Reģionu komitejas atzinums “Bioloģiskā daudzveidība pilsētās un reģionos laikposmā pēc 2020. gada. ANO Konvencijas par bioloģisko daudzveidību Pušu konferences 15. sesija un ES Biodaudzveidības stratēģija 2030. gadam”

(2020/C 440/05)

Ziņotājs: Roby BIWER (LU/PSE), Betemburgas (Bettembourg) pašvaldības padomes loceklis Atsauces dokuments: Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “ES Biodaudzveidības stratēģija 2030. gadam – Atgriezīsim savā dzīvē dabu” COM(2020) 380 final

IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

1. aicina starptautisko kopienu panākt, lai ANO Konvencijas par bioloģisko daudzveidību Pušu 15. konference iezīmētu pavērsienu bioloģiskās daudzveidības jomā un kļūtu par trauksmes signālu, kas liktu krasi palēnināt bioloģiskās daudzveidības un ekosistēmu izzušanu;

2. brīdina, ka kopš 2018. gada stāvoklis bioloģiskās daudzveidības ziņā ir pasliktinājies un ka lielākā daļa starptautisko mērķu sociālā un vides jomā, īpaši Aiči mērķi bioloģiskās daudzveidības jomā, nav sasniegti. Neveiksmi ir piedzīvojuši mēģinājumi globālā mērogā apturēt bioloģiskās daudzveidības zudumu – tā secināts arī pirms 2020. gada Pasaules Ekonomikas foruma sagatavotajā IPBES vispārējā novērtējuma ziņojumā (2019) par bioloģisko daudzveidību. Tajā ir norādīts, ka bioloģiskās daudzveidības zudums un ekosistēmu sabrukšana ir viens no pieciem galvenajiem pasaules mēroga apdraudējumiem;

3. norāda, ka galvenie bioloģiskās daudzveidības samazināšanās iemesli ir zemes izmantošanas maiņa, tieša dabas resursu ekspluatēšana un klimata pārmaiņas – jautājumi, kas jārisina ar konkrētiem un savlaicīgiem pasākumiem;

4. uzsver, ka Eiropas Savienības 27 dalībvalstu kopējā ekoloģiskā ietekme vairāk nekā divas reizes pārsniedz ekosistēmu spēju radīt vajadzīgo bioloģisko materiālu un kalpot par šā reģiona oglekļa dioksīda piesaistītāju;

5. uzsver, ka arvien nepārprotamāki ir pierādījumi par saikni starp klimatu, bioloģisko daudzveidību un cilvēku veselības krīzēm un ka, turpinoties dabas ekosistēmu iznīcināšanai pasaulē, palielinās zoonožu pandēmiju risks;

6. uzsver, ka pašreizējais bioloģiskās daudzveidības stāvoklis liek uzstādīt vērienīgus un viegli komunicējamus mērķus, kā arī tūlītēju uz zinātnes atziņām balstītu politiku un pasākumus, kas būtu vērsti pret faktoriem, kuri izraisa bioloģiskās daudzveidības izzušanu un ekosistēmu degradāciju, un kas pietiekami spēcīgi kavētu bioloģiskās daudzveidības izzušanu.

7. aicina nodrošināt politikas konsekvenci un saskaņot darbu, mērķus un rezultātus, kas izriet no dažādām ES politikas jomām, tostarp no jaunās kopējās lauksaimniecības politikas (KLP), Eiropas Savienības zaļā kursa un Eiropas Savienības tirdzniecības attiecībām un starptautiskajām saistībām, īpaši ANO Ilgtspējīgas attīstības programmas 2030. gadam, ANO Parīzes nolīguma par klimata pārmaiņām, Konvencijas par bioloģisko daudzveidību un Sendai pamatprogrammas katastrofu riska pārvaldības jomā, un tos ietvert visaptverošā Eiropas Savienības ilgtspējas stratēģijā ar skaidriem mērķiem un īstenošanas pasākumiem;

