Sertifikātos būtu jāiekļauj tikai tādi persondati, kas ir nepieciešami. Ņemot vērā to, ka persondati ietver sensitīvus medicīniskos datus, būtu jānodrošina ļoti augsts datu aizsardzības līmenis un būtu jāsaglabā datu minimizēšanas principi. Jo īpaši saistībā ar “digitālā zaļā sertifikāta” satvaru nebūtu vajadzīgs izveidot un uzturēt datubāzi ES līmenī, bet tam būtu jāļauj decentralizēti verificēt digitāli parakstītus sadarbspējīgus sertifikātus.

Lai nodrošinātu sadarbspēju starp dažādajiem tehniskajiem risinājumiem, ko izstrādājušas dalībvalstis, no kurām dažas jau ir sākušas pieņemt vakcinācijas apliecinājumus, lai ceļotājus atbrīvotu no konkrētiem ierobežojumiem, ir vajadzīgi vienoti nosacījumi Covid-19 vakcinācijas, testēšanas un pārslimošanas sertifikātu izsniegšanai, verifikācijai un akceptēšanai.

Pamatojoties uz līdz šim veikto tehnisko darbu, Komisija ierosina izveidot ES mēroga satvaru vakcinācijas sertifikātu izsniegšanai, verificēšanai un akceptēšanai ES kā daļu no “digitālā zaļā sertifikāta”. Vienlaikus šim satvaram būtu jāaptver arī citi sertifikāti, kas izdoti Covid-19 pandēmijas laikā, proti, dokumentiem, kas apliecina negatīvu SARS-CoV-2 infekcijas testa rezultātu, kā arī dokumentiem, kas apliecina, ka attiecīgā persona ir pārslimojusi iepriekšēju SARS-CoV-2 infekciju. Tas ļauj personām, kuras nav vakcinētas vai kurām vēl nav bijusi iespēja tikt vakcinētām, arī gūt labumu no šāda sadarbspējīga satvara, atvieglojot to brīvu pārvietošanos. Lai gan, piemēram, bērni pagaidām nevar gūt labumu no vakcinācijas pret Covid-19, viņiem vajadzētu būt iespējai saņemt testēšanas vai pārslimošanas sertifikātu, ko vecāki varētu saņemt arī viņu vārdā.

Šie jautājumi, kas var izraisīt nevajadzīgu kavēšanos un šķēršļus, visticamāk, kļūs vēl aktuālāki, jo arvien vairāk eiropiešu tiek testēti un vakcinēti pret Covid-19 un saņem dokumentārus pierādījumus par to. Tas Eiropadomei rada arvien lielākas bažas. Eiropadomes locekļi savā paziņojumā, kas tika pieņemts pēc neformālām videokonferencēm 2021. gada 25. un 26. februārī, aicināja turpināt darbu pie vienotas pieejas vakcinācijas sertifikātiem.

Saskaņā ar Padomes Ieteikuma (ES) 2020/1475 17. punktu dalībvalstis varēja pieprasīt personām, kas ceļo no riska zonām citā dalībvalstī, ievērot karantīnu/pašizolāciju un/vai veikt SARS-CoV-2 infekcijas testu pirms un/vai pēc ierašanās. Saskaņā ar Padomes ieteikuma 17. punktu ceļotājiem, kuri ierodas no apgabaliem, kas atzīmēti ar tumši sarkanu krāsu, būtu jāpiemēro pastiprināti sabiedrības veselības aizsardzības pasākumi.

Lai nodrošinātu labi koordinētu, paredzamu un pārredzamu pieeju pārvietošanās brīvības ierobežojumu pieņemšanai, Padome 2020. gada 13. oktobrī pieņēma Padomes Ieteikumu (ES) 2020/1475 par koordinētu pieeju brīvas pārvietošanās ierobežošanai sakarā ar Covid-19 pandēmiju. Ar Padomes ieteikumu tika izveidota koordinēta pieeja šādos galvenajos jautājumos: kopēju kritēriju un robežvērtību piemērošana, kad tiek lemts, vai ieviest brīvas pārvietošanās ierobežojumus, Covid‑19 pārneses riska kartēšana, ko publicējis Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC), izmantojot saskaņotus krāsu kodus, un koordinēta pieeja pasākumiem (ja tādi tiek noteikti), kurus var atbilstoši piemērot personām, kas pārvietojas starp apgabaliem, atkarībā no pārneses riska līmeņa attiecīgajos apgabalos.

Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 21. pantu ikvienam ES pilsonim ir tiesības brīvi pārvietoties un dzīvot dalībvalstu teritorijā, ievērojot Līgumos noteiktos ierobežojumus un nosacījumus, kā arī to īstenošanai pieņemtos pasākumus. Tomēr, lai apturētu koronavīrusa slimību (“Covid-19”) izraisošā akūtā respiratorā sindroma koronavīrusa 2 (SARS-CoV-2) izplatīšanos , dalībvalstis ir pieņēmušas dažus ierobežojumus, kas ietekmē pilsoņu tiesības uz brīvu pārvietošanos. Šie pasākumi bieži ietvēra ieceļošanas ierobežojumus vai citas īpašas prasības, kas piemērojamas pārrobežu ceļotājiem, piemēram, karantīnas vai pašizolācijas ievērošanu vai SARS-CoV-2 infekcijas testa veikšanu pirms un/vai pēc ierašanās. Īpaši tas skāra personas, kas dzīvo pierobežas reģionos un šķērso robežas ikdienā darba, izglītības, veselības aprūpes, ģimenes vai citu iemeslu dēļ.

ES pilsoņu tiesības brīvi pārvietoties un uzturēties Eiropas Savienībā ir viens no ES veiksmīgākajiem sasniegumiem un svarīgs ekonomikas virzītājspēks.

Ierosinātās regulas noteikumi par vakcinācijas, testēšanas vai pārslimošanas sertifikātu izsniegšanu, kā arī uzticamības satvars būtu jāaptur, tiklīdz Covid-19 pandēmija būs pārvarēta, jo no minētā brīža nav pamata pieprasīt iedzīvotājiem iesniegt veselības dokumentus, kad viņi izmanto savas tiesības brīvi pārvietoties. Tai pat laikā to piemērošana būtu jāatsāk, ja PVO izsludina citu pandēmiju, ko izraisījis SARS-CoV-2, tā varianta vai līdzīgu infekcijas slimību, kas potenciāli var izvērsties epidēmijā, uzliesmojums.

Vienpusēju vai nekoordinētu pasākumu pieņemšana attiecībā uz Covid-19 sertifikātiem par Covid-19 vakcināciju, testēšanu un pārslimošanu, visticamāk, radīs brīvas pārvietošanās ierobežojumus, kas ir nekonsekventi un sadrumstaloti, kā rezultātā ES iedzīvotājiem būs neskaidrība par to, kā izmantot savas ES tiesības.

Šis priekšlikums ir daļa no ES pasākumu kopuma reaģēšanai uz Covid-19 pandēmiju. Tas jo īpaši balstās uz iepriekšējo tehnisko darbu, kas veikts Veselības drošības komitejā un e-veselības tīklā.

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/38/EK ir izklāstīti nosacījumi ES pilsoņu un viņu ģimenes locekļu brīvas pārvietošanās un (gan pagaidu, gan pastāvīgas) uzturēšanās tiesību izmantošanai ES. Direktīva 2004/38/EK paredz, ka dalībvalstis neatkarīgi no valstiskās piederības drīkst ierobežot Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu pārvietošanās un uzturēšanās brīvību sabiedriskās kārtības, valsts drošības vai sabiedrības veselības apsvērumu dēļ.

Ņemot vērā ārkārtas situāciju veselības jomā, lielākā daļa sagatavošanas izdevumu tiks segti no Ārkārtas atbalsta instrumenta pirms ierosinātās regulas stāšanās spēkā. Jebkura ES līmeņa atbalsta sistēma tiks aktivizēta tikai pēc ierosinātās regulas stāšanās spēkā.

Komisija izmantos Ārkārtas atbalsta instrumenta līdzekļus, lai sākotnēji atbalstītu steidzamākos pasākumus iniciatīvas ietvaros, un, tiklīdz stāsies spēkā programmas “Digitālā Eiropa” juridiskais pamats, pētīs, kā dažus no izdevumiem varētu veikt saskaņā ar šo programmu. Iniciatīvas īstenošanai varētu būt nepieciešams izmantot vienu no īpašajiem instrumentiem vai to kombināciju, kā noteikts Padomes Regulā (ES, Euratom) 2020/2093. Kopā ar šo priekšlikumu ir iesniegts tiesību akta priekšlikuma finanšu pārskats.

