(8)Skartais reģions ir daļa no „pārejas reģioniem” saskaņā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (2014.–2020. gads). Grieķijas iestādes savā pieteikumā neziņoja Komisijai par nodomu pārvietot līdzekļus no ESI fondu programmām, lai izmantotu tos atjaunošanas darbiem.

(5)Grieķijas iestādes savā pieteikumā sīki apraksta situāciju pēc zemestrīces un centienus, kas veikti, lai palīdzētu skartajiem iedzīvotājiem. Grieķija ziņoja, ka zemestrīce bija nodarījusi postījumus divpadsmit ciematiem Lesbas salā. Tika sagrauta vairāk nekā puse no Vrisa ciemata, un spēcīgu atkārtotu grūdienu dēļ 850 šā ciemata iedzīvotāji tika evakuēti uz ilgu laiku. Tika uzskatīts, ka 776 mājām bija vajadzīgs remonts, savukārt 200 mājas bija jāpārbūvē. Turklāt skolas skartajā reģionā palika slēgtas. Plomari pilsētā bija sagruvis St. Panteleimonas baznīcas tornis. Zemes nogruvumi pie Agios Isidoros ciemata bija bloķējuši galveno ceļu no Mytilini uz Plomari, kā arī ceļu uz Melinta. Ievērojami postījumi tika nodarīti arī vēsturiskā mantojuma vietām, tostarp Atēnu Valsts un Kapodistrijas universitātes Valsts vēstures muzejam, kas atrodas Vrisa ciematā. Nelieli postījumi tika konstatēti Chios pilsētā un Kampos ciematā.

(3)Grieķijas iestādes lēš, ka kopējie tiešie zaudējumi ir 54,4 miljoni euro. Pieteikums tika iesniegts, pamatojoties uz „reģionālas dabas katastrofas” kritērijiem, kas izklāstīti Padomes 2002. gada 11. novembra Regulas (EK) Nr. 2012/2002, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (turpmāk „regula”), 2. panta 3. punktā, kurā noteikts, ka „reģionāla dabas katastrofa” ir jebkāda dabas katastrofa, kas uz pabalstu tiesīgas valsts reģionā NUTS 2 līmenī rada tiešus zaudējumus, kuri pārsniedz 1,5 % no minētā reģiona iekšzemes kopprodukta (IKP). Lesbas salai nodarītie zaudējumi veido 2,14 % no attiecīgā Ziemeļegejas NUTS 2. līmeņa reģiona IKP un tādējādi pārsniedz regulā noteikto reģionālā IKP robežvērtību 1,5 % apmērā.

(1)Grieķija iesniedza pieteikumu ieguldījumam no ESSF 2017. gada 1. septembrī, t. i., 12 nedēļu termiņā no dienas, kad radušies pirmie postījumi.

(1)Francija iesniedza pieteikumu finansiālam ieguldījumam no ESSF 2017. gada 27. novembrī, t. i., 12 nedēļu termiņā no dienas, kad tika reģistrēti pirmie postījumi.

(2)Tā ir dabas katastrofa.

(3)Francijas iestādes lēš, ka katastrofas radītie kopējie tiešie zaudējumi ir 1956,2 miljoni euro. Pieteikums tika iesniegts, pamatojoties uz „reģionālas dabas katastrofas” kritērijiem, kas izklāstīti regulas 2. panta 3. punktā. Francijas pieteikums attiecas uz vienu NUTS 2. līmeņa reģionu, ko veido Senmartēna un Gvadelupa. Tā kā šim reģionam ir tālākā reģiona statuss Līguma par Eiropas Savienības darbību 349. panta nozīmē, tiek piemērota zemāka robežvērtība 1 % apmērā no reģionālā IKP. Ziņotie tiešie zaudējumi atbilst 21,9 % no reģiona IKP un ievērojami pārsniedz tālākajiem reģioniem piemērojamo 1 % robežvērtību, kas noteikta regulā.

(4)Francija pieteikumā lūdza avansa maksājumu, kā noteikts regulas 4.a pantā. Komisija 2017. gada 12. decembrī pieņēma Īstenošanas lēmumu C(2017) 8726, piešķirot avansa maksājumu 10 % apmērā (EUR 4 890 603) no ESSF paredzamā finansiālā ieguldījuma. Avansa maksājums Francijai tika izmaksāts divās daļās – 2017. gada decembrī (EUR 2 369 757) un 2018. gada janvārī (EUR 2 520 846).