8. uzsver, ka steidzami jārīkojas, kā apstiprināts KBD Piektajā pārskatā par bioloģisko daudzveidību pasaulē un konvencijas ieteikumā sekmēt pilsētu vietējā līmeņa pārvaldību un starpdisciplināru plānošanu, veicināt dabā balstītu risinājumu izstrādi, kā arī pieņemt integrētu pieeju zemes izmantošanai un zemes izmantošanas maiņai vietējā un ainavas līmenī kā nozīmīgus elementus ceļā uz bioloģiskās daudzveidības zuduma mazināšanu;

9. uzsver, ka neraugoties uz arvien lielāko izpratni, nedz ES Biodaudzveidības stratēģijā 2030. gadam, nedz globālajā bioloģiskās daudzveidības satvarā laikposmam pēc 2020. gada nav oficiāli atzīta vietējo un reģionālo pašvaldību, pilsētu un citu vietējo varas iestāžu loma ( 1 ) bioloģiskās daudzveidības zuduma novēršanā un visu pārvaldes līmeņu pieejas piemērošanā ikvienā bioloģiskās daudzveidības pārvaldības procesa posmā un visos tā līmeņos. Šīs lomas atzīšanu jo īpaši būtu iespējams panākt, ja vietējās un reģionālās bioloģiskās daudzveidības stratēģijas un rīcības plāni tiktu iekļauti valsts līmeņa bioloģiskās daudzveidības stratēģijās un rīcības plānos;

10. kopumā atbalsta ES ilgtermiņa klimatneitralitātes mērķa noteikšanu tā, lai, balstoties uz daudzgadu finanšu shēmu 2021.–2027. gadam, kurā klimata aizsardzībai atvēlēti vismaz 30 % līdzekļu, līdz 2050. gadam virzītu Eiropas projektu uz neatgriezenisku klimatneitralitāti un uzsver, ka ar Eiropas Klimata aktu būtu arī jānodrošina, lai pasākumi, kuru mērķis ir panākt siltumnīcefekta gāzu neto nulles emisijas, saskanētu ar Eiropas Savienības un globālajiem bioloģiskās daudzveidības mērķiem ( 2 )

Pilsētu un reģionu loma cīņā pret bioloģiskās daudzveidības izzušanas straujumu

11. piekrīt IPBES 2019 ziņojuma secinājumam, ka vietējās un reģionālās pašvaldības ar atbildīgu ražošanu un patēriņu, kā arī ar integrētu teritoriālo zemes izmantošanas plānošanu un šo plānu īstenošanu un dabā, dabas un primāro resursu aizsardzībā un ilgtspējīgā aizsardzībā balstītiem risinājumiem, kuri ir jutīgi un konkrētam sociālam, ekonomiskam un ekoloģiskam kontekstam pielāgoti, var dot lielu ieguldījumu attiecīgo ANO konvenciju, tostarp ANO Ilgtspējīgas attīstības programmas 2030. gadam un ANO Parīzes nolīguma par klimata pārmaiņām īstenošanā;

12. norāda, ka vietējās un reģionālās pašvaldības ir daļa no tām valstu iestādēm, kas ratificē Biodaudzveidības konvenciju, dod plašu brīvprātīgu ieguldījumu un veido būtiskas partnerības, kurās darbojas galvenās grupas (pirmiedzīvotāji un vietējās kopienas, jaunieši un sievietes) un attiecīgās nozares (uzņēmumi, kultūras joma un pilsoniskās sabiedrības organizācijas);

13. uzsver, ka vietējās un reģionālās pašvaldības kā inovācijas un integrēto telpisko un teritoriālo plānu un stratēģiju īstenošanas dzinējspēks, ir resurss, kas nav pietiekami izmantots (arī finansiālā ziņā) Eiropas Savienības un globālo bioloģiskās daudzveidības mērķu sasniegšanai, un ka to spējas pilnībā iespējams izmantot, atzīstot pašvaldību galvenās funkcijas, tās aktivizējot un sagatavojot pašvaldības šo funkciju pildīšanai;

