Šā paziņojuma mērķis ir pietuvināt ES tās iedzīvotājiem un nodrošināt, ka Eiropas likumdošanas process sniedz reālus labumus privātpersonām un uzņēmumiem. Baltā grāmata par Eiropas nākotni un turpmākie pārdomu dokumenti aizsāka plaša mēroga diskusijas par to, kā Eiropai būtu jāattīstās nākotnē, lai tā pēc iespējas labāk spētu apmierināt visu eiropiešu vēlmes. Valda plaša pārliecība, ka jo īpaši teritoriālā sadarbība un pārrobežu sadarbība eiropiešiem nodrošina īstenu pievienoto vērtību.

Pierobežas reģioni ir vietas, kur Eiropas integrācijas procesa pozitīvajām sekām vajadzētu būt jūtamām visvairāk, jo pārrobežu studijas, mācības, darbs, aprūpe un uzņēmējdarbība ir ikdienas darbības, kam vajadzētu būt iespējamām neatkarīgi no tā, vai pastāv administratīva valsts robeža.

Kopš 1990. gada Kopienas iniciatīvas Eiropas pārrobežu sadarbībai (Interreg) finansējums atbalsta pārrobežu sadarbības programmas ES pierobežas reģionos, tostarp tajos, kas robežojas ar EBTA valstīm. Minētais finansējums ir piešķirts tūkstošiem projektu un iniciatīvu, kas ir palīdzējuši uzlabot Eiropas integrāciju. Interreg programmu galvenie sasniegumi cita starpā ir šādi: palielināta uzticība, spēcīgāka savienotība, uzlabota vide, labāka veselība un ekonomiskā izaugsme. Iniciatīva Interreg ar cilvēku savstarpējās mijiedarbības projektiem, investīcijām infrastruktūrā un atbalstu institucionālās sadarbības iniciatīvām ir sniegusi nozīmīgu devumu pierobežas reģionos un sekmējusi to pārveidi.

Ømitina gandrīz 2 miljonus pārrobežu svārstmigrantu, no kuriem 1,3 miljoni ir pārrobežu darba ņēmēji, kas ir 0,6 % no visām Eiropas Savienībā nodarbinātajām personām (piem., 450 000 Francijā, 270 000 Vācijā, 140 000 Polijā un 135 000 Slovākijā).

Øsaražo 30 % no ES IKP;

Eiropas Savienībai (ES) un tās tiešajiem kaimiņiem Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijā (EBTA) ir 40 iekšējo sauszemes robežu. Pēdējo desmitgažu laikā Eiropas integrācijas process ir palīdzējis iekšējiem pierobežas reģioniem pārvērsties no galvenokārt perifērām zonām par izaugsmes un iespēju apgabaliem. Vienotā tirgus pabeigšana 1992. gadā ir palielinājusi ES ražīgumu un samazinājusi izmaksas, jo ir atceltas muitas formalitātes, saskaņoti tehniskie noteikumi vai panākta to savstarpējā atzīšana, kā arī konkurences rezultātā samazinājušās cenas; ES iekšējās tirdzniecības apjoms 10 gadu laikā ir pieaudzis par 15 %; ir panākta papildu izaugsme un radīti vēl aptuveni 2,5 miljoni darbvietu.

