KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Nākamās paaudzes novatorisko finansēšanas instrumentu satvars: ES pašu kapitāla un parāda platformas /* COM/2011/0662 galīgā redakcija */





(...PICT...) SATURS 1. Ievads (...)4 2. Novatoriski finansēšanas instrumenti ES budžeta izlietojumam (...)5 2.1. Darbības joma un nozares (...)5 2.2. ES budžeta risku pārvaldīšana (...)6 2.3. Novatorisko finansēšanas instrumentu loģiskais pamats (...)7 2.3.1. ES politikas mērķu īstenošana (...)7 2.3.2. Valsts līdzekļu lietderības un efektivitātes palielināšana (...)7 2.3.3. Uzlabota snieguma un finanšu disciplīnas veicināšana (...)8 2.3.4. ES budžeta daudzkāršojošā iedarbība (...)8 3. Vērtējums attiecībā uz novatorisko instrumentu īstenošanu 2007.–2013. gada finanšu shēmā (...)9 3.1. Saistībā ar esošajiem instrumentiem gūtās mācības (...)9 3.1.1. Izmantojamā pieredze (...)9 3.1.2. Novatoriskie finansēšanas instrumenti nodrošina nepieciešamo piekļuvi finansējumam, sekmē produktu attīstību un labāko praksi (...)9 3.1.3. Instrumentu saskanības un atbilstības veicināšana (...)10 3.1.4. ES līmeņa instrumentu pārvaldības un kontroles jautājumi (...)10 3.1.5. Iespējams panākt vairāk instrumentu pamanāmības un pārredzamības uzlabošanai (...)11 3.1.6. Ar jauniem riska dalīšanas pasākumiem varētu panākt lielākus finansēšanas apjomus (...)11 4. Novatoriskie finansēšanas instrumenti 2014.–2020. gada finanšu shēmas vajadzībām (...)12 5. Jauni pamatnoteikumi par novatoriskajiem finansēšanas instrumentiem (...)14 5.1. Kopīgi noteikumi instrumentu vienkāršošanai un racionalizēšanai (...)14 5.1.1. ES instrumenti (...)14 5.1.2. Struktūrfondu instrumenti (...)14 5.1.3. Iekšpolitikas instrumentu ārējā dimensija (...)15 5.1.4. Ārpolitikas instrumenti (...)15 5.2. ES pašu kapitāla un parāda platformu saturs (...)15 5.2.1. Platformu darbības joma (...)15 5.2.2. Īpašas darbības prasības (...)15 5.2.3. Finansēšanas instrumentu īstenošana (...)16 6. Secinājums un turpmākie pasākumi (...)17 Pielikums: 2007.–2013. gada finanšu shēmas novatorisko finansēšanas instrumentu apraksts 1. Ievads Novatoriskiem finansēšanas instrumentiem ir jābūt arvien svarīgākai lomai ES budžeta izpildē saskaņā ar 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmu (DFS). Šis paziņojums iepazīstina ar Komisijas viedokli par novatorisko finansēšanas instrumentu izveidi un pārvaldību. Komisijas mērķis ir izstrādāt novatoriskus finansēšanas instrumentus, kas efektīvi un rezultatīvi īstenotu stratēģijas "Eiropa 2020" uzdevumu panākt gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi, balstoties uz pieredzi, kas gūta, pārvaldot instrumentus, kuri darbojas pašreizējā daudzgadu finanšu shēmā. Dažas no ekonomiskās un finansiālās krīzes sekām, iespējams, izpaudīsies vēl nākamās DFS pirmajos gados un iespaidos finanšu tirgu darbību turpmākajos gados. Fiskālās konsolidācijas pasākumi joprojām mazinās valstu spēju veikt ieguldījumus, un tajā pašā laikā strukturālas pārmaiņas finanšu iestāžu regulējumā radīs pārmaiņas šo iestāžu vēlmē izmantot noteikta veida aktīvus un uzņemties noteikta veida risku. Makroekonomiskā tirgus attīstība turpinās iespaidot riska kapitāla pieejamību straujas izaugsmes un novatorisku darbību vajadzībām, kas atbalstītu stratēģijas "Eiropa 2020" mērķus. Būs vajadzīgs mazināt dominējošo piesardzību pret risku, lai nodrošinātu piekļuvi kapitālam tādām izaugsmes veicinātājām darbībām kā infrastruktūras, MVU un inovācijas attīstība visā DFS laikposmā, un novatoriskiem finansēšanas instrumentiem šajā sakarā var būt svarīga loma. Kombinācijā ar piemērotu tiesisko regulējumu novatoriski finansēšanas instrumenti var arī veicināt finanšu (kapitāla un vērtspapīru) tirgu attīstību un konsolidāciju, kā arī augstāku finanšu tirgus integrāciju, kas izbrīvē alternatīvus finansējuma avotus izaugsmes veicinātājām nozarēm. Vienotā tirgus aktā [1] ir uzsvērts, ka finanšu tirgu attīstībai būs galvenā nozīme, bruģējot ceļu jaunām izaugsmes formām. Finanšu pakalpojumu regulēšanas sfērā veiktās reformas dos izšķirīgu ieguldījumu ilgtspējīgas un integrējošas izaugsmes veicināšanā, balstoties uz stiprāku uzticēšanos Eiropas finanšu tirgiem un tā dalībniekiem. Turklāt, katalizējot ieguldījumus, kas saistīti ar energoefektivitātes uzlabošanu, atjaunīgiem enerģijas avotiem un ar to saistīto infrastruktūru, šādi instrumenti var palīdzēt veicināt pāreju uz tautsaimniecību un sabiedrību, kas rada maz CO2 emisiju un pielāgojas klimata pārmaiņām. Novatoriski finansēšanas instrumenti ir cieši saistīti ar stratēģiskajiem dokumentiem, kuru mērķis ir formēt turpmāko ES finansēšanu. Komisijas paziņojumā par nākamo DFS [2] un budžeta pārskatīšanā [3] ir atzīmēts, ka novatoriski finansēšanas instrumenti varētu radīt nozīmīgu jaunu finansējuma straumi stratēģiskiem ieguldījumiem, fiskālo apgrūtinājumu brīdī atbalstot ilgtspējīgus ilgtermiņa ieguldījumus. Lai pierādītu ES pievienoto vērtību, instrumentiem būtu jākoncentrējas uz identificējamo tirgus kļūmju/nepilnību risināšanu, kuras var adekvāti atrisināt ES līmenī, ņemot vērā stāvokli dalībvalstu finanšu tirgū, tiesisko un regulatīvo vidi un finansējuma saņēmēju vajadzības. Stratēģijā "Eiropa 2020" [4] paredzēta paaugstināta novatorisku finansēšanas instrumentu mobilizācija, kas ietilps konsekventā finansēšanas stratēģijā, kura apvienos ES un dalībvalstu publisko un privāto finansējumu, lai sasniegtu stratēģijas mērķus — gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi. Tās mērķis ir izmantot patlaban notiekošo Finanšu regulas (FR) pārskatīšanu, lai attīstītu novatorisku finansēšanas instrumentu potenciālu, reizē nodrošinot pareizu finanšu pārvaldību. FR grozījumu priekšlikumā par pārskatīšanu reizi trīs gados Komisija iekļāva jaunu sadaļu, kas veltīta finansēšanas instrumentu budžeta pārvaldībai [5]. Turklāt stratēģijai "Eiropa 2020" ir mērķis arī pārvarēt pašreizējo ES finansēšanas instrumentu sadrumstalotību. Šajā jautājumā instrumentu (savstarpēji pastiprinošu un/vai papildinošu instrumentu) sagrupēšana, apvienojot politikas jomas, nevis pieeja "viens instruments katrā jomā" veicinātu stratēģijas "Eiropa 2020" pamatiniciatīvu mērķu sasniegšanu, arī tāpēc, ka ģeogrāfiskā un nozaru daudzveidība, ko rada apvienošanas pieeja, palīdzēs piesaistīt ieguldītājus stratēģijas "Eiropa 2020" prioritārajām jomām, mazinot kopējo risku. Visbeidzot, stratēģija "Eiropa 2020" akcentē publiskā un privātā sektora partnerību (PPP) nozīmi novatoriskā finansēšanā. Paziņojumā par PPP [6] uzsvērts, ka PPP spēj piedāvāt efektīvākus ilgtspējīgas infrastruktūras un stratēģisko publisko preču un pakalpojumu piegādes veidus. Šajā paziņojumā apkopots ar novatoriskajiem finansēšanas instrumentiem saistītā jaunā satvara analīzes darbs, ko jaunās DFS sagatavošanas posmā veikuši Komisijas dienesti sadarbībā ar saviem partneriem finansēšanā un citām ieinteresētajām personām, izmantojot formālo izvērtējumu un novērtējumu rezultātus. Tajā aplūkota novatorisko finansēšanas instrumentu izveide un pārvaldība dažādās politikas nozarēs un izvirzīti nākamie soļi pretim Komisijas mērķim radīt racionālāku, visaptverošu un augsti efektīvu un produktīvu rīku kopumu — novatoriskus finansēšanas instrumentus stratēģijas "Eiropa 2020" mērķu sasniegšanai. 