Otrkārt, sabiedrībai būtiski svarīgu problēmu risināšanu, kam nepieciešama efektīva datu apmaiņa un daudznozaru un daudzu dalībnieku pieeja (piemēram, klimata pārmaiņu problēma, kuru nevar atrisināt klimatologi vieni paši), kavē sadarbspējas trūkums. Lai gan sadarbspējas un datu kopīgošanas jautājumi ir risināti dažās nozarēs (piemēram, atrašanās vietas datu jautājums – INSPIRE direktīvā, veselības datu jautājums – Pacientu tiesību direktīvā), daudzas datu kopas joprojām nav pieejamas zinātniekiem, rūpniecības nozarei, valsts pārvaldes iestādēm un politikas veidotājiem. Kaut arī administratīvo datu sadarbspējai lielākoties ir vajadzīgi minimāli standarti, juridiskā noteiktība attiecībā uz pieejamību un lietošanu un praktisks atbalsts, pētniecības datu kopīgošanu kavē arī pētniecības datu kopu lielums, to dažādie formāti, to analīzei vajadzīgās programmatūras sarežģītība un ilgstoši pastāvošās stingrās robežas starp disciplīnām. Lai padarītu datus plaši pieejamus un apstrādājamus ar vienotiem, atvērtā pirmkoda datu analīzes rīkiem, ir vajadzīgi vienkārši "metadati", kas ļautu identificēt datus un to kopīgošanas specifikācijas. Ir jārisina arī datu ilgtermiņa glabāšanas un aktīvas pārvaldības jautājumi. Šajā sakarībā jau pastāv pasaules mēroga sabiedriskas iniciatīvas, un dažās dalībvalstīs šajā jomā tiek gūti panākumi, taču Eiropas līdzdalība šajās iniciatīvās ir neliela, un šie centieni ir ļoti sadrumstaloti.

Pirmkārt, daudzi Eiropas uzņēmumi, pētnieku aprindas un publiskā sektora iestādes vēl tikai sāks izmantot datu potenciālu un izjust tā potenciāli transformējošo ietekmi uz tradicionālajām nozarēm un pētījumu veikšanas veidu. Dati, kas iegūti pētījumos, kuri finansēti no publiskiem līdzekļiem, ne vienmēr ir brīvi pieejami; tāpat bieži netiek kopīgoti dati, ko ieguvuši vai savākuši uzņēmumi, un tas ne vienmēr notiek komerciālu iemeslu dēļ. Kaut arī daži joprojām uzskata datus par vērtību, kurai vajadzīga aizsardzība, daudzi uzņēmējdarbības vidē (īpaši MVU), akadēmiskajās aprindās un publiskajā sektorā vienkārši neapzinās, cik vērtīga ir datu kopīgošana. Daži no iemesliem ir skaidras stimulu un atlīdzības struktūras trūkums saistībā ar datu kopīgošanu (galvenokārt akadēmiskajās aprindās), skaidra juridiskā pamata trūkums (galvenokārt publiskajā sektorā), kā arī ar datiem saistītu prasmju trūkums un to vērtības nepietiekama atzīšana (visās nozarēs). ES datu aizsardzības regulējums neļauj ierobežot personas datu brīvu apriti, pamatojoties uz privātumu un personas datu aizsardzību. Citi tiesiski un tehniski šķēršļi datu brīvai apritei vēl būs jānovērš gaidāmajai DVT brīvas datu plūsmas iniciatīvai.

ASV, Ķīna, Japāna, Krievija un Indija ātri virzās uz priekšu pasaules mērogā. Tās ir pasludinājušas HPC par stratēģisku prioritāti un finansē programmas, kuru mērķis ir attīstīt valsts HPC ekosistēmas (datortehnika, programmatūra, lietotnes, prasmes, pakalpojumi un savstarpēji savienojumi), kā arī strādā pie eksa-pakāpes datoru ieviešanas. Eiropa HPC sacensībās neizmanto savu ekonomisko un zināšanu potenciālu; tā atpaliek no citiem reģioniem, jo neinvestē HPC ekosistēmā un negūst labumu no intelektuālā īpašuma šajā jomā. Raugoties no piedāvājuma viedokļa, ES rūpniecības nozare nodrošina aptuveni 5 % no HPC resursiem pasaulē, taču pati patērē trešdaļu no tiem. Eiropa ir arvien vairāk atkarīga no citiem reģioniem būtisko tehnoloģiju jomā; pastāv risks, ka tā tiek bloķēta tehnoloģiju ziņā un novēloti saņem vai vispār nesaņem stratēģisko zinātību. Eiropa atpaliek arī attiecībā uz kopējo skaitļošanas jaudu: tikai viena no desmit vadošajām HPC infrastruktūrām atrodas Eiropas Savienībā – tas ir Vācijas Höchstleistungsrechenzentrum Stuttgart, kurš starp pārējām infrastruktūrām ieņem 8. vietu. ASV tādas ir piecas, savukārt Ķīnā kopš 2013. gada atrodas ātrākais pasaules superdators.