Komisija ir sākusi analītisku darbu, kurā pēta ar robežu saistīto sarežģījumu radītās izmaksas un pakalpojumu dublēšanos. Nesenā pētījumā par robežšķēršļu ekonomisko ietekmi uz IKP un nodarbinātības līmeni reģionos pie iekšējām sauszemes robežām tika pausts pieņēmums, ka šie reģioni varētu būt vidēji par 8 % bagātāki, ja tiktu novērsti visi pastāvošie šķēršļi un visi izmantotu vienu valodu. Šis scenārijs nav ne īstenojams, ne vēlams, jo Eiropas pamatā ir daudzveidība un subsidiaritāte. Tomēr arī tad, ja tiktu novērsti tikai 20 % no pastāvošajiem šķēršļiem, pierobežas reģionu IKP pieaugtu par 2 %. Tikpat ievērojama ir arī aplēstā ietekme uz darbvietām — ir potenciāls radīt vairāk nekā 1 miljonu darbvietu. Robežšķēršļu dēļ pašlaik ir ierobežotas iespējas izmantot ražošanas līdzekļus vai arī ir grūtāk panākt apjomradītus ietaupījumus. Tie arī rada izmaksas privātpersonām un uzņēmumiem. Lai gan šī negatīvā ekonomiskā ietekme atšķiras pa dalībvalstīm, skaidri redzams, ka tā ir lielāka valstīs, kur pierobežas reģioni rada lielu daļu no valsts IKP.

ØLai pārstāvētu savas kopīgās intereses, efektīvi organizēties var arī privātpersonas, kā to ir apliecinājusi Groupement Transfrontalier Européen — asociācija, kas pārstāv vairāk nekā 30 000 svārstmigrantu, kuri pārvietojas starp Šveici un Franciju.

ØBeļģijas pacienti, kam bija trīsreiz nedēļā jāmēro 200 km, lai tiem tiktu veikta dialīze, nu šo pakalpojumu var saņemt 3 km attālumā no mājām, tieši pāri robežai, Francijā, jo abas dalībvalstis ir parakstījušas nolīgumus par veselības aprūpes resursu koplietošanu.

ØZiemeļportugāles iedzīvotājiem, kas vēlas tapt nodarbināti turpat pāri robežai — Spānijā —, var būt jātērē ievērojamas summas oficiāliem dokumentu tulkojumiem un var būt jāgaida vairāki mēneši, līdz tiek atzīta to profesionālā kvalifikācija.

ØTehniskā liceja skolēns, kas mācās Beļģijā, nevarēja pavadīt māceklības posmu netālu no mājām — Francijā —, jo starp mācekļa statusu šajās abās valstīs pastāv nepārvaramas atšķirības.

Lielai daļai konstatēto ar robežām saistīto sarežģījumu pamatcēloņi tiek saistīti ar to, ka līdzās pastāv atšķirīgi noteikumi valstu juridiskajās un administratīvajās sistēmās. Pat tad, ja pastāv Eiropas tiesiskais regulējums, dalībvalstis var vairāk vai mazāk elastīgi un brīvi izvēlēties veidu, kā tās transponē šos tiesību aktus savās valsts sistēmās. Bieži vien noteikti ES tiesību aktos paredzēti standartu līmeņi dažādu dalībvalstu tiesību aktos tiek iekļauti ar dažādu stingrības pakāpi. Tā rezultātā, divām dažādām sistēmām sastopoties pie iekšējām robežām, var rasties sarežģījumi un dažkārt pat juridiskā nenoteiktība, kā arī papildu izmaksas.

Darbība. Papildus tam Komisija līdz 2017. gada beigām izsludinās atklātu uzaicinājumu par izmēģinājuma projektiem. Tas būs paredzēts publiskajām iestādēm, kas vēlas atrisināt vienu vai vairākas ar robežām saistītas juridiskās vai administratīvās problēmas. Projekti varētu būt vērsti, piemēram, uz administratīvo sistēmu saderības palielināšanu, darbaspēka mobilitātes atvieglošanu, kas tiktu panākta, uzlabojot kvalifikācijas atzīšanas iespējas, vai tiesību normu saskaņotības nodrošināšanu. Pamatojoties uz šiem projektiem, tiks izpētīti novatoriski veidi, kā risināt ar robežām saistītas problēmas. To rezultāti tiks apkopoti noslēguma kopsavilkumā, kas tiks plaši izplatīts un izmantots, lai palielinātu galveno dalībnieku informētību un spējas. Uzaicinājumā varēs piedalīties jebkura publiskā sektora struktūra, kas vēlas iesaistīties risinājumu rašanā tām ar robežām saistītajām problēmām, kuras ir to kompetencē. Tiks izvēlēti līdz 20 izmēģinājuma projektiem, kuru demonstrējumiem būs liela vērtība un kuriem būs augsta atkārtojamības pakāpe.