Attiecībā uz tiesībām uz persondatu aizsardzību, tostarp datu drošību, piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/679. Nav paredzēta atkāpe no ES datu aizsardzības režīma, un dalībvalstīm saskaņā ar ES datu aizsardzības noteikumiem jāievēro skaidri noteikumi, nosacījumi un stingri aizsardzības pasākumi. Ar ierosināto regulu netiek izveidota Eiropas datubāze par vakcināciju, testēšanu vai pārslimošanu no Covid-19. Ierosinātās regulas vajadzībām persondati ir jāiekļauj tikai izsniegtajā sertifikātā, kas būtu jāaizsargā pret viltošanu vai neatļautām manipulācijām.

Šis priekšlikums paredz persondatu, tostarp veselības datu, apstrādi. Pastāv potenciāla ietekme uz personu pamattiesībām, proti, Hartas 7. pantu attiecībā uz privātās dzīves neaizskaramību un 8. pantu attiecībā uz tiesībām uz persondatu aizsardzību. Fizisku personu persondatu apstrāde, tostarp persondatu vākšana, piekļuve tiem un to izmantošana, ietekmē tiesības uz privātumu un tiesības uz persondatu aizsardzību saskaņā ar Hartu. Ir jābūt pamatotam iemeslam, lai iejauktos šajās pamattiesībās.

Šis priekšlikums pozitīvi ietekmē pamattiesības uz pārvietošanās un uzturēšanās brīvību saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (Harta) 45. pantu. Tas tiek panākts, nodrošinot pilsoņiem sadarbspējīgus un savstarpēji akceptētus sertifikātus par Covid-19 vakcināciju, testēšanu un pārslimošanu, ko viņi var izmantot ceļojot. Ja dalībvalstis atceļ dažus brīvas pārvietošanās ierobežojumus personām, kurām ir apliecinājumi par vakcināciju, testēšanu vai pārslimošanu, šajā priekšlikumā paredzētie sertifikāti ļaus pilsoņiem gūt labumu no šiem atbrīvojumiem. Tā kā kļūst pieejami vairāk zinātnisku datu, jo īpaši par vakcinācijas pret SARS-CoV-2 infekciju ietekmi, sadarbspējīgam veselības sertifikātu satvaram būtu jāļauj dalībvalstīm koordinēti atcelt ierobežojumus.

15. pants paredz paātrinātu regulas stāšanos spēkā. Tajā arī noteikts, ka ar deleģētu aktu 3., 4., 5., 6., 7. un 10. panta piemērošana būtu jāaptur, tiklīdz PVO izsludina, ka Covid-19 pandēmija ir beigusies. Tai pat laikā ar deleģētu aktu to piemērošana būtu jāatsāk, ja PVO izsludina citu pandēmiju, ko izraisījis SARS-CoV-2, tā varianta vai līdzīgu infekcijas slimību uzliesmojums, kas potenciāli var izvērsties epidēmijā.

11. un 12. pantā ir ietverti noteikumi par to, kā Komisija īsteno deleģētās pilnvaras, vajadzības gadījumā izmantojot steidzamības procedūru.

(16)Saskaņā ar šo regulu sertifikāti, kas veido digitālo zaļo sertifikātu, būtu jāizdod Direktīvas 2004/38/EK 3. pantā minētajiem saņēmējiem, t. i., Savienības pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem neatkarīgi no viņu valstspiederības, un to vajadzētu darīt vakcinācijas vai testēšanas dalībvalstij vai dalībvalstij, kurā atrodas slimību pārslimojusī persona. Attiecīgos vai piemērotos gadījumos sertifikāti būtu jāizdod vakcinētās, testētās vai pārslimojušās personas vārdā, piemēram, rīcībnespējīgu personu vārdā vai vecākiem viņu bērnu vārdā. Attiecībā uz sertifikātiem nevajadzētu prasīt veikt legalizāciju vai citas līdzīgas formalitātes.

(15)Lai sertifikāti tiktu akceptēti visās dalībvalstīs, ir svarīga digitālajam zaļajam sertifikātam piederīgo sertifikātu drošība, autentiskums, integritāte un derīgums un to atbilstība Savienības datu aizsardzības tiesību aktiem. Tāpēc ir jāizveido uzticamības satvars, kurā būtu izklāstīti uzticamas un drošas sertifikātu izdošanas un verifikācijas noteikumi un infrastruktūra. Uzticamības satvaram par pamatu vajadzētu izmantot izklāstu par veselības sertifikātu sadarbspēju, ko 2021. gada 12. martā pieņēma saskaņā ar Direktīvas 2011/24/ES 14. pantu izveidotais e-veselības tīkls.

