EIROPAS KOMISIJA 
Briselē, 30.8.2011 
SEC(2011) 1009 gal īgā redakcija 
  
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
IETEKMES NOV ĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS 
Pavaddokuments dokumentam  
Priekšlikums 
 
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, 
ar ko attiec ībā uz liellopu elektronisko identifik āciju groza Regulu (EK) Nr. 1760/2000 
un svītro noteikumus par liellopu ga ļas brīvprātīgu marķēšanu 
{COM(2011) 525 gal īgā redakcija} 
{SEC(2011) 1008 gal īgā redakcija}  
 
1 IETEKMES  NOVĒRTĒJUMA  KOPSAVILKUMS 
Pavaddokuments dokumentam 
Priekšlikums 
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, 
ar ko attiec ībā uz liellopu elektronisko identifik āciju groza Regulu (EK) Nr. 1760/2000 
un svītro noteikumus par liellopu ga ļas brīvprātīgu marķēšanu 
1. IEVADS  
 
Komisijas pazi ņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam “R īcības programma administrat īvā 
sloga samazin āšanai ES” (COM (2009)544) Regula (EK) Nr. 1760/2000 un jo īpaši liellopu 
identifikācija un liellopu ga ļas brīvprātīga marķēšana tika raksturota k ā “inform ēšanas 
pienākumi, kam ir īpaša nozīme to slogu zi ņā, kurus tie uzliek uz ņēmumiem”. Ar min ēto 
regulu tiek izveidota sist ēma liellopu identifik ācijai un re ģistrācijai un liellopu ga ļas un 
liellopu ga ļas produktu mar ķēšanai (ieskaitot br īvprātīgu marķēšanu) un paredz ēti noteikumi 
par divkāršām krotālijām, saimniec ību reģistriem, liellopu pas ēm un valstu elektroniskaj ām 
datu bāzēm. 
 Ņemot vē
rā govju s ūkļveida encefalop ātijas (GSE) kr īzi, 1997. gad ā tika nostiprin āti 
Kopienas noteikumi par liellopu identifik āciju un izsekojam ību, ieviešot parast ās krotālijas. 
Tobrīd elektronisk ā identifik ācija (EID) nebija tehniski pietiekami att īstīta, lai to var ētu 
ieviest, bet p ēdējo 10 gadu laik ā tā ir būtiski uzlabojusies. Ieviešot uz RFID  
(radiofrekvenci ālā identifik ācija) balst ītu EID, cita starp ā var nodrošin āt individu ālu 
dzīvnieku kodu ātrāku un prec īzāku nolasīšanu un tiešu ievad īšanu datu apstr ādes sistēmās 
(kas ļauj ātrāk izsekot iesp ējami infic ētiem dzīvniekiem vai infic ētai pārtikai). Tādējādi tiek 
ietaupītas manu ālas nolas īšanas darbasp ēka izmaksas, bet taj ā pašā laikā palielin ās 
aprīkojuma izmaksas. T āpēc pašlaik sp ēkā esošie ties ību akti liellopu identifik ācijas jom ā 
neatspogu ļo šo nesen notikušo tehnolo ģisko attīstību.  
 Šā priekšlikuma visp ārējie mērķi attiecībā uz dzīvnieku identifik āciju ir šādi: 
1) veicināt nozares konkur ētspēju;  
2) mazināt administrat īvo slogu un vienk āršot proced ūras saistībā ar dzīvnieku pas
ēm un 
saimniecību reģistriem; 
3) veicināt dzīvnieku un sabiedr ības vesel ības aizsardz ību, ieviešot ātrāku un prec īzāku 
sistēmu liellopu izsekojam ībai. 
Vispārējais mērķis attiecībā uz liellopu ga ļas brīvprātīgu marķēšanu  ir šāds: 
1) mazināt nevajadz īgu administrat īvo slogu saist ībā ar liellopu ga ļas marķēšanu. 
 
  2. POLITIKAS IESP ĒJAS
 
 
 
2 Šajā ziņojumā ir analiz ētas dažādas politikas iesp ējas attiecībā uz liellopu EID un liellopu 
gaļas marķēšanu.   
 
