LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 3/17

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

(2009/C 3/08)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Paziņojumi par iebildumiem Komisijai jāsaņem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“RAVIOLE DU DAUPHINÉ”

EK Nr.: FR-PGI-0005-0583/28.12.2006.

AĢIN ( X ) ACVN ( )

1. Nosaukums

“Raviole du Dauphiné”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

2.7. grupa — Makaronu izstrādājumi

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas 1. punktā norādītais nosaukums

“Raviole du Dauphiné” ir attiecīgajam reģionam raksturīgs pārtikas produkts nelielu uzblīdušu četrstūrainu spilventiņu veidā, tas sastāv no smalka maluma mīksto kviešu miltu mīklas, kas pildīta ar biezpienu, presētas vārītas siera masas sieru (ACVN “Comté” un/vai AĢIN “Emmental français Est-Central”) un sviestā apceptiem pētersīļiem.

Ražošanas procesā sacietina mīklu, iemaisa pildījumu un iepilda to mīklas veidojumā. Abas mīklas kārtiņas (“priekšējo” un “pakaļējo”) smalki izveltnē un cieši salipina vienu ar otru, bet pildījumu ievada starp abām kārtiņām. Šī darbība noris ļoti ātri un beidzas ar mīklas spilventiņu ievietošanu veidnēs, lai piešķirtu tiem raksturīgo īpašo formu.

Izstrādājuma sastāvs ir šāds:

— ne vairāk par 55 % smalkas, ļoti plāni izveltnētas mīklas (aptuveni 0,7 mm biezumā), ko iemīca no kviešu miltiem ar ļoti nelielu pelnu (kviešu graudu dīgļi) saturu, ūdens, svaigām olām un augu eļļas,

— pildījums (vismaz 45 %), ko pagatavo no ACVN “Comté” un/vai AĢIN “Emmental français Est-Central” siera, govs piena biezpiena, pētersīļiem, svaigām olām, sāls un sviesta.

“Raviole du Dauphiné” pārdod svaigus (iesaiņojumā ar mainītu gaisa sastāvu vai bez tā) vai sasaldētus.

Svaigus “Raviole du Dauphiné” tirdzniecībā laiž plāksnītēs, kas sagrieztas tā, lai katrā no tām būtu 48 (6×8) vienības (iesaiņojumā ar mainītu gaisa sastāvu vai bez tā), bet sasaldētus mīklas spilventiņus — atdalītus.

Vienas plāksnītes masa ir no 60 līdz 65 gramiem, tādējādi katrs “raviole” sver 1–1,5 g.

“Raviole du Dauphiné” organoleptiskās īpašības ir šādas: mīkla ir smalka un kūstoša, pildījums valkans un maigs, tam raksturīga līdzsvarota pētersīļu un siera garša.

3.3. Izejvielas

“Raviole du Dauphiné” nesatur ne krāsvielas, ne konservantus, ne arī tādus konsistenci veidojošus produktus kā rīvmaize, ciete, kartupeļu pārslas; produkts nav termiski apstrādāts, izņemot sasaldēšanu vajadzīgajā gadījumā.

Mīklas sastāvdaļas

Milti

Izmantotajiem miltiem ir šādas īpašības:

— granulu izmērs mazāks par 200 mikroniem,

— pelnu saturs sausnā mazāks par 0,50 % (≤ 45 tipa milti),

— mitrums no 13 līdz 16 %,

— proteīnu saturs sausnā no 9 līdz 12 %,

— bez ķīmiskām piedevām.

Svaigas olas

Citas sastāvdaļas:

— augu eļļas (izņemot margarīnu un zemesriekstu eļļu),

— ūdens,

— sāls (ja vajadzīgs).

“Pildījuma” sastāvdaļas

No sūkalām atbrīvots un pasterizēts govs piena biezpiens

— minimālais tauku saturs sausnā 30 % (vai vismaz 8,5 % tauku no produkta kopsvara),

— pildījumā iekļaujamais daudzums — vismaz 30 %.

Presētas vārītas siera masas siers

Pildījuma pagatavošanai izmanto vienīgi šādu veidu presētas vārītas siera masas sieru (tradicionālo un garšas īpašību saglabāšanai):

ACVN “Comté” un/vai AĢIN “Emmental français Est-Central”.

