaļā (325.af līdz 325.az pants) noteiktas riska pakāpes un korelācija, kas jāpiemēro katrai riska klasei kopā ar jutību, lai noteiktu pašu kapitāla prasības attiecībā uz tirgus risku saskaņā ar standartizēto pieeju. Riska darījumi ar ES valstīm ir iekļauti pirmajā riska kategorijā, kam piešķirta zemākā riska pakāpe (325.ai pants un 325.al pants). Šāda pārvaldība atbilst no kredītreitinga neatkarīgajai pārvaldībai, kas pašlaik ir paredzēta netirdzniecības portfelī iekļautajiem riska darījumu veidiem. Ir samazinātas riska pakāpes, ko piemēro ES iestāžu emitētajām segtajām obligācijām (325.ai un 325.al panti). Šāda pieeja novērsīs to, ka iespējami varētu būtiski pieaugt kapitāla prasības attiecībā uz riska darījumiem ar ES iestāžu emitētām segtajām obligācijām, tā saglabājot zemākas hipotekāro aizdevumu finansējuma izmaksas mājokļiem un komerciālajiem īpašumiem. 1.b nodaļa — Iekšējā modeļa pieeja 1. iedaļā (325.ba un 325.bb pants) precizēti nosacījumi, saskaņā ar kuriem iestādēm atļauts izmantot iekšējos modeļus, un pašu kapitāla prasību aprēķināšanas kārtība attiecībā uz tirgus risku tirdzniecības nodaļām, kas gūst labumu no šādas atļaujas. 2. iedaļā (325.bc līdz 325.bl pants) aprakstīts, kā jāizmanto gaidāmās nepietiekamības un likviditātes periodi, lai aprēķinātu pašu kapitāla prasības attiecībā uz tirgus risku, iekšējo modeļu prasības attiecībā uz tirgus riska aprēķināšanu, peļņas un zaudējumu attiecināšanu, iekšējo validēšanu un vispārīgākas kvalitatīvas un riska mērīšanas prasības, kā arī spriedzes scenārija riska pakāpe, kas jāaprēķina attiecībā uz riska faktoriem, kurus nav iespējams modelēt. Tāpat kā standartizētās pieejas gadījumā iekšējā modeļa pieejā tika paredzēta labvēlīgāka attieksme īsāku likviditātes periodu veidā attiecībā uz riska darījumiem ar ES valstīm un ES iestāžu emitētajām segtajām obligācijām (325.be pants). 3. iedaļā (325.bm līdz 325.bq pants) aprakstīts, kā tirdzniecības nodaļām, kuras skar kredītrisks, jāaprēķina kredītriska prasība, ja tiek izmantota iekšējā modeļa pieeja. 2., 3. un 4. nodaļa — Vienkāršotā standartizētā pieeja 2., 3. un 4. nodaļa — pašu kapitāla prasības attiecīgi pozīcijas riskam, ārvalstu valūtas riskam un preču riskam — pārskatītajā tirgus riska tiesiskajā regulējumā atspoguļo vienkāršoto standartizēto pieeju. Šie noteikumi jau pastāvēja esošajā tirgus riska tiesiskajā regulējumā un netiek mainīti. Iestādes varēs izmantot šo pieeju līdz [šīs regulas piemērošanas datums]. Pēc šī datuma vienīgi iestādes, kas atbilst 325.a pantā noteiktajiem atbilstības kritērijiem, varēs izmantot vienkāršoto standartizēto pieeju. 5. nodaļa — Vienkāršotā iekšējā pieeja 5. nodaļā ir noteikta vienkāršotā iekšējā modeļa pieeja saskaņā ar pārskatīto tirgus riska regulējumu. Šie noteikumi jau pastāvēja esošajā tirgus riska tiesiskajā regulējumā un netiek mainīti. Iestādes varēs izmantot šo pieeju līdz [šīs regulas piemērošanas datums]. Pēc šī datuma iestādes vairs nevarēs izmantot vienkāršoto iekšējā modeļa pieeju, lai aprēķinātu pašu kapitāla prasības tirgus riskiem. Tomēr 5. nodaļa paliek spēkā attiecībā uz pašu kapitāla aprēķināšanu kredīta vērtības korekcijas (CVA) riskiem saskaņā ar 383. pantā noteikto attīstīto metodi. Desmitā daļa — Pārejas noteikumi, pārskati, pārskatīšana un grozījumi 501.b pantā aprakstīts, kā pakāpeniski tiks ieviestas pašu kapitāla prasības tirgus riskam, ko aprēķina saskaņā ar 1.a un 1.b nodaļu. 519.a pantā noteikti vairāki pārskatītā tirgus riska tiesiskā regulējuma tehniskie elementi, kas pēc īstenošanas varētu šķist problemātiski. EBI ir pilnvarota pārskatīt šos tehniskos elementus ne vēlāk kā trīs gadus pēc šīs regulas stāšanās spēkā, un Komisija var izteikt priekšlikumus saistīto noteikumu grozīšanai, ņemot vērā EBI secinājumus. Lieli riska darījumi (KPR) Pašreizējā kapitāla bāze ("atbilstīgais kapitāls") aptver tikai nelielu daļu no visiem iestāžu lielajiem riska darījumiem, tādēļ tā nav pietiekami piesardzīga, lai izvairītos no tā, ka maksimālie iespējamie iestādes zaudējumi gadījumā, ja iestājas negaidīta kāda darījumu partnera vai darījumu partneru grupas maksātnespēja, apdraud iestādes dzīvotspēju un darbības turpināšanu. Turklāt esošais ierobežojums neņem vērā augstākos riskus no G-SNI riska darījumiem ar vienu darījumu partneri vai savstarpēji saistītu klientu grupu, jo īpaši attiecībā uz riska darījumiem ar citām G-SNI. Finanšu krīze ir pierādījusi, ka būtiski zaudējumi kādā G-SNI var radīt bažas par citu G-SNI maksātspēju, kas potenciāli var atstāt nopietnas sekas uz finanšu stabilitāti. Visbeidzot, pašreizējā lielu riska darījumu regulējumā izmantotās metodes ir mazāk precīzas nekā jaunā metodoloģija (t.i., standartizētā pieeja darījuma partnera kredītriskam; SA-CCR), ko izstrādājusi BBUK banku atvasināto instrumentu riska darījumu (t.i., ārpusbiržas darījumu) aprēķināšanai. Lielo riska darījumu regulējums tiek grozīts, lai risinātu identificētās iespējas to apiet. Jo īpaši kapitāls, ko var ņemt vērā, aprēķinot lielo riska darījumu limitu, tiek ierobežots ar pirmā līmeņa kapitālu (otrā līmeņa kapitālu izmantot vairs nevar). 395. panta 1. punkts tiek grozīts, lai ieviestu zemāko robežvērtību 15 % apmērā G-SNB riska darījumiem ar citām G-SNB, un grozītais 390. pants paredz pienākumu izmantot SA-CCR metodes, lai noteiktu riska darījumus attiecībā uz ārpusbiržas atvasināto instrumentu darījumiem, pat ja banka ir saņēmusi atļauju izmantot iekšējos modeļus. Ar pašreizējā regulējumā ieviestajiem grozījumiem kopumā tiks palielināts lielo riska darījumu režīma riska jutīgums un precīzāk saskaņota Eiropas sistēma ar BBUK 2014. gadā publicēto standartu par lieliem riska darījumiem. KPR 507. pantā bija paredzēts Komisijas pienākums pārskatīt 400. panta 1. punkta j) apakšpunkta un 400. panta 2. punkta piemērošanu un sagatavot ziņojumu par to. Tā kā nebija iespējams iegūt pietiekami daudz kvantitatīvu datu, lai izvērtētu šajā noteikumā paredzēto atbrīvojumu atcelšanas vai obligātas piemērošanas potenciālo ietekmi, 507. pantā ir noteikts jauns pilnvarojums EBI ziņot Komisijai par 400. panta 1. un 2. punktā un 390. panta 6. punktā noteikto atbrīvojumu izmantošanu. Sviras rādītājs (KPR) KPR ir iekļauti jauni noteikumi un veikti precizējumi vairākos pantos, lai