  2.1. Liellopu EID 
1. IESPĒJA —
 “NEKĀ NEDAR ĪŠANA ” (JEB STATUS QUO ) (ATSAUCES SCEN ĀRIJS) 
Nekādu izmaiņu neveikšana pašreiz ējos noteikumos noz īmētu, ka liellopi ar ī turpmāk tiek 
identificēti pēc divām redzam ām parastaj ām krotālijām un ka pašreiz ējais administrat īvais 
slogs netiek mazin āts. Pašreiz ējais tiesiskais regul ējums neliedz dal ībvalstīm brīvprātīgi 
izmantot elektroniskos id entifikatorus, bet tas j ādara, papildus izmantojot ar ī oficiālās, 
redzamās krotālijas. Tā kā nav ieviesti saska ņoti ES tehniskie standarti, daž ādās vietās varētu 
izmantot daž ādu veidu elektroniskos id entifikatorus un nolas ītājus ar daž ādām RFID  
frekvencēm.  
 2. IESPĒJA — 
BRĪVPRĀTĪGAIS REŽ ĪMS AR DIV ĀM APAKŠIESP ĒJĀM. Īstenojot 2. IESPĒJU, kā 
oficiālās identifik ācijas instruments tiks ieviesta EID. Ja tiks īstenota 2. iesp ēja, dalībvalstīm 
nebūs iespējas izvēlēties “nekā nedarīšanas” scen āriju. ES dal ībvalstis var izv ēlēties par labu 
obligātai ieviešanai to teritorij ā (2.A IESP ĒJA) vai ļaut lauksaimniekiem izlemt, vai to ieviest 
(2.B IESP ĒJA). Attiec ībā u z  š o  i e s p ēju (atšķirībā no 1. iesp ējas) būtiska noz īme būtu ES 
līmenī saskaņotiem tehniskiem standartiem attiec ībā uz EID un nolas īšanas apr īkojumu. 
Tomēr šādi standarti nep ārsniegs ISO starptautiskos standartus. 
 
2.a iespēja — elektronisk ās identifik ācijas ieviešana ir br īvprātīga ES l īmenī, un 
individuālām dalībvalstīm ir iesp ēja izvēlēties oblig ātu režīmu to teritorij ā. Ja dalībvalsts 
izvēlas obligāto režīmu, attiecīgajā dalībvalstī būs piemērojams tas pats pien ākums, kas 
paredzēts 3. IESPĒJĀ (piemēram, katrs liellops ir j āidentificē pēc vienas redzamas parast ās 
krotālijas UN viena elektronisk ā identifikatora — krot ālijas vai elektronisk ās identific ēšanas 
kapsulas). Ja dal ībvalsts izv ēlas brīvprātīgo režīmu, tad liellopus var ētu identific ēt pēc: 
1) divām parastaj ām krotālijām vai 
2) vienas redzamas parast ās krotālijas UN viena elektronisk ā identifikatora (t. i., 
elektronisk ās krotālijas vai elektronisk ās identific ēšanas kapsulas), kas ir ofici āli 
apstiprināti. 
 
2.b iespēja — elektronisk ās identifik ācijas ieviešana ir br īvprātīga ES l īmenī, un 
individuālām dalībvalstīm nav iesp ējas izvēlēties oblig āto režīmu. Brīvprātīgajā režīmā 
liellopus var ētu identific ēt pēc: 
1) divām parastaj ām krotālijām vai 
2) vienas redzamas parast ās krotālijas UN viena elektronisk ā identifikatora (t. i., 
elektronisk ās krotālijas vai elektronisk ās identific ēšanas kapsulas), kas ir ofici āli 
apstiprināti. 
3. IESPĒJA — OBLIGĀTAIS REŽ ĪMS 
Katrs liellops j āidentificē pēc vienas redzamas parast ās krotālijas UN viena elektronisk ā 
identifikatora (krot ālijas vai elektronisk ās identific ēšanas kapsulas). Atš ķirībā no 1. iesp ējas 
šīs iespējas īstenošanai vajadz ētu noteikt ES likum īgās saistības attiec ībā uz EID un 
nolasīšanas aprīkojumu, kuras nep ārsniedz ISO starptautiskos standartus.   
 
 
 
3  
1. tabula. Kopsavilkums par ofici ālās identifik ācijas līdzekļiem, ko izmanto vienam liellopam, īstenojot katru 
iespēju 
 
   2.2.
 Liellopu ga ļas brīvprātīga marķēšana 
 
Attiecībā uz liellopu ga ļas brīvprātīgu marķēšanu tiek analiz ēti divi daž ādi scenāriji. 
1. IESPĒJA — nedar īt neko (atsauces scen ārijs): izmaiņas pašreiz ējā sistēmā netiek 
ieviestas. 2. IESPĒJA — atcelt liellopu ga ļas brīvprātīgo marķēšanu. Noteikumi, kas attiecas konkr ēti 
uz liellopu ga ļas brīvprātīgu marķēšanu, tiktu sv ītroti no Regulas (EK) Nr. 1760/2000. 
 