2. Novatoriski finansēšanas instrumenti ES budžeta izlietojumam 2.1. Darbības joma un nozares ES budžeta izpilde ar novatoriskiem finansēšanas instrumentiem nav nekas jauns, jo ES budžets šādos instrumentos pirmo reizi tika izmantots pirms vairāk nekā desmit gadiem. Termins „novatorisks finansēšanas instruments” šajā paziņojumā tiek lietots attiecībā uz tādiem intervences pasākumiem, kas nav tikai dotācijas. Novatoriskie finansēšanas instrumenti šajā ziņā attiecas uz daudziem gadījumiem, kad finanšu atbalstu no budžeta līdzekļiem sniedz citā veidā, nevis tīru dotāciju veidā, tostarp uz gadījumiem, kad ES dotācijas ir apvienotas ar finanšu iestāžu aizdevumiem. Tomēr novatoriskos finansēšanas instrumentus izmanto aizvien vairāk nevis tādēļ, lai aizstātu dotācijas ar finansēšanas instrumentiem, jo dotācijas joprojām būs nepieciešamas daudzās jomās, bet gan tādēļ, lai papildinātu dotācijas ar atbalstu projektiem, kas īsteno ES politikas mērķus, izmantojot citus intervences veidus. Šajā paziņojumā izklāstītie novatoriskie finansēšanas instrumenti ietver instrumentus, kas nodrošina pašu/riska kapitālu vai parāda instrumentus (piemēram, aizdevumus vai garantijas starpniekiem, kuri nodrošina finansējumu lielam skaitam galīgo saņēmēju, kuriem ir grūtības piekļūt finansējumam, vai riska dalīšana ar finanšu iestādēm, lai palielinātu finanšu apjomu un līdz ar to ES budžeta intervences radīto ietekmi. Vajadzības gadījumā šādu ES atbalstu var sniegt netiešā veidā, izmantojot īpašus ieguldījumu instrumentus, jo īpaši, lai panāktu privāto ieguldītāju līdzdalību kopā ar valsts ieguldītājiem. Galveno pašreizējo instrumentu īss apraksts ir sniegts pielikumā. Finansēšanas instrumenti ir jo īpaši piemēroti, lai risinātu mazāk optimālas ieguldījumu situācijas dažādās politikas jomās, piemēram, saistībā ar uzņēmējdarbību vai infrastruktūrām, kuras spēj būt finansiāli dzīvotspējīgas (piemēram, attiecībā uz spēju radīt ieņēmumus), tomēr (vēl) nespēj piesaistīt pietiekamu finansējumu no tirgus avotiem. Tie ir īpaši būtiski, lai: – sekmētu privātā sektora spēju panākt izaugsmi, nodrošināt darbavietas, sociālo iekļaušanu un/vai jauninājumus, jo īpaši atbalstot jaunizveidotos uzņēmumus, MVU, mikrouzņēmumus, sociālos uzņēmumus, ieguldījumus cilvēkkapitālā, pētniecības iestādes, uzņēmējdarbības/tehnoloģiskos parkus, zināšanu/tehnoloģiju nodošanu vai ieguldījumus intelektuālā īpašuma tiesībās; – izveidotu infrastruktūras ar īpašiem mērķiem atvēlētiem regulāriem ieņēmumiem, izmantojot piemērotas finansējuma struktūras, piemēram, PPP, lai stiprinātu ES konkurētspēju un ilgtspēju tādās jomās kā transports, vide, enerģētika un digitālās infrastruktūras; – atbalstītu mehānismus, kas mobilizē privātos ieguldījumus, lai nodrošinātu sabiedriskos labumus, piemēram, klimata un vides aizsardzību. Šie mērķi jāsasniedz, neradot tirgus traucējumus, neefektīvas tirgus struktūras un nesaglabājot neefektīvus uzņēmumus, saskaņā ar valsts atbalsta noteikumiem, kas ir precizēti Komisijas lēmumu pieņemšanas praksē attiecībā uz pašlaik izmantotajiem novatoriskajiem finansēšanas instrumentiem. 2.2. ES budžeta risku pārvaldīšana Svarīgi uzsvērt, ka budžeta izlietojums ar finansēšanas instrumentiem nenozīmē lielāku finanšu risku kā dotāciju gadījumā, jo finansēšanas instrumentu izveide un līgumiskais uzstādījums garantē, ka ES budžeta risks vienmēr ir ierobežots līdz budžeta ieguldījumu apmēram. Atšķirībā no dotācijām, kur finansēšanas instrumenti ietver uzticēto ES līdzekļu ieguldījumu, budžeta ieguldījums pat var radīt tādus ieņēmumus kā procentus vai kapitāla peļņu. Eiropas Parlamenta nesen veiktais pētījums [7] par Eiropas Investīciju bankas (EIB) un Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas (ERAB) līdzfinansētiem instrumentiem apstiprināja, ka „faktiski formālā ziņā pastāv tikai nelielas bažas saistībā ar atbildību par budžetu, vai arī tādu nav vispār. Visos līdzfinansētajos instrumentos ietverti piešķīrumi ierobežota apjoma programmām, un tādējādi neviens no šiem instrumentiem nav saistīts ar sākotnēji paredzētā budžeta pārsniegšanas risku. Pat tajos gadījumos, kad finansēšanas instruments ietver kādu no garantiju veidiem, nepaliek pāri tādas saistības, kas pārsniedz sākotnēji plānoto apmēru instrumentu izstrādes laikā.” Kā noteikts budžeta pārskatīšanā, normai attiecībā uz projektiem ar ilgtermiņa tirdzniecības potenciālu būtu jābūt tādai, ka ES līdzekļus izmanto partnerībā ar finanšu un banku nozari, jo īpaši EIB grupu vai dalībvalstu finanšu iestādēm ar valsts politikas misiju, kā arī ar citām starptautiskajām finanšu iestādēm (SFI) un privāto finanšu nozari. Tas nodrošina šo iestāžu un Komisijas dienestu kompetences un zināšanu vienreizēju apvienošanu, izveidojot un ieviešot sistēmas ES mērķu īstenošanai. Turklāt labi pārdomāta finansēšanas instrumentu izveide, jo īpaši tāda, kas nodrošina atbilstošu stimulu un interešu saskaņošanas struktūru (izmantojot atalgojuma sistēmu un atbilstošus riska dalīšanas pasākumus) ar finanšu iestādēm, kuras ir Komisijas partneri, samazina īstenošanas riskus un sekmē instrumentiem paredzēto politikas mērķu sasniegšanu. 2.3. Novatorisko finansēšanas instrumentu loģiskais pamats 2.3.1. ES politikas mērķu īstenošana Novatoriskie finansēšanas instrumenti ir paredzēti konkrētu ES politikas mērķu īstenošanai, nodrošinot vajadzīgo finansējumu tādās ES interešu jomās kā jauninājumi, ilgtspējīga izaugsme, darbavietu radīšana u. c. Mērķis ir labot tirgus kļūdas/trūkumus, kuru dēļ minētajās jomās ir nepietiekams finansējums no tirgus avotiem, piemēram, tāpēc, ka privātais sektors uzskata attiecīgo jomu par pārāk riskantu. Novatoriskie finansēšanas instrumenti tādējādi var papildināt un pārspēt regulatīvo intervenci, cenšoties nodrošināt vēlamajai darbībai īpaši labvēlīgus apstākļus, proaktīvi sniedzot konkrētu finanšu atbalstu, pat pirms darījumu aprindas ir apzinājušas potenciālu. Papildus finanšu ietekmei ES līmenī ieviestajiem finansēšanas instrumentiem var būt nozīmīga nefinansiālā ietekme, piemēram, demonstrācijas ietekme mērķa tirgos, sekmējot plašāku piemērošanu citās nozarēs. Labākās prakses konsekventa piemērošana un sekmēšana ar ES instrumentu palīdzību var veicināt konkrētu tirgu, piemēram, riska kapitāla tirgu, kvalitatīvu attīstību un laika gaitā palielināt starpniecības pieredzi, vienlaikus sekmējot ES tirgu sadrumstalotības samazināšanu. Par ES līmeņa novatorisko instrumentu ieviešanu atbildīgo finanšu iestāžu un ES kompetenci var nodot valsts, reģionālajām vietējām iestādēm. Prasmju un zināšanu pārrobežu nodošanai var būt nozīmīga loma valsts politikas saskaņošanā, lai sagatavotu uz izaugsmi un jauninājumiem orientētus pasākumus, samazinot plaisu starp Eiropas tautsaimniecībām un palielinot konkurētspēju. Šādas nefinansiālas iedarbības pilnu ietekmi var panākt tikai tad, ja instrumenti ir izveidoti un pārvaldīti konsekventā veidā. 2.3.2. Valsts līdzekļu lietderības un efektivitātes palielināšana Sakopojot līdzekļus no dažādiem avotiem, finansēšanas instrumenti var paātrināt ieguldījumus konstatēto tirgus trūkumu novēršanai, panākt apjomradītus ietaupījumus un/vai samazināt neizdošanās risku tajās jomās, kurās atsevišķām dalībvalstīm būtu sarežģīti panākt vajadzīgo kritisko daudzumu. Īstenojot ES intervenci, stingri jāievēro subsidiaritātes princips; kā norādījusi Revīzijas palāta, ES budžeta izdevumiem jānodrošina skaidri un redzami ieguvumi ES un tās pilsoņiem, ko nevarētu panākt ar līdzekļu izlietojumu tikai valsts, reģionālā vai vietējā līmenī [8]. Par ES līmeņa instrumenta ES pievienoto vērtību liecina rezultāti (lietderības vai mēroga ziņā), kas pārsniedz tos rezultātus, kas tiktu panākti ar valsts sistēmu piešķirto finansējumu. Pieņemot, ka ES līmeņa instrumenta pievienoto ES vērtību var apliecināt, šāda instrumenta izmaksu un ieguvumu attiecība, iespējams, būs izdevīgāka nekā tā būtu daudzu valsts, reģionālā vai vietējā līmeņa finansēšanas instrumentu gadījumā, pateicoties lielākiem pārvaldītajiem apjomiem, saskaņotu ieviešanas standartu un nosacījumu sekmētai rentabilitātei un zemākām ieviešanas izmaksām, piemēram, finanšu starpnieku iekasētajām pārvaldības maksām. 