ieviestu saistošu sviras rādītāja prasību visām iestādēm, kurām piemēro KPD. Sviras rādītāja prasība papildina pašreizējās KPD prasības par pārmērīgas sviras riska uzraudzības monitoringu un KPR iekļautās prasības aprēķināt sviras rādītāju, paziņot par to uzraudzības iestādēm un kopš 2015. gada janvāra — to publiski atklāt. Sviras rādītāja prasība Sviras rādītāja prasība 3 % apmērā no pirmā līmeņa kapitāla — saskaņā ar vienošanos starptautiskā līmenī — tiek pievienota KPR 92. panta prasībām pašu kapitālam, kas iestādēm jāievēro papildus uz risku balstītajām prasībām. Tādēļ visā Savienībā tiek ieviesta saskaņota, saistoša prasība, ar ko nosaka iestāžu atbalsta mehānismu. Turklāt kompetentās iestādes joprojām ir atbildīgas par atsevišķu iestāžu sviras politikas un procesu uzraudzību un nepieciešamības gadījumā var noteikt papildu pasākumus, lai novērstu pārmērīgas sviras risku. Sviras rādītāja riska darījuma vērtības mēra korekcijas Sviras rādītāja riska darījuma vērtības mēra korekcijas, kas jau bija iekļautas pašreizējā KPR redakcijā, ir saglabātas. Tā kā 3 % sviras rādītāja prasība noteiktus uzņēmējdarbības modeļus un veidus ierobežotu vairāk nekā citus, nepieciešamas papildu korekcijas. Iestādes var samazināt sviras rādītāja riska darījumu vērtību mēru valsts attīstības banku publiskajiem aizdevumiem (429.a panta 1. punkta d) apakšpunkts), pastarpinātajiem aizdevumiem (429. panta 1. punkta e) apakšpunkts) un oficiāli garantētajiem eksporta kredītiem (429.a panta 1. punkta f) apakšpunkts). Lai nemazinātu iestāžu stimulu veikt klientu tīrvērti, iestādēm ir ļauts samazināt riska darījumu vērtību mēru par sākotnējo drošības rezervi, kas saņemta no klientiem par atvasinātajiem instrumentiem, kuru tīrvērte veikta ar QCCP starpniecību (429.c panta 4. punkts). Sviras rādītāja rezerves G-SNB

Pašlaik starptautiskā līmenī notiek diskusijas par iespējamu sviras rādītāja rezervju noteikšanu G-SNB. Kad būs panākta galīga starptautiska vienošanās par sviras rādītāja rezervi, būtu jāapsver tās iekļaušana KPR. Normatīvajos aktos paredzētie pārskati (KPR) KPR un KPD ir pievienoti vai grozīti dažādi noteikumi, lai uzlabotu proporcionalitāti un samazinātu iestāžu izmaksas saistībā ar kopējo normatīvajos aktos paredzēto pārskatu tiesisko regulējumu. 99. panta 5. punkts tiek grozīts, lai pilnvarotu EBI līdz 2019. gada 31. decembrim ziņot Komisijai par normatīvajos aktos paredzēto pārskatu izmaksām. Pilnvarojumā noteikta ļoti precīza metodoloģija, pēc kuras EBI jākvantificē iestāžu ziņošanas izmaksas, un paredzēts pienākums sniegt ieteikumus par to, kā vienkāršot ziņošanu mazām iestādēm, veicot grozījumus esošajās EBI pārskatu veidnēs. Mazām iestādēm atbilstoši 430.a pantā lietotajai definīcijai normatīvajos aktos paredzētie pārskati būs jāiesniedz tikai reizi gadā, savukārt pārējām iestādēm — reizi pusgadā vai biežāk (99. panta 4. punkts, 100., 101., 394. un 430. pants). Ziņošana par lieliem riska darījumiem tiks vienkāršota, svītrojot vienu vienību un precizējot citu vienību, par kuru saskaņā ar 394. pantu pašlaik ir jāziņo. Informācijas atklāšana (KPR) Uzlabota informācijas atklāšanas prasību proporcionalitāte Astotajā daļā tiek iekļauti jauni noteikumi, lai paredzētu proporcionālāku informācijas atklāšanas režīmu, kurā tiek ņemts vērā iestāžu relatīvais lielums un sarežģītība. Tās tiek iedalītas būtiskās (433.a. pants), mazās (433.b. pants) un citās (433.c. pants), atsevišķi izdalot arī biržas sarakstā iekļautās un neiekļautās iestādes. Informācijas atklāšanas prasības katrai iestāžu kategorijai tiks piemērotas pēc slīdošās skalas principa, diferencējot attiecībā uz atklāšanas saturu un biežumu. Skalas augšējā daļā esošajām lielajām iestādēm, kuru vērtspapīri tiek kotēti, būs pienākums katru gadu atklāt visu Astotajā daļā paredzēto informāciju, kā arī atklāt noteiktu informāciju reizi pusgadā vai ceturksnī, pēdējā gadījumā pievienojot svarīgāko prudenciālo mēru tabulu (447. pants). Zemākajā daļā esošajām mazajām biržas sarakstā neiekļautajām iestādēm būs jāatklāj tikai atsevišķa informācija par pārvaldību, atalgojumu un riska pārvaldību, bet svarīgāko mēru tabula — reizi gadā. Mērķtiecīgi grozījumi nolūkā panākt saskanību ar starptautiskajiem standartiem un jaunām vai grozītām pirmā pīlāra prasībām Ir izdarīti vairāki grozījumi Astotās daļas II un III sadaļā (435. līdz 455. pantā), lai labāk saskaņotu informācijas atklāšanas prasības ar starptautiskajiem standartiem informācijas atklāšanas jomā. Jo īpaši ir ieviesta jauna prasība atklāt informāciju par būtiskiem ieguldījumiem apdrošināšanas sabiedrībās, kurus kompetentā iestāde ir atļāvusi neatskaitīt no finanšu konglomerātu papildu pašu kapitāla prasībām (438. panta e) un f) punkts). Citi šo sadaļu grozījumi ir paredzēti, lai atspoguļotu jaunas vai grozītas pirmā pīlāra prasības, kas tiek ieviestas ar šo tiesību akta priekšlikumu. Tās ietvers informācijas atklāšanu par TLAC (437.a pants), darījuma partnera kredītrisku (439. pants), tirgus risku (445. pants) un likviditātes prasībām (451.a pants). Visbeidzot, ir veikti atsevišķi atalgojuma informācijas atklāšanas precizējumi un ieviesta atklāšanas prasība attiecībā uz izņēmumiem no Direktīvas 2013/36/ES noteikumiem par atalgojumu (450. pants). Pilnvarojumi EBI un Komisijai Priekšlikums ietver pilnvarojumu EBI izstrādāt vienotus informācijas atklāšanas formātus, kuriem vajadzētu būt pēc iespējas labāk saskaņotiem ar starptautiskajiem informācijas atklāšanas formātiem, lai veicinātu salīdzināmību (434.a pants). Šajā nolūkā priekšlikumā ietverts pilnvarojums Komisijai grozīt informācijas atklāšanas prasības Astotajā daļā, lai atspoguļotu starptautisko standartu informācijas atklāšanas jomā attīstību vai to grozījumus (456. panta k) punkts). NSFR (KPR) Sestajai daļai tiek pievienota jauna sadaļa un precizēti esošie noteikumi, lai ieviestu saistošu neto stabila finansējuma rādītāju (NSFR) kredītiestādēm un sistēmiskām ieguldījumu brokeru sabiedrībām. Vispārīgie noteikumi Ir precizēti vispārīgie noteikumi Pirmajā daļā. Ir grozīts 8. pants, lai precizētu nosacījumus, saskaņā ar kuriem iestādes var izmantot likviditātes prasību nepiemērošanu individuālā līmenī, kā arī 11. un 18. pants attiecībā uz konsolidācijas noteikumiem.

