EIROPAS KOMISIJA Strasbūrā, 5.4.2022 COM(2022) 156 final 2022/0104(COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA, ar ko groza

Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/75/ES par rūpnieciskajām emisijām (piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) un Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvu 1999/31/EK par atkritumu poligoniem



(Dokuments attiecas uz EEZ) {SEC(2022) 169 final} - {SWD(2022) 110 final} - {SWD(2022) 111 final} - {SWD(2022) 112 final}







SATURS PASKAIDROJUMA RAKSTS 3 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS3 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE9 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANOS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI10 4.IETEKME UZ BUDŽETU13 5.CITI ELEMENTI14 EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/75/ES par rūpnieciskajām emisijām (piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) un Padomes Direktīvu 1999/31/EK par atkritumu poligoniem20 TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS 51 1.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS51 1.1.Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums51 1.2.Attiecīgā rīcībpolitikas joma51 1.3.Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz:51 1.4.Mērķi51 1.4.1.Vispārīgie mērķi51 1.4.2.Konkrētie mērķi51 1.4.3.Paredzamie rezultāti un ietekme52

1.4.4.Snieguma rādītāji52 1.5.Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums53 1.5.1.Īstermiņā vai ilgtermiņā izpildāmās prasības, tostarp sīki izstrādāts iniciatīvas izpildes grafiks53 1.5.2.Savienības iesaistīšanās pievienotā vērtība54 1.5.3.Līdzīgas līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās atziņas54 1.5.4.Saderība ar daudzgadu finanšu shēmu un iespējamā sinerģija ar citiem atbilstošiem instrumentiem55 1.5.5.Dažādo pieejamo finansēšanas iespēju, tostarp pārdales iespējas, novērtējums55 1.6.Priekšlikuma/iniciatīvas ilgums un finansiālā ietekme58 1.7.Paredzētie pārvaldības veidi58 2.PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI58 2.1.Uzraudzības un ziņošanas noteikumi58 2.2.Pārvaldības un kontroles sistēmas59 2.2.1.Ierosināto pārvaldības veidu, finansējuma apgūšanas mehānismu, maksāšanas kārtības un kontroles stratēģijas pamatojums59 2.2.2.Informācija par apzinātajiem riskiem un risku mazināšanai izveidoto iekšējās kontroles sistēmu59 2.2.3.Kontroles izmaksu lietderības (kontroles izmaksu attiecība pret attiecīgo pārvaldīto līdzekļu vērtību) aplēse un pamatojums un gaidāmā kļūdu riska līmeņa novērtējums (maksājumu izdarīšanas brīdī un slēgšanas brīdī)59 2.3.Krāpšanas un pārkāpumu novēršanas pasākumi59 3.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS APLĒSTĀ FINANSIĀLĀ IETEKME59 3.1.Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas59 3.2.Priekšlikuma aplēstā finansiālā ietekme uz apropriācijām60 3.2.1.Kopsavilkums par aplēsto ietekmi uz darbības apropriācijām60

3.2.2.Aplēstais iznākums, ko dos finansējums no darbības apropriācijām64 3.2.3.Paredzamā ietekme uz ECHA cilvēkresursiem66 3.2.3.1.Komisijas paredzamās cilvēkresursu vajadzības67 3.2.4.Saderība ar pašreizējo daudzgadu finanšu shēmu67 3.2.5.Trešo personu iemaksas68 3.3.Aplēstā ietekme uz ieņēmumiem68 PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS • Priekšlikuma pamatojums un mērķi Direktīva 2010/75/ES par rūpnieciskajām emisijām (turpmāk “RED”) integrētā veidā pa nozarēm reglamentē aptuveni 52 000 Eiropas lielo, augsta piesārņojuma riska industriālo iekārtu un lopkopības saimniecību (turpmāk “agroindustriālās iekārtas”) ietekmi uz vidi. Tā attiecas uz visiem piesārņotājiem, ko varētu emitēt agroindustriālās iekārtas un kas ietekmē cilvēka veselību un vidi. Iekārtas, ko reglamentē RED, rada aptuveni 20 % no visām ES piesārņotāju emisijām gaisā (masas izteiksmē), aptuveni 20 % no piesārņotāju emisijām ūdenī un aptuveni 40 % no siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisijām. RED reglamentētās darbības ietver elektrostacijas, rafinētavas, atkritumu apstrādi un incinerāciju, metālu, cementa, stikla, ķimikāliju, celulozes un papīra, pārtikas un dzērienu ražošanu, kā arī cūku un mājputnu intensīvu audzēšanu. Iekārta, ko reglamentē RED, var veikt vairākas RED reglamentētas darbības, piemēram, cementa ražošanu un atkritumu līdzincinerāciju. RED 2020. gada izvērtējumā tika secināts, ka kopumā tā efektīvi novērš un kontrolē rūpniecisko darbību radīto piesārņojumu gaisā, ūdenī un augsnē un veicina labāko pieejamo tehnisko paņēmienu (LPTP) izmantošanu. RED ir būtiski samazinājusi piesārņotāju emisijas gaisā un mazākā mērā arī ūdenī. Tā ir arī palīdzējusi samazināt RED reglamentēto iekārtu radītās emisijas augsnē. Lai gan direktīvas ietekmi uz resursu efektīvu izmantošanu, aprites ekonomiku un inovāciju ir grūtāk novērtēt, šķiet, ka tā ir devusi pozitīvu ieguldījumu, lai gan ierobežotā mērā. Tā ir arī devusi nelielu ieguldījumu dekarbonizācijā, ņemot vērā ierobežojumus, kas pašlaik noteikti attiecībā uz RED. Salīdzinājumā ar iepriekšējiem tiesību aktiem, kurus RED aizstāj, ir uzlabojušies tādi aspekti kā sabiedrības piekļuve informācijai un tiesu iestāžu pieejamība. Tomēr izvērtējumā tika apzinātas arī vairākas jomas, kuras jāuzlabo, ņemot vērā jaunos izaicinājumus. Tas uzskatāmi parādīja, ka, lai gan direktīva nodrošina stabilu satvaru, tās īstenošana dalībvalstīs nav konsekventa, un atšķirīgie vērienīguma līmeņi neļauj instrumentam pilnībā sasniegt savus mērķus. Šīs problēmas apdraud direktīvas spēju samazināt agroindustriālo iekārtu vidisko ietekmi un radīt vienlīdzīgus konkurences apstākļus, kas nodrošina augstu cilvēka veselības un vides aizsardzības līmeni. Kā secinājusi Eiropas Revīzijas palāta, šie problēmjautājumi ietekmē arī RED spēju pienācīgi īstenot principu “piesārņotājs maksā”. Lai risinātu minētās problēmas un stimulētu laikposmā no 2025. līdz 2050. gadam nepieciešamo pamatīgo industriālo pārveidi, Komisija Eiropas zaļajā kursā (turpmāk “EZK”) apņēmās pārskatīt ES pasākumus lielu agroindustriālo iekārtu radītā piesārņojuma novēršanai. Turklāt Savienība ir apņēmusies īstenot Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam un sasniegt tās ilgtspējīgas attīstības mērķus. Šis priekšlikums palīdzēs sasniegt vairākus IAM mērķus. Šīs iniciatīvas vispārējais mērķis ir visefektīvākajā un iedarbīgākajā veidā palīdzēt aizsargāt ekosistēmas un cilvēka veselību no lielo agroindustriālo iekārtu radītā piesārņojuma nelabvēlīgās ietekmes un uzlabot ES rūpniecības noturību pret klimata pārmaiņu ietekmi. RED pārskatīšanas mērķis ir, izmantojot revolucionāras tehnoloģijas, stimulēt pamatīgu agroindustriālo pārveidi, tiecoties uz nulles piesārņojumu; tas palīdzēs sasniegt Eiropas zaļā kursa mērķus — panākt oglekļneitralitāti, palielināt energoefektivitāti, nodrošināt no toksikantiem brīvu vidi un izveidot aprites ekonomiku. Tās mērķis ir arī turpināt atbalstīt vienlīdzīgu konkurences apstākļu radīšanu, nodrošinot augstu cilvēka veselības un vides aizsardzības līmeni. Turklāt RED pārskatīšanas mērķis būs modernizēt un vienkāršot spēkā esošos tiesību aktus, piemēram, izmantojot digitalizāciju un uzlabojot zināšanas par piesārņojuma avotiem. Iniciatīvas mērķis būs arī palielināt sabiedrības līdzdalību lēmumu pieņemšanā, kā arī uzlabot piekļuvi informācijai un tiesu iestāžu, tostarp efektīvu tiesiskās aizsardzības mehānismu, pieejamību. Konkrētāk, direktīvas pārskatīšanas mērķi būs šādi: i) uzlabot to, cik iedarbīgi RED novērš vai, ja tas nav praktiski iespējams, līdz minimumam samazina agroindustriālo iekārtu radītās piesārņotāju emisijas to rašanās vietā (par ko liecinās pastāvīgas vai paātrinātas emisiju līmeņa samazināšanās tendences), lai novērstu vai samazinātu nelabvēlīgo ietekmi uz veselību un vidi, ņemot vērā vides stāvokli šo emisiju skartajā teritorijā; ii) nodrošināt privātpersonām un pilsoniskajai sabiedrībai piekļuvi informācijai, līdzdalību lēmumu pieņemšanā un tiesu iestāžu (tostarp efektīvas tiesiskās aizsardzības) pieejamību saistībā ar reglamentēto iekārtu atļaušanu, ekspluatāciju un kontroli; tādējādi tiks vairota pilsoniskās sabiedrības aktivitāte; iii) precizēt un vienkāršot tiesību aktus un samazināt administratīvo slogu, vienlaikus veicinot saskaņotu īstenošanu dalībvalstīs; iv) sekmēt inovatīvu tehnoloģiju un tehnisko paņēmienu ieviešanu notiekošās industriālās pārveides laikā, nekavējoties pārskatot LPTP atsauces dokumentus, ja ir pierādījumi tam, ka ir pieejami inovatīvi tehniskie paņēmieni ar labākiem rādītājiem, un nodrošinot, ka atļaujas atbalsta celmlaužus; v) atbalstīt pārkārtošanos uz drošāku un mazāk toksisku ķimikāliju izmantošanu, uzlabotu resursefektivitāti (enerģijas, ūdens un atkritumu rašanās novēršanas ziņā) un lielāku apritīgumu;