(14)Lai nodrošinātu sadarbspēju un vienlīdzīgu piekļuvi, dalībvalstīm digitālajam zaļajam sertifikātam piederīgie sertifikāti būtu jāizdod digitālā vai papīra formātā vai abos formātos. Tam būtu jāļauj potenciālajam turētājam pieprasīt un saņemt sertifikāta kopiju papīra formātā vai glabāt un uzrādīt sertifikātu mobilajā ierīcē. Sertifikātiem būtu jāsatur sadarbspējīgs, digitāli lasāms svītrkods, kas satur relevantos datus, kuri attiecas uz sertifikātiem. Dalībvalstīm sertifikātu autentiskums, derīgums un integritāte būtu jāgarantē ar elektroniskiem zīmogiem vai līdzīgiem līdzekļiem. Sertifikātā iekļautā informācija būtu jānorāda arī cilvēklasāmā formātā, proti, informācijai vajadzētu būt drukātai vai attēlotai vienkārša teksta formā. Sertifikātu izkārtojumam vajadzētu būt viegli saprotamam, un ir jānodrošina tā vienkāršība un lietotājdraudzīgums. Lai nerastos šķēršļi brīvai apritei, sertifikāti būtu jāizdod bez maksas, un pilsoņiem vajadzētu būt tiesībām uz to saņemšanu. Dalībvalstīm sertifikāti, kas veido digitālo zaļo sertifikātu, būtu jāizdod automātiski vai pēc pieprasījuma, turklāt būtu jānodrošina, ka tie ir viegli iegūstami, un vajadzības gadījumā jāsniedz atbalsts, kas nepieciešams, lai visiem pilsoņiem būtu vienlīdzīga piekļuve.

(12)Vienota pieeja šādu sadarbspējīgu sertifikātu izdošanai, verifikācijai un akceptēšanai balstās uz uzticību. Falsificēti Covid-19 sertifikāti var radīt būtisku risku sabiedrības veselībai. Iestādēm vienā dalībvalstī ir jābūt pārliecinātām, ka citā dalībvalstī izdotajā sertifikātā norādītā informācija ir uzticama, ka sertifikāts nav viltots, ka sertifikāts pieder personai, kas to uzrāda, un ka ikvienam, kas verificē šo informāciju, ir pieejams tikai nepieciešamais informācijas minimums.

(11)Šī regula nebūtu jāsaprot kā tāda, kas atvieglo vai veicina brīvas pārvietošanās vai citu pamattiesību ierobežojumu pieņemšanu sakarā ar pandēmiju. Proti, būtu jāturpina piemērot Ieteikumā (ES) 2020/1475 minētie atbrīvojumi no brīvas pārvietošanās ierobežojumiem, kas noteikti Covid-19 pandēmijas sakarā. Vienlaikus digitālā zaļā sertifikāta satvars nodrošinās, ka sadarbspējīgi sertifikāti ir pieejami arī personām ar būtisku ceļošanas iemeslu.

(7)To personu brīva pārvietošanās, kuras sabiedrības veselību neapdraud, piemēram, tāpēc, ka tās ir imūnas pret SARS-CoV-2 un nevar to pārnēsāt, nebūtu jāierobežo, jo izvirzīto mērķi var sasniegt bez šādiem ierobežojumiem.

(4)2020. gada 13. oktobrī Padome pieņēma Padomes Ieteikumu (ES) 2020/1475 par koordinētu pieeju brīvas pārvietošanās ierobežošanai sakarā ar Covid-19 pandēmiju. Minētais ieteikums nosaka koordinētu pieeju šādos galvenajos jautājumos: kopēju kritēriju un robežvērtību piemērošana, kad tiek lemts, vai ieviest brīvas pārvietošanās ierobežojumus, Covid‑19 pārneses riska kartēšana, izmantojot saskaņotus krāsu kodus, un koordinēta pieeja pasākumiem (ja tādi tiek noteikti), kurus var atbilstoši piemērot personām, kas pārvietojas starp apgabaliem, atkarībā no pārneses riska līmeņa attiecīgajos apgabalos. Ieteikumā arī uzsvērts, ka personas ar būtisku ceļošanas iemeslu, kas uzskaitītas tā 19. punktā, un pārrobežu darba ņēmēji, kuru dzīvi šādi ierobežojumi ietekmē īpaši jūtami, jo īpaši personas, kuras veic kritiski svarīgas funkcijas vai kuras ir būtiskas kritiskai infrastruktūrai, no Covid-19 sakarā noteiktajiem ceļošanas ierobežojumiem, ņemot vērā šo personu īpašo situāciju, principā būtu jāatbrīvo.