Esošie likviditātes noteikumi Sestās daļas I un II sadaļā ir veikti grozījumi, lai precizētu definīcijas un pārskatu sniegšanas prasības. 411. pantā ir precizētas definīcijas, savukārt 412., 413., 415., 416. un 422. līdz 425. pantā ir sīkāk precizētas pārskatu sniegšanas prasības. 414. pants ir grozīts, lai iekļautu jauno NSFR prasību un norādītu, kādas sekas iestājas par tās pārkāpšanu. Jaunā Sestās daļas IV sadaļa: Neto stabila finansējuma rādītājs 1. nodaļa Neto stabila finansējuma rādītājs (428.a un 428.b pants) 428.a pantā ir paredzēti noteikumi meitasuzņēmumiem trešajās valstīs konsolidētai NSFR aprēķināšanai. 428.b pantā ir definēta NSFR vispārējā uzbūve, to aprēķinot kā iestādes pieejamā stabila finansējuma (ASF) summas un tās prasītā stabila finansējuma (RSF) summas attiecību. 2. nodaļa Vispārējie neto stabila finansējuma rādītāja aprēķināšanas noteikumi (428.c līdz 428.h pants) 428.c pantā precizēti vispārējie noteikumi, ko piemēro NSFR aprēķināšanai. 428.d pantā noteikts, kā atvasināto instrumentu līgumus ņem vērā, aprēķinot NSFR, savukārt 428.e pants nosaka nodrošināto kreditēšanas darījumu un kapitāla tirgus darījumu ieskaitu. 428.f pantā definēti nosacījumi, saskaņā ar kuriem atsevišķus aktīvus un saistības var uzskatīt par savstarpēji atkarīgiem, un ietverts saraksts ar produktiem, kuru aktīvus un saistības par tādiem uzskata: centralizēti regulētie uzkrājumi, attīstību veicinoši aizdevumi, segto obligāciju emisija bez finansējuma riska tuvākā gada laikā un atvasināto instrumentu klientu tīrvērtes darbības. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģēto aktu, lai pārskatītu šo sarakstu (jauns 460. panta 3. punkts). 428.g pants nosaka noguldījumu pārvaldību kooperatīvos tīklos vai institucionālās aizsardzības shēmās, un 428.h pants piešķir kompetentajām iestādēm rīcības brīvību ar zināmiem nosacījumiem piešķirt preferenciālu attieksmi darījumiem grupas iekšienē. 3. nodaļa Pieejamais stabilais finansējums (428.i līdz 428.o pants) Šīs nodaļas 1. iedaļā (428.i un 428.j pants) definēti vispārējie noteikumi, ko piemēro, lai aprēķinātu ASF summu, kura ir NSFR rādītāja skaitītājs. 2. iedaļā (428.k līdz 428.o pants) definēti ASF koeficienti, ko piemēro regulējošām prasībām atbilstīgajam kapitālam un dažādām saistībām atkarībā no to īpašībām, jo īpaši termiņa un darījumu partnera būtības. 4. nodaļa Prasītais stabilais finansējums (428.p līdz 428.ag pants) Šīs nodaļas 1. iedaļā (428.p un 428.q pants) definēti vispārējie noteikumi, ko piemēro, lai aprēķinātu prasītā stabilā finansējuma (RSF) summu, kura ir NSFR saucējs. 2. iedaļā (428.r līdz 428.o pants) definēti RSF koeficienti, ko piemēro dažādiem aktīviem un ārpusbilances posteņu riska darījumiem atkarībā no to īpašībām, jo īpaši termiņa, likviditātes un darījumu partnera būtības. NSFR aprēķinam piemērotās definīcijas un RSF koeficienti atspoguļo ES likviditātes seguma rādītāja (LCR) aprēķinam piemērotās definīcijas un diskontus. Jo īpaši aktīviem, kas atbilst pirmā līmeņa augstas kvalitātes likvīdajiem aktīviem (HQLA), izņemot ārkārtīgi augstas kvalitātes segtās obligācijas, piemēro RSF koeficientu 0 %, lai izvairītos no negatīvas ietekmes uz valsts obligāciju tirgu likviditāti. Aktīviem, kuri radušies no darījumiem ar finanšu klientiem un kuru atlikušais termiņš ir mazāks par sešiem mēnešiem, un kuri ir nodrošināti ar pirmā līmeņa HQLA, izņemot ārkārtīgi augstas kvalitātes segtās obligācijas, piemēro RSF koeficientu 5 % (428.s pants). Ja šie darījumi nav nodrošināti vai tos nodrošina citi aktīvi, tiem piemēro 10 % RSF koeficientu (428.u pants). Šie Bāzeles RSF faktoru precizējumi (attiecīgi 10 % un 15 %) ir paredzēti, lai mazinātu tūlītējo ietekmi uz starpbanku finansēšanas tirgu likviditāti, vērtspapīru likviditāti un tirgus uzturēšanas darbībām. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģēto aktu, lai pārskatītu šo pārvaldību un nodrošināto darījumu pārvaldību plašākā nozīmē, ņemot vērā EBI sagatavotā ziņojuma secinājumus. Ja trīs gadu laikā no NSFR piemērošanas datuma nav pieņemts lēmums, prasītā stabila finansējuma koeficients tiks palielināts attiecīgi līdz 10 % un 15 % (Desmitās daļas 510. panta jaunais 7. punkts). Attiecībā uz atvasināto instrumentu līgumiem, ja atvasināto instrumentu aktīvi (ieskaitīti ar mainīgo drošības rezervi, kas saņemta kā naudas līdzekļi un pirmā līmeņa HQLA, izņemot ārkārtīgi augstas kvalitātes segtās obligācijas) ir lielāki par atvasināto instrumentu saistībām (ieskaitītas ar visām iesniegtajām mainīgajām drošības rezervēm), starpībai piemēro RSF koeficientu 100 % (428.ag pants). Pie tam aktīviem, kas ir iesniegti kā sākotnējā drošības rezerve vai kā ieguldījums CCP saistību neizpildes fondā, piemēro RSF koeficientu 85 % (428.af pants). Turklāt tiek ieviesta riska jutīguma pieeja, kas salīdzinājumā ar Bāzeles NSFR ir tikusi precizēta, lai aptvertu atvasināto instrumentu nākotnes finansējuma risku. Ar drošības rezervi nesaistīto atvasināto instrumentu līgumu bruto atvasināto instrumentu saistībām piemēro RSF koeficientu 10 % (428.u pants), bet atvasināto instrumentu līgumiem ar drošības rezervi tiek piedāvāta iespēja piemērot atvasināto instrumentu saistībām RSF koeficientu 20 % vai izmantot potenciālo nākotnes kredītriska darījuma vērtību (PFE), ko aprēķina saskaņā ar standartizēto pieeju darījuma partnera kredītriskam — SA-CCR (428.x pants). Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģēto aktu, lai pārskatītu šo pārvaldību, ņemot vērā EBI sagatavotā ziņojuma secinājumus. Ja trīs gadu laikā no NSFR piemērošanas datuma nav pieņemts lēmums, attiecībā uz visiem atvasināto instrumentu līgumiem un visām iestādēm tiks piemērots 20 % RSF koeficients bruto atvasināto instrumentu saistībām (510. panta jaunais 5. punkts).

9. SFPS (KPR) Tiek iekļauts 473.a pants, lai pamazām ieviestu jaunās SFPS pakāpeniskās uzkrājumu veidošanas prasības kredītriskam no 2019. gada 1. janvāra līdz 2023. gada 31. decembrim, lai mazinātu finansiālo ietekmi uz iestādēm. MVU atbalsta faktors (KPR) Priekšlikums ietver izmaiņas attiecībā uz kapitāla prasībām riska darījumiem ar MVU (501. pants). Tiek saglabāta pašreizējā kapitāla samazināšana par 23,81 % par riska darījumu ar MVU, ja tas nepārsniedz EUR 1,5 miljonus. Attiecībā uz MVU riska darījumu, kas pārsniedz EUR 1,5 miljonus, tiek ierosināts noteikt 23,81 % kapitāla samazinājumu par pirmajiem EUR 1,5 miljoniem no riska darījuma summas un 15 % samazinājumu — par pārējo riska darījuma daļu virs EUR 1,5 miljonu robežas. Iestādes varēs turpināt īstenot samazinājumu, koriģējot riska darījuma riska svērto vērtību konkrētam MVU. Režīms, ko piemēro infrastruktūras riska darījumiem (KPR) Savienības ekonomikas izaugsmei ir ļoti svarīgi veicināt ilgtspējīgus infrastruktūras projektus tādās nozarēs kā transports, enerģētika, inovācija, izglītība, pētniecība. Kopā ar citām Komisijas iniciatīvām — tādām kā kapitāla tirgu savienība un Investīciju plāns Eiropai — priekšlikuma mērķis ir piesaistīt privāto finansējumu augstas kvalitātes infrastruktūras projektiem. Balstoties uz neseno apdrošināšanas sabiedrību tiesiskā regulējuma attīstību un pašlaik notiekošo