2.3.3. Uzlabota snieguma un finanšu disciplīnas veicināšana Ar labi izveidotiem novatoriskiem finansēšanas instrumentiem var veicināt uzlabotu sniegumu, nosakot atbilstīgus panākumu rādītājus, kas ir piemēroti valsts politikas mērķu sasniegšanai. Finanšu disciplīnu veicina ar iespējami saskaņotiem īstenošanas pamatnoteikumiem un vadības principiem saskaņā ar labāko praksi. Valsts un vietējās iestādes var gūt labumu no ES iestāžu zināšanām par finanšu produktu izveidi, kas citādi tām nebūtu bijušas pieejamas. Kā piemēru var minēt saskaņā ar Konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammu (KIP) ieviestās Eiropas garantiju sistēmas. Daudzās dalībvalstīs garantiju sabiedrības neeksistē un Eiropas pretgarantiju sistēma ir svarīga arī jaunākām garantiju iestādēm, kas joprojām veido savus vērtspapīru portfeļus. Eiropas garantijas un/vai pretgarantijas esība vai nu nodrošina iespēju jaunajām garantiju iestādēm palielināt savus apjomus sākumposmā, vai atvieglo šādu sistēmu radīšanu, tādējādi ievērojami sekmējot „iestāžu veidošanu”. 2.3.4. ES budžeta daudzkāršojošā iedarbība Novatoriskajiem finansēšanas instrumentiem ir daudzkāršojoša iedarbība uz ES budžetu, sekmējot un piesaistot citu valsts un privāto finansējumu ES interešu projektiem to īstenošanas posmu dažādos līmeņos (starpnieki un galīgie saņēmēji). Ar riska segumu vai riska līdzdalību ES intervence var mudināt ieguldītājus veikt ieguldījumus vai veikt lielākus ieguldījumus gadījumos, kad bez ES budžeta atbalsta tie nemaz nebūtu ieguldījuši vai būtu ieguldījuši mazāk. Šādu finanšu „sviras” vai daudzkāršojošo iedarbību var panākt ar starptautisko finanšu iestāžu līdzfinansējumu vai ar saistību papildu apjomiem, kas bankām un garantiju iestādēm jāpiedāvā galīgajiem saņēmējiem. Piemēram, saskaņā ar riska dalīšanas finanšu mehānismu (RDFM) 2010. gada beigās tika atbalstīti projekti, kuru vērtība pārsniedz EUR 6 miljardus, kad budžetā paredzētās kopējās saistības sasniedza aptuveni EUR 0,5 miljardus. Turklāt papildu daudzkāršojoša iedarbība tiek panākta visā novatoriskā finansēšanas instrumenta darbības laikā, ja ieguldījumu kapitāla vai procentu un ieņēmumu atmaksu var atkārtoti izmantot instrumenta vajadzībām. Šādas „rotējošas” īpašības var būtiski palielināt instrumentu sasniedzamību. Pēc šā laikposma sākotnējā ieguldījuma atmaksa plus iespējama dalība augšpusē ieplūdīs atpakaļ vispārējā budžetā, kas pozitīvi ietekmēs arī intervences kopējo rentabilitāti. 3. Vērtējums attiecībā uz novatorisko instrumentu īstenošanu 2007.–2013. gada finanšu shēmā 3.1. Saistībā ar esošajiem instrumentiem gūtās mācības 3.1.1. Izmantojamā pieredze Par dažiem no pašreiz spēkā esošajiem novatoriskajiem finansēšanas instrumentiem (galvenokārt par tiem, kas ieviesti saskaņā ar KIP) [9] ir veikti novērtējumi revīziju veidā, starpposma un paveiktā novērtējumi un pētījumi. Pārējie instrumenti vēl ir pārāk agrīnā ieviešanas posmā, lai tos novērtētu. Turklāt Komisijas dienesti ir guvuši nozīmīgu praktisko pieredzi ar šādu instrumentu pārvaldīšanu, tostarp ar budžeta vadību. Šādos apstākļos galvenais secinājums ir tāds, ka esošo novatorisko finansēšanas instrumentu individuālā izstrādes veida dēļ daži instrumenti dublējas mērķa jomu un saņēmēju ziņā, taču to izveide un pārvaldības modeļi atšķiras, kas varētu radīt neskaidrības ieinteresētajām personām un saņēmējiem. Attiecībā uz 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmai (DFS) paredzēto jaunās paaudzes finansēšanas instrumentu izveidi, ja instrumenti ir ieviešami plašākā mērogā, jākoncentrējas uz tās pieredzes izmantošanu, kas gūta ar esošajiem finansēšanas instrumentiem, lai izstrādātu atbilstīgus noteikumus, vadlīnijas un standartizāciju novatorisko finansēšanas instrumentu izveides un pārvaldības vajadzībām saskaņā ar tirgus prasībām un labāko praksi, novēršot dublēšanos un vienkāršojot īstenošanas kārtību. Tas kopā ar ES līmenī ierosināto novatorisko finansēšanas instrumentu atbilstīgu starppolitisko grupēšanu un ar palielinātu konsekvenci attiecībā uz šādiem instrumentiem, kas ieviesti valsts, reģionālā, starptautiskā vai pārrobežu līmenī saskaņā ar struktūrfondu programmām, nodrošinās to ietekmes optimizēšanu un ES pievienoto vērtību nākamajā DFS. 3.1.2. Novatoriskie finansēšanas instrumenti nodrošina nepieciešamo piekļuvi finansējumam, sekmē produktu attīstību un labāko praksi Saistībā ar esošajiem novatoriskajiem instrumentiem veiktā revīzija un novērtējumi uzrādīja īpaši pozitīvus rezultātus. Esošie instrumenti ir nodrošinājuši finansējumu gadījumos, kad saņēmējiem nebija nekādu citu iespēju saņemt nepieciešamo finansējumu vai kad saņēmēji varēja saņemt tikai mazāku finansējumu par nepieciešamo. Turklāt instrumenti ir palīdzējuši atbalstīt finanšu starpniekus jaunu finansēšanas instrumentu izstrādē un piedāvāšanā vietējā līmenī. Starptautiskās finanšu iestādes, kurām tika deleģēta ES programmu īstenošana, ir devušas iespēju ES piedāvāt instrumentus daudzām valstīm, nodrošinot ekspertu zināšanas par šādu instrumentu darbību un labākās prakses veicināšanu tiešā veidā. Tomēr atšķirīgi ir konstatējumi par pievienoto vērtību, ko instrumenti sniedz ES. RDFM novērtējums atklāja, ka šis instruments saglabājās kā viens no nedaudzajiem finansēšanas instrumentiem, kas bija pieejami novatoriskiem uzņēmumiem un organizācijām laikā, kad bankas un citas finanšu iestādes samazināja piekļuvi finansējumam attiecībā uz augsta riska ieguldījumiem pētniecībā un izstrādē un jauninājumu jomās. Attiecībā uz KIP paredzēto MVU garantiju mehānismu Revīzijas tiesa secināja, ka MVU garantiju mehānisma (SMEG) sniegtā pievienotā vērtība ES nav pierādīta, jo MVU garantiju mehānisma rezultātus „varēja sasniegt arī ar valsts shēmu finansējumu”. Turpretim EIP galīgajā novērtējumā secināts, ka „MVU garantiju mehānismu aizdevumu un mikrokredītu logi [..] apmierina pieprasījumu pēc finansējuma, kas pretējā gadījumā netiktu sniegts”. Komisija, uzsverot stingro pārliecību par ES vērtību, kas novērota neatkarīgā pētījumā, pieņēma ieteikumu izskatīt iespējas par ES pievienotās vērtības palielināšanu jebkādā instrumenta pārņēmējā. Tas tika ņemts vērā, īpaši koncentrējoties uz ES pievienotās vērtības nodrošināšanu, plānojot nākamās paaudzes finansēšanas instrumentus 2014.–2020. gada DFS. 3.1.3. Instrumentu saskanības un atbilstības veicināšana RDFM novērtējumā minēts ļoti plašs darbību klāsts, ko atbalsta ES fondi, — „sākot no 7. pamatprogrammā paredzētās progresīvās pētniecības līdz struktūrfondos paredzētās reģionālās pētniecības jaudas attīstīšanai un KIP paredzētajai piekļuvei novatoriskiem finansēšanas instrumentiem” —, un tās veicina ES pētniecības un jauninājumu jaudas vispārīgo attīstību. Novērtējumā konstatēts, ka RDFM „drīzāk papildināja citus finansēšanas instrumentus, nevis konkurēja” ar citiem finansēšanas instrumentiem. Tomēr, tā kā daži instrumenti īpašā veidā tika ieviesti esošajā finanšu shēmā, ir konstatēti nesaskanību un neatbilstību gadījumi un pat nevēlama ES budžeta atbalstīto instrumentu dublēšanās. Turklāt pašlaik izmantotās finanšu atbalsta shēmas un izpildes mehānismu kopums ir sadrumstalots. Piemēram, EIP galīgajā novērtējumā norādīts uz dublēšanos starp KIP un struktūrfondu paredzētajiem finansēšanas instrumentiem vai starp KIP un mikrofinansēšanas instrumentu "Progress" (sk. aprakstu pielikumā) [10]. Svarīgs jaunās shēmas mērķis ir novērst nesaskanību un uzlabot novatorisko finansēšanas instrumentu vispārējo lietderību. 