Īpašais ziņojums Vai ES atbalsts 
ugunsgrēku un dabas 
katastrofu postījumu 
novēršanai mežos un 
mežu atjaunošanai tiek 
labi pārvaldītsLV 2014  Nr. 24
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA
EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis +352 4398-1
E-pasts: eca-info@eca.europa.eu  
Internets: http://eca.europa.eu
Twitter : @EUAuditorsECA  
YouTube : EUAuditorsECA
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu ).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2015. gads
ISBN 978-92-872-1584-0
doi: 10.2865/95192
© Eiropas Savienība, 2015. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
Printed in Luxembourg
Vai ES atbalsts 
ugunsgrēku un dabas 
katastrofu postījumu 
novēršanai mežos un 
mežu atjaunošanai tiek 
labi pārvaldīts
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)Īpašais ziņojumsLV 2014  Nr. 24
02
 Saturs
Punkts
 Saīsinājumi un termini
I–IX  Kopsavilkums
1–16  Ievads
1–2 Mežu aizsargfunkcija
3–7 Ugunsgrēki un dabas katastrofas
4–5 Ugunsgrēki
6–7 Citi katastrofu veidi
8–10  Lauku attīstības politika – viens no galvenajiem instrumentiem ES mežu aizsardzībai
11–16  Lauku attīstības atbalsts mežsaimniecības ražošanas potenciāla atjaunošanai un preventīvu 
pasākumu ieviešanai (226. pasākums)
17–20  Revīzijas tvērums un pieeja
21–74  Apsvērumi
21–42  I daļa. Preventīvās darbības nebija pietiekami mērķtiecīgas
22–29  Komisijai, kad tā apstiprināja lauku attīstības programmas, nebija pilnīga priekšstata par vajadzībām
30–35  Nepilnības atlases procesā dalībvalstu līmenī
36–42  Finansējums nebija pieskaņots apzinātajiem riskiem un vajadzībām
43–54  II daļa. Revīzijā konstatēja darbības, kas nebija piemērotas 226. pasākuma mērķu sasniegšanai
43 Revidētās darbības pēc būtības kopumā deva ieguldījumu 226. pasākuma mērķu sasniegšanā, tomēr...
44–47  ...atbalsts tika piešķirts dažām mežsaimniecības darbībām, kas nebija saistītas ar dabas katastrofām
48–49  Galvenās attiecināmības prasības dažiem īstenoto darbību veidiem nevarēja pārbaudīt
50–52  Atbalstu piešķīra par mežu ceļiem, lai gan nebija pierādīts, ka tie dod īpašu labumu ugunsgrēku 
novēršanā...
53–54  ...un tam varētu būt negatīva blakusietekme uz vidi, ja apstākļi uz vietas nav pienācīgi ņemti vērā
03 Saturs
55–64  III daļa. Finansēto darbību rentabilitāte nebija pienācīgi nodrošināta
55–60  Ne vienmēr bija pierādīta izmaksu pamatotība
61–64  Atsevišķos gadījumos bija pārmērīga publiskā atbalsta risks
65–74  IV daļa. Uzraudzības līdzekļi neļauj Komisijai un dalībvalstīm pienācīgi novērtēt pasākuma 
efektivitāti un lietderību
66–67  Pieejamie uzraudzības līdzekļi
68–70  Nepietiekami rādītāji, lai izmērītu mērķu sasniegšanu
71–72  Starpposma novērtējumu ierobežotais noderīgums
73–74  Preventīvo darbību efektivitāte nav pienācīgi izmērīta
75–81  Secinājumi un ieteikumi
 I pielikums. Finanšu resursu piešķīrumi 226. pasākumam
 II pielikums.  Revidēto darbību saraksts
 Komisijas atbilde
04
 Saīsinājumi  
un termini
Asis : saskaņotu pasākumu grupa ar īpašiem uzdevumiem, kas palīdz sasniegt 
vienu vai vairākus lauku attīstības atbalsta mērķus. No 2007. gada līdz 
2013. gadam 226. pasākums bija daļa no 2. ass, kuras mērķis ir uzlabot vidi un 
lauku ainavu.
Citas meža zemes : teritorija, kas lielāka par 0,5 ha, bet nav klasificēta kā mežs. 
Lapotnes segums tajās ir 5–10 % no platības vai arī koki, krūmi un krūmveidīgie 
sedz vairāk nekā 10 % no platības. Termins neattiecas uz zemi, kuru pārsvarā 
izmanto kā lauksaimniecības vai pilsētas zemi.
Dabas katastrofa : dabas izraisīts biotisks vai abiotisks notikums, kura rezultātā 
tiek ievērojami traucētas meža struktūras un kurš varētu nodarīt būtisku 
kaitējumu videi vai ekonomisku kaitējumu.
Darbība : projekts, kas atlasīts saskaņā ar kritērijiem un kuru saņēmējs īsteno, 
ietverot virkni darbību, kas saistītas ar atbalsta mērķiem.
EFFIS : Eiropas Meža ugunsgrēku informācijas sistēma. Komisijas izveidotajā 
datubāzē ir iekļauta informācija, kas svarīga meža ugunsgrēku gadījumu un to 
ietekmes uzraudzībai ES līmenī. Šie dati noder, kad jāsagatavo gada ziņojumi par 
meža ugunsgrēkiem Eiropā un kaimiņvalstīs.
ELFLA : Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai. ELFLA ir galvenais 
lauku attīstības politikas finanšu instruments. ELFLA, tāpat kā ELGF (Eiropas 
Lauksaimniecības garantiju fonds), ir viens no diviem KLP finanšu instrumentiem.
ES: Eiropas Savienība.
KLP : kopējā lauksaimniecības politika.
LA: Lauku attīstība.
LAP : Lauku attīstības programma. Dokuments, ko sagatavojusi dalībvalsts 
vai reģions un ko apstiprinājusi Komisija, lai plānotu lauku attīstības politikas 
īstenošanu.
Mežs : teritorija, kura aizņem vairāk nekā 0,5 hektārus un kurā koku augstums 
pārsniedz 5 metrus un lapotnes segums – 10 % vai kurā augošie koki var sasniegt 
šos rādītājus in situ . Termins neattiecas uz zemi, kuru pārsvarā izmanto kā 
lauksaimniecības vai pilsētas zemi1.
Pasākums : programmas pārvaldības pamatvienība, kuru veido līdzīgu darbību 
kopums un kurai piešķirts precīzi noteikts budžets.1 Komisijas 2006. gada 
15. decembra Regula (EK) 
Nr. 1974/2006, ar ko paredz sīki 
izstrādātus piemērošanas 
noteikumus Padomes Regulai 
(EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu 
lauku attīstībai no Eiropas 
Lauksaimniecības fonda lauku 
attīstībai (ELFLA), 30. pants 
(OV L 368, 23.12.2006., 15. lpp.).
05 Saīsinājumi un termini 
Vajadzības : iespējas vai grūtības, kas ir aktuālas attiecīgajām grupām vai 
reģioniem un kuru risināšana ir valsts intervences mērķis.
VUNS : vienota uzraudzības un novērtēšanas sistēma.
226. pasākums : ELFLA atbalsts mežsaimniecības ražošanas potenciāla 
atjaunošanai un preventīvu pasākumu ieviešanai2.2 Padomes 2005. gada 
20. septembra Regulas (EK) 
Nr. 1698/2005 par atbalstu 
lauku attīstībai no ELFLA 
48. pants (OV L 277, 
21.10.2005., 1. lpp.).
06
I
Eiropas mežus apdraud ugunsgrēki, kurus galveno ­
kārt izraisa tīša vai nolaidīga cilvēku rīcība, un dabas 
katastrofas, tostarp abiotiski (piemēram, vētras, sau ­
sums, plūdi, lavīnas utt.) vai biotiski (kaitēkļi, slimības) 
postījumi.
II
Palāta pārbaudīja, vai ELFLA atbalsts mežsaimniecības 
potenciāla atjaunošanai mežos, ko skārušas dabas 
katastrofas un ugunsgrēki, un preventīvu darbību 
ieviešanai (226. pasākums) ir labi pārvaldīts un rentabli 
sasniedzis plānotos rezultātus. Šis 2. ass pasākums 
bija pieejams 2007.–2013. gada plānošanas periodā, 
un tā mērķis bija ilgstpējīga meža zemes izmantošana 
tā, lai uzlabotu vidi un lauku ainavu Eiropas Savie ­
nībā. 2012. gada beigās kopējais 226. pasākumam 
ieplānotais ELFLA atbalsts 2007.–2013. gadam bija 
1,55  miljardi  EUR.
III
Palāta revīzijā ietvēra Komisiju un atlasītas dalībval­
stis (Austrija, Francija (Akvitānija), Itālija (Bazilikata), 
Spānija (Andalūzija) un Slovākija). Kopā šo dalībvalstu 
ziņā ir vairāk nekā 85 % kopējo izdevumu, kā deklarēts 
līdz 2012. gada 31. decembrim. Lielākā daļa atbalsta 
(80 %) bija izlietota preventīvām darbībām, galveno ­
kārt ugunsdrošībai.
IV
Palāta secina, ka atbalsts nebija pietiekami labi pārval ­
dīts un ka Komisija un dalībvalstis nespēja pierādīt, ka 
plānotie rezultāti bija sasniegti rentabli.V
Preventīvās darbības nebija pietiekami mērķtiecīgas. 
Palāta norādīja, ka, lai arī 226. pasākums ir adresēts 
mežiem, kuros ugunsgrēku risks ir no vidēja līdz lie ­
lam, nav kopīgas ES definīcijas vai kritēriju šādu mežu 
identificēšanai. Atlases procedūras dalībvalstīs bija 
nepilnīgas dažādos aspektos – nebija skaidru atlases 
kritēriju, nebija efektīvas ierosināto darbību vērtēša ­
nas vai arī atsevišķas riska jomas netika ņemtas vērā. 
Mērķiem vides jomā atlases posmā nebija noteikta 
pietiekama prioritāte, un reizēm īstenošanas gaitā tie 
netika ņemti vērā.
VI
Revīzijā konstatēja darbības, kas nebija piemēro ­
tas 226. pasākuma mērķu sasniegšanai. Lai gan pēc 
būtības (ugunsdrošības joslas, retināšana, tīrīšana 
u. c.) daudzas no līdzfinansētajām darbībām kopumā 
atbilda atbalsta mērķiem, Palāta konstatēja gadī ­
jumus, kas nebija saistīti ar dabas katastrofām vai 
ugunsgrēku, bet bija citu ekonomisku vai vides mērķu 
motivēti. Dažiem īstenoto darbību veidiem galvenās 
attiecināmības prasības nevarēja pārbaudīt, jo nebija 
dokumentu. Palāta konstatēja arī tādus gadījumus, kad 
meža ceļus izmantoja meža saimnieciskai ekspluatā ­
cijai un nebija pierādīta to īpašā nozīme ugunsgrēku 
novēršanā. Tam, ka tika izbūvēti tik daudzi ceļu, varētu 
būt arī negatīva ietekme uz vidi.
VII
Finansēto darbību rentabilitāte nebija pienācīgi 
nodrošināta. Palāta konstatēja gadījumus, kad pub ­
liskā atbalsta maksimālā summa bieži tika grozīta bez 
pamatojuma, kad standartizmaksas kādā reģionā bija 
ievērojami augstākas nekā citā reģionā par līdzīgām 
darbībām un kad priekšroka tika dota roku darbam, 
nevis mašīnu izmantošanai, kā rezultātā izmaksas 
pieauga. Tika konstatēti arī tādi gadījumi, kad bija 
pārmērīga publiskā atbalsta risks, – bija atlasīti jau 
pabeigti projekti, kuru darbības saņēmēji paši spēja 
finansēt, un kad atbalsts nonāca lauksaimniecības 
zemes gabaliem.Kopsavilkums
Kopsavilkums 07
VIII
Visbeidzot, ieviestie uzraudzības līdzekļi neļāva 
Komisijai un dalībvalstīm pienācīgi novērtēt pasākuma 
efektivitāti un lietderību. Konkrēti, vienotajā uzraudzī ­
bas un novērtēšanas sistēmā ieviestie rezultatīvie rādī ­
tāji bija nepilnīgi un pieejamo novērtējumu lietderība 
bija ierobežota. Nebija iespējams izdarīt secinājumus 
par preventīvo darbību efektivitāti, jo tā netika mērīta. 
Iespējams, ka konstatētās nepilnības saglabāsies arī 
2014.–2020. gada periodā, jo jaunie ierosinātie uzrau ­
dzības līdzekļi nav uzlabojuši šā īpašā atbalsta uzrau ­
dzības sistēmu.
IX
Saistībā ar iepriekš minētajiem secinājumiem un 
ņemot vērā to, ka revidētais atbalsts tiks sniegts arī 
2014.–2020. gada plānošanas periodā, Palāta ir sagata ­
vojusi turpmāk izklāstītos ieteikumus.
 ­ Dalībvalstīm
a) ir jāizraugās preventīvās darbības, balstoties 
uz skaidriem kritērijiem, kas pieskaņoti vajadzī ­
bām, un pēc rūpīga un dokumentēta vērtēšanas 
procesa;
b) jāpastiprina atbalsta ietekme vides aizsardzības 
jomā, prioritāti piešķirot darbībām vides aspektā 
visvērtīgākajos mežos, piemēram, Natura 2000  
meža platībās;
c) jānodrošina atbalsta piešķiršana tikai tām dar ­
bībām, kas ir saistītas ar dabas katastrofām vai 
ugunsgrēkiem;
d) jāizveido kontroles sistēma, kas var efektīvi pār ­
baudīt atbilsmi nosacījumiem, ar kādiem atbalsts ir 
piešķirts, un pienācīgi jāglabā attiecīgie dokumen ­
ti vai informācija;
e) lielāka uzmanība jāpievērš vides apsvērumiem 
saistībā ar atbalstītajiem pasākumiem, konkrēti, 
ieviešot pienācīgus aizsardzības pasākumus, lai 
novērstu nelabvēlīgu ietekmi uz vidi;f) jānodrošina, lai atbalstītajām darbībām noteiktās 
standartizmaksas būtu saprātīgas;
g) jāsniedz pamatojums atbalsta maksimālajai sum ­
mai un visām tās izmaiņām, balstoties uz saņēmēju 
parastajām izmaksām;
h) jāprasa, lai saņēmēji skaidri pierādītu, ka tiem ir 
vajadzīgs atbalsts no 226. pasākuma;
i) jāziņo par to, kāda ir veikto darbību ietekme uz 
meža ugunsgrēku / vai dabas katastrofu skaita 
samazināšanu un uz postījumu skarto teritoriju.
 ­ Komisijai
a) dalībvalstu 2014.–2020. gada LAP apstiprināšanas 
laikā jāpārliecinās, ka preventīvo darbību vajadzība 
tajās meža platībās, kur paredzēts sniegt publisko 
atbalstu, ir pienācīgi aprakstīta un pamatota;
b) jānosaka kopīgi pamatkritēriji dažādām meža pla ­
tībām, kas klasificējamas kā maza, vidēja un liela 
ugunsgrēka riska teritorijas;
c) jāpārliecinās, ka dalībvalstis ir izveidojušas pienācī ­
gu kontroles sistēmu;
d) skaidrāk jāformulē prasības, kuras attiecas uz dar ­
bībām, ko atbalsta 226. pasākuma ietvaros, lai pa ­
nāktu, ka šīs darbības dod nozīmīgu ieguldījumu 
ugunsgrēku un dabas katastrofu novēršanā, it īpaši 
gadījumos, kad tās ir daļa no ienesīgas ekonomis ­
kās darbības un kā tādas tās arī varētu finansēt no 
1. ass;
e) jāuzlabo pasākuma uzraudzība, lai nodrošinātu, ka 
dalībvalstis to īsteno saskaņā ar īpašajiem izvirzīta ­
jiem mērķiem.
08
 Ievads
Mežu aizsargfunkcija
01 
ES kopējā mežu un citu meža zemju 
platība ir aptuveni 180 miljoni hektāru, 
kas veido apmēram 42,4 % no kopējās 
ES sauszemes teritorijas un ir vairāk 
nekā zemes platība, ko izmanto lauk ­
saimniecības vajadzībām (ap 174 mil ­
joniem hektāru)3. Meži pilda vairākas 
funkcijas – tie kalpo ekonomiskiem, 
sociāliem un vides mērķiem. Mežiem 
ir liela sociālekonomiskā nozīme: 
koksnes ražošana un apstrāde sekmē 
lauku attīstību un nodrošina miljoniem 
darbavietu, bieži vien vidējos un ma ­
zos lauku uzņēmumos4.
02 
Vairākus gadu desmitus meža vides 
funkcijas ir piesaistījušas arvien lielāku 
uzmanību, galvenokārt saistībā ar 
bioloģiskās daudzveidības aizsardzī ­
bu un pēdējā laikā – klimata pār ­
maiņu kontekstā. Meži pilda svarīgu 
aizsargfunkciju5.
a) Meži aizsargā apdzīvotas vietas un 
infrastruktūru . Daudzi kalnu apvidi 
Eiropā nebūtu apdzīvojami, ja tajos 
nebūtu mežu, kas neļauj zemes 
nogruvumiem un dubļu lavīnām, 
akmeņu nogruvumiem un sniega 
lavīnām izpostīt ceļus, dzelzce ­
ļus, iekoptus laukus un veselus 
ciematus.b) Meži aizsargā augsni . Meža pla ­
tībām ir svarīga loma ainavu un 
augsnes auglības aizsardzībā. 
Meži novērš augsnes eroziju un 
pārtuksnešošanos, īpaši kalnos 
vai semiarīdos apvidos, galveno ­
kārt mazinot ūdens noteci un vēja 
ātrumu.
c) Meži regulē saldūdens režīmu . Me ­
žiem ir ievērojama nozīme ūdens 
uzkrāšanā, attīrīšanā un pievadī ­
šanā virszemes un pazemes ūdens 
avotiem. Ūdens attīrīšanas funkcija, 
ko pilda arī meža augsne, nozīmē, 
ka tiek sadalīta vai absorbēta lielā ­
kā daļa gaisa piesārņotāju, ko satur 
lietusūdens.
d) Meži saglabā  bioloģisko daudzvei ‑
dību . Meži ir neatņemama Eiropas 
dabas daļa, un tajos mīt lielākā daļa 
šā kontinenta mugurkaulnieku. 
Tūkstošiem kukaiņu un bezmugur ­
kaulnieku sugu, kā arī daudzu augu 
sugu eksistence ir cieši saistīta ar 
meža biotopiem.
e) Meži ir oglekļa dioksīda piesaistītāji . 
Meži ir svarīgs posms pasaules 
oglekļa ciklā, jo tiem piemīt spēja 
absorbēt atmosfērā esošo CO2 un 
uzkrāt to biomasā un augsnē.3 “Lauksaimniecības, 
mežsaimniecības un 
zivsaimniecības statistika”, 
Eurostat Pocketbooks , 2013. Ja 
nav norādīts citādi, tad 
jēdziens “mežs” šajā īpašajā 
ziņojumā attiecas arī uz citām 
ar mežu klātām platībām.
4 Jauna ES meža stratēģija 
mežiem un uz koksnes 
resursiem balstītai rūpniecībai. 
COM(2013) 659  final , 20.9.2013.
5 Zaļā grāmata “Meža 
aizsardzība un meža 
informācija ES – gādājot par 
mežu gatavību klimata 
pārmaiņām”. 
COM(2010) 66 galīgā redakcija, 
1.3.2010.
09 Ievads
Ugunsgrēki un dabas 
katastrofas
03 
Eiropas mežus apdraud ugunsgrēki, 
kurus galvenokārt izraisa tīša vai nolai ­
dīga cilvēku rīcība, un dabas katastro ­
fas, tostarp abiotiski (piemēram, vētras, 
sausums, plūdi, lavīnas utt.) vai biotiski 
(kaitēkļi, slimības) postījumi.Ugunsgrēki
04 
Laikposmā no 1983. gada līdz 2012. ga ­
dam katru gadu ugunsgrēkos izde ­
ga vidēji 480 000 ha6 meža Eiropas 
Savienībā. Vidējā izdegusī platība 
1983.–1992. gadā bija daudz lielāka 
nekā turpmākajās desmitgadēs, kuru 
laikā dalībvalstīs ļoti liela nozīme bija 
meža ugunsgrēku apkarošanas līdzek ­
ļu uzlabojumam (sk.  1. grafiku )7.6 Eiropas Meža ugunsgrēku 
informācijas sistēmas ( EFFIS ) 
statistika par izdegušajām 
platībām 1980.–2012. gadā. 
Vidējās skaitliskās vērtības 
balstās uz informāciju no 
20 ES dalībvalstīm. Informācija 
nav pieejama par Beļģiju, 
Dāniju, Īriju, Luksemburgu, 
Maltu, Nīderlandi un 
Apvienoto Karalisti.
7 Kopīgā pētniecības centra 
(KPC) un Vides 
ģenerāldirektorāta kopīgais 
ziņojums “Meža ugunsgrēki 
Eiropā, Tuvajos Austrumos un 
Ziemeļāfrikā” [ Forest Fires in 
Europe, Middle East and North 
Africa ], 2012. Paziņotie 
statistikas dati attiecas uz 
19 dalībvalstīm. Dati attiecas 
uz 1980.–2012. gadu Eiropas 
Savienības dienvidu 
dalībvalstīm (Grieķija, Spānija, 
Francija, Itālija un Portugāle). 