darbu saistībā ar gaidāmo BBUK standartizētās pieejas reformu, tiek ierosināts gan kredītriska standartizētajā pieejā, gan uz iekšējiem reitingiem balstītajā pieejā piešķirt preferenciālu režīmu specializētās kreditēšanas riska darījumiem, kuru mērķis ir finansēt drošus un stabilus infrastruktūras projektus. Tos definē, izmantojot kritēriju kopu, pamatojoties uz kuriem, var samazināt riska darījuma riska profilu un uzlabot iestāžu spēju šo risku pārvaldīt. Šie kritēriji atbilst tiem, saskaņā ar kuriem tiek identificēti atbilstīgi infrastruktūras projekti, kas sistēmā Maksātspēja II ir prioritāri. Ierosinātajai pārvaldībai ir noteikta pārskatīšanas klauzula, lai, iespējams, sīkāk precizētu šo noteikumu, vadoties no tā ietekmes uz ieguldījumiem infrastruktūrā ES, kā arī, lai ņemtu vērā attiecīgo notikumu attīstību pasaulē. Tā arī ļaus, ja tas būs lietderīgi, grozīt noteikumu ar mērķi panākt lielāku elastīgumu attiecībā uz infrastruktūras projektu finansējuma struktūru, t.i., attiecināt režīmu uz infrastruktūras uzņēmumiem. Komisija pēc apspriešanās ar EBI ziņos par tendencēm infrastruktūras ieguldījumu tirgū un šo ieguldījumu efektīvo riska profilu un šo ziņojumu iesniegs Eiropas Parlamentam un Padomei kopā ar attiecīgo priekšlikumu. Ieguldījumu brokeru sabiedrību pārskatīšana (KPR) 508. panta 3. punkta pārskatīšana attiecībā uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām pašlaik atrodas otrajā fāzē. Pirmajā ziņojumā, kas tika publicēts 2015. gada decembrī, EBI konstatēja, ka banku noteikumiem līdzīgie KPR noteikumi nebija piemēroti vairumam ieguldījumu brokeru sabiedrību, izņemot sistēmiskākās, kuras rada līdzīgus riskus tiem, ar kuriem saskaras kredītiestādes. Pēc Komisijas lūguma EBI veic papildu analītisko darbu un apkopo datus, lai formulētu piemērotāku un proporcionālāku kapitāla pārvaldību ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kura aptvers visus varbūtējā jaunā režīma parametrus. Sagaidāms, ka EBI savu galīgo viedokli Komisijai sniegs 2017. gada jūnijā. Komisija līdz 2017. gada beigām plāno nākt klajā ar leģislatīvā akta priekšlikumiem, ar ko nosaka īpašu uzraudzības sistēmu nesistēmiskām ieguldījumu brokeru sabiedrībām. Kamēr šie priekšlikumi nav pieņemti, uzskatāms, ka ir lietderīgi ļaut nesistēmiskām ieguldījumu brokeru sabiedrībām piemērot KPR tādā redakcijā, kāda tā ir pirms grozījumu spēkā stāšanās. Sistēmiskām ieguldījumu brokeru sabiedrībām savukārt tiks piemērota KPR grozītā redakcija. Šādi tiks nodrošināts, ka sistēmiski uzņēmumi tiek atbilstoši pārvaldīti, vienlaikus samazinot regulatīvo slogu nesistēmiskiem uzņēmumiem, kuriem citādi būtu pagaidām jāpiemēro jauns noteikumu kopums, kas paredzēts kredītiestādēm un sistēmiskām ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kamēr vēl nav pieņemts galīgais īpaši ieguldījumu brokeru sabiedrībām paredzētais tiesiskais regulējums, kura priekšlikums tiks iesniegts 2017. gadā. Grozīta regulējuma ieviešana attiecībā uz procentu likmju risku (KPR un KPD) Pēc notikumu attīstības BBUK līmenī attiecībā uz procentu likmju riska mērīšanu, KPD 84. un 98. pants un KPR 448. pants tiek grozīti, lai ieviestu pārskatītu regulējumu procentu likmju riska atspoguļošanai bankas portfeļa pozīcijās. Grozījumi ietver kopējas standartizētas pieejas ieviešanu, kuru iestādes varētu izmantot, lai aptvertu šos riskus, vai kuru kompetentā iestāde varētu noteikt iestādei kā obligāti izmantojamu, ja iestādes izstrādātās sistēmas risku aptveršanai ir neapmierinošas, uzlabotu izlecošo vērtību pārbaudi un informācijas atklāšanas prasības. Papildus tam ar KPD 84. pantu EBI tiek pilnvarota sīkāk izklāstīt standartizēto metodi — kritērijus un nosacījumus, kuri iestādēm jāievēro, lai identificētu, izvērtētu, pārvaldītu un mazinātu procentu likmju riskus, bet ar KPD 98. pantu — definēt sešus uzraudzības satricinājuma scenārijus, ko piemēro procentu likmēm, kā arī kopējo pieņēmumu, kas iestādēm jāīsteno izlecošo vērtību pārbaudes vajadzībām. 2016/0360 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz sviras rādītāju, neto stabila finansējuma rādītāju, prasībām pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām, darījuma partnera kredītrisku, tirgus risku, riska darījumiem ar centrālajiem darījumu partneriem, riska darījumiem ar kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, lieliem riska darījumiem, ziņošanas un informācijas atklāšanas prasībām un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1)Pēc 2007.–2008. gada finanšu krīzes Savienība īstenoja finanšu pakalpojumu tiesiskā regulējuma būtisku reformu, lai stiprinātu tās finanšu iestāžu noturību. Šī reforma galvenokārt bija balstīta uz starptautiski pieņemtiem standartiem. Reformu paketes daudzo pasākumu ietvaros bija arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 575/2013 un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES pieņemšana, ar kurām tika stiprinātas prudenciālās prasības kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām. (2)Lai gan reforma ir padarījusi finanšu sistēmu stabilāku un noturīgāku pret dažādu veidu nākotnē iespējamiem satricinājumiem un krīzēm, tā neatrisināja visas identificētās problēmas. Svarīgs iemesls, kas to noteica, bija tas, ka starptautisko standartu noteicēji, piemēram, Bāzeles Banku uzraudzības komiteja (Bāzeles komiteja) un Finanšu stabilitātes padome (FSB), nebija pabeiguši darbu pie starptautiskiem risinājumiem šo problēmu risināšanai. Tā kā darbs pie svarīgām papildu reformām ir pabeigts, būtu jāvelta uzmanība neatrisinātajām problēmām. (3)Savā 2015. gada 24. novembra paziņojumā Komisija atzina, ka nepieciešams vēl vairāk mazināt risku, un apņēmās nākt klajā ar tiesību akta priekšlikumu, kas būs balstīts uz starptautiski pieņemtiem standartiem. Nepieciešamību spert tālākus konkrētus likumdošanas soļus, lai mazinātu riskus finanšu nozarē, atzinusi arī Padome savos 2016. gada 17. jūnija secinājumos un Eiropas Parlaments savā 2016. gada 10. marta rezolūcijā. (4)Riska mazināšanas pasākumiem būtu ne tikai vēl vairāk jāstiprina Eiropas banku sistēmas noturība un tirgu uzticēšanās tai, bet arī jākalpo par pamatu banku savienības izveides pabeigšanas turpmākajam progresam. Šie pasākumi jāizvērtē arī kontekstā ar plašākām problēmām, kuras skar Savienības ekonomiku, sevišķi nepieciešamību veicināt izaugsmi un nodarbinātību ekonomikas nenoteiktības periodā. Šajā saistībā nolūkā stiprināt Savienības ekonomiku ir izveidotas dažādas nozīmīgas politiskās iniciatīvas, piemēram, Investīciju plāns Eiropai un kapitāla tirgu savienība. Tādēļ ir svarīgi, lai visi riska mazināšanas pasākumi nevainojami mijiedarbotos ar šīm politikas iniciatīvām, kā arī ar nesenajām plašākām finanšu nozares reformām. (5)Šīs grozītās regulas noteikumiem jāatbilst starptautiskā līmenī pieņemtiem standartiem un jānodrošina arī turpmāka Direktīvas 2013/36/EK un šīs regulas atbilstība Bāzeles III regulējumam. Atsevišķie precizējumi, kas veikti, lai atspoguļotu Savienības īpatnības un plašākas politikas apsvērumus, jāierobežo no darbības jomas vai laika viedokļa, lai neietekmētu prudenciālās uzraudzības sistēmas kopējo stabilitāti. (6)Arī