3.1.4. ES līmeņa instrumentu pārvaldības un kontroles jautājumi Lai gan novatorisko finansēšanas instrumentu ieviešana tika uzticēta finanšu iestādēm, kas sniedz vajadzīgās garantijas attiecībā uz pārdomātu finanšu pārvaldību un pienācīgām procedūrām, Komisija saglabāja kontroli un ietekmi uz centralizēti pārvaldīto ES līmeņa instrumentu politikas mērķiem un stratēģiskajiem virzieniem, piedaloties attiecīgās pārvaldes struktūrās, piemēram, koordinācijas komitejās vai uzraudzības iestādēs. Tas nenozīmē iesaistīšanos novatorisko finansēšanas instrumentu ikdienas vadībā, jo tā ir pienācīgi norīkotu vadītāju / vadības komiteju kompetence un atbildība. Var daudz panākt, jau sākumā nodrošinot viedu un labi pārdomātu novatorisko finansēšanas instrumentu izveidi, pamatojoties uz gūto kompetenci saistībā ar esošajiem instrumentiem, risku novērtēšanu un pārvaldīšanu. Turklāt ES līmeņa instrumentu gadījumā kontroles un līdzsvara attiecības jau ir ieviestas sistēmā, ļaujot Komisijai un kompetentajai budžeta iestādei veikt pienācīgu budžeta kontroli saskaņā ar piemērojamiem noteikumiem, tostarp uz rezultātu orientētas uzraudzības un finanšu starpnieku pārskatu veidā, kas ir pielāgoti mērķiem un konstatētajiem katra instrumenta riskiem. Svarīgi paredzēt, lai ES intervenci var īstenot ar nosacījumu, ka finanšu starpnieki un galīgie saņēmēji piekrīt, ka Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai (OLAF) ir tiesības veikt pārbaudes un apskates uz vietas, lai aizsargātu ES finansiālās intereses. Starpnieku pienākums ir sadarboties ar OLAF un paziņot Komisijai par jebkādām aizdomām saistībā ar krāpšanu vai pārkāpumiem, kas skar ES finansiālās intereses. 3.1.5. Iespējams panākt vairāk instrumentu pamanāmības un pārredzamības uzlabošanai Iegūtie dati liecina, ka ieinteresētajām personām un galīgajiem saņēmējiem ir nepietiekama izpratne par ES ieguldījumu finansēšanas instrumentos. Turklāt jau tika norādīts, ka tas nav nekāds pārsteigums, jo finansēšanas instrumentus parasti īsteno, izmantojot starpnieku ķēdi, tostarp vietējos starpniekus, kas atbild tikai par finansējuma izmaksu galīgajiem saņēmējiem, padarot ES lomu nedaudz neskaidru. Šis apsvērums rāda, cik svarīgi ir, piemēram, pamanāmības panti līguma noteikumos ar starpniekiem, lai nodrošinātu ES pievienotās vērtības novērtēšanu, piemēram, darbavietu radīšanas vai resursu palielināšanas un citu rādītāju veidā. Tomēr, neskatoties uz to, ka šādi panti lielā mērā ir izmantoti esošajos līguma noteikumos, izpratne joprojām nav pietiekama, un jāturpina sekmēt pamanāmību. Svarīgi norādīt, ka iegūtie dati liecina par to, ka, pavairojot sistēmas, kas attiecas uz vienādām finansēšanas vajadzībām, faktiski var samazināt politisko un tirgus pamanāmību. Šajā punktā ierosinātā jaunā shēma cenšas sekmēt novatorisko finansēšanas instrumentu racionalizāciju, kurai būtu jākalpo pamanāmības uzlabošanai. Esošo instrumentu novērtējumos un pētījumos minēti arī vispārīgāki jautājumi, kā, piemēram, nepieciešamība nodrošināt pārredzamāku informāciju un labāku saziņu starp starpniekiem. Tas ir nepieciešams, lai palielinātu tirgus izpratni par tādu ES finansēšanas instrumentu piemērotību un pieejamību, kas nodrošina aizņēmuma finansēšanu un dalībfinansēšanu. 3.1.6. Ar jauniem riska dalīšanas pasākumiem varētu panākt lielākus finansēšanas apjomus Saskaņā ar valsts atbalsta vispārējo proporcionalitātes principu privātajam (līdz)finansējumam būtu uzskatāmi jāatklāj privātā sektora apņemšanās, jāveicina ieguldījumu risku dalīšana un jānovērš risku rašanās. Atkarībā no tirgu struktūras un privāto ieguldītāju klātbūtnes privātajam un valsts ieguldījumam, kas atbilst ieguldītāja principam tirgus ekonomikas apstākļos, var piemērot vienādu attieksmi vai arī var būt nepieciešami stimuli, lai veicinātu privātos ieguldījumus svarīgās politikas jomās, piemēram, ar turpmāk izklāstītajām asimetriskajām riska/peļņas struktūrām, taču nepārsniedzot nepieciešamo minimumu, lai nodrošinātu komerciālo dzīvotspēju uz reālistiskiem uzņēmējdarbības plāniem balstītiem ieguldījumu projektiem. Pašreizējie riska dalīšanas instrumenti balstās uz katra projekta riska novērtējumu vai uz līdzvērtīgu finanšu riska dalīšanu starp ES budžetu un tādām finanšu iestādēm kā, piemēram, EIB grupa vai citas finanšu iestādes, tostarp valsts bankas, kuras vēlas dalīt risku ar Komisiju. Neatkarīgo ekspertu grupas veiktais RDFM termiņa starpposma novērtējums liecina par to, ka pašreiz izmantotais princips ierobežo iespējas ņemt vērā tirgus vajadzības pēc lielāka apjoma uz risku balstīta finansējuma. Eksperti ieteica Komisijai apsvērt citu riska dalīšanas principu attiecībā uz tās kapitāla ieguldījuma izmantošanu, ņemot vērā izsniegto aizdevumu gaidāmos un neparedzētos zaudējumus. Jo īpaši ir nepieciešams attīstīt ieguldījumu portfeļa principu attiecībā uz riska dalīšanu, t. i., paredzot, ka zaudējumus sedz, izmantojot īpašām mērķa grupām izsniegto aizdevumu ieguldījumu portfeli, lai nodrošinātu riska sadali un tādējādi palielinātu finansējuma apjomu, ko var iegūt ar noteiktu budžeta finansējuma summu, kas ir atlikta uzkrājumu un kapitāla piešķīrumu vajadzībām. Viena iespēja šāda principa turpmākai attīstībai aizņēmuma finansēšanas jomā būtu izmantot ES ieguldījumu iespējamo pirmo zaudējumu segšanai līdz noteiktam procentuālajam daudzumam („pirmo zaudējumu” rezerve) kā vienu no veidiem, lai piesaistītu pietiekamu privātā sektora iesaistīšanos augstāka riska (un ar augstu ES pievienoto vērtību) darbību finansēšanā. Pirmo zaudējumu princips, kad ES ir pakārtotā pozīcijā, sekmētu ES līdzekļu daudzkāršojošo iedarbību, nepārsniedzot noteiktā ES budžeta ieguldījuma robežas. Attiecībā uz turpmāko riska dalīšanu varētu apsvērt instrumentus, kas izveidojami ar ES budžeta finansējuma palīdzību, taču jebkurā gadījumā paredzot atbilstīgus noteikumus un vadlīnijas, kā, piemēram, pirmā zaudējuma ierobežojums un prasības attiecībā uz to negaidīto un/vai paredzēto zaudējumu riska daļu, kas jāsedz Komisijas finansēšanas partneriem. Dalībfinansēšanas jomā ES ieguldījumu varētu izmantot, lai nodrošinātu piemērotus stimulus privātajiem ieguldītājiem, jo īpaši preferenciālās vai prioritārās peļņas veidā, kas nepārsniedz atbilstošu reālās peļņas normu, kura nodrošina to ieguldījumu komerciālo dzīvotspēju. Peļņu, kas pārsniedz šo atbilstošo reālās peļņas normu, sadalīs proporcionāli starp valsts un privātajiem ieguldītājiem, lai novērstu pārmērīgu kompensāciju. Šādas īpašās prasības un minimālie standarti attiecībā uz risku un peļņu tiktu izstrādāti pašu kapitāla un parāda platformu kontekstā, kā izklāstīts 5.2.2. nodaļā. Jebkurā gadījumā jānodrošina interešu saskaņošana starp Komisiju un mūsu finanšu partneriem. 4. novatoriskie finansēšanas instrumenti 2014.