Tādējādi tas palīdzēs sasniegt ES vispārējos mērķus klimata, vides un enerģētikas jomā, vienlaikus atbalstot ekonomikas izaugsmi, darbvietu radīšanu un sociālo iekļaušanu. Pagarinot materiālu kalpošanas laiku, nodrošinot, ka to vērtība tiek saglabāta pēc iespējas ilgāk, un sekmējot reciklētā materiāla satura izmantošanu produktos, tiks veicināta ekonomiskās attīstības atsaistīšana no dabas resursu izmantošanas un materiālās atkarības mazināšana, tādējādi veicinot ES atvērto stratēģisko autonomiju un noturību. Vairāki nesenie notikumi ir atgādinājuši mums par globālo piegādes ķēžu iespējamo neaizsargātību.

Produktiem ir būtiska nozīme ES iedzīvotāju dzīvē, un mums piedāvāto produktu skaits, klāsts un daudzveidība pastāvīgi pieaug. Līdz ar pēdējās desmitgadēs notikušo tehnoloģisko lēcienu ir palielinājusies arī mūsu atkarība no tiem: sākot no IKT produktiem, kas nodrošināja mūsu sakarus Covid-19 krīzes laikā, līdz pat mēbelēm un ierīcēm, kas ikdienā palīdz uzturēt mūsu mājokļus. Būtiska nozīme ir produktu brīvai apritei, lai nodrošinātu iekšējā tirgus darbību, kas joprojām ir ES uzņēmumu konkurētspējas un patērētāju izvēles pamats.

Šīs regulas galvenie mērķi ir samazināt produktu aprites cikla negatīvo vidisko ietekmi un uzlabot iekšējā tirgus darbību. Šie mērķi ir vērsti uz ietekmes novērtējumā analizēto problēmu un to cēloņu risināšanu. Tie atspoguļo faktu, ka iekšējā tirgū ir pieejami produkti, kas rada nevajadzīgu negatīvu vidisko ietekmi. Šī regula arī veicina ES rūpniecības politikas mērķu sasniegšanu, proti, palielināt ilgtspējīgu preču piedāvājumu un pieprasījumu pēc tām, nodrošināt ilgtspējīgu ražošanu un vienlīdzīgus konkurences apstākļus iekšējā tirgū pārdotajiem produktiem. Rūpniecībā ir vajadzīgas visās nozarēs piemērojamas saskaņotas prasības, efektīvi līdzekļi to ievērošanai, pienācīga izpilde, pastiprināta tirgus uzraudzība un muitas kontrole, kas tiek īstenota, pamatojoties uz riska analīzi.

Priekšlikums ir izstrādāts kā elastīgs satvars, kas nodrošina proporcionalitāti. Šā iemesla dēļ tas nenosaka nekādus prasību kritērijus vai mērķrādītājus, ja vien tie nav pamatoti, ņemot vērā iepriekšēju novērtējumu. Lai nodrošinātu proporcionalitāti, katra atsevišķa prasība būs jāpamato pirms tās piemērošanas kādai produktu grupai. Nosakot prasības, kritērijus vai mērķrādītājus precīzi definētu produktu grupu līmenī, būs iespējams rūpīgi novērtēt ietekmi. Tas ļaus Komisijai ņemt vērā pievienoto vērtību un proporcionalitāti, nosakot prasības, mērķrādītājus vai kritērijus atkarībā no produktu raksturīgajām īpašībām, to ražošanas procesiem un tirgus situācijas.

Ar rezultativitātes pārbaudi nosaka, vai rīcība ES līmenī ir rezultatīvāka nekā rīcība valsts līmenī. Ņemot vērā šo pārbaudi, tikai ES līmeņa rīcība var noteikt saskaņotas prasības attiecībā uz produktiem un informācijas prasības par ilgtspējas aspektiem, kas piemērojamas visā ES, nodrošinot preču brīvu apriti un sniedzot patērētājiem relevantu un uzticamu informāciju par produktu ilgtspējas sniegumu un aprites iezīmēm neatkarīgi no tā, kurā dalībvalstī tie ir iegādāti. Prasību noteikšana ES līmenī sniedz nepārprotamu pievienoto vērtību, jo tādējādi tiks izveidots saskaņots un labi funkcionējošs iekšējais tirgus visās dalībvalstīs un tiks nodrošināti vienlīdzīgi konkurences apstākļi uzņēmumiem, kas darbojas iekšējā tirgū. Ar ES līmenī noteiktām saskaņotām obligātajām un informācijas prasībām visās dalībvalstīs tiks veicināti ilgtspējīgi produkti un aprites prakse, radot lielāku un efektīvāku tirgu un līdz ar to arī lielākus stimulus nozarei tos attīstīt. Visbeidzot, iekšējā tirgus lielums nodrošina kritisko masu, kas ļauj ES veicināt produktu ilgtspēju un ietekmēt produktu izstrādi un vērtības ķēdes pārvaldību visā pasaulē.

Aprites ekonomikas rīcības plāna (AERP) mērķis cita starpā ir stimulēt klimatneitrālu un ilgtspējīgu produktu vadošo tirgu attīstību ES un ārpus tās. Lai to panāktu, ar to izveidots ilgtspējīgu produktu rīcībpolitikas satvars, kas ietver pasākumus trīs plašās jomās: ilgtspējīgu produktu izstrādes veicināšana, patērētāju un publiskā iepirkuma veicēju iespēcināšana un apritīguma veicināšana ražošanas procesos.

Komisija noslēdza līgumu ar ārējiem ekspertiem par pētījuma veikšanu, lai to izmantotu šim priekšlikumam pievienotajā ietekmes novērtējumā. Šis pētījums sniedza daļu no datiem, kas bija pamatā minētajā dokumentā izklāstīto politikas risinājumu analīzei un kas savukārt tika izmantoti šajā priekšlikumā iekļauto pasākumu izstrādē. Ārējie eksperti dažādajos pētījuma posmos strādāja ciešā sadarbībā ar Komisiju.