(3)Lai ierobežotu vīrusa izplatīšanos, dalībvalstis noteica dažādus pasākumus, no kuriem daži, piemēram, iebraukšanas ierobežojumi vai prasības pārrobežu ceļotājiem ievērot karantīnu/pašizolāciju vai veikt SARS-CoV-2 infekcijas testu, ietekmēja Savienības pilsoņu tiesības brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā.

(2)2020. gada 30. janvārī Pasaules Veselības organizācijas (PVO) ģenerāldirektors izsludināja starptautiska mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situāciju sakarā ar to, ka pasaulē ir uzliesmojis smagā akūtā respiratorā sindroma koronavīruss 2 (SARS-CoV-2), kurš izraisa 2019. gadā atklāto koronavīrusa slimību (Covid-19). 2020. gada 11. martā PVO atzina, ka Covid-19 uzliesmojumu var raksturot kā pandēmiju.

(1)Ikvienam Savienības pilsonim ir tiesības brīvi pārvietoties un dzīvot dalībvalstīs, ievērojot Līgumos noteiktos ierobežojumus un nosacījumus, kā arī to īstenošanai paredzētos pasākumus. Sīki izstrādāti noteikumi, kā minētās tiesības ir izmantojamas, ir noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/38/EK.

(17)Sertifikātus, kas veido digitālo zaļo sertifikātu, varētu izdot arī Andoras, Monako, Sanmarīno un Vatikāna/Svētā Krēsla valstspiederīgajiem vai iedzīvotājiem, jo īpaši tad, ja tie kādā dalībvalstī saņēmuši vakcīnu.

(18)Ir jāņem vērā, ka nolīgumos par personu brīvu pārvietošanos, ko noslēgusi Savienība un tās dalībvalstis, no vienas puses, un noteiktas trešās valstis, no otras puses, ir paredzēta iespēja ierobežot brīvu pārvietošanos sabiedrības veselības apsvērumu dēļ. Ja šādā nolīgumā nav paredzēts Eiropas Savienības tiesību aktu inkorporācijas mehānisms, sertifikāti, kas izdoti šādu nolīgumu labuma guvējiem, būtu jāakceptē saskaņā ar šajā regulā paredzētajiem nosacījumiem. Lai to varētu darīt, Komisijai ir jāpieņem īstenošanas akts, ar ko nosaka, ka šāda trešā valsts izdod sertifikātus, kas ir saskaņā ar šo regulu, un ka tā ir sniegusi oficiālu apliecinājumu, ka tā akceptēs dalībvalstu izdotos sertifikātus.

(19)Trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri neietilpst šīs regulas darbības jomā un kuri dzīvo vai likumīgi uzturas tādas valsts teritorijā, uz ko attiecas Regula (ES) 2021/XXXX, un kuriem ir tiesības ceļot uz citām valstīm saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, piemēro Regulu (ES) 2021/XXXX.

(20)Satvaram, kas jāizveido šīs regulas vajadzībām, būtu jātiecas nodrošināt saskaņotību ar globālām iniciatīvām, it sevišķi tām, kurās iesaistīta PVO. Ja iespējams, tam būtu jāietver sadarbspēja starp globālā līmenī izveidotām tehnoloģiskajām sistēmām un sistēmām, kuras izveidotas šīs regulas vajadzībām, lai atvieglotu brīvu pārvietošanos Savienībā, tai skaitā ar līdzdalību publiskās atslēgas infrastruktūrā vai publisko atslēgu divpusēju apmaiņu. Lai trešo valstu vakcinētajiem Savienības pilsoņiem atvieglotu brīvas pārvietošanās tiesību izmantošanu, šajā regulā būtu jāparedz, ka tiek akceptēti sertifikāti, ko trešās valstis izdevušas Savienības pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem, ja Komisija konstatē, ka šie sertifikāti ir izdoti atbilstoši standartiem, kas ir līdzvērtīgi saskaņā ar šo regulu noteiktajiem.