–2020. gada finanšu shēmas vajadzībām DFS paziņojuma II daļā ir izklāstīti vairāki uz konkrētu nozari vērsti Komisijas priekšlikumi attiecībā uz novatoriskiem finansēšanas instrumentiem nākamajā DFS. Lai atbalstītu ieguldījumus pētniecībā, izstrādē un jauninājumos (PIJ) saskaņā ar pamatprogrammu „Apvārsnis 2020”, ir paredzēti divi finansēšanas instrumenti: 1) parāda instruments, kas nodrošina aizdevumus individuāliem saņēmējiem ieguldījumiem PIJ, garantijas finanšu starpniekiem, kas sniedz aizdevumus saņēmējiem, apvienotus aizdevumus un garantijas un garantijas un/vai pretgarantijas valsts vai reģionālajām parāda finansēšanas sistēmām, un 2) pašu kapitāla instruments, kas i) ieguldītu tehnoloģiju nodošanas un intelektuālā īpašuma instrumentos un riska kapitāla fondos, kas nodrošina pašu kapitāla finansējumu agrīnā posma PIJ intensīviem MVU, un ii) atbalstītu ieguldījumus PIJ nozarēs, mērķējot uz tematiski fokusētiem daudzvalstu fondu fondiem ar plašu ieguldītāju skaitu, tostarp privātiem iestāžu un stratēģiskajiem ieguldītājiem. Līdzīgā veidā ir paredzēti divi finansēšanas instrumenti MVU konkurētspējas atbalstam: (1) Akciju kredītu izaugsmes posma ieguldījumiem, kas nodrošinās MVU uz tirdzniecību orientētu atmaksājamu pašu kapitāla finansējumu galvenokārt riska kapitāla (RK) veidā, izmantojot finanšu starpniekus. Paredzēti divi pasākumi: – tiešie ieguldījumi RK fondos, kas darbojas pārrobežu mērogā ES ietvaros un ir koncentrēti uz ieguldījumiem uz izaugsmi orientētos uzņēmumos, kuri nekoncentrējas uz jauninājumiem vai pētniecību; – „fondu fondu” pārrobežu mēroga ieguldījumi RK fondos, kuri pēc tam iegulda uzņēmumos, jo īpaši to starptautiskās paplašināšanās posma laikā. (2) Aizdevuma mehānisms, kas nodrošina tiešus vai citus riska dalīšanas pasākumus ar finanšu starpniekiem, lai segtu aizdevumus MVU un nodrošinātu pārrobežu vai daudzvalstu kreditēšanu ar ievērojamu sviras efektu. Bez tam, lai veicinātu pašnodarbinātību, mikrouzņēmumus un sociālos uzņēmumus, Komisijas ierosinātā Eiropas Savienības Sociālo pārmaiņu un inovācijas programma [11] ietver mikrofinansēšanas un sociālās uzņēmējdarbības asi, kas izvērš un turpina līdzšinējo mikrofinansēšanas instrumentu “Progress” [12]. Tā paplašina savu aptvērumu, atbalstot mikrokredītu piedāvātāju institucionālo jaudu palielināšanu, un papildina to ar finansēšanas instrumentu, kura ieguldījums ES ir pašu kapitāla, parāda un riska dalīšanas instrumenti sociālo investīciju fondiem un citiem finanšu starpniekiem sociālo uzņēmumu finansēšanai. Eiropas savienošanas finansēšanas mehānismā (Connecting Europe Facility) paredzētie finansēšanas instrumenti, iespējams, ietvers: 1) riska dalīšanas instrumentu, kas segs aizdevumus un obligācijas (tostarp stratēģijas „Eiropa 2020” projektu obligāciju iniciatīvu), lai izpildītu prasības attiecībā uz visā ES piemērotajiem daudzkārtējiem finansēšanas modeļiem, attiecībā uz projektu lielumu un nozari un projekta finanšu un kapitāla tirgu attīstības pakāpi kopumā, un 2) pašu kapitāla instrumentu, lai papildinātu infrastruktūras instrumentu pasākumus ar mērķi turpināt attīstīt ES mēroga riska kapitāla tirgus. Izglītības un kultūras jomā garantiju mehānismi ir izveidoti, lai sekmētu stratēģijas „Eiropa 2020” mērķus: studentu aizdevuma garantijas mehānisms ir paredzēts, lai nodrošinātu maģistrantūras studentiem iespēju uzsākt studijas citā valstī, veicinot mērķi par 20 % augstākās izglītības studentu dalību pārrobežu mācību mobilitātē, un garantijas mehānisms (ko iespējams apvienot ar citu MVU finansēšanas mehānismu), lai stimulētu finanšu starpniekus piešķirt aizdevumus MVU kultūras un radošajās nozarēs (KRN), tostarp producentiem, mūzikas uzņēmumiem, videospēļu veidotājiem, izdevējiem un izplatītājiem, kuru aktīvi pārsvarā ir nemateriāli (piemēram, intelektuālā īpašuma tiesības), kā rezultātā finanšu starpnieki bieži uzskata KRN par pārāk riskantām, lai piešķirtu finansējumu. Arvien lielāka struktūrfondu nodrošinātā atbalsta daļa tiks piedāvāta, izmantojot finansēšanas instrumentus, jo īpaši atbalstu uzņēmumiem un citiem projektiem vai ieguldījumu darbībām, kas rada ieņēmumus sevišķi klimata pārmaiņu, vides, jauninājumu, IKT un infrastruktūras jomā. Turklāt tiks veicināts dalībvalstu un reģionu atbalsts Eiropas Sociālajā fondā paredzētajiem finansēšanas instrumentiem (piemēram, studentu vajadzības, darbavietu radīšana, darbinieku mobilitāte, sociālā iekļaušana un sociālā uzņēmējdarbība). 5. Jauni pamatnoteikumi par novatoriskajiem finansēšanas instrumentiem 5.1. Kopīgi noteikumi instrumentu vienkāršošanai un racionalizēšanai 5.1.1. ES instrumenti Paredzētie jaunie pamatnoteikumi par jaunās paaudzes finansēšanas instrumentu izveidi un pārvaldības vienkāršošanu un racionalizēšanu pamatojas uz ES pašu kapitāla un parāda platformu dublēšanas novēršanu. Platformas ir kopīgo noteikumu un pašu kapitāla un parāda instrumentu (tostarp garantijas un riska dalīšana) vadlīniju kopums iekšpolitikas mērķiem, nodrošinot konsekventu pieeju attiecībā uz šādiem instrumentiem, ja tos atbalsta ar ES budžetu. Kopīgo noteikumu un vadlīniju mērķis ir arī vienkāršot attiecības ar finansēšanas partneriem, jo īpaši starptautiskajām finanšu iestādēm, un nodrošināt pārredzamību attiecībā uz tirgiem par ES iejaukšanos, izmantojot parāda vai pašu kapitāla instrumentus, nodrošinot ES intervences lielāku pamanāmību. ES pašu kapitāla un parāda platformas veidotu daļu no saskaņotas horizontāli piemērojamu principu, noteikumu un vadlīniju struktūras; Finanšu regulā (FR) un deleģētajos aktos, ar ko aizstāj īstenošanas noteikumus, būtu paredzēti vispārīgie principi attiecībā uz novatoriskajiem finansēšanas instrumentiem budžeta / pārdomātas finanšu pārvaldības kontekstā, attīstot vēl sīkāk izstrādātas darbības prasības saskaņā ar šiem vispārīgajiem principiem, un ietvertu īpašus finanšu parametrus, kas atspoguļo labāko praksi finansēšanas instrumentu izveidē iekšējā tirgū (sk. tālāk 5.2.2. punktu). Attiecībā uz intervenci ar finansēšanas instrumentu palīdzību FR būtu jāparedz nosacījumi par esošām tirgus nepilnībām/trūkumiem, ES intervences pievienotās vērtības demonstrēšanu, papildu valsts un privātā finansējuma mobilizēšanu ar ES ieguldījumu („daudzkāršojošā iedarbība”), konkurences kropļošanas novēršanu iekšējā tirgū un tādu pasākumu ieviešanu, kas nodrošina interešu saskaņošanu starp Komisiju un finanšu iestādi, kurai uzticēta finansēšanas instrumenta ieviešana. Deleģētais akts, ar ko aizstāj īstenošanas noteikumus, un īpašās darbības prasības, kuras jānosaka Komisijas vadlīnijās, atspoguļotu šos principus. 5.1.2. Struktūrfondu instrumenti Lai gan dalītās pārvaldības princips nozīmē to, ka ES līmeņa instrumentus un dalībvalstu īstenotos struktūrfondu programmās paredzētos instrumentus pārvalda ar dažādiem noteikumu kopumiem, vislielākā konsekvence būtu jāpanāk starp instrumentiem dalītajā un tiešajā pārvaldībā un jāizvairās no dublēšanās, lai novērstu to, ka vairāku instrumentu izvirzītie mērķi attiecas uz vienādām saņēmēju grupām ES un valsts/reģionālajā līmenī, taču piedāvājot atšķirīgus nosacījumus. Nepieciešams piesaistīt dalībvalstis ieguldījumiem ES līmeņa instrumentos ar to struktūrfondiem vai izmantot „gatavus risinājumus”, kas atspoguļo ES instrumentus, kopā ar stingru motivāciju. Tika ierosināts 3 iespēju princips, ko ierosinās nākamajās struktūrfondu noteikumu pamatnostādnēs: (3) dalībvalstis turpina izstrādāt pielāgotus instrumentus saskaņā ar dalītās pārvaldības principiem, kas ir saskaņoti ar dažiem kopīgiem noteikumiem, ko ietekmējušas pašlaik sagatavošanā esošās ES instrumentiem paredzētās ES pašu kapitāla un parāda platformas; (4) „gatavu instrumentu” sagatavošana saskaņā ar dalītas pārvaldības principiem, kas varētu sekmēt dalībvalstīm paredzētu instrumentu izveidi, kā arī nodrošināt saskaņotību ar ES līmeņa instrumentiem; (5) jāmudina dalībvalstis ieguldīt daļu no to struktūrfondiem ES līmeņa instrumentu nodalījumos, kas ir „nošķirti” ieguldījumiem tajos reģionos un politikas jomās, uz kurām attiecas ieguldīto struktūrfondu resursu darbības programmas („apvienotie instrumenti”). 