Komisijas ierosinātu jaunu iniciatīvu pozitīvā ietekme pierobežas reģionos nebūs tik liela, kā iecerēts, ja netiks nostiprināti iedarbīgi pārrobežu sadarbības mehānismi. Neatkarīgi no tā, vai šie mehānismi ir vai nav institucionalizēti, tajos jāatspoguļo ES politikas veidošanā pastāvošā valdības vairāklīmeņu struktūra. Vairāki šādi sadarbības mehānismi jau ir.

Turpmāk uzskaitīto 10 darbību īstenošanu atvieglos Komisijas ietvaros izveidojamais “Robežu kontaktpunkts”. Robežu kontaktpunkta uzdevums būs 1) nodrošināt, ka nākotnē veiktajās Komisijas svarīgākajās darbībās tiek pienācīgi ņemts vērā reģionu pārrobežu aspekts, 2) sniegt dalībvalstīm un citiem svarīgiem dalībniekiem atbalstu ar robežām saistītu juridisku un administratīvu problēmu risināšanā, jo īpaši tādu problēmu risināšanā, kas saistītas ar ES direktīvu transponēšanu vai koordinācijas prasībām, 3) pārliecināties, ka tiek īstenoti praktiski pasākumi, kas nepieciešami, lai veiktu no šā paziņojuma izrietošas jaunas darbības, 4) rezultatīvi un plaši dalīties pieredzē un labā praksē ar attiecīgām ieinteresētajām personām.

Eiropas mērogā pastāv vairāki rīki un koordinācijas mehānismi, kas atvieglo pārrobežu darbu, piemēram, Eiropas Nodarbinātības dienestu tīkls (EURES), sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinācijas noteikumi, Eiropas kvalifikāciju sistēma, kas palīdz izprast un salīdzināt kvalifikācijas, Europass sistēma, kas dod iespēju privātpersonām informēt par savām prasmēm un kvalifikācijām, Eiropas prasmju/kompetenču, kvalifikāciju un profesiju klasifikācija un Eiropas profesionālā karte — ES mēroga digitālā procedūra profesionālo kvalifikāciju atzīšanai. Kas attiecas uz finansējumu — gan ES Nodarbinātības un sociālās inovācijas programma (EaSI), gan Eiropas Sociālais fonds nodrošina atbalstu darbaspēka mobilitātei pierobežas reģionos. EaSI programmas EURES apakšprogramma atbalsta pārrobežu partnerības, kuru ietvaros pārrobežu darba ņēmējiem un to darba devējiem tiek sniegta informācija un darbā iekārtošanas pakalpojumi.

Robežšķēršļu novēršanai būs vajadzīgs laiks un ilgstošas pūles. Ir ļoti svarīgi, lai pa to laiku varētu piekļūt pieejamai un uzticamai informācijai un problēmu risināšanas pakalpojumiem privātās dzīves vai darba jautājumos otrpus robežai. Ar šo paziņojumu saistītā sagatavošanās darba laikā ir atklājušās privātpersonu un uzņēmumu bažas par uzticamu informācijas pakalpojumu trūkumu, kā rezultātā var rasties juridiskā nenoteiktība, kas kavē pārrobežu mijiedarbību vai paildzina un sadārdzina pārrobežu projektu īstenošanu.

