Priekšlikums Padomes direktīvai ar ko groza Direktīvu 77/388/EK par pievienotās vērtības nodokļa kopējo sistēmu attiecībā uz periodu, kurā jāpiemēro minimālā pamatlikme /* COM/2005/0136 galīgā redakcija - CNS 2005/0051 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 14.4.2005 COM(2005) 136 galīgā redakcija 2005/0051 (CNS) Priekšlikums PADOMES DIREKTĪVAI ar ko groza Direktīvu 77/388/EK par pievienotās vērtības nodokļa kopējo sistēmu attiecībā uz periodu, kurā jāpiemēro minimālā pamatlikme (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. Direktīvas 77/388/EEK[1] 12. panta 3. punkta a) apakšpunkta 2. daļā noteikts, ka pēc Komisijas priekšlikuma un, apspriedusies ar Eiropas Parlamentu un Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, Padome vienprātīgi pieņem lēmumu par pievienotās vērtības nodokļa (PVN) pamatlikmes līmeni. 2. Šis noteikums ir saskaņā ar ES Līguma 93. pantu, kurā noteikts, ka Padome pieņem noteikumus par likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem, ciktāl šāda saskaņošana ir nepieciešama, lai nodrošinātu iekšējā tirgus izveidi un darbību. Šajā ziņā pamatlikmes noteikšana vienmēr ir bijusi būtiska. 3. Nolūkā izveidot iekšējo tirgu 1993. gada janvārī, Komisija izvirzīja priekšlikumus, kuru mērķis bija ieviest galīgo sistēmu nodokļu saskaņošanai. Attiecībā uz likmēm Komisija sākotnēji piedāvāja saskaņotu nodokļu struktūru ar divām likmju kategorijām, kā arī dalībvalstīs piemēroto likmju tuvināšanu noteiktās robežās. 4. Tomēr, tā kā nebija iespējams pieņemt Komisijas priekšlikumus pirms 1993. gada 1. janvāra, Padome nolēma pieņemt pārejas noteikumus. Attiecībā uz likmēm Padome pieņēma Direktīvu 92/77/EEK[2], kurā paredzēta likmju tuvināšana. 5. Šajā direktīvā, ar ko nosaka minimālās likmes sistēmu, paredzēts, ka no 1993. gada 1. janvāra līdz 1996. gada 31. decembrim pamatlikme nedrīkst būt zemāka par 15 %. Šī noteikuma piemērošanas periods tika pagarināts trīs reizes, un tas ir spēkā līdz 2005. gada 31. decembrim. 6. Nolūkā saglabāt sasniegto likmju saskaņošanas līmeni, Komisija divas reizes iesniedza priekšlikumus[3], kas paredzēja noteikt pamatlikmi 15 % līdz 25 % robežās. Šādas robežas noteica, pamatojoties uz likmēm, ko piemēroja dalībvalstis; tajās piemērotās pamatlikmes svārstījās starp 15 % un 25 %. 7. Abus priekšlikumus tuvināt likmes, nosakot pamatlikmes robežas, Padome grozīja[4] un paturēja tikai minimālās likmes principu, atsaucoties uz 15 % slieksni, kā tas bija sistēmā, ko ieviesa ar 1992. gada direktīvu. 8. Vēloties uzlabot iekšējā tirgus darbību īstermiņā, Komisija 2000. gadā pieņēma vairāku posmu stratēģiju[5], kas koncentrējas uz četriem galvenajiem mērķiem, proti, vienkāršot un modernizēt esošos noteikumus, vienotāk piemērot pašreizējos pasākumus un atkal ieviest administratīvo sadarbību. PVN stratēģijas prioritātes pārskatīja un atjaunināja 2003. gadā[6]. 9. Šo stratēģiju pieņēma tāpēc, ka dalībvalstu atrunu dēļ bija mazas izredzes tuvākajā nākotnē panākt ievērojamu progresu tādas kopējas PVN sistēmas izveidē, kas pamatojas uz nodokļa uzlikšanu izcelsmes dalībvalstī. Galvenais stratēģijas mērķis bija dot Padomei jaunu impulsu, lai tuvākajā laikā ieviestu konkrētus un būtiskus uzlabojumus pašreizējā nodokļu uzlikšanas sistēmā, tomēr nenovirzoties no galvenās idejas par galīgo sistēmu nodokļu uzlikšanai izcelsmes dalībvalstī kā Kopienas ilgtermiņa mērķi. 10. Šajā laikā tomēr vajadzēja novērst to, ka arvien pieaugoša atšķirība starp PVN pamatlikmēm, ko piemēro dalībvalstis, izjauktu strukturālo līdzsvaru Kopienas iekšienē un traucētu konkurenci atsevišķās darbības nozarēs. Tāpēc Komisija pieņēma priekšlikumu pagarināt minimālās 15 % pamatlikmes piemērošanas periodu līdz 2005. gada 31. decembrim, nepiedāvājot šīs likmes robežas. Padome šo priekšlikumu pieņēma bez grozījumiem 2001. gada 19. janvārī. 11. Desmit jauno dalībvalstu iestāšanās Eiropas Savienībā 2004. gada 1. maijā neizmainīja situāciju attiecībā uz pamatlikmi. Patiesībā 25 dalībvalstīs tā vēl joprojām variē no 15 % līdz 25 %. Likmi 15 % apmērā piemēro divās dalībvalstīs (CY un LU), bet 25 % likmi – trijās dalībvalstīs (DK, HU un SE). 12. Šādā situācijā uz laiku jāsaglabā pašreizējās pamatlikmes minimālais līmenis 15 %, kā arī jāierosina pagarināt spēkā esošo likumu piemērošanas periodu. 