vi) atbalstīt dekarbonizāciju, veicinot sinerģiju un investīcijas tādu tehnisko paņēmienu izmantošanā, kas novērš vai samazina piesārņojumu un oglekļa emisijas; par to liecinās emisiju intensitātes tendenču sasaiste; vii) risināt jautājumu par tādu agroindustriālo darbību kaitīgo ietekmi uz veselību un vidi, kuras RED pašlaik nereglamentē; par to liecinās emisiju intensitātes samazināšanās tendences. Padome un Eiropas Parlaments, , RED pārskatīšanu vērtēja atzinīgi un pauda uzskatu, ka šajā pārskatīšanā būtu jāpievēršas rūpniecisko un lauksaimniecisko darbību radītajām piesārņotāju emisijām gaisā un jāveicina aprites ekonomika, tostarp veicinot ūdens atkalizmantošanu rūpniecībā, . Konferences par Eiropas nākotni ietvaros rīkotajā Eiropas pilsoņu paneļdiskusijā par klimata pārmaiņām un vidi šajā sakarā tika pieņemti skaidri ieteikumi. Minētajā diskusijā Eiropas iedzīvotāji pauda nepārprotamu atbalstu ES cīņai pret ūdens, augsnes un gaisa piesārņojumu un centieniem samazināt metāna emisijas un uzsvēra piesārņotāju atbildību. Daudzpusējā ieinteresēto personu augsta līmeņa grupa energoietilpīgu nozaru jautājumos, kopš 2015. gada apspriežoties ar Komisiju par rīcībpolitikām, kuras ir relevantas energoietilpīgām nozarēm, izstrādāja ģenerālplānu, kurā izklāstīti ieteikumi, kā veidot rīcībpolitisko satvaru, kas vajadzīgs, lai īstenotu šo pāreju, vienlaikus saglabājot industriju konkurētspēju. Tā ieteica, ka “Rūpniecisko emisiju direktīvā paredzētais atļauju piešķiršanas process būtu jāpielāgo, lai atbalstītu SEG samazināšanas pasākumus energoietilpīgās iekārtās visā pārejas posmā”. • Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā rīcībpolitikas jomā Eiropas zaļais kurss ir Eiropas izaugsmes stratēģija, kuras mērķis ir līdz 2050. gadam pāriet uz klimatneitrālu, nepiesārņojošu aprites ekonomiku, optimizēt resursu pārvaldību un energoefektivitāti un līdz minimumam samazināt piesārņojumu, vienlaikus atzīstot, ka ir nepieciešamas pamatīgi transformatīvas rīcībpolitikas saskaņā ar principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”. Eiropas zaļajā kursā norādītos piesārņojuma aspektus risina 2020. gada oktobra Ilgtspēju sekmējošā ES ķimikāliju stratēģija un 2021. gada maijā pieņemtais Nulles piesārņojuma rīcības plāns. Vienlaikus jaunajā Eiropas industriālajā stratēģijā ir uzsvērta nepieciešamība pēc pētniecības, inovācijas un investīcijām jaunās tehnoloģijās, lai stiprinātu Eiropas rūpniecības konkurētspēju un veicinātu rūpniecības pārkārtošanos uz patiesi ilgtspējīgu, zaļāku, efektīvāku un digitālāku ekonomiku. Šīs stratēģijas atjauninātajā 2021. gada maija versijā vēl vairāk uzsvērta transformatīvo tehnoloģiju iespējamā loma. Citas īpaši relevantas rīcībpolitikas ir pakete “Gatavi mērķrādītājam 55 %”, Metāna stratēģija un Glāzgovas metāna emisiju mazināšanas solījums, Klimatadaptācijas stratēģija, Biodaudzveidības stratēģija, stratēģija “No lauka līdz galdam”, Augsnes stratēģija un Ilgtspējīgu produktu iniciatīva. Eiropas zaļajā kursā Komisija apņēmās pārskatīt ES pasākumus lielu industriālo iekārtu radītā piesārņojuma novēršanai. Tālab tā aplūko tiesību aktu darbības jomu un to, kā ES tiesību aktus šajā jomā pilnībā saskaņot ar nulles piesārņojuma mērķi un klimata, enerģētikas un aprites ekonomikas rīcībpolitikām, paturot prātā ieguvumus gan sabiedrības veselībai, gan biodaudzveidībai. RED un Regula (EK) Nr. 166/2006 par Eiropas Piesārņojošo vielu un izmešu pārneses reģistru (turpmāk “E-PRTR regula”) ir savstarpēji papildinoši instrumenti, kas reglamentē rūpniecības ietekmi uz vidi. RED mērķis ir nodrošināt pakāpenisku lielāko ES agroindustriālo iekārtu radītā piesārņojuma samazināšanu, vienlaikus saglabājot vienlīdzīgus konkurences apstākļus. E-PRTR regula atvieglo piesārņojuma mazināšanas centienu uzraudzību, uzlabojot publiski pieejamo informāciju par iekārtu faktisko sniegumu. Šis tiesību akts ir saistīts ar daudzām citām rīcībpolitikām, jo tā mērķis ir visaptveroši pievērsties agroindustriālo iekārtu radītajam vides noslogojumam. RED ir bijusi nozīmīga loma rūpniecības radīto piesārņotāju emisiju samazināšanā, jo īpaši gaisā, taču tās ieguldījums aprites ekonomikā (resursu efektīvā izmantošanā) un piesārņotāju emisiju samazināšanā ūdenī ir mazāka. Ūdens ir viens no trim galvenajiem pīlāriem Nulles piesārņojuma rīcības plānā, kura mērķis ir līdz 2050. gadam izveidot no toksikantiem brīvu sabiedrību, samazinot piesārņojumu līdz nullei vai līmenim, kas nav kaitīgs dabai un cilvēkiem. Tas nozīmē rīcību ne tikai lejupējā posmā, piemēram, notekūdeņu attīrīšanas staciju līmenī, bet arī augšupējā posmā, kur vielas tiek ražotas un izmantotas. Šis priekšlikums pārskatīt RED atbilst ES tiesību aktiem ūdens resursu jomā, jo īpaši Direktīvai 2000/60/EK (Ūdens pamatdirektīva) un divām ar to saistītām direktīvām — Direktīvai 2006/118/EK (par gruntsūdeņiem) un Direktīvai 2008/105/EK, kas grozīta ar Direktīvu 2013/39/EK, par vides kvalitātes standartiem ūdens resursu politikas jomā. ES tiesību akti ūdens resursu jomā uzliek dalībvalstīm pienākumu visos ūdensobjektos novērst stāvokļa pasliktināšanos un panākt labu visu ūdensobjektu stāvokli, izmantojot integrētu ūdens resursu apsaimniekošanas sistēmu katrā upes baseinā. Izmantojot sešus gadus ilgus pārvaldības ciklus, tiek novērtēts ekoloģiskais stāvoklis un ķīmiskie rādītāji (virszemes ūdeņi) un kvantitatīvie un ķīmiskie rādītāji (pazemes ūdeņi) un tiek plānoti pasākumi, lai novērstu visas slodzes uz ūdensobjektiem, tajā skaitā slodzi, ko rada lauksaimniecība, rūpniecība, mājsaimniecības un citas saimnieciskās darbības (ietverot navigāciju, aizsardzību pret plūdiem un hidroenerģiju). Ņemot vērā Nulles piesārņojuma rīcības plānu, Komisija ir izziņojusi, ka tā 2022. gadā izstrādās priekšlikumu vēl vairāk pastiprināt noteikumus par virszemes un pazemes ūdeņu piesārņotājiem, kas būs tiesību akta priekšlikuma par integrētu ūdens resursu apsaimniekošanu sastāvdaļa. RED priekšlikums minētās iniciatīvas papildina, cita starpā paplašinot direktīvas darbības jomu, mudinot izstrādāt jaunas tehnoloģijas emisiju samazināšanai, uzlabojot resursefektivitāti un energoefektivitāti, veicinot ūdens atkalizmantošanu, nodrošinot labāk kontrolētas un integrētākas atļauju piešķiršanas prasības, kā arī ieviešot obligātu vidiskās pārvaldības sistēmu. Priekšlikums stiprinās integrēto pieeju, precizējot prasības attiecībā uz relevanto kompetento iestāžu sadarbību. Šī sadarbība ietver atļauju pārskatīšanu un atjaunināšanu atkarībā no saņēmējvides stāvokļa un/vai pasākumu plānošanu nolūkā panākt atbilstību vides kvalitātes standartiem, mērķiem, plāniem un programmām, ko paredz tiesību akti ūdens resursu jomā. Tiks panākta arī lielāka saskaņotība, precizējot noteikumus, kas attiecas uz piesārņojošo vielu netiešu emisiju ūdenī caur komunālo notekūdeņu attīrīšanas stacijām. Inovācijas veicināšana palīdzēs pievērsties noturīgām ķīmiskām vielām un vielām, kas no jauna identificētas kā tādas, kas rada bažas, tajā skaitā perfluoralkilvielām un polifluoralkilvielām (PFAS), mikroplastmasai un zālēm. Tas atbilst ilgtspēju sekmējošai ķimikāliju stratēģijai, Eiropas Komisijas paziņojumam par stratēģisku pieeju attiecībā uz farmaceitiskiem līdzekļiem vidē un paziņojumam par zāļu stratēģiju. Informācijas apmaiņas procesā, kas paredzēts RED, lai izstrādātu un pārskatītu labāko pieejamo tehnisko paņēmienu atsauces dokumentus (LPTP atsauces dokumenti), būtu jāņem vērā to vielu apzināšana, kas rada bažas saskaņā ar ES tiesību aktiem ūdens resursu jomā. Tie ir pazemes un virszemes ūdeņos esošo vielu “novērošanas saraksti”, kā arī vielas, kas identificētas kā tādas, kas ES līmenī varētu radīt būtisku risku ūdens videi vai ar tās starpniecību. RED paredzētā informācijas apmaiņa arī palīdzēs izstrādāt ūdens izmantošanas efektivitātes pasākumus un apsvērt ūdens atkalizmantošanu agroindustriālās iekārtās saskaņā ar aprites ekonomikas rīcības plānu, kurā pausta apņemšanās veicināt ūdens atkalizmantošanu rūpniecībā. Regula (ES) 2020/741 par ūdens atkalizmantošanas minimālajām prasībām, kas pieņemta 2020. gada maijā, attiecas uz ūdens atkalizmantošanu lauksaimnieciskajā apūdeņošanā, taču tajā uzsvērts arī lielais attīrītu notekūdeņu reciklēšanas un atkalizmantošanas potenciāls rūpnieciskos nolūkos integrētā ūdens resursu apsaimniekošanā un aprites ekonomikā. Reglamentējot konkrētas darbības to izcelsmes vietā, RED palīdz dalībvalstīm izpildīt saistības, ko tām uzliek citi ES tiesību akti, kuros noteikti vides kvalitātes standarti, piemēram, Gaisa kvalitātes direktīva. Tā arī palīdz dalībvalstīm sasniegt mērķus saskaņā ar ES tiesību aktiem, kuros noteikti nacionālie mērķrādītāji, piemēram, Direktīvu par valstu emisiju samazināšanas saistībām, Kopīgo centienu regulu un Energoefektivitātes direktīvu. RED paredzētie ar LPTP saistītie emisiju līmeņi tika izmantoti, lai definētu principa “nenodarīt būtisku kaitējumu” kritērijus taksonomijas Deleģētajā aktā par klimatisko komponentu. Ierosinātie RED pārskatīšanas pasākumi laika gaitā turpinās atbalstīt ES ilgtspējīgu investīciju taksonomiju, nosakot papildu un atjauninātus kritērijus. Minētie kritēriji tiks noteikti, lai sniegtu būtisku devumu piesārņojuma novēršanā un kontrolē, ar papildu mērķi palīdzēt Ilgtspējīga finansējuma platformai noteikt, kuras darbības varētu saukt par ilgtspējīgām. Visbeidzot, RED palīdz uzlabot vispārējo vidisko sniegumu, palīdzot sasniegt citu ES nozaru tiesību aktu mērķus, tostarp saistībā ar REACH, atkritumiem un dabas aizsardzību. • Saskanība ar citām Savienības rīcībpolitikām

Astotā vides rīcības programma koncentrējas uz sešiem savstarpēji saistītiem prioritāriem mērķiem. Daži no tiem ir šādi: ·2. panta d) punkts — tiekties uz nulles piesārņojumu, arī attiecībā uz bīstamām ķimikālijām, lai panāktu no toksīniem brīvu vidi — arī gaisu, ūdeni un augsni. Mērķis ir arī samazināt gaismas un trokšņa piesārņojumu, kā arī aizsargāt iedzīvotāju, dzīvnieku un ekosistēmu veselību un labbūtību no vidiskiem riskiem un negatīvās ietekmes; ·2. panta f) punkts — veicināt vidisko ilgtspēju un mazināt svarīgus vides un klimata noslogojumus, kas saistīti ar ražošanu un patēriņu ES. Tas jo īpaši attiecas uz enerģētiku, rūpniecību, ēku sektoru un infrastruktūru, mobilitāti, tūrismu un starptautisko tirdzniecību, kā arī pārtikas sistēmu. RED priekšlikums palīdzēs sasniegt šos mērķus. Jaunā ģeopolitiskā un enerģijas tirgus realitāte liek Savienībai krasi paātrināt pārkārtošanos uz tīru enerģiju un panākt Eiropas enerģētisko neatkarību no neuzticamiem piegādātājiem un cenas ziņā svārstīgiem fosilajiem kurināmajiem. Saskaņā ar ES atbildes reakciju uz 2022. gada Krievijas un Ukrainas karu REPowerEU iniciatīvas mērķis ir palielināt ES mēroga energosistēmas noturību, dažādojot gāzes piegādi un samazinot fosilā kurināmā izmantošanu, un tālab ir jāpalielina energoefektivitāte, atjaunīgo energoresursu izmantojums un elektrifikācija un jānovērš infrastruktūras nepietiekamība. Direktīvas pārskatīšana veicina ES mēroga energosistēmas noturību, uzlabojot rūpniecisko procesu energoefektivitāti Savienībā. Šī ierosinātā direktīva ir pilotprojekts saskaņā ar Komisijas pieeju “viens pieņemts — viens atcelts”, kuras mērķis ir samazināt administratīvo slogu. Sagatavotajā ietekmes novērtējuma ziņojumā ir sniegta detalizēta informācija par paredzamo administratīvo slogu, ko radīs priekšlikums. Pasākumi, kas ierosināti, lai ierobežotu priekšlikuma radīto administratīvo slogu, ir izklāstīti šā paskaidrojuma raksta iedaļā par normatīvo atbilstību un vienkāršošanu. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE • Juridiskais pamats Priekšlikuma juridiskais pamats ir LESD 192. pants. Saskaņā ar LESD 191. pantu un 192. panta 1. punktu ES ir jāpalīdz sasniegt šādus mērķus: saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti; sekmēt starptautiska mēroga pasākumus, lai risinātu reģionālas vai pasaules mēroga vides problēmas un jo īpaši cīnītos pret klimata pārmaiņām. • Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā) Šīs direktīvas mērķus — nodrošināt augstu vides aizsardzības līmeni un uzlabot vides kvalitāti visā Savienībā – dalībvalstis vienas pašas nevar sasniegt pietiekamā mērā. Tā kā rūpniecisko darbību radītajam piesārņojumam ir pārrobežu raksturs, minētos mērķus var labāk sasniegt ES līmenī, un tas attaisno ES līmeņa pasākumu pieņemšanu saskaņā ar subsidiaritātes principu, kas noteikts Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā. Piesārņojums, ko rada agroindustriālās iekārtas, izplatās pāri valstu robežām, un piesārņojuma kontroli nevar pietiekami labi veikt viena dalībvalsts pati par sevi. Turklāt industriālo ražotņu darbība ir cieši saistīta ar vienotā tirgus darbību. Bez ES mēroga pieejas vidiskā snieguma standartu noteikšanai, vienas un tās pašas industrijas katrā dalībvalstī saskaras ar atšķirīgu piesārņojuma kontroles regulējumu, kas var radīt nevienlīdzīgus konkurences apstākļus, sadrumstalot vienoto tirgu un kavēt ES centienus sasniegt Līgumā noteikto mērķi sasniegt augstu vides un cilvēka veselības aizsardzības līmeni. • Proporcionalitāte Lai nodrošinātu iznākumu proporcionalitāti, RED ir strukturēta šādi: i) tiek definēti LPTP, kas ir vidiski iedarbīgāko un ekonomiski izdevīgāko nozarē izmantoto pārbaudīto tehnisko paņēmienu kopums, un ii) atsevišķos gadījumos tiek atļautas atkāpes, ja ES mēroga LPTP prasību piemērošana radītu nesamērīgi lielākas izmaksas nekā gaidāmie ieguvumi vides/veselības jomā. Visu ierosināto RED pārskatīšanas pasākumu ietekme ir novērtēta sagatavotajā ietekmes novērtējumā. Ir veikts gan kvalitatīvs, gan kvantitatīvs novērtējums, un tas liecina, ka priekšlikumi ir samērīgi, t. i., ka sabiedrības ieguvumi ir daudz lielāki par radītajām izmaksām. Tika konstatēts, ka lielāko ietekmi radīs darbības jomas paplašināšana nolūkā aptvert liellopu audzēšanas saimniecības un lielāku skaitu cūku un mājputnu saimniecību. Ieguvumi no metāna un amonjaka emisiju samazināšanas naudas izteiksmē pārsniedz 5,5 miljardus EUR gadā, savukārt atbilstības nodrošināšanas izmaksas ir 265 miljoni EUR, bet administratīvās izmaksas (administrācijām un operatoriem) ir 223 miljoni EUR, tādējādi izmaksu un ieguvumu koeficients ir 11, kas ir ļoti pozitīvi. • Instrumenta izvēle Priekšlikuma mērķus vislabāk var sasniegt ar direktīvu. Tas ir piemērotākais juridiskais instruments, lai grozītu spēkā esošo Direktīvu par rūpnieciskajām emisijām (Direktīva 2010/75/ES). Direktīvā noteikts, ka dalībvalstīm ir jāsasniedz tās mērķi un jāīsteno pasākumi valsts materiālo un procesuālo tiesību sistēmās. Šāda pieeja ES pasākumu īstenošanā dalībvalstīm sniedz lielāku rīcības brīvību nekā regula, jo dalībvalstis var izvēlēties piemērotākos līdzekļus direktīvā paredzēto pasākumu īstenošanai. Tas ļauj dalībvalstīm nodrošināt, ka grozītie noteikumi tiek iestrādāti to materiālajā un procesuālajā ES RED īstenošanas tiesiskajā satvarā, kas reglamentē iekārtu atļaujas, izpildes panākšanas pasākumus un sankcijas. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANOS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

• Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes 2020. gadā veiktajā RED izvērtējumā tika konstatēts, ka tā ir faktiski samazinājusi vidisko ietekmi un konkurences izkropļojumus ES. Sadarbīgais LPTP atsauces dokumentu izstrādes un LPTP apzināšanas process, kas pazīstams arī kā “Seviljas process”, ir noritējis sekmīgi, un tas ir atzīts par sadarbīgas pārvaldības paraugu. RED ir būtiski samazinājusi piesārņotāju emisijas gaisā un mazākā mērā ūdenī. Tā samazināja RED aptverto iekārtu radītās emisijas augsnē. Tās ietekmi uz resursefektivitāti, aprites ekonomiku un inovāciju ir grūtāk novērtēt; šķiet, ka tā ir devusi nelielu pozitīvu ieguldījumu. Zināmā mērā uzlabojušies tādi aspekti kā sabiedrības piekļuve informācijai un tiesu iestāžu pieejamība. RED tika vērtēta kā lielā mērā efektīva. LPTP secinājumu sniegtie ieguvumi būtiski pārsniedz izmaksas. Nav konstatētas nesamērīgas vai nevajadzīgas administratīvās izmaksas. Ietekme uz ES konkurētspēju ir neviennozīmīga; nav pierādījumu, kas liecinātu, ka minētā ietekme būtu būtiska. Visas ieinteresēto personu grupas pauda uzskatu, ka RED ir vajadzīga. Neraugoties uz LPTP atsauces dokumentu izstrādes procesa ilgumu, tā ir spējīga reaģēt uz jaunām vides problēmām. Lai gan RED nav sniegusi lielu ieguldījumu dekarbonizācijā, viedokļi par to, vai tā relevanta šajā ziņā, atšķiras. RED tika novērtēta kā saskanīga gan iekšēji, gan ar citām ES rīcībpolitikām, tomēr ir iespējams sniegt lielāku ieguldījumu šajās rīcībpolitikās. Ir jāatrisina dažas interpretācijas problēmas. Tika pausts uzskats, ka RED nodrošina būtisku ES pievienoto vērtību. Tā nodrošina saskaņotākas rūpnieciskā piesārņojuma mazināšanas prasības, tostarp ar monitoringa un izpildes panākšanas palīdzību un samazinot vienotā tirgus izkropļojumus. Bez ES rīcības standarti nebūtu tik stingri un būtu mazāk ieguvumu veselības un vides jomā. LPTP atsauces dokumentu izstrādes procesu nevar atkārtot atsevišķas dalībvalstis, un to arvien vairāk izmanto trešās valstis. RED decentralizētā pieeja atbilst subsidiaritātes un proporcionalitātes principam. Izvērtējumā ir apzinātas vairākas jomas, kurās RED sniegums nešķiet tik apmierinošs, cik attiecībā uz piesārņotāju emisiju samazināšanu; jo īpaši te jāmin piesārņotāju emisiju samazināšana ūdenī, SEG emisiju samazināšanas veicināšana, no toksikantiem brīvas ražošanas veicināšana un resursefektivitātes un atkalizmantošanas uzlabošana. Šīm jomām ir būtiska nozīme paziņojumā par Eiropas zaļo kursu paredzētajā RED pārskatīšanā. • Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Ietekmes novērtējums, kas papildina Rūpniecisko emisiju direktīvas (RED) un E-PRTR regulas apvienoto pārskatīšanu, tika rūpīgi apspriests. Tas ietvēra dažādus apspriešanās pasākumus, kuru mērķis bija apkopot visu attiecīgo ieinteresēto personu viedokļus un nodrošināt, ka tiek ņemti vērā dažādu organizāciju un ieinteresēto personu viedokļi. Pirmkārt, sākotnējās atsauksmes par publicēto sākotnējo ietekmes novērtējumu tika sniegtas Komisijas interaktīvajā portālā “Izsakiet viedokli” (154 atbildes; apspriešanās periods no 2020. gada 24. marta līdz 2020. gada 21. aprīlim). Pēc tam notika kopīga RED un E-PRTR sabiedriskā apspriešana (tiešsaistes aptauja Komisijas interaktīvajā portālā “Izsakiet viedokli”; 336 atbildes; no 2020. gada 20. decembra līdz 2021. gada 23. martam). Aptaujā bija 24 jautājumi, no kuriem četri bija tieši par E-PRTR. Pēc tam no 2021. gada 8. februāra līdz 9. aprīlim notika mērķorientēta ieinteresēto personu aptauja. Tā ietvēra sīkāku tiešsaistes aptauju (235 atbildes) ar mērķi vēl vairāk uzlabot pierādījumu bāzi, apkopojot specializētākas konkrētu ieinteresēto personu grupu atsauksmes par sešām problemātiskām jomām, sagrupējot pēc variantiem, kas aplūkoti ietekmes novērtējuma pētījumā. Šīs problemātiskās jomas bija šādas: i) vide ir piesārņota; ii) pastāv klimata krīze; iii) dabas resursi ir noplicināti; iv) ar moderniem tehniskiem paņēmieniem nevar apmierinoši atrisināt i)–iii) punktā minētās problemātiskās jomas; v) privātpersonām ir ierobežotas iespējas saņemt informāciju par agroindustriālo staciju radīto ietekmi un rīkoties saistībā ar to; un vi) pārmērīgs slogs var ietekmēt rīcībpolitiskā instrumenta efektivitāti. Šajās aptaujās saņemtās atsauksmes tika papildinātas arī ar apspriešanās fokusa grupām no 2021. gada jūnija līdz augustam, kurās ieinteresētās personas tika iesaistītas padziļinātās diskusijās par galvenajiem tematiem. Ieinteresētās personas tika izvēlētas atkarībā no to pārstāvētajām nozarēm un lai nodrošinātu labu ģeogrāfisko un ieinteresēto personu sadalījumu starp vides NVO, industrijas pārstāvjiem, dalībvalstu ministrijām un kompetentajām iestādēm; tas nodrošināja līdzsvarotas diskusijas. Visbeidzot, 2020. gada 15. decembrī un 2021. gada 7. un 8. jūlijā attālināti notika divi ieinteresēto personu darbsemināri. Pilsoniskā sabiedrība un vides NVO uzskatīja, ka visas iepriekš minētās problemātiskās jomas ir ļoti svarīgas, jo īpaši tāpēc, ka - RED nav pievērsta pietiekama uzmanība ietekmei uz vidi un dekarbonizācijai, - ir ātrāk jāatjaunina E-PRTR piesārņojošo vielu saraksts, lai ņemtu vērā jaunus apdraudējumus, un - piekļuve informācijai par iekārtu darbības rādītājiem ir ierobežota. Uzskatu, ka šī ierobežotā piekļuve informācijai ir svarīga problēma, kas jārisina, pauda visas ieinteresēto personu grupas.

Tomēr industrijas un uzņēmumu apvienības sniedza atšķirīgas atsauces un bija neitrālākas (bet ne noliedzošas), atzīstot problēmas saistībā ar resursefektivitāti un mazāk toksisku ražošanu. Industrija un uzņēmumu apvienības savā nostājā bija neitrālākas arī attiecībā uz nepieciešamību atbalstīt dekarbonizāciju; tās uzsvēra iespējamās papildu ziņošanas izmaksas un risku, kas varētu būt pārklāšanās ar emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu (ETS). Attiecībā uz direktīvas ierobežoto darbības jomu industrija un uzņēmumu apvienības norādīja uz izmaksu problēmām un apgalvoja, ka pašreizējie valstu režīmi un ES tiesību akti ir pietiekami, lai risinātu lielāko daļu grūtību, ar kurām nācās saskarties. Visas ieinteresētās personas piekrita, ka RED devums inovācijas sekmēšanā, izmantošanā un veicināšanā ir pārāk ierobežots. • Ietekmes novērtējums Tika veikts ietekmes novērtējums, un, pamatojoties uz to, Regulējuma kontroles padome 2021. gada 10. decembrī sniedza pozitīvu atzinumu. Tika ierosināti un izvērtēti pieci daļēji savstarpēji saistīti, bet neatkarīgi rīcībpolitikas varianti; atlasītie apakšvarianti katrai problemātiskajai jomai tika apvienoti, lai izveidotu šādu vēlamo rīcībpolitikas pasākumu kopumu: - iedarbīgums — 24 optimizācijas un atjaunināšanas pasākumu pilnīga īstenošana, - inovācija — celmlauži var brīvi izmēģināt novatoriskus tehniskos paņēmienus, kā arī tiek izveidots Industriālās pārveides un emisiju inovācijas centrs (INCITE) un operatoriem līdz 2030. gadam jāizstrādā pārveides plāni, - resursu izmantošana un ķimikālijas — uzlabota vidiskās pārvaldības sistēma, - dekarbonizācija — tiks noteikti minimālie energoefektivitātes līmeņi, lai maksimāli palielinātu energoefektivitāti un samazinātu enerģijas patēriņu. 2028. gadā tiks izskatīta sinerģija starp RED un ETS, nodrošinot optimālu sinerģiju no 2030. gada, - nozaru tvērums — RED darbības jomā tiks iekļautas papildu darbības, galvenokārt intensīva liellopu audzēšana un noteiktas ieguves darbības. Paredzams, ka vēlamā tiesību aktu kopuma ietekme būs šāda. Kopumā paredzams, ka ieguvumi ievērojami pārsniegs izmaksas. Lai gan nav bijis iespējams izteikt kvantitatīvi un naudā visu ietekmi, tiek lēsts, ka pasākumu kopums, kas uzlabos direktīvas iedarbīgumu, radīs ieguvumus veselības jomā no 860 miljoniem EUR līdz 2,8 miljardiem EUR gadā, un ikgadējās uzņēmējdarbības CAPEX/OPEX izmaksas aptuveni 210 miljonu EUR apmērā. Tiek lēsts, ka visa priekšlikuma kopējais administratīvais slogs būt 250 miljoni EUR gadā rūpnieciskajiem operatoriem un 196 miljoni EUR gadā publiskajām iestādēm. Paplašinot lopkopības saimniecību aptvērumu, tiks samazinātas metāna un amonjaka emisijas, radot ar veselību saistītus ieguvumus vairāk nekā 5,5 miljardu EUR apmērā gadā. Paplašinātais aptvērums, kurš aptvers 10 % lielākās liellopu audzēšanas saimniecības, kas rada 41 % no nozares emisijām, katru gadu samazinās metāna emisijas par 184 tūkst. t un amonjaka emisijas par 59 tūkst. t. Paplašinātais cūku un mājputnu audzēšanas saimniecību aptvērums, kurš aptvers 18 % lielāko cūku audzēšanas saimniecību un 15 % mājputnu audzēšanas saimniecību, kas rada attiecīgi 85 % un 91 % no šo nozaru emisijām, gadā no cūku audzēšanas saimniecībām samazinās metāna emisijas vismaz par 135 tūkst. t un amonjaka emisijas par 33 tūkst. t un no mājputnu audzēšanas saimniecībām — amonjaka emisijas par 62 tūkst. t. Šāds paplašinātais tvērums palielinās RED aptvērumu no 18 līdz 60 % amonjaka emisijām, ko rada liellopu, cūku un mājputnu audzēšana, un no 3 % līdz 43 % metāna emisijām. Aplēstās attiecīgās ar atbilstības nodrošināšanu saistītās izmaksas ir aptuveni 265 miljoni EUR gadā. • Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Saskaņā ar Komisijas apņemšanos nodrošināt labāku regulējumu šis priekšlikums ir sagatavots iekļaujoši, pamatojoties uz pilnīgu pārredzamību un pastāvīgu sadarbību ar ieinteresētajām personām, uzklausot ārējās atsauksmes un ņemot vērā ārējo pārbaudi, lai nodrošinātu, ka priekšlikums garantē pareizo līdzsvaru. RED ir tādas labāka regulējuma iniciatīvas rezultāts, kurā veiksmīgi apvienotas un vienkāršotas septiņas direktīvas un racionalizēti administratīvie aspekti, tajā skaitā par aptuveni pusi samazinātas ziņošanas prasības. Lai gan tas ierobežo turpmākas racionalizācijas iespējas, apspriešanās ar ieinteresētajām personām ir ļāvusi Komisijai apzināt vairākus iespējamos direktīvas papildu precizējumus un vienkāršojumus. Ieinteresētās personas izrādīja pozitīvu interesi par to, lai tiktu atrisinātas ar atļauju izsniegšanas procesu saistītās neskaidrības. Tas jo īpaši attiecas uz dažu noteikumu precizēšanu par gazifikāciju, sašķidrināšanu un pirolīzi, kas ir svarīgas darbības, lai izveidotu mazoglekļa aprites ekonomiku. Citi aspekti ietver II pielikumā ietvertā piesārņotāju indikatīvā saraksta aizstāšanu ar atsaucēm uz citiem ES tiesību aktiem, kuros ir noteikti relevanto piesārņotāju saraksti, un saskaņotu kritēriju izveidi atbilstības novērtēšanai visā ES. Abi pasākumi uzlabos juridisko noteiktību attiecībā uz piemērojamiem noteikumiem visiem RED operatoriem. Turklāt, novēršot nesakritības atbilstības novērtēšanas pieejās, ko izmanto RED II, III un IV nodaļā, labumu gūs aptuveni 4000 lielu sadedzināšanas staciju un atkritumu incineratoru operatori. Turklāt tiks ieviests atsevišķs un atvieglots atļauju izsniegšanas režīms 20 000 lopkopības saimniecībām, kuras pašlaik regulē RED, kā arī tām, kuras tiks iekļautas tās darbības jomā tagad, proti, mazākajiem uzņēmumiem, ko regulē RED; administratīvais slogs tiks samazināts par 113 miljoniem EUR gadā. Tiesību aktu kodifikācija pēc pārskatītā tiesību akta pieņemšanas ļaus atcelt novecojušus noteikumus.