esošie riska mazināšanas pasākumi būtu jāuzlabo, lai nodrošinātu, ka tos var piemērot proporcionālāk un ka tie nerada pārmērīgu atbilstības slogu, sevišķi mazākām un nesarežģītām iestādēm. (7)Sviras rādītāji veicina finansiālās stabilitātes saglabāšanu, kalpojot kā atbalsta mehānisms uz risku balstītām kapitāla prasībām un ierobežojot pārmērīgas sviras uzkrāšanos ekonomikas atlabšanas gadījumā. Tādēļ būtu jāievieš sviras rādītāja prasība, lai papildinātu esošo sviras rādītāja ziņošanas un informācijas atklāšanas sistēmu. (8)Lai nevajadzīgi neierobežotu iestāžu aizdevumus uzņēmumiem un privātām mājsaimniecībām un novērstu nepamatotu negatīvu ietekmi uz tirgus likviditāti, sviras rādītāja prasība jānosaka līmenī, kurā tā kalpo kā uzticams atbalsta mehānisms pārmērīgas sviras riskam, nekavējot ekonomikas izaugsmi. (9)Eiropas Banku iestāde (EBI) savā ziņojumā Komisijai secināja, ka pirmā līmeņa kapitāla sviras rādītāja noteikšana 3 % apmērā jebkura veida kredītiestādei pildītu uzticama atbalsta mehānisma funkciju. Arī starptautiskā līmenī Bāzeles komitejā tika panākta vienošanās par 3 % sviras rādītāja prasību. Tādēļ sviras rādītāja prasība būtu jānosaka 3 % līmenī. (10)Tomēr 3 % sviras rādītāja prasība noteiktus uzņēmējdarbības modeļus un veidus ierobežotu vairāk nekā citus. Jo īpaši nesamērīgi tiktu ietekmēti valsts attīstības banku publiskie aizdevumi un oficiāli garantētie eksporta kredīti. Tādēļ sviras rādītājs šiem riska darījumiem ir jāprecizē. (11)Sviras rādītājs arī nedrīkstētu apgrūtināt iestāžu centralizētās tīrvērtes pakalpojumu sniegšanu klientiem. Tādēļ sākotnējā drošības rezerve tiem atvasināto instrumentu darījumiem, kuriem tīrvērte veikta centralizēti un ko iestādes no klientiem saņem skaidrā naudā un nodod centrālajiem darījumu partneriem (CCP), būtu jāizslēdz no sviras rādītāja riska darījuma vērtības mēra. (12)Bāzeles komiteja ir pārskatījusi starptautisku standartu par sviras rādītāju, lai papildus noteiktu atsevišķus šī rādītāja aprēķināšanas aspektus. Regula (ES) Nr. 575/2013 ir jāsaskaņo ar pārskatīto standartu, lai uzlabotu starptautiskos vienlīdzīgas konkurences apstākļus ES iestādēm, kas darbojas ārpus Savienības, un nodrošinātu, ka sviras rādītājs arī turpmāk efektīvi papildina uz risku balstītās pašu kapitāla prasības. (13)Bāzeles komiteja patlaban apsver sviras rādītāja palielināšanu globālām sistēmiski nozīmīgām bankām (G-SNB). Bāzeles komitejas kalibrācijas pasākumu rezultātiem jārada diskusija par atbilstīgu sviras rādītāja kalibrāciju sistēmiski nozīmīgām ES iestādēm. (14)2015. gada 9. novembrī FSP publicēja Kopējās zaudējumu absorbcijas spējas (TLAC) nosacījumus ("TLAC standarts"), ko 2015. gada novembra samitā Turcijā apstiprināja G20. TLAC standarts nosaka, ka globālām sistēmiski nozīmīgām bankām (G-SNB) jātur pietiekami daudz labi zaudējumus absorbējošu (rekapitalizējamu) saistību, lai noregulējuma gadījumā nodrošinātu nekavētu un strauju zaudējumu absorbciju un rekapitalizāciju. Savā 2015. gada 24. novembra paziņojumā Komisija apņēmās līdz 2016. gada beigām nākt klajā ar tiesību akta priekšlikumu, kas ļautu īstenot TLAC standartu līdz 2019. gadam, kas ir starptautiski saskaņotais termiņš. (15)Īstenojot TLAC Savienībā, ir jāņem vērā esošās minimālās prasības pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām (MREL), kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2014/59/ES. Tā kā TLAC un MREL ir viens un tas pats mērķis — nodrošināt, ka iestādēm ir pietiekama zaudējumu absorbcijas spēja, abas prasības ir savstarpēji papildinoši viena tiesiskā regulējuma elementi. Saskaņotais TLAC standarta minimālais līmenis jāievieš Regulā (ES) Nr. 575/2013, paredzot jaunu prasību pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām, savukārt atsevišķu uzņēmumu papildinājums attiecībā uz globālām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (G-SNI) un atsevišķu uzņēmumu prasība iestādēm, kas nav G-SNI, jāievieš ar mērķtiecīgiem grozījumiem Direktīvā 2014/59/ES un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 806/2014. Attiecīgie noteikumi, ar kuriem šajā regulā (ES) ievieš TLAC standartu, jālasa kopā ar noteikumiem minētajos tiesību aktos un ar Direktīvu 2013/36/ES.

(16)Saskaņā ar TLAC standartu, kas attiecas tikai uz G-SNB, minimālās prasības pietiekamam pašu kapitāla apjomam un zaudējumus labi absorbējošām saistībām, ko ievieš ar šo regulu, jāpiemēro tikai attiecībā uz G-SNI. Tomēr ar šo regulu ieviestajiem noteikumiem par atbilstīgajām saistībām būtu jāattiecas uz visām iestādēm tāpat kā Direktīvas 2014/59/ES papildu korekcijām un prasībām. (17)Kā paredzēts TLAC standartā, pašu kapitāla un atbilstīgo saistību prasības jāpiemēro noregulējuma struktūrām, kas vai nu pašas ir G-SNI, vai ir daļa no grupas, ko identificē kā G-SNI. Pašu kapitāla un atbilstīgo saistību prasības jāpiemēro vai nu individuāli, vai konsolidēti atkarībā no tā, vai attiecīgās noregulējuma struktūras ir pastāvīgas iestādes bez meitasuzņēmumiem, vai tās ir mātesuzņēmumi. (18)Direktīva 2014/59/ES ļauj noregulējuma instrumentus izmantot ne tikai attiecībā uz iestādēm, bet arī finanšu pārvaldītājsabiedrībām un jauktām finanšu pārvaldītājsabiedrībām. Tādēļ mātes finanšu pārvaldītājsabiedrībām un mātes jauktām finanšu pārvaldītājsabiedrībām, tāpat kā mātes iestādēm, būtu jābūt pietiekamai zaudējumu absorbcijas spējai. (19)Lai nodrošinātu pašu kapitāla un atbilstīgo saistību prasības efektivitāti, ir svarīgi, lai instrumentiem, kas tiek turēti šīs prasības izpildei, ir augsta zaudējumu absorbcijas spēja. Saistībām, kas ir izslēgtas no Direktīvā 2014/59/ES minētā iekšējās rekapitalizācijas instrumenta, nav šādas spējas, tāpat kā citām saistībām, kuras, lai gan teorētiski ir rekapitalizējamas, praksē varētu radīt rekapitalizācijas grūtības. Tādēļ šīs saistības nebūtu jāuzskata par atbilstīgām pašu kapitāla un atbilstīgo saistību prasībām. No otras puses, kapitāla instrumentiem, kā arī pakārtotajām saistībām ir augsta zaudējumu absorbcijas spēja. Tāpat arī to saistību, kuru prioritāte ir līdzvērtīga atsevišķām izslēgtajām saistībām, zaudējumu absorbcijas potenciāls būtu jāatzīst līdz zināmai robežai, kā to paredz TLAC standarts. (20)Lai novērstu saistību divkāršu uzskaiti pašu kapitāla un atbilstīgo saistību prasībām, ir jāparedz noteikumi atbilstīgo saistību posteņu līdzdalības atskaitīšanai, kas atbilst Regulā (ES) Nr. 575/2013 par kapitāla instrumentiem jau izstrādātajai attiecīgajai atskaitījumu pieejai. Saskaņā ar šo pieeju atbilstīgo saistību instrumentu līdzdalība vispirms jāatskaita no atbilstīgajām saistībām un, ciktāl nav pietiekamu saistību, tās jāatskaita no otrā līmeņa kapitāla instrumentiem. (21)TLAC standartā ir ietverti atsevišķi saistību atbilstības kritēriji, kas ir stingrāki nekā pašreizējie kapitāla instrumentu atbilstības kritēriji. Lai nodrošinātu konsekvenci, kapitāla instrumentu atbilstības kritēriji ir jāsaskaņo attiecībā uz to instrumentu neatbilstību, kas emitēti ar īpašam nolūkam dibinātu sabiedrību starpniecību, no 2022. gada 1. janvāra. (22)Kopš Regulas (ES) Nr. 575/2013 pieņemšanas starptautiskais standarts par iestāžu riska darījumu