Vienlaikus ES tirgus ir arī atvērtāks: ES lauksaimniecības pārtikas produktu imports 2017. gadā palielinājās līdz 117 miljardiem EUR (par 51 % vairāk nekā 2007. gadā), bet ES imports no vismazāk attīstītajām valstīm kopš 2007. gada palielinājās par vairāk nekā 75 %, 2017. gadā sasniedzot 3,5 miljardus EUR. Visas pārējās pasaules lielākās tirgotājas, t. i., ASV, Ķīna, Japāna, Krievija un Kanāda, kopā importēja preces no vismazāk attīstītajām valstīm tikai par 3 miljardiem EUR.

KLP ir veiktas vairākas reformas, kas vērstas uz izteiktāku orientāciju uz tirgu, pārejot no atbalsta produktiem (izmantojot cenas) uz atbalstu ražotājiem (sniedzot atbalstu ienākumiem, lielākoties ar atdalītajiem maksājumiem). Šī pāreja samazināja cenu atšķirības starp ES un pasaules tirgus cenām, pakāpeniski palielinot ES konkurētspēju un tirdzniecības rezultātus — attiecība starp ES un pasaules tirgus cenām attiecībā uz galvenajām lauksaimniecības precēm (svērtais vidējais) samazinājās no 140 % 2007. gadā līdz 113 % 2017. gadā.

Šeit būtu lietderīgi brīdināt par tālāk minēto. Darbības rezultātu novērtēšanai politikas ietekme jānošķir no citiem ietekmējošiem faktoriem (kontekstuāli fakti, cita saistīta politika u. c.). Jāizmēra tā saucamā neto ietekme. Parasti to veic ar novērtējumu palīdzību. Šajā posmā novērtējumu sagatavošanai ir pieejams ierobežots informācijas apjoms, jo nesenākā KLP reforma tika īstenota tikai 2015. gadā. Kavējas arī ietekmes (un konteksta) rādītāju nodrošināšana. Vairākiem rādītājiem jaunākie dati ir par 2012. vai 2013. gadu, kas ir pirms KLP 2013. gada reformas īstenošanas. Visbeidzot, dažiem ietekmes rādītājiem ir nepieciešams ilgāks laiks, lai uzrādītu ietekmi, kā rezultātā tiek apgrūtināta KLP ietekmes aprēķināšana.

Pirmā pīlāra iznākuma rādītāji ir pieejami lauksaimniecības tirgus pārvaldības un uzraudzības informācijas sistēmā (Information System for Agricultural Market Management and Monitoring — ISAMM), Noskaidrošanas revīzijas izsekošanas sistēmā (Clearance Audit Trail System — CATS) un lauksaimniecības kompensāciju izdevumu informācijas sistēmā (Agriculture Refund Expenditure — AGREX). Dati ir pieejami par 2015., 2016. un daļēji arī par 2017. gadu.

Dažos pēdējos gados gūtā pieredze rāda, ka vajadzības gadījumā tirgus pasākumi ir pieejami un var tikt īstenoti cenu krituma apturēšanai. Reaģējot uz importa aizliegumu, ko noteica Krievija 2014. gadā, tika ieviesti tādi ārkārtas pasākumi kā privātās uzglabāšanas atbalsts un izņemšana.

Lauksaimniecības ienākumi

Viens no KLP galvenajiem mērķiem ir veicināt lauku saimniecību ienākumus un ierobežot to mainību. Viens no galvenajiem lauku saimniecību atbalsta instrumentiem ir tiešie maksājumi, un vairums no tiem ir atdalīti no faktiskās ražošanas.

Vidējie tiešie maksājumi vienam saņēmējam 2016. gadā bija gandrīz 6200 EUR, veidojot 44 % no ES-28 lauksaimniecības uzņēmējdarbības ienākumiem, taču sadalījums pēc lauku saimniecību veidiem un lieluma bija atšķirīgs. Dažās nozarēs (liellopu gaļa, aitas, olīvas) un zonās (apgabali, kuros ir dabas ierobežojumi) tiešie maksājumi veidoja pat vēl lielāku daļu no ieņēmumiem, palīdzot lauku saimniecībām saglabāt uzņēmējdarbību visā ES teritorijā un tādējādi atbalstot lauku vitalitāti. Taču lauksaimniecības ienākumi šajās nozarēs un zonās joprojām nesasniedz ES vidējo rādītāju. Nozarēs ar augstu cenu svārstīgumu tiešie maksājumi palīdz lauksaimniekiem veiksmīgāk pārvarēt cenu krišanos. Nesenā Pasaules Bankas ziņojumā ir secināts, ka KLP sniedz efektīvu atbalstu lauksaimniecību ienākumiem un palīdz mazināt atšķirību starp lauksaimniecības ienākumiem un citās ekonomikas nozarēs saņemtajām darba samaksām .