• Pamattiesības Priekšlikumā tiek ievērotas pamattiesības, un tas atbilst principiem, kas īpaši nostiprināti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Saskaņā ar hartas 52. panta 1. punktu visiem šajā hartā atzīto tiesību un brīvību izmantošanas ierobežojumiem ir jābūt noteiktiem tiesību aktos, un tajos jārespektē šo tiesību un brīvību būtība. Ievērojot proporcionalitātes principu, ierobežojumus drīkst uzlikt tikai tad, ja tie ir nepieciešami un patiešām atbilst vispārējas nozīmes mērķiem, ko atzinusi Savienība, vai vajadzībai aizsargāt citu personu tiesības un brīvības. Ar šo priekšlikumu tiek panākts pareizais līdzsvars starp pamattiesībām uz brīvību veikt uzņēmējdarbību, pamattiesībām uz īpašumu un citām pamattiesībām (vide, veselība, tiesiskās aizsardzības līdzekļi). Brīvība veikt uzņēmējdarbību un tiesības uz īpašumu ir ierobežotas tiktāl, cik nepieciešams, lai saskaņā ar Hartas 52. panta 1. punktu aizsargātu citas iepriekš minētās pamattiesības un vispārējas nozīmes mērķus. Priekšlikums veicina augsta vides aizsardzības līmeņa mērķa sasniegšanu saskaņā ar hartas 37. pantā noteikto ilgtspējīgas attīstības principu, tiesības uz dzīvi un tiesības uz personas un tās veselības neaizskaramību, kā noteikts hartas 2., 3. un 35. pantā, un tiesības uz patērētāju aizsardzību, kā noteikts 38. pantā. Tas arī veicina hartas 47. pantā paredzētās tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību saistībā ar cilvēka veselības aizsardzību. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Pievienotajā finanšu pārskatā ir izklāstīta ietekme uz budžetu, kā arī norādīti nepieciešamie cilvēkresursi un administratīvie resursi. Priekšlikums ietekmēs Komisijas un Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) budžetu nepieciešamo cilvēkresursu un administratīvo resursu ziņā. Komisijai būs lielāks īstenošanas un izpildes panākšanas uzdevumu skaits, jo palielināsies to saimniecisko darbību un vides aspektu aptvērums, uz kuriem attiecas RED. Komisijai būs arī lielāka loma inovācijas centra vadībā un plašāks darba lauks LPTP atsauces dokumentu un LPTP secinājumu izstrādē, un tai papildus būs vajadzīgi 4 pilnas slodzes darbinieki. ECHA atbalstīs Komisiju: 1) sniedzot ieguldījumu informācijas apmaiņā par LPTP un jauniem tehniskajiem paņēmieniem, tostarp apzinot un atlasot katrai nozarei relevantās vielas, izstrādājot nozarēm specifisku labo praksi attiecībā uz drošāko tirgū pieejamo vielu izmantošanu, un 2) nodrošinot rīkus un norādījumus RED reglamentēto iekārtu operatoriem, lai tie varētu sagatavot savu vidiskās pārvaldības sistēmas nodaļu par ķimikālijām. Tam būs vajadzīgi trīs papildu pilna laika darbinieki. Vajadzīgo speciālo zināšanu finansēšanai, kuras Komisijai būs noderīgas vairākos darba virzienos, kas saistīti ar INCITE un LPTP atsauces dokumentu un LPTP secinājumu izstrādi, gadā būs vajadzīgi aptuveni 8 200 000 EUR. 5.CITI ELEMENTI • Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība Kopējās piesārņotāju emisijas pa nozarēm, pamatojoties uz datiem, ko operatori paziņo E-PRTR, aizvien būs galvenie rādītāji, lai sekotu līdz šīs iniciatīvas mērķu sasniegšanas virzībai. E-PRTR regula tiek pārskatīta vienlaikus ar šīs direktīvas pārskatīšanu, un tas ļaus turpmāk labāk uzraudzīt RED ietekmi uz rūpniecības vidisko sniegumu nozaru līmenī. - Rūpīgāka ziņošana par piesārņotāju emisijām iekārtu līmenī ļaus analizēt galvenos procesus nozarēs, kuru vidiskais sniegums uzlabojas vai atpaliek. - Ziņošanas par resursu izmantošanu iekļaušana ļaus noteikt jaunus materiālu, ūdens un enerģijas izmantošanas rādītājus, kas ļaus sekot līdzi resursefektivitātes uzlabojumiem. - Dinamiskāka to vielu saraksta atjaunināšana, uz kurām attiecas E-PRTR regula, ļaus noteikt emisijas rādītājus potenciāli problemātiskām vielām vai vielām, kas rada bažas. Tas ļaus sekot līdzi šādu vielu izmantošanai un pārvaldības uzlabojumiem. Šie uzlabojumi arī palīdzēs nodrošināt, ka šo monitoringu varēs iedarbīgi izmantot plašākā nulles piesārņojuma monitoringa un perspektīvas satvarā, kas tiks publicēts ik pēc diviem gadiem, sākot no 2022. gada. Dati par gaisa, ūdens un augsnes piesārņojumu, ko iegūs, veicot nulles piesārņojuma uzraudzību, palīdzēs novērtēt ietekmi, ko rada to iekārtu emisiju samazinājumi, kas ir RED un E-PRTR regulas darbības jomā. RED pārskatīšanā galvenais uzdevums ir nodrošināt, lai tiktu izmantots viss ar LPTP saistīto emisiju līmeņu (SEL) diapazons. Standartizētais atļauju kopsavilkums turpmāk būtiski atvieglos atļaujās noteikto emisiju robežvērtību (ERV) savākšanu, izmantojot automatizētus IT rīkus. Tas ļaus analizēt ERV sadalījumu pa nozarēm LPTP SEL diapazonos, atļaujas pārskatīšanas ciklu beigās, kas tiek ierosināti ar LPTP secinājumu pieņemšanu, un tas atļaujās ietverto informāciju sabiedrībai darīs skaidrāku. Emisiju samazināšanas progresa vēriens būs atkarīgs no: tehnoloģiju progresa, inovācijas centra darbības rezultātiem, biežākas LPTP atsauces dokumentu izskatīšanas un visām darbībām, kuras varētu tikt veiktas tā rezultātā. Būs svarīgi arī uzraudzīt inovācijas attīstības un ieviešanas tempu un no tās izrietošo RED nozaru pārveidi, kas nepieciešama, lai sasniegtu ES 2030. un 2050. gada mērķus vides un klimata jomā. Standartizētais atļauju kopsavilkums ļaus skaitliski noteikt to gadījumu skaitu, kad ir izmantotas jaunas elastības iespējas, kas celmlaužiem ir noderīgas jaunu tehnisko paņēmienu testēšanā un ieviešanā. Plašākas ietekmes uz inovācijas dinamiku uzraudzība būs sarežģītāka. Industriālās pārveides rezultātu pārskatā, ko publicēs inovācijas centrs, tiks noteikti jauni rādītāji. Centrs var izstrādāt tādus rādītājus kā:

- transformatīvo tehnoloģiju gatavības līmenis katrā nozarē, - transformatīvo tehnoloģiju emisiju rādītāji, - šādu tehnoloģiju paredzamais ieviešanas grafiks, - attālums līdz mērķa rādītājiem katrā RED reglamentētajā nozarē. Šos rādītājus papildinās dalībvalstu periodiski publicētā īstenošanas informācija, ar dinamiskiem IT līdzekļiem nodrošinot vienotā formātā viegli pieejamu un mašīnlasāmu informāciju par galvenajiem noteikumiem. Tā būs šāda informācija: - elastības iespēju piešķiršana transformatīvu tehnisko paņēmienu atbalstam, - stingrāku atļaujas nosacījumu noteikšana atļaujās, ja tas nepieciešams, lai nodrošinātu atbilstību vides kvalitātes standartiem, - tādu atkāpju piešķiršana, kas pieļauj piesārņotāju emisijas, kuras pārsniedz LPTP SEL diapazonu, - veiktie izpildes panākšanas pasākumi. Tas, kā tiek uztverti juridiskās skaidrības uzlabojumi, tiks uzraudzīts LPTP atsauces dokumentu izstrādes procesā, izmantojot e-aptaujas, kas tiks nosūtītas RED ieinteresētajām personām. RED un ETS mijiedarbības un dekarbonizācijas norišu pārskatīšana, kas paredzēta līdz 2030. gadam, būs svarīgs atskaites punkts šīs uzlabotās un holistiskākas rīcībpolitiskās pieejas uzraudzībā un izvērtēšanā. • Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums a)Grozījumi Direktīvā 2010/75/ES 1. panta grozījuma mērķis ir nepārprotami izskaidrot, ka šajā direktīvā ir paredzēti noteikumi, lai novērstu vai — gadījumos, kad novēršana nav praktiski iespējama — samazinātu emisijas gaisā, ūdenī un zemē, kā arī novērstu atkritumu rašanos, lai sasniegtu augstu aizsardzības līmeni attiecībā uz cilvēka veselību un vidi kopumā. Tas atbilst Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 191. pantam. Šāds nepārprotams precizējums ir pievienots arī citos pantos, kur tas ir nepieciešams. 3. panta grozījumu mērķis ir sniegt relevantas definīcijas jauniem jēdzieniem vai elementiem, kas direktīvai pievienoti, paplašinot tās darbības jomu vai pastiprinot tās noteikumus. 5. panta grozījumu mērķis ir sīkāk precizēt pārredzamības prasības, kas saistītas ar atļaujām, kuras piešķirtas saskaņā ar šo direktīvu, ņemot vērā atšķirīgo praksi dalībvalstīs. Šādas atļaujas jādara sabiedrībai pieejamas internetā bez maksas un ne tikai reģistrētiem lietotājiem, un sabiedrībai dara pieejamu atļauju vienotu kopsavilkumu. Starpgadījumi vai negadījumi var būtiski ietekmēt vidi vai cilvēka veselību ārpus tās dalībvalsts teritorijas robežām, kurā tie notikuši. Šādos gadījumos saskaņā ar 7. panta grozījumiem ir nekavējoties jāinformē kaimiņvalstis un ir jāīsteno daudzdisciplīnu sadarbība. 8. panta grozījumu mērķis ir padarīt stingrākus noteikumus, kas piemērojami gadījumos, kad tiek pārkāpti atļaujas nosacījumi, un paplašināt kompetentās iestādes pilnvaras apturēt iekārtas darbību līdz brīdim, kad tiek atjaunota atbilstība. Attiecībā uz sadedzināšanas blokiem vai citiem blokiem, kas emitē oglekļa dioksīdu un uz kuriem attiecas arī Direktīva 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā, 9. panta grozījuma mērķis ir noteikt, ka visas prasības attiecībā uz energoefektivitāti ir obligātas.

11. panta grozījumu mērķis ir kā daļu no operatora pamatpienākumiem ieviest prasības par resursu efektīvu izmantošanu, piegādes ķēdes vispārējā aprites cikla vidiskā snieguma ņemšanu vērā un par vidiskās pārvaldības sistēmu. Saistībā ar informācijas apmaiņu, kuras rezultātā tiek izstrādāti un pārskatīti LPTP atsauces dokumenti, 13. panta grozījumiem ir dubults uzdevums. Pirmkārt, lai veidotu sinerģiju starp darbu, ko Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) veic ķimikāliju jomā, un LPTP atsauces dokumentu izstrādi, ir lietderīgi ECHA piešķirt oficiālu lomu. Otrkārt, būtu jāprecizē tādas konfidenciālas uzņēmējdarbības informācijas (KUI) apstrāde, kas iegūta no industrijas, lai atvieglotu tādas informācijas apmaiņu, kura palīdz noteikt ar LPTP un jauniem tehniskajiem paņēmieniem saistītos emisiju līmeņus un vidiskā snieguma līmeņus, vienlaikus saglabājot attiecīgās uzņēmējdarbības informācijas konfidencialitāti. 14. pantā ir izdarīti vairāki grozījumi attiecībā uz atļauju nosacījumiem, lai pastiprinātu prasības, kas saistītas ar atļaujām, kuras piešķirtas saskaņā ar šo direktīvu; tostarp dalībvalstu pienākumu nodrošināt, lai pirms atļaujas piešķiršanas notiktu pienācīga apspriešanās ar visām iestādēm, kas nodrošina atbilstību ES vides tiesību aktiem, tajā skaitā attiecīgā gadījumā vides kvalitātes standartiem. Turklāt ir lietderīgi atsaukties uz grozāmās Regulas (EK) Nr. 166/2006, ar ko izveido Eiropas Piesārņojošo vielu un izmešu pārneses reģistru, II pielikumu par piesārņotājiem. Atsevišķu vielu uzskaitīšana neizsmeļošā sarakstā šīs direktīvas II pielikumā nav saderīga ar vēlamo holistisko pieeju un vajadzību kompetentajām iestādēm ņemt vērā visas relevantās piesārņojošās vielas, tostarp potenciāli problemātiskās vielas. Tāpēc minētais neizsmeļošais piesārņojošo vielu saraksts būtu jāsvītro. Turklāt ir jāprecizē saikne starp šo direktīvu un Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvu 2006/21/EK par ieguves rūpniecības atkritumu apsaimniekošanu. Ja šīs direktīvas I pielikuma 3.6. punktā minētā darbība ietilpst arī Direktīvas 2006/21/EK darbības jomā, LPTP secinājumi, kas izdarīti saskaņā ar RED 13. panta 5. punktu, atļaujas saņemšanā saskaņā ar Direktīvu 2010/75 prevalēs pār LPTP, kas minēti Direktīvas 2006/21/EK 21. panta 3. punktā. Direktīvā iekļauj jaunu 14.a pantu, kurā noteikts, ka operatoram ir jāizveido un jāievieš vidiskās pārvaldības sistēma (VPS) saskaņā ar relevantajiem LPTP secinājumiem, lai pastāvīgi uzlabotu iekārtas vidisko un energoefektivitātes sniegumu un drošumu. 14.a pants arī izveido saiknes ar Energoefektivitātes direktīvā noteikto revīzijas pienākumu, tādējādi stiprinot abus priekšlikumus. Ir ierosināti vairāki uzlabojumi, lai padarītu stingrākus noteikumus saskaņā ar 15. pantu. Pirmkārt, ir precizēti nosacījumi, saskaņā ar kuriem kompetentā iestāde, nosakot RED atļaujā emisiju robežvērtības piesārņotāju emisijai ūdenī, var ņemt vērā lejupējos attīrīšanas procesus notekūdeņu attīrīšanas stacijā, lai nodrošinātu, ka šādas emisijas saņēmējūdeņos nerada lielāku piesārņotāju slogu salīdzinājumā ar situāciju, kad RED iekārta piemēro LPTP un atbilst LPTP SEL attiecībā uz tiešu emisiju. Otrkārt, LPTP dažādās dalībvalstīs, industriālajās nozarēs un pat starp atsevišķām industriālajām iekārtām tiek piemēroti atšķirīgi; 75 %–85 % no visām atļaujās noteiktajām emisiju robežvērtībām ir noteiktas tuvu LPTP SEL diapazonu mazāk stingrajai apakšējai robežai, kā rezultātā panāktie emisiju samazinājumi ir neapmierinoši. Tādēļ kompetentajām iestādēm būtu jānosaka mazākas emisiju robežvērtības (ERV) tuvu attiecīgā LPTP SEL diapazona stingrākajai robežai, ja vien operators nepierāda, ka LPTP secinājumos aprakstīto LPTP piemērošana ļauj sasniegt tikai mazāk stingras ERV. Treškārt, lai novērstu vai samazinātu RED reglamentēto iekārtu radīto piesārņotāju emisijas un nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus visā ES, ir labāk jāizstrādā nosacījumi, saskaņā ar kuriem var piešķirt atkāpes no emisiju robežvērtībām, atbilstīgi principiem, kas jānosaka šīs direktīvas pielikumā, un ievērojot standartizētu metodiku, kuru izmanto, lai novērtētu nesamērību starp LPTP secinājumu īstenošanas izmaksām un iespējamiem vidiskiem ieguvumiem (metodika tiks pieņemta ar īstenošanas aktu). Šādas atkāpes nebūtu jāpiešķir, ja tās var apdraudēt atbilstību vides kvalitātes standartiem. Ir ieviests jauns 15.a pants, ar ko Komisija tiek pilnvarota noteikt kopīgus noteikumus, lai novērtētu atbilstību emisiju robežvērtībām un izmērīto emisiju līmeņu validācijai gan gaisā, gan ūdenī, pamatojoties uz LPTP, tādu iekārtu gadījumā, uz kurām attiecas II nodaļa. Šie atbilstības novērtēšanas noteikumi prevalēs pār noteikumiem, kas paredzēti III un IV nodaļā par atbilstības V un VI pielikumā ietvertajām emisiju robežvērtībām novērtēšanu. 16. panta grozījuma mērķis ir papildināt uzraudzības prasības attiecībā uz atkāpēm, kas piešķirtas saskaņā ar 15. panta 4. punktu, tādu piesārņotāju koncentrācijas gadījumā, uz kuriem attiecas atkāpe un kuri sastopami saņēmējvidē. 18. panta grozījuma mērķis ir precizēt, ka vides kvalitātes standarti atsaucas uz prasībām, kas noteiktas Savienības tiesību aktos, piemēram, ES tiesību aktos par gaisu vai ūdeni. Un šīs prasības ir jāizpilda noteiktā laikā konkrētā vidē vai tās daļā, un gadījumā, ja atbilstības nodrošināšana šādiem vides kvalitātes standartiem prasa stingrākus nosacījumus nekā tie, ko var sasniegt, RED reglamentētā iekārtā izmantojot LPTP, atļaujā jāiekļauj īpaši papildu pasākumi, kā noteikts šajā pantā. 21. panta grozījuma mērķis ir precizēt, ka kompetentajai iestādei būtu jāpārskata un vajadzības gadījumā jāatjaunina atļaujas nosacījumi, ja iekārtai ir jāatbilst vides kvalitātes standartam. 24. panta grozījumi ietver to gadījumu loka paplašināšanu, kad attiecīgajai sabiedrības daļai saskaņā ar Orhūsas konvenciju laikus tiek dotas reālas iespējas piedalīties atļaujas nosacījumu piešķiršanā vai atjaunināšanā, ko veic kompetentā iestāde. 25. panta grozījuma mērķis ir precizēt, ka dalībvalstis nedrīkst ierobežot locus standi, lai apstrīdētu valsts iestādes lēmumu, attiecinot to vienīgi uz tiem attiecīgās sabiedrības daļas locekļiem, kuri piedalījušies iepriekšējā administratīvajā procedūrā, ar kuru pieņem minēto lēmumu. 26. panta grozījumu mērķis ir stiprināt pārrobežu sadarbību, informācijas apmaiņu un sabiedrības līdzdalību atļauju piešķiršanas procesos. Pēc 26. panta iekļauj jaunu II.a nodaļu par “inovācijas veicināšanu”, ko veido 27.–27.d pants; ar šiem pantiem veicina inovāciju, atvieglo jaunu, uzlabota vidiskā snieguma tehnisko paņēmienu testēšanu un ieviešanu, kā arī izveido īpašu centru inovācijas atbalstam, kura uzdevums būs vākt un analizēt informāciju par inovatīviem tehniskajiem paņēmieniem un raksturot to izstrādes stāvokli no pētniecības līdz ieviešanai. Centrs ļaus LPTP ietvaros īstenot uz nākotni vērstu pieeju un palīdzēs industrijām atrast risinājumus dekarbonizācijai un piesārņojuma samazināšanai. Laika gaitā tas kļūs par centru, kas veicina inovācijas dinamiku industriālajai pārveidei visās Eiropas zaļā kursa rīcībpolitikās. Operatoriem līdz 2030. gada 30. jūnijam (vai vēlāk atkarībā no tā, par kuru I pielikumā minēto darbību ir runa) savas vidiskās pārvaldības sistēmas ietvaros būs jāsagatavo pārveides plāni, kuri palīdzēs sasniegt ES mērķus attiecībā uz tīru, apritīgu un klimatneitrālu ekonomiku. 42. panta grozījumos sīkāk precizēts, kā novērtēt, vai attīrītās gāzes vai šķidrumi, kas rodas atkritumu gazifikācijas un pirolīzes rezultātā, ir pietiekami attīrīti, lai tos sadedzinātu bez stingrākiem kontroles pasākumiem nekā tie, ko piemēro tīram komerciālajam kurināmajam. Aiz VI nodaļas un pirms VII nodaļas iekļauj jaunu VI.a nodaļu par “īpašiem mājputnu, cūku un liellopu audzēšanas noteikumiem”, ko veido 70.a–70.i pants. Lai samazinātu būtiskas piesārņotāju emisijas gaisā un ūdenī, ko rada šādas audzēšanas iekārtas, šajā nodaļā paredzēts pazemināt sliekšņvērtību, virs kuras cūku un mājputnu audzēšanas iekārtas tiek iekļautas Direktīvas 2010/75/ES darbības jomā. Un šajā darbības jomā līdzās cūku un mājputnu audzēšanas iekārtām iekļauta arī liellopu audzēšana. Tajā arī noteiktas nozarei piemērotas īpašas atļauju piešķiršanas procedūras, ņemot vērā nepieciešamību līdzsvarot administratīvās atļauju piešķiršanas procedūras ar sabiedrības informēšanu un līdzdalību, kā arī atbilstības prasībām. Lopkopības saimniecību ekspluatācijas noteikumos ņems vērā ne tikai šo iekārtu veidu, tipu, lielumu un blīvumu, bet arī to sarežģītību un iespējamās vidiskās ietekmes diapazonu, kā arī ekonomiskos aspektus. Tas ļaus noteikt samērīgas prasības dažādām lauksaimniecības praksēm (intensīvai, ekstensīvai, bioloģiskai lauksaimniecībai), arī ņemot vērā īpatnības, kas piemīt ganībās balstītām liellopu audzēšanas sistēmām, kurās dzīvniekus iekštelpu iekārtās audzē tikai sezonāli, un vienlaikus līdz minimumam tiks samazināts slogs nozarei un kompetentajām iestādēm. 73. panta grozījumos cita starpā paredzēts noteikt, ka Komisija ik pēc pieciem gadiem iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas īstenošanu; pirmais ziņojums jāiesniedz līdz 2028. gada jūnijam. Minētajā ziņojumā tiks ņemta vērā inovācijas dinamika un Direktīvas 2003/87/EK 8. pantā minētā izskatīšana. Ar 74. panta grozījumu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģēto aktu saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz agroindustriālas darbības iekļaušanu šīs direktīvas I vai I.a pielikumā, lai nodrošinātu, ka tā sasniedz savus mērķus — novērst vai samazināt piesārņotāju emisijas un sasniegt augstu cilvēka veselības un vides aizsardzības līmeni. 79. panta grozījumu mērķis ir, neskarot Direktīvu 2008/99/EK par vides krimināltiesisko aizsardzību, precizēt sankciju minimālo saturu, lai tās būtu iedarbīgas, samērīgas un atturošas. Ir ieviests jauns 79.a pants par zaudējumu atlīdzināšanu, kura mērķis ir nodrošināt, ka gadījumos, kad kaitējums veselībai ir pilnībā vai daļēji radies, pārkāpjot nacionālos pasākumus, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, attiecīgā sabiedrības daļa par šo kaitējumu no relevantajām kompetentajām iestādēm un no fiziskām vai juridiskām personām, kas ir atbildīgas par pārkāpumu (ja tādas ir identificētas) var pieprasīt un saņemt zaudējumu atlīdzinājumu. Grozījumi I pielikumā paredz šīs direktīvas darbības jomā iekļaut rūpniecisko un metālisko minerālu ieguvi, kas ir darbība, kurai ir būtiska ietekme uz vidi. Līdzīgi, lai gan šī direktīva jau reglamentē vairākas bateriju vērtības ķēdes darbības, lielu bateriju ražotņu iekļaušana šā instrumenta darbības jomā nodrošinās, ka šīs direktīvas prasības attiecas uz visiem bateriju aprites cikla posmiem; tas ir vajadzīgs, lai panāktu ilgtspējīgāku šīs rūpniecības nozares izaugsmi.