ar CCP prudenciālo režīmu ir ticis grozīts, lai uzlabotu aprēķina procedūru iestāžu riska darījumiem ar atbilstīgiem centrālajiem darījumu partneriem (QCCP). Standarta grozījumu vidū ievērojamākie ir vienas metodes izmantošana riska darījumu pašu kapitāla prasību noteikšanai saistībā ar iemaksām saistību neizpildes fondā, skaidrs ierobežojums kopējām pašu kapitāla prasībām, ko piemēro riska darījumiem ar QCCP, un pret risku jutīgāka pieeja atvasināto instrumentu vērtības noteikšanā, aprēķinot QCCP hipotētiskos resursus. Vienlaikus netika mainīta aprēķina procedūra riska darījumiem ar neatbilstīgiem CCP. Tā kā ar pārskatītajiem starptautiskajiem standartiem tika ieviesta kārtība, kas ir labāk piemērota centralizētas tīrvērtes videi, Savienības tiesības jāgroza, lai iekļautu šos standartus. (23)Lai nodrošinātu, ka iestādes pienācīgi pārvalda savus riska darījumus kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu (KIU) ieguldījumu apliecību vai daļu formā, noteikumi par šo riska darījumu pārvaldību būtu jāparedz jutīgāki pret risku, un tiem būtu jāveicina pārredzamība attiecībā uz KIU pamatā esošajiem riska darījumiem. Tādēļ Bāzeles komiteja ir pieņēmusi pārskatītu standartu, kas iedala riska darījuma riska svērto vērtību aprēķināšanas pieejas skaidrā hierarhijā. Šī hierarhija atspoguļo pamatā esošo riska darījumu pārredzamības pakāpi. Regula (ES) Nr. 575/2013 ir jāsaskaņo ar šiem starptautiskajā līmenī pieņemtajiem noteikumiem. (24)Lai aprēķinātu riska darījuma vērtību atvasināto instrumentu darījumiem saskaņā ar darījumu partnera kredītriska satvaru, Regula (ES) Nr. 575/2013 pašlaik ļauj iestādēm izvēlēties vienu no trim dažādām standartizētām pieejām: standartizēto metodi ("SM"), tirgus vērtības metodi ("TVM") un sākotnējās riska darījuma vērtības metodi ("SRDVM"). (25)Tomēr šīs standartizētās pieejas pienācīgi neņem vērā risku mazinošo būtību, kāda riska darījumos ir nodrošinājumam. To kalibrācija ir novecojusi un neatspoguļo finanšu krīzes laikā novēroto augsto svārstīgumu. Tās arī korekti neatspoguļo ieguvumus no savstarpējo prasījumu ieskaita. Lai risinātu šīs nepilnības, Bāzeles komiteja nolēma aizstāt SM un TVM ar jaunu standartizētu pieeju atvasināto instrumentu riska darījumu vērtības aprēķināšanai — tā dēvēto Standartizēto pieeju darījuma partnera kredītriskam (SA-CCR). Tā kā ar pārskatītajiem starptautiskajiem standartiem tika ieviesta jauna standartizēta pieeja, kas ir labāk piemērota centralizētas tīrvērtes videi, Savienības tiesības jāgroza, lai iekļautu šos standartus. (26)SA-CCR ir vairāk jutīga pret risku nekā SM un TVM, tādēļ no tās būtu jāizriet pašu kapitāla prasībām, kas labāk atspoguļo ar iestāžu atvasināto instrumentu darījumiem saistītos riskus. Vienlaikus SA-CCR īstenošana no iestāžu viedokļa ir sarežģītāka. Dažām iestādēm, kas pašlaik izmanto TVM, SA-CCR varētu izrādīties pārāk sarežģīta un apgrūtinoša, lai to ieviestu. Šīm iestādēm būtu jānosaka vienkāršots SA-CCR paveids. Tā kā šāds vienkāršots paveids nebūs tikpat jutīgs pret risku kā SA-CCR, to pienācīgi jākalibrē, lai nodrošinātu, ka atvasināto instrumentu riska darījumu vērtība netiek novērtēta pārāk zemu. (27)Iestādēm, kam ir ļoti ierobežots skaits riska darījumu ar atvasinātajiem instrumentiem un kuras šobrīd izmanto SRDVM, gan SA-CCR, gan vienkāršotā SA-CCR ieviešana būtu pārāk sarežģīta. Tādēļ šīm iestādēm būtu jāparedz SRDVM, bet tā ir jāpārskata, lai novērstu tās būtiskos trūkumus. (28)Lai palīdzētu iestādei izvēlēties, kuru no atļautajām pieejām izmantot, ir jāparedz skaidri kritēriji. Šiem kritērijiem vajadzētu būt balstītiem uz iestādes darbībām ar atvasinātajiem instrumentiem, kas norāda uz to, cik sarežģītus riska darījuma vērtības aprēķinus iestādei jāspēj veikt. (29)Finanšu krīzes laikā vairāku Savienībā izveidotu iestāžu tirdzniecības portfeļi cieta būtiskus zaudējumus. Dažām no tām nepieciešamais kapitāls šo zaudējumu segšanai izrādījās nepietiekams, tādēļ tām bija jālūdz ārkārtas finansiālais atbalsts no publiskā sektora līdzekļiem. Šie novērojumi Bāzeles komitejai ļāva novērst vairākus tirdzniecības portfeļa pozīciju, kas ir pašu kapitāla prasības attiecībā uz tirgus risku, prudenciālās pārvaldības trūkumus. (30)2009. gadā starptautiskā līmenī tika pabeigts pirmais reformu kopums, ko Savienības tiesībās transponēja ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/76/ES. (31)Tomēr 2009. gada reforma nerisināja strukturālās nepilnības standartos attiecībā uz pašu kapitāla prasībām tirgus riskiem. Nenoteiktība attiecībā uz tirdzniecības portfeļa un bankas portfeļa robežšķirtni radīja iespējas regulējuma arbitrāžai, savukārt, tā kā pašu kapitāla prasības attiecībā uz tirgus risku nebija pietiekami jutīgas pret risku, tas neļāva pilnībā aptvert riskus, ar kuriem saskārās iestādes. (32)Tādēļ Bāzeles komiteja sāka tirdzniecības portfeļa fundamentālo pārskatīšanu (FRTB), lai risinātu minētās nepilnības. Šis darbs tika pabeigts 2016. gada janvārī. FRTB standarti uzlabo tirgus riska regulējuma riska jutīgumu, nosakot pašu kapitāla prasību summu, kas ir proporcionālāka tirdzniecības portfeļa pozīciju riskam, kā arī tajos precizēta banku un tirdzniecības portfeļu robežšķirtne. (33)Īstenojot FRTB standartus Savienībā, ir jāsaglabā neskarta Savienības finanšu tirgu sekmīgā darbība. Nesenos pētījumos par FRTB standartu ietekmi konstatēts, ka pēc FRTB standartu īstenošanas ir gaidāms straujš kopējo pašu kapitāla prasību pieaugums attiecībā uz tirgus risku. Lai izvairītos no tā, ka Savienības tirdzniecības uzņēmumi strauji zaudē apgrozījumu, būtu jāparedz ieviešanas periods, lai iestādes apzinātu pašu kapitāla prasību attiecībā uz tirgus risku kopējo līmeni, ko radījusi FRTB standartu transponēšana Savienībā. Īpaša uzmanība jāpievērš arī Eiropas tirdzniecības īpatnībām un precizējumiem attiecībā uz pašu kapitāla prasībām valsts un segtajām obligācijām, un vienkāršai, pārredzamai un standartizētai vērtspapīrošanai. (34)Proporcionāla tirgus riska pārvaldība būtu jāpiemēro arī iestādēm, kas tirdzniecības portfeļa darbības veic ierobežotā mērogā, tā ļaujot lielākam skaitam iestāžu, kuras tirgojas nelielā mērogā, piemērot kredītriska regulējumu bankas portfeļa pozīcijām, kā tas paredzēts pārskatītā izņēmumā attiecībā uz neliela mēroga tirdzniecības portfeļa darījumiem. Turklāt iestādēm ar vidēji lielu tirdzniecības portfeli ir jāļauj izmantot vienkāršotu standartizēto pieeju, lai aprēķinātu pašu kapitāla prasības attiecībā uz tirgus risku, kas atbilst Regulā (ES) 575/2013 pašlaik paredzētajai pieejai. (35)Lielo riska darījumu regulējums ir jānostiprina, lai uzlabotu iestāžu spēju absorbēt zaudējumus un labāk ievērot starptautiskos standartus. Šim mērķim par lielo riska darījumu limita aprēķinu kapitāla bāzi jāizmanto augstākas vērtības kapitāls, bet riska darījumi ar kredīta atvasinātajiem instrumentiem jāaprēķina, izmantojot SA-CCR. Turklāt riska darījumu, kas G-SNB var būt ar citām G-SNB, limits ir jāpazemina, lai mazinātu sistēmiskos riskus, kas ir saistīti ar lielu iestāžu savstarpējām saiknēm, un ietekmi, kāda G-SNB darījumu partnera saistību nepildīšanai varētu būt uz finanšu stabilitāti.