13. Sakarā ar to, ka Direktīvas 77/388/EEK 12. panta 3. punkta a) apakšpunktā noteiktās likmes piemērošanas periods beidzas 2005. gada 31. decembrī, šī priekšlikuma mērķis ir ierosināt Padomei pagarināt minimālās likmes piemērošanas periodu attiecībā uz pamatlikmi. Tādējādi pamatlikmes slieksnis 15 % ir noteikts uz pieciem gadiem, no 2006. gada 1. janvāra līdz 2010. gada 31. decembrim. Komentāri par pantiem 1. pants Pirmajā punktā ir piedāvāts no 2006. gada 1. janvāra līdz 2010. gada 31. decembrim pagarināt piemērošanas periodu attiecībā uz PVN pašreizējo minimālo 15 % pamatlikmi dažādās dalībvalstīs. 2. punktā noteikts, ka 2010. gada 31. decembris ir piedāvātā minimālā pamatlikmes līmeņa piemērošanas beigu datums. Šo noteikumu pārskatīs, ņemot vērā, ka pēc Komisijas priekšlikuma Padomei vēlākais līdz 2010. gada 31. decembrim jālemj par pamatlikmes līmeni, kas piemērojams pēc šī datuma. 2. līdz 4. pants Šajos pantos paredzēti direktīvas spēkā stāšanās pasākumi. 2005/0051 (CNS) Priekšlikums PADOMES DIREKTĪVAI ar ko groza Direktīvu 77/388/EK par pievienotās vērtības nodokļa kopējo sistēmu attiecībā uz periodu, kurā jāpiemēro minimālā pamatlikme EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 93. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[7], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[8], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[9], tā kā (1) Atbilstoši 12. panta 3. punkta a) apakšpunkta otrajai daļai Padomes 1977. gada 17. maija sestajā PVN Direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu likumi par apgrozījuma nodokļiem - kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze[10], Padomei jāpieņem lēmums par pamatlikmes līmeni, kas piemērojams pēc 2005. gada 31. decembra. (2) PVN pamatlikme, kas pašlaik ir spēkā dalībvalstīs, kopā ar pārejas režīma mehānismiem nodrošina šīs sistēmas apmierinošu darbību. Šajā laikā tomēr vajag novērst to, ka arvien pieaugoša atšķirība starp PVN pamatlikmēm, ko piemēro dalībvalstis, izjauktu strukturālo līdzsvaru Kopienas iekšienē un traucētu konkurenci atsevišķās darbības nozarēs. (3) Tādēļ pašreizējais pamatlikmes minimālais līmenis 15 % jāsaglabā uz laiku, kas ir pietiekoši ilgs, lai īstenotu vienkāršošanas un modernizācijas stratēģiju attiecībā uz Kopienas tiesību aktiem, kas ir spēkā PVN jomā, kā tas ir izklāstīts Komisijas paziņojumos 2000. gada 7. jūnijā[11] un 2003. gada 20. oktobrī[12]. (4) Attiecīgi ir jāgroza Direktīva 77/388/EEK, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvas 77/388/EEK 12. panta 3. punkta a) apakšpunkta pirmo un otro daļu aizstāj ar šo: „Pievienotās vērtības nodokļa pamatlikmi katra dalībvalsts nosaka procentos no summas, kam uzliek nodokli; preču piegādei un pakalpojumu sniegšanai pamatlikme ir vienāda. No 2006. gada 1. janvāra līdz 2010. gada 31. decembrim šī pamatlikme nevar būt mazāka par 15 %. Saskaņā ar Līguma 93. pantu Padome vienprātīgi pieņem lēmumu par pamatlikmes līmeni, kas jāpiemēro pēc 2010. gada 31. decembra.” 2. pants 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības ne vēlāk kā līdz 2006. gada 1. jūlijam. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju. Dalībvalstis, pieņemot šos noteikumus vai to oficiālas publikācijas gadījumā, pievieno atsauci uz šo direktīvu. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces. 2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 3. pants Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas “Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”. 4. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. Jaunākie grozījumi direktīvā izdarīti ar Direktīvu 2004/66/EK (OV L 168, 1.5.2004., 35. lpp.). [2] Direktīva 92/77/EEK (OV L 316, 31.10.1992., 1. lpp.). [3] KOM(95)731 (OV C 73, 13.3.1996., 22. lpp.) un KOM(1998)693 (OV C 409, 30.12.1998., 13. lpp.). [4] Padomes Direktīva 96/95/EK, 20.12.1996. (OV L 338, 28.12.1996., 89. lpp.) un Padomes Direktīva 1999/49/EK, 25.5.1999. (OV L 139, 2.6.1999., 27. lpp.). [5] KOM(2000)348 galīgais. Komisijas paziņojums par stratēģiju, kuras mērķis ir uzlabot PVN sistēmas darbību iekšējā tirgū. [6] KOM(2003)614 galīgais. Komisijas paziņojums. PVN stratēģijas prioritāšu pārskats un atjaunināšana. [7] OV C […], […], […]. lpp. [8] OV C […], […], […]. lpp. [9] OV C […], […], […]. lpp. [10] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. Jaunākie grozījumi direktīvā izdarīti ar Direktīvu 2004/66/EK (OV L 168, 1.5.2004., 35. lpp.). [11] KOM(2000)348 galīgais. [12] KOM(2003)614 galīgais.