–laikposmā no 2024. līdz 2027. gadam sagatavot un pieņemt maksimāli 18 jaunus deleģētos aktus; laikposmā no 2028. līdz 2030. gadam tiks pieņemti arī 12 jauni deleģētie akti, kas ietekmēs personālu un budžetu 2025.–2027. gadā;

Lai gan MVU norādīja, ka daži no pasākumiem ietekmes novērtējumā noteikto politikas risinājumu vēlamajā kombinācijā var radīt zināmu negatīvu ietekmi, daudzi arī pauda pārliecību, ka to var kompensēt un laika gaitā radīt pievienoto vērtību (sakarā ar samazinātiem izdevumiem materiāliem, lielāku klientu lojalitāti, labāku piekļuvi videi nekaitīgāku produktu tirgum, ieguvumiem reputācijas jomā u. c.). Turklāt Komisija ir īpaši izskatījusi veidus, kā mazināt negatīvo ietekmi uz MVU. Tie ir sīki izklāstīti pievienotā ietekmes novērtējuma 19. pielikumā un konkrētos šā priekšlikuma noteikumos.

Paredzētās satvara uzbūves dēļ precīzas izmaksas, kas izriet no prasībām, ir grūti precīzi novērtēt. Lielākā daļa no tām radīsies tikai otrajā posmā pēc sekundāro tiesību aktu stāšanās spēkā.

Regulas 13. pantā ir iekļauti noteikumi, kas precizē, kas no muitas dienestiem tiek gaidīts saistībā ar produkta pasi un kādai informācijai tiem jābūt pieejamai, lai atvieglotu to darbu.

Regulas 7. pantā galvenā uzmanība pievērsta informācijas prasībām. Tajā noteikts, ka minētajās prasībās vienmēr iekļauj prasības, kas saistītas ar produkta pasi, un prasības, kas saistītas ar tādām vielām, kas rada bažas. Pantā sīkāk izklāstīta cita veida informācija, ko var sniegt, piemēram, informācija par produkta sniegumu vai informācija patērētājiem par to, kā produktu uzstādīt vai lietot. Lai atvieglotu produktu salīdzināšanu, šo informāciju var sniegt, piemēram, norādot snieguma klasi no A līdz G.

Regulas 2. pantā ir sniegtas šajā regulā piemērojamās definīcijas. Vairākas no šīm definīcijām ir pārņemtas no jaunā tiesiskā regulējuma (Regulas (EK) Nr. 765/2008 un Lēmuma 768/2008/EK), no atceltās Ekodizaina direktīvas vai no spēkā esošajiem Savienības vides tiesību aktiem (piemēram, Atkritumu pamatdirektīvas). Ir ieviesta virkne jaunu definīciju, piemēram, attiecībā uz noteikumiem par produkta pasi un nerealizēto patēriņa produktu iznīcināšanu.

Regulas 64. pantā ir noteikta Savienības drošības procedūra, kas jāizmanto, ja dalībvalsts vai Komisija nepiekrīt valsts līmenī veiktam pasākumam saskaņā ar 63. pantā izklāstīto drošības procedūru. Pēc apspriešanās Komisija pieņems īstenošanas aktu, lemjot, vai pasākums ir vai nav pamatots. Pēc tā pieņemšanas visām dalībvalstīm ir jānodrošina, lai neatbilstīgais produkts tiktu izņemts no to tirgus.

(3)Eiropas industriālajā stratēģijā ir noteikts Savienības visaptverošais mērķis veicināt “divējādo pārkārtošanos” uz klimatneitralitāti un digitālo līderību. Tas sasaucas ar Eiropas zaļā kursa iniciatīvu, uzsverot, ka Eiropas rūpniecībai ir jāuzņemas vadošā loma šajā jomā, samazinot tās oglekļa un izejvielu izmantojuma pēdu un integrējot apritīguma principus visā ekonomikā, kā arī uzsver nepieciešamību atteikties no tradicionālajiem modeļiem un radikāli mainīt veidu, kā mēs konstruējam, ražojam, lietojam un likvidējam produktus. 2021. gada Industriālās stratēģijas atjauninājumā ir pastiprināti 2020. gada stratēģijas galvenie vēstījumi un likts uzsvars uz Covid-19 krīzes laikā gūtajām atziņām, to skaitā nepieciešamību veicināt noturību.

(2)Lai paātrinātu pārkārtošanos uz aprites ekonomikas modeli, Komisija savā aprites ekonomikas rīcības plānā (AERP) izstrādāja tālejošu programmu tīrākai un konkurētspējīgākai Eiropai ar mērķi padarīt tiesisko regulējumu pielāgotu ilgtspējīgas nākotnes prasībām. Kā izklāstīts šajā plānā, pašlaik nav visaptveroša prasību kopuma, kas nodrošinātu, ka visi Savienības tirgū laistie produkti kļūst arvien ilgtspējīgāki un atbilst apritīguma principiem. It īpaši produktu izstrāde nepietiekami veicina ilgtspēju visa aprites cikla laikā. Tāpēc produkti tiek bieži nomainīti, un tas ietver būtisku enerģijas un resursu patēriņu, lai saražotu un izplatītu jaunus produktus un iznīcinātu vecos produktus. Ekonomikas operatoriem un iedzīvotājiem joprojām ir pārāk grūti veikt ilgtspējīgas izvēles saistībā ar produktiem, jo pietrūkst relevantas informācijas un cenas ziņā pieejamu iespēju to darīt. Tā rezultātā tiek zaudētas iespējas ilgtspējai un vērtības saglabāšanas darbībām, tiek ierobežots pieprasījums pēc otrreizējiem materiāliem un likti šķēršļi aprites uzņēmējdarbības modeļu pieņemšanai.

(24)Ja deleģētajos aktos ir iekļautas informācijas prasības, tajos papildus var noteikt snieguma klases attiecībā uz vienu vai vairākiem relevantajiem produkta parametriem, lai atvieglotu produktu salīdzināšanu, pamatojoties uz šo parametru. Snieguma klasēm būtu jāļauj veikt produktu diferenciāciju, pamatojoties uz to relatīvo ilgtspēju, un tās varētu izmantot gan patērētāji, gan publiskās iestādes. To mērķis ir virzīt tirgu uz ilgtspējīgākiem produktiem.