Pārējām dalībvalstīm 
(Bulgārija, Čehijas Republika, 
Vācija, Igaunija, Kipra, Latvija, 
Ungārija, Austrija, Polija, 
Rumānija, Slovākija, Somija un 
Zviedrija) dati ir paziņoti par 
1990.–2012. gadu.Vidējā izdegusī platība (ha) gadā no 1983. līdz 
2012. gadam
Avots: KPC un Vides ģenerāldirektorāta kopīgais ziņojums “Meža ugunsgrēki Eiropā, Tuvajos Austru ­
mos un Ziemeļāfrikā”, 2012.300 000350 000400 000450 000500 000550 000600 000
 1983.–1992. gads 1993.–2002. gads 2003.–2012. gads1. grafiks
10 Ievads
8 Eiropas Vides aģentūras 
(EVA) ziņojums Nr. 3/2008 
“Eiropas meži – ekosistēmas 
stāvoklis un ilgtspējīga 
izmantošana”, 51. lpp.
9 COM(2010) 66 galīgā redakcija, 
12. lpp.; EVA tehniskais 
ziņojums Nr. 13/2010 “Dabas 
apdraudējumu un 
tehnoloģisku negadījumu 
ietekmes noteikšana Eiropā”, 
25. lpp.
10 EVA tehniskais ziņojums 
Nr. 13/2010 “Dabas 
apdraudējumu un 
tehnoloģisku negadījumu 
ietekmes noteikšana Eiropā”, 
33.–40. lpp.  
Eiropas Mežu institūta 
ziņojums darbseminārā par 
vētrām “Stratēģija vētras 
radīto meža postījumu 
mazināšanai un mežu 
atjaunošanai” [ Policies for 
Forest Storm Damages 
Mitigation and Restoration ], 
2010. gada 1. jūlijs, Brisele, 
20. lpp.
11 COM(2010) 66 galīgā redakcija, 
12. lpp.
12 EVA tehniskais ziņojums 
Nr. 3/2008 “Eiropas meži – 
ekosistēmas stāvoklis un 
ilgtspējīga izmantošana”, 
53.–54. lpp. 2005. gadā 
Zviedrijā aptuveni 2 900 000 
hektārus (galvenokārt jaunas 
meža priedes – Pinus sylvestris ) 
nograuza aļņi ( Alces alces ), bet 
Itālijas dienvidos 
lauksaimniecības dzīvnieki 
izpostīja gandrīz 
500 000 hektārus plašas 
noganīšanas dēļ.
13 Padomes 1986. gada 
17. novembra Regula (EEK) 
Nr. 3529/1986 par Kopienas 
mežu aizsardzību no uguns 
(OV L 326, 21.11.1986., 5. lpp.) 
un Padomes 1992. gada 
23. jūlija Regula (EEK) 
Nr. 2158/92 par Kopienas mežu 
aizsardzību no uguns 
(OV L 217, 31.07.1992., 3. lpp.).
14 Padomes 1999. gada 17. maija 
Regula (EK) Nr. 1257/99 par 
Eiropas Lauksaimniecības 
virzības un garantiju fonda 
(ELVGF) atbalstu lauku 
attīstībai un par dažu regulu 
grozīšanu un atcelšanu, 
30. pants (OV L 160, 26.6.1999., 
80. lpp.).05 
Vairāk nekā 95 % no šiem uguns ­
grēkiem izraisa cilvēki vai nu tīši, vai 
nolaidības dēļ (piemēram, ugunsgrēki 
saistībā ar lauksaimniecības praksi, kā 
salmu vai krūmu dedzināšana, meža 
atkritumu dedzināšana vai ganību at ­
jaunošana, cigarešu izsmēķi). Aptuveni 
85 % no kopējās meža ugunsgrēkos 
nodedzinātās platības atrodas Vidus ­
jūras reģionā un Portugālē. Neseno 
meža ugunsgrēku rezultātā izdega 
lielas platības Portugālē 2003. un 
2005. gadā, Grieķijā 2007. gadā un 
Spānijā 2006. gadā. Stipri cietušiem 
mežiem ir ļoti grūti atjaunoties līdz 
stāvoklim, kāds bija pirms uguns ­
grēka, it īpaši attiecībā uz bioloģisko 
daudzveidību. Meža ugunsgrēku 
ietekme uz vidi neaprobežojas tikai 
ar bioloģiskās daudzveidības zudumu 
un ekosistēmu bojājumu. To rezultātā 
notiek arī daļiņu un gāzu (tostarp CO2) 
izmešana atmosfērā, aizplūst barības 
minerālvielas, tiek sagrauts augsnes 
organiskais slānis un mainās ūdens 
infiltrācijas daudzums augsnē, tāpēc 
izdegušās teritorijas apdraud erozija, 
augsnes nonese un zemes nogruvumi. 
Atkārtoti meža ugunsgrēki kopā ar 
sausuma periodiem var novest arī pie 
pārtuksnešošanās8.
Citi katastrofu veidi
06 
Laikposmā no 1950. gada līdz 2009. ga ­
dam vislielākos postījumus Eiropā radī ­
ja viesuļvētras. Vētru radītie zaudējumi 
pārsniedza 50 % no visiem abiotiska ­
jiem mežu postījumiem9. Pēdējā laika 
postošākās vētras notika 1999., 2005., 
2007. un 2009. gadā. 1999. gada vētras 
(“Lotārs” un “Martins”) viskatastrofā ­
lākos postījumus nodarīja Francijai 
un Centrāleiropai, izpostot gandrīz 
200 miljonus m³ koku. 2005. gada janvārī vētra “Gudruna” 
brāzās pāri Zviedrijas dienvidiem, aiz 
sevis atstājot 66 miljonus m³ nogāztu 
koku (aptuveni rēķinot, tas ir līdzvērtīgi 
koksnes ieguvei Zviedrijā gada laikā). 
2007. gada janvārī vētra “Kirils” radīja 
plašus postījumus Viduseiropā, tostarp 
45 miljonu m³ zaudējumus (no tiem 
16 miljoni m³ Vācijā) no koksnes krājas. 
2009. gada janvārī vētra “Klauss” iznī ­
cināja milzīgas stādītā meža platības 
Francijā (37 miljonus m³, galvenokārt 
piekrastes priedes), Spānijā un Itālijā10. 
Papildus negatīvajai ietekmei uz vidi 
tam ir arī sociālas (nāves gadījumi) 
un ekonomiskas (samazinās koksnes 
cenas) sekas, kas saistītas ar to, ka 
tirgū nonāk milzīgs daudzums bojātas 
koksnes11.
07 
Arvien biežāki un arvien smagāki 
sausuma periodi skar lielas platības 
Eiropā, izraisot ūdens trūkumu un 
augošu spiedienu uz ūdens resursiem. 
No otras puses, dažos pēdējos gados 
Eiropā vairākkārt notikuši lieli plūdi. 
Šādas katastrofas arī posta mežus, lai 
gan mazākā mērā nekā ugunsgrēki, 
vētras un biotiskie izraisītāji – tādi kā 
insekti (piemēram, mizgrauži), slimī ­
bas vai meža zvēri un nekontrolēta 
noganīšana12.
11 Ievads
Lauku attīstības politika – 
viens no galvenajiem 
instrumentiem ES mežu 
aizsardzībai
08 
ES ir ilga vēsture saistībā ar iegul ­
dījumiem mežu aizsardzībā, it īpaši 
ugunsgrēku novēršanā. Laikposmā no 
1986. gada līdz 2002. gadam ugunsgrē ­
ku novēršanai ES mežos bija paredzē ­
tas īpašas regulas13, un kopš 2000. gada 
mežu aizsardzība ir iekļauta lauku 
attīstības politikā14.
09 
Lauku attīstības politika 2007.–
2013. gadā koncentrējās uz trim galve ­
najiem mērķiem15, kas bija jāsasniedz 
ar sagrupētu pasākumu virknēm – kat ­
ram tematiskās ass mērķim, ko finan ­
siāli atbalstīja no ELFLA16:
a) lauksaimniecības un mežsaimnie ­
cības konkurētspējas uzlabošana 
(1. ass);
b) vides un lauku ainavas uzlabošana 
(2. ass);
c) dzīves kvalitātes uzlabošana lauku 
apvidos un ekonomiskās aktivi ­
tātes dažādošanas veicināšana 
(3. ass).
10 
Laikposmā no 2007. gada līdz 2013. ga ­
dam viens īpašs mežsaimniecības 
pasākums (122. pasākums “Mežu eko ­
nomiskās vērtības uzlabošana”) bija 
iekļauts 1. asī17, bet vairāki citi – 2. asī18.Lauku attīstības atbalsts 
mežsaimniecības 
ražošanas potenciāla 
atjaunošanai un 
preventīvu pasākumu 
ieviešanai 
(226. pasākums)
11 
Laikposmā no 2007. gada līdz 2013. ga ­
dam ELFLA atbalsts dabas katastrofās 
un ugunsgrēkos izpostītu mežu atjau ­
nošanai un preventīvu darbību ievie ­
šanai bija pieejams no 2. ass 226. pa ­
sākuma “Mežsaimniecības ražošanas 
potenciāla atjaunošana un preventīvu 
pasākumu ieviešana”. Šis pasākums 
bija iekļauts 58 lauku attīstības prog ­
rammās, ko izstrādāja 16 dalībvalstis19.
12 
Kopējais ELFLA atbalsts, kas plā ­
nots darbībām no 226. pasākuma, 
2012. gada beigās bija aptuveni 
1,55 miljardi EUR. ELFLA atbalsts ir daļa 
kopējā publiskā atbalsta, ko atbildīgās 
valstu administrācijas izmaksā saņē ­
mējiem. ELFLA līdzfinansējuma likme ir 
noteikta katrā lauku attīstības prog ­
rammā. Kopējais publiskais atbalsts var 
segt līdz pat 100 % attiecināmo izmak ­
su, kas radušās šā pasākuma līdzekļu 
saņēmējiem.15 Padomes Regula (EK) 
Nr. 1698/2005, 4. pants.
16 Laikposmam no 2014. gada līdz 
2020. gadam pasākumu 
grupēšana asīs tika atcelta. Šajā 
periodā katrs no 
ELFLA finansētais pasākums 
bija jāplāno tā, lai tas sekmētu 
vienas vai vairāku uzskaitīto 
“Savienības prioritāšu” 
sasniegšanu (Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
2013. gada 17. decembra 
Regula (ES) Nr. 1301/2013 par 
atbalstu lauku attīstībai no 
Eiropas Lauksaimniecības 
fonda lauku attīstībai (ELFLA) 
un ar ko atceļ Padomes Regulu 
(EK) Nr. 1698/2005, 5. pants 
(OV L 347, 20.12.2013., 487. lpp.)):
1) veicināt zināšanu pārnesi 
un inovāciju;
2) uzlabot lauku saimniecību 
dzīvotspēju un visu 
lauksaimniecības veidu 
konkurētspēju;
3) veicināt pārtikas preču 
aprites organizēšanu un 
riska pārvaldību;
4) atjaunot, saglabāt un 
uzlabot ekosistēmas;
5) veicināt resursu efektīvu 
izmantošanu un atbalstīt 
pret klimata pārmaiņām 
noturīgu ekonomiku ar 
zemu oglekļa dioksīda 
emisiju līmeni;
6) veicināt sociālo iekļautību, 
nabadzības mazināšanu 
un ekonomisko attīstību.
17 Uz šo pasākumu attiecas 
Eiropas Revīzijas palātas 
Īpašais ziņojums Nr. 8/2013 
“Atbalsts mežu ekonomiskās 
vērtības uzlabošanai no 
Eiropas Lauksaimniecības 
fonda lauku attīstībai” ( http://
eca.europa.eu ).
18 Mežsaimniecības pasākumi 
2. ass ietvaros: 
221. Lauksaimniecības zemes 
pirmreizējā apmežošana; 
222. Agromežsaimniecības 
sistēmu pirmreizējā izveide uz 
lauksaimniecības zemes; 
223. Lauksaimniecībā 
neizmantojamās zemes 
pirmreizējā apmežošana; 
224.  Natura 2000  maksājumi; 
225. Meža vides maksājumi; 
226. Mežsaimniecības 
ražošanas potenciāla 
atjaunošana un preventīvu 
pasākumu ieviešana; 
227. Neienesīgās investīcijas.
19 Bulgārija, Čehijas Republika, 
Dānija, Vācija (5), Grieķija, 
Spānija (17), Francija (3), 
Itālija (20), Kipra, Latvija, 
Lietuva, Ungārija, Austrija, 
Polija, Portugāle (3), Slovākija.
12 Ievads
13 
ELFLA maksājumi šā pasākuma ie ­
tvaros līdz 2012. gada 31. decembrim 
sasniedza aptuveni 860 miljonus EUR. 
Lielākā daļa atbalsta (80 %) bija izlie ­
tota preventīvām darbībām, galveno ­
kārt ugunsgrēku novēršanai (sīkākas 
ziņas par finanšu resursu piešķiršanu 
226. pasākumam sk.  I pielikumā ).
14 
Publisko finanšu atbalsts ir pieejams 
gan privātiem, gan valsts mežiem, jo 
226. pasākumam ES regulas neizslēdz 
nekādus īpašumtiesību veidus. Lau ­
ku attīstības atbalstu preventīvām 
darbībām ugunsgrēku novēršanai var piešķirt tikai tiem mežiem, kuros 
atbilstoši dalībvalstu klasifikācijai ir 
liels vai vidējs meža ugunsgrēka risks 
saskaņā ar valstu mežu aizsardzības 
plāniem, un šie pasākumi var ietvert 
aizsardzības infrastruktūru izveidi 
(piemēram, meža taku, celiņu, ūdens 
ņemšanas vietu, ugunsdrošības joslu, 
attīrītu un izcirstu teritoriju ierīkošana), 
preventīvas mežsaimnieciskas darbī ­
bas (piemēram, veģetācijas kontrole, 
retināšana, veģetācijas struktūras da ­
žādošana) un pastāvīgu meža uguns ­
grēku uzraudzības iekārtu izveidi vai 
pilnveidošanu20. Ugunsdrošības joslu 
gadījumā attiecināmās izmaksas, papil ­
dus ierīkošanas izmaksām, var ietvert 
arī attiecīgās platības turpmākās uztu ­
rēšanas izmaksas.20 Regulas (EK) Nr. 1698/2005 
48. pants un Regulas (EK) 
Nr. 1974/2006 33. pants.Plānotais ELFLA atbalsts 226. pasākuma ietvaros 2007 .–
2013. gadam (miljoni EUR)
Avots: ES Komisija.2. grafiks
0100200300400500600700
SpānijaItālijaFrancija SlovākijaPolija
PortugāleAustrijaKipra
Čehijas RepublikaBulgārijaVācija Latvija Lietuva UngārijaDānija
13 Ievads
15 
Attiecībā uz citām preventīvām darbī ­
bām, kuru mērķis ir atjaunot mežsaim ­
niecības ražošanas potenciālu dabas 
katastrofu vai ugunsgrēku izpostītos 
mežos, ES regulās prasīts, lai darbības 
būtu saistītas ar katastrofu, un tas nozī ­
mē, ka tām jābūt saistītām ar dabas ka ­
tastrofas vai ugunsgrēka gadījumu vai 
šāda gadījuma risku, bet nav definēti 
nekādi īpaši attiecināmības nosacījumi, 
piemēram, minimālais riska līmenis.16 
Lauku attīstības atbalstu mežsaimnie ­
cības ražošanas potenciāla atjaunoša ­
nai un preventīvu pasākumu ieviešanai 
dalīti pārvalda Komisija un dalībvalstis. 
Lauku attīstības programmas (LAP) da ­
lībvalstis izstrādā valsts vai reģionālajā 
līmenī. Kad Komisija šīs programmas ir 
apstiprinājusi, dalībvalstis tās īsteno. 
Vienoto uzraudzības un novērtēšanas 
sistēmu izveidoja, pamatojoties uz 
kopīgiem rādītājiem, dalībvalstu ikga ­
dējiem īstenošanas ziņojumiem, kā arī 
dažāda veida novērtējumiem.
14
 Revīzijas tvērums  
un pieeja
17 
Revīzijas galvenais uzdevums bija 
novērtēt, vai ELFLA atbalsta pasākums 
mežsaimniecības ražošanas potenciāla 
atjaunošanai un preventīvu darbību 
ieviešanai tika labi pārvaldīts un vai 
Komisija un dalībvalstis var demons ­
trēt, ka atbalstam plānotie mērķi ir 
sasniegti rentabli.
18 
Revīzijas uzmanības centrā bija turp ­
māk minētie jautājumi.
a) Vai ar šo atbalstu tika mērķtiecīgi 
risinātas vajadzības dabas katastro ­
fu un ugunsgrēka riska novēršanai?
b) Vai finansētās darbības bija tādas, 
lai sasniegtu 226. pasākuma 
mērķus?
c) Vai finansētās darbības bija 
rentablas?
d) Vai uzraudzības līdzekļi ir piemēro ­
ti, lai novērtētu pasākuma efektivi ­
tāti un lietderību?19 
Revīzija aptvēra gan Komisiju, gan 
atsevišķas dalībvalstis. Komisijas līmenī 
revīzijas darbs aptvēra pasākuma iz­
strādi un Komisijas veiktās pārvaldības 
darbības, tostarp dalībvalstu iesnieg ­
to LAP apstiprināšanu un pasākuma 
īstenošanas pārraudzību. Dalībvalstu 
līmenī revīzija ietvēra Austrijas, Fran ­
cijas (Akvitānija), Itālijas (Bazilikata), 
Slovākijas un Spānijas (Andalūzija) 
apmeklējumus. Kopā šo dalībvalstu 
ziņā ir vairāk nekā 85 % kopējo 226. pa ­
sākuma izdevumu, kas deklarēti līdz 
2012. gada 31. decembrim.
20 
Revīzijas darba gaitā tika caurskatītas 
lauku attīstības programmas, valsts vai 
reģionālie tiesību akti un administra ­
tīvās procedūras, kā arī apmeklētajās 
dalībvalstīs iztaujāja atbildīgās vadošās 
iestādes. Papildus tam revidēja 68 dar ­
bības, kas bija atbalstītas no 226. pa ­
sākuma, no tām 45 darbības revidēja 
uz vietas, lai pārbaudītu, kāda ir to 
dažādo attiecināmo darbību ietekme, 
kuras bija veiktas attiecīgajās mežu 
teritorijās (sīkāk sk.  II pielikumu ).
15
 Apsvērumi
I daļa. Preventīvās 
darbības nebija 
pietiekami mērķtiecīgas
21 
Pienācīgi mērķtiecīgām preventīvām 
darbībām piemīt šādas iezīmes21:
 ο Komisijai ir pārskats par dabas ka ­
tastrofām un ugunsgrēku riskiem, 
kad tā vērtē dalībvalstu iesniegtās 
lauku attīstības programmas;
 ο atlases process dalībvalstu līmenī ir 
pieskaņots lauku attīstības prog ­
rammās apzinātajām vajadzībām;
 ο rezultātā finansējums nonāk riska 
apdraudētajās teritorijās.
Komisijai, kad tā apstiprināja 
lauku attīstības programmas, 
nebija pilnīga priekšstata par 
vajadzībām
Nav kopējas definīcijas mežiem, 
kuros ir ugunsgrēka risks
22 
Kamēr līdz 2001. gadam bija spēkā 
Padomes Regula (EEK) Nr. 2158/92 par 
Kopienas mežu aizsardzību no uguns, 
tajā bija noteikti kritēriji meža terito ­
riju klasificēšanai atbilstoši mazam, 
vidējam vai lielam ugunsgrēku riskam. 
Šajā regulā bija prasīts, lai dalībvalstis 
izveidotu atbilstoši ugunsgrēka riska 
pakāpei klasificētu teritoriju sarakstus 
un nosūtītu tos Komisijai apstiprinā ­
šanai22. Komisijas lēmums, ar kuru tā 
izveidoja meža teritoriju liela un vidēja 
ugunsgrēku riska sarakstus Grieķijai, 
Spānijai, Francijai, Itālijai un Portugā ­
lei23, nav atjaunināts kopš 2001. gada, 
un attiecīgi dalībvalstis, kuras iestājās 
Savienībā 2004. gadā un pēc tam, šajos 
sarakstos vispār nav iekļautas.23 
Pēc tam, kad minētā regula vairs nebija 
spēkā, Regulas (EK) Nr. 1698/2005 
48. panta noteikumos bija prasība 
ugunsgrēku preventīvos pasākumus 
saistīt ar mežiem, kurus dalībvalstis 
saskaņā ar saviem mežu aizsardzības 
plāniem klasificējušas kā liela vai vidēja 
meža ugunsgrēku riska platības24.
24 
Tā kā nav kopēju ugunsgrēka riska 
novērtēšanas kritēriju, dalībvalstis 
veic riska analīzi, balstoties uz savu 
metodoloģiju. Rezultātā kritēriji, kas 
izmantoti, lai klasificētu meža platī ­
bas kā vidēja vai liela riska platības, 
ES atšķiras.
