LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 177/28

Reģistrācijas pieprasījuma publicēšana Regulas (EEK) Nr. 2081/92 par lauksaimniecības produktu un pārtikas ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību 6. panta 2. punkta nozīmē

(2005/C 177/12)

Šī publikācija dod tiesības iesniegt iebildumus minētās regulas 7. un 12.d panta nozīmē. Visi iebildumi, kas attiecas uz šo pieprasījumu, ir jāiesniedz ar dalībvalsts kompetentās iestādes, VTO dalībvalsts vai saskaņā ar 12. panta 3. punktu atzītas trešās valsts starpniecību sešu mēnešu laikā no publicēšanas dienas. Publikācijas pamatojumam jo īpaši izmanto 4.6. punktu, ar ko atzīst, ka pieprasījums ir pamatots Regulas (EEK) Nr. 2081/92 nozīmē.

KOPSAVILKUMA LAPA

PADOMES REGULA Nr. 2081/92 (EEK)

“ANTEQUERA”

EK Nr.: ES/00327/26.11.2003

ACVN ( X ) AĢIN ( )

Šī kopsavilkuma veidlapa ir sniegta informācijas nolūkā. Lai iegūtu visu informāciju, konkrēti, par ACVN vai AĢIN (aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde) produktiem, ir jāiepazīstas ar visām specifikācijām, kas ir pieejamas vai nu konkrētā valstī, vai Eiropas Komisijas dienestos (1).

1. Dalībvalsts kompetentais dienests

Nosaukums: Subdirección General de Sistemas de Calidad Diferenciada. Dirección General de Alimentación. Secretaria General de Agricultura y Alimentación del Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación de España. Adrese: Paseo Infanta Isabel, 1 E-28071 — MADRID Tālrunis: 34 91 347 53 94 Fakss: 34 91 347 54 10

2. Grupa

2.1. Nosaukums: OLEICOLA HOJIBLANCA DE MALAGA, S.C.A. DE 2o GRADO. 2.2. Adrese: Carretera de Córdoba, s/n E-29200 Antequera (Málaga) ESPAÑA Aptdo. Correos no 172 Tālrunis: 34 52 84 14 51 Fakss: 34 52 84 03 59 2.3. Sastāvs: Ražotājs/pārstrādātājs (x) citi ( )

3. Produkta veids

Neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa. — 1.5. kategorija — Taukvielas.

4. Specifikācijās sniegtais apraksts

(4. panta 2. punkta nosacījumu kopsavilkums)

4.1. Nosaukums: “Antequera”

4.2. Apraksts: Neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa, kas iegūta no šādām olīvkoka (Olea europea, L.) augļu šķirnēm: Hojiblanca, Picual vai Marteño, Arbequina, Lechín de Sevilla vai Zorzaleño, Gordal de Archidona, Picudo, Verdial de Vélez-Málaga un Verdial de Huévar. Visizplatītākā ir Hojiblanca šķirne.

Tā ir mēreni noturīga eļļa, pateicoties augstajai tokoferola koncentrācijai tās sastāvā, kas ir raksturīgi Hojiblanca eļļas šķirnei. Tas izskaidro, kāpēc Antequera eļļa ir bagāta ar E vitamīnu.

Tās sastāvs piedāvā uztura režīmam ļoti līdzsvarotas taukskābes. Tas ir gan Hojiblanca šķirnes, gan ģeogrāfiskas zonas dēļ. Tajā reģistrēts paaugstināts oleīnskābes saturs, vidējs linolēnskābes saturs un nepiesātināto taukskābju attiecība pret piesātinātajām ir paaugstināta.

Neputojošo Antequera eļļu sadalījumā jānorāda paaugstināts metilsterīna daudzums, kas pārsniedz 30mg/100 gr eļļas.

No organoleptiskā viedokļa, pēc garšas šīs eļļas ir vieglas. Tās uzrāda zaļo olīvu augļu, citu nogatavojušos augļu, mandeļu, banānu un zaļās lopbarības aromātu gammu. Augļu aromātu stiprums svārstās no vidējas līdz paaugstinātai. Turklāt rūgtums un sīvums parādās intensitātē no viegla līdz vidējam, kas lieliskā harmonijā pastāv līdzās viegli saldai garšai.

Krāsa svārstās no zeltaini dzeltenas līdz zaļgani dzeltenai, atkarībā no ražas novākšanas perioda un reģiona ģeogrāfiskās vietas.

Eļļa, kas aizsargāta ar cilmes vietas nosaukumu, noteikti pieder pie neapstrādātas augstākā labuma kategorijas un atbilst vienam katalogā iekļautajam veidam pēc to organoleptiskajiem un fizikāli-ķīmiskajiem rādītājiem:

Veids “Intensīva garša”: uzrāda visstiprākos organoleptiskos rādītājus.