3. IESP ĒJU ANAL ĪZE
 
 
3.1. Liellopu EID 
 
Šī analīze ir veikta, pamatojoties uz tr īs avotiem: i) ārēju pētījumu, kas pabeigts 2009. gad ā1; 
ii) datiem, ko sniegušas dal ībvalstu kompetent ās iestādes, un iii) datiem, kas sav ākti, 
apspriežoties ar ieinteres ētajām person ām. Analīze liecina, ka tieš ās izmaksas un ieguvumi 
nav sadal īti vienmērīgi visā pārtikas aprit ē. Izmaksas, kas p ārsvarā saistītas ar apr īkojumu 
(transponderiem un nolas ītājiem), sedz galvenok ārt lauksaimnieki. Tom ēr pilnīgas finansi ālās 
priekšrocības, ko rada elektroniska ier īce (piem ēram, agr īna e-nolas īšana pie lauku 
saimniecības vārtiem), izjut īs pārtikas aprites pak ārtotie dal ībnieki (piem ēram, tirgi, 
savākšanas centri un lopkautuves). Turkl āt kompetent ās iestādes (KI) g ūs labumu no t ā, ka 
visus datus var autom ātiski elektroniski apstr ādāt, tādējādi samazinot darbasp ēka izmaksas. 
Pētījumā ir secināts, ka vēlamā iespēja būtu brīvprātīgā iespēja (2.A), kas paredz ieviest EID 
liellopu nozar ē, pamatojoties uz saska ņotiem standartiem. 
 
Ietekme, ko rad ītu 1. iesp ēja — “nek ā nedarīšanas” rež īms (atsauces scen ārijs)  
 
                                                 
1 Pētījums par elektronisk ās identifik ācijas (EID) k ā oficiālās metodes ieviešanu liellopu identifik ācijai ES : 
http://ec.europa.eu/food/animal/identification/bovi ne/docs/EID_Bovine_FinalReport_04062009_en.pdf 
 
/ 
 1. iespēja  
“Nekā 
nedarīšanas” 
scenārijs 2. iespēja 
BRĪVPRĀTĪGS 
REŽĪMS 
“ES DV var izv ēlēties 
obligātu režīmu”  
2.A 2. iespēja 
BRĪVPRĀTĪGS 
REŽĪMS 
“ieinteres ētās personas var 
brīvprātīgi izvēlēties EID”  
2.B 3. iespēja 
“Obligāts 
režīms ES 
līmenī” 
Parastā krotālija   
       2 
 1 (tām ES DV, kas izv ēlas 
obligāto režīmu) 
2/1 (tām ES DV, kas izv ēlas 
2.B iespēju) 1 (vēlas izmantot EID)/ 
2 (nevēlas izmantot EID) 
 1 
 
 
Elektroniskais 
transponders 
(krotālija vai 
elektronisk ās 
identific ēšanas 
kapsula)   0 1  (tām ES DV, kas izv ēlas 
obligāto režīmu) 
1/0 (tām ES DV, kas izv ēlas 
2.B iespēju) 
 1 (vēlas izmantot EID)/ 
0 (nevēlas izmantot EID)  1 
 
 
4 Izmaiņu neieviešana pašreiz ējos noteikumos noz īmētu, ka katrs liellops ir j āidentificē pēc 
divām redzam ām parastaj ām krotālijām. Ja liellopu tur ētāji vēlētos brīvprātīgi izmantot 
elektroniskos identifikatorus, tas b ūtu jādara, papildus izmantojot ar ī abas ofici ālās krotālijas. 
Turklāt 1. IESP ĒJA nerisina probl ēmas, uz kur ām vairākas KI ir nor ādījušas rev īzijas 
ziņojumos (P ārtikas un veterin ārā dienesta (PVO) P ārskata ziņojums 9505/2003). T āpat arī 
nemazinātos administrat īvais slogs nozar ē. Lielākā daļa aptaujāto uzskata, ka pašreiz ējā 
identifikācijas un izsekojam ības sistēma ir efekt īva, bet to var ētu uzlabot. Piem ēram, prec īza 
liellopu izsekošana ārkārtas gadījumā varētu būt sarežģīta, jo liellopu tur ēšanas reģistri ne 
vienmēr atspogu ļo faktisko situ āciju. Turkl āt varētu būt tādas probl ēmas kā neesoša 
dokument ācija, nepietiekami organiz ēti dati un dokument ēšana, kav ēšanās, kļūdas vai 
atsevišķu notikumu (piedzimšanas, p ārvietošanas, n āves gad ījumu) nepazi ņošana 
centralizētajai datu b āzei, un ar ī ne vienm ēr tiek re ģistrēta dzīvnieku aprite tirgos un 
savākšanas centros.  
 Lielākā daļa aptaujāto uzskata, ka pašreiz ējā izsekojam ības sistēma ir efekt īva un lietder īga, 
bet to var ētu uzlabot. Dažas ieinteres ētās personas ir p ārliecinātas par pievienoto v ērtību, ko 
rada piln ībā integrēta EID sist ēma, kurā elektronisk ā identifik ācija ir priekšnoteikums. 
Lauksaimnieki, kas nav iesaist īti lauka izm ēģinājumos un/vai p ētījumos par šo jaut ājumu, 
noraida EID oblig ātas ieviešanas iesp ēju — viņi neuzskata, ka rodas pievienot ā vērtība, ja 
parasto krot āliju vienkārši aizstāj ar elektronisko.  
 