2013. gada KLP reformā ir arī piedāvāti vairāki riska pārvaldības instrumenti: apdrošināšanas prēmijas, kopieguldījumu fondi un nesen ieviestais ienākumu stabilizācijas instruments. Ņemot vērā šo instrumentu ierobežoto apguvi (2016. gadā tikai 0,5 % lauku saimniecību piedalījās ES riska pārvaldības sistēmās), dažas izmaiņas tika ierosinātas tā saucamajā Omnibus regulā . Nesenā pētījumā par riska pārvaldību ES lauksaimniecībā ir konstatēts, ka Eiropas lauksaimnieki aizvien vairāk tiek pakļauti riskiem, bet riska pārvaldības instrumenti nav pietiekami pieejami. Apdrošināšana joprojām ir visbiežāk izmantotais instruments, bet kopieguldījumu fondu pieejamība un apguve ir ierobežotākas .

Lauksaimniecības ražīgums

Lauksaimniecības ražīgums, kas izteikts kā kopējā faktoru produktivitāte, pieaug pastāvīgi, bet lēni (0,7 % pieaugums gadā pēdējo piecu gadu laikā), un darba ražīguma pieaugums lielākoties veicina produktivitātes pieaugumu.

KLP atdalītie maksājumi un atbalsts lauku attīstībai tiek pozitīvi asociēti ar lauksaimniecības ražīguma pieaugumu uz vienu darbinieku (pretēji saistītajam atbalstam). KLP maksājumi palielina lauksaimnieku iespējas saņemt kredītus un samazina riska darījumu skaitu, tādējādi ļaujot viņiem ieguldīt vairāk.

Inovācija ir svarīgs faktors, kas nosaka ražīguma pieaugumu ilgtermiņā. Inovācijas apguves paātrināšanai Komisija 2012. gadā uzsāka Eiropas inovāciju partnerību lauksaimniecības ražīgumam un ilgtspējai (sk. 3.4. punktu).

Ilgtspējīga dabas resursu apsaimniekošana un klimata politika

KLP daudzējādi sniedz ieguldījumu ilgtspējīgā dabas resursu apsaimniekošanā un klimata politikā, izmantojot dažādu KLP pasākumu apvienoto ietekmi, tostarp savstarpējo atbilstību (90 % izmantotās lauksaimniecības zemes platības (ILZP)), tiešos maksājumus (zaļināšana 77 % ILZP ) un pasākumus lauku attīstībai, kas vērsti uz konkrētu vides mērķu īstenošanu, kopā ar atbalstu konsultācijām lauku saimniecībām un Eiropas inovācijas partnerības (EIP) un tās darba grupu novatoriskajām darbībām.

Lauksaimniecības ražošana ietekmē vidi, taču jāņem vērā arī citi faktori. Tā kā jaunākie dati par vides rādītājiem ir nepietiekami un vides ietekme bieži vien ir ilgtermiņa process, ir sarežģīti konstatēt tiešu saistību starp KLP intervenci un tās faktisko ietekmi uz vidi. Lauksaimniecības SEG emisijas kopš 1990. gada ir mazinājušās par vairāk nekā 20 %, 2016. gadā veidojot 12 % no ES kopējām SEG emisijām, jo samazinājās dislāpekļa oksīda emisijas no lauksaimniecības augsnes pārvaldības (galvenokārt pateicoties retākai slāpekļa minerālmēslojuma lietošanai) un zarnu fermentācijas emisijas vispārējā lauksaimniecības dzīvnieku skaita samazinājuma dēļ. Taču pēdējo 10 gadu laikā samazinājuma rādītājs ir izlīdzinājies, un tagad emisiju apjoms svārstās ap 490 miljoniem t CO2 ekvivalenta. Pretēji vispārpieņemtajam uzskatam, emisiju no zālājiem un aramzemes līmenis joprojām ir pozitīvs, tomēr tam tiek novērota tendence mazināties (samazinājums par 15 % no 2006. gada līdz 2016. gadam). Galvenie iemesli tam ir zemes pārveidošana un pievēršanās aramzemes un zālāju pārvaldības praksei, tomēr var novērot lielas atšķirības starp dalībvalstīm. Pēdējo divu gadu laikā ir palielinājušās amonjaka emisijas no lauksaimniecības (pieaugums par 10 %). Šie vides rādītāji liecina, ka vides problēmas joprojām ir aktuālas un turpmākajai KLP jāsniedz lielāks ieguldījums to risināšanā.