Veids “Viegla garša”: uzrāda mēreni stiprus organoleptiskos rādītājus.

Abiem veidiem jāatbilst šādai analītiskai specifikācijai, izteiktai maksimāli pieļaujamās vērtībās:

4.3. Ģeogrāfiskā apgabals: Ražošanas vieta atrodas Antequera dabas reģiona ieplakā, kas izplātas Andalūzijas intrabētisko ieplaku galējos rietumos. Ziemeļos tā robežojas ar Kordovas un Seviļas provincēm, austrumos ar Seviļas un Kadisas provincēm un Granadas provinci rietumos. Dienvidu robežu veido Penibética kalnu grēdu kopums, kas to atdala no Malagas kalniem, Hoyas Guadalhorce ielejā, un Serranía de Ronda reģiona — visiem šiem reģioniem, kas ir Malagas provinces sastāvā.

Šo zonu veido apvidi, kas atrodas šādās Malagas provinces komūnās: Alameda, Almargen, Antequera, Archidona, Campillos, Cañete La Real, Cuevas Bajas, Cuevas de San Marcos, Fuente de Piedra, Humilladero, Mollina, Sierra de Yeguas, Teba, Villanueva de Algaidas, Villanueva del Rosario, Villanueva del Trabuco un Villanueva de Tapia, tāpat arī de Palenciana komūna Cordoue provincē.

Izgatavošanas un fasēšanas zona atbilst ražošanas zonai.

4.4. Izcelsmes apliecinājums: Olīvas ievāc no reģistrētām olīvu šķirnes audzēm, kuras ierakstītas cilmes vietas nosaukumā. Eļļu iegūst spiestuvēs, kuras atrodas ražošanas apgabalā un reģistrētas cilmes vietas nosaukuma reģistrā. Tāpat, eļļa tiek uzglabāta reģistrētās eļļas spiestuvēs un iepakošanas uzņēmumos, kuru rīcībā ir piemērotas iekārtas, kas nodrošina tās optimālu uzglabāšanu. Regulatīvā padome sagatavo uzraudzības plānu līdz pat eļļas beigu sertifikācijai. Regulatīvās padomes izsniegtā numurētā etiķete garantē to, ka eļļa, kurai piešķirts nosaukums, atbilst specifikāciju nosacījumiem.

4.5. Iegūšanas metode: Plantācijas ir sakārtotas rindās, ar izveidotiem laukumiem un izvietojumu noteiktā secībā, visbiežāk no 8 × 8 m līdz 12 ×12 m, parasti atkarībā no koka dzinumu skaita — 3, svārstoties skaitam var no 1 līdz 4. Lielākā daļa no olīvu audzēm nav apūdeņotas. Pielietotās audzēšanas metodes ir tādas, ko tradicionāli izmanto apvidū un, kas ir vērstas uz vides prasību ievērošanu. Ražu ievāc no nebojātiem un gataviem augļiem, ko noplūc tieši no koka ar tradicionālo metožu palīdzību: notraucot no koka ar kārti, mehāniski purinot vai izmatojot abas metodes (notraucot no koka ar kārti un purinot). Līdz eļļas izgatavošanas rūpnīcai augļus vienmēr transportē nefasētā veidā, piekabēs vai cietos konteineros. Presēšana tiek veikta reģistrētās eļļas spiestuvēs, ne vēlāk kā 48 stundu laikā pēc novākšanas. Olīvu malšana notiek nepārtraukti ar āmursmalcinātāju no neaktīva materiāla, kas atļauts pārtikas rūpniecībā. Mīcīšanas temperatūra tiek kontrolēta, lai tā ne brīdi nepārsniegtu 36 °C, nelabvēlīgākajā situācijā. Vienīgā atļautā piedeva ir attiecīgā veidā apstiprināts pārtikas talks, kura pievienotais daudzums nedrīkst pārsniegt 2,5 %. Sadalīšana pa fāzēm pamatā notiek centrifugējot. Eļļas, kas tiek iegūtas pēc masas otrās centrifugēšanas (“otrreizējās presēšanas” eļļas) nevar saņemt cilmes vietas nosaukumu “Antequera”. Dekantatoriem (horizontālās centrifūgas) pievienotā ūdens temperatūra nedrīkst pārsniegt 35 °C. Eļļas dekantēšana, izmantojot centrifugēšanas procedūru, ilgst vismaz 6 stundas un nākamās 36 stundas notiek dekantēšana. Neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa tiek uzkrāta pagrabā, nerūsējoša tērauda rezervuāros, pārtikas produktiem atbilstošas kvalitātes ar tēraudu pārklātās tvertnēs un rezervuāros. Pagraba rezervuāriem jābūt cieši noslēgtiem, ar attiecīgām iespējām veikt rūpīgu tīrīšanu ar sistēmu, kas nodrošinātu periodisku drenāžu un ierīci paraugu noņemšanai. Pagrabos jāuztur piemērota temperatūra, kas ļautu pareizi uzglabāt eļļu. Lai garantētu produkta izsekojamību un izcelsmi, aizsargātās eļļas nedrīkst izvest nefasētā veidā ārpus ģeogrāfiskas zonas ražošanas vietas. Iegūšanas un fasēšanas vieta atbilst ražošanas vietai. Eļļa tiek fasēta reģistrētos eļļas iepakošanas uzņēmumos, kuri atrodas ģeogrāfiska apgabala ražošanas vietā.