Lielākās bažas šaj ā iespējā rada saskaņ
otu ES tehnisko standartu neesam ība. Katra DV var 
izvēlēties standartus p ēc saviem ieskatiem, un š āda pieeja var izrais īt saskaņotības trūkumu. 
Ja konkrētā DV izmantot ās tehnoloģijas nav tās pašas, kas izv ēlētas citā DV, elektroniska datu 
apmaiņa nebūtu iespējama gad ījumos, kad dz īvnieki tiek izvesti no vienas DV uz citu, un 
tādējādi tiktu zaud ētas EID sist ēmu ieviešanas priekšroc ības. Izmai ņu neieviešana pašreiz ējos 
noteikumos noz īmētu, ka katrs liellops ir j āidentificē pēc divām redzam ām parastaj ām 
krotālijām. Liellopu individu āla izsekojam ība ir garant ēta. Ja liellopu tur ētāji vēlas izmantot 
elektroniskos identifikatorus, pašreiz ējie tiesību akti to at ļauj, bet ar nosac ījumu, ka papildus  
izmanto abas ofici ālās (parastās) krotālijas; tātad kopā tiek izmantoti tr īs identifik ācijas 
līdzekļi. Ja lauksaimnieki nolemtu š ādi rīkoties, kaut ar ī nav saska ņotu tehnisko standartu, š ī 
iespēja izmaks ātu daudz vair āk nekā 2. iespēja (brīvprātīgais režīms) un 3. iesp ēja (obligātais 
režīms), jo dz īvniekiem b ūtu vajadzīgi trīs identifikatori divu viet ā. 
 
Ietekme, ko rad ītu 2. iesp ēja — “br īvprātīgais režīms” 
 
Īstenojot 2. IESP ĒJU, ir neiesp ējami precīzi paredzēt, kuras ES dal ībvalstis un/vai kuras lauku 
saimniecības brīvprātīgi ievies īs EID, t ādējādi sarežģījot konkr ētus aprēķinus izmaksu 
aprēķināšanas model ī par abām šīm apakšiesp ējām. Tāpēc paredzams, ka 2. IESP ĒJAS 
kopējās izmaksas b ūs diapazon ā starp 1. IESP ĒJAS un 3. IESP ĒJAS izmaks ām. Galu gal ā, ja 
saskaņā ar 2. A IESPĒJU EID kļūtu par obligātu konkrētā dalībvalstī, tas nozīmētu identiskas 
izmaksas k ā 3. IESPĒJĀ. Tāpēc izmaksu r ādītāji par katru DV b ūtu tādi, kā noteikts 
VI pielikum ā, kā arī Pētījumā par elektronisk ās identifik ācijas (EID) k ā oficiālās metodes 
ieviešanu liellopu identifik ācijai ES. Nav pieejami gal īgi dati par to, kuras ES DV izv ēlētos 
2.A vai 2.B IESP ĒJU, un izsecin āt šo inform āciju šajā ziņojumā būtu sarežģīti. Tomēr šajā 
ziņojumā jau ir min ētas vairākas ES DV, kuras ir izv ēlējušās brīvprātīgi ieviest liellopu EID. 
 