Darbība. Dalībvalstu un reģionālajām/vietējām pašvaldībām jātiek galā ar e-pārvaldes izaicinājumu un jāsper konkrēti soļi, kas radīs patiesas izmaiņas pierobežas iedzīvotāju labā. Komisija atbalstīs šo procesu, aktīvi popularizējot pastāvošus e-risinājumus pierobežas ieinteresēto personu un to publisko iestāžu vidū, kuras visvairāk saskaras ar pārrobežu datu apmaiņu. Šajā nolūkā Komisija mudinās savos pašreizējos un nākamajos e-pārvaldes projektos iesaistīt pierobežas ieinteresētās personas, lai sniegtu privātpersonu un uzņēmumu vajadzībām atbilstošus pārrobežu publiskos pakalpojumus. Tam spēcīgu pamatu nodrošina veiksmīgi pašlaik notiekoši projekti, kā elektronisko personas apliecību savstarpējā atzīšana vai sociālā nodrošinājuma informācijas elektroniskā apmaiņa (EESSI).

Komisija savā ES e-pārvaldes rīcības plānā 2016.–2020. gadam izklāsta ilgtermiņa redzējumu par atvērtām, efektīvām un iekļaujošām publiskās pārvaldes iestādēm, kas neatkarīgi no robežām sniedz personalizētus pilncikla (end-to-end) digitālos publiskos pakalpojumus. Lai gan plāns ir vispārīgs, tajā ir ierosināti pasākumi un rīki, kas būs īpaši noderīgi pierobežas reģioniem, piemēram, vienreizējas iesniegšanas princips (t. i., informācija publiskajām iestādēm tiek iesniegta tikai vienreiz neatkarīgi no izcelsmes valsts) un automātiskās tulkošanas rīks publiskajām iestādēm.

Kultūru un tradīciju bagātība Eiropā ir liela vērtība. Daudzvalodība ir viens no Eiropas integrācijas mērķiem. Spēja runāt svešvalodās arī kļūst aizvien svarīgāka nodarbināmības, mobilitātes un konkurētspējas palielināšanā, jo īpaši pierobežas reģionos.

Laba prakse. Vācijas reģions Zāra 2014. gadā pieņēma stratēģiju “France-strategy”, kas veicina divvalodību visos pārvaldes līmeņos. To papildina mācību programma, kurā paredzētas obligātas franču valodas mācības, sākot jau no pirmsskolas. Tādējādi vairāk nekā puse bērnudārzu šajā apgabalā ir divvalodīgi.

Neraugoties uz to, šā paziņojuma sabiedriskās apspriešanas laikā daudzi norādīja, ka valoda ir grūtību avots. Pierobežas ieinteresēto personu pieredze bieži vien liecina par gadījumiem, kad elastības trūkums dažādu valodu lietojumā abās robežas pusēs palielina administratīvo slogu, kā arī kavē jēgpilnas apmaiņas starp publiskās pārvaldes iestādēm un privātpersonām.

Komisija īsteno Padomes apstiprināto stratēģiju, kuras pamatā ir ES valstu un valdību vadītāju noteiktais mērķis nodrošināt visiem iedzīvotājiem iespēju jau no agras bērnības mācīties divas svešvalodas. Pierobežas reģionos viena no šīm valodām vislabākajā gadījumā varētu būt kaimiņvalsts valoda. Valodu mācīšanās ir arī viena no Eiropas izglītības, apmācības, jaunatnes un sporta finansēšanas programmas “Erasmus+” vispārējām prioritātēm. Programma var daudzējādi atbalstīt valodu mācīšanos pierobežas reģionos.

Darbība. Dalībvalstis, reģioni un pašvaldības tiek aicinātas izmantot mūžizglītības iespējas, lai pastiprinātu centienus veicināt divvalodību pierobežas reģionos. Pastāvošajai labajai praksei vajadzētu būt iedvesmas avotam, un Komisija turpinās popularizēt šādu praksi. Attiecīgā gadījumā šā mērķa izpildi atbalstīs ar pastāvošajiem finansēšanas instrumentiem, piemēram, Erasmus+ vai Interreg pārrobežu sadarbības programmām.