Pildījumā iekļaujamais daudzums — vismaz 40 % no pildījuma masas.

Pētersīļi

Pētersīļus izmanto vai nu svaigā veidā, vai sasaldētus, tiem jābūt vismaz 4 % no pildījuma masas. Liofilizētus pētersīļus izmantot aizliegts. Pētersīļus apcep sviestā.

Citas sastāvdaļas:

— svaigas olas,

— svaigs sviests,

— pārtikas sāls,

— atļautā garšviela — pipari (kas nav apstrādāti ar jonizējošo starojumu).

Svaigās olas un biezpienu iegūst “Raviole du Dauphiné” ražošanas ģeogrāfiskajā apgabalā vai tam blakus esošo Drôme, Isère, Ardèche, Loire, Rhône, Ain un Savoie departamenta teritorijā šādu iemeslu dēļ.

— Svaigu izejvielu (olu, biezpiena) izmantošana nosaka prasību nodrošināt regulāras, pat ikdienas, piegādes un tātad arī prasību pēc vietēja piegādātāja. Produktu nedrīkst termiski apstrādāt citādi, kā tikai vajadzības gadījumā sasaldējot, un sastāvdaļas (olas, sieru) pievieno svaigas. Tātad ir būtiski nodrošināt ļoti svaigus produktus un stingri kontrolēt piegādātājus.

— Šāds tuvums atvieglo piegādātāju uzraudzību, jo izejvielu svaigumam un kvalitātei jābūt nevainojamiem.

— Jau kopš “Raviole du Dauphiné” ražošanas sākuma produkta iegūšanai izmanto vietējos resursus. Apstrādātāji priekšroku vienmēr devuši īsiem piegādes cikliem, iesaistot vietējos piegādātājus, kas pēc piegādāto produktu kvalitātes un atsaucības atbilduši apstrādātāju prasībām. Jāatzīmē, ka biezpiena vai svaigu olu ražotāji bieži vien daudzus gadus ir vieni un tie paši.

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem)

—

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

— Mīklas iemīcīšana

— Pildījuma pagatavošana

— Pildījuma pievienošana mīklas veidojumam

— Sasaldēšana — ja vajadzīgs

— Iesaiņošana

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.

Lai nodrošinātu šā produkta garšas kvalitātes saglabāšanos, iesaiņošana (papīra iepakojumā, kartona kārbās vai ar pārtikas plēvi pārvilktās ovālās kārbiņās) obligāti jāveic ģeogrāfiskajā apgabalā, jo tik trauslu produktu kā “raviole” nav iespējams pārvadāt neiesaiņotu.

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai

— Produkta nosaukums — “Raviole du Dauphiné”

— Logotips — AĢIN

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija

“Raviole du Dauphiné” ir vietējs produkts ar stingri ierobežotu ražošanas apgabalu, un tajā ietilpst

— šādu Drôme departamenta pašvaldību teritorijas: Alixan, Barbières, La Baume d'Hostun, Beauregard-Baret, Bésayes, Bourg de Péage, Bouvante, Le Chalon, Charpey, Chateauneuf-sur-isère, Châtillon-Saint-Jean, Chatuzange-le-Goubet, Clérieux, Crépol, Echevis, Eymeux, Génissieux, Geyssans, Hostun, Jaillans, Léoncel, Marches, Miribel, Montmiral, La Motte-Fanjas, Mours-Saint-Eusèbe, Oriol-en-Royans, Parnans, Peyrins, Rochechinard, Rochefort-Samson, Romans-sur-Isère, Saint-Bardoux, Saint-Bonnet-de-Valclérieux, Sainte-Eulalie-en-Royans, Saint-Jean-en-Royans, Saint-Laurent-d'Onay, Saint-Laurent-en-Royans, Saint-Martin-le-Colonel, Saint-Michel-sur-Savasse, Saint-Nazaire-en-Royans, Saint-Paul-lès-Romans, Saint-Thomas-en-Royans, Triors un Saint-Vincent-la-Commanderie,