(21)Lai atvieglotu brīvu pārvietošanos un nodrošinātu, ka Covid-19 pandēmijas laikā spēkā esošos brīvas pārvietošanās ierobežojumus, pamatojoties uz jaunākajiem pieejamajiem zinātniskajiem pierādījumiem, var koordinēti atcelt, būtu jāizveido sadarbspējīgs vakcinācijas sertifikāts. Šis vakcinācijas sertifikāts kalpotu par apliecinājumu, ka tā turētājs kādā no dalībvalstīm ir saņēmis vakcīnu pret Covid-19. Sertifikātā būtu jāiekļauj tikai tā informācija, kas vajadzīga, lai skaidri identificētu sertifikāta turētāju, kā arī Covid-19 vakcīnu, vakcinācijas numuru, datumu un vietu. Dalībvalstīm vakcinācijas sertifikāti būtu jāizdod personām, kas saņēmušas vakcīnas, kurām piešķirta tirdzniecības atļauja saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 726/2004, vakcīnām, kurām piešķirta tirdzniecības atļauja saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/83/EK, vai vakcīnām, kuru izplatīšana ir atļauta uz laiku saskaņā ar Direktīvas 2001/83/EK 5. panta 2. punktu.

(22)Arī personām, kas vakcinētas pirms šīs regulas piemērošanas dienas, tai skaitā klīnisko izmēģinājumu ietvaros, vajadzētu būt iespējai saņemt šai regulai atbilstīgu sertifikātu par vakcināciju pret Covid-19. Tajā pašā laikā dalībvalstīm arī turpmāk vajadzētu būt rīcības brīvībai izdot vakcinācijas apliecinājumus citos formātos citām vajadzībām, it sevišķi medicīniskām vajadzībām.

(23)Dalībvalstīm šādi vakcinācijas sertifikāti būtu jāizdod arī tiem Savienības pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem, kuri vakcinēti trešā valstī un kuri iesniedz ticamus apliecinošos pierādījumus.

(24)2021. gada 27. janvārī e-veselības tīkls pieņēma pamatnostādnes par medicīniskām vajadzībām izsniegtu vakcinācijas apliecinājumu, kuras 2021. gada 12. martā tika atjauninātas. Šīm pamatnostādnēm, jo īpaši vēlamajiem kodu standartiem, būtu jāveido pamats tehniskajām specifikācijām, ko pieņem šīs regulas vajadzībām.

(25)Vakcinētās personas jau tagad vairākās dalībvalstīs ir atbrīvotas no dažiem ierobežojumiem, kas noteikti attiecībā uz brīvu pārvietošanos Savienībā. Ja dalībvalstis akceptē vakcinācijas apliecinājumu nolūkā atbrīvot no brīvas pārvietošanās ierobežojumiem, kas ieviesti saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, lai ierobežotu Covid-19 izplatību, piemēram, no prasības ievērot karantīnu/pašizolāciju vai veikt SARS-CoV-2 infekcijas testu, tām būtu ar tādiem pašiem nosacījumiem jāakceptē derīgi vakcinācijas sertifikāti, kurus izdevušas citas dalībvalstis saskaņā ar šo regulu. Akcepts būtu jādod ar tādiem pašiem nosacījumiem, piemēram, ja dalībvalsts uzskata, ka viena ievadītā vakcīnas deva ir pietiekama, šāds pats nosacījums būtu jāpiemēro arī tāda vakcinācijas sertifikāta turētājiem, kurā norādīta viena tās pašas vakcīnas deva. Sabiedrības veselības apsvērumu dēļ šis pienākums būtu jāattiecina tikai uz personām, kas saņēmušas Covid-19 vakcīnas, kurām piešķirta tirdzniecības atļauja saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 726/2004. Tam nevajadzētu liegt dalībvalstīm pieņemt lēmumu akceptēt vakcinācijas sertifikātus, kas izdoti attiecībā uz citām Covid-19 vakcīnām, piemēram, vakcīnām, kurām dalībvalsts kompetentā iestāde piešķīrusi tirdzniecības atļauju saskaņā ar Direktīvu 2001/83/EK, vakcīnām, kuru izplatīšana ir atļauta uz laiku, pamatojoties uz Direktīvas 2001/83/EK 5. panta 2. punktu, vai vakcīnām, kas iekļautas PVO ārkārtas lietojuma sarakstā.