25 
Eiropas Meža ugunsgrēku informācijas 
sistēma ( EFFIS ) ir Komisijas izveidota 
datubāze, kurā iekļauta informācija, 
kas svarīga meža ugunsgrēku gadīju ­
mu un to ietekmes uzraudzībai ES lī ­
menī25. Šie dati noder, kad jāsagatavo 
gada ziņojumi par meža ugunsgrēkiem 
Eiropā un kaimiņvalstīs26. Tomēr, ap ­
stiprinot lauku attīstības programmas, 
tos neizmanto, lai novērtētu dalībval ­
stu ugunsgrēka riska analīzi. Komisija 
nav izdevusi īpašas pamatnostādnes27 
par ugunsgrēka riska klasifikāciju, lai 
veicinātu paraugpraksi un nodrošinātu 
dalībvalstu riska analīzes salīdzināmību 
un ticamību.21 Šajā daļā uzmanība vērsta uz 
preventīvām darbībām, kuru 
efektivitāti nosaka to 
mērķtiecīgums. Tās veido 80 % 
no finansētajām darbībām.
22 Kā noteikts Regulas (EEK) 
Nr. 2158/92 2. panta 2. un 
3. punktā, par liela riska 
teritorijām var uzskatīt tikai tās 
teritorijas Portugālē, Spānijā, 
Grieķijā un dažos Francijas un 
Itālijas reģionos, kur pastāvīgs 
vai ciklisks meža ugunsgrēku 
risks rada nopietnus draudus 
ekoloģiskajam līdzsvaram un 
cilvēku un īpašuma drošībai 
vai ir faktors, kas paātrina 
lauku teritoriju 
pārtuksnešošanās procesu. 
Citas teritorijas var atzīt par 
liela riska teritorijām, ja 
dalībvalsts ir iesniegusi 
pamatotu pieprasījumu. 
Teritorijas, kurās meža 
ugunsgrēku risks nav 
pastāvīgs vai ciklisks, bet 
nopietni apdraud mežu 
ekosistēmas, var klasificēt kā 
vidēja riska teritorijas.
23 Komisijas 1993. gada 24. jūnija 
Lēmums Nr. 1619/1993: tajā 
laikā (ES ­12) 60 miljoni hektāru 
meža, kas atbilst 42 % no 
toreiz kopējās meža platības, 
bijuši klasificēti kā ugunsgrēka 
riska zonas, galvenokārt 
Vidusjūras rajonā.
24 Šī prasība nav mainīta 
2014.–2020. gada periodam 
(sk. Regulas (ES) Nr. 1305/2013 
24. panta 2. punkta trešo daļu).
25 Informācija par ES mežiem, 
kuros ir ugunsgrēka risks, ir 
izstrādāta, pamatojoties uz 
datu kopām EFFIS , tādām kā 
meteoroloģiskie ugunsgrēka 
draudi, ugunsgrēku izplatība, 
izdegušo platību perimetri un 
datu kopām par ugunsgrēka 
gadījumiem, ko iesniegušas 
valstis un ko papildina jebkāda 
cita informācija par meža 
resursu apmēru, piemēram, 
Kopīgā pētniecības centra 
mežu kartes vai Eiropas Zemes 
pārklājuma datu bāze. Datus 
brīvprātīgi katru gadu sniedz 
līdz 22 Eiropas valstīm, jo pēc 
2006. gada vairs neviena 
ES regula neuzliek par 
pienākumu sniegt šādus datus 
(pēc tam, kad spēku zaudēja 
“Forest Focus ” Regula (EK) 
Nr. 2152/2003).
26 KPC un Vides 
ģenerāldirektorāta kopīgais 
ziņojums “Meža ugunsgrēki 
Eiropā, Tuvajos Austrumos un 
Ziemeļāfrikā”, 2012.
16 Apsvērumi
27 Savos secinājumos par meža 
ugunsgrēku novēršanu 
Eiropas Savienībā (Vispārējo 
lietu padomes 3010. sēde 
2010. gada 26. aprīlī) Padome 
aicināja Komisiju “padarīt 
meža ugunsgrēkus par vienu 
no prioritātēm pašreizējā labas 
prakses piemēru apmaiņas 
darbā un pamatnostādņu 
izstrādē par riska novērtēšanu 
un plānošanu, kā arī par 
obligātajiem standartiem 
dažādu veidu katastrofu 
novēršanā”. Komisija savā 
dienestu darba dokumentā 
par ES riska novērtējuma un 
kartēšanas pamatnostādnēm 
katastrofu pārvaldībai 
(21.12.2010.) neko konkrēti 
nemin par ugunsgrēkiem un 
neatbalsta nekādus konkrētus 
riska kritērijus, etalonus vai 
standartus, tā akcentē 
pastāvošos trūkumus 
metodoloģijās un paskaidro, 
ka “riska novērtēšanai 
ieteicamo metožu un 
standartu katalogs tiks 
izstrādāts šo pamatnostādņu 
nākamajā redakcijā”.
28 COM(2013) 659  final .26 
Piemērs ar Slovākiju ilustrē potenciālās 
neatbilstības, kuras var konstatēt, iz ­
mantojot EFFIS  pieejamos datus. Saska ­
ņā ar valsts sistēmu meža platību kla ­
sificēšanai atbilstoši meža ugunsgrēku 
riskam 1,8 no kopējiem 2 miljoniem 
hektāru meža zemes ir klasificēti kā vi ­
dēja vai liela riska platība valstī. Tomēr 
ne vēsturiskie dati par meža ugunsgrē ­
kiem, ne EFFIS  datubāze (sk.  3. grafiku ) 
nepamato tik augstu vidēja un liela 
riska platību īpatsvaru valstī. Slovākijas 
iestādes Palātas revidentus neiepazīs ­
tināja ar savu klasifikācijas metodi vai 
kritērijiem, kas izmantoti, lai klasificētu 
meža platības atbilstoši dažādiem 
ugunsgrēka riska līmeņiem.
Komisijai nav visaptverošas 
informācijas par citām dabas 
katastrofām, kas skar mežus
27 
Revidenti konstatēja, ka Komisijai nav 
visaptverošas informācijas par dabas 
katastrofu un katastrofālu notikumu 
(izņemot ugunsgrēkus) sastopamības 
vēsturisko attīstību. Komisijai nav 
pieejama analīze par to, kādā apmērā 
meža platībām nodara kaitējumu citi 
abiotiski (piemēram, sausums, vētras 
vai nogruvumi) vai biotiski (kaitēkļi un 
slimības) postījumi.28 
Savā paziņojumā “Jauna ES meža stra ­
tēģija mežiem un uz koksnes resursiem 
balstītai rūpniecībai”28 Komisija nosaka 
šādus stratēģiskos virzienus: a) izveidot 
Eiropas Meža informācijas sistēmu, 
apkopojot saskaņotu Eiropas mēroga 
informāciju un integrējot dažādas in ­
formācijas sistēmas (piemēram, EFFIS ) 
un datu platformas (..), b) vajadzība 
pielāgot ES meža informācijas sistēmu, 
c) vajadzība uzlabot, padarīt salīdzinā ­
mu un kopīgi izmantot meža infor ­
māciju un monitoringa datus (..) un d) 
vajadzība izstrādāt vairākus moduļus, 
piemēram, par mežiem un dabiskiem 
traucējumiem, tādiem kā meža uguns ­
grēki un kaitēkļi.
29 
Komisijai nav visaptverošas informāci ­
jas par citiem mežus ietekmējošu da ­
bas katastrofu veidiem un attiecīgi tai 
trūkst pilnīga pārskata par katastrofu 
novēršanas vajadzībām, kad tā novērtē 
226. pasākuma īstenošanas plānus, kas 
ierosināti dalībvalstu iesniegtajās lauku 
attīstības programmās.
Nepilnības atlases procesā 
dalībvalstu līmenī
30 
Vadošajām iestādēm ir jānosaka prio ­
ritātes rīcībai visvairāk apdraudētajās 
meža platībās (ņemot vērā mežu mul ­
tifunkcionalitāti, kas aprakstīta 1. un 
2. punktā), kurās iepriekš ir apzināti 
potenciāli nozīmīgi riski. Tam jābūt 
atspoguļotam atlases procedūrā.
17 Apsvērumi
29 Izņemot Andalūziju gadījumā, 
kad atbalstu piešķīra, 
pamatojoties uz 
konkurētspējīgiem 
ieguldījumu priekšlikumu 
konkursiem.
30 EVA ziņojums 
Nr. 5/2012 “Apskats par Eiropas 
aizsargājamajām teritorijām” 
[Protected areas in Europe‑an 
overview ], 70.–79. lpp. 
Natura 2000  tīklā iekļautais 
zemes komponents (768 000 
km2) – 46 % no tā ir 
Natura 2000  meža platība – 
aptver aptuveni 17,9 % no 
ES­27 zemes teritorijas. Kopējā 
meža platība ES ­27 ir ap 
1,8 miljoniem km2.
31 Tā ir ietverta īpaši 
aizsargājamā dabas teritorijā 
(SAC), ko dalībvalstis 
noteikušas saskaņā ar 
Dzīvotņu direktīvu, un ietver 
arī īpaši aizsargājamas 
teritorijas ( SPA), ko tās nosaka 
saskaņā ar Putnu direktīvu. 
Natura 2000  nav stingra dabas 
rezervātu sistēma, kur jebkāda 
cilvēku darbība ir aizliegta. Tā 
kā tīklā noteikti būs iekļauti 
dabas rezervāti un lielākā daļa 
zemes, visticamāk, arī turpmāk 
piederēs privātpersonām, 
uzsvars būs uz ilgtspējīgas 
apsaimniekošanas 
nodrošināšanu nākotnē.Nav efektīvu atlases 
procedūru...
31 
Itālijā (Bazilikatā) pasākuma īsteno ­
šanai pieejamos līdzekļus vispirms 
sadalīja starp pašvaldību apvienībām 
proporcionāli šādās pašvaldību apvie ­
nībās nodarbināmajam mežstrādnieku 
skaitam. Pēc līdzekļu sadales apvie ­
nības iesniedza projektus un atbalsta 
pieteikumus atbilstoši katrai no tām 
jau piešķirtajiem līdzekļiem. Pēc tam 
projektus un atbalsta pieteikumus 
formāli atlasīja un sarindoja, bet tam 
nebija praktiskas ietekmes, jo bija pie ­
ņemti visi pieteikumi un tika apstipri ­
nātas jau piešķirtā atbalsta summas.
32 
Turklāt attiecībā uz atbalstīto meža 
platību atlasi nebija ne dokumentu, 
kas pamatotu izdarīto izvēli, ne atsau ­
ču uz konkrētiem riska līmeņiem, ne arī 
citu tehniski prioritāru mērķu (piemē ­
ram, pašvaldības mežu apsaimniekoša ­
nas plānā paredzēts darbs ar konkrētu 
termiņu, vajadzība īstenot vai pabeigt 
darbības, kas jau veiktas citos pašvaldī ­
bas mežos).
33 
Spānijā (Andalūzijā) 226. pasākumam 
bija formulēti vairāki atlases kritēriji. 
Tika piemērota atlases procedūra, kas 
tika dokumentēta konkurētspējīgu 
ieguldījumu priekšlikumu konkursu 
gadījumā. Turpretim reģionālo iestāžu 
tieši veicinātās darbībās, kas veidoja 
vairāk nekā trīs ceturtdaļas izdevumu, 
kritēriji nedeva iespēju noteikt priori ­
tārās darbības, pamatojoties uz īpašu 
riska analīzi, un atlases procedūra nebi ­
ja dokumentēta.34 
Austrija ir ieviesusi mežsaimniecības 
atbalsta sistēmu. Vietējās reģionālās 
mežsaimniecības pārziņā esošā teri ­
torija ir sadalīta starp profesionāliem 
meža konsultantiem, kuri atbild par 
tiešo saziņu ar mežu īpašniekiem un 
apsaimniekotājiem. Konsultanti izlemj, 
vai mežu apsaimniekotāju ierosinātie 
mežsaimniecības pasākumi ir atbalstā ­
mi. Šis lēmums nebalstās uz skaidriem 
atlases kritērijiem un uz ierosinātā 
mežsaimniecības pasākuma rakstisku 
novērtējumu (tehnisko specifikāciju, 
svarīguma, steidzamības, ietekmes uz 
vidi utt. novērtējums).
...vai arī atlases kritērijos 
nav noteiktas prioritātes 
vajadzībām vides jomā
35 
Rīcībai vides aspektā visvērtīgākajās 
ES meža platībās (tādās kā Natura 2000  
teritorijas) ne vienmēr bija dota priekš ­
roka29 (sk.  1. izcēlumu ). Saskaņā ar 
aplēsēm Natura 2000  meža platību tīkls 
klāj aptuveni 20 % no kopējās ES meža 
platības30. Natura 2000  teritoriju tīkla 
mērķis ir nodrošināt Eiropas visvairāk 
apdraudēto sugu un dzīvotņu ilgtermi ­
ņa izdzīvošanu31.
18 Apsvērumi
33 Saskaņā ar Slovākijas Valsts 
mežu centra izdoto 2012. gada 
pārskatu par kaitīgo faktoru 
sastopamību mežos un 
prognozi nākamajam gadam.Finansējums nebija pieska -
ņots apzinātajiem riskiem un 
vajadzībām
36 
Finansējums ir jāpieskaņo apzinātajiem 
riskiem un jānovirza platībām, kur tas 
ir visvairāk vajadzīgs.
Slovākijā un Austrijā 
finansējums neatbilda 
apzinātajiem riskiem...
37 
Slovākijā finanšu atbalsta piešķīrums 
226. pasākuma ietvaros neatbilda gal ­
venajiem potenciālajiem meža apdrau ­
dējumu faktoriem. Piemēram, kaut 
arī ar vēju saistītās katastrofas valstī 
bija visnozīmīgākais mežu postījumu 
faktors (80 %), – nākamais bija sniegs 
(12 %) un sausums ar karstuma periodu 
(7 %)33 – lielākā daļa publiskā atbalsta saskaņā ar 226. pasākumu tika izlietota 
meža ugunsgrēku novēršanas darbī ­
bām (61 %), galvenokārt, lai finansētu 
un uzturētu meža ceļus, kuri pamatā 
tika izmantoti mežu ekspluatācijai, 
nepamatojot, kā šīs darbības konkrēti 
saistāmas ar ugunsgrēku novēršanu.
38 
Austrijā, kaut arī bija izstrādāti deta ­
lizēti mežu apsaimniekošanas plāni 
un apdraudēto zonu plāni, atbalsta 
plānošanā Austrijas iestāžu veiktajam 
meža aizsardzības riska novērtējumam 
bija ierobežota nozīme. Nebija skaidras 
korelācijas starp galveno meža risku 
un budžeta izdevumiem. Piemēram, 
Zalcburgas federālajai zemei, kuras 
376 000 hektāros meža risks ir novēr ­
tēts skalā no ļoti maza līdz vidējam, 
bija piešķirts nedaudz vairāk līdzekļu 
nekā Karintijai, kuras 584 000 hektāros 
meža risks ir novērtēts no vidēja līdz 
ļoti lielam.Prioritāšu noteikšana vides jomas vajadzībām dalībvalsts līmenī
Kaut arī liela daļa Slovākijas mežu tiek klasificēta kā aizsargāti meži (tostarp Natura 2000  teritorijas), kam vides 
aspektā ir liela vērtība, atlases procesa laikā tiem nebija noteikta prioritāte, un tas ierobežoja 226. pasākuma 
potenciālo ietekmi uz vidi.
Francijā (Akvitānijā) bija plānotas atjaunošanas darbības, lai atbalstītu pēc iespējas lielāku vētrā cietušo meža 
platību, bet nebija noteikta prioritāte mežiem ar lielāku vērtību vides aspektā. Arī reģionālie noteikumi neņē ­
ma vērā vides faktorus attiecībā uz koksnes izvešanu, izpostīto platību tīrīšanu un atjaunošanu32. Piemēram, 
tajos nebija prasīts veikt apdraudēto teritoriju ekoloģisko izpēti projekta līmenī un tie neaizliedza noteiktas 
darbības, kas ietekmē augsnes aizsardzību, piemēram, augsnes virskārtas bojāšanu ar buldozeru.
32 Salīdzinot ar Akvitānijas reģionu, Lotringas reģionā, kas arī finansēja ieguldījumus 1999. gada vētrā izpostīto mežaudžu atjaunošanai, izstrādāja 
noteikumus, lai ņemtu vērā vides aspektus.1. izcēlums
19 Apsvērumi
… savukārt Itālijā (Bazilikata) 
un Spānijā (Andalūzijā) 
finansējums galvenokārt 
nonāca valsts mežos, kur ar 
to atbalstīja darbietilpīgus 
pasākumus
39 
Revidenti konstatēja neproporcionāli 
lielus atbalsta piešķīrumus atsevišķām 
valsts iestādēm (reģionālās pārvaldes 
iestādēm vai pašvaldībām) darbībām 
valsts mežos, kā arī līdzekļu koncen ­
trāciju dārgiem un darbietilpīgiem 
pasākumiem.
40 
Itālijā (Bazilikata) 226. pasākumu 
piemēroja vienīgi pašvaldībām piede ­
rošajiem mežiem, kas ir tikai 30 % no 
reģiona kopējās meža platības. Tas, ka 
mežs pieder pašvaldībai, nenozīmē, ka 
attiecīgajā platībā ir lielāks ugunsgrē ­
ka risks. Faktiski 2012. gadā Bazilikatā 
ugunsgrēku skartā meža platība ir 
palielinājusies par 93 % salīdzinājumā 
ar 2011. gadu un par 231 % salīdzinā ­
jumā ar 2009.–2011. gada periodu. Šie 
ugunsgrēki bija notikuši galvenokārt 
privātajos mežos. Atbalsta piešķiršana 
pašvaldību mežiem notika tāpēc, lai 
nodrošinātu darbu mežstrādniekiem, 
ko katru gadu sezonas darbam pie ­
ņem pašvaldības, kurām pieder meži 
(sk. 31. punktu).41 
Spānijā (Andalūzijā), kaut arī vairāk 
nekā 70 % meža platības pieder privāt ­
personām, pasākuma izdevumi valsts 
meža platībām bija aptuveni trīs reizes 
lielāki nekā privātajiem mežiem. Ne 
lauku attīstības programmā, ne ex ante  
novērtējumā nebija informācijas, kas 
pamatotu šādu nevienlīdzīgu finanšu 
resursu sadali, lai gan Spānijas iestāžu 
paskaidrojums par to, ka privāto mežu 
nozare nav ienesīga, liecina par vaja ­
dzību pēc publiskā atbalsta.
42 
Turklāt tajā pašā reģionā, kad 
2008. gadā notika konkurētspējīgi ie ­
guldījumu priekšlikumu konkursi, pub ­
liskais atbalsts, ko saskaņā ar 226. pasā ­
kumu piešķīra krūmiem un krūmājiem 
klāto platību tīrīšanai, bija vairāk nekā 
sešas reizes lielāks par kopsummu, ko 
reģions izlietoja citiem īpašiem pasā ­
kumiem, kurus finansēja ugunsgrēku 
profilaksei, piemēram, ugunsdrošības 
joslu izveidei un uzturēšanai vai ūdens 
ņemšanas vietu izveidei un uzturē ­
šanai. Lai gan krūmiem un krūmā ­
jiem klātu platību tīrīšanai ir pozitīva 
ietekme uz uguns izplatīšanās ierobe ­
žošanu, tas ir dārgi un darbietilpīgi. 
Spānijas iestādes atzina, ka tīrīšana un 
retināšana ir tikusi izmantota daudzās 
platībās, kur ekonomiski un ekoloģis ­
ki ieteicamāka būtu bijusi kontrolēta 
izdedzināšana. Savu izvēli tās pamato ­
ja ar apmācīta personāla trūkumu un 
juridisku (vajadzīgi detalizēti admi ­
nistratīvi dedzināšanas rīkojumi) un 
sociālu šķēršļu eksistenci, bet tās plāno 
tuvākajā nākotnē izstrādāt kontrolētas 
dedzināšanas izmantošanu.
20 Apsvērumi
34 Lauksaimniecības un lauku 
attīstības ģenerāldirektorāta 
2009. gada marta ziņojums 
par mežsaimniecības 
pasākumu īstenošanu saskaņā 
ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005: 
‘‘… Tomēr pasākumus, kas 
saistīti ar kaitēkļu kontroli, var 
uzskatīt par attiecināmiem 
226. pasākumam, ja tie ir 
saistīti ar tādām dabas 
katastrofām kā vētras, plūdi 
vai meža ugunsgrēki.’’II daļa. Revīzijā konstatēja 
darbības, kas nebija 
piemērotas 
226. pasākuma mērķu 
sasniegšanai
Revidētās darbības pēc būtī -
bas kopumā deva ieguldī -
jumu 226. pasākuma mērķu 
sasniegšanā, tomēr...
43 
Atbalsts saskaņā ar 226. pasākumu bija 
jāpiešķir tikai mežsaimniecības poten ­
ciāla atjaunošanai mežos, ko izpostīju ­
šas dabas katastrofas un ugunsgrēki, 
un preventīvu darbību ieviešanai. 