14. Naturvation projekta ziņojumā uzsver, ka inovatīvi dabā balstīti risinājumi, kas ir dabas iedvesmoti un atbalstīti risinājumi, būdami izmaksu ziņā efektīvi, vienlaikus sniedz ieguvumus vides, sociālajā un ekonomikas jomā un palīdz veidot izturētspēju, ir viens no efektīvākajiem ekosistēmu atjaunošanas risinājumiem, turklāt tie stimulē cilvēku spēju pielāgoties dabai kā norādīts 2020. gadaprojekta ziņojumā ( 3 )

15. aicina apmainīties ar paraugpraksi, lai veicinātu dabā balstītu, novatorisku risinājumu izmantošanu un izplatīšanu, kā arī veidot norādes visām attiecīgajām ieinteresētajām personām;

16. vērš uzmanību uz to, ka ilgtspējīgas attīstības mērķi ir savstarpēji saistīti, un ierosina bioloģiskās daudzveidības un klimata aizsardzības mērķus integrēt turpmāk veidotajā politikā, piemēram, pastāvīgi ņemt vērā tādu aspektu kā bioloģiskā daudzveidība atjaunojamo energoresursu infrastruktūras objektu apkārtnē, lai sasniegtu gan bioloģiskās daudzveidības, gan klimata aizsardzības mērķus;

17. atgādina, ka vietējās un reģionālās pašvaldības tiek mudinātas attiecīgi veidot vietējās bioloģiskās daudzveidības stratēģijas un rīcības plānus vai reģionālās bioloģiskās daudzveidības stratēģijas un rīcības plānus un iesaistīties starptautiskā, Eiropas un valsts līmeņa standartizācijā ar mērķi integrēt bioloģisko daudzveidību un ekosistēmu pārvaldību, kā arī dabā balstītus risinājumus piemērojamības un ietekmes palielināšanai;

Pilsētas un reģioni – Eiropas Savienības bioloģiskās daudzveidības mērķu īstenošanas veicinātāji

18. atzinīgi vērtē ES Biodaudzveidības stratēģiju 2030. gadam kā saskares punktu vertikālai sadarbībai, kas vērsta pret galvenajiem bioloģiskās daudzveidības zuduma cēloņiem un tās zuduma saikni ar problēmām, kas skar sabiedrību, piemēram klimata pārmaiņu mazināšanu un pielāgošanos jaunām pandēmijām un aizsardzību pret tām;

19. aicina īstenot ciešu sadarbību starp vietējām un reģionālajām pašvaldībām, lai Eiropas dabas aizsardzības tīklu ietvaros izveidotu ekoloģiskos koridorus, jo tiem ir ļoti svarīga nozīme vietējo dalībnieku iesaistīšanā;

20. uzsver, ka ir jākoordinē dabas aizsardzības pasākumi un jāizvirza mērķi vietējā līmenī. Lai veicinātu bioloģisko daudzveidību, Eiropas Savienībai būtu jānodrošina pilsētām un reģioniem finansējums un informatīvs atbalsts, tostarp dabas aizsardzības projektiem, dabā balstītiem risinājumiem, dabas datu resursu pilnveidošanai, telpiskajai plānošanai, kas aizsargā bioloģisko daudzveidību, un zināšanu un resursu stiprināšanai pilsētās un reģionos;

21. atzinīgi vērtē Padomes secinājumos ietverto apņemšanos par globāla bioloģiskās daudzveidības satvara laikposmam pēc 2020. gada gatavošanu ar mērķi pastiprināt dabā balstītu risinājumu piemērošanu un īstenošanu, lai veicinātu bioloģiskās daudzveidības saglabāšanos, ekosistēmu atjaunošanu un ilgtspējīgu zemes izmantošanu;