b)Grozījums Padomes Direktīvā 1999/31/EK Padomes Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem 1. panta grozījuma mērķis ir ļaut pieņemt LPTP secinājumus par poligoniem saskaņā ar šo direktīvu. Lai gan poligoni ir iekļauti RED darbības jomā, par poligoniem nav LPTP secinājumu, jo uz šo darbību attiecas Padomes Direktīva 1999/31/EK, saskaņā ar kuru tās prasības ir uzskatāmas par LPTP. Ņemot vērā tehnisko attīstību un inovāciju, kas notikusi kopš Padomes Direktīvas 1999/31/EK pieņemšanas, tagad ir pieejami iedarbīgāki cilvēka veselības un vides aizsardzības tehniskie paņēmieni. LPTP secinājumu pieņemšana ļautu risināt galvenās vidiskās problēmas, kas saistītas ar atkritumu poligonu darbību, tostarp novērst lielas metāna emisijas.



2022/0104 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA, ar ko groza

Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/75/ES par rūpnieciskajām emisijām (piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) un Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvu 1999/31/EK par atkritumu poligoniem



(Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1)Eiropas zaļais kurss ir Eiropas stratēģija, kuras mērķis ir līdz 2050. gadam panākt klimatneitrālu, tīru un apritīgu ekonomiku, optimizējot resursu pārvaldību, līdz minimumam samazinot piesārņojumu un vienlaikus atzīstot vajadzību pēc pilnīgi transformatīvām rīcībpolitikām. Turklāt Savienība ir apņēmusies īstenot Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam un sasniegt tās ilgtspējīgas attīstības mērķus. 2020. gada oktobra Ilgtspēju sekmējošā ES ķimikāliju stratēģija un 2021. gada maijā pieņemtais Nulles piesārņojuma rīcības plāns ir paredzēti, lai tieši risinātu Eiropas zaļajā kursā norādītos piesārņojuma aspektus. Vienlaikus jaunajā Eiropas industriālajā stratēģijā ir papildus uzsvērta transformatīvu tehnoloģiju potenciālā nozīme. Citas šai iniciatīvai relevantas rīcībpolitikas ir pakete “Gatavi mērķrādītājam 55 %”, Metāna stratēģija un Glāzgovas metāna emisiju mazināšanas solījums, Klimatadaptācijas stratēģija, Biodaudzveidības stratēģija, stratēģija “No lauka līdz galdam” un Ilgtspējīgu produktu iniciatīva. Turklāt, reaģējot uz 2022. gada Krievijas un Ukrainas karu, ES ir pieņēmusi REPowerEU, kurā ierosināta vienota Eiropas rīcība ar mērķi atbalstīt enerģijas piegāžu dažādošanu, paātrināt pāreju uz atjaunīgo enerģiju un uzlabot energoefektivitāti. (2)Eiropas zaļajā kursā tika izziņota Savienības pasākumu pārskatīšana, lai risinātu lielu rūpniecisko iekārtu radīta piesārņojuma problēmu, arī tiesību aktu nozaru tvēruma izskatīšana un jautājums, kā to pilnībā saskaņot ar klimata, enerģētikas un aprites ekonomikas rīcībpolitikām. Turklāt arī Nulles piesārņojuma rīcības plānā, Aprites ekonomikas rīcības plānā un stratēģijā “No lauka līdz galdam” aicināts samazināt piesārņotāju emisijas to rašanās avotā, iekļaujot avotus, kas pašlaik neietilpst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/75/ES darbības jomā. Tādējādi, lai risinātu dažu agroindustriālo darbību piesārņojuma problēmu, tās ir jāiekļauj minētās direktīvas darbības jomā. (3)Savienības ieguves rūpniecībai ir būtiska nozīme, lai tiktu sasniegti mērķi, kas izvirzīti Eiropas zaļajā kursā un ES industriālajā stratēģijā, arī tās atjauninājumā. Izejvielām ir stratēģiska nozīme tajā, lai varētu īstenot digitālo un zaļo pārkārtošanos, pārveidot enerģētiku, materiālu sagādi un aprites ekonomiku un ES ekonomiku padarīt noturīgāku. Lai šos mērķus sasniegtu, jāturpina attīstīt ilgtspējīga iekšzemes kapacitāte. Šajā nolūkā ir vajadzīgi iedarbīgi, individuāli pielāgoti un saskaņoti pasākumi, kuri nodrošinātu, ka tiek noteikti un ieviesti labākie pieejamie tehniskie paņēmieni, proti, tas nozīmētu, ka tiek izmantoti procesi, kuri ir ne tikai visefektīvākie, bet kuri arī pēc iespējas mazāk ietekmē cilvēka veselību un vidi. Minēto darbību ilgtspējīgu izaugsmi Savienībā sekmēs Direktīvā 2010/75/ES paredzētie pārvaldības mehānismi, kuri industrijas ekspertus cieši iesaista konsensuālu un individuāli pielāgotu vidisko prasību izstrādē. Kopīgi saskaņotu standartu izstrāde un pieejamība palīdzēs Savienībā panākt vienlīdzīgus konkurences apstākļus, vienlaikus nodrošinot augstu cilvēka veselības un vides aizsardzības līmeni. Tāpēc minētās darbības ir lietderīgi iekļaut Direktīvas 2010/75/ES darbības jomā. (4)Cūku, mājputnu un liellopu audzēšana rada ievērojamas piesārņotāju emisijas gaisā un ūdenī. Lai samazinātu šādu piesārņotāju emisijas, tai skaitā amonjaka, metāna, nitrātu un siltumnīcefekta gāzu emisijas, un tādējādi uzlabotu gaisa, ūdens un augsnes kvalitāti, ir jāsamazina robežvērtība, kuras pārsniegums nozīmē cūku un mājputnu audzēšanas iekārtu iekļaušanu Direktīvas 2010/75/ES darbības jomā, un minētajā darbības jomā jāiekļauj arī lopkopība. Relevantajās labāko pieejamo tehnisko paņēmienu (LPTP) prasībās ņems vērā šo iekārtu veidu, lielumu, blīvumu un sarežģītību, arī ganībās bāzētu liellopu audzēšanas sistēmu īpatnības, ja dzīvniekus iekštelpu iekārtās audzē tikai sezonāli, un to iespējamo daudzveidīgo ietekmi uz vidi. LPTP proporcionalitātes prasību mērķis ir mudināt lauksaimniekus īstenot pārkārtojumus, kas vajadzīgi, lai lauksaimniecības prakse kļūtu arvien videi draudzīgāka.