— un šādu Isère departamenta pašvaldību teritorijas: Auberives-en-Royans, Beaulieu, Beauvoir-en-Royans, Bessins, Châtelus, Chatte, Chevrières, Choranche, Dionay, Izeron, Montagne, Murinais, Pont-en-Royans, Presles, Rencurel, Saint-André-en-Royans, Saint-Antoine-l'Abbaye, Saint-Appolinard, Saint-Bonnet-de-Chavagne, Saint-Hilaire-du-Rosier, Saint-Just-de-Claix, Saint-Lattier, Saint-Pierre-de-Chérennes, Saint-Marcellin, Saint-Romans, Saint-Sauveur, Saint-Vérand, La Sône un Têche.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Ģeogrāfiskā apgabala definīcija ir tieši saistīta ar produkta ražošanas vēsturi. Lejasdofinē [Bas Dauphiné] Alpu apgabalos auga tikai mīkstie kvieši; daudzie aitu, kazu un atsevišķos gadījumos arī liellopu ganāmpulki nodrošināja pienu, tātad arī sieru, un gaļu, kas gan skaitījās izmeklēts ēdiens, kuru varēja atļauties tikai bagātie pilsētnieki. Kviešu graudus zemnieki veda malt pie vietējā dzirnavnieka, kas pie maiznieka atvēra kontu miltos. Tas savukārt apmaiņai apgādāja tos ar maizi un mīksto kviešu miltiem. Pirka vienīgi sāli, labību iemainīja, pamata pārtika bija saknes un dārzeņi.

Šo izstrādājumu ražošanas pirmsākumi meklējami senatnē, kad to sastāvdaļās vēl bija rāceņi. Gadsimtu gaitā sastāvdaļas mainījās atkarībā no izejvielām, ko ieguva Dofinē provincē, līdz visbeidzot “raviole” sāka gatavot pēc tādas receptes, kāda tā ir šodien: mīkla uz mīksto kviešu miltu bāzes un pildījums no ACVN “Comté” un/vai AĢIN “Emmental français Est-Central” siera, svaiga biezpiena un pētersīļiem.

Tā kā šo izstrādājumu sastāvā nav gaļas, tos sākotnēji ēda gavēņa dienās, bet vēlāk — svētku reizēs. “Raviole” ražošana sevišķi attīstījās XX gadsimta sākumā, kad “raviole” gatavotājas svētku priekšvakarā apstaigāja zemnieku saimniecības, tos pagatavodamas.

1873. gadā Romānā [Romans] (kas joprojām ir galvenais “Raviole du Dauphiné” ražošanas centrs) uz pastāvīgu dzīvi ieradās “raviole” gatavotāja Morī [Maury] māte un pārņēma bankas kafejnīcu pilsētas domes laukumā. Viņa bija pirmā, kas sāka “raviole” ražot un pārdot patērēšanai uz vietas. Drīz vien viņas pēdās gāja citas “raviole” gatavotājas, piemēram, Fajē [Fayet] māte.

Pirmais Pasaules karš stipri samazināja “raviole” patērēšanas apjomu, un “raviole” gatavotājas savu amatu pamazām pārtrauca.

1930. gadā bija palikuši vairs tikai daži restorāni, kuros pasniedza “raviole”, un viens no tiem piederēja Emīlam Trišē [Emile Truchet], kas šo izstrādājumu ražošanu bija apguvis ar Fajē mātes palīdzību.

Lai “raviole” ražošanu modernizētu, Emīls Trišē izgatavoja īpašu iekārtu — mašīnu. 1953. gadā Emīls Trišē ieradās Romānas gadatirgū Izēras [Isère] krastā, lai turpat uz vietas ražotu “raviole”. Un “raviole” guva grandiozus panākumus, kuri nostiprinājās turpmākajos gados.

Pateicoties šīs pirmās “raviole” mašīnas izgatavošanai, produkta un tā ražošanas reputācija stipri pieauga.

“Raviole du Dauphiné” ražošanas uzņēmumi vienmēr atradušies šā produkta izcelsmes apgabalā — Romānas [Romans] un Leruajānas [Le Royans] apkaimē.

5.2. Produkta specifika

“Raviole du Dauphiné” specifiku nosaka gan to sevišķās īpašības, gan arī pagatavošanas prasme un reputācija.

Produkta sevišķās īpašības saistītas ar izejvielu izvēli un vietējo meistaru zinātību.