Nevienai dalībvalstij atsevišķi nav tādu finanšu resursu, lai attīstītu vajadzīgo HPC ekosistēmu termiņos, kas var konkurēt ar ASV, Japānu vai Ķīnu. Tomēr līdz šim nav notikusi vienota rīcība, lai samazinātu atšķirību starp iekšējo pieprasījumu un ES piedāvājumu. ES ir izveidojusi līgumisku publiskā un privātā sektora partnerību HPC jomā, lai attīstītu eksa-pakāpes tehnoloģiju, taču nav tādas Eiropas sistēmas, kas varētu to integrēt plaša mēroga skaitļošanas sistēmās.

Visbeidzot, zinātnisko datu sagatavotājiem un lietotājiem jābūt iespējai atkārtoti izmantot datus un izmantot progresīvas analīzes metodes (piemēram, tekstizraci un datizraci) tādā vidē, kas ir vismaz tikpat uzticama kā viņu pašu iekārtas. Dalībvalstis ir uzsvērušas ES pētniecības datu nozīmi, kā arī nepieciešamību panākt, lai uz datiem balstīta zinātne radītu ieguvumus Eiropas sabiedrībai. Ir jānodrošina, ka zinātnisko datu izmantošanas un atkārtotas izmantošanas gadījumā tiek pienācīgi aizsargāti personas dati saskaņā ar ES datu aizsardzības noteikumiem. Minētie noteikumi un nākamā ES tiesību aktu pārskatīšana autortiesību jomā nodrošina vispārīgus satvarus, kas ir būtiski šajā kontekstā.

Kādi ir risinājumi?

1.Eiropas atvērtās zinātnes mākonis

Eiropas atvērtās zinātnes mākoņa mērķis ir nodrošināt Eiropai pasaules mēroga vadošo lomu zinātnisko datu infrastruktūru jomā, un tas ļaus panākt, ka Eiropas zinātnieki gūst maksimālu labumu no zinātnes, kas balstīta uz datiem. Praksē tas 1,7 miljoniem Eiropas pētnieku un 70 miljoniem speciālistu zinātnes un tehnoloģijas jomās nodrošinās virtuālu vidi, kurā būs izmantošanas vietā bez maksas un brīvi pieejami netraucēti pakalpojumi pētniecības datu glabāšanai, pārvaldībai, analīzei un atkārtotai izmantošanai, ko neietekmēs valstu vai zinātnes disciplīnu robežas. Mākoņa attīstību veicinās zinātniskās aprindas, kas ir zinošākie lietotāji un ražīgākie zinātnisko zināšanu radītāji pasaulē. Eiropas atvērtās zinātnes mākonis būs pieejams arī izglītības un apmācības vajadzībām augstākajā izglītībā un laika gaitā valdībai un uzņēmumiem, jo tiks veicināta izstrādāto tehnoloģiju plašāka izmantošana.

Eiropas atvērtās zinātnes mākonis sāks darbu, apvienojot esošās zinātnisko datu infrastruktūras, kas pašlaik ir izkaisītas dažādās nozarēs un dalībvalstīs. Tas atvieglos un padarīs lētāku un efektīvāku piekļuvi zinātniskajiem datiem. Tas ļaus radīt jaunas tirgus iespējas un jaunus risinājumus tādās svarīgās jomās kā veselība, vide un transports. Eiropas atvērtās zinātnes mākonis nodrošinās drošu vidi, kurā privātums un datu aizsardzība ir garantēta izstrādes posmā, pamatojoties uz atzītiem standartiem, un kurā lietotāji var neuztraukties par riskiem, kas saistīti ar datu drošību un atbildību par tiem. Tas papildinās citus Komisijas pasākumus, ko tā īstenojusi, lai veicinātu atvērtas zinātnes veidošanos Eiropā (piemēram, atvērtu piekļuvi zinātniskām publikācijām un datiem programmā "Apvārsnis 2020"), un pulcēs galvenās ieinteresētās personas nākamo darbību kopīgai izstrādei. Par Eiropas atvērtās zinātnes mākoņa pārvaldību tiks lemts pēc tam, kad tiks pabeigts jau iesāktais rūpīgais sagatavošanās process.

Konkrēti, lai izveidotu Eiropas atvērtās zinātnes mākoni, vajadzēs:

visus zinātniskos datus, kas radīti programmā "Apvārsnis 2020", pēc noklusējuma padarīt atvērtus. Tas paplašinās pašreizējo izmēģinājuma projektu, kura gaitā projektos tiek īstenoti datu pārvaldības plāni, lai pētniecības dati kļūtu atrodami, pieejami, sadarbspējīgi un atkalizmantojami (FAIR principi);

uzlabot informētību un mainīt stimulu struktūras akadēmiskajās aprindās, rūpniecības nozarē un publiskajos pakalpojumos, lai būtu iespējams kopīgot to datus, un uzlabot datu pārvaldības apmācību, izpratni par datiem un datu pārvaldības iemaņas. Līdztekus tiks pārskatīti principi un pamatnostādnes attiecībā uz piekļuvi pētniecības datiem Eiropā, kas ļaus sekmēt un koordinēt to īstenošanu;