(5)Paredzams, ka līdz 2040. gadam Savienībā ievērojami pieaugs elektrotransportlīdzekļu akumulatoru bateriju liela mēroga ražošanas iekārtu skaits, un tas nozīmē, ka palielināsies Savienības daļa akumulatoru bateriju ražošanā pasaulē. Lai gan Direktīva 2010/75/ES jau reglamentē vairākas bateriju vērtības ķēdes darbības un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES).../...* + reglamentē baterijas kā produktus, direktīvas darbības jomā tik un tā ir jāiekļauj lielas iekārtas, kurās ražo baterijas, un ir jānodrošina, ka uz tām attiecas Direktīvā 2010/75/ES noteiktās prasības un ka tādējādi tās palīdz bateriju ražošanā panākt ilgtspējīgāku izaugsmi. Iekļaujot Direktīvas 2010/75/ES darbības jomā lielas iekārtas, kurās ražo baterijas, tiks holistiski uzlabota bateriju ilgtspēja un līdz minimumam samazināta to ietekme uz vidi visā to aprites ciklā. (6)Lai vēl vairāk stiprinātu sabiedrības piekļuvi vidiskajai informācijai, ir jāprecizē, ka iekārtu atļaujas, kuras izdotas saskaņā ar Direktīvu 2010/75/ES, ir jādara pieejamas sabiedrībai internetā bez maksas un ne tikai reģistrētiem lietotājiem. Ar tādiem pašiem nosacījumiem sabiedrībai vienotā formātā dara pieejamu arī atļauju kopsavilkumu. (7)Piesārņojuma ietekme, arī gadījumos, kad to izraisa starpgadījumi vai negadījumi, var sniegties ārpus dalībvalsts teritorijas. Šādos gadījumos, neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2012/18/ES, lai ierobežotu starpgadījumu vai negadījumu sekas uz cilvēka veselību un vidi un novērstu turpmākus iespējamus starpgadījumus vai negadījumus, ir vajadzīga tūlītēja informācijas aprite un cieša koordinācija starp to dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kuras šādi notikumi ietekmējuši vai var ietekmēt. Tāpēc, ja notiek starpgadījums vai negadījums, kas būtiski ietekmē vidi vai cilvēka veselību citā dalībvalstī, tad, lai ierobežotu ietekmi uz vidi un cilvēka veselību un novērstu turpmākus iespējamus starpgadījumus vai negadījumus, starp skartajām dalībvalstīm būtu jāveicina informācijas aprite un pārrobežu un vairākdisciplīnu sadarbība. (8)Turklāt dalībvalstīm būtu jāpieņem atbilstības nodrošināšanas pasākumi, ar kuriem veicina, uzrauga un panāk to, ka tiek nodrošināta atbilstība pienākumiem, kas fiziskām vai juridiskām personām uzlikti saskaņā ar Direktīvu 2010/75/ES. Ja ilgstoša atļaujas nosacījumu pārkāpšana un inspekcijas ziņojumā ietverto konstatējumu neīstenošana rada apdraudējumu cilvēka veselībai vai rada būtisku negatīvu ietekmi uz vidi, atbilstības nodrošināšanas pasākumu ietvaros kompetentajām iestādēm vajadzētu būt spējīgām apturēt iekārtas ekspluatāciju, lai tādējādi izbeigtu minēto apdraudējumu. (9)Lai veicinātu to iekārtu energoefektivitāti, kuras ietilpst Direktīvas 2010/75/ES darbības jomā un kuras veic Direktīvas 2003/87/EK I pielikumā uzskaitītās darbības, ir lietderīgi uz šīm iekārtām attiecināt energoefektivitātes prasības, kuras piemērojamas sadedzināšanas blokiem vai citiem blokiem, kas objektā emitē oglekļa dioksīdu. (10)Direktīvas 2010/75/ES izvērtējumā tika secināts, ka ir jāstiprina saiknes starp minēto direktīvu un Regulu (EK) Nr. 1907/2006, lai labāk risinātu riskus, ko rada ķimikāliju izmantošana iekārtās, kuras ietilpst Direktīvas 2010/75/ES darbības jomā. Lai veidotu sinerģiju starp Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) veikumu ķimikāliju jomā un LPTP atsauces dokumentu sagatavošanu saskaņā ar Direktīvu 2010/75/ES, šādā LPTP atsauces dokumentu sagatavošanā ECHA būtu jāiedala oficiāla loma. (11)Lai atvieglotu tādas informācijas apmaiņu, kas palīdz noteikt ar LPTP saistītos emisiju līmeņus un vidiskā snieguma līmeņus, vienlaikus saglabājot konfidenciālas uzņēmējdarbības informācijas integritāti, būtu jāprecizē procedūras, kā rīkoties ar informāciju, ko uzskata par konfidenciālu uzņēmējdarbības informāciju vai sensitīvu komercinformāciju un ko vāc no industrijas sakarā ar informācijas apmaiņu, kuru Komisija organizē LPTP atsauces dokumentu izstrādes, izskatīšanas vai atjaunināšanas vajadzībām. Būtu jānodrošina, ka personas, kas piedalās informācijas apmaiņā, informācijā, kas uzskatāma par konfidenciālu uzņēmējdarbības informāciju vai sensitīvu komercinformāciju, nedalās ar nevienu uzņēmumu vai arodasociāciju pārstāvi, kam ir ekonomiskas intereses attiecīgajā rūpnieciskajā darbībā un saistītajos tirgos. Šāda informācijas apmaiņa neskar Savienības konkurences tiesības, jo īpaši Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 101. pantu. (12)Lai aizsargātu cilvēka veselību un vidi kopumā, visos īstenošanas posmos ir nepieciešama sinerģija un koordinācija ar citiem relevantajiem Savienības vides tiesību aktiem.Tādēļ pirms atļaujas piešķiršanas saskaņā ar Direktīvu 2010/75/ES būtu pienācīgi jāapspriežas ar visām relevantajām kompetentajām iestādēm, kuras nodrošina atbilstību relevantajiem Savienības vides tiesību aktiem. (13)Lai pastāvīgi uzlabotu iekārtas vidisko sniegumu un drošumu, arī novērstu atkritumu rašanos, optimizētu resursu izmantošanu un ūdens atkalizmantošanu un novērstu vai samazinātu ar bīstamu vielu izmantošanu saistītos riskus, operatoram būtu jāizveido un jāievieš vidiskās pārvaldības sistēma saskaņā ar relevantajiem LPTP secinājumiem, un tā būtu jādara pieejama sabiedrībai. Vidiskās pārvaldības sistēmai būtu jāaptver arī ar bīstamo vielu izmantošanu saistīto risku pārvaldība un analīze par bīstamo vielu iespējamo aizstāšanu ar drošākām alternatīvām. (14)Ir sīkāk jāprecizē apstākļi, kādos kompetentā iestāde, saskaņā ar Direktīvu 2010/75/ES piešķirtā atļaujā noteikdama emisiju robežvērtības piesārņotāju emisijai ūdenī, var ņemt vērā lejupējos attīrīšanas procesus notekūdeņu attīrīšanas stacijā, lai nodrošinātu, ka šāda emisija saņemošajos ūdeņos nerada lielāku piesārņotāju slodzi salīdzinājumā ar situāciju, ja iekārta izmantotu LPTP un nodrošinātu atbilstību ar LPTP saistītajiem emisiju līmeņiem, kas piemērojami tiešai emisijai. (15)Lai nodrošinātu augstu aizsardzības līmeni attiecībā uz cilvēka veselību un vidi kopumā, cita starpā atļaujās emisiju robežvērtības ir jānosaka tādā līmenī, kas nodrošina atbilstību piemērojamajiem ar LPTP saistītajiem emisiju līmeņiem, kuri noteikti LPTP secinājumos. Ar LPTP saistītos emisiju līmeņus parasti izsaka diapazonos, nevis kā atsevišķas vērtības, lai atspoguļotu konkrēta tipa iekārtu atšķirības, kas ir par iemeslu variācijām to vidiskajā sniegumā, kas panākts, piemērojot LPTP. Piemēram, viens konkrēts LPTP nenodrošinās, ka dažādas iekārtas panāk vienādu sniegumu, daži LPTP var nebūt piemēroti izmantošanai konkrētās iekārtās vai arī LPTP kombinācija attiecībā uz dažiem piesārņotājiem vai vidēm var būt iedarbīgāka nekā attiecībā uz citiem piesārņotājiem vai vidēm. Panākt augstu aizsardzības līmeni attiecībā uz cilvēka veselību un vidi kopumā kavē tas, ka pastāv prakse noteikt emisiju robežvērtības, kas pieder ar LPTP saistīto emisiju līmeņu diapazona vismazāk stingrajam galam, neņemot vērā konkrētās iekārtas potenciālu ar LPTP panākt zemākus emisiju līmeņus. Šāda prakse vadošos spēlētājus attur no iedarbīgāku tehnisko paņēmienu ieviešanas un kavē vienlīdzīgu konkurences apstākļu panākšanu un augsta cilvēka veselības un vides aizsardzības līmeņa sasniegšanu. Tādēļ būtu jāprasa, lai kompetentās iestādes atļaujās nosaka zemākās iespējamās emisiju robežvērtības, kas atspoguļo konkrēto iekārtu LPTP sniegumu, ņemot vērā pilnu ar LPTP saistīto emisiju līmeņu diapazonu un tiecoties iekārtās panākt labāko iespējamo vidisko sniegumu, ja vien operators nepierāda, ka LPTP secinājumos aprakstīto LPTP piemērošana attiecīgajā iekārtā ļauj sasniegt tikai mazāk stingras emisiju robežvērtības. (16)Direktīvas 2010/75/ES devumam resursefektivitātē, energoefektivitātē un aprites ekonomikā Savienībā būtu jākļūst pārliecinošākam, Savienības enerģētikas rīcībpolitikā par pamatprincipu izvirzot principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”. Tāpēc atļaujās, ja iespējams, attiecībā uz patēriņa un resursefektivitātes līmeņiem, tostarp ūdens, enerģijas un reciklētu materiālu izmantojumu, būtu jānosaka obligātas vidiskā snieguma robežvērtības, kuru pamatā ir ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem saistītā vidiskā snieguma līmeņi, kuri noteikti lēmumos par LPTP secinājumiem. (17)Lai novērstu vai līdz minimumam samazinātu piesārņotāju emisiju no iekārtām, uz kurām attiecas Direktīva 2010/75/ES, un lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus visā Savienībā, būtu labāk jāizstrādā nosacījumi, saskaņā ar kuriem var piešķirt atkāpes no emisiju robežvērtībām, proti, būtu jānosaka vispārīgi principi, lai tādējādi nodrošinātu šādu atkāpju saskaņotāku īstenošanu visā Savienībā. Turklāt, ja atkāpes no emisiju robežvērtībām var apdraudēt atbilstību vides kvalitātes standartiem, tās nebūtu jāpiešķir. (18)Direktīvas 2010/75/ES izvērtējumā tika secināts, ka ir zināmas atšķirības tajā, kā tiek veikta atbilstības novērtēšana iekārtām, uz kurām attiecas minētās direktīvas II nodaļa. Lai panāktu augstu aizsardzības līmeni attiecībā uz vidi kopumā, nodrošinātu Savienības tiesību aktu konsekventu īstenošanu un vienlīdzīgus konkurences apstākļus visā Savienībā, vienlaikus līdz minimumam samazinot uzņēmumiem un publiskajām iestādēm uzlikto administratīvo slogu, Komisijai būtu jānosaka kopīgi noteikumi par to, kā novērtēt atbilstību emisiju robežvērtībām un validēt ūdenī un gaisā izmērītos emisiju līmeņus, balstoties uz labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem. Minētajiem atbilstības novērtēšanas noteikumiem būtu jāprevalē pār noteikumiem, kas izklāstīti Direktīvas 2010/75/ES III un IV nodaļā par to, kā novērtējama atbilstība emisiju robežvērtībām, kuras noteiktas Direktīvas 2010/75/ES V un VI pielikumā. (19)Vides kvalitātes standarti attiecas uz visām prasībām, kas noteiktas Savienības tiesību aktos, piemēram, Savienības tiesību aktos par gaisu un ūdeni, un kas noteiktā laikā konkrētai videi vai tās daļai ir jāizpilda. Tāpēc ir lietderīgi precizēt, ka, piešķirot atļauju iekārtai, kompetentajām iestādēm būtu ne tikai jānosaka nosacījumi, kuri nodrošinātu iekārtas darbību atbilstību LPTP secinājumiem, bet arī vajadzības gadījumā – lai samazinātu iekārtas specifisko ietekmi uz piesārņojumu, kas rodas relevantajā teritorijā, – atļaujā būtu jāiekļauj specifiski papildu nosacījumi, kas ir stingrāki par relevantajos LPTP secinājumos noteiktajiem, lai tādējādi nodrošinātu iekārtas atbilstību vides kvalitātes standartiem. Šādi nosacījumi var ietvert stingrāku emisiju robežvērtību noteikšanu vai iekārtas darbības vai jaudas ierobežošanu. (20)Kompetentajai iestādei atļaujas nosacījumi būtu regulāri jāpārskata un vajadzības gadījumā jāatjaunina, lai nodrošinātu atbilstību relevantajiem tiesību aktiem. Šādai pārskatīšanai vai atjaunināšanai būtu jānotiek arī tad, ja tas ir nepieciešams, lai panāktu, ka iekārta atbilst vides kvalitātes standartam, arī jauna vai pārskatīta vides kvalitātes standarta gadījumā, vai ja atļauja ir jāpārskata saņēmējvides stāvokļa dēļ, lai panāktu atbilstību Savienības tiesību aktos noteiktajiem plāniem un programmām, piemēram, upju baseinu apsaimniekošanas plāniem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/60/EK. (21)Orhūsas Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju vērsties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem puses septītajā sanāksmē apstiprināja konvencijas Atbilstības komitejas konstatējumus lietā ACCC/C/2014/121, saskaņā ar kuriem, ieviesdama tiesisko regulējumu, kas neparedz nekādu sabiedrības līdzdalības iespēju saistībā ar pārskatīšanu un atjaunināšanu saskaņā ar Direktīvas 2010/75/ES 21. panta 3. un 4. punktu un 5. punkta b) un c) apakšpunktu, Eiropas Savienība nenodrošina atbilstību konvencijas 6. panta 10. punktam. Savienība un tās dalībvalstis minētos konstatējumus ir apstiprinājušas, un, lai panāktu pilnīgu atbilstību Orhūsas konvencijai, ir jānorāda, ka būtu attiecīgajai sabiedrības daļai jādod agrīnas un reālas iespējas piedalīties kompetentās iestādes noteikto atļaujas nosacījumu piešķiršanā vai atjaunināšanā, arī tad, ja atļaujas nosacījumi tiek pārskatīti pēc tam, kad attiecībā uz iekārtas galveno darbību ir publicēti lēmumi par LPTP secinājumiem, ja labāko pieejamo tehnisko paņēmienu jauninājumi ļauj ievērojami samazināt emisijas, ja ekspluatācijas drošuma garantēšanai ir jāizmanto citi tehniskie paņēmieni un ja ir jāpanāk atbilstība jauniem vai pārskatītiem vides kvalitātes standartiem. (22)Kā skaidrots Tiesas judikatūrā, dalībvalstis nevar tiesības celt prasību pret publiskas iestādes lēmumu attiecināt tikai uz tiem attiecīgās sabiedrības daļas locekļiem, kuri ir piedalījušies iepriekšējā administratīvā procedūrā, ar kuru minētais lēmums pieņemts. Tiesas judikatūrā arī skaidrots, ka faktiska tiesu iestāžu pieejamība vides jautājumos un iedarbīgi tiesiskās aizsardzības līdzekļi cita starpā prasa, lai attiecīgās sabiedrības daļas locekļiem būtu tiesības lūgt tiesai vai kompetentai neatkarīgai un objektīvai struktūrai noteikt pagaidu pasākumus, ar kuriem konkrētais piesārņošanas gadījums tiktu novērsts, tostarp vajadzības gadījumā uz laiku apturot apstrīdēto atļauju. Tādēļ būtu jāprecizē, ka tiesībām celt prasību nevajadzētu būt atkarīgām no tā, kāda loma attiecīgajam sabiedrības loceklim bijusi šajā direktīvā paredzēto lēmumu pieņemšanas procedūru līdzdalības posmā. Turklāt jebkurai izskatīšanas procedūrai vajadzētu būt taisnīgai, vienlīdzīgai un ne pārmērīgi dārgai, un tajā būtu jāparedz pienācīgi un iedarbīgi tiesiskās aizsardzības mehānismi, tostarp attiecīgā gadījumā pagaidu tiesiskās aizsardzības līdzekļi. (23)Ja iekārtas ekspluatācija var skart vairāk nekā vienu dalībvalsti, pirms atļauju piešķiršanas būtu jānotiek pārrobežu sadarbībai, un tai būtu jāietver iepriekšēja informēšana un apspriešanās ar attiecīgo sabiedrības daļu un kompetentajām iestādēm citās dalībvalstīs, kuras var tikt skartas. (24)Direktīvas 2010/75/ES izvērtējumā tika konstatēts, ka, lai arī tai būtu jāveicina Eiropas industriālā pārveide, tā nav pietiekami dinamiska un tā par maz atbalsta inovatīvu procesu un tehnoloģiju ieviešanu. Tādēļ ir lietderīgi atvieglot tādu jaunu tehnisko paņēmienu testēšanu un ieviešanu, kuri sniedz uzlabotu vidisko sniegumu, sekmēt sadarbību ar pētniekiem un industrijām publiski finansētos pētniecības projektos, ievērojot relevantajos Eiropas un nacionālajos finansēšanas instrumentos paredzētos nosacījumus, kā arī izveidot īpaši inovācijas atbalstam paredzētu centru, kurš vāktu un analizētu informāciju par inovatīviem tehniskajiem paņēmieniem, arī jauniem tehniskajiem paņēmieniem, kas ir relevanti darbībām, kuras ietilpst minētās direktīvas darbības jomā, un raksturot to izstrādes līmeni no pētniecības līdz ieviešanai (tehnoloģiju gatavības līmenis) un vidisko sniegumu. Tas arī noderēs apmaiņā ar informāciju par LPTP atsauces dokumentu izstrādi, izskatīšanu un atjaunināšanu. Inovatīviem tehniskajiem paņēmieniem, kas centram jāvāc un jāanalizē, vajadzētu būt vismaz tādu tehnoloģiju līmenī, kas demonstrētas relevantajā vidē (rūpnieciski relevantā vidē svarīgu pamattehnoloģiju gadījumā), vai tāda sistēmas prototipa līmenī, kas demonstrēts ekspluatācijas vidē (6.–7. tehnoloģiju gatavības līmenis).