5.1.3. Iekšpolitikas instrumentu ārējā dimensija Lai sekmētu saskanību instrumentu plānošanas un īstenošanas laikā, ciešāku tirgus integrāciju, kā arī instrumentu optimālāku izmantošanu, tiklīdz tie ir gatavi darbībai, jaunu finansēšanas instrumentu sagatavošanā būtu jāapsver, kādā mērā iekšpolitikas instrumentus ar ārējo dimensiju var paplašināt, lai ļautu piedalīties kaimiņvalstīm, novēršot tādu sistēmu pavairošanu, kuras skar vienādas finansēšanas vajadzības. 5.1.4. Ārpolitikas instrumenti DFS paziņojumā ir ierosināts turpināt izmantot novatorisko finansēšanu visos ārpolitikas instrumentos (attiecīgā gadījumā — izmantojot reģionālos ieguldījumu mehānismus), lai mobilizētu papildu finansējumu, tostarp no privātā sektora, lai atbalstītu ES prioritātes un segtu partnervalstu vajadzības pēc ieguldījumiem. To sekmēs ierosināto FR jauno noteikumu par finansēšanas instrumentiem stāšanās spēkā un kopīgu principu noteikšana attiecībā uz šādiem instrumentiem ārējo darbību videi vajadzīgajā pakāpē. Novatorisko finansēšanas instrumentu izmantošana ārpolitikā būtu jāatbalsta saskaņā ar ES platformu attiecībā uz ārējo sadarbību un attīstību, apvienojot Komisijas, dalībvalstu un Eiropas divpusējās un daudzpusējās finanšu iestādes (jo īpaši EIB), kas darbojas ārējās attīstības un sadarbības jomā, stiprās puses. Platforma sekmēs ES saskanību, efektivitāti un lietderību un pamanāmību ārējās finansēšanas darījumos, ņemot vērā ES ārējo partneru īpatnības. 5.2. ES pašu kapitāla un parāda platformu saturs 5.2.1. Platformu darbības joma Platformas attieksies uz novatorisko finansēšanas instrumentu izveides un īstenošanas noteiktiem finanšu un tehniskajiem parametriem (piemēram, riska dalīšanas pasākumu maksimālais ierobežojums vai pašu kapitāla dalības minimālie līmeņi un citi galvenie parametri), lai tos vienkāršotu un racionalizētu. Šādi parametri tika noteikti, pamatojoties uz gūto pieredzi esošo finansēšanas instrumentu izveidē un īstenošanā, pienācīgi ņemot vērā attiecīgās nozares praksi. Tie attieksies uz politikas standarta jautājumiem, kas nav raksturīgi konkrētai politikai, savukārt tādus jautājumus kā politiskie mērķi, iedzīvotāju mērķa grupa un īpaši atbilstības kritēriji varētu ietvert uz konkrētu nozari vērstos priekšlikumos. 5.2.2. Īpašas darbības prasības Īpašo darbības prasību kopums un vadlīnijas, kas paredzētas, lai papildinātu FR principus un deleģēto aktu, ar kuru aizstāj tās īstenošanas noteikumus, ietvers, piemēram, šādus jautājumus: – vajadzības gadījumā un tad, ja tas nav ietverts vispārējos noteikumos — īpašās prasības attiecībā uz finansēšanas instrumentu iepriekšēju novērtēšanu / ietekmes novērtējumu. Tās varētu saskaņot ar līdzīgām prasībām attiecībā uz starpposma un paveiktā novērtējumu; – minimālie standarti vai amplitūdas attiecībā uz daudzkāršojošo ietekmi, riska/peļņas profilu un riska diversifikāciju ar mērķi aizsargāt ES budžeta resursus instrumenta darbības laikā un nodrošināt taisnīgu riska uzņemšanās līdzsvaru ar procesā iesaistītiem dažādiem finanšu starpniekiem, reizē atļaujot atsevišķu instrumentu noteikumus modulēt noteiktajās un pieļaujamajās amplitūdās, ņemot vērā tirgus nepilnību vai trūkumu apmērus, kas izraisa nepietiekamu finansējumu no tirgus avotiem; – prasības saistībā ar tādu ieguldījumu instrumentu vadītājiem kā, piemēram, kapitāla fondi, un kas cita starpā attiecas uz motivācijas pamatnostādnēm, lai nodrošinātu interešu, atalgojuma sistēmu un atbrīvošanas kritēriju saskanību; – integrēta uzraudzības un pārvaldības sistēma, lai nodrošinātu pieņemamu garantiju, ka ES fondi tiek izmantoti paredzētajiem mērķiem, izmantojot (minimālos) uz paveikto/rezultātiem orientētus rādītājus, uzraudzības mehānismus (piemēram, ar klimatu saistītiem izdevumiem [13]) un standartizētus ziņošanas formātus ar mērķi sekmēt instrumentu panākumu salīdzinošo analīzi; – riskam pielāgotu krāpšanas novēršanas pasākumu izveidošana, īstenošana un novērtējums, nodrošinot augsta līmeņa aizsardzību ES interesēm. Daži parametri būs kopīgi pašu kapitāla un parāda instrumentiem, savukārt citi būs raksturīgi katram instrumenta veidam. Gadījumos, kad instrumenti apvienos pašu kapitālu un parādu, noteikumi un vadlīnijas attieksies uz noteiktām „hibrīdiskā” instrumenta daļām. 5.2.3. Finansēšanas instrumentu īstenošana Parasti finansēšanas instrumentus īsteno ar daudzu tirgus dalībnieku palīdzību, sākot ar Komisiju un ietverot EIB grupu vai citas finanšu iestādes un finanšu tirgus dalībniekus (kā, piemēram, kapitāla fondus vai bankas). Finansēšanas instrumentus tiešā veidā var īstenot Komisija vai netiešā veidā — finanšu iestādes ar tehniskajām un finanšu spējām, kas nepieciešamas šādu instrumentu īstenošanai. Būtībā pastāv divi finansēšanas instrumentu īstenošanas veidi: izmantojot finanšu iestādes (piemēram, EIB grupu, ERAB, citas SFI, valsts finanšu iestādes) vai izmantojot īpašus ieguldījumu instrumentus (ĪII). Minimālie noteikumi par ES dalību ĪII būs ietverti platformās. Cik vien iespējams sīki jāizstrādā standarti attiecībā uz līgumiem, kas noslēgti ar īstenošanas struktūrām, ar tajos iekļautiem platformu noteikumiem un principiem, un saistībā ar finanšu iestādēm priekšroka tiek dota iepriekš noslēgtiem pamatnolīgumiem, kas ietver tādus jautājumus kā īstenošana, pārvaldība, trasta konti, grāmatvedība, uzraudzības ziņojumi, kontrole un novērtējums, atbilstīgi krāpšanas novēršanas nosacījumi u. c. Tas sekmētu un paātrinātu jaunu finansēšanas instrumentu darbības uzsākšanu, ievērojot sadarbības vispārīgo nosacījumu saskaņošanu. 6. secinājums un turpmākie pasākumi Komisija un tās finansēšanas partneri ir paveikuši svarīgu pamatdarbu attiecībā uz novatoriskajiem finansēšanas instrumentiem kopš uzsāktās stratēģijas „Eiropa 2020” un nākamās daudzgadu finanšu shēmas sagatavošanas darbiem, tostarp saistībā ar diskusijām par konkrētu finansēšanas instrumentu (kā, piemēram, KIP un RDFM) nākotni. Turklāt ir uzsāktas diskusijas ar Padomi un Parlamentu par Finanšu regulas pārskatīšanu. Īpaša uzmanība tika veltīta finansēšanas instrumentu nozīmei un svarīgumam ES politikas mērķu īstenošanā. Turklāt ir panākta vispārēja vienprātība par nepieciešamību vienkāršot un saskaņot esošos instrumentus un samazināt ES līmeņa instrumentu skaitu un stiprināt to motivāciju, kā arī palielināt saskanību ar struktūrfondu instrumentiem. Attiecībā uz pēdējo aspektu ierosinājums izveidot apvienotus instrumentus tiek uzskatīts par īpaši daudzsološu pieeju. Šajā sakarā tiks izstrādāti finansēšanas instrumentu pamatnoteikumi nākamās daudzgadu finanšu shēmas vajadzībām. Un šajā saistībā Komisija nākamo mēnešu laikā paredz rīkot pārrunas ar Padomi un Parlamentu gan par vispārīgiem pamatnoteikumiem, kas jāizstrādā ar jauno Finanšu regulu un deleģētajiem aktiem, ar ko aizstāj regulas īstenošanas noteikumus, gan par noteiktiem tiesību aktu ierosinājumiem attiecībā uz nākamo DFS, ko Komisija pēc tam pieņems 2011. gada 4. ceturksnī. Pašu kapitāla un parāda platformas palīdzēs nodrošināt, ka šī vienkāršošanas un sadarbības tendence tiks īstenota lietderīgos un efektīvos instrumentos, kas ir izveidoti un ko pārvalda saskaņā ar piemērojamiem noteikumiem. PIELIKUMS 2007.