Prasības attiecībā uz oriģinālo iepakojumu ir nepārprotami vērstas uz produkta kvalitātes un autentiskuma aizsardzību. No šā brīža atbildība par cilmes vietas nosaukuma reputāciju pilnā mērā un kolektīvi gulstas uz ražotājiem un nav nekādu šaubu par to, ka ražošanas vietā uz ražotāju atbildību veiktās pārbaudes attiecībā uz cilmes vietas nosaukumu ir rūpīgas un sistemātiskas un tās veic profesionāļi, kuri ir ieguvuši padziļinātas zināšanas par produkta īpašībām.

Ir grūti pārliecināties par to, vai nepieciešamās pārbaudes, kuras jāveic, lai galvotu par produktu, tiek efektīvi veiktas ārpus ražošanas vietas. Fasēšanas uzņēmumiem ir iespējas fiziski nodalīt fasēšanas rūpnīcu darbību no jebkādām citām reģistrētā uzņēmuma darbībām, un to rīcībā ir kvalitātes nodrošinājuma sistēmas, sākot ar eļļas pieņemšanu nefasētā veidā, līdz fasētas eļļas nosūtīšanai, kas sertificētas saskaņā ar ISO-9001:2000 normām un turpmākajām pārbaudēm.

Fasēšanai izmanto pārtikas produktiem domātos stikla, pārklāta metāla vai keramikas traukus.

4.6. Saikne: Antequera dabas reģions sniedzas līdz Andalūzijas intrabētisko ieplaku galējiem rietumiem. Tam piemīt īpašas ģeomorfoloģiskās un klimatiskās iezīmes. Reģions aptver pazeminātu zonu ar maigiem apvidus vaibstiem (400-600 m augstumā), ko ziemeļos ieskauj kalnu grēdu sistēma (Sierras Subbéticas) un Dienvidos (Sistema Penibético), kas tam nodrošina īpašus mikroklimatiskos un augsnes apstākļus olīvkoka kultūrai.

Olīvu audzes ir izvietotas ieskautās nogāzēs, augstumā no 400 līdz 600 metriem, vidēji mīkstā un ļoti mālainā (20-70 % kaļķu) augsnē. Hojiblanca šķirne ir ļoti labi piemērota tāda veida mālainai augsnei, jo tā prasa, kalcija izvadīšanu no augsnes. No otras puses, ņemot vērā Antequeras zemienes ūdens necaurlaidību, kas ir izveidojusi dažādu līmeņu upju terases, augsne satur lielu daudzumu terciārā perioda nogulas, starp kurām ir miopliocena laikmeta sarkanie māli, kas piedod olīvkokam palielinātu kālija daudzumu un būtisku mitruma aizturēšanas līmeni, sekmējot olīvkoka veģetāciju, jo vairāk par 90 % no šai kultūrai domātām platībām nav apūdeņotas.

Sava izvietojuma dēļ Andalūzijas intrabētiskajā ieplakā, Antequera reģionā ir mēreni silts nedaudz kontinentāls Vidusjūras klimats. Šī situācija izraisa lielas siltuma svārstības starp vasaru un ziemu, kā arī starp dienu un nakti. Ziemas sezonas laikā reģistrētās nelielās temperatūras aizkavē olīvu, īpaši Hojiblanca šķirnes nogatavošanos, kas izraisa izmaiņas skābes īpašības eļļā, paaugstinot oleīnskābes līmeni un kaitējot piesātinātajām un nepiesātinātajām taukskābēm.

Hojiblanca šķirne ir pamatšķirne, kas aizņem vairāk par 90 % no olīvu audžu platībām un ir lieliski pielāgojusies šādiem vides apstākļiem. Šis reģions, starp citu, ir šķirnes izplatīšanas centrs Andalūzijā.