(25)Lai līdz 2050. gadam sasniegtu Savienības mērķus attiecībā uz tīru, apritīgu un klimatneitrālu ekonomiku, Savienības ekonomika ir pamatīgi jāpārveido. Tāpēc saskaņā ar Astoto vides rīcības programmu būtu jānosaka prasība to iekārtu operatoriem, uz kurām attiecas Direktīva 2010/75/ES, savās vidiskās pārvaldības sistēmās iekļaut pārveides plānus. Šādi pārveides plāni arī papildinās Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2013/34/ES noteiktās korporatīvo ilgtspējas ziņu sniegšanas prasības, kalpojot par līdzekli minēto prasību konkrētai īstenošanai iekārtu līmenī. Pirmā prioritāte ir I pielikumā uzskaitīto energoietilpīgo darbību pārveide. Tādēļ energoietilpīgu iekārtu operatoriem līdz 2030. gada 30. jūnijam būtu jāsagatavo pārveides plāni. To iekārtu operatoriem, kuras veic citas I pielikumā uzskaitītās darbības, pārveides plānus būtu jāprasa izstrādāt kā daļu no atļaujas pārskatīšanas un atjaunināšanas pēc tam, kad pēc 2030. gada 1. janvāra būs publicēti lēmumi par LPTP secinājumiem. Lai gan pārveides plāniem vajadzētu palikt par orientējošiem dokumentiem, par kuru sagatavošanu atbild operatori, audita organizācijām, ar kurām operatori noslēguši līgumu vidiskās pārvaldības sistēmas ietvaros, būtu jāpārbauda, vai tajos ir informācijas minimums, kas Eiropas Komisijai jānosaka īstenošanas aktā, un operatoriem pārveides plāni būtu jāpublisko. (26)Ir vajadzīga lielāka skaidrība attiecībā uz kritērijiem, pēc kuriem novērtē, vai attīrītās gāzes vai šķidrumi, kas rodas atkritumu gazifikācijas un pirolīzes rezultātā, ir attīrīti tādā mērā, ka tie pirms incinerācijas vairs nav atkritumi. (27)Ņemot vērā lielo skaitu audzēšanas iekārtu, kas būtu jāiekļauj Direktīvas 2010/75/ES darbības jomā, un šādu iekārtu procesu un emisiju modeļu relatīvo vienkāršību, ir lietderīgi, neskarot ar sabiedrības informēšanu un līdzdalību, monitorēšanu un atbilstības nodrošināšanu saistītās prasības, atļauju izdošanai un relevanto darbību veikšanai noteikt šai nozarei īpaši pielāgotas administratīvās procedūras. (28)Paredzams, ka tirgū ienākošie inovatīvie tehniskie paņēmieni arvien vairāk samazinās gan piesārņotāju, gan siltumnīcefekta gāzu emisijas no iekārtām, kuras ietilpst gan Direktīvas 2010/75/ES, gan Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK darbības jomā. Lai gan tas palīdzēs veidot lielāku sinerģiju starp minētajām direktīvām, tas var ietekmēt to darbību, arī oglekļa tirgū. Šajā sakarā Direktīvā 2003/87/EK ir iekļauts noteikums izskatīt, cik iedarbīga ir sinerģija ar Direktīvu 2010/75/ES, un tajā aicināts vides un klimata ziņā relevantās atļaujas koordinēt, lai nodrošinātu, ka pasākumi, kas vajadzīgi, lai sasniegtu Savienības klimata un enerģētikas mērķus, tiek īstenoti efektīvi un raiti. Lai ņemtu vērā inovācijas dinamiku šajā jomā un Direktīvas 2003/87/EK 8. pantā minēto izskatīšanu, Komisijai līdz 2028. gadam un pēc tam reizi piecos gados Eiropas Parlamentam un Padomei būtu jāiesniedz ziņojums, kurā sniegts pārskats par Direktīvas 2010/75/ES īstenošanu. (29)Lai nodrošinātu, ka Direktīva 2010/75/ES turpina sasniegt savus mērķus novērst vai samazināt piesārņotāju emisijas un panākt augstu cilvēka veselības un vides aizsardzības līmeni, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu, lai papildinātu minēto direktīvu nolūkā noteikt ekspluatācijas noteikumus, kuros ietvertas prasības attiecībā uz darbībām, kas saistītas ar mājputnu, cūku un liellopu audzēšanu, un lai grozītu minētās direktīvas I un Ia pielikumu, pievienojot agroindustriālu darbību, kas nodrošinātu, ka tā sasniedz savus mērķus novērst vai samazināt piesārņotāju emisijas un panākt augstu cilvēka veselības un vides aizsardzības līmeni. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu pienācīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu. Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana. (30)Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus Direktīvas 2010/75/ES īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai attiecībā uz šādu elementu noteikšanu: i) atļaujas kopsavilkuma formāts, ii) standartizēta metodika, pēc kuras novērtē nesamērību starp LPTP secinājumu īstenošanas izmaksām un iespējamiem vidiskajiem ieguvumiem, iii) mērīšanas metode, pēc kuras novērtē atbilstību atļaujā noteiktajām emisiju robežvērtībām attiecībā uz emisijām gaisā un ūdenī, iv) sīki izstrādāta kārtība, kas vajadzīga industriālās pārveides un emisiju inovācijas centra izveidei un darbībai, un v) formāts, kas jāizmanto pārveides plānu sagatavošanai. Minētās pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011. (31)Lai nodrošinātu Direktīvā 2010/75/ES noteikto pienākumu reālu īstenošanu un izpildes panākšanu, ir jānosaka iedarbīgu, samērīgu un atturošu sankciju minimālais saturs. Atšķirīgi sankciju režīmi, fakts, ka piemērotās sankcijas daudzos gadījumos tiek uzskatītas par pārāk maigām, lai patiesi atturētu no nelikumīgas rīcības, un vienādas īstenošanas trūkums dalībvalstīs, apdraud vienlīdzīgus konkurences apstākļus rūpniecisko emisiju jomā visā Savienībā. Būtu jāņem vērā Direktīva 2008/99/EK par vides krimināltiesisko aizsardzību, ja saskaņā ar šo direktīvu atklāts pārkāpums ir noziedzīgs nodarījums, kas ietilpst Direktīvas 2008/99/EK darbības jomā. (32)Gadījumos, kad, pārkāpjot valsts pasākumus, kas pieņemti saskaņā ar Direktīvu 2010/75/ES, ir nodarīts kaitējums cilvēka veselībai, dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka skartajām personām ir tiesības par šo kaitējumu no relevantajām fiziskajām vai juridiskajām personām un attiecīgā gadījumā no relevantajām kompetentajām iestādēm, kas atbildīgas par pārkāpumu, pieprasīt un saņemt zaudējumu atlīdzinājumu. Šādi noteikumi par zaudējumu atlīdzināšanu palīdz sasniegt LESD 191. pantā noteikto mērķi saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti un aizsargāt cilvēka veselību. Tie arī atbalsta Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 2., 3. un 35. pantā noteiktās tiesības uz dzīvību, personas neaizskaramību un veselības aprūpi un Hartas 47. pantā noteiktās tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību. Turklāt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/35/EK nepiešķir indivīdiem tiesības uz zaudējumu atlīdzināšanu par kaitējumu videi vai tiešu šāda kaitējuma draudu gadījumā. (33)Tāpēc jautājumu par tiesībām uz zaudējumu atlīdzināšanu par indivīdiem nodarītu kaitējumu ir lietderīgi risināt Direktīvā 2010/75/ES. Lai nodrošinātu, ka indivīdi var aizstāvēt savas tiesības cīnīties pret kaitējumu veselībai, ko izraisījuši Direktīvas 2010/75/ES pārkāpumi, un tādējādi nodrošinātu efektīvāku minētās direktīvas izpildes panākšanu, nevalstiskajām organizācijām, kas veicina cilvēka veselības vai vides aizsardzību, arī tām, kuras veicina patērētāju aizsardzību un atbilst visām valsts tiesību aktu prasībām, kā attiecīgās sabiedrības daļas loceklēm vajadzētu būt pilnvarotām iesaistīties procesos, kā noteikušas dalībvalstis, cietušā vārdā vai atbalstot viņu, neskarot valsts procesuālos noteikumus par pārstāvību un aizstāvību tiesās. Dalībvalstīm parasti ir procesuālā autonomija, lai nodrošinātu patiesu tiesisko aizsardzību pret Savienības tiesību aktu pārkāpumiem, ievērojot līdzvērtības un iedarbīguma principus. Tomēr pieredze liecina, ka, lai gan ir pārliecinoši epidemioloģiskie pierādījumi par piesārņojuma negatīvo ietekmi uz iedzīvotāju veselību, jo īpaši attiecībā uz emisijām gaisā, personām, kas cietušas no Direktīvas 2010/75/ES pārkāpumiem, ir grūti pierādīt cēloņsakarību starp nodarīto kaitējumu un pārkāpumu, kā to paredz dalībvalstīs vispārēji piemērojamie procesuālie noteikumi par pierādīšanas pienākumu. Tā rezultātā lielākajā daļā gadījumu personām, kas cietušas no Direktīvas 2010/75/ES pārkāpumiem, nav reāla veida, kā saņemt zaudējumu atlīdzinājumu par šādu pārkāpumu radīto kaitējumu. Lai stiprinātu indivīdu tiesības saņemt zaudējumu atlīdzinājumu par Direktīvas 2010/75/ES pārkāpumiem un veicinātu tās prasību efektīvāku izpildes panākšanu Savienībā, ir jāpielāgo šādās situācijās piemērojamais pierādīšanas pienākums. Tāpēc, ja indivīds var iesniegt pierādījumus, kas ir pietiekami pārliecinoši, lai varētu pieņemt, ka Direktīvas 2010/75/ES pārkāpums ir indivīda veselībai nodarītā kaitējuma cēlonis vai ir to būtiski veicinājis, pienākumam atspēkot šo prezumpciju, lai izvairītos no atbildības uzņemšanās, būtu jāgulstas uz atbildētāju. (34)Direktīvas 2010/75/ES ietekmei uz dalībvalstu procesuālo autonomiju būtu jāaprobežojas ar to, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu mērķus nodrošināt cilvēka veselības aizsardzību, veidojot drošu vidi, un tai nebūtu jāietekmē citi valsts procesuālie noteikumi, kas nosaka tiesības pieprasīt zaudējumu atlīdzināšanu par minētās direktīvas pārkāpumiem. Tomēr šādiem valsts noteikumiem nebūtu jākavē Direktīvā 2010/75/ES paredzētā zaudējumu atlīdzinājuma pieprasīšanas mehānisma sekmīga darbība. (35)Direktīvas 2010/75/ES īstenošana dalībvalstīs attiecībā uz keramikas izstrādājumu ražošanas iekārtu aptvērumu ir izrādījusies atšķirīga, jo šīs darbības definīcijas formulējums ļāva dalībvalstīm izlemt, vai piemērot abus vai tikai vienu no diviem kritērijiem attiecībā uz ražošanas jaudu un krāsns jaudu. Lai nodrošinātu konsekventāku minētās direktīvas īstenošanu un nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus visā Savienībā, šādas iekārtas būtu jāiekļauj minētās direktīvas darbības jomā, ja ir izpildīts jebkurš no minētajiem diviem kritērijiem. (36)Nosakot piesārņotāju emisiju robežvērtības, kompetentajai iestādei būtu jāņem vērā visas vielas, arī potenciāli problemātiskas vielas, kuras var tikt emitētas no attiecīgās iekārtas un kurām var būt būtiska ietekme uz vidi vai cilvēka veselību. To darot, būtu jāņem vērā emitēto vielu bīstamības īpašības, daudzums un veids, kā arī to potenciāls piesārņot jebkuru vidi. Attiecīgā gadījumā atsauces punkts, pēc kura izvēlas vielas, kurām jānosaka emisiju robežvērtības, ir LPTP secinājumi, taču kompetentā iestāde var nolemt atlasīt vēl citas vielas. Pašlaik Direktīvas 2010/75/ES II pielikumā neizsmeļošā veidā ir uzskaitītas atsevišķas piesārņojošas vielas; tas neatbilst minētās direktīvas holistiskajai pieejai un neatspoguļo vajadzību kompetentajām iestādēm ņemt vērā visas relevantās piesārņojošās vielas, arī potenciāli problemātiskas vielas. Tāpēc neizsmeļošais piesārņojošo vielu saraksts būtu jāsvītro. Tā vietā būtu jāatsaucas uz piesārņotāju sarakstu Regulas (EK) Nr. 166/2006 II pielikumā. (37)Lai gan poligoni ir iekļauti Direktīvas 2010/75/ES darbības jomā, par poligoniem LPTP secinājumi nav pieņemti, jo minētā darbība ietilpst Padomes Direktīvas 1999/31/EK darbības jomā un uzskata, ka pēdējās minētās direktīvas prasības ir pielīdzināmas LPTP. Tehnikas attīstība un inovācija, kas notikusi kopš Direktīvas 1999/31/EK pieņemšanas, nozīmē, ka cilvēka veselības un vides aizsardzībai tagad ir pieejami iedarbīgāki tehniskie paņēmieni. LPTP secinājumu pieņemšana saskaņā ar Direktīvu 2010/75/ES palīdzētu risināt svarīgas vidiskās problēmas, kas saistītas ar atkritumu poligonu darbību, arī būtisku metāna emisiju problēmu. Tāpēc Direktīvai 1999/31/EK būtu jāļauj pieņemt LPTP secinājumus par poligoniem saskaņā ar Direktīvu 2010/75/ES. (38)Tādēļ Direktīva 2010/75/EEK un Direktīva 1999/31/EK būtu attiecīgi jāgroza. (39)Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus, proti, nodrošināt augstu vides aizsardzības līmeni un uzlabot vides kvalitāti, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka rūpniecisko darbību radītā piesārņojuma pārrobežu rakstura dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai. (40)Saskaņā ar proporcionalitātes principu, lai sasniegtu pamatmērķi nodrošināt augstu vides aizsardzības līmeni un uzlabot vides kvalitāti, ir nepieciešams un ir lietderīgi noteikt noteikumus par rūpniecisko darbību radītā piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli. Šī direktīva paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai sasniegtu izvirzītos mērķus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. panta 4. punktu. (41)Saskaņā ar Dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem dalībvalstis ir apņēmušās, paziņojot savus transponēšanas pasākumus, pamatotos gadījumos pievienot vienu vai vairākus dokumentus, kuros paskaidrota saikne starp direktīvas sastāvdaļām un atbilstīgajām daļām valsts transponēšanas instrumentos. Attiecībā uz šo direktīvu likumdevējs uzskata, ka šādu dokumentu nosūtīšana ir pamatota, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Grozījumi Direktīvā 2010/75/ES