(26)Nedrīkst pieļaut, ka tiek diskriminētas personas, kuras nav vakcinētas, piemēram, tāpēc, ka pastāv medicīniski iemesli, tāpēc, ka persona neietilpst mērķgrupā, kurai vakcīna pašlaik tiek ieteikta, vai tāpēc, ka personai vēl nav bijusi izdevība vakcinēties vai tā izvēlējusies nevakcinēties. Tāpēc vakcinācijas sertifikāta esībai vai tāda vakcinācijas sertifikāta esībai, kurā norādīta konkrēta vakcīna, nevajadzētu būt priekšnosacījumam brīvas pārvietošanās tiesību izmantošanai, jo īpaši tad, ja personas savu atbilstību likumīgām, ar sabiedrības veselību saistītām prasībām spēj pierādīt ar citiem līdzekļiem, un sertifikāta esība nedrīkst būt priekšnosacījums tādu pasažieru pārrobežu pārvadājumu pakalpojumu izmantošanai kā aviopārvadājumi vai vilcienu, autobusu vai prāmju pārvadājumi.

(27)Vairākas dalībvalstis prasa, lai personas, kas plāno ieceļot to teritorijā, pirms vai pēc ierašanās veiktu SARS-CoV-2 infekcijas testu. Covid-19 pandēmijas sākumā dalībvalstis Covid-19 diagnostikai parasti izmantoja reversās transkripcijas polimerāzes ķēdes reakciju (RT-PCR), kas ir nukleīnskābes amplifikācijas tests (NAAT), kuru izmanto Covid-19 diagnostikai un kuru PVO un ECDC uzskata par t. s. zelta standartu, proti, visticamāko metodiku saslimušo un kontaktu testēšanai. Pandēmijas laikā Eiropas tirgū ir ienākuši ātrāki un lētāki jaunās paaudzes testi, proti, tā sauktie ātrie antigēna testi, kas detektē vīrusa proteīnu (antigēnu) klātbūtni, lai atklātu inficēšanos. 2020. gada 18. novembrī Komisija pieņēma Komisijas Ieteikumu (ES) 2020/1743 par ātro antigēna testu izmantošanu, lai diagnosticētu SARS-CoV-2 infekciju.

(28)2021. gada 22. janvārī Padome pieņēma Padomes Ieteikumu 2021/C 24/01 par vienotu sistēmu ātro antigēna testu izmantošanai un validēšanai un Covid-19 testa rezultātu savstarpējai atzīšanai ES, kas paredz Covid-19 ātro antigēna testu kopīga saraksta izveidi. Uz šā pamata 2021. gada 18. februārī Veselības drošības komiteja vienojās par Covid-19 ātro antigēna testu kopīgu sarakstu, kurā iekļauti ātrie antigēna testi, kuru rezultātus dalībvalstis savstarpēji atzīs, un par vienotu standartizētu datu kopumu, kas iekļaujams Covid-19 testa rezultātu sertifikātos.

(29)Neraugoties uz šiem kopīgajiem centieniem, Savienības pilsoņi un viņu ģimenes locekļi, kas izmanto savas tiesības brīvi pārvietoties, joprojām saskaras ar problēmām, kad tie vienā dalībvalstī iegūtus testa rezultātus mēģina izmantot citā dalībvalstī. Šīs problēmas bieži vien ir saistītas ar valodu, kurā testa rezultāts tiek izdots, vai neuzticību uzrādītā dokumenta autentiskumam.

(30)Lai sekmētu citā dalībvalstī veikto testu rezultātu akceptēšanu, kad šādus rezultātus uzrāda brīvas pārvietošanās vajadzībām, būtu jāizveido sadarbspējīgs testēšanas sertifikāts, kurā būtu iekļauta informācija, kas vajadzīga, lai skaidri identificētu sertifikāta turētāju, kā arī SARS-CoV-2 infekcijas testa veidu, datumu un rezultātu. Lai nodrošinātu testa rezultātu ticamību, testēšanas sertifikāts uz šīs regulas pamata būtu jāizdod tikai par tādu NAAT testu un ātro antigēna testu rezultātiem, kas iekļauti uz Padomes Ieteikuma 2021/C 24/01 pamata izveidotajā sarakstā. Pamatu tehniskajām specifikācijām, ko pieņem šīs regulas vajadzībām, būtu jāveido vienotajam standartizētajam Covid-19 testa rezultātu sertifikātos iekļaujamo datu kopumam, it sevišķi vēlamajiem kodu standartiem, par ko Veselības drošības komiteja vienojusies, pamatojoties uz Padomes Ieteikumu 2021/C 24/01.