Olīveļļas iegūšana Antequera reģionā ir aizsākusies Romas impērijas laikā, I-III gs. p.m.ē., pateicoties lauksaimniecības sistēmai, kas izveidota no gandrīz piecdesmit villae olearias sadalītām pa visu zonu. Arheoloģiskos izrakumus, kas veikti šajās villae olearias 1998. gadā ir pētījis Antequera pilsētas mērs Romero kungs, kas palīdzēja atgūt romiešu laika dzirnavas ar visām agronomu aprakstītajām detaļām vēsturnieku klasiķu Plīnija un Kolumellas darbos. Atbilstoši šīm romiešu eļļas izstrādes iekārtām, pārakmeņoto olīvu kauliņu atrašana, ko Kordovas Universitātes Augstākās inženieru agronomu un mežu tehniskā skola reģistrējusi kā Hojiblanca šķirni, pierāda Hojiblanca šķirnes kultūras esamību zonā, kas jau gandrīz 2000 gadus kalpo par pamatu cilmes vietas nosaukumam. Šis svarīgais atklājums pierāda to, ka Hojiblanca šķirnes aizsākumi iespējams ir saistīti ar Antequera reģionu.

Antequera pilsētas vēstures arhīvi atklāj XVI.gs “vietējās varas lēmumus par eļļas spiestuvēm un eļļas tirgotājiem”, ko 1537.gadā pieņēmusi Antequera pilsētas municipālā padome un dažus gadus vēlāk apstiprinājis Spānijas karalis Karloss I un Vācijas karalis Kārlis V. Citi līdzīgi 1598.gada lēmumi tika atklāti kādā citā reģiona komūnā — Archidona. Atbilstoši Svētā Augustīna ordeņa Tēva Francisco Cabrera kadastram 1679.gadā Antequera komūnā tika uzskaitīti 2 400 ha ar olīvu audzēm un 61 eļļas iegūšanas iekārta.

Antequera olīvkoku zelta laikmets iezīmējas XIX.gs beigās un XX.gs pirmajā trešdaļā — laikposmā, kas liecināja par olīvkoku skaita strauju pieaugumu, kas atbilstoši Spānijas Lauksaimniecības galvenās direkcijas tā laika iegūtajiem datiem palielinājās no 26 755 ha platības 1888.gadā līdz 44 007 ha 1922.gadā. Straujais olīvkoku audzēšanas uzplaukums novadā šajā periodā skaidrojams ar mašīnrūpniecības iekārtu attīstību eļļas iegūšanai (preses, malšanas iekārtas, hidrauliskie sūkņi utt.) Par to jāpateicas 1870.gadā Antequera pilsētā dzīvojošajam Valensijas inženierim Beltrán de Lis. Beltrán de Lis sekotāju (Luna, Alcaide, Herrera et Rodas) metāllietuves, kas specializējušies šāda veida mehānismu ražošanā, XX.gs sākumā apgādāja daudzās eļļas spiestuves un rūpnīcas Spānijas dienvidos. “Antequera” nosaukums vienmēr redzams līdzās ražotāja zīmogam uz iekārtām, kas paredzēti eļļas spiestuvēm.

4.7. Kontroles iestāde:

Nosaukums: Consejo Regulador de la denominación de origen “Antequera”. Adrese: C/ Carrera, no 9. E-29300 Archidona (Málaga) ESPAÑA Aptdo. Correos no 36

Kontroles institūcija atbilst EN-45.011 prasībām.

4.8. Marķējums: Marķējumā obligāti jābūt šādai norādei: Denominación de Origen “ANTEQUERA”. Marķējumus apstiprina Regulatīvā padome. Etiķetes numurē un izsūta Regulatīvā padome.

4.9. Valsts prasības: 1970. gada 2. decembra likums Nr. 25 (25/1970) par vīnogulājiem, vīniem un stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem. 1972. gada 23. marta dekrēts Nr. 835 (835/1972), ar ko nosaka likuma 25/1970 noteikumus. 1994. gada 25. janvāra lēmums, ar ko precizē saistību starp Spānijas tiesību aktiem un Regulu (EEK) Nr. 2081/92 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību. 1999. gada 22. oktobra Karaļa dekrēts Nr.1643 (1643/1999), ar ko nosaka kārtību, kādā iesniedzami pieteikumi, lai veiktu reģistrāciju Aizsargāto cilmes vietu nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā.

(1) Eiropas Komisija — Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts — Lauksaimniecības produktu kvalitātes politikas nodaļa (Commission européenne — Direction Générale Agriculture — Unité Politique de qualité des produits agricoles — B-1049 Bruxelles)