Direktīvu 2010/75/ES groza šādi: 1) direktīvas 1. panta otro daļu aizstāj ar šādu: “Tajā arī ietverti noteikumi, kas paredzēti, lai novērstu vai – gadījumos, kad novēršana nav iespējama, – samazinātu emisijas gaisā, ūdenī un zemē, kā arī novērstu atkritumu rašanos, ar mērķi sasniegt augstu aizsardzības līmeni attiecībā uz cilvēka veselību un vidi kopumā.”; 2) direktīvas 2. panta 1. punktu aizstāj ar šādu: “1. Šo direktīvu piemēro rūpnieciskajām darbībām, kuras rada II–VIa nodaļā minēto piesārņojumu.”; 3) direktīvas 3. pantu groza šādi: a)panta 3) punktu aizstāj ar šādu: “3) “iekārta” ir stacionārs tehniskais bloks, kurā tiek veikta viena vai vairākas darbības, kas uzskaitītas I pielikumā, Ia pielikumā vai VII pielikuma 1. daļā, kā arī jebkuras citas darbības, kuras veic tajā pašā objektā un kuras ir tieši tehniski saistītas ar minētajos pielikumos uzskaitītajām darbībām un kurām varētu būt ietekme uz emisijām un piesārņojumu;”; b)panta 12) punktu aizstāj ar šādu: “12) “LPTP secinājumi” ir dokuments, kurā ietvertas tās LPTP atsauces dokumenta daļas, kurās izklāstīti secinājumi par labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem, to apraksts, informācija par to, kā novērtēt to piemērojamību, ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem saistītie emisiju līmeņi, ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem saistītie vidiskā snieguma līmeņi, vidiskās pārvaldības sistēmas minimālais saturs, arī ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem saistītie etaloni, saistītais monitorings, saistītie patēriņa līmeņi un vajadzības gadījumā relevantie objekta remediācijas pasākumi;”; c)pantā iekļauj šādu 13.a) punktu: “13.a) “ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem saistītie vidiskā snieguma līmeņi” ir tādu vidiskā snieguma līmeņu (izņemot emisiju līmeņus) diapazons, kas sasniegti normālos ekspluatācijas apstākļos, izmantojot LPTP vai LPTP kombināciju;”; d)panta 17) punktu aizstāj ar šādu: “17) “attiecīgā sabiedrības daļa” ir sabiedrības daļa, kuru ietekmē vai var ietekmēt lēmuma pieņemšana par atļaujas piešķiršanu vai atjaunināšanu vai par atļaujas nosacījumiem vai kura ir ieinteresēta šāda lēmuma pieņemšanā; šīs definīcijas vajadzībām par ieinteresētām uzskata nevalstiskās organizācijas, kuras veicina cilvēka veselības vai vides aizsardzību un atbilst nacionālajos tiesību aktos noteiktajām prasībām;”; e)pantā iekļauj šādu 23.a), 23.b) un 23.c) punktu: “23.a) “cūkas” ir Padomes Direktīvas 2008/120/EK* 2. pantā definētās cūkas; 23.b) “liellopi” ir Bos taurus sugas mājdzīvnieki; 23.c) “liellopu vienība” jeb “LLV” ir vienas tādas pieaugušas slaucamas govs ganību ekvivalents, kura gadā dod 3000 kg piena, bez papildu koncentrētiem pārtikas produktiem; to izmanto, lai ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 808/2014** II pielikumā noteikto konversijas likmju palīdzību izteiktu to saimniecību lielumu, kurās audzē dažādu kategoriju dzīvniekus, ar atsauci uz faktisko produkciju kalendārajā gadā;

* Padomes Direktīva 2008/120/EK (2008. gada 18. decembris), ar kuru nosaka minimālos standartus cūku aizsardzībai (OV L 47, 18.2.2009., 5. lpp.). ** Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 808/2014 (2014. gada 17. jūlijs), ar kuru paredz noteikumus, kā piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1305/2013 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 227, 31.7.2014., 18. lpp.).”; f)pantā pievieno šādu 48)–53) punktu: “48) “rūpnieciskie minerāli” ir minerāli, ko rūpniecībā izmanto pusfabrikātu vai gatavo produktu ražošanai, izņemot metālus saturošas rūdas, enerģētiskos minerālus, būvniecības minerālus un dārgakmeņus; 49) “metālus saturošas rūdas” ir rūdas, no kurām iegūst metālus vai metāliskas vielas; 50) “ar jauniem tehniskajiem paņēmieniem saistītie emisiju līmeņi” ir tādu emisiju līmeņu diapazons, kuri sasniegti normālos ekspluatācijas apstākļos, izmantojot jaunu tehnisko paņēmienu vai jaunu tehnisko paņēmienu kombināciju; izsaka kā vidējo rādītāju konkrētā laika periodā specifiskos references apstākļos; 51) “ar jauniem tehniskajiem paņēmieniem saistītie vidiskā snieguma līmeņi” ir tādu vidiskā snieguma līmeņu (izņemot emisiju līmeņus) diapazons, kuri sasniegti normālos ekspluatācijas apstākļos, izmantojot jaunu tehnisko paņēmienu vai jaunu tehnisko paņēmienu kombināciju; 52) “atbilstības nodrošināšana” ir mehānismi, ar kuriem nodrošina atbilstību, izmantojot trīs intervences kategorijas: atbilstības veicināšana, atbilstības uzraudzība, sekojumpasākumi un izpildes panākšana;”; 53) “etaloni” ir indikatīvs ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem saistīto vidiskā snieguma līmeņu diapazons, izņemot emisiju līmeņus, un tajā var ietilpt a) patēriņa līmeņi, b) resursefektivitātes līmeņi un atkalizmantošanas līmeņi, kas attiecas uz materiāliem, ūdeni un energoresursiem, e) atkritumu un citi līmeņi, kas sasniegti specifiskos references apstākļos.”; 4) direktīvas 4. panta 1. punkta otro daļu aizstāj ar šādu: “Atkāpjoties no panta pirmās daļas, dalībvalstis var noteikt procedūru V vai VIa nodaļas aptverto iekārtu reģistrācijai.”; 5) direktīvas 5. pantā pievieno šādu 4. punktu: “4. Dalībvalstis nodrošina, ka atļaujas, kas piešķirtas saskaņā ar šo pantu, tiek darītas pieejamas internetā bez maksas un ne tikai reģistrētiem lietotājiem. Turklāt ar tādiem pašiem nosacījumiem katras atļaujas kopsavilkumu dara pieejamu sabiedrībai. Minētajā kopsavilkumā ietver vismaz šādus elementus: a) pārskats par galvenajiem atļaujas piešķiršanas nosacījumiem, b) emisiju robežvērtības un vidiskā snieguma robežvērtības, c) atkāpes, kas piešķirtas saskaņā ar 15. panta 4. punktu,

d) piemērojamie LPTP secinājumi, e) atļaujas pārskatīšanas un atjaunināšanas noteikumi. Komisija pieņem īstenošanas aktu, ar kuru nosaka formātu, kas jāizmanto otrajā daļā minētā kopsavilkuma sagatavošanai. Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 75. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.”; 6) direktīvas 7. un 8. pantu aizstāj ar šādiem: “7. pants Starpgadījumi un negadījumi Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/35/EK*, ja notiek starpgadījums vai negadījums, kas būtiski ietekmē cilvēka veselību vai vidi, dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka a) operators nekavējoties informē kompetento iestādi; b) operators nekavējoties veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai ierobežotu vidiskās sekas un novērstu turpmākus iespējamus starpgadījumus vai negadījumus; c) kompetentā iestāde liek operatoram veikt jebkurus piemērotus papildpasākumus, kas kompetentās iestādes ieskatā vajadzīgi, lai ierobežotu vidiskās sekas un novērstu turpmākus iespējamus starpgadījumus vai negadījumus. Ja noticis starpgadījums vai negadījums, kas būtiski ietekmē cilvēka veselību vai vidi citā dalībvalstī, dalībvalsts, kuras teritorijā negadījums vai starpgadījums noticis, nodrošina, ka par to nekavējoties tiek informēta šīs otras dalībvalsts kompetentā iestāde. Pārrobežu un vairākdisciplīnu sadarbību starp skartajām dalībvalstīm īsteno ar mērķi ierobežot sekas vides un cilvēka veselības aspektā un nepieļaut turpmākus iespējamus starpgadījumus vai negadījumus. 8. pants Neatbilstība 1.Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu to, ka tiek ievēroti atļaujas nosacījumi. Tās arī pieņem pasākumus, ar kuriem veicina, uzrauga un panāk to, ka tiek nodrošināta atbilstība pienākumiem, kas fiziskām vai juridiskām personām uzlikti saskaņā ar šo direktīvu. 2.Ja ir pārkāpti atļaujas nosacījumi, dalībvalstis nodrošina, ka a) operators nekavējoties informē kompetento iestādi; b) operators nekavējoties veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai iespējami īsākā laikā no jauna nodrošinātu atbilstību; c) kompetentā iestāde liek operatoram veikt jebkurus piemērotus papildpasākumus, kurus kompetentā iestāde uzskata par vajadzīgiem, lai atjaunotu atbilstību.

Ja atļaujas nosacījumu pārkāpums rada tūlītējas briesmas cilvēka veselībai vai draud izraisīt tūlītēju būtisku negatīvu ietekmi uz vidi, un kamēr tiek atjaunota atbilstība saskaņā ar pirmās daļas b) un c) apakšpunkta nosacījumiem, iekārtas, sadedzināšanas iekārtas, atkritumu sadedzināšanas iekārtas, atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtas vai to relevanto daļu darbība nekavējoties tiek apturēta. 3.Ja atļaujas nosacījumu pārkāpums turpina apdraudēt cilvēka veselību vai būtiski nelabvēlīgi ietekmēt vidi un ja nav veiktas 23. panta 6. punktā minētajā inspekcijas ziņojumā norādītās darbības, kas vajadzīgas atbilstības atjaunošanai, kompetentā iestāde var apturēt iekārtas, sadedzināšanas iekārtas, atkritumu sadedzināšanas iekārtas, atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtas vai to relevanto daļu darbību, līdz tiek atjaunota atbilstība atļaujas nosacījumiem. * Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/35/EK (2004. gada 21. aprīlis) par atbildību vides jomā attiecībā uz videi nodarītā kaitējuma novēršanu un atlīdzināšanu (OV L 143, 30.4.2004., 56. lpp.).”; 7) direktīvas 9. panta 2. punktu svītro; 8) direktīvas 11. pantā iekļauj šādu f.a), f.b) un f.c) punktu: “f.a) materiālie resursi un ūdens tiek izmantoti efektīvi, arī ar atkalizmantošanu; f.b) vajadzības gadījumā ņem vērā piegādes ķēdes kopējo vidisko sniegumu visā aprites ciklā; f.c) ir ieviesta 14.a pantā minētā vidiskās pārvaldības sistēma;”; 9) direktīvas 13. pantu groza šādi: a)panta 1. punktu aizstāj ar šādu: “1. Lai izstrādātu, izskatītu un vajadzības gadījumā atjauninātu LPTP atsauces dokumentus, Komisija organizē informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm, attiecīgajām industrijām, nevalstiskajām organizācijām, kuras veicina vides aizsardzību, Eiropas Ķimikāliju aģentūru un Komisiju.”; b)panta 2. punktā pievieno šādu daļu: “Neskarot Savienības konkurences tiesību aktus, informācijā, ko uzskata par konfidenciālu uzņēmējdarbības informāciju vai komerciāli sensitīvu informāciju, dalās tikai ar Komisiju un šādām personām, kuras parakstījušas vienošanos par konfidencialitāti un neizpaušanu: ierēdņi un citi publiskā sektora darbinieki, kuri pārstāv dalībvalstis vai Savienības aģentūras, un tādu nevalstisko organizāciju pārstāvji, kuras veicina cilvēka veselības vai vides aizsardzību. Apmaiņa ar informāciju, ko uzskata par konfidenciālu uzņēmējdarbības informāciju vai sensitīvu komercinformāciju, aprobežojas ar to, kas ir nepieciešams LPTP atsauces dokumentu izstrādei, izskatīšanai un vajadzības gadījumā atjaunināšanai, un šādu konfidenciālu uzņēmējdarbības informāciju vai sensitīvu komercinformāciju neizmanto citām vajadzībām.”; 10) direktīvas 14. pantu groza šādi: a)panta 1. punktu groza šādi: i) punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu: “Dalībvalstis nodrošina, ka atļaujā iekļauti visi pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību 11. un 18. panta prasībām. Šajā nolūkā dalībvalstis nodrošina, ka atļaujas tiek piešķirtas pēc apspriešanās ar visām relevantajām iestādēm, kuras nodrošina atbilstību Savienības vides tiesību aktiem, arī vides kvalitātes standartiem.”; ii) punkta otrās daļas a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

“a) emisiju robežvērtības piesārņojošām vielām, kuras uzskaitītas Regulas (EK) Nr. 166/2006* II pielikumā, un citām piesārņojošām vielām, kuras varētu tikt emitētas no konkrētās iekārtas ievērojamā daudzumā, ņemot vērā to veidu un potenciālu pārnest piesārņojumu no vienas vides uz citu; * Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 166/2006 (2006. gada 18. janvāris) par Eiropas Piesārņojošo vielu un izmešu pārneses reģistra ieviešanu un Padomes Direktīvu 91/689/EEK un 96/61/EK grozīšanu (OV L 33, 4.2.2006., 1. lpp.).”; iii) punktā iekļauj šādu aa) apakšpunktu: “aa) vidiskā snieguma robežvērtības;”; iv) punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “b) pienācīgas prasības, kuras nodrošina augsnes, pazemes ūdeņu un virszemes ūdeņu aizsardzību, un iekārtā radušos atkritumu monitoringa un apsaimniekošanas pasākumus;”; v) punktā iekļauj šādu ba) apakšpunktu: “ba) pienācīgas prasības attiecībā uz 14.a pantā noteikto vidiskās pārvaldības sistēmu;”; vi) punktā iekļauj šādu bb) apakšpunktu: “bb) piemērotas monitoringa prasības attiecībā uz tādu resursu kā enerģija, ūdens un izejmateriāli patēriņu un atkalizmantošanu;”; vii) punkta d) apakšpunktā pievieno šādu iii) punktu: “iii) informāciju par progresu, kas panākts 14.a pantā minēto vides rīcībpolitikas mērķu sasniegšanā. Šādu informāciju