Līdz ar to ir bijuši aicinājumi ES iedarbīgāk izmantot vīzu politiku ES sadarbībā ar trešām valstīm, jo īpaši migrācijas pārvaldības jomā. Eiropadome 2017. gada jūnijā aicināja pēc vajadzības no jauna izvērtēt vīzu politiku attiecībā uz trešām valstīm. Tādējādi būtu iespējams panākt reālu progresu atgriešanas un atpakaļuzņemšanas politikas jomā, vienlaikus ņemot vērā Savienības vispārējās attiecības ar konkrētām trešām valstīm. Tā kā Vīzu kodekss netika izveidots izmantošanai sviras efekta nolūkos attiecībā uz trešām valstīm, bet gan drīzāk kā līdzeklis vīzu izsniegšanas procedūru standartizēšanai, tas nav pilnībā piemērots jaunajai politiskajai situācijai. Komisija savā 2017. gada septembra Paziņojumā par Eiropas programmas migrācijas joma īstenošanu atzina jauno realitāti un konstatēja, ka “būtu jāpārskata daži vīzu izsniegšanas noteikumi (piemēram, kas attiecas uz vīzām ar ilgu derīguma termiņu un vīzas nodevām), lai nodrošinātu, ka šiem noteikumiem ir nozīme mūsu atpakaļuzņemšanas politikā”. Detalizētas iespējas attiecībā uz tiesību aktu īstenošanu ir izskatītas pievienotajā ietekmes novērtējumā.

Šo priekšlikumu pamato ietekmes novērtējums, kurā uzmanības centrā ir izvirzītas trīs galvenās problēmu jomas. Pārējie elementi, kas ir saistīti ar vīzu procedūru atvieglošanu vai spēkā esošo noteikumu precizēšanu un racionalizēšanu, ir pārņemti no 2014. gada pārstrādāšanas priekšlikuma. Lielākā daļa no tiem attiecas uz procedūras jautājumiem, kas sniedz ierobežotas iespējas apsvērt atšķirīgus politikas risinājumus, un tāpēc ietekmes novērtējumā nav sīkāk apskatīti.

Vēlamais risinājums ir mērķorientēti negatīvi stimuli. Negatīvi pasākumi vīzu jomā, šķiet, būtu visiedarbīgākie, lai panāktu pārmaiņas no trešo valstu valdību puses attiecībā uz sadarbību ar dalībvalstīm neatbilstīgu migrantu atpakaļuzņemšanā, kaut gan, lai gūtu pilnīgus panākumus, varētu nākties tos apvienot ar pasākumiem citās politikas jomās. Tai pašā laikā elastīga pieeja, to vispirms piemērojot attiecīgās valsts valdības amatpersonām vai visai sabiedrībai kopumā, ir vispiemērotākā un samērīgākā pieeja, un tā vismazāk negatīvi ietekmēs ceļojumus, ekonomikas nozares un ES pozīciju un reputāciju.

–risinājums 3 C: negatīvi stimuli vīzu politikas jomā, paredzot dažādus variantus (maksimālas ietekmes pieeja ar mērķi jau no paša sākuma to piemērot visiem pasu turētajiem vai mērķorientēta pieeja divos posmos: diplomātisko un dienesta pasu turētājiem, vēlāk — parasto pasu turētājiem).

Vēlamais risinājums ir mērens kopējās vīzas nodevas palielinājums līdz EUR 80. Tas nav pats efektīvākais risinājums, jo lielāks nodevas palielinājums acīmredzami radītu lielākus finanšu resursus. Tomēr tā rezultātā stabili palielinātos dalībvalstu ieņēmumi (+26 %) un līdz ar to arī atbalsts vīzu apstrādes integritātei un Šengenas zonas drošībai. Tai pašā laikā mērens nodevas palielinājums (EUR 20) neietekmēs lielāko daļu vīzas pieteikumu iesniedzēju, jo tas nebūs noteicošais faktors salīdzinājumā ar aviobiļetēm uz Eiropu un citiem ar ceļojumu saistītiem izdevumiem. Negatīvā ietekme uz ceļotāju paradumiem un tādējādi uz ES tūrisma un ceļojumu nozari būs minimāla. Salīdzinot starptautiskā mērogā, nodeva joprojām būs salīdzinoši maza un līdz ar to konkurētspējīga.

–risinājums 1 C: kopējās vīzas nodevas palielināšana, nosakot dažādus variantus: EUR 80, EUR 100, EUR 120 vai EUR 80 par vīzu, kuras derīguma termiņš nepārsniedz 6 mēnešus, un EUR 120 par vairākkārtējas ieceļošanas vīzu, kuras derīguma termiņš ir no viena līdz pieciem gadiem.