izstrādāt specifikācijas attiecībā uz sadarbspēju un datu kopīgošanu dažādās disciplīnās un infrastruktūrās, balstoties uz pašreizējām iniciatīvām, piemēram, Pētniecības datu aliansi un Belmonta forumu, un tiesību aktiem, piemēram, INSPIRE direktīvu. Standartizācijas vajadzības, kas radīsies laika gaitā, tiks risinātas saskaņā ar DVT prioritātēm, kas attiecas uz IKT standartizāciju;

izveidot mērķim atbilstošu Eiropas pārvaldības struktūru, kas ļautu apvienot zinātnisko datu infrastruktūras un novērst sadrumstalotību. Institucionālā struktūra uzraudzīs ilgtermiņa finansējumu, ilgtspēju, datu saglabāšanu un pārvaldību. Tā tiks veidota uz esošo struktūru pamata, un tiks iesaistīti zinātniskie lietotāji, pētījumu finansētāji un īstenotāji;

izstrādāt mākoņpakalpojumus atvērtajai zinātnei. Šie pakalpojumi, ko atbalstīs Eiropas datu infrastruktūra, ļaus pētniekiem atrast kopīgotos pētniecības datus un tiem piekļūt, izmantot progresīvu analītisko programmatūru, lietot augstas veiktspējas skaitļošanas resursus un iegūt vadošajās disciplīnās pieejamo informāciju par labāko praksi uz datiem balstītā zinātnē;

paplašināt Eiropas atvērtās zinātnes mākoņa zinātnisko lietotāju bāzi, iekļaujot tajā pētniekus un novatorus no visām disciplīnām un dalībvalstīm, kā arī partnervalstīm un pasaules mēroga iniciatīvām, lai viņi sekmētu izcilību un gūtu labumu no šīs iniciatīvas.

Šī iniciatīva nostiprinās citas atvērtās zinātnes darbības, ko aicinājusi veikt Padome un Eiropas Parlaments, un darbības saistībā ar gaidāmo Komisijas atvērtās zinātnes politikas darba kārtību. Tā veicinās datu atrodamības un pieejamības paraugpraksi un palīdzēs pētniekiem panākt viņu ar datiem saistīto prasmju atzīšanu un novērtēšanu; atvieglos rezultātu atkārtojamību un ierobežos datu, piemēram, klīnisko izmēģinājumu datu, zudumus (pētniecības integritāte); palīdzēs precīzāk noteikt finansēšanas modeli datu radīšanai un saglabāšanai, samazinot pašlabuma gūšanas iespējas un sagatavojot tirgu inovatīviem pētniecības pakalpojumiem (piemēram, progresīvai tekstizracei un datizracei). Šī iniciatīva arī var palīdzēt risināt datu validēšanas un personas datu aizsardzības jautājumus . Komisija apspriedīsies ar ieinteresētajām personām un sadarbosies ar pētniecības un izstrādes pakalpojumu sniedzējiem attiecībā uz nepieciešamību īstenot zinātnes jomai paredzētas pamatnostādnes par Savienības politiku un tiesību aktiem par datu aizsardzību, un nepieciešamību nodrošināt, ka šī iniciatīva "integrēti" īsteno juridiskos principus pēc iespējas agrākā posmā.

Darbības Grafiks Komisija strādās kopā ar pasaules mēroga politikas un pētniecības partneriem, lai veicinātu sadarbību un radītu vienlīdzīgus konkurences apstākļus zinātnisko datu kopīgošanā un uz datiem balstītā zinātnē. No 2016. gada Komisija izmantos "Apvārsnis 2020" darba programmas, lai nodrošinātu finansējumu e-infrastruktūras platformu integrēšanai un konsolidēšanai, esošo pētniecības infrastruktūru un zinātnisko mākoņu apvienošanai un mākoņdatošanas pakalpojumu pilnveides atbalstam atvērtajai zinātnei. No 2016. gada Komisija padarīs atvērtus pētniecības datus par noklusējuma izvēli, vienlaikus nodrošinot atteikšanās iespēju, visiem jaunajiem programmas "Apvārsnis 2020" projektiem. No 2017. gada Komisija pārskatīs Komisijas 2012. gada Ieteikumu par piekļuvi zinātniskajai informācijai un tās saglabāšanu ciešā saistībā ar DVT brīvas datu plūsmas iniciatīvu, lai veicinātu zinātnisko datu kopīgošanu, stimulu shēmu un atlīdzības sistēmu izveidi, kā arī izglītības un apmācības programmu izstrādi pētniekiem un uzņēmumiem datu kopīgošanas jomā. No 2017. gada Komisija sadarbosies ar dalībvalstīm, lai savienotu prioritārās Eiropas pētniecības infrastruktūras ar Eiropas atvērtās zinātnes mākoni. No 2017. gada Kopā ar ieinteresētajām personām un attiecīgajām globālajām iniciatīvām Komisija turpinās izstrādāt rīcības plānu attiecībā uz zinātnisko datu sadarbspēju, tostarp "metadatiem", specifikācijām un sertifikāciju. Līdz 2017. gada beigām

2.Eiropas datu infrastruktūra