–2013. GADA FINANŠU SHĒMAS NOVATORISKO FINANSĒŠANAS INSTRUMENTU APRAKSTS 1. ES līmeņa riska kapitāla / pašu kapitāla instrumenti: KIP/GIF, Marguerite 1.1. KIP — straujas izaugsmes un inovatīvu MVU mehānisms (GIF) Novatoriskie finansēšanas instrumenti ir daļa no Uzņēmējdarbības un inovāciju programmas (EIP), kas ir viena no trīs īpašajām programmām, kas izveidotas saskaņā ar KIP. To vispārīgais mērķis ir uzlabot piekļuvi finansējumam, kas nepieciešams MVU darbības uzsākšanai un izaugsmei, lai atbalstītu šādu uzņēmumu ieguldījumus ar jauninājumiem saistītās darbībās, tostarp ekoinovācijām. Straujas izaugsmes un inovatīvu MVU mehānisms (GIF) ar vairāk nekā EUR 600 miljonu vērtu budžetu, daļa no kura ir piešķirta tieši ekoinovācijām, ir paredzēts, lai palielinātu riska kapitāla / pašu kapitāla nodrošināšanu novatoriskiem MVU to sākumposmos (GIF1) un paplašināšanās posmos (GIF2). To pārvalda Eiropas Investīciju fonds (EIF) Komisijas (pārstāv ES) uzdevumā. EIF slēdz ieguldījumu nolīgumus ar riska kapitāla (RK) fondiem, kas atbalsta šādus MVU. GIF ir ilgtermiņa mehānisms, ar kura palīdzību var veikt ieguldījumus RK fondos ar darbības ilgumu līdz 12 gadiem. Jānodrošina, lai lielāko daļa no kapitāla, kas ieguldīts kādā no RK fondiem, piedāvā uz tirgu orientēti ieguldītāji un lai visi ieguldījumi tiek veikti līdzvērtīgi (līdzīgs risks, līdzīga atlīdzība) ar privātajiem ieguldītājiem. 1.2. Fonds Marguerite 2020. gada Eiropas Fonds enerģētikai, klimata pārmaiņām un infrastruktūrai (fonds Marguerite) ir Eiropas kapitāla fonds, kas paredzēts infrastruktūras ieguldījumiem transporta, enerģētikas un atjaunojamo resursu nozarēs. ES ir ieguldījusi EUR 80 miljonus no TEN-T budžeta fondā Marguerite no kopējā atvēlētā fonda ar apjomu EUR 710 miljonu vērtībā (mērķa apjoms: EUR 1,5 miljardi). Pārējie ieguldītāji ir valsts bankas, taču fonds ir gatavs sadarbībai arī ar privātiem ieguldītājiem. Ieguldījumus veic līdzvērtīgā veidā. Fonds ir centies veikt ieguldījumus par kopējo summu, kas 3,5 reizes pārsniedz ES ieguldījumu TEN-T projektos. Fonds tika izveidots kā reglamentēts, specializēts ieguldījumu instruments atbilstīgi Luksemburgas tiesību aktiem. Komisija, kas pārstāv ES, ir Uzraudzības padomes locekle un atbild par Fonda vispārīgās stratēģijas veidošanu, taču nav iesaistīta Fonda ikdienas darbībā vai atsevišķu ieguldījumu lēmumu pieņemšanā, jo tā ir Valdes un Fonda ieguldījumu komitejas kompetence. Visi lēmumi jāpieņem saskaņā ar Fonda ieguldījumu politiku, kas tika pieņemta kopā ar Komisiju. 2. ES līmeņa parāda instrumenti (garantijas/riska dalīšana): KIP-SMEG, RDFM, LGTT 2.1. Riska dalīšanas finanšu mehānisms (RDFM) Riska dalīšanas finanšu mehānisma mērķis ir atbalstīt riskantu projektu finansēšanu pētniecības, izstrādes un jauninājumu jomā (PIJ), ko veic privātā un valsts sektora veicinātāji, kuriem nav viegli piekļūt kapitāla tirgiem. Instrumentu izveidoja Komisija sadarbībā ar EIB, lai dalītu risku saistībā ar Bankas tiešajiem aizdevumiem vai aizdevumu garantijām, atbalstot PIJ ieguldījumus Pētniecības un tehnoloģiju attīstības 7. pamatprogrammas (7. pamatprogramma) tematiskās prioritātes jomās. Apvienotie ES ieguldījumi EUR 1 miljarda vērtībā no 7. pamatprogrammas budžeta un EIB ieguldījums EUR 1 miljarda vērtībā no saviem resursiem nodrošina kapitāla rezervi iespējamo zaudējumu segšanai saistībā ar aizdevumu finansēšanu EUR 10 miljardu vērtībā laika posmā no 2007.–2013. gadam. Pamatojoties uz savu finanšu novērtējumu un saskaņā ar savām kredītriska politikas vadlīnijām EIB katrā projektā novērtē finanšu risku līmeni, kuriem jāatliek nodrošinājums un kapitāla piešķīrums (paredzamiem un negaidītiem zaudējumiem) atbilstīgi parastajiem banku noteikumiem, un pieprasa ES ieguldījumu nodrošinājuma un kapitāla piešķīruma segšanai. Komisija ir pārstāvēta RDFM koordinācijas komitejā, kas pārrauga instrumenta īstenošanu saskaņā ar instrumenta politikas mērķiem. 2.2. KIP — MVU garantiju mehānisms (SMEG) MVU garantiju mehānisms (SMEG) ar EUR 500 miljonu vērtu budžetu nodrošina pretgarantijas valsts garantiju sistēmām, kā arī tiešās garantijas finanšu starpniekiem, lai palielinātu un uzlabotu aizņēmuma finansēšanas piedāvājumu MVU vajadzībām. SMEG pārvalda Eiropas Investīciju fonds (EIF) Komisijas (pārstāv ES) uzdevumā. Savukārt finanšu starpnieki, ko atbalsta ES garantijas, nodrošina aizdevumu finansēšanu MVU, piešķirot garantiju priekšrocības galīgajiem saņēmējiem, piemēram, akceptējot augsta riska profilu vai mazāku nodrošinājumu, vai iekasējot zemākas procentu likmes vai piešķirot līdzīgas priekšrocības salīdzinājumā ar to parastajām darbībām. Saskaņā ar SMEG daļa no katra individuālā darījuma ir garantēta, parasti 50 % vērtībā (garantiju likme). Tomēr kopējā iedarbība uz ES budžetu ir ierobežota ar līgumā noteiktu maksimālo robežvērtību portfeļa zaudējumiem (maksimālā likme). 2.3. Aizdevumu garantijas instruments TEN-T projektiem (LGTT) Aizdevumu garantijas instrumenta (LGTT) mērķis ir sekmēt privātā sektora lielāku dalību Eiropas transporta tīkla infrastruktūras (TEN-T) finansēšanā. Privātā sektora finansējuma piesaistīšana galvenajos Eiropas transporta projektos var būt problemātiska sakarā ar ieņēmumu samērā lielo nepastāvību projektu darbības sākumposmos. LGTT daļēji sedz šo ieņēmumu risku un rezultātā uzlabo šādu TEN-T projektu finanšu dzīvotspēju. LGTT finansējumu veido līdz EUR 500 miljoniem vērts kapitāla ieguldījums no ES budžeta. Tehniski LGTT garantija tiek izsniegta par labu komercbankām, kuras nodrošina ārkārtas likviditātes mehānismu (ĀLM) projekta vajadzībām. Šādu ĀLM var saņemt projekta uzņēmums negaidīti samazinātu ar satiksmi/izmantojumu saistītu projekta ieņēmumu gadījumā projekta sākotnējās darbības laikā, lai nodrošinātu prioritārā aizdevuma mehānismu pakalpojumu. Pārvaldības ziņā Komisija ir pārstāvēta instrumenta koordinācijas komitejā. Koordinācijas komitejai ir jāpārskata LGTT stratēģisko mērķu progress un panākumi un jāsniedz ieteikumi to īstenošanai. 3. Instrumenti, kas apvieno atbalstu pašu kapitālam un aizņēmumiem 3.1. Eiropas mikrofinansēšanas instruments "Progress" Visjaunākajos ES līmeņa novatoriskajos finansēšanas instrumentos ir izveidotas struktūras pašu kapitāla un aizņēmumu atbalstīšanai. Eiropas mikrofinansēšanas instruments "Progress", ko izveidoja 2010. gadā, sastāv no divām daļām: 1) garantiju instruments mikrokredītu (t. i., aizdevumi ar vērtību līdz EUR 25 000, jo īpaši neaizsargātajām grupām, kuras ir pakļautas sociālās atstumtības riskam, ar mērķi attīstīt nelielas komercdarbības) nodrošināšanai un 2) strukturēts ieguldījumu instruments, kas izveidots saskaņā ar Luksemburgas tiesību aktiem, Eiropas mikrofinansēšanas fonds "Progress", kas piedāvā prioritāros aizdevumus, subordinētos aizdevumus (prioritārajiem aizdevumiem pakļauts finansējums), riska dalības aizdevumus (prioritārie aizdevumi, kas apvienoti ar riska dalību mikrokredīta portfelī) un mikrokredītu sniedzēju dalība akciju kapitālā. ES šajā mehānismā ir ieguldījusi EUR 100 miljonus. Garantiju instrumentam ir piešķirts budžets EUR 25 miljonu vērtībā. Maksimālā garantiju likme ir 75 % no pamatā esošā mikrokredīta vai garantiju portfeļa, savukārt par maksimālo robežvērtību vienojas attiecībā uz katru garantiju portfeli atsevišķi, pamatojoties uz paredzamajiem portfeļa kopējiem zaudējumiem. "Progresa" maksimālais saistību apjoms ir noteikts 20 % vērtībā no katra garantiju portfeļa. "Progresa" ieguldītāji ir ES (ko pārstāv Komisija) un EIB, savukārt EIF darbojas kā pārvaldes sabiedrība. ES pieder subordinētās akcijas, kas nozīmē to, ka tā sedz pirmos neto zaudējumus, kas skar fonda aktīvus, saskaņā ar maksimālo nodrošinājumu, par kuru panākta vienošanās, savukārt EIB kā prioritāro daļu turētāja ir aizsargāta pret zaudējumiem, kas radušies subordinētajām akcijām. 