–Panta 4. punktu groza, lai precizētu noteikumus par to, kas var iesniegt pieteikumu pieteikuma iesniedzēja vārdā, un sniedz norādi uz profesionālām, kultūras, sporta vai izglītības apvienībām vai iestādēm, tās nošķirot no komerciāliem starpniekiem.

–Panta 4. punktu groza, lai ņemtu vērā to, ka tiek svītrota iespēja, ka pārstāvētā dalībvalsts var pieprasīt, lai to iesaista lietās, ko izskata pārstāvības kārtībā.

–Iekļauj jaunu 2.a punktu, lai ļautu novirzīties no 2. punkta gadījumos, kad pastāv pamatotas šaubas par to, vai pieteikuma iesniedzējs atbildīs ieceļošanas noteikumiem visā vīzas derīguma termiņa laikā.

–Panta 3. punktu aizstāj, norādot prasību, ka dalībvalstīm ir jāsniedz detalizēta informācija par pārsūdzības procedūrām un jānodrošina, ka ar šādām procedūrām tiek garantētas tiesības iesniegt apelācijas prasību (sal. Tiesas nolēmumu lietā C- 403/16).

–Panta 4. punktu svītro, jo ir svītrota prasība, ka pārstāvošā dalībvalsts dažus gadījumus nodod izskatīšanai pārstāvētajā dalībvalstī.

36. pants —Vīzas, ko pie ārējām robežām izsniedz jūrniekiem tranzītā

–Panta 2. punktu svītro.

–Iekļauj 3. punktu, lai pilnvarotu Komisiju pieņemt praktiskas norādes par to, kā pie robežām izsniegt vīzas jūrniekiem.

36.a pants — Vīzas, kurām piesakās pie ārējām robežām saskaņā ar īpašu shēmu

–Atkāpjoties no vispārējiem noteikumiem par vīzu izsniegšanu pie ārējās robežas, iekļauj jaunus noteikumus, lai veicinātu īstermiņa tūrismu (apmeklējumi, kuru ilgums nepārsniedz 7 dienas). Dalībvalstis drīkstēs izsniegt vīzas pie ārējās robežas saskaņā ar īpašu shēmu, ievērojot stingrus kritērijus un paziņojot un publicējot ar tās organizatorisko kārtību saistīto informāciju. Sīki izstrādāti noteikumi paredz aizsardzības pasākumus, lai samazinātu neatbilstīgu migrāciju un drošības riskus, jo īpaši, šādu shēmu darbības ilgumu ierobežojot uz četriem mēnešiem un to piemērošanas jomu attiecinot tikai uz tās valsts valstspiederīgajiem, kura piekļaujas sauszemes robežas robežšķērsošanas vietai, vai tās valsts valstspiederīgajiem, no kuras ir tieša prāmju satiksme uz jūras robežas robežšķērsošanas vietu. Īpaši apmācītam personālam atbilstošās struktūrās pilnībā jāpārbauda atbilstība visiem ieceļošanas nosacījumiem. Izsniegtā vīza ir derīga tikai vienreizējai ieceļošanai vīzu izsniegušajā dalībvalstī un ne ilgāk kā septiņas dienas. Shēmas var piemērot tikai to trešo valstu valstspiederīgajiem, ar kurām ir noslēgts atpakaļuzņemšanas nolīgums un attiecībā uz kurām nav sākts piemērot 25.a pantā minēto mehānismu.

37. pants — Vīzu daļu darba organizēšana

–Panta 3. punktu groza, lai būtu iespējama elektroniskā arhivēšana un lai samazinātu minimālo arhivēšanas ilgumu.

38. pants — Resursi pieteikumu izskatīšanai un konsulātu pārraudzībai

–Iekļauj jaunu 1.a punktu, lai nodrošinātu vīzu apstrādes procedūras pilnīgu integritāti un pienācīgu pārraudzību.

40. pants — Konsulārā organizācija un sadarbība

–Iekļauj elastīgākus noteikumus, kas dalībvalstīm ļauj optimizēt savu resursu izmantošanu, pastiprināt konsulāro pārstāvību un attīstīt sadarbību.

–Panta 1. punkta otrais teikums ir novecojis, jo pieteikumu iesniegšana konsulātos vairs nav pamatprincips, un tāpēc to svītro.

–Panta 2. punkta b) apakšpunkta formulējumu maina, jo svītro bijušo 41. pantu un atsakās no ārpakalpojumu izmantošanas “galējas nepieciešamības gadījumā”.