(5)Francijas iestādes savā pieteikumā sīki apraksta abu viesuļvētru nodarīto postījumu mērogu. Viesuļvētras „Irma” (5. kategorijas viesuļvētra ar vidējo vēja ātrumu virs 275 km/h vairāk nekā 3 dienu garumā) spēks bija vēl nepieredzēts. Mazāk nekā divas nedēļas vēlāk viesuļvētra „Marija” atkal skāra Karību jūras reģionu, nodarot postījumus galvenokārt Gvadelupā. Saskaņā ar ziņojumiem vismaz 35 cilvēki Karību jūras reģionā zaudēja dzīvību. Krīzes kulminācijas laikā uz skartajiem reģioniem tika nosūtīti gandrīz 3000 ugunsdzēsēju, glābšanas dienestu speciālistu, ārstu, žandarmu un karavīru, lai piedalītos seku likvidēšanā, palīdzības sniegšanā un iedzīvotāju aizsardzībā. Iedzīvotājiem tika izsniegtas 226 tonnas pārtikas un 735 000 litru ūdens. Lai nodrošinātu pieņemamus dzīvošanas apstākļus, tika uzstādīti mājokļu moduļi. Senmartēnā vēja brāzmas bija nodarījušas postījumus 90 % no salas ēkām, no kurām 25 % tika pilnīgi sagrautas, savukārt 40 % būs vajadzīgi strukturāli būvdarbi. Salas ekonomika galvenokārt balstās uz tūrismu. Viesuļvētras dēļ šajā nozarē ir sagaidāms ilgtermiņa bezdarbs, savukārt vispārējais bezdarba līmenis strauji pieaug. Pēc tam, kad naktī no 2017. gada 18. uz 19. septembri viesuļvētra Marija bija skārusi Gvadelupu, visi valsts dienesti tika mobilizēti, lai atbrīvotu ceļus, glābtu cilvēkus un palīdzētu iedzīvotājiem atjaunot normālus dzīves apstākļus. Dienām ilgi aptuveni 60 000 mājsaimniecību Gvadelupā bija bez elektrības, un daudzos reģionos bija atslēgts ūdens. Daudzas banānu plantācijas – viens no svarīgākajiem ienākumu avotiem Gvadelupā – tika ievērojami nopostītas, un būs vajadzīgi divi gadi, lai atgrieztos pie pilna produkcijas apjoma.

(6)Francija lēsa, ka glābšanas un atjaunošanas darbu attiecināmās izmaksas, kas paredzētas regulas 3. panta 2. punktā, ir 191,4 miljoni euro.

(7)Francijas iestādes apstiprināja, ka attiecināmajām izmaksām nav apdrošināšanas seguma.

(8)Skartie tālākie reģioni ir „mazāk attīstīti reģioni” saskaņā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (2014.–2020. g.). Francijas iestādes ziņoja Komisijai par savu nodomu pārvietot līdzekļus no ESI fondu programmām, lai izmantotu tos atjaunošanas darbiem.

(9)Pēc Francijas pieprasījuma tika iedarbināts Savienības civilās aizsardzības mehānisms. Turklāt Komisija mobilizēja 2,4 miljonus euro, kas paredzēti tūlītējai humānajai palīdzībai viesuļvētras Irmas skartajām reģiona salām. Turklāt tika izmantots programmas Copernicus satelītkartēšanas instruments, lai atbalstītu palīdzības sniegšanas centienus.

(10)Attiecībā uz Savienības tiesību aktu īstenošanu par katastrofu riska novēršanu un pārvaldību pašlaik nenotiek neviena pienākumu neizpildes procedūra.

2.3.Portugāle – mežu ugunsgrēki Centro reģionā

Laikā no 2017. gada jūnija līdz oktobrim Portugāli skāra vairāki lielu mežu ugunsgrēku viļņi, ko izraisīja augsta temperatūra, spēcīgs vējš un ārkārtīgi zems mitruma līmenis. Šie ugunsgrēki galvenokārt skāra Portugāles centrālos un ziemeļu reģionus, un tiem bija postošas sekas, nodarot postījumus pamata infrastruktūrai, sabiedriskām ēkām, privātiem mājokļiem un uzņēmumiem un iznīcinot lauksaimniecības un meža zemi.