Viena no br īvprātīgās pieejas galvenaj ām priekšroc ībām neatkar īgi no tā, vai tā ir 2. A vai 
2.B IESPĒJA, ir tāda, ka tirgus dal ībniekiem b ūtu laiks iepaz īt EID sist ēmu un apzin āt 
pievienoto v ērtību, ko tā rada konkr ētos apstākļos. Brīvprātīgā pieeja atv ēl ES dalībvalstīm un 
 
5 privātajiem tirgus dal ībniekiem iesp ēju pašiem organiz ēties, lai vi ņi varētu novērtēt, vai tas 
patiešām ir uzlabojums, — izv ērtēt reģionālās atšķirības, dažādos ražošanas veidus un to, vai 
šī pieeja ir pietiekami elast īga, lai to atbalst ītu valstu iest ādes. Jau tagad liellopu EID ir at ļauta 
vairākās DV, un to izmanto lauksaimnieki/ priv ātie uzņēmēji komerci ālu interešu un 
pārvaldības prasību dēļ. Ja EID ieviešana k ļūtu brīvprātīga, var pie ņe m t ,  k a  š o  r e ž īmu 
izvēlētos liellopu tur ētāji, kas pašlaik izmanto lauku saimniec ību pārvaldības radītos tūlītējos 
ieguvumus. Šis ir piln ībā privāts lēmums, ko katrs uz ņēmējs pieņem ( tirgus virz ītu) 
ekonomisku apsv ērumu dēļ. Tomēr šie tirgus dal ībnieki ir ar ī gatavi apsv ērt brīvprātīgu EID 
atkarībā no tā, ko Komisija ierosina no regul ējuma izdev īguma viedok ļa. Piemēram, ja 
individuāla inform ācija tiktu re ģistrēta centraliz ēti, nevajadzētu būt prasībai uztur ēt lauku 
saimniecību liellopu tur ēšanas reģistrus vai izmantot p ārvietošanas dokumentus  (kas ir 
nepieciešami pat tad, ja nav vajadz īgas pases); stimuls b ūtu arī atļaušana zi ņot informāciju no 
trešām valstīm (piemēram, transponderi, lai liellopu tur ētājam nevajadz ētu ziņot par izvešanu, 
kā tas jau darbojas attiec ībā uz citām dzīvnieku sug ām). Tika ar ī uzsvērts, ka rastos b ūtiskas 
priekšrocības, ja izvešanu var ētu reģistrēt kritiskaj ā kontrolpunkt ā (t. i., tirg ū vai lopkautuv ē). 
Iekļaujot šīs citas izmai ņas regulējumā, lietotāji apzinātos kvantitat īvi nosakāmas regul ējuma 
priekšrocības un tāpēc paši izlemtu izmantot EID . Tomēr pilnīga ekstrapol ācija dalībvalstu vai 
ES līmenī joprojām būtu patvaļīga un var ētu ātri vien k ļūt par iemeslu k ļūdainiem 
secinājumiem. Ta ču brīvprātīgā pieeja var izrais īt nelabvēlīgas sekas īstermiņā, jo ES b ūtu 
jārisina daž ādas situācijas daž ādās dalībvalstīs, tādējādi izraisot zin āmu apjukumu no 
identifikācijas viedok ļa. ES iekš ējās tirdzniec ības gadījumā var kļūt diezgan sarež ģīti izsekot, 
kāda veida ofici ālā identifik ācija tiek izmantota. L īdzīgi kā 1. IESPĒJĀ dažas ES DV (un 
ieinteresētās personas) uzskata, ka pašreiz ējā liellopu identifik ācijas un izsekojam ības sistēma 
darbojas piln ībā un ir apmierinoša t āda, kāda tā ir. Attiec ībā uz patērētāju uzticību jānorāda, 
ka, īstenojot 2. IESP ĒJU, būtu grūti noteikt atš ķirību starp t ādu liellopu ga ļu, kuri identific ēti 
pēc EID, un t ādu liellopu ga ļu, kuri identific ēti pēc parastaj ām krotālijām, tāpēc ietekmei 
nevajadzētu būt. Tomēr valstu vai re ģionālās izsekojam ības sistēmas var k ļūt precīzākas un 
ātrākas tajās ES DV, kuras izlemj īstenot 2.A iespēju, kas nostiprin ātu patērētāju uzticību. 
 