3.7.Pārrobežu piekļūstamības veicināšana

Transports ir svarīgs elements, kas sekmē apmaiņas starp reģioniem pāri valstu robežām. Jo īpaši sabiedriskā transporta pakalpojumi ne vien veicina integrācijas procesus, bet arī palielina pārrobežu savienotības ilgtspēju. Daudzi pierobežas reģionu iedzīvotāji joprojām saskaras ar sabiedriskā transporta pakalpojumu trūkumu, nepietiekamību vai sliktu kvalitāti. Tas izpaužas trīs līmeņos: 1) infrastruktūras savienojumos, 2) pakalpojumu sniegšanā un 3) pakalpojumu kvalitātē. Dažādu problēmu (piem., atšķirīgu prioritāšu, dažādu juridisko/procesuālo/organizatorisko pieeju, budžeta ierobežojumu) dēļ daudzviet gar ES iekšējām robežām it īpaši trūkst mazāka mēroga dzelzceļa infrastruktūras vai tā nedarbojas.

Laba prakse. Interreg finansē pārrobežu mobilitātes projektus, no kuriem vairums ir atrodami datubāzē KEEP . Piemēram, trīspusējā Vācijas, Nīderlandes un Beļģijas pierobežas apgabalā sabiedriskā transporta pakalpojumu sniedzēji ir izveidojuši kopīgu platformu (http://mobility-euregio.com) ar apvienotiem grafikiem, kopīgām cenām un modernu biļešu sistēmu. Vācijas un Šveices pierobežā tika izveidota jauna autobusu līnija maršrutā Grencaha-Vīlene (DE)–Bāzele (CH), lai pārvadātu 1900 vietējos svārstmigrantus (kopējais iedzīvotāju skaits ir 14 000).

ES līmenī augsta prioritāte tiek piešķirta tehnisko un juridisko standartu saskaņotības un koordinācijas uzlabošanai, kā arī savstarpējas izmantojamības panākšanai transporta nozarē. Koordinācija un saskaņotība ir sekmīgi panākta TEN-T jomā, kas var būt piemērs citām, ar transportu nesaistītām politikas jomām. Piemēram, gaidāmie ES tiesību akti nodrošinās piemērotus pamatnosacījumus ES mēroga multimodālo ceļojumu informācijas pakalpojumu sniegšanas jomā, dodot iespēju ceļojumu informācijas vērtības ķēdē sadarboties visām attiecīgajām ieinteresētajām personām.

Darbība. 2018. gadā būs pieejams Komisijas pētījums par trūkstošiem dzelzceļa savienojumiem gar iekšējām robežām. Tas ar Robežu kontaktpunkta starpniecību tiks kopīgots ar ieinteresētajām personām.

Darbība. Pārrobežu sabiedriskā transporta pakalpojumu organizēšana un ieviešana ir valstu, reģionu un vietējo pašvaldību kompetencē. Tāpēc dalībvalstis, reģioni un pašvaldības tiek mudinātas pastiprināt savus centienus nodrošināt privātpersonām kvalitatīvākus, vairāk integrētus sabiedriskā transporta pakalpojumus. Robežu kontaktpunkts darīs pieejamu labu praksi un, ja iespējams, sniegs ekspertu padomus.

3.8.Veselības aprūpes iestāžu koplietošanas veicināšana

Viena no ES prioritātēm ir dalībvalstu sadarbības veicināšana ar mērķi uzlabot to veselības aprūpes pakalpojumu savstarpējo papildināmību pierobežas reģionos. Pārrobežu veselības aprūpes izdevumu atlīdzināšanas jomā pastāv dažādas struktūras un principi, tāpēc ir, piemēram, dažādas un sarežģītas procedūras veselības aprūpes pakalpojumu iepriekšējai atļaušanai un maksājumu/atmaksas atļaušanai, administratīvais slogs pacientiem, kas saņem speciālistu konsultācijas pāri robežām, nesaderības tehnoloģiju izmantojumā un pacientu datu kopīgošanā un kopīgas pieejamas informācijas, tostarp pacientu valodā sniegtas informācijas, trūkums. Tāpēc abās robežas pusēs pastāvošie piekļuves iespēju ierobežojumi liedz pilnvērtīgi izmantot veselības aprūpes iestādi. Arī ārkārtas palīdzības un glābšanas dienesti dažkārt saskaras ar kavēkļiem pārrobežu darbību veikšanā.