Daudzas no revīzijas laikā skatītajām 
līdzfinansētajām darbībām (ugunsdro ­
šības joslas, retināšana, tīrīšana utt.) 
būtībā deva ieguldījumu atbalsta 
mērķu sasniegšanā. Daži projekti bija 
īpaši svarīgi, jo ievērojami uzlaboja 
ugunsdrošību (sk.  2. izcēlumu )....atbalsts tika piešķirts 
dažām mežsaimniecības dar -
bībām, kas nebija saistītas ar 
dabas katastrofām
Kaitēkļu un slimību kontrole
44 
Atjaunošanai un preventīvajām darbī ­
bām saskaņā ar 226. pasākumu jābūt 
saistītām ar katastrofu tādā nozīmē, 
ka tās ir jāsaista ar dabas katastrofas 
iespējamības risku. Insektu/kaitēkļu 
nodarīto postu pašu par sevi neuzskata 
par dabas katastrofu34. Tāpēc ar paras ­
tu kaitēkļu kontroli saistītās darbības 
nebūtu jāfinansē, ja vien uzliesmojums 
nav dabas katastrofas sekas. Spānijā 
(Andalūzijā) un Slovākijā preventīvas 
darbības saistībā ar kaitēkļu kontroli 
atbalstīja no 226. pasākuma, kaut arī 
tās nebija saistītas ar dabas katastro ­
fām. Tās uzskatīja par attiecināmām, jo 
šajā teritorijā jau bija kaitēkļu izplatī ­
bas uzliesmojums. Tomēr uzliesmoju ­
ma ierobežotais mērogs neliecināja par 
dabas katastrofas riska pastāvēšanu.
Labas prakses piemērs (vides aspektā ļoti vērtīgi projekti)
Austrijā finansēja vairākus projektus, kuri paredzēja novērst nogruvumus mežos, kam noteikts aizsardzības 
statuss; koki tika nogāzti horizontāli, un tas arī labi palīdz aizsargāt ūdens avotus, kas ieplūst blakusesošajās 
pašvaldību ūdens sistēmās.2. izcēlums
21 Apsvērumi
No citiem pasākumiem 
pārnestās darbības
45 
Austrijā visas darbības, kuras bija sāk ­
tas saskaņā ar 224. pasākumu (“ Natu ‑
ra 2000  maksājumi”) un 225. pasākumu 
(“Meža vides maksājumi”), beigās tika 
finansētas no 226. pasākuma. Taču 
224. un 225. pasākums ir paredzēts 
darbībām, kuru mērķis ir saglabāt un 
uzlabot meža platības un mežaudzes 
nesaistīti ar katastrofu novēršanu, bet 
226. pasākums sniedz tikai ar katas ­
trofām saistītu atbalstu. Līdzīgi dažus 
stādīšanas projektus, kurus sākotnēji 
pieteica 122. pasākumam, kas pare ­
dzēts “mežu ekonomiskās vērtības 
palielināšanai”, vēlāk apstiprināja 
226. pasākumam, nesniedzot skaidras 
norādes par to saistību ar kādām dabas 
katastrofām.
Koku sugu skaita palielināšana
46 
Atbalsts no 226. pasākuma Andalūzi ­
jā iekļāva darbības, kuru mērķis bija 
saglabāt un uzlabot ekosistēmas ar 
mežiem klātās platībās, palielinot koku 
sugu skaitu konkrētā teritorijā, kurā 
nebija nekādas noplicināšanas vai koku 
sedzes mazināšanās dabas katastrofas 
vai ugunsgrēka dēļ. Tādējādi Andalūzi ­
jā šo darbību sākotnējais mērķis nebija 
saistīts ar 226. pasākuma mērķi.Infrastruktūra izbūvēta ilgi pēc 
dabas katastrofas
47 
Mitras koksnes uzglabāšana ir metode, 
kas palīdz saglabāt koka kvalitāti pēc 
nociršanas un tādējādi paaugstina 
pārdošanas cenu. Austrijā atbalstīja 
kokmateriālu uzglabāšanas iekārtas, lai 
novērstu mizgraužu nodarītos kaitē ­
jumus priežkoku platībām, kuras bija 
cietušas dabas katastrofās (vētrās). 
Revidenti konstatēja, ka šādas iekārtas, 
kuras bija uzbūvētas ilgu laiku pēc 
katastrofas, faktiski tika izmantotas, lai 
uzglabātu dižskābarža koksni, ko tikai 
nedaudz bojā mizgrauži.
Galvenās attiecināmības 
prasības dažiem īstenoto 
darbību veidiem nevarēja 
pārbaudīt
48 
Regulas (ES) Nr. 65/2011 4. panta 
1. punktā kā vispārējs kontroles prin ­
cips noteikts, ka dalībvalstis izveido 
kontroles sistēmu, kas nodrošina visu 
nepieciešamo pārbaužu veikšanu, lai 
nodrošinātu atbalsta piešķiršanas no ­
teikumu ievērošanas efektīvu kontroli. 
Tās pašas regulas 33. panta 2. punktā 
teikts, ka jāsaglabā pietiekama revīzijas 
posmu izsekojamība.
22 Apsvērumi
49 
Veicot revīziju, Palāta konstatēja 
sistēmiskas nepilnības, kas aprakstītas 
3. izcēlumā . Šo nepilnību dēļ nebija 
iespējams pārbaudīt atbilstību no ­
teikumiem, ar kādiem atbalsts bija 
piešķirts, jo nebija dokumentu vai 
informācijas galveno attiecināmības 
prasību pamatošanai.
Atbalstu piešķīra par mežu 
ceļiem, lai gan nebija pierā -
dīts, ka tie dod īpašu labumu 
ugunsgrēku novēršanā...
50 
No 226. pasākuma atbalstīja meža ceļu 
un taku izveidi un uzturēšanu Franci ­
jā (Akvitānijā), Austrijā, Slovākijā un 
Spānijā (Andalūzijā); šos ceļus un takas 
izmantoja, lai izvestu koksni un citus 
mežistrādes materiālus (korķakoka 
mizu) no produktīviem privātajiem 
mežiem (sk.  4. izcēlumu ).51 
226. pasākuma mērķis nav tādu meža 
ceļu izveide un uzturēšana, kurus 
izmanto galvenokārt koku un citu 
meža materiālu izvešanai. Šīm darbī ­
bām  ELFLA paredz attiecīgu atbalstu 
no 1. ass (122. un 125. pasākums), kuru 
mērķis ir uzlabot mežsaimniecības no ­
zares pasākumu konkurētspēju. Kaut 
arī meža ceļi ugunsgrēku apkarošanai 
ir nepieciešami, no 226. pasākuma ne ­
būtu jāatbalsta projekti, kuru pamatā 
galvenokārt ir ekonomiski mērķi un 
kuri nedod īpašu labumu ugunsgrēku 
novēršanā. Vairākos revidētajos pro ­
jektos (5 no 8 revidētajiem projektiem 
ietvēra ceļus privātos mežos) nebija 
iekļauts pamatojums ieguvumiem 
saistībā ar ugunsgrēku novēršanas 
mērķiem tā, lai nodrošinātu atbalsta 
efektīvu ieguldījumu vides jomas mēr ­
ķu sasniegšanā.
Piemēri nepilnīgai informācijai vai dokumentācijai saistībā ar atbalsta piešķiršanu 
226. pasākuma ietvaros
Akvitānijā (Francijā) svarīgs attiecināmības kritērijs, kas bija jāpārbauda visiem atbalsta pieteikumiem, bija 
atbilstība minimālajam kaitējuma slieksnim, ko bija noteikušas reģionālās iestādes (vismaz 40 %). Revidenti 
atklāja, ka nebija administratīvas informācijas sistēmas, lai identificētu mežaudzes, kuras cietušas 1999. gada 
vētrās, un apzinātu bojājumu līmeni. Rezultātā nebija iespējams pārbaudīt pieteikuma iesniedzēju deklarāciju 
precizitāti.
Slovākijā publiskā iepirkuma procesa dokumentācija bija nepilnīga, jo ar saņēmēju saistītajā dokumentācijā 
tika saglabāts tikai uzvarējušais piedāvājums, nevis zaudējušie piedāvājumi. Rezultātā bija zuduši pierādījumi 
par piedāvājumu efektīvu novērtēšanu.3. izcēlums
23 Apsvērumi
52 
Piemēram, Austrijā projekts attiecās uz 
meža ceļa izbūvi, un tas radīja piekļuvi 
25 ha meža. Projekta galvenais mērķis 
bija sagatavot mežu, lai tā īpašnieki 
varētu izvest kokus. Starp projekta 
dokumentos izklāstītajiem argumen ­
tiem bija neizmantoto meža rezervju 
sakopošana, koksnes sakopošanas 
rentabilitātes palielināšana un vietējo 
kokzāģētavu apgāde.
...un tam varētu būt negatīva 
blakusietekme uz vidi, ja 
 apstākļi uz vietas nav pienā -
cīgi ņemti vērā
53 
Jāprecizē un jāpaskaidro nosacījumi, 
ar kādiem piešķir atbalstu meža ceļu 
izveidei un uzturēšanai saskaņā ar 226. pasākumu, lai nodrošinātu to, ka 
atbalsts efektīvi sekmē mērķu sasnieg ­
šanu vides jomā. ES noteikumos nav 
paredzētas nekādas obligātās prasības, 
piemēram, piekļuves ierobežošana, 
blīvums, kas neapdraud ekosistēmu 
aizsardzību vai arī obligāta projek ­
tu apstiprināšana, ko veiktu vietējie 
ugunsdzēsības dienesti, lai garantētu 
pienācīgu vides aizsardzību. Saskaņā 
ar Vides ģenerāldirektorātam sagata ­
voto tehnisko ziņojumu “Priekšizpēte 
par līdzekļiem mežu izkalšanas apka ­
rošanai Eiropas Savienībā” (2007. gada 
decembris) ceļu izbūve var sekmēt 
mežu aizsardzību, bet var tai arī kaitēt 
(..). Meža ceļu tīkls ļauj piekļūt meža 
ugunsgrēkiem un tādā veidā palīdz 
meža ugunsgrēkus apkarot. Negatīvā 
ietekme ir tāda, ka meži tiek pārāk 
sadalīti, kas destabilizē ekosistēmas 
funkcijas un tādējādi padara mežus vēl 
neaizsargātākus”.Piemērs no 226. pasākuma atbalstīto meža ceļu izmantošanai saimnieciskajā 
darbībā (Akvitānija, Francija)4. izcēlums

24 Apsvērumi
54 
Slovākijā meža ceļiem, kurus finansēja 
saskaņā ar 226. pasākumu, Komisijas 
apstiprinātajā lauku attīstības prog ­
rammā bija paredzēts optimālais 
blīvums 20–25 m/ha. Revidenti konsta ­
tēja, ka faktiski tika atbalstīts nepro ­
porcionāli liels meža ceļu blīvums, un 
tam var būt negatīva ietekme uz attie ­
cīgo mežu ekoloģisko stāvokli. Piemē ­
ram, kāda privātpersona, kas saņēma 
līdzekļus, 2008. gadā iesniedza četru 
projektu pieteikumus saistībā ar jaunu 
meža ceļu izveidi savā mežsaimniecī ­
bā35. Pirms šā infrastrukturālā ieguldī ­
juma meža ceļu garums šajā mežsaim ­
niecībā bija nenozīmīgs. Pateicoties 
ieguldījumam, tika izbūvēti aptuveni 
40 km jaunu meža ceļu, un meža ceļu 
blīvums palielinājās līdz 36 m/ha, kas 
pārsniedz lauku atbalsta programmā 
norādīto blīvumu – 20–25 m/ha. Cits 
saņēmējs savā 24,96 ha lielajā mež ­
saimniecībā izbūvēja 3 619 m meža 
ceļu, sasniedzot meža ceļu blīvumu 
145 m/ha, kas ir ļoti augsts rādītājs, 
salīdzinot gan ar Slovākijas vidējo 
blīvumu (aptuveni 10,6 m/ha), gan ar 
lauku attīstības programmā norādīto 
optimālo blīvumu – 20–25 m/ha.III daļa. Finansēto darbību 
rentabilitāte nebija 
pienācīgi nodrošināta
Ne vienmēr bija pierādīta 
izmaksu pamatotība
55 
Komisijas Regulas (ES) Nr. 65/2011, ar 
kuru īsteno Regulu (EK) Nr. 1698/2005 
attiecībā uz pārbaudes kārtību, 
24. panta 2. punkta d) apakšpunktā no ­
teikts, ka atbalsta pieteikumu adminis ­
tratīvajās pārbaudēs jo īpaši pārbauda 
pieteikumā deklarēto izmaksu pama ­
totību, ko novērtē, izmantojot piemē ­
rotu novērtēšanas sistēmu, piemēram, 
standarta izmaksas, dažādu piedāvā ­
jumu salīdzināšanu vai novērtēšanas 
komitejas iesaistīšanu.
56 
Austrijā, Slovākijā un Itālijā (Bazilikatā) 
ieviesto procedūru nepilnības negatīvi 
ietekmēja atbalstīto darbību izmaksu 
pamatotību (sk.  5. izcēlumu ).35 Viss mežs ir klasificēts kā liela 
ugunsgrēka riska platība.
25 Apsvērumi
Standartizmaksu nepietiekama pamatojuma piemēri
1. piemērs
Austrijā intervences pasākumu veidu un to maksimālās summas (fiksētas augšējās robežas vai vienreizēji mak ­
sājumi par hektāru vai par koku) noteica katru gadu. Tomēr nebija pamatojuma vai acīmredzamas loģikas, kas 
izskaidrotu, kāpēc katru gadu noteica citas maksimālās summas un kāpēc bija tik lielas atšķirības.
Apmežošana pēc dabas katastrofām
Karintijā lapu koku mežu apmežošanai noteiktā maksimālā summa (>75 % platlapju koku) sākotnēji bija 
noteikta 1 800 EUR par hektāru 2008. gadā, bet no 2009. gada to palielināja līdz 2 500 EUR par hektāru. 
2010. gadā atbalsts apmežošanai bija līdz 6 000 EUR par hektāru.
Retināšana
Arī Karintijā maksimālo summu retināšanai palielināja no 300 EUR par hektāru 2008. gadā līdz 400 EUR par 
hektāru 2009. gadā, un vienreizējiem maksājumiem mežu aizsardzībai tā palielinājās no 420 EUR par hektāru 
līdz 560 EUR par hektāru.
Lejasaustrijā no 2007. gada līdz 2009. gadam publiskais atbalsts retināšanai bija 350 EUR par hektāru. 
2010. gadā to palielināja līdz maksimālajai summai 750 EUR par hektāru (ja to apliecina rēķini) vai 500 EUR 
par hektāru, ja izmaksā vienreizēju maksājumu. Sākot no 2011. gada, abas summas atkal tika samazinātas līdz 
350 EUR par hektāru.
2. piemērs
Kā parādīts turpmāk tekstā, Bazilikatas reģionā par tādiem pašām vai līdzīgām preventīvām darbībām noteik ­
tās standartizmaksas bija daudz augstākas nekā citos Bazilikatas kaimiņu reģionos.
Tīrīšanā izmantots roku darbs
Standartizmaksas par manuālu tīrīšanas darbu, lai izveidotu 1,2 metrus platas takas, Bazilikatā bija 7,81 EUR par 
metru, bet salīdzināmas darbības standartizmaksas – “metru platas takas izveide jebkāda veida platībā” – Apū ­
lijas reģionā maksāja tikai 3,58 EUR par metru.
Dienesta taku atjaunošana
Attiecībā uz dienesta taku atjaunošanu standarta darba laiks bija 35 minūtes metram un standartizmaksas 
bija 6,89 EUR par metru Bazilikatā. Par līdzīgu darbību Apūlijas reģionā standarta darba laiks bija 9 minūtes 
(ietverot trīs minūtes ar trimmeri) un standartizmaksas bija 2,15 EUR par metru. Līdzīgas darbības tika veiktas 
Kampānijas reģionā, kur to izmaksas bija 2,77 EUR par metru.5. izcēlums
26 Apsvērumi
59 
Andalūzijā nebija veiktas dažas darbī ­
bas, kuras atbilda aptuveni 13,5 % ko ­
pējās līgumcenas par mežsaimniecības 
darbu veikšanu projektā, kas attiecās 
uz valsts mežiem. No otras puses, 
līgumslēdzējs bija veicis dažas citas 
darbības par daudz augstāku cenu, 
nekā bija plānots tehniskajā projektā. 
Tā kā kopējās projektam apstiprinātās 
izmaksas nebija pārsniegtas, saņē ­
mējam nebija jāpamato ne atsevišķu 
darbību neveikšana, ne citu darbību 
palielinātās izmaksas.60 
Francijā par atsevišķiem atjaunošanas 
un uzturēšanas darbiem saņēmējiem 
kopā ar pieteikumu bija jāiesniedz tikai 
viens piedāvājums. Vairāku piedāvāju ­
mu iesniegšana būtu sekmējusi to, ka 
tiek izraudzīts ekonomiski izdevīgākais 
piedāvājums.Piemērs dārgam pasākumam, jo tajā izmantots roku darbs
Meža ceļu uzturēšana
Kopējās uzturēšanas izmaksas 7 253,82 metriem meža ceļa Bazilikatā sasniedza 337 665,32 EUR36, kad standart­
izmaksas bija 46,55 EUR par metru.
Tikpat gara līdzīga meža ceļa uzturēšana Toskānā, izmantojot gan roku darbu, gan mehāniskus līdzekļus, 
izmaksātu tikai 37 828,67 EUR, jo standartizmaksas šajā reģionā ir 5,21 EUR par metru.
36 46,55 EUR par metru.6. izcēlums57 
Bazilikatas reģionā pasākumus varēja 
veikt daudz ekonomiskāk un lietderī ­
gāk, vairāk izmantojot mašīnas (kā to 
darīja citos reģionos), nevis roku darbu. 
Tā kā daudz plašāk tika izmantots roku 
darbs, vairākos gadījumos Bazilikatas 
reģionam noteiktās standartizmak ­
sas bija daudz augstākas nekā citos 
reģionos par tām pašām vai līdzīgām 
darbībām (sk.  6. izcēlumu ).58 
Slovākijā uz visiem projektiem attiecas 
publiskā iepirkuma noteikumi, kam 
jānodrošina lietderīgs publisko līdzek ­
ļu izlietojums. Revidenti ievēroja, ka 
nevienā no saņēmēju pieprasītajām 
ieguldījumu izmaksām nebija veikts 
pamatotības novērtējums pat tad, kad 
projektus 100 % finansēja no pub ­
liskajiem līdzekļiem. Vienīgā oficiālā 
pārbaude bija pārliecināšanās, ka 
pieteikuma iesniedzēja deklarētie izde ­
vumi nepārsniedz publiskā iepirkuma 
procesā noteikto maksimālo summu.
27 Apsvērumi
Atsevišķos gadījumos bija 
pārmērīga publiskā atbalsta 
risks
61 
Atbalsta sniegšana gadījumos, kad 
saņēmējs nav uzskatāmi pierādījis, ka 
viņam tas vajadzīgs (liekais atbalsts), 
grauj atbalsta efektivitāti.
62 
Pasākuma ietvaros Austrijā finan ­
sēja jau pabeigtus projektus. Valsts 
īstenošanas noteikumi stājās spē ­
kā 2008. gada sākumā, un attiecīgi 
pirmie dotācijas piešķiršanas lēmumi 
tika pieņemti tikai 2008. gada aprīlī. 
Tomēr potenciālajiem saņēmējiem 
bija atļauts un tos mudināja iesniegt 
atbalsta pieteikumus no 2007. gada 
janvāra, un tie varēja īstenot projektus, 
uzņemoties risku nesaņemt atbalstu. 
Kopumā 2007. gadā tika iesniegts 
3 671 atbalsta pieprasījums, un vismaz 
444 projekti bija pabeigti līdz dotācijas 
piešķiršanas lēmuma pieņemšanas 
dienai. Attiecībā uz pieteikumiem, kas 
bija iesniegti, sākot no 2008. gada, 
vismaz 147 projekti bija īstenoti pirms 
dotācijas apstiprinājuma saņemšanas, 
kaut arī kopš 2008. gada spēkā esošie 
īstenošanas noteikumi paredzēja, ka 
ar projektu saistītās izmaksas 226. pa ­
sākuma projektiem ir attiecināmas 
tikai no atbalsta lēmuma pieņemšanas 
datuma. Šādos apstākļos saņēmēju 
sākotnējais lēmums īstenot projektus 
bez atbalsta liek apšaubīt to vajadzību 
saņemt publisko atbalstu.63 
Slovākijā divi no revidētajiem saņēmē ­
jiem, kas saņēma atbalstu meža ceļu 
būvei, uz vietas veiktā revīzijas ap ­
meklējumā laikā apstiprināja, ka būtu 
īstenojuši pasākumus arī bez publiskā 
atbalsta.