Ietekme, ko rad ītu 3. iesp ēja — “oblig ātais režīms” 
 
Šī iespēja var neb ūt vislabākā pieeja, jo t ā būtu ekonomiski neizdev īga dažām ieinteres ētajām 
personām (piemēram, mazajiem lauksaimniekiem), bet t ā būtu visefekt īvākā iespēja tāpēc, ka 
tā nodrošin ātu patērētāju aizsardz ību (izsekojam ību), mazinātu administrat īvo slogu un 
novērstu riskus, kas saist īti ar divu identifik ācijas sistēmu līdzāspastāvēšanu . Šī iespēja 
būtu pamatota t āpēc, ka varētu nodrošin āt labāku saskaņotību ar ES politiku citu dz īvnieku 
sugu (piem ēram, aitu) EID jom ā. Turklāt 3. IESPĒJAS (obligātais režīms) analīze liek secin āt, 
ka lielāko izmaksu da ļu sedz lauksaimnieki, savuk ārt tās radītie ieguvumi ir sadal īti visā 
pārtikas aprit ē. Ieinteres ētās personas visvair āk ir kritiz ējušas to, ka faktiskie labuma guv ēji 
no ieguld ījuma nav tie, kuri maks ā. Pētījumā par 3. IESP ĒJU ir noš ķirta pieeja, saska ņā ar 
kuru elektroniskais identifikators j āpiešķir visiem liellopiem pirmā gada laik ā no jauno 
noteikumu st āšanās spēkā (vienreizējs noteikums — sk. 8. tabulu ), no pārejas pieejas , kas 
paredz, ka elektronisk ie identifikatori j āpiešķir tikai jaundzimušajiem dz īvniekiem. Dažas 
ieinteresētās personas (jo īpaši gaļas nozares p ārstāvji) ir nor ādījušas, ka dod priekšroku 
obligātajam rež īmam un īstenošanai “viena gada laik ā”. Turklāt 3. iespēja neradītu tādas 
problēmas, kas min ētas 2. IESP ĒJAS aprakst ā, saistībā ar divu daž ādu dzīvnieku 
identifikācijas sistēmu līdzāspastāvēšanu. Ja tiktu īstenota 3. IESP ĒJA, tas noz īmētu, ka visas 
ieinteresētās personas izmanto EID, kas ļauj veikt optim ālus izsekojam ības uzlabojumus no 
precizitātes un ātruma viedok ļa. 
 
 
6 Attiecībā uz ekonomisko ietekmi uz ieinteres ētajām person ām jānorāda, ka visvair āk 
ietekmētā grupa būtu lopkopji , jo viņi sedz krot āliju nodrošin āšanas izmaksas. Sal īdzinot 
elektronisku nolas īšanu un manu ālu nolasīšanu (3. iesp ēja attiecībā pret 1. iesp ēju), ir skaidrs, 
ka aprīkojuma (identifikatoru un nolas ītāju) izmaksu palielin ājums netiek autom ātiski 
kompensēts ar lauksaimnieku darbasp ēka izmaksu ietaup ījumu. Dažas ES DV var izv ēlēties 
kompensēt lauksaimniekiem krot āliju izmaksas, izmantojot lauku att īstības fondu l īdzekļus un 
citu veidu valsts atbalstu. Tom ēr 3. IESPĒJA var būt labvēlīga tādā ziņā, ka mazin āsies kļūdu 
risks, identific ējot, reģistrējot un/vai pazi ņojot dzīvnieku pārvietošanu, k ā rezultātā varētu 
samazināties tiešo maks ājumu shēmas un citas KLP sh ēmas salīdzinājumā ar 1. un 
2. IESPĒJU. Ietekme, ko rad ītu RFID transponderu izmantošana piensaimniec ības un te ļa 
gaļas nozares automatiz ācijā, ir izkl āstīta XXI pielikum ā, kurā secināts, ka RFID 
transponderu izmantošana lauku saimniec ību automatiz ācijai ir lietder īga lopkop ībā, bet 
mazāk noderīga piena ražošanas saimniec ībās, kurās jau ir augsts automatiz ācijas līmenis. 
Turpretī elektronisk ā nolasīšana no izmaksu viedok ļa būtu vairāk izdevīga tirgiem, 
savākšanas centriem un — maz ākā mērā — lopkautuv ēm. Šīs ieinteres ētās personas bieži 
veic dzīvnieku pārvietošanu, un t ām būtu jāsedz tikai nolas īšanas aprīkojuma, bet ne krot āliju 
izmaksas. Ietekme uz EID pieg ādātājiem (sabiedr ībām) var b ūt atkarīga no tā, kā ES 
dalībvalstis izlemj organiz ēt savstarp ējo piegādi (piem ēram, uzaicin ājums iesniegt 
piedāvājumus, valstu iest ādes, viens pieg ādātājs/valdība katrā ES DV utt.). Dažas 
ieinteresētās personas (jo īpaši gaļas nozares p ārstāvji) ir nor ādījušas, ka dod priekšroku 
obligātajam rež īmam un īstenošanai “viena gada laik ā”. Ietekmi uz budžetu izjustu 
kompetent ās iestādes, jo būtu jāpielāgo pašreiz ējās IT sist ēmas, lai t ās attiecin ātu uz 
elektronisko identifik āciju. Pētījumā tika secin āts, ka ieguvums KI b ūtu tāds, ka notiktu visu 
datu autom ātiska elektroniska apstr āde, tādējādi ietaupot darbasp ēka izmaksas  un mazinot 
administrat īvo slogu  kompetentaj ām iestādēm. EID var rad īt labvēlīgu ietekmi t ādā ziņā, ka 
tā atvieglos t ādas KI darb ības kā, piemēram, tiešo maks ājumu shēmas un citu KLP sh ēmu 
revīziju (jo inspektoru r īcībā, visticam āk, jau ir nolas ītāji aitu un kazu identifikatoru 
elektroniskai nolas īšanai). Kompetentaj ām iestādēm 3. IESP ĒJA var būt izdevīgāka nekā 2. 
un 1. iesp ēja. Potenci ālā ietekme uz patēriņa cenām būtu minim āla salīdzinājumā ar 
1. IESPĒJU. Pieņemot, ka b ūtu nepieciešams paaugstin āt gaļas cenas, lai kompens ētu EID 
izraisīto ražošanas izmaksu palielin ājumu, tās paaugstin ātos ne vair āk kā par 1 %.  
 