(23)Lai uzlabotu produktu vidisko ilgtspēju, informācijas prasībām būtu jāattiecas uz izvēlētu produkta parametru, kas relevants produkta aspektam, piemēram, produkta vidiskā pēda vai tā ilgizturība. Tās var noteikt ražotājam pienākumu darīt pieejamu informāciju par produkta sniegumu izvēlētajā produkta parametrā vai citu informāciju, kas var ietekmēt to, kā ar produktu rīkojas puses, kas nav ražotājs, lai uzlabotu sniegumu šajā parametrā. Šādas informācijas prasības attiecīgi būtu jānosaka vai nu papildus snieguma prasībām, vai to vietā attiecībā uz to pašu produkta parametru. Ja deleģētajā aktā ir iekļautas informācijas prasības, tajā būtu jānorāda metode, kā pieprasīto informāciju padarīt pieejamu, piemēram, to iekļaujot brīvpiekļuves tīmekļa vietnē, produkta pasē vai produkta marķējumā. Informācijas prasības ir vajadzīgas, lai radītu paradumu maiņu, kas ir nepieciešama, lai nodrošinātu, ka tiek sasniegti šīs regulas vidiskās ilgtspējas mērķi. Nodrošinot pircējiem un publiskajām iestādēm stingru pamatu produktu salīdzināšanai, pamatojoties uz to vidisko ilgtspēju, ir paredzams, ka informācijas prasības mudinās patērētājus un publiskās iestādes veikt ilgtspējīgākas izvēles.

(22)Ķīmiskais drošums ir atzīts produkta ilgtspējas elements. Tas balstās uz ķimikālijām raksturīgo apdraudējumu veselībai vai videi apvienojumā ar īpašu vai vispārēju iedarbību, un uz to attiecas tiesību akti ķimikāliju jomā, piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1935/2004, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1907/2006, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1223/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/745un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/48/EK. Šai regulai nebūtu jāļauj ierobežot vielas, pamatojoties uz ķīmisko drošumu, kā tiek darīts saskaņā ar citiem Savienības tiesību aktiem. Tāpat šai regulai nebūtu jāļauj ierobežot vielas tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar pārtikas nekaitīgumu. Tomēr Savienības tiesību akti par ķimikālijām un pārtiku neļauj ar noteiktu vielu ierobežošanu risināt tādu ietekmi uz ilgtspēju, kas nav saistīta ar ķīmisko drošumu vai pārtikas nekaitīgumu. Lai pārvarētu šo ierobežojumu, šajā regulā būtu jāatļauj noteiktos apstākļos ierobežot produktos esošās vai to ražošanas procesos izmantotās vielas, kas negatīvi ietekmē produktu ilgtspēju, galvenokārt tādu iemeslu dēļ, kas nav ķīmiskais drošums vai pārtikas nekaitīgums. Šīs regulas rezultātā arī nebūtu jādublē vai jāaizstāj ierobežojumi vielām, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/65/ES, kuras mērķis ir cilvēka veselības un vides aizsardzība, to skaitā elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumu atgūšana un likvidēšana videi nekaitīgā veidā.

(19)Lai ņemtu vērā produktu daudzveidību, Komisijai būtu jāizvēlas metodes ekodizaina prasību noteikšanas novērtēšanai un tās attiecīgā gadījumā turpmāk jāpilnveido, pamatojoties uz produkta raksturu, tā būtiskākajiem aspektiem un ietekmi uz tā aprites ciklu. To darot, Komisijai būtu jāņem vērā sava pieredze prasību noteikšanas novērtēšanā saskaņā ar Direktīvu 2009/125/EK un nepārtrauktie centieni izstrādāt un uzlabot zinātniski pamatotus novērtēšanas rīkus, piemēram, energopatēriņu ietekmējošo produktu ekodizaina metodikas atjauninājumu un Komisijas Ieteikumā (ES) 2021/2279 izklāstīto produkta vidiskās pēdas metodi, to skaitā attiecībā uz oglekļa pagaidu uzglabāšanu, kā arī starptautisko un Eiropas standartizācijas organizāciju veikto standartu izstrādi, arī attiecībā uz energopatēriņu ietekmējošo produktu materiālefektivitāti. Pamatojoties uz šiem instrumentiem un, ja nepieciešams, izmantojot īpašus pētījumus, Komisijai produktu novērtēšanā un ekodizaina prasību sagatavošanā būtu vēl vairāk jāstiprina apritīguma aspekti (piemēram, ilgizturība, remontējamība, to skaitā remontējamības skala, tādu ķimikāliju noteikšana, kas traucē atkalizmantošanu un reciklēšanu), kā arī attiecīgā gadījumā jāizstrādā jaunas metodes vai rīki. Jaunas pieejas var būt nepieciešamas arī obligāto publiskā iepirkuma kritēriju sagatavošanai un nerealizēto patēriņa produktu iznīcināšanas aizliegumiem.

(18)Par deleģētajiem aktiem, to skaitā ekodizaina prasībām, kā tas bija saskaņā ar Direktīvu 2009/125/EK, būtu jāveic īpašs ietekmes novērtējums un apspriešanās ar ieinteresētajām personām, un tie būtu jāizstrādā saskaņā ar Komisijas labāka regulējuma pamatnostādnēm, un tajos būtu jāiekļauj novērtējums par starptautisko dimensiju un ietekmi uz trešām valstīm. To darot, Komisijai būtu pienācīgi jāņem vērā visi produkta aprites cikla aspekti un jāpamato savs ietekmes novērtējums ar vislabākajiem pieejamajiem pierādījumiem. Gatavojot ekodizaina prasības, Komisijai būtu jāizmanto zinātniska pieeja un arī jāņem vērā relevantā tehniskā informācija, jo īpaši no Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 66/2010, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/75/ES, tehniskās pārbaudes kritērijiem, kas pieņemti atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) 2020/852, kā arī zaļā publiskā iepirkuma kritērijiem.