64 
Spānijā galvenokārt lauksaimniecī ­
bas zeme (zālāji ar kokiem, krūmāju 
zālāji un ganības), kas bija deklarēta kā 
“attiecināmie hektāri” nolūkā aktivizēt 
maksājumtiesības37, un kā tāda identifi ­
cēta Spānijas zemes gabalu identifikā ­
cijas sistēmā, arī bija attiecināma mež ­
saimniecības atbalsta piešķiršanai no 
226. pasākuma. Dažiem saņēmējiem 
izmaksāja atbalstu par krūmu un krū ­
māju tīrīšanu 226. pasākuma ietvaros; 
tā skaitījās preventīva darbība, lai gan 
viņiem jau tāpat bija prasīts uzturēt 
savu zemes gabalu kā lauksaimniecī ­
bas zemi – labā lauksaimniecības un 
vides stāvoklī (t. i., bez krūmiem un 
krūmājiem).37 34. pants Padomes 2009. gada 
19. janvāra Regulā (EK) 
Nr.  73/2009, ar ko paredz 
kopējus noteikumus tiešā 
atbalsta shēmām saskaņā ar 
kopējo lauksaimniecības 
politiku un izveido dažas 
atbalsta shēmas lauksaim nie­
kiem, kā arī groza Regulas 
(EK) Nr. 1290/2005, 
(EK) Nr. 247/2006, 
(EK) Nr. 378/2007 un atceļ 
Regulu (EK) Nr. 1782/2003 
(OV L 30, 31.01.2009., 16. lpp.), 
nosaka, ka atbalstu piešķir pēc 
tam, kad aktivizētas tiesības uz 
maksājumu par hektāru, par 
kuru ir tiesības pretendēt uz 
atbalstu. Hektārs, par kuru ir 
tiesības pretendēt uz atbalstu 
jeb “attiecināmais hektārs” tajā 
pašā pantā ir definēts kā 
jebkura saimniecības 
lauksaimniecības zeme (..) 
vai – ja zemes gabalu izmanto 
arī ar lauksaimniecību 
nesaistītām darbībām, to 
pārsvarā izmanto 
lauksaimniecības darbībām”.
28 Apsvērumi
IV daļa. Uzraudzības 
līdzekļi neļauj Komisijai 
un dalībvalstīm pienācīgi 
novērtēt 226. pasākuma 
efektivitāti un lietderību
65 
Vērtējot, vai 226. pasākums ir bijis 
efektīvs, ir jāizmanto pienācīgi uzrau ­
dzības un vērtēšanas līdzekļi, kas ļauj 
apzināt vajadzīgos uzlabojumus, lai 
pēc iespējas palielinātu ES atbalsta 
ietekmi.
Pieejamie uzraudzības 
līdzekļi
66 
Laikposmam no 2007. gada līdz 
2013. gadam, Komisijai un dalībvalstīm 
sadarbojoties, bija izveidota vienota 
uzraudzības un novērtēšanas sistēma. 
Lauku attīstības programmu progresu 
un efektivitāti saistībā ar to mērķiem 
nosaka, izmantojot sākumstāvokļa rā ­
dītājus, kā arī ņemot vērā programmu 
finanšu izpildi, īstenošanas rezultātus 
un ietekmi38.67 
Komisija izdeva pamatnostādnes, kurās 
noteikti turpmāk minētie iznākumu 
rādītāji saistībā ar 226. pasākuma 
īstenošanu: a) preventīvo/atjaunoša ­
nas darbību skaits; b)  izpostītā meža 
atjaunotās platības un c) ieguldīju ­
mu kopējais apmērs. Papildus šiem 
iznākumu rādītājiem vienotajā uz ­
raudzības un novērtēšanas sistēmā 
(VUNS) 226. pasākumam bija formulēti 
turpmāk uzskaitītie rezultātu rādītāji: 
patība, kurā notiek veiksmīga zemes 
apsaimniekošana, kas sekmē biolo ­
ģisko daudzveidību, uzlabo ūdens un 
augsnes kvalitāti un mazina klimata 
pārmaiņas.
Nepietiekami rādītāji, lai 
izmērītu mērķu sasniegšanu
68 
Kaut arī lielākajai daļai finansēto 
darbību bija preventīvs raksturs, šīm 
darbībām noteiktie iznākumu rādī ­
tāji (preventīvo darbību skaits) bija 
nepietiekami. Tāds iznākuma rādītājs 
kā “izpostītā meža atjaunotās platības” 
attiecas tikai uz mežu, ko reāli izpostī ­
jušas katastrofas, tātad tikai uz atjau ­
nošanas darbībām.
69 
Attiecībā uz rezultātu rādītājiem par 
bioloģiskās daudzveidības, ūdens un 
augsnes kvalitātes uzlabošanu un kli ­
mata pārmaiņu mazināšanu revidenti 
konstatēja, ka neviena no apmeklēta ­
jām vadošajām iestādēm nespēja kat ­
ras darbības rezultātu saistīt ar vienu 
vai otru šā rādītāja aspektu, un faktiski 
dažas paziņoja to pašu kopējo platību 
kā rezultātu, kas sasniegts katrā no 
rādītāja aspektiem.38 Regulas (EK) Nr. 1698/2005 
80. un 81. pants.
29 Apsvērumi
70 
Rezultātu rādītājs, kas noteikts jauna ­
jam 2014.–2020. gada plānošanas pe ­
riodam39 (lauku saimniecību skaits, ku ­
ras piedalās riska pārvaldības shēmās), 
nav uzlabojums atbalsta efektivitātes 
vērtēšanā, jo visticamāk, ka konstatē ­
tās nepilnības turpinās pastāvēt.
Starpposma novērtējumu 
ierobežotais noderīgums
71 
Lauku attīstības programmas vērtē to 
sagatavošanas, īstenošanas un pabeig ­
šanas posmā ( ex ante , starpposma un 
ex post  novērtējumi). Ex ante  novēr ­
tējumu mērķis ir optimizēt budžeta 
līdzekļu sadali un uzlabot plānošanas 
kvalitāti, savukārt starpposma novēr ­
tējumos pārbauda līdzekļu izlietojuma 
pakāpi, ELFLA plānošanas efektivitāti 
un lietderību, kā arī tā sociālekonomis ­
ko ietekmi uz Savienības prioritātēm. 
Saistībā ar 226. pasākumu VUNS for ­
mulētie četri vērtēšanas jautājumi 
2007.–2013. gada periodam attiecas 
uz to, kādā mērā atbalstītās darbības 
ir sekmējušas: a) mežsaimniecības po ­
tenciāla atjaunošanu (izpostītie meži); 
b) mežu saglabāšanu (preventīvas 
darbības); c) meža zemes apsaimnie ­
košanas labāku ilgtspēju un d) vides 
uzlabošanu.72 
Revidenti konstatēja, ka saistībā ar 
226. pasākumu no starpposma novēr ­
tējumiem iegūtā informācija bija atšķi ­
rīga un nepilnīga. Piemēram, attiecībā 
uz Bazilikatu un Akvitāniju (pretēji 
Andalūzijai) vērtētāji nebija atbildējuši 
ne uz vienu jautājumu. Taču, kaut arī 
saistībā ar Andalūziju bija atbildēti visi 
jautājumi, atbildes ne vienmēr node ­
rēja, lai izvērtētu īstenošanas gaitu, 
jo daži skaitliskie dati (pasākumu un 
hektāru skaits) bija sniegti gan atbildēs 
uz jautājumiem par mežu saglabāša ­
nu, gan atbildēs par ilgtspējīgu meža 
zemes apsaimniekošanu.
Preventīvo darbību efektivi -
tāte nav pienācīgi izmērīta
73 
Ugunsgrēku postījumi koncentrējas 
dažās dalībvalstīs Vidusjūras reģionā. 
ES līmeņa statistikas dati liecina, ka pē ­
dējos gados ir nedaudz samazinājusies 
kopējā izdegusī platība (sk. 4. punktu). 
Tomēr tendence dalībvalsts līmenī nav 
vienāda (sk.  3. grafiku ).39 Komisijas 2014. gada 17. jūlija 
Īstenošanas regula (ES) 
Nr. 808/2014, ar kuru paredz 
noteikumus, kā piemērot 
Eiropas Parlamenta un 
Padomes Regulu (ES) 
Nr. 1305/2013 par atbalstu 
lauku attīstībai no Eiropas 
Lauksaimniecības fonda lauku 
attīstībai (ELFLA) (OV L 227, 
31.7.2014., 18. lpp.).
30 Apsvērumi 3. grafiksIzdegušie hektāri dalībvalstīs, kuras saņem atbalstu saskaņā ar 226. pasākumu
74 
Lielākajai daļai ELFLA atbalsta 226. pa ­
sākumam bija mērķis ieviest preventī ­
vas darbības, konkrēti – novērst meža 
ugunsgrēkus (sk.  I pielikumu ). Kaut 
arī 80 % ES līdzekļu izlieto preventīvu 
darbību finansēšanai, šādu darbību 
efektivitāte nav mērīta. Attiecīgi Komi ­
sijai nav statistikas datu, lai apstiprinā ­
tu to ugunsgrēku novēršanas darbību 
efektivitāti, kuras dalībvalstis īstenoja 
226. pasākuma ietvaros, un Komisija 
nav prasījusi nekādu ģeogrāfisku infor ­
māciju par platībām, kurās atbalstītās 
darbības ir īstenotas.0200
1004006008001 000
900
700
500
3001 200
1 1001 400
1 300
1993.–1999. gads 1993.–1999. gads 1993.–1999. gadstūkstošos hektāru
SpānijaPortugāleItālijaFrancija BulgārijaPolijaUngārijaKipraLatvija VācijaSlovākija
Čehijas RepublikaLietuva Austrija Dānija
Avots:  EFFIS .
31
 Secinājumi  
un ieteikumi
75 
Laikposmā no 2007. gada līdz 
2013. gadam ES atbalstam saskaņā ar 
226. pasākumu bija mērķis atjaunot 
mežsaimniecības potenciālu mežos, 
ko izpostījušas dabas katastrofas un 
ugunsgrēki, un īstenot attiecīgas pre ­
ventīvas darbības. Lielākā daļa atbalsta 
(80 %) bija izlietota preventīvām darbī ­
bām, galvenokārt ugunsgrēku novēr ­
šanai. Palāta pārbaudīja, vai atbalsts 
tika labi pārvaldīts un vai Komisija un 
dalībvalstis var demonstrēt, ka atbals ­
tam plānotie mērķi ir sasniegti rentab ­
li. Tika revidēta 68 pasākumu izlase, no 
tiem 45 pasākumus revidēja uz vietas 
pie galīgā saņēmēja.
76 
Palāta secina, ka atbalsts nebija pietie ­
kami labi pārvaldīts un ka Komisija un 
dalībvalstis nevarēja pierādīt, ka plāno ­
tie rezultāti ir sasniegti rentabli.
77 
Īpaši tāpēc, ka šāds atbalsts ir pieejams 
pašreizējā 2014.–2020. gada plāno ­
šanas posmā40, Palāta ir sagatavojusi 
turpmāk izklāstītos ieteikumus.Preventīvās darbības 
nebija pietiekami 
mērķtiecīgas
78 
Palāta norādīja, ka, lai arī 226. pasā ­
kums ir adresēts mežiem, kuros uguns ­
grēku risks ir no vidēja līdz lielam, nav 
kopīgas ES definīcijas vai kritēriju šādu 
mežu identificēšanai. Atlases procedū ­
ras dalībvalstīs bija nepilnīgas dažādos 
aspektos – nebija skaidru atlases kritē ­
riju, nebija efektīvas ierosināto darbī ­
bu vērtēšanas vai arī atsevišķas riska 
jomas netika ņemtas vērā. Mērķiem 
vides jomā atlases posmā nebija no ­
teikta pietiekama prioritāte, un reizēm 
īstenošanas gaitā tie netika ņemti vērā 
(sk. 21.–42. punktu).
1. ieteikums
Dalībvalstīm
­ ir jāizraugās preventīvās darbības, 
balstoties uz skaidriem kritērijiem, 
kas pieskaņoti vajadzībām, un pēc 
rūpīga un dokumentēta vērtēšanas 
procesa;
­ jāpastiprina atbalsta ietekme 
vides aizsardzības jomā, prioritāti 
piešķirot darbībām vides aspektā 
visvērtīgākajiem mežiem, piemē ­
ram, Natura 2000  meža platībām.
Komisijai
­ dalībvalstu 2014.–2020. gada 
LAP apstiprināšanas laikā jāpār ­
liecinās, ka preventīvo darbību 
vajadzība tajās meža platībās, 
kur paredzēts sniegt publisko 
atbalstu, ir pienācīgi aprakstīta un 
pamatota;
­ jānosaka kopīgi pamatkritēriji 
dažādām meža platībām, kas kla ­
sificējamas kā maza, vidēja un liela 
ugunsgrēka riska teritorijas.40 Regulas (ES) Nr. 1305/2013 
24. pants.
32 Secinājumi un ieteikumi 
Revīzijā konstatēja 
darbības, kas nebija 
piemērotas 
226. pasākuma mērķu 
sasniegšanai
79 
Lai gan pēc būtības (ugunsdrošības 
joslas, retināšana, tīrīšana u. c.) dau ­
dzas no līdzfinansētajām darbībām 
kopumā atbilda atbalsta mērķiem, 
Palāta konstatēja gadījumus, kas 
nebija saistīti ar dabas katastrofām vai 
ugunsgrēku, bet bija citu ekonomisku 
vai vides mērķu motivētas. Dažiem 
īstenoto darbību veidiem galvenās at ­
tiecināmības prasības nevarēja pārbau ­
dīt, jo nebija dokumentācijas. Palāta 
konstatēja arī tādus gadījumus, kad 
meža ceļus izmantoja meža saimniecis ­
kai ekspluatācijai un nebija pierādīta 
to īpašā nozīme ugunsgrēku novērša ­
nā. Daudzajiem izbūvētajiem ceļiem 
varētu būt arī negatīva ietekme uz vidi 
(sk. 43.–54. punktu).
2. ieteikums
Dalībvalstīm
­ jānodrošina atbalsta piešķiršana 
tikai tām darbībām, kas ir saistītas 
ar dabas katastrofām vai ugunsgrē ­
kiem, un
­ jāizveido kontroles sistēma, kas 
ļauj efektīvi pārbaudīt atbilsmi 
nosacījumiem, ar kādiem atbalsts ir 
piešķirts; pienācīgi jāglabā attiecī ­
gie dokumenti vai informācija;­ lielāka uzmanība jāpievērš vides 
apsvērumiem saistībā ar atbalstī ­
tajām darbībām, konkrēti, ieviešot 
pienācīgus aizsardzības pasā ­
kumus, lai novērstu nelabvēlīgu 
ietekmi uz vidi.
Komisijai
­ jāpārliecinās, ka dalībvalstis ir iz ­
veidojušas šādu kontroles sistēmu;
­ skaidrāk jāformulē prasības, kas at ­
tiecas uz darbībām, kuras atbalsta 
226. pasākuma ietvaros, lai panāk ­
tu, ka šīs darbības dod nozīmīgu 
ieguldījumu ugunsgrēku un dabas 
katastrofu novēršanā, it īpaši gadī ­
jumos, kad tās ir daļa no ienesīgas 
ekonomiskās darbības, un kā tādas 
tās arī varētu finansēt no 1. ass.
Finansēto darbību 
rentabilitāte nebija 
pienācīgi nodrošināta
80 
Saistībā ar atbalstīto darbību izmak ­
sām Palāta konstatēja gadījumus, kad 
publiskā atbalsta maksimālā summa 
bieži tika grozīta bez pamatojuma, kad 
standartizmaksas kādā reģionā bija 
ievērojami augstākas nekā citā reģionā 
par līdzīgām darbībām un kad priekš ­
roka tika dota roku darbam, nevis ma ­
šīnu izmantošanai, kā rezultātā izmak ­
sas pieauga. Tika konstatēti arī tādi 
gadījumi, kad bija pārmērīga publiskā 
atbalsta risks, – bija atlasīti jau pabeigti 
projekti, kurus pamatdarbības saņē ­
mēji paši spēja finansēt un kur atbalsts 
tika piešķirts par lauksaimniecības 
zemes gabaliem (sk. 55.–64. punktu).
33 Secinājumi un ieteikumi 
3. ieteikums
Dalībvalstīm
­ jānodrošina saprātīgas standart­
izmaksas atbalstītajām darbībām;
­ jāsniedz pamatojums atbalsta 
maksimālajai summai un visām tās 
izmaiņām, pamatojoties uz saņē ­
mēju parastajām izmaksām;
­ jāprasa, lai saņēmēji skaidri pierā ­
dītu, ka tiem ir vajadzīgs atbalsts 
no 226. pasākuma.
Uzraudzības līdzekļi 
neļauj Komisijai un 
dalībvalstīm pienācīgi 
novērtēt 226. pasākuma 
efektivitāti un lietderību
81 
Konkrēti, vienotajā uzraudzības un 
novērtēšanas sistēmā ieviestie rezulta ­
tīvie rādītāji bija nepilnīgi un pieejamo 
novērtējumu lietderība bija ierobežota. 
Nebija iespējams izdarīt secinājumus 
par preventīvo darbību efektivitāti, jo 
tā netika mērīta (sk. 65.–74. punktu). 
Iespējams, ka identificētās nepilnības saglabāsies arī 2014.–2020. gada peri­
odā, jo jaunie ierosinātie uzraudzības 
līdzekļi nav uzlabojuši šā īpašā atbalsta 
uzraudzības sistēmu.
4. ieteikums
Dalībvalstīm
­ jāziņo par to, kāda ir veikto darbī ­
bu ietekme uz meža ugunsgrēku 
vai dabas katastrofu skaita sama ­
zināšanu un uz postījumu skarto 
teritoriju.
Komisijai
­ jāuzlabo pasākuma uzraudzība, 
lai nodrošinātu, ka dalībvalstis to 
īsteno saskaņā ar īpašajiem izvirzī ­
tajiem mērķiem.
Šo ziņojumu 2014. gada 17. septembra sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas 
palātas I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas locekle Rasa BUDBERGYTĖ .