(31)Dalībvalstīm, kuras Covid-19 izplatības ierobežošanai ieviesto brīvas pārvietošanās ierobežojumu sakarā pieprasa apliecinājumu par SARS-CoV-2 infekcijas testa veikšanu, būtu jāakceptē testēšanas sertifikāti, ko dalībvalstis izdevušas saskaņā ar šo regulu.

(32)Saskaņā ar esošajiem pierādījumiem personas, kuras ir pārslimojušas Covid-19, pozitīvu SARS-CoV-2 testa rezultātu var uzrādīt vēl zināmu laiku pēc simptomu parādīšanās. Ja šādas personas vēlas izmantot tiesības uz brīvu pārvietošanos un tām ir jāveic tests, tām faktiski var būt liegts ceļot, neraugoties uz to, ka šīs personas vairs nav infekciozas. Lai atvieglotu brīvu pārvietošanos un nodrošinātu, ka Covid-19 pandēmijas laikā spēkā esošos brīvas pārvietošanās ierobežojumus, pamatojoties uz jaunākajiem pieejamajiem zinātniskajiem pierādījumiem, var koordinēti atcelt, būtu jāizveido sadarbspējīgs pārslimošanas sertifikāts, kurā būtu norādīta informācija, kas nepieciešama, lai skaidri identificētu attiecīgo personu, un iepriekšēja pozitīva SARS-CoV-2 infekcijas testa rezultāta datums. Pārslimošanas sertifikāts būtu jāizdod ne agrāk kā vienpadsmitajā dienā pēc pirmā pozitīvā testa rezultāta, un tam vajadzētu būt derīgam ne ilgāk kā 180 dienas. Saskaņā ar ECDC jaunākie pierādījumi liecina, ka, lai arī dzīvotspējīgas SARS-CoV-2 daļiņas izdalās vēl desmit līdz divdesmit dienu pēc simptomu parādīšanās, pārliecinoši epidemioloģiskie pētījumi nav spējuši pierādīt slimības pārnesi pēc desmitās dienas. Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai šo periodu mainīt, pamatojoties uz norādījumiem no Veselības drošības komitejas vai ECDC, kas rūpīgi pēta pierādījumu bāzi par iegūtās imunitātes ilgumu pēc pārslimošanas.

(33)Pārslimojušās personas jau tagad vairākās dalībvalstīs ir atbrīvotas no dažiem ierobežojumiem, kas noteikti attiecībā uz brīvu pārvietošanos Savienībā. Ja dalībvalstis akceptē pārslimošanas apliecinājumu nolūkā atbrīvot no brīvas pārvietošanās ierobežojumiem, kas ieviesti saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, lai ierobežotu Covid-19 izplatību, piemēram, no prasības ievērot karantīnu/pašizolāciju vai veikt SARS-CoV-2 infekcijas testu, tām būtu ar tādiem pašiem nosacījumiem jāakceptē derīgi pārslimošanas sertifikāti, kurus izdevušas citas dalībvalstis saskaņā ar šo regulu. E-veselības tīkls kopdarbībā ar Veselības drošības komiteju strādā arī pie pārslimošanas sertifikātu un attiecīgo datu kopu pamatnostādnēm.

(34)Lai varētu ātri panākt vienotu nostāju, Komisijai vajadzētu būt iespējai lūgt ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmuma Nr. 1082/2013/ES 17. pantu izveidoto Veselības drošības komiteju izdot norādījumus par pieejamajiem zinātniskajiem pierādījumiem par to medicīnisko notikumu ietekmi, kuri dokumentēti saskaņā ar šo regulu izveidotajos sertifikātos, arī par Covid-19 vakcīnu sniegtās imunitātes efektivitāti un ilgumu, par to, vai vakcīnas novērš asimptomātisku infekciju un vīrusa pārnesi, par to, kāds ir vīrusu pārslimojušo cilvēku stāvoklis, un par to, kāda ir jauno SARS-CoV-2 variantu ietekme uz cilvēkiem, kuri ir vakcinēti vai jau ir kontaminēti.

(35)Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus ar šo regulu izveidoto uzticamības satvara sertifikātu ieviešanai, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011.

(36)Komisijai būtu jāpieņem īstenošanas akti, kas jāpiemēro nekavējoties, ja pienācīgi pamatotos gadījumos saistībā ar sadarbspējīgu sertifikātu izveidei nepieciešamajām tehniskajām specifikācijām tas vajadzīgs nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ vai ir pieejami jauni zinātniskie pierādījumi.