(36)Lai gan likviditātes seguma koeficients (LCR) nodrošina, ka kredītiestādes un sistēmiskas ieguldījumu brokeru sabiedrības īstermiņā spēs izturēt lielu spriedzi, tas negarantē, ka šo kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību finansējuma struktūra ilgtermiņā būs stabila. Tādēļ kļuva skaidri redzams, ka ES līmenī jāizstrādā detalizēta saistoša stabila finansējuma prasība, kas jāievēro nepārtraukti, lai novērstu pārmērīgu aktīvu un saistību termiņu nesakritību un pārmērīgu paļaušanos uz īstermiņa liela apjoma finansējumu. (37)Tādēļ, ievērojot Bāzeles komitejas stabila finansējuma standartus, jāpieņem noteikumi, lai definētu stabila finansējuma prasību kā attiecību starp iestādes pieejamā stabila finansējuma summu un tās prasītā stabila finansējuma summu gada griezumā. Tas ir saistošais neto stabila finansējuma rādītājs (NSFR). Pieejamā stabila finansējuma summu aprēķina, reizinot iestādes saistības un regulējošām prasībām atbilstīgo kapitālu ar attiecīgiem koeficientiem, kas atspoguļo to uzticamības pakāpi NSFR viena gada griezumā. Prasītā stabila finansējuma summu aprēķina, reizinot iestādes aktīvus un ārpusbilances posteņu riska darījumus ar attiecīgiem koeficientiem, kas atspoguļo to likviditātes īpašības un atlikušo termiņu NSFR viena gada griezumā. (38)NSFR būtu jāizsaka procentos un jāparedz, ka tā minimālais līmenis ir 100 %, kas norāda, ka iestādei ir pietiekams stabilais finansējums, lai apmierinātu finansēšanas vajadzības viena gada laikā kā normālos, tā spriedzes apstākļos. Ja NSFR samazinās zem 100 % līmeņa, iestādei jāievēro Regulas (ES) Nr. 575/2013 414. panta prasības, lai laikus atjaunotu savu NSFR minimālajā noteiktajā līmenī. Uzraudzības pasākumi neatbilstības gadījumā nav automātiski — kompetentajām iestādēm pirms iespējamo uzraudzības pasākumu noteikšanas jāizvērtē iemesli, kādēļ nav nodrošināta atbilstība NSFR prasībai. (39)Saskaņā ar ieteikumiem, ko EBI pauda savā 2015. gada 15. decembra ziņojumā, kas sagatavots saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 510. panta 1. un 2. punktu, noteikumi par NSFR aprēķināšanu būtu cieši jāsaskaņo ar Bāzeles komitejas standartiem, tostarp šo standartu attīstību jautājumā par atvasināto instrumentu darījumu pārvaldību. Tomēr apstāklis, ka jāņem vērā dažas Eiropas īpatnības, lai nodrošinātu, ka NSFR nekavē Eiropas reālās ekonomikas finansēšanu, attaisno atsevišķus Bāzeles NSFR precizējumus Eiropas NSFR definēšanai. Šie Eiropas konteksta dēļ veicamie precizējumi ir ieteikti EBI sagatavotajā NSFR ziņojumā un ir saistīti galvenokārt ar īpašu pārvaldības kārtību i) pastarpinātiem modeļiem kopumā un segto obligāciju emisijai konkrēti; ii) tirdzniecības finansēšanas darbībām; iii) centralizētajiem regulētajiem uzkrājumiem; iv) hipotekārajiem nodrošinātajiem kredītiem; un v) krājaizdevu sabiedrībām. Šī ierosinātā īpašā pārvaldības kārtība kopumā atspoguļo preferenciālo attieksmi pret šīm darbībām Eiropas LCR, salīdzinot ar Bāzeles LCR. Tā kā NSFR papildina LCR, abām attiecībām jābūt konsekventām no definīciju un kalibrācijas viedokļa. Tas īpaši attiecas uz prasītā stabila finansējuma koeficientiem, ko piemēro LCR augstas kvalitātes likvīdajiem aktīviem NSFR aprēķināšanai, kam būtu jāatspoguļo Eiropas NSFR definīcijas un diskonti neatkarīgi no atbilstības LCR aprēķinam paredzētajām vispārējām un operacionālajām prasībām, kas nav piemērotas NSFR aprēķina viena gada periodam. (40)Papildus Eiropas īpatnībām stingrajai atvasināto instrumentu darījumu pārvaldībai, ko paredz Bāzeles NSFR, varētu būt būtiska ietekme uz iestāžu darbībām ar atvasinātajiem instrumentiem un līdz ar to — uz Eiropas finanšu tirgiem un dažu operāciju pieejamību galalietotājiem. Ar Bāzeles NSFR ieviešanu var tikt nepamatoti un nesamērīgi skarti atvasināto instrumentu darījumi un daži savstarpēji saistītie darījumi, tostarp tīrvērtes darbības, iepriekš neveicot plašus kvantitatīvās ietekmes pētījumus un sabiedrisko apspriešanu. Papildu prasība turēt 20 % no bruto no atvasinātajiem instrumentiem izrietošo saistību stabilā finansējuma lielā mērā tiek uztverta kā stingrs pasākums, kas pārmērīgi augstu novērtē papildu finansējuma riskus, kas saistīti ar iespējamu atvasināto instrumentu saistību pieaugumu gada laikā. Tādēļ liekas pamatoti pieņemt alternatīvu, pret risku jutīgāku pasākumu, lai netraucētu Eiropas finanšu tirgu pienācīgu darbību un riska ierobežošanas rīku piedāvāšanu iestādēm un galalietotājiem, tajā skaitā uzņēmumiem nolūkā nodrošināt to finansēšanu, kas ir viens no kapitāla tirgu savienības mērķiem. Atvasināto instrumentu darījumiem, kas nav saistīti ar drošības depozītiem un kuru nākotnes finansējuma risks ir atkarīgs no kāda neparedzama notikuma, piemēram, nepieciešamības sniegt nodrošinājumu kredītreitinga izraisītājnotikuma dēļ, un kurus vislabāk tuvināt pēc to tirgus vērtības, kas atbilst nepieciešamajam finansējumam, ja šāds notikums iestātos, to bruto atvasināto instrumentu saistībām jāpiemēro prasītā stabilā finansējuma (RSF) koeficients 10 % apmērā. 20 % prasītā stabilā finansējuma faktors tiešām šķiet ļoti konservatīvs. Attiecībā uz atvasināto instrumentu darījumiem ar drošības rezervi iestādēm, kuras izmanto SA-CCR, tiek piedāvāta iespēja piemērot RSF koeficientu 20 %, kā paredzēts Bāzeles standartā, vai izmantot potenciālo nākotnes kredītriska darījuma vērtību (PFE), ko aprēķina saskaņā ar SA-CCR. Iestādēm, kuras neizmanto SA-CCR, ir ļoti mazi ieguldījumu portfeļi, un tās būtu jāatbrīvo no šīs prasības. Šāda pieeja ir jutīgāka pret risku un, tā kā tā ir paredzēta darījuma partnera kredītriska un sviras rādītāja aprēķiniem, tās aprēķiniem nevajadzētu radīt iestādēm papildu slogu. (41)Bāzeles sistēmas asimetriskais režīms starp īstermiņa finansējumu, piemēram, repo darījumiem (netiek atzīts stabils finansējums) un īstermiņa kreditēšanu, piemēram, atpakaļpirkuma līgumiem (nepieciešams zināms stabils finansējums — 10 %, ja nodrošināts ar pirmā līmeņa augstas kvalitātes likvīdajiem aktīviem jeb HQLA, kā tas definēts LCR, 15 % — citiem darījumiem) ar finanšu klientiem, ir paredzēts, lai mazinātu vēlmi veidot plašas īstermiņa finansējuma saites finanšu klientu starpā, kas rada savstarpējus savienojumus un neizpildes gadījumā apgrūtina tādu konkrētās iestādes noregulējumu, kas neradītu risku pārējai finanšu sistēmai. Tomēr asimetrijas kalibrācija ir pārāk konservatīva un var ietekmēt to vērtspapīru likviditāti, kurus parasti izmanto kā nodrošinājumu īstermiņa darījumos, jo īpaši valsts obligācijas, jo iestādes, iespējams, samazinās savu darbību repo tirgos. Tā var arī ietekmēt tirgus uzturēšanas darbības, jo repo tirgi veicina nepieciešamā inventāra pārvaldību, tā nonākot pretrunā ar kapitāla tirgu savienības mērķiem. Turklāt tas apgrūtinātu šo vērtspapīru ātru pārvēršanu naudā par labu cenu, kas varētu apdraudēt LCR efektivitāti, tā kā tā mērķis ir izveidot likvīdu aktīvu rezervi, ko likviditātes spriedzes gadījumā viegli var pārvērst naudā. Galu galā šīs asimetrijas kalibrācija var ietekmēt starpbanku finanšu tirgu likviditāti, jo īpaši likviditātes pārvaldības mērķiem, jo banku savstarpējie īstermiņa aizdevumi kļūs dārgāki. Asimetriskā pārvaldība ir jāsaglabā, taču RSF koeficients ir jāsamazina attiecīgi līdz 5 % un 10 % (nevis 10 % un 15 %). (42)Papildus Bāzeles RSF faktora atkārtotai kalibrācijai, ko piemēro īstermiņa reversajiem repo darījumiem ar finanšu klientiem, kas nodrošināti ar valsts obligācijām (5 % RSF faktors 10 % vietā), ir izrādījies, ka nepieciešami atsevišķi citi precizējumi, lai nodrošinātu, ka NSFR ieviešana neapgrūtina valsts obligāciju tirgu likviditāti. Bāzeles RSF koeficients 5 % apmērā, ko piemēro pirmā līmeņa HQLA, ieskaitot valsts obligācijas, netieši norāda, ka iestāžu turējumā būtu jāatrodas viegli pieejamam ilgtermiņā nenodrošinātam finansējumam šādā procentpunktu apmērā neatkarīgi