 Revīzijas palātas vārdā –
 priekšsēdētājs  
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

34
 Pielikumi I pielikumsFinanšu resursu piešķīrumi 226. pasākumam
(EUR)
No 2007. gada līdz 2013. ga -
dam plānotie publiskie 
izdevumi (pirmās lauku 
attīstības programmas)Publisko izdevumu finan -
šu izpilde 31.12.2012.Atbalstīto darbību 
skaitsELFLA finanšu izpilde (JAUNIEM pietei -
kumiem 2007.–2013. gada plānošanas 
periodā)
DalībvalstsELFLA 
ieguldījums 
226.  pasā -
kumāPubliskie 
izdevumi 
226.  pasāku -
mam kopāELFLA 
maksājumiPubliskie 
maksājumi 
kopāPreven -
tīvās 
darbībasAtjauno -
šana Preven -
tīvās 
darbības – 
maksājumiAtjaunoša -
na – mak -
sājumiELFLA 
maksājumi 
kopā
Bulgārija 24 224 29 541 544 664 37 29 244 300 544
Čehijas 
Republika22 379 28 017 11 068 13 835 47 264 3 189 7 879 11 068
Dānija 3 692 6 712 3 792 6 895 0 0 0 0 0
Vācija 11 005 14 239 11 082 13 852 717 308 9 112 1 970 11 082
Grieķija 136 082 179 996 0 0 0 0 0 0 0
Spānija 468  573 789 950 342 441 543 633 18 666 1 223 275 944 25 486 301 430
Francija 257 364 467 498 154 768 283 910 455 5 656 7 153 40 010 47 163
Itālija 233 655 431 691 143 722 252 069 1 716 261 131 141 9 725 140 866
Kipra 2 250 4 500 1 336 2 671 86 30 962 373 1 336
Latvija 12 974 16 218 1 676 2 104 13 248 1 091 584 1 675
Lietuva 12 000 15 000 8 510 10 637 28 167 6 215 2 295 8 510
Ungārija 8 251 10 736 1 084 1 392 0 4 105 0 1 084 1 084
Austrija 40 934 81 932 40 959 83 018 12 683 3 842 28 866 8 180 37 046
Polija 112 000 140 000 31 121 38 901 74 169 19 424 5 158 24 582
Portugāle 119 313 146 077 19 012 21 502 237 70 14 684 4 328 19 012
Slovākija 88 281 111 354 89 844 113 396 179 186 57 104 32 740 89 844
KOPĀ 1 552 977 2 473 463 860  958 1 388 480 34 938 16 558 555  129 140  113 695  242
35 Pielikumi II pielikumsRevidēto darbību saraksts
DalībvalstsDarbības 
numursDarbības raksturs Intervences veidsPubliskie 
izdevumi kopā 
(EUR)ELFLA iegul -
dījums kopā 
(EUR)Apmeklēju -
mi uz vietas
Spānija 1 ProfilakseUgunsdrošības joslas, ugunsdzēsības 
plāns 4 464,30 3 348,23 Jā
Spānija 2 Profilakse Retināšana, stigu uzturēšana 641 768,30 4 8 2 437, 8 5 Jā
Spānija 3 Atjaunošana Tīrīšana, apmežošana 13 013,61 9 782,18 Jā
Spānija 4 Atjaunošana Tīrīšana, retināšana 499 443,40 374 582,55 Jā
Spānija 5 Atjaunošana Retināšana, stigu uzturēšana 951 688,65 713 766,49 Jā
Spānija 6 Profilakse Preventīvas darbības 51 488,59 38 871,67 Nē
Spānija 7 Profilakse un atjaunošanaRetināšana, tīrīšana, meža ceļu uzturē -
šana, dezinfekcija2 262 163,20 1 741 226,39 Nē
Spānija 8 Profilakse un atjaunošanaRetināšana, tīrīšana, apmežošana, stigu 
izveide un uzturēšana1 038  834,14 784 763,11 Nē
Spānija 9 Profilakse Retināšana, tīrīšana 1 750  955,95 1 313 216,96 Nē
Spānija 10 Atjaunošana Retināšana, tīrīšana 60 236,19 45 17 7,14 Nē
Spānija 11 Atjaunošana Tīrīšana 209 115,15 165 631,35 Nē
Spānija 12 ProfilakseUgunsdrošības joslu izveide un 
uzturēšana 278,78 225,00 Nē
Spānija 13 ProfilakseUgunsdrošības joslas, ugunsdzēsības 
plāns34 323,01 33 750,00 Nē
Spānija 14 Atjaunošana Meža ceļu un stigu uzturēšana 297 550,92 276 095,98 Nē
Spānija 15 Profilakse un atjaunošana Retināšana, tīrīšana un apmežošana 1 712  450,99 1 314  688,73 Nē
Francija 1 Riska novēršana Tīrīšana, atjaunošana 5 368,00 9 760,00 Nē
Francija 2 Riska novēršana Piekļuve 44 791,12 81 438,40 Nē
Francija 3 Riska novēršana Infrastruktūra 140 768,62 255 942,96 Jā
Francija 4 Postījumu novēršana Tīrīšana, atjaunošana 113 979,04 207 234,62 Jā
Francija 5 Postījumu novēršana Tīrīšana, atjaunošana 178 750,88 325 001,60 Jā
Francija 6 Postījumu novēršana Atjaunošana 4 121,85 7 494,28 Jā
Francija 7 Postījumu novēršana Tīrīšana, atjaunošana 11 035,20 20 064,00 Jā
Francija 8 Postījumu novēršana Tīrīšana, atjaunošana 14 331,68 26 0 5 7, 6 0 Jā
Francija 9 Postījumu novēršana Tīrīšana 63 490,90 115 438,00 Nē
36 Pielikumi II pielikumsDalībvalstsDarbības 
numursDarbības raksturs Intervences veidsPubliskie 
izdevumi kopā 
(EUR)ELFLA iegul -
dījums kopā 
(EUR)Apmeklēju -
mi uz vietas
Francija 10 Postījumu novēršana Tīrīšana, atjaunošana 34 342,00 62 440,00 Nē
Francija 11 Postījumu novēršana Tīrīšana, atjaunošana 18 182,15 33 058,46 Nē
Itālija 1 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi, tīrīšana 1 192 999,59 685 974,76 Jā
Itālija 2 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi 1 034 691,15 594 947 ,41 Jā
Itālija 3 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi 1 042 459,99 599 414,50 Jā
Itālija 4 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi, tīrīšana 816 808,12 469 664,67 Jā
Itālija 5 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi 407 399,34 234 254,62 Jā
Itālija 6 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi 394 524,99 226 851,87 Jā
Itālija 7 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi 405 571,49 233 203,61 Jā
Itālija 8 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi, tīrīšana 1 244 483,70 715 578,13 Jā
Itālija 9 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi 62 5 927,12 359 908,09 Jā
Itālija 10 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi, tīrīšana 616 179,62 354 303,28 Jā
Itālija 11 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi, tīrīšana 1 378  702,24 792 753,79 Jā
Itālija 12 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi 706 745,31 406  378,55 Jā
Itālija 13 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi 1 002 850,95 576 639,30 Jā
Itālija 14 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi 900 440,30 517 753,17 Jā
Itālija 15 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi, tīrīšana 998 533,36 574 156,68 Jā
Itālija 16 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi, tīrīšana 499 266,68 287 078,34 Jā
Itālija 17 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi 608 695,65 350 000,00 Jā
Itālija 18 Profilakse Ugunsdrošības joslas, ceļi, tīrīšana 583 960,24 335 777 ,14 Jā
Austrija 1 Atjaunošana Meža tīrīšana pēc katastrofas 33 800,00 16 413,00 Jā
Austrija 2 Profilakse Retināšana 5 840,00 3 041,00 Jā
Austrija 3 Atjaunošana Stādīšana 9 001,00 4 371,00 Jā
Austrija 4 Natura 2000 Ekoloģiski vērtīgi koki 5 080,00 2 646,00 Jā
Austrija 5 ProfilakseHorizontālā cirsma, mežizstrāde, 
izmantojot trošu ceļu29 029,00 15 118,00 Jā
Austrija 6 Atjaunošana Mežizstrāde, izmantojot trošu ceļu 17 058,00 8 283,00 Jā
Austrija 7 Atjaunošana Mežizstrāde, izmantojot trošu ceļu 18 500,00 9 008,00 Jā
Austrija 8 Atjaunošana Mežizstrāde, izmantojot trošu ceļu 115 883,00 56 273,00 Jā
Austrija 9 ProfilakseMežizstrāde, izmantojot trošu ceļu, 
sagatavošana, stādīšana, retināšana123 698,00 61 994,00 Jā
Austrija 10 ProfilakseMežizstrāde, izmantojot trošu ceļu, 
sagatavošana, stādīšana, retināšana98 538,00 48 250,00 Jā
Austrija 11 Profilakse Mizgraužu kontrole 684  810,00 333 434,00 Nē
37 Pielikumi II pielikumsDalībvalstsDarbības 
numursDarbības raksturs Intervences veidsPubliskie 
izdevumi kopā 
(EUR)ELFLA iegul -
dījums kopā 
(EUR)Apmeklēju -
mi uz vietas
Austrija 12 Profilakse Meža ceļš 142 415,00 69 342,00 Nē
Austrija 13 ProfilakseMeža aizsardzības atjaunošana, 
nogruvumu novēršana, mežizstrāde, 
izmantojot trošu ceļu, stādīšana utt.128 062,00 62 250,00 Nē
Slovākija 1 ProfilakseInfrastruktūra, meža ceļš, ūdens rezer -
vuārs, monitorings503 619,00 402 895,00 Jā
Slovākija 2 Profilakse Infrastruktūra, meža ceļš 404  885,00 222 687 ,00 Jā
Slovākija 3 ProfilakseInfrastruktūra, meža ceļš, ūdens 
rezervuārs903 141,00 722 513,00 Jā
Slovākija 4 Atjaunošana Kaļķošana un mēslošana no gaisa 633 904,00 507 123,00 Jā
Slovākija 5 Atjaunošana Apmežošana 204 132,00 163 305,00 Jā
Slovākija 6 Profilakse Infrastruktūra, meža ceļš 778 136,00 622 509,00 Jā
Slovākija 7 Profilakse Infrastruktūra, meža ceļš 79 689,00 63 751,00 Nē
Slovākija 8 ProfilakseUgunsdrošības joslu tīrīšana un 
uzturēšana371 433,00 297 146,00 Nē
Slovākija 9 ProfilakseInfrastruktūra, meža ceļš, citi kopšanas 
pasākumi5 0 4 97 7, 0 0 403 982,00 Nē
Slovākija 10 Atjaunošana Apmežošana, meža ceļš 1 495 292,00 1 196 234,00 Nē
Slovākija 11 Atjaunošana Apmežošana 153 271,00 12 2 617, 0 0 Nē
38
Attiecībā uz jauno plānošanas periodu jānorāda, 
ka Komisija situāciju meža nozarē analizējusi 
2013. gada Komisijas dienestu darba dokumentā, 
kuru kā pielikumu pievienoja Komisijas paziņo ­
jumam Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas 
Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu 
komitejai, – “Jauna ES meža stratēģija mežiem un uz 
koksnes resursiem balstītai rūpniecībai”3.
VI
Īstenojot ilgtspējīgu meža apsaimniekošanas praksi, 
meža ceļus (vai citus ieguldījumus), kas būvēti 
galvenokārt, lai novērstu ugunsgrēkus, var izmantot 
arī preventīvām darbībām pret citiem riskiem, kā 
arī atjaunošanas un labošanas darbu veikšanai un 
rekreācijai vai saimnieciskiem nolūkiem. Atbilstīga 
meža ceļu tīkla izveide ne tikai veicina meža labāku 
aizsardzību pret ugunsgrēkiem, bet arī nodrošina 
meža resursu ilgtspējīgu ekonomisko vērtējumu 
daudzos reģionos. Bieži vien šādas darbības jāveic, 
lai izvairītos no tā, ka pilnībā zūd sociāli ekonomiskā 
interese par meža platībām, kā rezultātā mežs tiek 
pamests un galu galā rodas lielāka ugunsgrēku 
izcelšanās iespējamība.
Attiecībā uz jauno plānošanas periodu ir sagatavots 
vadlīniju kopums, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis/
reģioni izmanto pasākumu pareizi. Turklāt dalībval ­
stīm/reģioniem būs precīzāk jānosaka savas vaja ­
dzības un iemesli, ja tie vēlēsies palielināt savu ceļu 
sistēmu blīvumu.
3  COM(2013) 659  final : http://ec.europa.eu/agriculture/forest/
strategy/index_en.htmKopsavilkums
IV
Komisija uzskata, ka kopumā meža ugunsgrēku 
novēršanas pasākumi palīdzēja sasniegt lauku 
attīstības programmu mērķus. Ir sasniegti konkrēti 
rezultāti, un ir samazinājies ugunsgrēka izcelša ­
nās gadījumu skaits. Turklāt ir gūta pieredze, ko 
izmanto saistībā ar 2014.–2020. gada periodu, jo 
īpaši saistībā ar pasākumu tvērumu un pilnveidotām 
vadlīnijām.
V
Lauku attīstības regula1 paredz, ka preventīvām dar ­
bībām pret ugunsgrēkiem jāattiecas uz platībām, 
ko dalībvalstis saskaņā ar saviem mežu aizsardzības 
plāniem ir klasificējušas kā tādas, kurās ir liela vai 
vidēja mežu ugunsgrēku izcelšanās iespējamība. 
Minētie mežu aizsardzības plāni un dalībvalstu 
valsts vai vietējā mēroga meža programmas vai 
līdzvērtīgi instrumenti nodrošina atbilstīgu pamatu 
mērķu un prioritāšu noteikšanai atlases laikā.
Komisija situāciju meža nozarē, tostarp meža uguns ­
grēku novēršanas un uzraudzības aspektus, anali ­
zējusi 2005. gada Komisijas dienestu darba doku ­
mentā, kuru kā pielikumu pievienoja paziņojumam 
par ES Meža stratēģijas īstenošanu2. Lauku attīstības 
regulā ir paredzēta prasība, ka mežsaimniecības 
pasākumiem jāveicina Kopienas Meža stratēģijas 
īstenošana. Iepriekš minētā Meža stratēģija aptver 
ilgtspējīgas mežu apsaimniekošanas ekonomiskos, 
vides un sociālos aspektus.
1 Padomes Regula (EK) Nr. 1698/2005.
2  Komisijas dienestu darba dokuments – Pielikums paziņojumam 
par ES Meža stratēģijas īstenošanu, COM(2005) 84  final , 
SEC(2005) 333: http://ec.europa.eu/agriculture/
forest/1998 ‑strategy ‑2006 ‑action‑plan/sec ‑2005 ‑333_en.pdfKomisijas  
atbilde
Komisijas atbilde 39
IX – pirmā daļa, c) 
Komisija uzskata, ka jaunā Lauku attīstības regula 
ietver pārskatītu pasākumu saistībā ar mežu aiz ­
sardzību un atjaunošanu. Jaunais pasākums var 
nodrošināt atbalstu darbībām, kuras saistītas ar 
meža ugunsgrēku, dabas katastrofu un katastrofālu 
notikumu radītā postījuma novēršanu un mežu 
atjaunošanu, kā arī atbalstu preventīvām darbībām 
saistībā ar kaitēkļiem un slimībām ar nosacījumu, ka 
attiecīgās katastrofas esamība ir pamatota ar zināt ­
niskiem pierādījumiem un to ir atzinušas zinātniskas 
sabiedriskās organizācijas.
IX – pirmā daļa, e) 
Saistībā ar atbalstītajām darbībām jau ir pieejami 
vairāki vides aizsardzības pasākumi. Piemēram, 
Natura 2000  teritorijās aizsardzības režīms atbilstoši 
Dzīvotņu direktīvas4 6. panta 2. un 3. punktam 
garantē, ka ir novērsta ievērojama situācijas paslik ­
tināšanās minētajās teritorijās. Citās teritorijās 
negatīvo ietekmi uz vidi palīdz novērst ietekmes 
uz vidi novērtējumi. Visbeidzot attiecībā uz visiem 
pasākumiem, ko līdzfinansē no Eiropas Savienības 
līdzekļiem, kā priekšnoteikumu ES līdzfinansējuma 
piešķiršanai no kompetentajām valsts iestādēm var 
pieprasīt labas vides aizsardzības prakses vai ilgt ­
spējīgas mežu apsaimniekošanas sertifikātu.
Jaunajā plānošanas periodā atbalsta saņēmēju 
ekoloģiskais sniegums ir būtiskākais aspekts dažādu 
pasākumu īstenošanā.
IX – pirmā daļa, f) 
Komisija uzskata, ka, piemērojot standartizmaksas 
programmu īstenošanā, dalībvalstis/reģioni nodro ­
šinās, ka attiecīgie aprēķini ir atbilstīgi un precīzi un 
ka tie godīgi, taisnīgi un pārbaudāmi veikti iepriekš. 
Būtu jāieceļ neatkarīga iestāde, kas veiktu visu stan ­
dartizmaksu aprēķinus vai apstiprinātu aprēķinu 
atbilstību.
4 Padomes Direktīva 92/43/EEK.VII
Īstenojot dalītu pārvaldību, Komisija pieņem valstu 
vai reģionu lauku attīstības programmas (LAP), taču 
dalībvalstis un to vadošās iestādes ir atbildīgas 
par to, lai tiktu panākta un nodrošināta atbalsta 
izmaksu efektivitāte un rentabilitāte.
Attiecībā uz roku darba izmantošanu iekārtu vietā 
jānorāda, ka reizēm šāda izvēle var būt saistīta ar 
reljefa īpatnībām (orogrāfiju, vides aspektiem u. c.) 
un būtu jāvērtē plašākā lauku attīstības kontekstā.
VIII
Jāpanāk labs līdzsvars starp uzraudzības un novēr ­
tēšanas izmaksām un šo pasākumu iespējamajiem 
ieguvumiem. Jo īpaši izvērtējot preventīvās darbī ­
bas, ir sarežģīti un tādēļ arī dārgi noteikt cēloņsaka ­
rību ķēdi. Turklāt konkrētu intervences pasākumu 
efektivitāti mežsaimniecības jomā var novērtēt tikai 
pēc vairākiem gadiem vai pat desmitgadēm.
Attiecībā uz 2014.–2020. gada periodu jānorāda, ka 
ir ieviesti uzlabojumi. Piemēram, vienotajā uzrau ­
dzības un novērtēšanas sistēmā (VUNS) tiks iegūts 
jauns rādītājs “atbalstītā platība”. Turklāt, lai iegūtu 
vērtīgus novērtējuma rezultātus, 2019. gadā pare ­
dzēts sagatavot pilnveidotu ikgadēju īstenošanas 
ziņojumu. Sagatavojot šo ziņojumu, tiks veikts lauku 
attīstības programmas novērtējums un sniegti pir ­
mie konstatējumi par lauku attīstības programmas 
efektivitāti.
IX – pirmā daļa, b) 
Komisija uzskata, ka Natura 2000  meža platības ir 
nozīmīgas vides vērtības un nodrošina būtiskus un 
daudzveidīgus ekosistēmas pakalpojumus. Tur ­
klāt vairāki noteikumi par Natura 2000  attiecas uz 
visiem mežiem Eiropas Savienībā gan Natura 2000  
teritorijās, gan arī ārpus tām, un šai sakarā ļoti 
būtiska nozīme ir arī mežiem, kuri neatrodas 
Natura 2000  teritorijās.
Komisijas atbilde 40
Pārbaudāmos pasākumus un maksājumu aģentūras 
nosaka, pamatojoties uz risku analīzi. Riska darījumu 
noteikšanā būtiska nozīme ir finansiālajam nozīmī ­
gumam. Tas nozīmē, ka, ja pārbaudāmajā teritorijā 
ir augsti izdevumi, pastāv lielāka iespēja, ka tai 
pievērsīs lielāku uzmanību un pārbaudīs. 226. pasā ­
kumu pārbaudīja 2014. gadā, un to pārbaudīs arī 
2015. gadā.
IX – otrā daļa, d) 
Komisija patlaban īsteno šo ieteikumu, piemērojot 
tiesisko regulējumu attiecībā uz lauku attīstības 
programmām un papildu vadlīnijas.
Jaunais pasākums aptver plašāku apdraudējumu un 
postījumu kopumu. Attiecībā uz 2014.–2020. gada 
periodu attiecīgā pasākuma apraksts, kas vienlaikus 
ir arī vadlīniju dokuments, ietver sīki izstrādātas 
prasības un precizējumus un kā vadlīnijas var būt arī 
noderīgs instruments dalībvalstīm, lai tās atbilstīgi 
izstrādātu pasākumu.
Dalībvalstu/reģionu uzmanība tika vērsta uz to, ka 
neskaidrību gadījumā saistībā ar pasākumu mērķi ir 
arī citi pasākumi, kas īpaši paredzēti, lai palielinātu 
mežu ekonomisko vērtību.
IX – otrā daļa, e) 
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Daži pielāgojumi jau ir ieviesti, piemēram, 2014.–
2020. gada VUNS tiks iegūts jauns preventīvo dar ­
bību rādītājs “atbalstītā platība”.
Lai ātrāk iegūtu vērtīgus novērtējuma rezultātus, 
2019. gadā tiks ieviests pilnveidots ikgadējs īsteno ­
šanas ziņojums. Šis pilnveidotais ikgadējais īsteno ­
šanas ziņojums nodrošina programmas rezultātu 
novērtējumu un attiecīgos gadījumos arī ietekmes 
novērtējumu.IX – pirmā daļa, g) 
Patlaban tiek izstrādātas un ar dalībvalstīm 
apspriestas vadlīnijas par kontroles pasākumiem 
un sankcijām lauku attīstības jomā. Šā dokumenta 
I pielikumā pievienota dalībvalstīm paredzēta kon ­
trollapa izmaksu pamatotības izvērtēšanai.
IX – otrā daļa, a) 
Komisija patlaban īsteno ieteikumu.
Nepieciešamība pienācīgi aprakstīt preventīvās dar ­
bības ir paredzēta LAP 2014.–2020. gadam stratēģi ­
jas nodaļā par vajadzību analīzi un dažos gadījumos 
arī partnerības nolīgumu līmenī.
Komisija izskata iesniegtās lauku attīstības program ­
mas un pārbauda intervences loģiku, kā arī nepie ­
ciešamību īstenot preventīvās darbības program ­
mas apstiprināšanas posmā un prasa, lai preventīvo 
darbību pamatā būtu attiecīgās teritorijas aizsardzī ­
bas plāns.
IX – otrā daļa, b) 
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Komisija vērsīsies pie valstu iestādēm, lai noskaid ­
rotu, vai iespējams atbilstīgā līmenī rīkoties attie ­
cībā uz kopīgajiem pamatkritērijiem nolūkā dife ­
rencēt meža platības, klasificējot tās kā teritorijas 
ar mazu, vidēju un lielu ugunsgrēka izcelšanās 
iespējamību.
IX – otrā daļa, c) 
Komisija patlaban īsteno ieteikumu.
Komisija veic atbilstības pārbaudes dalībvalstīs, lai 
noteiktu, vai segtie izdevumi atbilst noteikumiem. 
Ja pārbaužu laikā konstatē trūkumus, tiek veiktas 
finanšu korekcijas.
Komisijas atbilde 41
Apsvērumi
21 – pirmais ievilkums
Komisija uzskata, ka pašreizējais darbs, ko veic 
Eiropas Komisijas Meža ugunsgrēku ekspertu grupa 
un Mežsaimniecības pastāvīgā komiteja, kas ir 
platforma apspriedēm un informācijas apmaiņai ar 
dalībvalstīm, nodrošina Komisijai atbilstīgu informā ­
ciju par meža ugunsgrēkiem un citām katastrofām, 
tostarp kaitēkļiem un slimībām. Iesniegtajās lauku 
attīstības programmās iekļauta nodaļa ar mežu un 
ekoloģiskās situācijas aprakstu, un šī informācija 
noder programmas priekšlikumu novērtēšanā.
Turklāt Eiropas Mežu informācijas sistēmas ( FISE ) 
mežu traucējumu moduļa ieviešana, kā arī nesen 
pieņemtais paziņojums par ES Meža stratēģiju uzla ­
bos ar mežiem saistīto dabas katastrofu uzraudzību.
21 – otrais ievilkums
Lauku attīstības programmas ietver SWOT  analīzi, 
kas palīdz dalībvalstīm un reģioniem izdarīt stra ­
tēģisku izvēli attiecībā uz prioritātēm, mērķiem 
un pasākumiem, kas iekļaujami programmā, un 
šai analīzei būtu jānodrošina pamats programmas 
uzraudzībai un novērtēšanai.
Kopīga atbilde par 22.–24. punktu
Dalībvalstīs – no Skandināvijas valstu loka līdz pat 
Indijas okeānam (Reinjonas sala, Francija) – pastāv 
ievērojamas bioģeogrāfiskās un ar klimatu saistītas 
atšķirības, tādēļ meža ugunsgrēku klasifikācijai būtu 
jāatspoguļo ugunsgrēka riskam pakļautā reģiona 
raksturīgās pazīmes.
Regulā Nr. 2158/92 noteikts, ka šī klasifikācija jāiero ­
sina dalībvalstīm un jāapstiprina Komisijai.Ievads
01
Komisija uzskata, ka, tā kā mežs pilda vairākas funk ­
cijas un kalpo ekonomiskiem, sociāliem un vides 
mērķiem, sniedzot būtiskus ekosistēmas pakalpo ­
jumus, tā funkcijas nav iespējams pilnībā nošķirt. 