22. atzinīgi vērtē un atbalsta Eiropas zaļā kursa un ES Biodaudzveidības stratēģijas ES mēroga vērienīgās saistības un mērķus; uzsver vietējo un reģionālo pašvaldību lomu to īstenošanā. To vidū jāpiemin mērķis līdz 2021. gada beigām ieviest pilsētu zaļināšanas plānus, un uzsver pašvaldību inovācijas un integrācijas potenciālu reģionu un pilsētu bioloģiskās daudzveidības atbalsta, noturīgas atveseļošanas un sociālās kohēzijas atbalsta ziņā;

23. uzsver, ka ir nepieciešama integrēta ES mēroga stratēģija, lai, pilnībā ievērojot ekoloģijas principus, būtu iespējams īstenot mērķi ES iestādīt vismaz 3 miljardus jaunu koku un tiktu ievērotas pamatfunkcijas; atgādina par savu atzinumu ( 4 ) par mežu izšķiroši svarīgo lomu lauku un pilsētu teritorijās bioloģiskās daudzveidības aizsardzības, klimata pārmaiņu mazināšanas, pasargāšanas no hidroģeoloģiskiem zaudējumiem, oglekļa uzglabāšanas, cilvēku veselības aizsardzības un citu papildieguvumu ziņā un aicina pastiprināti rūpēties par mežu aizsardzību un atjaunošanu, pilnībā ievērojot ekoloģiskos principus, būtisko vecumu, unikālās ekoloģiskās īpašības un augstāko bioloģiskās daudzveidības līmeni;

24. atzinīgi vērtē ES Pilsētu zaļināšanas platformu kā spēju veidošanas instrumentu un iesaka to iekļaut tādās galvenajās iniciatīvās un platformās kā jaunā ES Zaļo pilsētu vienošanās, NetworkNature , CitiesWithNature un RegionsWithNature . Komiteja īpaši atbalsta CitiesWithNature un RegionsWithNature kā oficiālās platformas uz cilvēkiem un dabu vērstajai rīcības programmai “No Šarm eš Šeihas līdz Kuņminai”. To iecere ir dot vietējām un reģionālajām pašvaldībām, pilsētām un citām vietējām varas iestādēm iespēju iesaistīties un uzņemties saistības parādīt savu ieguldījumu un atzīt dabas nozīmi pilsētās un reģionos;

25. uzsver vietējo un reģionālo pašvaldību būtisko lomu Natura 2000 zonu pārvaldībā un aicina līdz 2025. gadam nodrošināt pietiekamu loģistisko, zinātnisko un finansiālo atbalstu pilnam tvērumam un izpildes panākšanai;

26. aicina ES nodrošināt pietiekamus resursus, spēju veidošanu un vadlīnijas vietējām un reģionālajām pašvaldībām, lai tās varētu īstenot klimata pārmaiņu ierobežošanas un pielāgošanās pasākumus, saglabāšanas pasākumus, zonu pārvaldību un pilsētu zaļināšanas plānus un tiktu īstenoti tālejoši bioloģiskās daudzveidības pasākumi;

27. atzinīgi vērtē mērķi ieviest jaunu Eiropas bioloģiskās daudzveidības pārvaldības satvaru, kas ierosināts ES Biodaudzveidības stratēģijā. Tas dod vietējām un reģionālajām pašvaldībām un visiem pārvaldības līmeņiem iespēju, ņemot vērā vietējos apstākļus, ievērot uzraudzības un vērtēšanas pienākumus, kā arī noteikt bioloģiskās daudzveidības pasākumu panākumus. Komiteja prasa noteikt skaidrus rādītājus un izmērāmus mērķus, kas būtu standartizēti Eiropas līmenī; pauž gatavību sadarboties un sniegt ieguldījumu jaunā pārvaldības satvara izstrādē un īstenošanā tādas struktūras nodrošināšanai, kas ir visefektīvākā, lai pilnībā izmantotu vietējo un reģionālo pašvaldību potenciālu bioloģiskās daudzveidības zuduma samazināšanā;