(16)Nosakot ekodizaina prasības, Komisijai būtu jāņem vērā konkrēto produktu raksturs un nolūks, kā arī relevanto tirgu iezīmes. Piemēram, aizsardzības aprīkojumam ir jāspēj darboties specifiskos un dažkārt bargos apstākļos, un tas ir jāņem vērā, nosakot ekodizaina prasības. Konkrēta informācija par aizsardzības aprīkojumu nebūtu jāatklāj un būtu jāaizsargā. Tāpēc attiecībā uz militārā vai sensitīvā aprīkojuma ekodizaina prasībām būtu jāņem vērā drošības vajadzības, kā arī aizsardzības tirgus īpašības, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/81/EK. Tāpat Eiropai un tās tehnoloģiskajai neatkarībai stratēģiski svarīga ir kosmosa nozare. Tā kā kosmosa tehnoloģijas darbojas ekstremālos apstākļos, visām kosmosa produktu ekodizaina prasībām būtu jālīdzsvaro ilgtspējas apsvērumi ar noturību un paredzamo sniegumu. Turklāt attiecībā uz medicīniskajām ierīcēm, kas definētas Regulas (ES) 2017/745 par medicīniskajām ierīcēm 2. panta 1. punktā un in vitro diagnostikas medicīniskajām ierīcēm, kas definētas Regulas (ES) 2017/746 par in vitro diagnostikas medicīniskajām ierīcēm 2. panta 2. punktā, Komisijai būtu jāņem vērā vajadzība negatīvi neietekmēt pacientu un lietotāju veselību un drošumu.

(11)Lai izveidotu iedarbīgu un nākotnē izmantojamu tiesisko regulējumu, ir jāļauj noteikt ekodizaina prasības visām fiziskajām precēm, kas tiek laistas tirgū vai ekspluatācijā, to skaitā komponentiem un starpproduktiem. Tam būtu jāļauj Komisijai, izvirzot prioritātes ekodizaina prasību noteikšanā, ņemt vērā visplašāko iespējamo produktu klāstu un tādējādi palielināt prasību iedarbīgumu. Vajadzības gadījumā, nosakot ekodizaina prasības, būtu jānosaka īpašas atkāpes, piemēram, produktiem ar īpašu nolūku, kuru nevar izpildīt, ja tiek ievērotas ekodizaina prasības. Turklāt atkāpes būtu jānosaka to produktu regulējuma līmenī, par kuriem jau ir skaidrs, ka ekodizaina prasības tiem nebūtu piemērotas, vai ja šādu prasību noteikšanu paredz citi regulējumi. Tam būtu jāattiecas uz pārtiku un barību, kas definētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 178/2002, cilvēkiem paredzētām zālēm, kas definētas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2001/83/EK, veterinārajām zālēm, kas definētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2019/6, dzīviem augiem, dzīvniekiem un mikroorganismiem, cilvēku izcelsmes produktiem, kā arī tieši ar augu un dzīvnieku turpmāku pavairošanu saistītiem produktiem.

(5)Šī regula veicinās produktu pielāgošanu klimatneitrālai, resursefektīvai aprites ekonomikai, samazinot atkritumu daudzumu un nodrošinot, ka ilgtspējas jomā vadošo uzņēmumu sniegums pakāpeniski kļūst par normu. Tai būtu jāparedz jaunu ekodizaina prasību noteikšana, lai uzlabotu produktu ilgizturību, atkalizmantojamību, modernizējamību un remontējamību, jāuzlabo pārjaunošanas un uzturēšanas iespējas, jānovērš bīstamu ķimikāliju klātbūtne produktos, jāpalielina produktu energoefektivitāte un resursefektivitāte, jāsamazina to paredzamā atkritumu materiālu radīšana un jāpalielina reciklētā materiāla saturs produktos, vienlaikus nodrošinot to sniegumu un drošumu, ļaujot veikt pārražošanu un kvalitatīvu reciklēšanu un samazinot oglekļa un vidisko pēdu.

(44)Lai veicinātu pašregulāciju kā derīgu alternatīvu regulatīvām pieejām, šajā regulā, turpinot Direktīvu 2009/125/EK, būtu jāiekļauj iespēja nozarei iesniegt pašregulācijas pasākumus. Komisijai būtu jānovērtē nozares ierosinātie pašregulācijas pasākumi, kā arī parakstītāju iesniegtā informācija un pierādījumi, to skaitā ņemot vērā Savienības starptautiskās tirdzniecības saistības un vajadzību nodrošināt saskaņotību ar Savienības tiesību aktiem. Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras pieņemt un atjaunināt aktu, kurā uzskaitīti pašregulācijas pasākumi, ko uzskata par derīgām alternatīvām deleģētajam aktam, ar ko tiek noteiktas ekodizaina prasības. Ir arī pienācīgi, piemēram, ņemot vērā relevanto tirgus vai tehnoloģiju attīstību attiecīgajā produktu grupā, lai Komisija varētu pieprasīt pārskatītu pašregulācijas pasākuma versiju, kad vien tas tiek uzskatīts par nepieciešamu. Kad pašregulācijas pasākums ir iekļauts īstenošanas aktā, ekonomikas operatoriem ir tiesiska paļāvība, ka Komisija nepieņems deleģētu aktu, ar ko nosaka ekodizaina prasības šai konkrētajai produktu grupai. Tomēr nav izslēgts, ka Komisija var pieņemt horizontālas ekodizaina prasības, kas tiek piemērotas arī produktiem, uz kuriem attiecas atzīts pašregulācijas pasākums tiem produkta aspektiem, uz kuriem šis pašregulācijas pasākums neattiecas. Ja Komisija uzskata, ka pašregulācijas pasākums vairs neatbilst šajā regulā noteiktajiem kritērijiem, tai būtu šis pašregulācijas pasākums jāizņem no īstenošanas akta, kurā uzskaitīti atzītie pašregulācijas pasākumi. Tādējādi ekodizaina prasības tad var noteikt produktu grupām, uz kurām iepriekš saskaņā ar šo regulu attiecās pašregulācijas pasākums.

(39)Lai mudinātu patērētājus veikt ilgtspējīgākas izvēles, marķējumam, kad to pieprasa atbilstīgi šai regulai pieņemtie deleģētie akti, būtu jāsniedz informācija, kas ļauj veikt produktu faktisku salīdzinājumu, piemēram, norādot snieguma klases. Īpaši patērētājiem fiziskais marķējums var būt papildu informācijas avots tirdzniecības vietā. Tas patērētājiem var sniegt ātru vizuālo pamatu, lai viņi varētu atšķirt produktus, pamatojoties uz to sniegumu konkrētā produkta parametrā vai produkta parametru kopumā. Attiecīgā gadījumā tam būtu arī jāļauj piekļūt papildu informācijai, norādot konkrētas atsauces, piemēram, tīmekļa vietņu adreses, dinamiskos kvadrātkodus, saites uz tiešsaistes marķējumu vai jebkādus pienācīgus uz patērētājiem vērstus līdzekļus. Komisijai relevantajā deleģētajā aktā būtu jānosaka visiedarbīgākais veids, kā vizualizēt šādu marķējumu, tai skaitā tiešsaistes tālpārdošanas gadījumā, ņemot vērā sekas klientiem un ekonomikas operatoriem, kā arī konkrēto produktu īpašības. Komisija var arī pieprasīt, lai marķējums būtu uzdrukāts uz produkta iepakojuma.