Turpmāk sniegtaj ās apkopojuma tabul ās ir ietverta inform ācija par ekonomisko ietekmi, ko 
radītu lēstās visu liellopu ofici ālās reģistrēšanas uzdevumu izmaksas atsauces scen ārijā 
(1. iespēja, bet tabul ās minēta kā 3. iespēja) un oblig ātā režīma scenārijā (3. iespēja, bet 
tabulās minēta kā 1. iespēja), sadal ījumā pa atseviš ķiem uzdevumiem un par visiem tirgus 
dalībniekiem. P ēc minētajām tabulām var izsecin āt kopējo izmaksu palielin ājumu attiec ībā 
pret atsauces scen āriju. Oblig ātā režīma iespējas (tabul ā minēta kā 1. iespēja) izmaksas 
atspoguļo izmaiņas atkarībā no tā, vai tiek izmantotas elektronisk ās krotālijas un elektronisk ās 
identificēšanas kapsulas. 
 
2. tabula. Izmaksu sal īdzinājums par oblig ātā režīma un atsauces scen ārija iespējām sadalījumā pa atseviš ķiem 
uzdevumiem un par abiem scen ārijiem  
 
7 
 
 
3. tabula. Izmaksu sal īdzinājums par oblig ātā režīma un atsauces scen ārija iespējām sadalījumā pēc tirgus 
dalībnieku veida (t ūkst. EUR un %) un par abiem scen ārijiem  
 
 
 3.2. Liellopu ga ļas brīvprātīga marķēšana 
 
Attiecībā uz liellopu ga ļas brīvprātīgu marķēšanu ir apspriesti divi daž ādi scenāriji. 
Iespēja Nr.  1 — nedar īt neko (atsauces scen ārijs): izmaiņas pašreiz ējā sistēmā netiek 
ieviestas.  
Iespēja Nr. 2 — atcelt liellopu ga ļas brīvprātīgu marķēšanu.  Noteikumi, kas attiecas 
konkrēti uz liellopu ga ļas brīvprātīgu marķēšanu, tiktu sv ītroti no Regulas (EK) 
Nr. 1760/2000, tom ēr nemain ītos obligātās marķēšanas pras ība attiecībā uz liellopu ga
ļas 
izcelsmi. 
 
8 Vēlamās iespējas ekonomisk ā ietekme sal īdzinājumā ar atsauces scen āriju — kļūtu lieka 
administrat īvā procedūra, lai apstiprin ātu brīvprātīgās norādes uz liellopu ga ļas marķējumiem. 
Uzņēmēji varētu arī turpmāk izmantot pašreiz ējos marķējumus. Pat ērētāju inform ētība netiktu 
apdraudēta, jo uz vis ām marķējumu nor ādēm attiektos sp ēkā esošie horizont ālie ES ties ību 
akti, kas b ūtu piemērojami liellopu ga ļai tāpat, kā tie pašlaik jau ir piem ērojami citu dz īvnieku 
gaļai. “ES projekt ā par administrat īvo izmaksu s ākotnējo novērtēšanu un samazin āšanu” ir 
aprēķināts, ka administrat īvais slogs var ētu mazināties par EUR 362 000. Min ētā projekta 
VIII pielikum ā ir sniegts s īks pārskats par ietekmi uz daž ādiem uzņēmējiem. 
 