3.2. Eiropas Energoefektivitātes fonds (EEF) Eiropas Energoefektivitātes fonds (EEF) tika izveidots šogad, izmantojot neizmantotos līdzekļus no Eiropas enerģētikas programmas ekonomikas atveseļošanai. Fonds ir strukturēts finansēšanas instruments, kas izveidots saskaņā ar Luksemburgas tiesību aktiem, lai veiktu vai nu tiešos ieguldījumus vietējo iestāžu mazāka mēroga energoefektivitātes un atjaunojamās enerģijas projektos, vai netiešos ieguldījumus šādos projektos, izmantojot finanšu iestādes. Fonds jo īpaši atbalstīs enerģētikas pakalpojumu uzņēmumu (EPU) attīstību. ES, ko pārstāv Komisija, veic ieguldījumus EUR 125 miljonu vērtībā fonda trešās kārtas vērtspapīros, savukārt EIB un Itālijas Cassa Depositi e Prestiti (CDP) veic ieguldījumus EUR 75 miljonu un 60 miljonu vērtībā attiecīgi otrās un pirmās kārtas vērtspapīros. Deutsche Bank darbosies kā ieguldījumu pārvaldītāja, un tā ir ieguldījusi EUR 5 miljonus otrās kārtas kredīta daļā. Fonda mērķa apjoms ir EUR 500–600 miljoni. 4. Struktūrfondi Dalībvalstīm un vadošajām iestādēm ir iespēja izmantot daļu no līdzekļiem, kuru pieejamību tām ir nodrošinājis Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) un Eiropas Sociālais fonds (ESF), lai atbalstītu finansēšanas vadības instrumentus. ERAF līdzekļi galvenokārt tiek izmantoti, lai atbalstītu uzņēmumus (galvenokārt MVU), pilsētu attīstību un atjaunošanu, energoefektivitāti un atjaunojamās enerģijas izmantošanu ēkās, savukārt ESF izmanto, lai atbalstītu pašnodarbinātos, uzņēmējdarbības uzsākšanu un mikrouzņēmumus. Šobrīd gandrīz visas dalībvalstis īsteno dažādus pašu kapitāla un/vai parāda (aizņēmumu un garantiju) instrumentus vismaz vienā no šīm jomām, vai nu tieši ieguldot darbības programmas līdzekļus riska kapitāla fondā, aizdevumu vai garantiju fondā, vai izmantojot līdzdalības fondus, kas izveidoti, lai veiktu ieguldījumus vairākos fondos. Instrumentus īsteno ar dažādiem pārvaldības modeļiem un juridiskajām struktūrām, kas ir raksturīgas katrai dalībvalstij vai reģionam. Daudzos gadījumos instrumentus īsteno ar ieguldījumiem līdzdalības fondos. Saskaņā ar iniciatīvu JESSICA (Eiropas apvienotais atbalsts ilgtspējīgiem ieguldījumiem pilsētu teritorijā) līdzdalības fondus īsteno caur EIB. Saskaņā ar iniciatīvu JEREMIE (Eiropas apvienotie resursi mazajiem, vidējiem un mikrouzņēmumiem) līdzdalības fondus parasti īsteno ar EIF vai daudzu valsts vai reģionālo iestāžu atbalstu. Kopumā atkarībā no intervences jomām dalībvalstis vai vadošās iestādes, tiešā veidā noslēdzot līgumu ar EIB vai EIF, var piešķirt pilnvaras EIB vai EIF veikt līdzdalības fonda uzdevumus. Var izvēlēties arī citas finanšu iestādes vai nu valsts iepirkuma, vai piešķīruma veidā, lai īstenotu līdzdalības fonda organizētās darbības. 5. Ārpolitikas instrumenti pirmspievienošanās zonā Rietumbalkānu Ieguldījumu sistēma (Western Balkans Investment Framework (WBIF)) tika ieviesta 2009. gadā kā Eiropas Komisijas, EPAB, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas (ERAB) un EIB kopīga iniciatīva apvienot resursus, lai izmantotu aizdevumus prioritārās infrastruktūras finansēšanai Rietumbalkānos, kā arī MVU finansēšanai un energoefektivitātei. WBIF nodrošina piešķīrumu resursus projektiem, kurus, iespējams, atbalstīs ar partnerbanku aizdevumiem, projektu sagatavošanas vajadzībām, esošo aizdevumu paātrināšanai vai sekmējot projektus, novēršot finansējuma nepietiekamību. Kā piemēru attiecībā uz novatorisko finansēšanas instrumentu izmantošanu pirmspievienošanās zonā var minēt Eiropas Fondu Dienvidaustrumu Eiropai (EFDE), kas piedāvā ilgtermiņa finansējumu kvalificētām vietējām finanšu iestādēm Dienvidaustrumu Eiropas un Dienvidkaukāza valstīs. Līdzekļus izmanto garantiju sniegšanai un privāto ieguldītāju liela mēroga kapitāla izmantošanai attīstības mērķiem (uzņēmējdarbības aizdevumi mikrouzņēmumiem un mazajiem uzņēmumiem, lauku uzņēmējdarbības aizdevumi un mājsaimniecību aizdevumi privātām mājsaimniecībām ar zemiem ienākumiem un ierobežotu piekļuvi vietējo iestāžu sniegtajiem finanšu pakalpojumiem). EFDE pamatā ir German KfW Entwicklungsbank ierosinātais publiskās un privātās partnerības modelis. Fonda ieguldītāji ir Komisija (pārstāv ES), kas ir ieguldījusi EUR 120 miljonus, citi valsts donori un starptautiskas finanšu iestādes, tostarp EIB un ERAB. [1] COM(2011) 206. [2] COM (2011) 500, "Budžets stratēģijai "Eiropa 2020"". [3] COM(2010) 700, "ES budžeta pārskatīšana". [4] COM(2010) 2020, "Eiropa 2020 – Stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei". [5] COM(2010) 260. Priekšlikuma pamatā ir premisa, ka Finanšu regulā būtu jābūt budžeta un finanšu pārvaldības fundamentālajiem principiem un pamatnormām, bet detaļas būtu izklāstāmas īstenošanas noteikumos (vai, saskaņā ar jauno Līgumu, deleģētajā tiesību aktā, kas aizstātu pašreizējos īstenošanas noteikumus, — kura priekšlikums vēl nav sagatavots) un ieteikuma tiesību dokumentos, kā iekšējās vadlīnijās. [6] COM(2009) 615 galīgā redakcija: “Privātā un publiskā sektora ieguldījumu mobilizēšana ekonomikas atveseļošanai un ilgtermiņa strukturālo pārmaiņu nodrošināšanai: publiskā un privātā sektora partnerību veidošana". [7] Eiropas Parlamenta Budžeta komitejas uzdevumā veiktais pētījums: „EIB un ERAB līdzfinansējuma ietekme uz ES budžetu”, 2011. gada maijs. [8] „Eiropas Revīzijas palātas atbilde uz Komisijas paziņojumu „Budžeta reformas — pārmaiņas Eiropā”, atzinums 1/2010: Eiropas Savienības budžeta finanšu pārvaldības uzlabošana: riski un izaicinājumi”, MVU garantiju mehānisma revīzija. [9] MVU garantiju mehānisma revīzija, Eiropas Revīzijas palātas īpašais ziņojums Nr. 4/2011, „Uzņēmējdarbības un inovāciju programmas galīgais vērtējums” (2011. gada aprīlis, Centre for Strategy & Evaluation Services (Stratēģijas un novērtēšanas pakalpojumu centrs) un EIM Business and Policy Research; Combined ex-ante evaluation and impact assessment of the successor to the Entrepreneurship and Innovation Programme under the Competitiveness and Innovation Framework Programme 2007-2013 (Uzņēmējdarbības un inovāciju programmas pēcnācēja apvienotais iepriekšējais novērtējums un ietekmes novērtējums saskaņā ar konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammu 2007.–2013. gadam) (2011. gada maijs); Economisti Associati sadarbībā ar EIM Business & Policy Research, Stratēģijas un novērtēšanas pakalpojumu centrs un Eiropas politikas pētījumu centrs (Centre for European Policy Studies); Public consultation on the future EU support to competitiveness and innovation (Sabiedriskā apspriešanās par turpmāko ES atbalstu konkurētspējai un inovācijām) (2011. gads); Mid-Term Evaluation of the Risk-Sharing Financial Facility (RSFF) (Riska dalīšanas finanšu mehānisma (RDFM) termiņa starpposma novērtējums), neatkarīgo ekspertu grupas ziņojums (2010. gada jūlijs); kā arī 6. zemsvītras piezīmē minētais COBU pētījums. [10] Mikrofinansēšanas jomā pirmie soļi saskaņotāka principa izveidē tika veikti, vienojoties par piešķiršanas vadlīnijām attiecībā uz EIF un mikrofinansējumu sniedzēju noslēgtajiem darījumiem. Nākamajā DFS mikrofinansējuma atbalsta līmenis ES esošajiem uzņēmumiem būs koncentrēts un vienā instrumentā ietvers iestādes veidošanas un resursu palielināšanas mehānismus, atbilstīgi jaunajai Savienības sociālo pārmaiņu un inovācijas programmai. [11] COM(2011) 609. [12] Sīkāk sk. pielikuma 3.1. punktu. [13] Komisijai ir nodoms palielināt šo proporciju līdz vismaz 20 %, iesaistot dažādas politikas jomas un balstoties uz ietekmes novērtējuma sniegtajām liecībām. Novatorisko finansēšanas instrumentu satvaram būtu jādod sava artava tādas Eiropas veidošanā, kas rada maz CO2 emisiju un pielāgojas klimata pārmaiņām, un izsekošanas procedūrās attiecībā uz tēriņiem, kas saistīti ar klimata jautājumiem, kā noteikts COM(2011) 500. --------------------------------------------------