(29)Lai nevajadzīgi nekavētu tādu ekodizaina prasību noteikšanu, kas nav iekļautas produkta pasē, vai lai nodrošinātu, ka produkta pases var tikt rezultatīvi ieviestas, būtu jāļauj Komisijai noteikt produktu grupas atkāpes no produkta pases prasībām, ja tehniskās specifikācijas par pamatprasībām produkta pases tehniskajiem parametriem un darbībai nav pieejamas. Līdzīgi, lai novērstu nevajadzīgu administratīvo slogu ekonomikas operatoram, būtu jāatļauj Komisijai noteikt produktu grupas atkāpes no produkta pases prasībām, ja citos Savienības tiesību aktos jau ir iekļauta sistēma produktu informācijas digitālai sniegšanai, kas aktoriem visā vērtības ķēdē ļauj piekļūt relevantajai produkta informācijai un atvieglo valsts kompetento iestāžu veikto produkta atbilstības verifikāciju. Šīs atkāpes būtu periodiski jāpārskata, ņemot vērā tehnisko specifikāciju turpmāku pieejamību.

(27)Lai ņemtu vērā produkta raksturu un tā tirgu, produkta pasē iekļaujamā informācija, gatavojot noteikumus par konkrētiem produktiem, katrā atsevišķā gadījumā būtu rūpīgi jāpārbauda. Lai optimizētu piekļuvi iegūtajai informācijai, vienlaikus arī aizsargājot intelektuālā īpašuma tiesības, ir jāizstrādā un jāievieš produkta pase, kas atkarībā no informācijas veida un ieinteresēto personu tipoloģijas nodrošina diferencētu piekļuvi produkta pasē iekļautajai informācijai. Tāpat, lai izvairītos no tādām izmaksām uzņēmumiem un sabiedrībai, kas ir nesamērīgas pret plašākiem ieguvumiem, produkta pasei vajadzētu būt specifiskai attiecībā uz preci, partiju vai produkta modeli, piemēram, atkarībā no vērtības ķēdes sarežģītības, konkrēto produktu izmēra, rakstura vai ietekmes.

(26)Šajā regulā noteiktajās informācijas prasībās būtu jāiekļauj prasība darīt pieejamu produkta pasi. Produkta pase ir svarīgs rīks, kas dara pieejamu informāciju aktoriem visā vērtības ķēdē, un produkta pases pieejamībai būtu ievērojami jāveicina produkta izsekojamība no sākuma līdz galam visā vērtības ķēdē. Cita starpā produkta pasei būtu jāpalīdz patērētājiem veikt uz informāciju balstītas izvēles, uzlabojot to piekļuvi tiem relevantai produkta informācijai, ļaut ekonomikas operatoriem, kuri nav vērtības ķēdes aktori, piemēram, remontētājiem vai reciklētājiem, piekļūt relevantajai informācijai, kā arī ļaut valsts kompetentajām iestādēm veikt savus pienākumus. Šajā nolūkā produkta pasei būtu nevis jāaizstāj, bet jāpapildina nedigitāli informācijas nodošanas veidi, piemēram, informācija produkta rokasgrāmatā vai marķējumā. Turklāt vajadzētu būt iespējai izmantot produkta pasi informācijai par citiem ilgtspējas aspektiem, kas piemērojami relevantajai produktu grupai atbilstīgi citiem Savienības tiesību aktiem.

(25)Informācija par tādu vielu klātbūtni produktos, kas rada bažas, ir būtisks elements, lai noteiktu un veicinātu ilgtspējīgus produktus. Produktu ķīmiskais sastāvs lielā mērā nosaka to funkcijas un ietekmi, kā arī to atkalizmantošanas vai atgūšanas iespējas, kad tie kļūst par atkritumiem. Ilgtspēju sekmējošajā ķimikāliju stratēģijā ir pausts aicinājums samazināt tādu vielu klātbūtni produktos, kas rada bažas, un nodrošināt informācijas par ķīmisko saturu un drošu izmantojumu pieejamību, ieviešot informācijas prasības un visa materiālu un produktu aprites cikla laikā izsekojot tādu vielu klātbūtni, kas rada bažas. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1272/2008 un citi spēkā esošie tiesību akti ķimikāliju jomā, piemēram, Regula (EK) Nr. 1223/2009, jau nodrošina saziņu par apdraudējumiem veselībai vai videi, kurus rada noteiktas vielas, kas rada bažas, pašas par sevi vai maisījumā. Vielu un maisījumu lietotāji arī būtu jāinformē par būtisku ar ilgtspēju saistītu informāciju, kas nav galvenokārt saistīta ar apdraudējumiem veselībai vai videi. Turklāt tādu produktu lietotājiem, kas nav vielas vai maisījumi, un šo produktu atkritumu apsaimniekotājiem arī būtu jāsaņem ar ilgtspēju saistīta informācija, arī informācija, kas galvenokārt saistīta ar ķimikāliju apdraudējumu veselībai vai videi. Tāpēc šajā regulā būtu jāļauj noteikt prasības, kas ir attiecas uz ilgtspējas informācijas izsekošanu un paziņošanu, to skaitā attiecībā uz produktos visā to aprites ciklā esošo tādu vielu klātbūtni, kas rada bažas, arī saistībā ar to dekontamināciju un atgūšanu, kad tās kļūst par atkritumiem. Šāda regulējuma mērķim vajadzētu būt pakāpeniski aptvert visas vielas, kas rada bažas, visos produktos, kas ir uzskaitīti darba plānos, kuros noteiktas produktu grupas, ko Komisija plāno aptvert.