Laba prakse. Institucionalizēto nolīgumu, ar kuru izveidotas 7 organizētas pārrobežu veselības aprūpes zonas pie Francijas un Beļģijas robežas, ir izmantojuši vairāk nekā 20 000 pacientu, kas ir saņēmuši veselības aprūpes pakalpojumus kaimiņvalstī — tuvāk savai dzīvesvietai.

Darbība. Komisija, visaptveroši kartējot pārrobežu sadarbību veselības aprūpes jomā visā ES, noteiks labu praksi un analizēs nākotnē gaidāmās problēmas. Karte būs pieejama 2018. gadā un ar Robežu kontaktpunkta starpniecību tiks kopīgota ar ieinteresētajām personām. Komisija 2018. gadā arī organizēs stratēģisku pasākumu, kurā tiks izcelta laba prakse pārrobežu sadarbībā veselības aprūpes jomā un izpētīts, kā to varētu turpmāk attīstīt visā ES.

3.9.Pārrobežu sadarbības tiesiskā un finansiālā satvara apsvēršana

Lai atvieglotu sadarbību pāri Eiropas robežām, ES ir ieviesusi vairākus juridiskus un finansiālus rīkus. Piemēram, Eiropas teritoriālās sadarbības grupa dod iespēju subjektiem no divām vai vairākām dalībvalstīm strādāt kopā tādas kopīgas struktūras ietvaros, kurai ir juridiskās personas statuss. Tas daudzos gadījumos atvieglo pārrobežu sadarbību, kā arī dod reģionālajām un vietējām iestādēm iespēju īstenot sadarbību, kam nav nepieciešams dalībvalsts līmenī ratificēts nolīgums. Tomēr, tā kā šie rīki ir pilnīgi institucionāli, tos ne vienmēr var izmantot juridisku un administratīvu šķēršļu novēršanai.

Laba prakse. Lilles, Turnē un Kortreikas Eiropas teritoriālās sadarbības grupa (ETSG) Eurometropolis ir vislielākā pārrobežu metropole Eiropā. Tā pulcē 14 iestādes no Francijas un Beļģijas (valsts pārvaldes iestādes, reģionālās un vietējās iestādes, attīstības aģentūras), kas sadarbojas, lai likvidētu “robežefektu” un padarītu metropoles 2,1 miljona iedzīvotāju ikdienas dzīvi vieglāku.

Darbība. Vairākas dalībvalsts apsver, cik noderīgs būtu jauns instruments, kas dotu iespēju pēc atbildīgo kompetento iestāžu piekrišanas brīvprātīgi piemērot vienas dalībvalsts noteikumus kaimiņdalībvalstī konkrētam, laikā ierobežotam projektam vai darbībai, kuru īsteno pierobežas reģionā un kuru iesākušas vietējās un/vai reģionālās publiskās iestādes. Komisijas dienesti rūpīgi seko līdzi šim darbam. Ņemot vērā iepriekš 3.1. iedaļā minētajos izmēģinājuma projektos gūtos pierādījumus, Komisija apsvērs šā instrumenta izstrādes iespējas.

Darbība. Dalībvalstīm un Eiropas iestādēm būtu jau agrīni jāiesaistās dialogā, lai izpētītu, kā nākamās finansēšanas programmas varētu sniegt stratēģiski nozīmīgāku ieguldījumu robežšķēršļu novēršanā un pārvarēšanā un pārrobežu publisko pakalpojumu attīstīšanā.