(1)Pirmais ugunsgrēku vilnis Centro reģionā sākās 2017. gada 17. jūnijā. Portugāle sākotnējo pieteikumu ESSF ieguldījuma saņemšanai iesniedza ļoti ātri – 2017. gada 17. jūlijā, tādējādi pilnībā ievērojot pieteikuma iesniegšanai noteikto 12 nedēļu termiņu. Tomēr laikā no jūlija līdz oktobrim Portugāli atkal skāra lieli ugunsgrēki. Lai ņemtu vērā šos notikumus, Portugāle 2017. gada 13. oktobrī un vēlreiz 2017. gada 14. decembrī iesniedza sava pieteikuma atjauninājumus, tostarp pārskatītu aplēsi par to zaudējumu kumulēto summu, kurus ugunsgrēki bija radījuši no 2017. gada jūnija līdz oktobrim.

(2)Tā ir dabas katastrofa.

(3)Galīgajā pieteikumā Portugāles iestādes lēš, ka kopējie tiešie zaudējumi, kurus ugunsgrēki radīja no jūnija līdz oktobrim, ir 1458,0 miljoni euro. Pieteikums tika iesniegts, balstoties uz kritēriju „liela dabas katastrofa” saskaņā ar regulas 2. panta 2. punktu. Šī summa ir 0,832 % no Portugāles NKI un pārsniedz lielai katastrofai noteikto robežvērtību Solidaritātes fonda izmantošanai 2017. gadā, kas ir 1051,6 miljoni euro (t. i., 0,6 % no Portugāles NKI). Tāpēc katastrofa uzskatāma par „lielu dabas katastrofu” un tādējādi ietilpst regulas piemērošanas jomā.

(4)Portugāle pieteikumā lūdza avansa maksājumu, kā noteikts regulas 4.a pantā. Komisija 2017. gada 9. novembrī pieņēma Īstenošanas lēmumu C(2017) 7517, piešķirot avansa maksājumu EUR 1 494 331 apmērā. Šīs summas pamatā bija sākotnējā zaudējumu aplēse, kas tika veikta 2017. gada jūlijā, un tā atbilda 10 % no ESSF tobrīd paredzamā finansiālā ieguldījuma. Avansa maksājums Portugālei visā pilnībā tika izmaksāts 2017. gada 29. novembrī.

(5)Portugāles iestādes savā pieteikumā sīki apraksta ugunsgrēku apkarošanai īstenotos centienus, kā arī katastrofas sekas un ietekmi. Ugunsgrēki galvenokārt skāra centrālos un ziemeļu reģionus laikā no 2017. gada 17. jūnija līdz 17. oktobrim. Ugunsgrēkā, kas jūnijā skāra Pedrógão Grande pilsētu, vien dzīvību zaudēja 64 cilvēki. Kopumā ugunsgrēki laupīja dzīvību aptuveni simts cilvēkiem; vēl lielāks skaits cilvēku tika ievainoti. Ietekme uz ikdienas dzīvi un privāto īpašumu bija ievērojama. Pieteikumā aprakstīto ugunsgrēku rezultātā milzīgā izdegusī teritorija tika kartēta Eiropas Meža ugunsgrēku informācijas sistēmā (EFFIS). Kā liecina EFFIS dati, smagi skartās izdegušās teritorijas platība bija 491 094 hektāri, no kuriem 89 419 hektāri bija lauksaimniecības zeme, savukārt 401 675 hektāri – meža zeme un cita kokaugiem klāta zeme.

(6)Portugāle lēsa, ka glābšanas un atjaunošanas darbu attiecināmās izmaksas, kas paredzētas regulas 3. panta 2. punktā, ir 211,0 miljoni euro.

(7)Portugāles iestādes apstiprināja, ka attiecināmajām izmaksām nav apdrošināšanas seguma.

(8)Skartie reģioni ir „mazāk attīstīti reģioni” saskaņā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (2014.–2020. g.). Portugāles iestādes ziņoja Komisijai par savu nodomu pārvietot līdzekļus no ESI fondu programmām, lai izmantotu tos atjaunošanas darbiem.