(45)Mikrouzņēmumi un mazie un vidējie uzņēmumi (MVU) varētu gūt ievērojamu labumu no palielināta pieprasījuma pēc ilgtspējīgiem produktiem, taču arī varētu saskarties ar izmaksām un grūtībām saistībā ar dažām prasībām. Dalībvalstīm un Komisijai būtu savās attiecīgajās atbildības jomās jāsniedz atbilstoša informācija, jānodrošina mērķorientēta un specializēta apmācība, kā arī jāsniedz īpaša palīdzība un atbalsts, arī finansiāls, MVU, kas aktīvi darbojas tādu produktu ražošanā, kuriem tiek noteiktas ekodizaina prasības. Šīm darbībām būtu jāattiecas, piemēram, uz produkta vidiskās pēdas aprēķināšanu un produkta pases tehnisko īstenošanu. Dalībvalstu darbības būtu jāveic, ņemot vērā piemērojamos valsts atbalsta noteikumus.

(46)Ekonomikas operatoru veikta nerealizētu patēriņa produktu, piemēram, tekstilizstrādājumu un apavu, iznīcināšana kļūst par plašu vidisku problēmu visā Savienībā, jo sevišķi tāpēc, ka strauji pieaug tiešsaistes tirdzniecība. Tas nozīmē vērtīgu ekonomisko resursu zaudēšanu, jo preces tiek ražotas, pārvadātas un pēc tam iznīcinātas, tās nekad neizmantojot paredzētajam nolūkam. Tāpēc vides aizsardzības interesēs ir nepieciešams, lai ar šo regulu tiktu izveidots satvars, ar kuru novērst galvenokārt patērētājiem paredzētu nerealizētu produktu iznīcināšanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2019/771, tai skaitā tādu produktu iznīcināšanu, kurus patērētājs ir atdevis atpakaļ, ņemot vērā savas atteikuma tiesības, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2011/83/ES. Tas samazinās šo produktu vidisko ietekmi, samazinot atkritumu radīšanu un novēršot stimulus produktu pārprodukcijai. Turklāt, ņemot vērā to, ka vairākas dalībvalstis ir ieviesušas valsts tiesību aktus par nerealizēto patēriņa produktu iznīcināšanu, līdz ar to radot tirgus izkropļojumus, ir vajadzīgi saskaņoti noteikumi par nerealizētu patēriņa produktu iznīcināšanu, lai nodrošinātu, ka uz izplatītājiem, mazumtirgotājiem un citiem ekonomikas operatoriem visās dalībvalstīs tiek attiecināti vienādi noteikumi un stimuli.

(47)Lai novērstu stimulus nerealizētu patēriņa produktu iznīcināšanai un turpmāk iegūtu datus par šādas prakses izplatību, ar šo regulu būtu jāievieš pārredzamības pienākums ekonomikas operatoriem, kuru rīcībā Savienībā ir patēriņa produkti, proti, prasība atklāt informāciju par gadā izmesto nerealizēto patēriņa produktu skaitu. Ekonomikas operatoram būtu jānorāda produkta veids vai kategorija, iemesli tā izmešanai un tā nogādāšana vēlākām atkritumu pārstrādes darbībām. Lai gan ekonomikas operatoriem vajadzētu būt iespējai brīvi noteikt, kā šo informāciju atklāt veidā, kas ir pienācīgs to uzņēmējdarbības videi, par labāko praksi būtu jāuzskata prasītās informācijas iekļaušana publiski pieejamā nefinanšu pārskatā, kas attiecīgā gadījumā sagatavots saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/34/ES 19.a pantu.

(48)Lai izvairītos no nerealizētu patēriņa produktu iznīcināšanas, ja šādu produktu iznīcināšana ir izplatīta, saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jādeleģē pilnvaras Komisijai pieņemt aktus, ar ko šo regulu papildina, aizliedzot šādu produktu iznīcināšanu. Ņemot vērā plašo to produktu klāstu, kurus var potenciāli iznīcināt, tos nekad nepārdodot vai neizmantojot, šajā regulā ir jānosaka šādas pilnvaras. Tomēr deleģētajos aktos noteiktais aizliegums būtu jāpiemēro konkrētām produktu grupām, kuras jānosaka, pamatojoties uz Komisijas novērtējumu par to, kādā mērā praksē notiek šādu produktu iznīcināšana, attiecīgā gadījumā ņemot vērā informāciju, kuru darījuši pieejamu ekonomikas operatori. Lai nodrošinātu, ka šis pienākums ir samērīgs, Komisijai būtu jāapsver īpašas atkāpes, saskaņā ar kurām nerealizētu patēriņa produktu iznīcināšana joprojām var tikt atļauta, piemēram, ņemot vērā veselības un drošuma apsvērumus. Lai uzraudzītu šā aizlieguma iedarbīgumu un novērstu stimulus tā apiešanai, ekonomikas operatoriem būtu jāpiemēro prasība atklāt iznīcināto nerealizēto patēriņa produktu skaitu un iemeslus to iznīcināšanai saskaņā ar piemērojamajām atkāpēm. Visbeidzot, lai izvairītos no nevajadzīga administratīvā sloga MVU, tie būtu jāatbrīvo no pienākumiem atklāt savus nerealizētos izmestos produktus un no aizlieguma izmest konkrētas produktu grupas, kas noteiktas deleģētajos aktos. Tomēr, ja ir pamatoti pierādījumi, ka MVU var tikt izmantoti, lai apietu šos pienākumus, Komisijai vajadzētu būt iespējai šajos deleģētajos aktos attiecībā uz dažām produktu grupām pieprasīt, lai šie pienākumi tiktu piemēroti arī mikrouzņēmumiem un maziem un vidējiem uzņēmumiem.

(49)Ekonomikas operatoriem vajadzētu būt atbildīgiem par produktu atbilstību ekodizaina prasībām saskaņā ar šo regulu saistībā ar to attiecīgajām funkcijām piegādes ķēdē, lai nodrošinātu šo produktu brīvu apriti iekšējā tirgū un uzlabotu to ilgtspēju. Ekonomikas operatoriem, kas iesaistās piegādes un izplatīšanas ķēdē, būtu jāveic pienācīgi pasākumi, lai nodrošinātu, ka tie tirgū dara pieejamus tikai tādus produktus, kas atbilst šai regulai un saskaņā ar to pieņemtajiem deleģētajiem aktiem.

(50)Tā kā ražotājs sīki pārzina izstrādes un ražošanas procesu, tas var vislabāk veikt atbilstības novērtēšanas procedūru. Tādēļ atbilstības novērtēšanai arī turpmāk vajadzētu būt tikai un vienīgi ražotāja pienākumam.

(51)Lai aizsargātu iekšējā tirgus darbību, ir jānodrošina, ka produkti no trešām valstīm, kas nokļūst Savienības tirgū, atbilst šai regulai un saskaņā ar to pieņemtajiem deleģētajiem aktiem neatkarīgi no tā, vai tie ir importēti kā produkti, komponenti vai starpprodukti. Jo sevišķi ir nepieciešams nodrošināt, ka ražotāji attiecībā uz šiem produktiem ir veikuši pienācīgas atbilstības novērtēšanas procedūras. Tādēļ būtu jāparedz, ka importētāji nodrošina, ka produkti, ko tie laiž tirgū, atbilst šīm prasībām un ka CE zīme un ražotāju sagatavotā dokumentācija ir pieejama valsts kompetento iestāžu veiktai inspicēšanai. Būtu arī jāparedz, ka importētāji attiecīgā gadījumā nodrošina, ka šiem produktiem ir pieejama produkta pase.

(52)Katram importētājam, laižot produktu tirgū, uz produkta būtu jānorāda savs nosaukums, reģistrētais tirdzniecības nosaukums vai reģistrētā preču zīme, kā arī sava pasta adrese un, ja iespējams, elektroniskie saziņas līdzekļi, kurus var izmantot saziņai ar importētāju. Būtu jāparedz izņēmumi gadījumos, kad produkta izmēra dēļ šādas norādes nav iespējamas. To skaitā ir gadījumi, kad importētājam būtu jāatver iepakojums, lai uz produkta novietotu nosaukumu un adresi, vai kad produkta izmērs ir pārāk mazs, lai tam uzliktu šo informāciju.

(53)Tā kā izplatītājs padara produktu pieejamu tirgū pēc tam, kad ražotājs vai importētājs to ir laidis tirgū, tam saistībā ar piemērojamajām ekodizaina prasībām būtu jārīkojas ar pienācīgu rūpību. Izplatītājam arī būtu jānodrošina, ka tā darbības ar produktu neietekmē negatīvi tā atbilstību šīs regulas prasībām vai atbilstīgi tai pieņemtajiem deleģētajiem aktiem.

(54)Tā kā izplatītāji un importētāji ir tuvu tirdzniecības vietai un tiem ir svarīga loma produktu atbilstības nodrošināšanā, tiem vajadzētu būt iesaistītiem tirgus uzraudzības uzdevumos, ko veic valsts kompetentās iestādes, un tiem vajadzētu būt gataviem aktīvi piedalīties, sniedzot šīm iestādēm visu nepieciešamo informāciju saistībā ar konkrēto produktu.

(55)Tā kā tirgotājs piedāvā produktu pārdošanai, nomāšanai vai pirkšanai uz nomaksu vai arī demonstrē produktus klientiem vai uzstādītājiem, tirgotājam ir jānodrošina, ka tā klienti var faktiski piekļūt saskaņā ar šo regulu pieprasītajai informācijai, arī tālpārdošanas gadījumā. Jo īpaši šajā regulā būtu jāpieprasa tirgotājiem saskaņā ar piemērojamajām prasībām nodrošināt, ka to klientiem ir pieejama produkta pase un ka marķējums ir skaidri redzams. Tirgotājam būtu jāievēro šis pienākums katru reizi, kad produkts tiek piedāvāts nomā.

(56)Lai atvieglotu ilgtspējīgāku produktu izvēli, marķējums, ja nepieciešams, būtu jāvizualizē viegli pamanāmā un atpazīstamā veidā. Tam jābūt atpazīstamam kā konkrētajam produktam piederošam marķējumam, un klientam uz marķējuma nav jālasa zīmola nosaukums un modeļa numurs. Marķējumam būtu jāpiesaista klienta uzmanība, pārlūkojot demonstrētos produktus. Lai nodrošinātu, ka, apsverot pirkumu, marķējums ir pieejams klientiem, gan tirgotājam, gan atbildīgajam ekonomikas operatoram, reklamējot produktu, būtu jāparāda marķējums, arī tālpārdošanas gadījumos, to skaitā tiešsaistē.

(57)Ikviens importētājs vai izplatītājs, kas vai nu laiž tirgū produktu, uz kuru attiecas atbilstīgi šai regulai pieņemts deleģētais akts, ar paša importētāja vai izplatītāja nosaukumu vai preču zīmi, vai pārveido šo produktu tādā veidā, ka var tikt ietekmēta atbilstība šai regulai vai relevantajam deleģētajam aktam, būtu jāuzskata par ražotāju, un tam būtu jāuzņemas ražotāja pienākumi.

(58)Tiešsaistes tirdzniecības vietām ir būtiska loma piegādes ķēdē, jo tās ļauj ekonomikas operatoriem sasniegt lielu skaitu klientu. Ņemot vērā tiešsaistes tirdzniecības vietu svarīgo lomu produktu pārdošanas starpniecībā starp ekonomikas operatoriem un klientiem, tām būtu jāuzņemas atbildība par tādu produktu pārdošanu, kas neatbilst ekodizaina prasībām, un jāsadarbojas ar tirgus uzraudzības iestādēm. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/31/EK nodrošina vispārēju e-komercijas regulējumu un nosaka konkrētus pienākumus tiešsaistes platformām. Ar Regulu [../..] par digitālo pakalpojumu vienoto tirgu (digitālo pakalpojumu tiesību akts) un ar ko groza Direktīvu 2000/31/EK, tiek reglamentēta tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēju atbildība un pārskatatbildība attiecībā uz nelikumīgu saturu, to skaitā produktiem, kas neatbilst ekodizaina prasībām. Pamatojoties uz šo vispārējo regulējumu, būtu jāievieš īpašas prasības, lai iedarbīgi risinātu neatbilstīgu produktu pārdošanu tiešsaistē.