Tādēļ mežsaimniecības pasākumus, kuri paredzēti 
galvenokārt ekonomisko mērķu sasniegšanai, var 
izmantot arī, lai sasniegtu sociālos vai vides mērķus. 
Galvenokārt aizsargājošie intervences pasākumi var 
nodrošināt arī sociālos, ekonomiskos un arī ekolo ­
ģiskos ieguvumus. Mežsaimniecības procesu īpašais 
raksturs būtu jāņem vērā mežsaimniecības pasā ­
kumu izstrādē, pārvaldībā un kontrolē.
04
Izdegušās platības samazināšanās iemesls var būt 
pasākuma īstenošanas laikā atbalstīto meža uguns ­
grēku preventīvo sistēmu veiksmīga ieviešana.
Statistika, iespējams, rāda, ka izdegušās platības 
līmenis patlaban ir vairāk vai mazāk stabils, taču 
tas nenozīmē, ka nepastāv arvien pieaugošs meža 
ugunsgrēku un citu katastrofu risks.
05
Meža ugunsgrēkiem ir arī būtiskas sociāli ekonomis ­
kās sekas – tie ietekmē to personu iztikas līdzekļus, 
kuras atkarīgas no mežiem, kā arī rada traucējumus 
koksnes tirgos, turklāt ugunsgrēkos ir cietušie.
Komisijas atbilde 42
27
Komisija uzskata, ka tās rīcībā ir visaptveroša 
informācija par dabas katastrofu un citu katastro ­
fālu notikumu vēsturisko un plānoto attīstību un 
kaitēkļu un slimību iespējamo izplatību, pateicoties 
FISE  un pētījumiem (piemēram, pētījumam par 
mežu pielāgošanos klimata pārmaiņām5 un citiem 
pētījumiem par postījumiem6). Taču informācija vēl 
nav saskaņota dalībvalstu starpā. Komisija arī ņem 
vērā dalībvalstu lūgumus aktivizēt Eiropas Savie ­
nības Solidaritātes fondu pēc lielām katastrofām, 
kā arī to lūgumus veikt izmaiņas lauku attīstības 
programmās. Turklāt dalībvalstis regulāri informē 
Mežsaimniecības pastāvīgo komiteju par nozīmī ­
giem ārkārtas notikumiem.
28
Komisija patlaban veic darbu saistībā ar Eiropas 
Meža informācijas sistēmas izveidi ( FISE ). Sistēmas 
prototips būs pieejams un tiks prezentēts Mež ­
saimniecības pastāvīgajai komitejai 2014. gada 
decembrī.
29
Komisija uzskata, ka tās zināšanu līmenis par mežus 
ietekmējošo dabas katastrofu veidiem, kā arī par 
katastrofu novēršanas vajadzībām ir atbilstīgs, lai tā 
varētu veikt lauku attīstības programmu analīzi, un 
šīs zināšanas nodrošina tieša saziņa ar dalībvalstīm 
un reģioniem, regulāras ES meža direktoru sanāk­
smes un Mežsaimniecības pastāvīgās komitejas un 
FISE  pašreizējais darbs.
30
Ņemot vērā to, ka nav “vērtīgāko meža platību” 
kopīgas definīcijas, Komisija atbalstītu kāda “prio ­
ritāro darbību satvara” izstrādi attiecībā uz ES 
līdzfinansējumu, kas būtu līdzīgs visās dalībvalstīs 
spēkā esošajam satvaram attiecībā uz  Natura 2000  
teritoriju finansēšanu no dažādiem ES fondiem. 
Atlasē tiktu atspoguļotas dalībvalstu prioritātes, kas 
noteiktas šajā satvarā.
5  Klimata pārmaiņu ietekme uz Eiropas mežiem un pielāgošanās 
iespējas: http://ec.europa.eu/agriculture/analysis/external/
euro_forests/index_en.htm
6 http://ec.europa.eu/environment/forests/studies.htmPašreizējā Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku 
attīstībai (ELFLA) darbības laikā dalībvalstīm nav 
jāierosina Komisijai noteikt teritorijas, kuras pakļau ­
tas dažādiem ugunsgrēka riska līmeņiem. Šādu teri ­
toriju noteikšana ir dalībvalstu kompetencē. Visas 
jaunās dalībvalstis ir Meža ugunsgrēku ekspertu 
grupā un sadarbojas, īstenojot Eiropas Meža uguns ­
grēku informācijas sistēmas ( EFFIS ) pasākumus. 
Tādējādi tiek nodrošināta informācijas par meža 
ugunsgrēkiem pieejamība. Šie noteikumi liecina par 
Komisijas un dalībvalstu kopīgo nodomu arī turp ­
māk nodrošināt, ka meža ugunsgrēku novēršanas 
pasākumi ir pēc iespējas mērķtiecīgāki un saskaņo ­
tāki, ņemot vērā būtiskās dalībvalstu bioģeogrāfisko 
apstākļu atšķirības.
Viens no EFFIS  izveides mērķiem ir iegūt saskaņotu 
informāciju par meža ugunsgrēkiem Eiropā. Šī infor ­
mācija ir būtiska savstarpējās sadarbības pasākumos 
saistībā ar meža ugunsgrēku novēršanu un dzēšanu.
25
Komisijas dienestiem, analizējot lauku attīstības 
programmas, ir zināms dalībvalsts vai reģiona vispā ­
rīgais meža ugunsgrēka risks.
Komisija ir ierosinājusi meža ugunsgrēku riska 
novērtēšanas metodi EFFIS  darbību kontekstā. Taču 
jāveic papildu darbs sadarbībā ar dalībvalstīm, lai 
izstrādātu saskaņotu Eiropas meža ugunsgrēku riska 
karti.
26
Komisija savā apsvērumu vēstulē, kas nosūtīta 
sarunu par lauku attīstības programmu 2014.–
2020. gadam laikā, ir aicinājusi Slovākijas iestādes 
rūpīgi pārskatīt ugunsgrēka riskam pakļauto meža 
platību klasifikācijas metodi. Komisija rūpīgi pārbau ­
dīs, kā Slovākijas iestādes noteiks vajadzības 2014.–
2020. gada periodam, ņemot vērā ilgtermiņa datus 
par ugunsgrēku biežumu un finansējuma samērī ­
gumu ar ugunsgrēku novēršanas pasākumiem.
Komisijas atbilde 43
35
Dalībvalstis kopš 2012. gada pieņem prioritāro dar ­
bību satvaru (PDS) to Natura 2000  tīklu finansēšanai. 
Jaunajā finansēšanas periodā šie prioritāro darbību 
satvari būs noderīgākais instruments prioritāro 
darbību noteikšanai Natura 2000  teritorijās. Komisija 
uzraudzīs, lai attiecībā uz Natura 2000  teritorijām 
ierosinātās darbības atbilstu attiecīgo dalībvalstu 
prioritāro darbību satvaram, taču atbilstīga prio ­
ritāte tiks piešķirta arī darbībām citās ekoloģiski 
vērtīgās teritorijās, piemēram, nacionālajos parkos.
Komisija uzskata, ka mežs pilda vairākas funkci ­
jas un ka vides vērtības būtu skatāmas atbilstīgā 
kontekstā. Tādēļ programmās paredzētajos atlases 
kritērijos būtu jāņem vērā arī citi ilgtspējīgas meža 
apsaimniekošanas aspekti.
Turklāt vairāki Natura 2000  noteikumi attiecas uz 
visiem mežiem Eiropas Savienībā gan Natura 2000  
teritorijās, gan arī ārpus tām.
1. izcēlums
Slovākijas iestādes ir ierosinājušas lauku attīstības 
programmas 2014.–2020. gadam 8.3. un 8.4. apakš ­
pasākuma (mežiem nodarītā postījuma novēršana 
un mežu atjaunošana) atlases kritērijos iekļaut arī 
vides kritēriju.
Attiecībā uz īpašajiem intervences pasākumiem 
Francijā jānorāda, ka to atlase būtu jāveic atbilstīgi 
vietējiem apstākļiem. Ja augsnes virskārta ir sausa 
un smilšaina ar ļoti ierobežotu organiskā materiāla 
saturu, buldozeru izmantošana uzskatāma par pie ­
mērotu risinājumu un var būt ātri veicams pasākums 
izpostīto platību atjaunošanai. Atsevišķās teritorijās 
atkarībā no to īpašajiem bioģeogrāfiskajiem apstāk ­
ļiem nepieciešama ātra rīcība, lai novērstu kaitēkļu 
un slimību izplatību (tai var būt negatīva ietekme 
uz neizpostītiem vai aizsargātiem mežiem), turklāt 
meža ugunsgrēku riska mazināšanai un pārtuksne ­
šošanās novēršanai jāpiešķir augsta prioritāte.Kopīga atbilde par 31.–33. punktu
Viens no vadošās iestādes noteiktajiem kritērijiem 
darbību atlasei ir atbilstība reģionālajam mežsaim ­
niecības plānam, kā arī citiem plānošanas dokumen ­
tiem, kas attiecas uz mežiem. Tas nodrošina izvēlēto 
darbību noteiktu kvalitātes līmeni, un prioritāte tiek 
piešķirta intervences darbībām platībās ar lielāku 
meža ugunsgrēku risku.
Turklāt attiecībā uz meža ugunsgrēku novēršanas 
programmām, kas atbalstītas no Eiropas Savienī ­
bas fondiem kopš 1992. gada, dalībvalstis ir iegu ­
vušas vērā ņemamu pieredzi prioritāro projektu 
noteikšanā.
Reģionu/dalībvalstu līmenī mežu aizsardzības 
plānos iekļauta informācija par to, kā rīkoties meža 
ugunsgrēka un citu postījumu gadījumā. Informā ­
cija par meža ugunsgrēka vietu, apmēru un iemeslu 
pieejama arī NUTS  3 līmeņa teritoriālo vienību admi ­
nistratīvajā līmenī. Komisija pieprasīja, lai jaunajā 
plānošanas periodā lauku attīstības programmās 
novēršanas un aizsardzības vajadzības tiktu apstip ­
rinātas ar mežu aizsardzības plānu.
34
Austrija izveidoja sistēmu projektu atlasei, ko Uzrau ­
dzības komiteja apstiprināja 2014. gada 19. jūnijā. 
Sistēmu veido 3 soļu pieeja, kuras pamatā ir atbil­
stības nosacījumi, kas paredzēti pasākumos, papildu 
valsts tiesību normās un attiecīgā gadījumā arī sīkāk 
izstrādātos kritērijos. Jaunajai sistēmai būtu jāno­
drošina augsts kvalitātes līmenis darbībām, kuras 
atlasītas 2014.–2020. gada plānošanas periodam.
Komisijas atbilde 44
Kopīga atbilde par 39.–41. punktu
Finansējums, kas paredzēts 226. pasākumam, ir 
pieejams visiem mežu veidiem – gan privātajiem, 
gan arī valsts. Lai gan programmas īstenošanas 
laikā valsts mežiem tika piešķirts lielāks finansi­
ālais atbalsts, atšķirības izlīdzinās atbalstīto hektāru 
ziņā. Saskaņā ar Andalūzijas 2013. gada progresa 
ziņojumu 78 % no atbalstītajām meža platībām bija 
privātie meži.
Komisija uzskata, ka dalībvalstu un vadošo iestāžu 
ziņā ir atlasīt labākos projektus, ņemot vērā to soci ­
āli ekonomiskos un ģeogrāfiskos apstākļus, kā arī 
pamatot segto izmaksu aprēķinu atbilstību.
Atbalsts darbietilpīgiem pasākumiem var būt sais ­
tīts ar reljefa īpatnībām (orogrāfiju, vides aspek ­
tiem u. c.) un būtu jāvērtē plašākā lauku attīstības 
kontekstā.
42
Komisija uzskata, ka izdedzināšana kā platību tīrīša ­
nas metode ir ļoti riskanta darbība. To veicot, jāie ­
vēro ļoti stingri administratīvie noteikumi, turklāt 
izdedzināšana nav sociāli pieņemama.
44
Komisija uzskata, ka biežāku un spēcīgāku kar ­
stuma viļņu, kā arī ieilgušā sausuma dēļ (“primārais 
iemesls”), kas, pastāvot konkrētiem nosacījumiem, 
arī var tikt uzskatīti par dabas katastrofām, dažu 
programmu īstenošanas laikā tika ieviesti pasākumi 
pret “sekundārajiem postījumiem” (kaitēkļiem un 
slimībām), novēršot postījumu plašāku izplatību, kas 
rada nopietnas ekoloģiskās un sociāli ekonomiskās 
sekas. Tādēļ var uzskatīt, ka intervences pasākumi, 
ko atbalstīja, īstenojot lauku attīstības pasākumus, 
palīdzēja veiksmīgi sasniegt pasākuma un attiecīgo 
programmu mērķus.37
Meža ceļus, kuri paredzēti ugunsgrēku novēr ­
šanai, var izmantot arī citiem mērķiem. Tiem ir 
būtiska nozīme meža atjaunošanā un postījumu 
negatīvo seku mazināšanā. Turklāt divu veidu ceļu 
būvniecība, proti, ceļu, kas paredzēti meža uguns ­
grēku novēršanai, un citiem mērķiem paredzētu 
ceļu izbūve, būtu neefektīvs un augstu izmaksu 
ieguldījums.
Slovākijā meža ceļus, ko, īstenojot lauku attīstības 
programmas, izbūvēja meža ugunsgrēku novērša ­
nai, efektīvi izmantoja ātru atjaunošanas pasākumu 
īstenošanai pēc vētrām un vējgāzēm. Uzlabotā pie ­
kļuve palīdzēja mazināt turpmāku postījumu risku 
(ugunsgrēki vai kaitēkļu izplatība), turklāt, patei ­
coties atbilstīgai piekļuvei, tika mazināts kaitējums 
augsnei, ļaujot saglabāt organiskās vielas augsnē 
un nodrošinot pozitīvu ietekmi uz floru un augsnes 
faunu.
Nav efektīvu mehānismu meža aizsardzībai no vēja 
vai sniega radītajiem postījumiem. Tādēļ pasākumi 
galvenokārt vērsti uz meža ugunsgrēku novēršanu. 
Preventīvie pasākumi nekad nav piesaistīti nodarīta ­
jiem abiotiskajiem postījumiem, bet gan to novērša ­
nai. Tādēļ publiskā atbalsta daļa pret ugunsgrēkiem 
vērstajās preventīvajās darbībās nevar būt tieši 
saistīta ar ugunsgrēku radīto kaitējumu.
Sk. arī atbildi par 50. punktu.
38
Meža apdraudējumu novērtējumus finansē no Eiro ­
pas Savienības un dalībvalstu līdzekļiem. Austrija 
dažādiem reģioniem piešķir konkrētas summas no 
Eiropas Savienības līdzekļiem (kvotas). Pārējo finan ­
sējuma daļu piešķir no valsts līdzekļiem.
Komisijas atbilde 45
3. izcēlums
Situācija ir atrisināta. Akvitānijā cietušo platību 
identifikācijai tagad izmanto satelīta attēlus. Ikvienu 
cietušo platību pārbauda eksperts, kurš nosaka 
postījumu apmēru, pirms tiek pieprasīta kompensā ­
cija. Pēc tam valsts dienesti izskata pieteikumus un 
izlases veidā veic pārbaudes uz vietas, un tikai pēc 
tam tiek piešķirta kompensācija.
Slovākijas iestādes atzina, ka pieļauta administratīva 
kļūda, un informēja Komisiju, ka attiecīgās iekšējās 
procedūras jau ir atjauninātas.
50
Meža ceļus var izmantot dažādiem mērķiem, proti, 
lai uzlabotu piekļuvi meža ugunsgrēku gadījumā, 
nodrošinātu piekļuvi preventīvu darbību veikšanai 
ugunsgrēku novēršanai, kā arī lai izvestu koksni un 
meža nekoksnes produktus.
Komisija uzskata, ka meža ceļus, ko izbūvē uguns ­
grēku novēršanai, var izmantot arī citiem mērķiem 
ar nosacījumu, ka to sākotnējās funkcijas īstenoša ­
nai netraucē alternatīvā izmantojuma risinājumi.
Sk. arī atbildi par 51. punktu.
51
Meža ceļu izmantošana saimnieciskiem nolūkiem 
netraucē īstenot to funkciju meža ugunsgrēku 
novēršanā. Biomasas retināšana un izvešana ir 
meža ugunsgrēku novēršanas pasākumu būtiska 
daļa. Ceļus izmanto arī, lai pārvadātu koksni nepie ­
ciešamo preventīvo pasākumu īstenošanas laikā. 
Kopumā šo ceļu daudzveidīgais izmantojums palie ­
lina ieguldījumu izmaksu efektivitāti.45
Komisija konstatēja, ka plānošanas periodā Aus ­
trija saskārās ar problēmām, īstenojot 224. un 
225. pasākumu. Neskatoties uz pastāvīgu iedrošinā ­
jumu, šie pasākumi netika veiksmīgi īstenoti. Tādēļ 
Austrija 226. pasākumam apstiprināja arī projek ­
tus, kuru mērķis bija mežsaimniecības potenciāla 
palielināšana.
46
Komisija uzskata, ka, pamatojoties uz pieejamajām 
zināšanām par meža un klimata savstarpējo mij­
iedarbību, meža diversifikācija un dažādu koku sugu 
ieviešana var uzlabot meža spēju pretoties dau ­
dzām slimībām un ugunsgrēkiem, kā arī var uzlabot 
spēju pielāgoties klimata pārmaiņām. Saskaņā ar 
ekspertu atzinumiem mežu aizsardzības plāniem un 
ilgtermiņa mežu apsaimniekošanas stratēģijām vai 
stratēģijām par pielāgošanos klimata pārmaiņām 
diversifikācija būtu jāveic, pirms notiek katastrofas.
47
Tā kā Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes 
(IPCC ) ziņojumā7 ir paredzēta ekstrēmu meteorolo ­
ģisko apstākļu biežuma vai intensitātes palielināša ­
nās, Komisija uzskata, ka šis pasākums ir atbilstīgs, 
lai nodrošinātu savlaicīgu rīcību attiecībā uz iespēja ­
majiem postījumiem nākotnē.
Attiecībā uz dižskābarža koksni jānorāda, ka koksni 
var bojāt ne tikai insekti, bet arī dažādas sēnes, 
radot ievērojamus vērtības zudumus un palielinot 
kaitēkļu un slimību izplatības risku neskartos mežos 
un tādējādi kaitējot ekosistēmām, kas iepriekš biju ­
šas veselas.
Komisija pārbaudīs Revīzijas palātas minēto kon ­
krēto gadījumu.
7  https://www.ipcc.ch/pdf/special ­reports/srex/SREX_FD_SPM_
final.pdf
Komisijas atbilde 46
57
Atbalsts darbietilpīgiem pasākumiem var būt sais ­
tīts ar reljefa īpatnībām (orogrāfiju, vides aspek ­
tiem u. c.) un būtu jāvērtē plašākā lauku attīstības 
kontekstā. Roku darba izmantošana varētu ietvert 
videi draudzīgākas metodes un nodrošināt būtiskus 
sociāli ekonomiskos ieguvumus, kas arī ir viens no 
lauku attīstības politikas mērķiem.
6. izcēlums
Izmaksu līmeņi var atšķirties dažādu ekoģeogrā ­
fisko un ģeoloģisko apstākļu, kā arī citu aspektu dēļ. 
Var būt arī iemesli tam, kādēļ vispār nav iespējams 
izmantot iekārtas vai izmantot dārgākas iekārtas, 
piemēram, nogāzes, apgrūtināta piekļuve, vides 
noteikumi un citi.
58
Komisija ir aicinājusi Slovākijas iestādes lauku 
attīstības programmās 2014.–2020. gadam iekļaut 
izmaksu pamatotības pārbaudes.
60
Dažās teritorijās ir ierobežots skaits pakalpojumu 
sniedzēju, kas var veikt kādus īpašus uzdevumus.
61
Komisija uzskata, ka vadošās iestādes ir atbildīgas 
par atbalsta efektivitātes nodrošināšanu projektu 
līmenī.
Liekā atbalsta sniegšana kā tāda būtu jānovērš, 
nodrošinot, ka ieguldījumi tiek veikti tikai pēc 
tam, kad iesniegts pieteikums atbalsta saņemša ­
nai vai atbalsts piešķirts. Pretējā gadījumā liekā 
atbalsta novērtējums var kļūt samērā subjektīvs 
un radīt nevienlīdzīgu attieksmi pret pieteikumu 
iesniedzējiem.52
Meža ceļu izmantošana saimnieciskiem mērķiem 
nedrīkst traucēt īstenot to funkciju meža uguns ­
grēku novēršanas nolūkā.
53
Komisija uzskata, ka, tā kā vietējie meži, bioģeogrā ­
fiskie, ģeoloģiskie un ekoloģiskie apstākļi Eiropas 
Savienībā būtiski atšķiras, Eiropas Savienības līmeņa 
kritēriju noteikšana attiecībā uz minimālajām pra ­
sībām varētu būt problemātiska. Šādas minimālās 
prasības būtu jānosaka piemērotākajā līmenī.