no tā, cik ilgi tās plāno turēt šīs valsts obligācijas. Tas, iespējams, varētu vēl vairāk stimulēt iestādes noguldīt naudu centrālajās bankās, nevis darboties kā primārajiem tirgotājiem un nodrošināt likviditāti valsts obligāciju tirgos. Turklāt tas neatbilst LCR, saskaņā ar kuru tiek atzīta šo aktīvu pilnā likviditāte pat būtiskas likviditātes spriedzes laikā (0 % diskonts). Tādēļ 1. līmeņa HQLA RSF koeficients saskaņā ar ES LCR definīciju, izņemot ārkārtīgi augstas kvalitātes segtās obligācijas, jāsamazina no 5 % uz 0 %. (43)Turklāt visiem pirmā līmeņa HQLA atbilstoši ES LCR definīcijai, izņemot ārkārtīgi augstas kvalitātes segtās obligācijas, kas saņemti mainīgās drošības rezerves atvasināto instrumentu līgumu ietvaros, būtu jāatsver atvasināto instrumentu aktīvi, kaut gan Bāzeles standarts atvasināto instrumentu aktīvu atsvēršanai atzīst tikai naudas līdzekļus, ņemot vērā sviras regulējuma noteikumus. Paplašinātā aktīvu, kas saņemti kā mainīgā drošības rezerve, atzīšana veicinās valstu obligāciju tirgu likviditāti, novērsīs tādu galalietotāju sodīšanu, kuru turējumā ir daudz valsts obligāciju, bet maz naudas līdzekļu (piemēram, pensiju fondi), kā arī izvairīsies no papildu spriedzes repo tirgos attiecībā uz pieprasījumu pēc naudas līdzekļiem. (44)NSFR būtu jāpiemēro iestādēm kā individuāli, tā konsolidēti, ja vien kompetentās iestādes nepieņem lēmumu atbrīvot no NSFR piemērošanas individuālā līmenī. Šādi tiek dublēta LCR piemērošanas joma, kuru papildina NSFR. Ja nav paredzēts nepiemērot NSFR individuālā līmenī, darījumiem divu iestāžu starpā, kuras pieder pie vienas grupas vai vienas institucionālās aizsardzības shēmas, būtībā būtu jāsaņem simetriski pieejamā un prasītā finansējuma koeficienti, lai izvairītos no finansējuma zuduma iekšējā tirgū un nekavētu efektīvu likviditātes pārvaldību Eiropas grupās, kur likviditāte tiek pārvaldīta centralizēti. Šāda preferenciāla simetriska kārtība būtu jāattiecina tikai uz darījumiem grupas iekšienē, ja ir ieviesti visi nepieciešamie aizsardzības pasākumi, tā jābalsta uz papildu kritērijiem pārrobežu darījumiem, un jāīsteno tikai ar iesaistīto kompetento iestāžu iepriekšēju atļauju, jo nevar pieņemt, ka iestādes, kurām radušās grūtības pildīt savas maksājumu saistības, vienmēr saņems finansējuma atbalstu no citiem tās pašas grupas vai tās pašas institucionālās aizsardzības shēmas uzņēmumiem. (45)Trešo valstu meitasuzņēmumu konsolidācijā būtu pienācīgi jāņem vērā šajās valstīs piemērojamās prasības stabilam finansējumam. Tādēļ ar konsolidācijas noteikumiem Savienībā nevajadzētu ieviest labvēlīgāku režīmu attiecībā uz pieejamo un prasīto stabilo finansējumu trešo valstu meitasuzņēmumos salīdzinājumā ar režīmu, kas noteikts attiecīgo trešo valstu tiesību aktos. (46)Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 508. panta 3. punktu Komisija ziņo par atbilstošu režīmu ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālajai uzraudzībai un vajadzības gadījumā iesniedz leģislatīva akta priekšlikumu. Līdz šī noteikuma piemērošanai ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas nav sistēmiskas ieguldījumu brokeru sabiedrības, attiecībā uz neto stabila finansējuma prasību būtu jāturpina piemērot dalībvalstu tiesību aktus. Tomēr ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas nav sistēmiskas ieguldījumu brokeru sabiedrības, ja tās ir daļa no banku grupas, Regulā (ES) Nr. 575/2013 noteiktais NSFR jāpiemēro konsolidēti, lai ļautu pienācīgi aprēķināt NSFR konsolidētā līmenī. (47)Iestādēm jānosaka pienākums ziņot kompetentajām iestādēm pārskata sniegšanas valūtā saistošu detalizētu NSFR par visiem posteņiem, kā arī atsevišķi par posteņiem, kas izteikti katrā no nozīmīgajām valūtām, lai nodrošinātu iespējamās valūtu nesakritības pienācīgu uzraudzību. Ar NSFR iestādēm nebūtu jānosaka nekādas divkāršās pārskatu sniegšanas prasības vai spēkā esošajiem noteikumiem neatbilstošas pārskatu sniegšanas prasības, un iestādēm jādod pietiekami daudz laika, lai sagatavotos tam, ka spēkā stāsies jaunas pārskatu sniegšanas prasības. (48)Tā kā nozīmīgas un salīdzināmas informācijas sniegšana tirgum par iestāžu kopējiem riska rādītājiem ir stabilas banku sistēmas pamatprincips, ir svarīgi, cik vien iespējams, samazināt informācijas asimetriskumu un veicināt kredītiestāžu riska profilu salīdzināmību gan vienā, gan dažādās jurisdikcijās. Bāzeles Banku uzraudzības komiteja (BBUK) 2015. gada janvārī publicēja pārskatītos trešā pīlāra informācijas atklāšanas standartus, lai uzlabotu iestāžu regulatīvās informācijas atklāšanas tirgum salīdzināmību, kvalitāti un konsekvenci. Tādēļ ir lietderīgi grozīt esošās informācijas atklāšanas prasības, lai īstenotu šos jaunos starptautiskos standartus. (49)Respondenti, kas atsaucās Komisijas aicinājumam sniegt pierādījumus par ES tiesisko regulējumu finanšu pakalpojumu jomā, uzskatīja, ka pašreizējās informācijas atklāšanas prasības mazākām iestādēm ir nesamērīgas un apgrūtinošas. Neskarot informācijas atklāšanas ciešāku tuvināšanu starptautiskajiem standartiem, mazākām un nesarežģītām iestādēm būtu jāparedz retāka un mazāk detalizēta informācijas atklāšana nekā lielākajām, tādējādi mazinot administratīvo slogu, kāds tām tiek radīts. (50)Būtu jāizdara daži precizējumi attiecībā uz atalgojuma informācijas atklāšanu. Turklāt iestādēm, kas gūst labumu no izņēmumiem attiecībā uz noteiktiem atalgojuma noteikumiem, būtu jāparedz pienākums atklāt informāciju par šiem izņēmumiem. (51)Pārskatītajos starptautiskajos grāmatvedības standartos par finanšu instrumentiem "9. SFPS" ieviestā uzkrājumu veidošana paredzamo kredītu zaudējumiem, to piemērojot, var radīt pēkšņu ievērojamu iestāžu kapitāla attiecību pieaugumu. Kamēr notiek diskusijas par paredzamo kredītu zaudējumu pieauguma ietekmes atbilstošu prudenciālo pārvaldību un, lai novērstu nepamatotu nelabvēlīgu ietekmi uz kredītiestāžu aizdevumiem, jāievieš 9. SFPS pakāpeniskie kredītriska noteikumi. (52)Mazie un vidējie uzņēmumi (MVU) ir viens no Savienības ekonomikas pīlāriem, jo tiem ir izšķiroša nozīme ekonomiskās izaugsmes veicināšanā un nodarbinātības nodrošināšanā. Tā kā ar MVU saistītais sistēmiskais risks ir zemāks nekā lielākiem uzņēmumiem, kapitāla prasībām riska darījumiem ar MVU jābūt zemākām nekā lieliem uzņēmumiem paredzētajām, lai nodrošinātu optimālu banku finansējumu MVU. Patlaban MVU riska darījumiem par summu līdz EUR 1,5 miljoniem piemēro riska darījuma riska svērtās vērtības samazinājumu par 23,81 %. Tā kā EUR 1,5 miljonu slieksnis MVU riska darījumiem neliecina par MVU riskantuma izmaiņām, kapitāla prasību pazemināšana jāattiecina arī uz MVU riska darījumiem, kas pārsniedz EUR 1,5 miljonus, un attiecībā uz pārsniegto daļu jānosaka riska darījuma riska svērtās vērtības samazinājums par 15 %. (53)Ieguldījumi infrastruktūrā ir svarīgi Eiropas konkurētspējas stiprināšanai un darba vietu radīšanas stimulēšanai. ES ekonomikas atlabšana un turpmākā izaugsme galvenokārt ir atkarīga no kapitāla pieejamības Eiropas nozīmes stratēģiskajiem ieguldījumiem, jo īpaši platjoslas un enerģētikas tīkliem, kā arī satiksmes infrastruktūrai, sevišķi rūpnieciskajos centros; izglītībā, pētniecībā un inovācijās; kā arī atjaunojamos energoresursos un energoefektivitātē. Investīciju plāna Eiropai mērķis ir veicināt papildu finansējuma piešķiršanu dzīvotspējīgiem infrastruktūras projektiem, tostarp piesaistot papildu privātus finansējuma avotus. Vairākiem potenciālajiem investoriem lielākās šaubas ir par šķietamo dzīvotspējīgo projektu trūkumu un ierobežoto spēju pienācīgi izvērtēt risku, ņemot vērā to sarežģītību pēc būtības. (54)Tādēļ, lai veicinātu privātus ieguldījumus infrastruktūras projektos, ir svarīgi izveidot regulatīvo vidi, kas spēj veicināt augstas kvalitātes infrastruktūras projektus un mazināt ieguldītāju riskus. Jo īpaši būtu jāsamazina kapitāla pras