Šie izstrādājumi ir augstvērtīgu sastāvdaļu produkts bez krāsvielām, konservantiem un konsistenci veidojošām piedevām. Smalkā maluma mīksto kviešu miltu mīkla “raviole” dara unikālus: tie ir gatavi patērēšanai jau pēc vienas minūtes ilgas paturēšanas verdošā ūdenī.

Reizēm šo izstrādājumu nepatiesi pielīdzina atdzesētai mīklai, taču “raviole” atšķiras no tās ar vairākām specifiskām īpašībām.

— Mīklu iemīcot, par pamatproduktu izmanto mīksto kviešu miltus.

Parastajai makaronu izstrādājumu mīklai vienīgā labības sastāvdaļa ir rupja maluma cieto kviešu milti (1955. gada 31. augusta dekrēts Nr. 55-1175 par pārtikā lietojamo mīklu). “Raviole” mīklu ražo no mīksto kviešu miltiem, ko iegūst no kviešu graudu dīgļiem. Šie milti ar ārkārtīgi niecīgu pelnu saturu piešķir mīklai tai raksturīgo balto krāsu, kā arī smalko un izsmalcināto garšu.

— Mīkla ir no ļoti smalka maluma miltiem. Mīksto kviešu miltu izmantošana par mīklas sastāvdaļu ļauj to izveltnēt ļoti plānu un samazināt mīklas kārtiņu salipinājuma vietu platumu. Šī īpatnība ļauj panākt to, ka “raviole” ir gatavi pēc ļoti īslaicīgas vārīšanās (1 minūte), un dara tos izcili kūstošus mutē. Makaronu izstrādājumu mīklai kārtas biezums lielākoties ir no 0,9 līdz 1,1 mm.

— Valkano un maigo pildījumu veido ACVN “Comté” un/vai AĢIN “Emmental français Est-Central” siers, svaigs biezpiens un pētersīļi.

— Produkts ir svaigs. “Raviole” nepakļauj nekādai termiskai apstrādei, izņemot — vajadzības gadījumā — sasaldēšanai, kas mainītu to organoleptiskās īpašības. Taču makaronu izstrādājumu mīklu lielākoties pasterizē vai divreiz pasterizē.

“Raviole” arī patlaban ražo pēc tradicionālās receptes, kuru “raviole” gatavotājas izmantoja jau pirms “raviole” mašīnas lietošanas, kas ļāva palielināt produkcijas apjomu un paplašināt šā īpašā produkta izplatību.

“Raviole du Dauphiné” reputācija ir nostiprinājusies.

Vārds “raviole” faktiski cēlies no vārda “rissole” [“kārtainās mīklas pīrādziņš”]. “Rissoles” bija ceptas maltās gaļas lodītes. Taču gavēņa laikā gaļu aizstāja ar rāceņiem [“raves”], no kurienes arī nosaukums “raviole”.

“Raviole” pirmsākumi nav zināmi, taču pētījumi liecina, ka tiem ir ļoti sena izcelsme. Tā saskaņā ar Frederika Godfruā [Frédéric Godefroy] pētījumiem vārds “raviole” minēts kādā 1228. gada tekstā.

Ar saviem pētījumiem (“Dictionnaire de l'ancienne langue française […]” [“Senfranču valodas vārdnīca”], 1891). Godfruā varējis pat saskatīt saikni starp šo produktu un reliģiskām ierašām, kā to liecina šāda definīcija: “raviole, -olle, vīr. dz. lietv., mīklas gabaliņš ar maltu gaļu vai rāceņu serdeni — gavēņa laikā”.

Laikam ritot, “raviole” arvien biežāk cēla galdā gan valsts, gan reliģisku svētku reizēs. Šo izstrādājumu pasniedza gan kā uzkodas, gan arī pēc sakņu un putnu gaļas ēdieniem (visbiežāk — vārītas vistas), buljonu izmantojot “raviole” vārīšanai.

Pēc “raviole” mašīnas izgudrošanas, kas pakāpeniski stājās “raviole” gatavotāju vietā, produkcija ievērojami pieauga, bet tradicionālo recepti ievēroja, par pildījuma pamatsastāvdaļu izmantojot attiecīgu sieru.

“Raviole du Dauphiné” smalkā mīkla un attiecīgais siera pildījums noteica to sevišķās un unikālās īpašības, kas iemantoja daudzu pavāru cieņu, kuri uzskata šos izstrādājumus par “garšas brīnumu, kas dod īstu baudījumu”.

Tādējādi “Raviole du Dauphiné” atrodams daudzās vietējās receptēs: “raviole” rīvmaizē, cepti “raviole” ar salātiem, “raviole” ar krējumu, lāčpurniem, vēžiem…

Līdz 1975. gadam “Raviole du Dauphiné” produkciju nodrošināja sīkie ražotāji un “raviole” gatavotājas, ikgadējam tirgus apjomam nepārsniedzot 100 tonnas. Produkciju tad galvenokārt piegādāja restorāniem, ēdināšanas iestādēm un maziem veikaliem. Ar pagājušā gadsimta 90. gadu sākumu “Raviole du Dauphiné” tirgus attīstās arī lielveikalos un vidēji lielos veikalos, produkcijas apjomam sasniedzot 1 000 tonnas gadā. “Raviole du Dauphiné” produkcijas apjoms 1997. gadā sasniedz 2 500 tonnas. No tā laika pārdošanas apjomi arvien pieaug un 2007. gadā pārsniedz jau 5 000 tonnas (kopumā ražotāji 5 ražošanas vietās saražojuši 5 103 tonnas “raviole”).

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

“Raviole du Dauphiné” ir sens un slavens reģionāls produkts, ko ražo Dofinē provincē (rakstos pirmoreiz “raviole” minēts 1228. gadā).

Dažādos kulinārijas izstrādājumus Dofinē laukos pagatavoja vienīgi no vietējiem produktiem; tas ir arī par pamatu siera izmantošanai šajā produktā gaļas vietā, kas sastopama citos mīklas izstrādājumos. Tāpat arī mīksto kviešu miltus ieguva no vietējās lauksaimnieciskās ražošanas resursiem, kurpretim “klasisko” mīklu iemīcīja no rupja maluma cieto kviešu miltiem.

Ģimenēs no maiznieka iegādātiem miltiem svētku reizēs pagatavoja “raviole”, “crouzets” [kubveida gabaliņos sagrieztas mīklas izstrādājums no kviešu un griķu miltiem], “matafans” [biezas kartupeļu pankūkas ar ķiplokiem] un “besiantes”. “Raviole” bija vietējs kulinārijas izstrādājums, ko patērēja ģimenes lokā; tas bija svētku ēdiens, kuru attiecīgi pielāgoja.

“Raviole” pēc būtības ir Dofinē provinces tradicionālās kultūras un (“raviole” gatavotāju) zinātības auglis.

Recepte, pēc kādas “Raviole du Dauphiné” pagatavo patlaban, nostiprinājusies XIX gadsimtā, un “raviole” mašīnas izgudrošana ļāva palielināt produkcijas apjomu un paplašināt šā produkta izplatību.

Rūpīga izejvielu izvēle un tradicionālas receptes ievērošana ļāva saglabāt “Raviole du Dauphiné” raksturīgās īpašības: ļoti smalka mīkla, kurai pietiek ar ļoti īsu vārīšanās laiku, lai “raviole” kļūtu izcili kūstoši mutē, kā arī valkans pildījums ar bagātīgu garšu.

“Raviole du Dauphiné” ir atzīts par Dofinē gastronomiskā mantojuma daļu. Ar Grenobles Apelācijas tiesas 1989. gada 14. februāra lēmumu “Raviole du Dauphiné” ir atzīts par “Appellation d'Origine” [cilmes vietas nosaukumu], tādējādi uzsverot šā produkta specifiku, recepti un ražošanas ģeogrāfisko apgabalu. Pēc ekspertu ziņojuma tiesa atzina, ka “Raviole du Dauphiné” sastāvdaļu specifiskās īpašības un pagatavošanas veids dara to par oriģinālu un sevišķu, šim reģionam raksturīgu produktu.

“Raviole du Dauphiné” ir iekļauts arī 1995. gadā izveidotajā “Francijas gastronomiskā mantojuma sarakstā” [“Inventaire du patrimoine culinaire de la France”].

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

http://agriculture.gouv.fr/IMG/pdf/cdc_igp_raviole_dauph.pdf

(1) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.