Turklāt atbilstīga meža ceļu tīkla izveide ne tikai 
veicina meža labāku aizsardzību pret ugunsgrē ­
kiem, bet arī nodrošina meža resursu ilgtspējīgu 
ekonomisko vērtējumu daudzos reģionos. Bieži 
vien tas nepieciešams, lai izvairītos no tā, ka pilnībā 
zūd sociāli ekonomiskā interese par meža platībām, 
kā rezultātā meži tiek pamesti un galu galā rodas 
lielāka ugunsgrēku izcelšanās iespējamība.
54
Komisija uzskata, ka meža ceļu blīvums varētu 
būt lielāks vai mazāks atkarībā no vietējiem bio ­
ģeogrāfiskajiem vai ģeoloģiskajiem apstākļiem. 
Turklāt meža ceļus var izmantot vairāku teritoriju 
un īpašumu vajadzībām un var rasties situācija, ka 
daži meža ceļu posmi atrodas teritorijās, kurās ceļu 
tīkla blīvums ir atbilstīgā līmenī. Komisija aicināja 
Slovākijas iestādes lauku attīstības programmās 
2014.–2020. gadam kā vienu no atlases kritērijiem 
iekļaut ceļu blīvumu teritorijā.
5. izcēlums
Pēdējā plānošanas periodā netika izslēgta iespēja 
piemērot mainīgās atbalsta likmes. Taču jaunajā 
plānošanas periodā mainīgās likmes nav atļautas.
5. izcēlums, 2. piemērs
Sk. atbildi par 57. punktu.
Komisijas atbilde 47
68
Proporcionalitātes nodrošināšanas labad 2007.–
2013. gada VUNS tika iekļauts kopīgu iznākumu 
rādītāju kopums, kas nodrošina lauku attīstības 
programmās iekļautās informācijas apkopošanu 
un salīdzināšanu un kas izstrādāts, lai to piemērotu 
lielākajā daļā gadījumu. Lai atspoguļotu īpatnības, 
dalībvalstis attiecīgā gadījumā var izmantot papildu 
rādītājus.
Rādītājs “atbalstītās platības” attiecībā uz preven ­
tīvām darbībām tiks apkopots 2014.–2020. gada 
VUNS. Tādējādi tiks novērsts 2007.–2013. gada VUNS 
konstatētais trūkums.
69
Novērojumi rāda, ka dažādo darbību sarežģītības 
un esošās krusteniskās saites dēļ daudzos gadī ­
jumos nav nozīmes sadalīt iznākumu rādītājus 
līdz pārāk detalizētam līmenim. Tādēļ Komisija ir 
nolēmusi uzraudzības un novērtēšanas satvarā 
2014.–2020. gadam novērtēt rezultātus attiecīgās 
platības līmenī.
70
Šis rādītājs ir viens no novērtēšanas sistēmas ele ­
mentiem. Jaunā novērtēšanas sistēma būtu jāvērtē 
vispārēji.
71
Komisija ir atzinusi, ka saistībā ar lauku attīstības 
programmām starpposma novērtējumam bija 
ierobežota pievienotā vērtība. Tādēļ prasība veikt 
starpposma novērtējumu 2014.–2020. gada plānoša ­
nas periodā ir atcelta.
72
Sk. atbildes par 69. un 71. punktu.62
Saskaņā ar Regulas 1305/2013 60. panta 2. punktu 
2014.–2020. gada periodā, īstenojot ieguldījumu 
projektus, atbilstīgi var būt tikai tie izdevumi, kas 
radušies pēc tam, kad atbalsta saņēmējs iesniedzis 
pieteikumu. Dalībvalstis var noteikt pat vēlāku 
termiņu, piemēram, dienu, kad noslēgts lēmums par 
atbalsta piešķiršanu.
63
Komisija uzskata, ka atbalsta saņēmēja atbilde būtu 
jāizvērtē padziļināti, lai noskaidrotu, kādos apstāk ­
ļos un cik efektīvi šāds ieguldījums būtu veikts un 
vai vispār būtu iespējams sasniegt sākotnējo mērķi 
bez šajā pasākumā paredzētā atbalsta.
64
Ievērojot atsevišķus ierobežojumus, “attiecināmajos 
hektāros” nolūkā aktivizēt maksājumtiesības var būt 
daži koki, krūmāji vai krūmi.
Šādu koku, krūmāju vai krūmu pārmērīgas izplatības 
ierobežošana var mazināt meža ugunsgrēku risku 
tuvīnajās meža zonās.
Kopīga atbilde par 65.–67 . punktu
Komisija uzskata – tā iemesla dēļ, ka dabiskie 
procesi mežos ir sarežģīti un atsevišķu intervences 
pasākumu izmērāmas sekas var rasties tikai pēc vai ­
rākiem gadiem un desmitgadēm, meža ugunsgrēku 
novēršanas pasākumi būtu skatāmi lauku attīstības 
plašākā kontekstā un ilgtermiņa perspektīvā. Dalīb ­
valstu mežu inventarizācija, ko, iespējams, varētu 
atkārtot reizi 10–20 gados, kā arī citas meža uzrau ­
dzības programmas var nodrošināt informāciju par 
izmaiņām. Mežsaimniecības pasākumus izstrādā un 
īsteno, pamatojoties uz informāciju un pieredzi, kas 
iegūta, ilgstoši, t. i., 100–150 gadu garumā, izman ­
tojot mežu apsaimniekošanas paraugpraksi, un šīs 
zināšanas pārvalda dalībvalstu mežsaimniecības 
institūti un universitātes.
Komisijas atbilde 48
Secinājumi un ieteikumi
76
Komisija uzskata, ka kopumā meža ugunsgrēku 
novēršanas pasākumi palīdzēja sasniegt lauku 
attīstības programmu mērķus. Ir sasniegti konkrēti 
rezultāti, un ir samazinājies ugunsgrēka izcelša ­
nās gadījumu skaits. Turklāt ir gūta pieredze, ko 
izmanto saistībā ar 2014.–2020. gada periodu, jo 
īpaši saistībā ar pasākumu tvērumu un pilnveidotām 
vadlīnijām.
78
Lauku attīstības regula9 paredz, ka preventīvām dar ­
bībām pret ugunsgrēkiem jāattiecas uz teritorijām, 
ko dalībvalstis saskaņā ar saviem mežu aizsardzības 
plāniem ir klasificējušas kā tādas, kurās ir liela vai 
vidēja mežu ugunsgrēku izcelšanās iespējamība. 
Minētie mežu aizsardzības plāni un dalībvalstu 
valsts vai vietējā mēroga meža programmas vai 
līdzvērtīgi instrumenti nodrošina atbilstīgu pamatu 
mērķu un prioritāšu noteikšanai atlases laikā.
Komisija situāciju meža nozarē, tostarp meža uguns ­
grēku novēršanas un uzraudzības aspektus, anali ­
zējusi 2005. gada Komisijas dienestu darba doku ­
mentā, kuru kā pielikumu pievienoja paziņojumam 
par ES Meža stratēģijas īstenošanu. Lauku attīstības 
regulā bija paredzēta prasība, ka mežsaimniecības 
pasākumiem būtu jāveicina Kopienas Meža stratē ­
ģijas īstenošanu. Iepriekš minētā Meža stratēģija 
aptver ilgtspējīgas mežu apsaimniekošanas ekono ­
miskos, vides un sociālos aspektus.
9  Padomes Regula (EK) Nr. 1698/2005.73
Lai gan vidējā izdegusī platība Eiropas Savienībā 
nepalielinās, nereti gada laikā radītie ugunsgrēku 
postījumi koncentrējas tikai dažās valstīs. Šīs valstis 
katru gadu atšķiras (piemēram, Portugāle un 
Spānija 2003. gadā, Portugāle 2005. gadā, Itālija un 
Grieķija 2007. gadā, Spānija 2012. gadā utt.). Atse ­
višķos reģionos karstā un sausā laika un spēcīgo 
vēju dēļ ārkārtīgi augsts ugunsgrēku risks var rasties 
katru gadu. Tādēļ dažas valstis Vidusjūras baseinā 
vai citur Eiropā tuvākajos gados var saskarties ar 
ārkārtīgi augstu ugunsgrēku aktivitāti, ko nosaka 
dominējošie meteoroloģiskie ugunsgrēka risku 
veicinošie apstākļi.
Dalībvalstu līmenī novērotās tendenču atšķirības 
nereti rodas ārkārtīgi augstā ugunsgrēka riska vei ­
cinošo apstākļu dēļ, kas radušies konkrētos gados 
pārbaudītās laika rindas ietvaros, un tas kļūst acīm 
redzams, analizējot datus pa gadiem salīdzinājumā 
ar meteoroloģiskajiem ugunsgrēka riska rādītājiem.8
74
Komisija uzskata, ka iegūta vērā ņemama piere ­
dze saistībā ar preventīvo darbību būtību, tostarp 
zināšanas par to efektivitāti un lietderīgumu katrā 
programmas īstenošanas teritorijā. No Eiropas 
Savienības fondiem atbalstīti daudzi meža uguns ­
grēku novēršanas projekti un programmas, un 
pēdējo 20 gadu laikā veikti vairāki pētījumi un 
īstenoti pētniecības projekti.
8  San­Miguel ­Ayanz, J., Moreno, J.M., Camia, A., “Analysis of large 
fires in European Mediterranean landscapes: Lessons learned 
and perspectives”, Forest Ecology and Management , Nr. 294, 2013, 
11.–22. lpp.
Komisijas atbilde 49
1. ieteikums Komisijai,  
otrais ievilkums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Komisija vērsīsies pie valstu kompetentajām iestā ­
dēm, lai noskaidrotu, vai iespējams atbilstīgā līmenī 
rīkoties attiecībā uz kopīgajiem pamatkritērijiem, lai 
diferencētu meža platības, klasificējot tās kā terito ­
rijas ar mazu, vidēju un lielu ugunsgrēka izcelšanās 
iespējamību.
79
Īstenojot ilgtspējīgu meža apsaimniekošanas praksi, 
meža ceļus (vai citus ieguldījumus), kas būvēti 
galvenokārt, lai novērstu ugunsgrēkus, var izmantot 
arī preventīvām darbībām pret citiem riskiem, kā 
arī atjaunošanas un labošanas darbu veikšanai un 
rekreācijai vai saimnieciskiem nolūkiem. Atbilstīga 
meža ceļu tīkla izveide ne tikai veicina mežu labāku 
aizsardzību pret ugunsgrēkiem, bet arī nodrošina 
meža resursu ilgtspējīgu ekonomisko vērtējumu 
daudzos reģionos. Bieži vien šādas darbības jāveic, 
lai izvairītos no tā, ka pilnībā zūd sociāli ekonomiskā 
interese par meža platībām, kā rezultātā mežs tiek 
pamests un galu galā rodas lielāka ugunsgrēku 
izcelšanās iespējamība.
Attiecībā uz jauno plānošanas periodu ir sagatavots 
vadlīniju kopums, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis/
reģioni izmanto pasākumu pareizi. Turklāt dalībval ­
stīm/reģioniem būs precīzāk jānosaka savas vaja ­
dzības un iemesli, ja tie vēlēsies palielināt savu ceļu 
sistēmu blīvumu.Attiecībā uz jauno plānošanas periodu jānorāda, 
ka Komisija situāciju meža nozarē analizējusi 
2013. gada Komisijas dienestu darba dokumentā, 
kuru kā pielikumu pievienoja Komisijas paziņo ­
jumam Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas 
Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu 
komitejai, – “Jauna ES meža stratēģija mežiem un uz 
koksnes resursiem balstītai rūpniecībai”.10
1. ieteikums dalībvalstīm,  
otrais ievilkums
Komisija uzskata, ka Natura 2000  meži ir nozī ­
mīgas vides vērtības un nodrošina būtiskus un 
daudzveidīgus ekosistēmas pakalpojumus. Tur ­
klāt vairāki noteikumi par Natura 2000  attiecas uz 
visiem mežiem Eiropas Savienībā gan Natura 2000  
teritorijās, gan arī ārpus tām, un šai sakarā ļoti 
būtiska nozīme ir arī mežiem, kuri neatrodas 
Natura 2000  teritorijās.
1. ieteikums Komisijai,  
pirmais ievilkums
Komisija patlaban īsteno ieteikumu.
Nepieciešamība pienācīgi aprakstīt preventīvās dar ­
bības ir paredzēta LAP 2014.–2020. gadam stratēģi ­
jas nodaļā par vajadzību analīzi un dažos gadījumos 
arī partnerības nolīgumu līmenī.
Komisija izskata iesniegtās lauku attīstības program ­
mas un pārbauda intervences loģiku, kā arī nepie ­
ciešamību īstenot preventīvās darbības program ­
mas apstiprināšanas posmā un prasa, lai preventīvo 
darbību pamatā būtu attiecīgās teritorijas aizsardzī ­
bas plāns.
10  COM(2013) 659  final : http://ec.europa.eu/agriculture/forest/
strategy/index_en.htm
Komisijas atbilde 50
Komisija veic atbilstības pārbaudes dalībvalstīs, lai 
noteiktu, vai segtie izdevumi atbilst noteikumiem. 
Ja pārbaužu laikā konstatē trūkumus, tiek veiktas 
finanšu korekcijas.
Pārbaudāmos pasākumus un maksājumu aģentūras 
nosaka, pamatojoties uz risku analīzi. Riska darījumu 
noteikšanā būtiska nozīme ir finansiālajam nozīmī ­
gumam. Tas nozīmē, ka, ja pārbaudāmajā teritorijā 
ir augsti izdevumi, pastāv lielāka iespēja, ka tai 
pievērsīs lielāku uzmanību un pārbaudīs. 226. pasā ­
kumu pārbaudīja 2014. gadā, un to pārbaudīs arī 
2015. gadā.
2. ieteikums Komisijai,  
otrais ievilkums
Komisija patlaban īsteno šo ieteikumu, piemērojot 
tiesisko regulējumu attiecībā uz lauku attīstības 
programmām un papildu vadlīnijas.
Jaunais pasākums aptver plašāku apdraudējumu un 
postījumu kopumu. Attiecībā uz 2014.–2020. gada 
periodu attiecīgā pasākuma apraksts, kas vienlaikus 
ir arī vadlīnijas, ietver sīki izstrādātas prasības un 
precizējumus un kā vadlīnijas var būt arī noderīgs 
instruments dalībvalstīm, lai tās atbilstīgi izstrādātu 
pasākumu.
Dalībvalstu/reģionu uzmanība tika vērsta uz to, ka 
neskaidrību gadījumā saistībā ar pasākumu mērķi ir 
arī citi pasākumi, kas īpaši paredzēti, lai palielinātu 
mežu ekonomisko vērtību.
80
Īstenojot dalītu pārvaldību, Komisija pieņem valstu 
vai reģionu lauku attīstības programmas (LAP), taču 
par atbalsta izmaksu efektivitātes un rentabilitātes 
panākšanu un nodrošināšanu ir atbildīgas dalībvals ­
tis un to vadošās iestādes.2. ieteikums dalībvalstīm,  
pirmais ievilkums
Komisija uzskata, ka jaunā Lauku attīstības regula 
ietver pārskatītu pasākumu saistībā ar mežu aiz ­
sardzību un atjaunošanu. Jaunais pasākums var 
nodrošināt atbalstu darbībām, kuras saistītas ar 
meža ugunsgrēku, dabas katastrofu un katastrofālu 
notikumu radītā postījuma novēršanu un mežu 
atjaunošanu, kā arī atbalstu preventīvām darbībām 
saistībā ar kaitēkļiem un slimībām ar nosacījumu, 
ka attiecīgās katastrofas iespējamība ir pamatota ar 
zinātniskiem pierādījumiem un to ir atzinušas zināt ­
niskas sabiedriskās organizācijas.
2. ieteikums dalībvalstīm,  
trešais ievilkums
Komisija uzskata, ka saistībā ar atbalstītajiem pasā ­
kumiem jau ir pieejami vairāki vides aizsardzības 
pasākumi. Piemēram, Natura 2000  teritorijās aizsar ­
dzības režīms atbilstoši Dzīvotņu direktīvas 6. panta 
2. un 3. punktam garantē, ka ir novērsta ievērojama 
situācijas pasliktināšanās minētajās teritorijās. Citās 
teritorijās negatīvo ietekmi uz vidi palīdz novērst 
ietekmes uz vidi novērtējumi. Visbeidzot attiecībā 
uz visiem pasākumiem, ko līdzfinansē no Eiropas 
Savienības līdzekļiem, kā priekšnoteikumu ES 
līdzfinansējuma piešķiršanai no kompetentajām 
valsts iestādēm var pieprasīt labas vides aizsardzī ­
bas prakses vai ilgtspējīgas mežu apsaimniekošanas 
sertifikātu.
Jaunajā plānošanas periodā atbalsta saņēmēju 
ekoloģiskais sniegums ir būtiskākais aspekts dažādu 
pasākumu īstenošanā.
2. ieteikums Komisijai,  
pirmais ievilkums
Komisija patlaban īsteno ieteikumu.
Komisijas atbilde 51
4. ieteikums Komisijai
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Daži pielāgojumi jau ir ieviesti, piemēram, 
2014.–2020. gadā VUNS tiks iegūts jauns preven ­
tīvo darbību rādītājs “atbalstītā platība”. Tādējādi 
tiks novērsts 2007.–2013. gada VUNS konstatētais 
trūkums.
Lai ātrāk iegūtu vērtīgus novērtējuma rezultātus, 
2019. gadā tiks ieviests pilnveidots ikgadējs īsteno ­
šanas ziņojums. Šis pilnveidotais ikgadējais īsteno ­
šanas ziņojums nodrošina programmas rezultātu 
novērtējumu un attiecīgos gadījumos arī ietekmes 
novērtējumu.Attiecībā uz roku darba izmantošanu iekārtu vietā 
jānorāda, ka reizēm šāda izvēle var būt saistīta ar 
reljefa īpatnībām (orogrāfiju, vides aspektiem u. c.) 
un būtu jāvērtē plašākā lauku attīstības kontekstā.
3. ieteikums dalībvalstīm,  
pirmais ievilkums
Komisija uzskata, ka, programmās piemērojot 
standartizmaksas, dalībvalstis/reģioni nodrošinās, 
ka attiecīgie aprēķini ir atbilstīgi un precīzi un ka tie 
godīgi, taisnīgi un pārbaudāmi veikti iepriekš. Būtu 
jāieceļ neatkarīga iestāde, kas veiktu visu stan ­
dartizmaksu aprēķinus vai apstiprinātu aprēķinu 
atbilstību.
3. ieteikums dalībvalstīm,  
otrais ievilkums
Patlaban tiek izstrādātas un ar dalībvalstīm 
apspriestas vadlīnijas par kontroles pasākumiem 
un sankcijām lauku attīstības jomā. Šā dokumenta 
I pielikumā pievienota dalībvalstīm paredzēta kon ­
trollapa izmaksu pamatotības izvērtēšanai.
81
Jāpanāk labs līdzsvars starp uzraudzības un novēr ­
tēšanas izmaksām un šo pasākumu iespējamajiem 
ieguvumiem. Jo īpaši izvērtējot preventīvos pasāku ­
mus, ir sarežģīti noteikt cēloņsakarību ķēdi. Turklāt 
konkrētu intervences pasākumu efektivitāti mež ­
saimniecības jomā var novērtēt tikai pēc vairākiem 
gadiem vai pat desmitgadēm.
Attiecībā uz 2014.–2020. gada periodu jānorāda, 
ka ir ieviesti uzlabojumi. Piemēram, vienotajā 
uzraudzības un novērtēšanas sistēmā (VUNS) tiks 
iegūts jauns preventīvo darbību rādītājs “atbalstītā 
platība”. Turklāt, lai iegūtu vērtīgus novērtējuma 
rezultātus, 2019. gadā paredzēts sagatavot pilnvei ­
dotu ikgadēju īstenošanas ziņojumu. Sagatavojot šo 
ziņojumu, tiks veikts lauku attīstības programmas 
novērtējums un sniegti pirmie konstatējumi par 
lauku attīstības programmas efektivitāti.

KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
•  Viens eksemplārs: 
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
•  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:  
Eiropas Savienības pārstāvniecībās 
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm), Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis  
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm), ar Europe Direct dienesta starpniecību 
(http://europa.eu/europedirect/index_lv.htm) vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no  
jebkuras vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas  
vai taksofonus).
Maksas izdevumi
• Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
Maksas abonementi•  Ar Eiropas Savienības Publikāciju biroja tirdzniecības aģentu starpniecību  
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_lv.htm).
QJ­AB­14­023­LV­N ISSN 1977 ­5717
Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) 
2007.–2013.  gada periodā sniedza atbalstu mežsaimniecības 
potenciāla atjaunošanai mežos, ko skārušas dabas 
katastrofas un ugunsgrēki, kā arī preventīvām darbībām. 
Palāta revīzijā secina, ka atbalsts nebija pietiekami labi 
pārvaldīts un ka Komisija un dalībvalstis nevarēja pierādīt, 
vai plānotie rezultāti bija sasniegti rentabli.
Preventīvās darbības nebija pietiekami mērķtiecīgas. 
Revīzijā konstatēja darbības, kas nebija piemērotas 
226. pasākuma mērķu sasniegšanai. Finansēto darbību 
rentabilitāte nebija pienācīgi nodrošināta. Visbeidzot, 
ieviestie uzraudzības līdzekļi neļāva Komisijai un 
dalībvalstīm pienācīgi novērtēt pasākuma efektivitāti un 
lietderību.
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA