KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS IETEKMES NOVĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS Pavaddokuments dokumentam PRIEKŠLIKUMS EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI, ar kuru izveido Ieceļošanas/izceļošanas sistēmu, lai reģistrētu to trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanas un izceļošanas datus, kuri šķērso Eiropas Savienības dalībvalstu ārējās robežas /* SWD/2013/048 final */





KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS IETEKMES NOVĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS Pavaddokuments dokumentam PRIEKŠLIKUMS EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI, ar kuru izveido Ieceļošanas/izceļošanas sistēmu, lai reģistrētu to trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanas un izceļošanas datus, kuri šķērso Eiropas Savienības dalībvalstu ārējās robežas 1. Problēmas apraksts 1.1. Priekšvēsture Savā 2008. gada 13. februāra paziņojumā “Sagatavojot nākamos soļus robežu pārvaldībai Eiropas Savienībā”[1] Komisija ierosināja izveidot Ieceļošanas/izceļošanas sistēmu (IIS). Šādā sistēmā brīdī, kad attiecīgā persona šķērso ārējo robežu, tiktu reģistrēti katra īstermiņa uzturēšanās nolūkā uzņemtā trešās valsts valstspiederīgā personas dati kopā ar ieceļošanas un izceļošanas datumiem. 2008. gada paziņojumam tika pievienots ziņojums par ietekmes novērtējumu[2]. Eiropadomes 2011. gada 23. un 24. jūnija secinājumos tika aicināts strādāt pie straujas “viedrobežu” virzības uz priekšu. Reaģējot uz to, Komisija 2011. gada 25. oktobrī pieņēma jaunu paziņojumu par dažādiem risinājumiem un turpmāko virzību[3]. Tajā tika secināts, ka IIS ieviešana nodrošinātu ES precīzus datus par ceļotāju plūsmām, kas ieceļo Šengenas zonā un izceļo no tās visos tās ārējo robežu posmos, kā arī par personām, kas pārsniegušas atļauto uzturēšanās termiņu. 1.2. Kādēļ tiek izskatīta IIS izveide 2008. gada ietekmes novērtējumā tika konstatēts, ka galvenās problēmas, kas jārisina, izveidojot IIS, ir nelikumīgā imigrācija, tostarp datu trūkums, lai identificētu personas, kuras pārsniedz atļauto uzturēšanās termiņu, un terorisms un smagā noziedzība, un tās tika izskatītas sīkāk. Kā tika izskaidrots 2011. gada paziņojumā, “IIS ļautu precīzi un ticami aprēķināt atļautās uzturēšanās ilgumu, kā arī pārbaudīt katras personas ceļošanas vēsturi attiecībā uz vīzas turētājiem un ceļotājiem, kam nav vajadzīga vīza, veidojot būtisku daļu no riska novērtējuma pirmās kārtas. Tas tiktu panākts, esošo sistēmu ar spiedogu iespiešanu pasēs aizstājot ar elektronisku reģistru, kurā apkopotu ieceļošanas un izceļošanas datumus un vietas attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kam atļauta īstermiņa uzturēšanās. Sistēmas galvenais mērķis būtu uzraudzīt to, kā trešo valstu valstspiederīgie ievēro atļautās uzturēšanās laiku, un tā arī palīdzētu uzlabot robežpārbaudes procedūras un pastiprināt drošību brīdī, kad tiek šķērsotas ārējās robežas.”[4] 2008. gada ietekmes novērtējumā tika novērtēts plašs politikas risinājumu loks, un par vēlamo risinājumu tika atzīta ieceļošanas/izceļošanas sistēmas izveide. Šajā ietekmes novērtējumā vēlreiz ir aplūkota vispārējā problēmas definīcija, kas attiecas uz minēto secinājumu, ņemot vērā attīstības tendences kopš 2008. gada saistībā ar robežkontroles aspektiem, nelikumīgo migrāciju un tehnoloģisko attīstību gan Eiropas, gan valstu līmenī. 1.3. Kopsavilkums par vispārējām problēmām saistībā ar robežkontroli un nelikumīgo migrāciju · Nav nekādu elektronisku līdzekļu, lai reģistrētu to trešo valstu valstspiederīgo pārvietošanos ceļojot, kuri ir uzņemti īstermiņa uzturēšanās nolūkā. · Valstu sistēmu niecīgā nozīme šādiem nolūkiem zonā bez iekšējās robežkontroles starp 26 valstīm. · Nav līdzekļu, kā identificēt personas, kuras teritorijā ir atklātas bez ceļošanas dokumentiem un kuras nevar identificēt, izmantojot VIS. · Nav informācijas par to, kas atrodas ES teritorijā un kas ievēro maksimāli atļauto īstermiņa uzturēšanās laiku – trīs mēnešus sešu mēnešu periodā. · Pašreizējais pienākums iespiest spiedogu ir sarežģīts un lēns, un tas negarantē, ka robežsargs var novērtēt atļautās uzturēšanās termiņu, veicot ceļotāja robežpārbaudi. · Nav informācijas par to ceļotāju, kuri pārsniedz atļauto uzturēšanās termiņu, valstspiederību un piederību grupai (kurai vīza vajadzīga / vīza nav vajadzīga). · Nav informācijas, uz kuru varētu balstīt izlases veida pārbaudes teritorijā, lai atklātu personas, kas uzturas nelikumīgi. 1.4. Kopsavilkums par vispārējām problēmām saistībā ar tiesībaizsardzības aspektiem · Trūkst informācijas par aizdomās turētu personu ceļošanu un pārrobežu pārvietošanos. · Ir grūtības saistībā ar to personu atklāšanu, par kurām ir izdots brīdinājums un kuras robežas šķērsošanai izmanto dažādas identitātes. · Ir grūtības saistībā ar to aizdomās turēto personu identificēšanu, kuras ir iznīcinājušas savus ceļošanas dokumentus. 1.5. Pamattiesību jautājumi Tā kā IIS ir saistīta ar personas datiem, tā īpaši ietekmētu tiesības uz personas datu aizsardzību, kas paredzētas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 8. pantā. IIS būtu jāgarantē tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā (Hartas 47. pants) attiecībā uz paziņojuma par atļautā uzturēšanās termiņa pārsniegšanu apstrīdēšanu, piemēram, gadījumos, kad termiņš pārsniegts piespiedu kārtā, kad ir radusies kļūda, vai kad migrantam ir likumīgas tiesības uzturēties. Uz personas datu apstrādi, ko IIS nolūkā veic attiecīgi dalībvalstis un ES iestādes, struktūras un aģentūras, attiektos Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti[5] un Regula (EK) Nr. 45/2001. Personas datu koplietošanas negatīvā ietekme jāsamazina līdz minimumam, izmantojot tehniskus aizsardzības pasākumus pret ļaunprātīgu izmantošanu, skaidri noteiktus juridiskus piekļuves ierobežojumus, tostarp mērķa ierobežojumus un datu glabāšanas periodus, kas ir cik iespējams īsi. Saskaņā ar Komisijas 2010. gada jūlija paziņojumu par informācijas pārvaldību[6] datu aizsardzības noteikumi būtu jāiestrādā visos jaunajos instrumentos, kas paredz informācijas tehnoloģiju izmantošanu. Tas nozīmē, ka jāiekļauj atbilstīgi noteikumi, kas datu apstrādi atļauj tikai tādā apmērā, kāds nepieciešams attiecīgā instrumenta konkrētam mērķim, un datiem piekļūt atļauj vienīgi tām vienībām, kurām ir vajadzība pēc informācijas. Tas arī nozīmē, ka ierobežoto datu glabāšanas periodu izvēle ir atkarīga vienīgi no instrumenta mērķiem un ka ir jāpieņem mehānismi, kas nodrošina pareizu riska pārvaldību un datu subjektu tiesību efektīvu aizsardzību. Sistēmai būtu jāatbilst ES datu aizsardzības noteikumiem, tostarp nepieciešamības, samērīguma, mērķa ierobežojuma un datu kvalitātes prasībām. Ir vajadzīgi visi aizsardzības pasākumi un mehānismi, lai efektīvi aizsargātu ceļotāju pamattiesības, jo īpaši viņu tiesības uz privāto dzīvi un personas datus. Trešo valstu valstspiederīgajiem jābūt informētiem par šīm tiesībām. 1.6. Subsidiaritāte Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 74. pantu un 77. panta 2. punktu Savienībai ir tiesības pieņemt pasākumus attiecībā uz dalībvalstu ārējo robežu šķērsošanu. Saskaņā ar LESD 82. panta 1. punkta d) apakšpunktu un 87. panta 2. punkta a) apakšpunktu Savienībai ir arī tiesības pieņemt pasākumus, lai stiprinātu policijas un tiesu iestāžu sadarbību, vācot, uzglabājot, apstrādājot, analizējot un apmainoties ar attiecīgo informāciju. Neviena dalībvalsts atsevišķi nespēj tikt galā ar nelikumīgo imigrāciju un apkarot starptautisko terorismu un smago noziedzību. Persona var ieceļot Šengenas zonā caur tādas dalībvalsts robežšķērsošanas vietu, kurā tiek izmantots valsts mēroga ieceļošanas/izceļošanas datu reģistrs, bet izceļot caur robežšķērsošanas vietu, kurā šāda sistēma netiek izmantota. Tādēļ ES atļauto uzturēšanās termiņu noteikumu ievērošanas uzraudzību nevar veikt dalībvalstis, rīkojoties atsevišķi. Trešo valstu valstspiederīgie, kas ieceļo Šengenas zonā, var brīvi ceļot tajā. Zonā bez iekšējām robežām rīcība pret nelikumīgo imigrāciju principā būtu jāveic kopīgi. To visu ņemot vērā, ES ir labākas iespējas nekā dalībvalstīm veikt atbilstīgus pasākumus. 2. Ieceļošanas/izceļošanas sistēmas mērķi Vispārīgie politiskie mērķi prioritārā secībā ir šādi: · pretdarboties nelikumīgai imigrācijai; · sniegt ieguldījumu cīņā pret terorismu un smago noziedzību un nodrošināt augstu iekšējās drošības līmeni. Konkrētie mērķi ir šādi: · stiprināt robežpārbaužu efektivitāti, pie ieceļošanas un izceļošanas uzraugot tiesības atļauti uzturēties, un uzlabot atļautā uzturēšanās termiņa pārsniegšanas riska novērtējumu; · uzraudzīt to, kā personas dalībvalstu teritorijā ievēro atļauto uzturēšanās termiņu; · ģenerēt uzticamu informāciju, lai ES un dalībvalstis varētu pieņemt pamatotus politiskus lēmumus attiecībā uz vīzām un migrāciju; · identificēt un atklāt nelikumīgos imigrantus, īpaši personas, kas pārsniedz atļauto uzturēšanās termiņu, arī teritorijā, un vairot atgriešanas iespējas; · identificēt un aizturēt teroristus un par noziedzīgiem nodarījumiem aizdomās turētas personas, kas šķērso ārējās robežas; · ģenerēt informāciju, kas samazinātu identifikācijas un verifikācijas atšķirības attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem, uz kuriem neattiecas Vīzu informācijas sistēma (VIS), un kas veicinātu teroristu un par noziedzīgiem nodarījumiem aizdomās turētu personu aizturēšanu. Darbības mērķi ir šādi: · izveidot to trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanas un izceļošanas ierakstus, kuri šķērso ārējās robežas; · automātiski aprēķināt atļauto uzturēšanās termiņu un izdot brīdinājumu, ja, beidzoties trešās valsts valstspiederīgā atļautajam uzturēšanās termiņam, nav izceļošanas ieraksta; · beidzoties glabāšanas periodam, dzēst IIS datus; · ģenerēt informāciju par pārvietošanās apmēriem un tendencēm pār ārējām robežām, īpaši attiecībā uz nelikumīgo imigrāciju; · informēt trešo valstu valstspiederīgos par viņu tiesībām un īstenot efektīvas pārsūdzības procedūras. 3. Politikas risinājumi Problēmas noteikšana un apspriešanās ar ieinteresētajām personām liecina, ka galvenie jautājumi, par ko jāpieņem lēmums, ir – kādi dati sistēmā jāapstrādā un tieši kādā nolūkā. Glabāšanas laiku nepieciešams izraudzīties saistībā ar šiem diviem aspektiem, proti, tam jābūt īsākajam iespējamajam glabāšanas laikam, kāds nepieciešams mērķa īstenošanai. Tādēļ četri politikas risinājumi ir šādi: 1) ieceļošanas/izceļošanas sistēma, kurā izmanto burtciparu datus robežkontroles un migrācijas pārvaldības nolūkā; 2) tāds pats kā 1. risinājums, bet tiek pievienoti biometriskie dati; 3) tāds pats kā 1. risinājums, ietverot nolūku sistēmu paplašināt, lai ietvertu arī cīņu pret terorismu un smago noziedzību; 4) tāds pats kā 1. risinājums, pievienojot biometriskos datus un ietverot nolūku sistēmu paplašināt, lai ietvertu arī cīņu pret terorismu un smago noziedzību (tātad – 2. un 3. politikas risinājuma apvienojums). Kad būs noteikts vēlamais politikas risinājums – citiem vārdiem, izlemts, ko sistēma veiks –, būs nepieciešams izlemt, kā sistēmu īstenot tehniski. Glabāšanas periods saistībā ar politikas risinājumiem būtu šāds: · ieceļošanas/izceļošanas sistēmā, kas izveidota, pamatojoties uz 1. vai 2. politikas risinājumu, principā seši mēneši, bet attiecībā uz ceļotājiem, kas atļautās uzturēšanās termiņā nav izceļojuši no teritorijas, – pieci gadi, un RCP dalībniekiem – periods, kas ir līdzvērtīgs laikam, uz kādu viņiem ir piešķirta piekļuve sistēmai; · ieceļošanas/izceļošanas sistēmā, kas izveidota, pamatojoties uz 3. vai 4. politikas risinājumu, glabāšanas periods būtu pieci gadi attiecībā uz visiem ceļotājiem. 4. Risinājumu salīdzinājums un vēlamā politikas risinājuma noteikšana 4.1. Risinājumu salīdzinājums 1. tabula. Politikas risinājumu salīdzinošs novērtējums Mērķis / politikas risinājums || Pamatscenārijs (0. politikas risinājums) || 1. politikas risinājums || 2. politikas risinājums || 3. politikas risinājums || 4. politikas risinājums Politikas mērķis: pretdarboties nelikumīgai imigrācijai || 0 || √√ || √√√ || √√ || √√√ Politikas mērķis: cīnīties pret terorismu un smago noziedzību || 0 || 0 || 0 || √√ || √√√ Ietekme uz pamattiesībām || 0 || -√ || -√√ || -√√ || -√√√√ Ietekme uz robežu pārvaldību || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 1. tabulā ir apkopots ietekmes novērtējums. Turpmākajā salīdzinājumā un vēlamā risinājuma noteikšanā tiks ņemti vērā arī šādi kritēriji: · iedarbīgums – tas, cik lielā mērā risinājumi palīdz sasniegt priekšlikuma mērķus; · efektivitāte – tas, cik lielā mērā mērķus var sasniegt ar vismazākajām izmaksām; · saskanīgums – tas, cik lielā mērā risinājumi saskan ar ES politikas vispārējiem mērķiem. Grūtības, kas atklājās katra politikas risinājuma ietekmes novērtējumā, ir pieejamu datu trūkums, kas īpaši ietekmē iespēju salīdzināt 1.–4. politikas risinājuma iedarbīgumu. Pieņēmumu, ka sistēmai, kurā ir iekļauti biometriskie dati, būs lielāka ietekme uz pretdarbību nelikumīgajai migrācijai un ka tādēļ 2. un 4. politikas risinājums būtu iedarbīgāki, ietekmē tas, cik starp personām, kas pārsniedz atļauto uzturēšanās termiņu, ir personu, uz kurām neattiecas vīzas prasība, un precīzi šis skaits nav zināms. Šīs ceļotāju grupas biometrisko datu verifikācijas negatīvo ietekmi uz robežu pārvaldību pilnībā varēs novērtēt vienīgi pēc tam, kad būs pilnībā ieviesta VIS. Tāpat vēl aizvien trūkst visaptverošu datu, lai novērtētu, kāda ietekme būtu piekļuves atļaušanai tiesībaizsardzības nolūkos, jo dalībvalstu ekspertu sniegtā informācija līdz šim pamatā ir bijusi vispārīga un pieredze saistībā ar piekļuvi VIS tiesībaizsardzības nolūkos vēl nav pieejama. Var norādīt, ka ieceļošanas/izceļošanas dati var būt nepieciešami teroristu nodarījumu vai citu smagu noziedzīgu nodarījumu novēršanai, atklāšanai vai izmeklēšanai gadījumā, ja tie ir saistīti ar starptautisku ceļošanu. Turklāt sistēmas, kas ietver biometriskos datus, pozitīvā ietekme uz mērķi atklāt un identificēt teroristus un personas, kas tiek turētas aizdomās par noziedzīgiem nodarījumiem, ir lielāka. Vēlamā risinājuma novērtējums attiecībā uz biometrisko datu iekļaušanu jāsāk no sistēmas pamatmērķa saistībā ar robežkontroli un migrācijas pārvaldību. Uz šāda pamata 2. risinājumam ir vislielākā pozitīvā ietekme uz pretpasākumiem nelikumīgai migrācijai. Potenciālo negatīvo ietekmi uz robežu pārvaldības procesu varētu pārvarēt, izmantojot pārejas periodu, kurā sistēma pirmajos trīs gados darbotos, pamatojoties uz burtciparu datiem, bet pēc tam, pamatojoties uz burtciparu un biometriskajiem datiem. Uz šāda pamata saistībā ar piekļuvi tiesībaizsardzības nolūkos 4. risinājuma kopējo negatīvo ietekmi uz pamattiesībām varētu uzskatīt par potenciāli nesamērīgu, ņemot vērā arī nepieciešamību noteikt daudz ilgāku glabāšanas periodu. Novērtējums pēc diviem gadiem, ņemot vērā arī VIS ieviešanā gūto pieredzi attiecībā uz piekļuvi tiesībaizsardzības nolūkos un vispārējo pieredzi attiecībā uz IIS darbību, ļautu atgriezties pie jautājuma par piekļuvi tiesībaizsardzības nolūkos, pamatojoties uz pilnīgākiem datiem un informāciju, kas ļautu sīkāk novērtēt ietekmi. Tādējādi pēc tam, kad pēc divu gadu perioda ieceļošanas/izceļošanas sistēma būtu novērtēta, varētu vēlreiz apsvērt jautājumu par piekļuves atļaušanu sistēmai tiesībaizsardzības nolūkos. Apkopojot iepriekš minēto, vēlamais risinājums tādējādi ir 2. risinājums, paredzot novērtējumu pēc diviem darbības gadiem, pēc kura tiktu izvērtēts, vai pāriet pie 4. politikas risinājuma. Visām šādām izmaiņām (piemēram, pārejai pie 4. risinājuma) attiecībā uz tiesībaizsardzības nolūkiem un/vai glabāšanas laika izmaiņām būs nepieciešams jauns tiesību akta priekšlikums, ko izstrādās Komisija. 4.2. Tehniskā īstenošana Kopumā visefektīvākais un izmaksu ziņā lietderīgākais risinājums ir centralizēta pieeja. Tas ir saskanīgi arī ar citu IT sistēmu izstrādi un pārvaldību migrācijas jomā, proti, Eurodac, VIS un SIS/SIS II. 4.3. Vēlamais risinājums IIS vēlamais risinājums ir sākumā izstrādāt sistēmu, pamatojoties uz 2. risinājumu un pēc diviem darbības gadiem novērtēt nepieciešamību pāriet pie 4. risinājuma. · IIS sākumā darbotos kā centralizēta datubāze, kurā iekļauti tikai burtciparu dati un kurai nevarētu piekļūt tiesībaizsardzības iestādes. Datu glabāšanas laiks parastos gadījumos būtu seši mēneši, bet atļautā uzturēšanās termiņa pārsniegšanas gadījumā – pieci gadi. · Pēc trim darbības gadiem IIS darbotos ar burtciparu un biometriskajiem datiem (ar pēdējiem attiecībā uz personām, uz kurām neattiecas vīzas prasība). · Pēc diviem darbības gadiem IIS tiktu novērtēta. Šajā laikā tiktu vēlreiz apsvērts jautājums par piekļuvi tiesībaizsardzības nolūkos, kā arī datu glabāšanas laiks. · Tomēr, lai piešķirtu tiesībaizsardzības iestādēm piekļuvi datiem, kurus ieceļošanas/izceļošanas sistēma ģenerējusi otrajā posmā, šo datu izmantošanas nepieciešamība un samērīgums ir skaidri jāpierāda ar nepārprotamiem pierādījumiem un piekļuve jāapvieno ar attiecīgiem aizsardzības pasākumiem un ierobežojumiem. 4.4. Vēlamā risinājuma izmaksas 2. tabula. Vēlamā risinājuma izmaksas || Vienreizējās izstrādes izmaksas centrālā un valstu līmenī (3 izstrādes gadi) (miljonos EUR) || Darbības izmaksas gadā centrālā un valstu līmenī (5 darbības gadi) (miljonos EUR) || Kopējās izmaksas centrālā un valstu līmenī (miljonos EUR) Centralizēta sistēma, biometrijas datus pievieno vēlāk || 183 (DV 146 ES 37) || 88 (DV 74 ES 14) || 623 Komisijas priekšlikums nākamajai daudzgadu finanšu shēmai (MFF) ietver priekšlikumu Iekšējās drošības fondam (IDF) 2014.–2020. gadā atvēlēt 4,6 miljardus euro. Priekšlikumā 1,1 miljards euro ir paredzēts kā indikatīva summa IIS un RCP izstrādei, pieņemot, ka izstrādes izmaksas sāksies no 2015. gada, un aptverot četrus darbības gadus. Turklāt ārpus IDF darbības jomas atsevišķa summa 822 miljonu euro apmērā ir paredzēta esošo lielapjoma IT sistēmu (Šengenas informācijas sistēmas II, Vīzu informācijas sistēmas un EURODAC) pārvaldībai. Komisija paredz šo sistēmu ieviešanas uzdevumus uzticēt Eiropas aģentūrai lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā, kura izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1077/2011.[7] Finansiāls atbalsts valstu izstrādes izmaksām nodrošinātu to, ka sarežģītie ekonomiskie apstākļi valstīs neapdraud vai nekavē projektus. Izmaksu ietaupījumus varētu panākt arī, ja Ieceļošanas/izceļošanas sistēmu izstrādātu kopā ar Reģistrēto ceļotāju programmu, salīdzinājumā ar situāciju, kurā abas minētās sistēmas izstrādātu pilnīgi neatkarīgi. Galvenie izmaksu ietaupījumi notiktu centrālā līmenī (ES), ietaupot datoraparatūras, programmatūras un infrastruktūras izmaksas, un dalībvalstu līmenī, ietaupot administratīvās un biroja telpu izmaksas. 5. Uzraudzība un vērtēšana Komisija nodrošina, ka pastāv sistēmas, lai uzraudzītu Ieceļošanas/izceļošanas sistēmas darbību, un izvērtē tās saistībā ar galvenajiem politikas mērķiem. Divus gadus pēc sistēmas darbības sākuma un turpmāk ik pēc diviem gadiem pārvaldības iestāde iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai ziņojumu par sistēmas tehnisko darbību. Turklāt divus gadus pēc Ieceļošanas/izceļošanas sistēmas darbības sākuma un turpmāk ik pēc četriem gadiem Komisijai būtu jāveic sistēmas visaptverošs novērtējums, tostarp novērtējot ietekmi uz pamattiesībām un sasniegtos rezultātus salīdzinot ar mērķiem, un jānovērtē tas, vai joprojām ir spēkā sistēmas pamatojums, un jebkāda ietekme uz turpmākiem risinājumiem. Pirmajā novērtējumā galvenā uzmanība būtu jāpievērš tam, vai būtu jāpiešķir piekļuve tiesībaizsardzības nolūkos un vai datu glabāšanas laiks būtu jāpagarina, un vajadzības gadījumā būtu jāpievieno tiesību aktu priekšlikumi. Komisijai novērtējuma ziņojumi būtu jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei. [1] COM (2008) 69 galīgā redakcija. [2] SEC(2008) 153 un sagatavošanās pētījums, kuru veic GHK, lai gūtu informāciju ietekmes novērtējumam saistībā ar automatizētas ieceļošanas/izceļošanas sistēmas izveidi pie ES ārējām robežām un robežšķērsošanas shēmas (Reģistrēto ceļotāju programmas) ieviešanu bona fide ceļotājiem, un Ieceļošanas/izceļošanas sistēmas tehniskās īstenošanas iespēju pētījums, kuru veic Unisys. Pētījumi ir publicēti šādā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/home-affairs/doc_centre/borders/borders_schengen_en.htm [3] COM (2011) 680 galīgā redakcija. [4] COM (2011) 680 galīgā redakcija. [5] OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp. [6] COM (2010) 385 galīgā redakcija. [7] OV L 286, 1.11.2011., 1. lpp.