(59)Ir būtiski, lai tiešsaistes tirdzniecības vietas cieši sadarbotos ar tirgus uzraudzības iestādēm. Informācijas sabiedrības pakalpojumu sniedzējiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2019/1020 7. panta 2. punktu ir noteikts pienākums sadarboties ar tirgus uzraudzības iestādēm saistībā ar produktiem, uz kuriem attiecas minētā regula, to skaitā produktiem, kuriem ir noteiktas ekodizaina prasības. Lai vēl vairāk uzlabotu sadarbību cīņā pret nelikumīgu saturu, kas saistīts ar neatbilstīgiem produktiem, šajā regulā būtu jāiekļauj konkrēti pienākumi, lai praksē īstenotu šo sadarbību attiecībā uz tiešsaistes tirdzniecības vietām. Piemēram, tirgus uzraudzības iestādes pastāvīgi uzlabo tehnoloģiskos rīkus, ko tās izmanto tiešsaistes tirgus uzraudzībai, lai noteiktu tiešsaistē pārdotos neatbilstīgos produktus. Lai šie rīki darbotos, tiešsaistes tirdzniecības vietām būtu jānodrošina piekļuve savām saskarnēm. Turklāt tirgus uzraudzības iestādēm var būt nepieciešams arī iegūt datus no tiešsaistes tirdzniecības vietām.

(60)Regulas (ES) 2019/1020 14. panta 4. punktā tirgus uzraudzības iestādēm ir paredzētas pilnvaras gadījumos, kad nav pieejami citi efektīvi līdzekļi nopietna riska novēršanai, pieprasīt izņemt no tiešsaistes saskarnes saturu, kas attiecas uz neatbilstīgiem produktiem, vai pieprasīt, lai tiešajiem lietotājiem tiktu skaidri parādīts brīdinājums, kad tie piekļūst tiešsaistes saskarnei. Pilnvaras, kas tirgus uzraudzības iestādēm uzticētas ar Regulas (ES) 2019/1020 14. panta 4. punktu, būtu jāpiemēro arī šajā regulā. Tomēr, lai nodrošinātu iedarbīgu tirgus uzraudzību saskaņā ar šo regulu un izvairītos no tā, ka Savienības tirgū atrodas neatbilstīgi produkti, šīs pilnvaras būtu jāpiemēro visos nepieciešamajos un samērīgajos gadījumos, to skaitā attiecībā uz produktiem, kas rada risku, kurš ir mazāks par nopietnu. Šīs pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar digitālo pakalpojumu tiesību akta [8. pantu].

(61)Produkta izsekojamības nodrošināšana visā piegādes ķēdē atvieglo tirgus uzraudzības iestāžu uzdevumu izsekot ekonomikas operatorus, kuri ir laiduši tirgū vai tirgū darījuši pieejamus neatbilstīgus produktus. Tāpēc no ekonomikas operatoriem būtu jāprasa, lai tie noteiktu laiku glabātu informāciju par saviem darījumiem.

(62)Lai paātrinātu un atvieglotu tirgū laisto produktu atbilstības verifikāciju, saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus, ar ko šo regulu papildina, attiecīgā gadījumā pieprasot atbildīgajiem ekonomikas operatoriem darīt digitāli pieejamas noteiktas tehniskās dokumentācijas daļas gan kompetentajām iestādēm, gan Komisijai. Tam vajadzētu ļaut valsts kompetentajām iestādēm piekļūt šai informācijai bez pieprasījuma, tajā pašā laikā turpinot nodrošināt tirdzniecības noslēpumu aizsardzību. Starp iespējamajiem līdzekļiem, kā šo informāciju padarīt digitāli pieejamu, principā būtu jāiekļauj produkta pase, vai arī tā jāiekļauj produktu datubāzes atbilstības daļā, uz kuru ir atsauce Regulā (ES) 2017/1369, vai arī ekonomikas operatora tīmekļa vietnē. Šādam pienākumam nebūtu jāatņem valsts kompetentajām iestādēm tiesības pēc pieprasījuma piekļūt citām tehniskās dokumentācijas daļām.

(63)Lai varētu labāk novērtēt relevanto produktu izplatību tirgū, labāk sniegtu informāciju pētījumiem, kas tiek izmantoti ekodizaina prasību un darba plānu izstrādē un atjaunināšanā, kā arī lai palīdzētu noteikt konkrētu produktu grupu tirgus daļu nolūkā paātrināt ekodizaina prasību noformulēšanu vai pārskatīšanu, saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus, ar ko šo regulu papildina, pieprasot vākt atbilstošus un uzticamus datus par produktu pārdošanu, ļaujot šādus datus vākt Komisijai vai Komisijas vārdā tieši no ražotājiem vai mazumtirgotājiem. Pieņemot noteikumus par uzraudzību un ziņošanu, Komisijai būtu jāņem vērā vajadzība maksimāli palielināt pieejamos datus par izplatību tirgū, kā arī vajadzība samazināt administratīvo slogu ekonomikas operatoriem.

(64)Lai uzlabotu turpmākās ekodizaina prasības un tiešo lietotāju uzticību, nosakot un koriģējot novirzes starp enerģiju funkcionēšanas laikā un citiem snieguma parametriem, tos mērot testa apstākļos un faktiskajā darbībā, Komisijai vajadzētu būt piekļuvei produktu faktiskajam enerģijas patēriņam funkcionēšanas laikā un attiecīgā gadījumā citiem snieguma parametriem. Šajā nolūkā saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus, ar ko šo regulu papildina, pieprasot atsevišķiem produktiem, līdzīgi kā ceļu transportlīdzekļiem, noteikt to enerģijas patēriņu funkcionēšanas laikā un citus relevantos snieguma parametrus, kā arī tos vizualizēt tiešajiem lietotājam. Attiecībā uz produktiem, kas savienoti ar internetu, saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus, ar ko šo regulu papildina, pieprasot ekonomikas operatoriem attālināti vākt šādus reālās funkcionēšanas datus un paziņot tos Komisijai, jo tas ir svarīgi, lai noteiktu produktu sniegumu un informētu sabiedrību. Attiecībā uz produktiem, kuru lietošanas sniegums ir ievērojami atkarīgs arī no klimatiskajiem vai ģeogrāfiskajiem apstākļiem, būtu jāvāc, jāanonimizē un jāziņo arī klimatiskā vai ģeogrāfiskā informācija.