4. VĒLAMIE RISIN ĀJUMI  
 4.1. Liellpou EID  
Varētu secināt, ka 3. 
IESPĒJA “Obligātais režīms” šobrīd nav vislab ākā pieeja, jo t ā būtu 
ekonomiski neizdev īga dažām ieinteres ētajām person ām (piem ēram, mazajiem 
lauksaimniekiem), bet t ā būtu visefekt īvākā, jo nodrošin ātu patērētāju aizsardz ību 
(izsekojam ību), mazin ātu administrat īvo slogu un ļautu izvair īties no riska ES iekš ējā 
tirdzniec ībā. Savukārt 1. IESPĒJA “Nedar īt neko” var radīt pamatu atš ķirīgu tehnisko 
standartu noteikšanai un negat īvām sekām ES iekš ējā tirdzniec ībā. Turklāt šī iespēja 
neattaisno nozares cer ības no administrat īvā sloga mazin āšanas viedok ļa. Bet  2.B IESPĒJU 
“Brīvprātīgais režīms ieinteres ēto personu l īmenī” lielākā daļa aptaujāto neuzskat īja par 
lietderīgu iespēju, jo tā varētu veicināt divu atš ķirīgu sistēmu ieviešanu katr ā ES DV un — 
galu galā — divu daž ādu tirgu rašanos, t ādējādi izraisot sajukumu un, iesp ējams, ietekm ējot 
pašreiz sp ēkā esošās izsekojam ības sistēmas efektivit āti.  
Izmaiņas identifik ācijas sistēmā visefektīvāk var ieviest br īvprātīgā kārtībā (2.A IESPĒJA) 
ar iespēju katrai ES DV nolemt , vai tā vēlas ieviest EID oblig ātā kārtā savā teritorijā. ES 
dalībvalstīs ir ļoti atšķirīga lauksaimniec ības prakse un nozaru organiz ācija. Tāpēc būtu 
vēlams ieteikt, ka katras dal ībvalsts pašas zi ņā ir sadarboties ar visiem p ārtikas aprit ē 
iesaistītajiem tirgus dal ībniekiem, lai apzin ātu EID pievienoto v ērtību un nodrošin ātu tās 
atzīšanu tā, lai EID var ētu noteikt par oblig ātu vispiem ērotākajā brīdī. Katra DV var ētu 
nolemt ieviest EID ar likumu tai vispiem ērotākajā brīdī, nevis stingri noteiktos termi ņos. 
Savukārt 2.A IESPĒJA var ierobežot probl ēmas, kas saist ītas ar divu daž ādu identifik ācijas 
sistēmu līdzāspastāvēšanu, sal īdzinājumā ar 2.B IESPĒJU. No administrat īvā sloga 
mazināšanas viedok ļa 2.A IESPĒJA ir vairāk vēlama nekā 2.B IESPĒJA. Visbeidzot j āsecina, ka, 
lai gan elektronisk ā identifik ācija ir saist īta ar lielākām izmaks ām salīdzinājumā ar parasto 
identifikāciju, ir pier ādīts, ka tā var radīt ieguvumus uz ņēmumiem konkr ētos gadījumos. 
Visticamāk, tirgus dal ībnieki atz ītu EID tikai tad, ja regul ējuma priekšroc ības un 
priekšrocības uzņēmumiem tiktu apsv ērtas kopā. Tāpēc vēlamā iespēja būtu brīvprātīgs 
režīms (2. iesp ēja) ar iesp ēju dalībvalstīm ieviest oblig ātu režīmu vietējā līmenī 
(2.A apakšiesp ēja). Minētās 2.A iesp ējas efektivit āti, lietderību un saska ņotību varētu novērtēt 
kādu laiku p ēc tās īstenošanas. Pamatojoties uz šo nov ērtējumu, Komisija var ētu nākotnē 
izvērtēt nepieciešam ību pastiprin āt EID oblig āto ieviešanu ES l īmenī. 
 
4.2. Liellopu ga ļas brīvprātīga marķēšana 
 
Var secin āt, ka vēlamais risin ājums ir 2. iesp ēja.