Tiešo maksājumu trīs zaļināšanas prasību mērķis ir padarīt KLP efektīvāku tās ar vidi un klimatu saistīto mērķu īstenošanā un nodrošināt ES lauksaimniecības ilgtspēju ilgtermiņā:

1) ekoloģiski nozīmīgas platības, kuru primārais mērķis ir aizsargāt un uzlabot bioloģisko daudzveidību lauku saimniecībās;

2) ilggadīgo zālāju uzturēšana, lai nodrošinātu oglekļa dioksīda piesaisti, bioloģisko daudzveidību un augsnes kvalitāti un aizsardzību pret augsnes eroziju;

3) kultūraugu dažādošana, kuras primārais mērķis ir uzlabot augsnes kvalitāti.

Tomēr zaļināšana tiek kritizēta par tās radīto papildu slogu lauksaimniekiem un administratīvajām struktūrām, salīdzinot ar iznākumu, ko tā rada videi. Nesenā maksājumu par klimatam un videi labvēlīgu lauksaimniecības praksi novērtējumā ir apstiprināts, ka dalībvalstu un lauksaimnieku pašlaik īstenotā zaļināšana var tikt uzlabota veiksmīgākai tās mērķu sasniegšanai.

Attiecībā uz pasākumiem lauku attīstībai līgumi, kuri atbalsta bioloģisko daudzveidību un/vai ainavas, aptver 13 % ILZP, ar ūdens pārvaldības uzlabošanu saistītie līgumi — 9 % ILZP, ar augsnes erozijas novēršanu un augsnes pārvaldību saistītie līgumi — arī 9 % ILZP, bet līgumi ar mērķi samazināt SEG un/vai amonjaka emisijas aptver 1 % ILZP. Turklāt 7 % ILZP ir bioloģiskās lauksaimniecības. Dalībvalstu veiktā ietekmes izteikšana skaitļos ir ierobežota, jo, kā tās informē, 2016. gadā sagatavotajos novērtējumos “bija pāragri novērot lauku attīstības programmu ietekmi uz vides ietekmes rādītāju vērtībām” .

KLP reformā noteikts, ka dalībvalstīm jārezervē vismaz 30 % no II pīlāra līdzekļiem klimata pārmaiņu mazināšanas un ar vidi saistīto problēmu risināšanas pasākumiem . 2016. gadā dalībvalstis krietni pārsniedza šo saistību prasības radušos izdevumu ziņā, ES vidējam rādītājam sasniedzot 67 %, un šī mērķa īstenošanā vislielāko ieguldījumu sniedza apgabali, kuros ir dabas vai citi īpaši ierobežojumi (30 %), un agrovides un klimata pasākumi (18 %).

Papildus šīm KLP konkrētajām saistībām dalībvalstu līmenī Padome un Eiropas Parlaments vienojās, ka ES budžetā laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam vismaz 20 % jātērē rīcībai klimata politikas jomā kopā ar iemaksām no citiem politikas veidiem . Centienos sasniegt šo mērķi KLP ir būtiska nozīme. Pamatojoties uz šim plānošanas periodam noteikto klimata izsekošanas metodiku atbilstoši ESAO metodoloģijai “Rio politikas rādītāji”, aprēķinātais KLP ieguldījums klimata pārmaiņu mazināšanā veido 26 %, t. i., 102,8 miljardus EUR.