28. aicina ES, balstoties uz pastāvošajiem pierādījumiem par efektīvu īstenošanu, veikt konkrētus pasākumus, tostarp spēju veidošanu, lai tālāk integrētu un saskaņotu bioloģiskās daudzveidības prioritātes starp jurisdikcijām un politikas jomām, īpaši lauksaimniecību, telpisko plānošanu un pilsētattīstību, tirdzniecību, vidi, pētniecību un inovāciju, klimata pārmaiņu mazināšanu un pielāgošanos tām, kā arī ES zaļo kursu, un pienācīgi integrētu visus pārvaldības līmeņus, lai panāktu ES mēroga ietekmi;

29. LIFE programmā; uzsver savā ziņojumā ietvertos ieteikumus par bioloģiskās daudzveidības pasākumu finansēšanu ( 5 ) : ar lielāku apņēmību integrēt vides jautājumus ES finansējuma jomā, un palielināt un integrēt bioloģiskajai daudzveidībai domāto finansējumu, kas attiecīgā mērogā paredzēts vietējām un reģionālajām pašvaldībām, tostarpprogrammā;

30. pieprasa virzīties uz konsekventu pārrobežu vides politiku un likumsakarīgu pārrobežu sadarbību, jo dažādu šķirņu augiem un dzīvniekiem robežas nepastāv;

31. mudina ES bioloģiskās daudzveidības zuduma mazināšanu noteikt par prioritāti visos galvenajos finanšu plānos, tostarp daudzgadu finanšu shēmā 2021.-2027. gadam un atveseļošanas plānos pēc Covid-19, piesaistīt pietiekamu daudzumu resursu, lai tiešā vai netiešā veidā stimulētu bioloģiskās daudzveidības pasākumus visos pārvaldes līmeņos un specifiskā reģionālā kontekstā un šajā nolūkā vienkāršot procedūras, lai pastiprinātu finansējuma apgūšanu; tāpēc iesaka apsvērt iespēju attiecībā uz publiskajiem izdevumiem vai ieguldījumu darbībām ieviest “luksofora sistēmu”, kas atspoguļotu iespējamo ietekmi uz bioloģisko daudzveidību un tās zuduma cēloņiem;

32. vēlas, lai ES valsts atbalsta shēmās tiktu pilnībā integrēts mērķis izskaust subsīdijas, kas kaitē bioloģiskajai daudzveidībai, un nodrošināt, lai līdz 2030. gadam publiskie un privātie ekonomiskie un regulatīvie stimuli pozitīvi ietekmētu bioloģisko daudzveidību, kā arī uzsver, cik svarīgi ir iekļaut bioloģisko daudzveidību kohēzijas politikā;

33. vērš uzmanību uz daudzajām darbvietām, ko apdraud bioloģiskās daudzveidības izzušana un ekosistēmu degradācija, kā arī uz nodarbinātības potenciālu, ko sniedz bioekonomikas un ilgtspējīgas ražošanas modeļu piemērošana, un aicina Komisiju turpmākajās vides stratēģijās par prioritāti noteikt to darbvietu saglabāšanu, kuras saistītas ar bioloģiskās daudzveidības zuduma un ekosistēmu degradācijas apturēšanu;

34. aicina stimulēt ieguldījumus dabas un ekonomikas saikņu izpētē, lai nodrošinātu papildu devumu uz pierādījumiem balstītas politikas veidošanā un palielinātu ieguldījumu efektivitāti;

35. aicina vienkāršot procesu bioloģiskās daudzveidības integrēšanai KLP plānos; mudina visos valstu stratēģiskajos plānos ieviest kopēju saistošu un efektīvu finansējuma daļu, kas obligāti jāatvēl ekoshēmām;

36. norāda, ka bieži vien dažādās direktīvās un regulās termini nav izmantoti konsekventi, ka procedūras (piemēram, LIFE programma) ir pārāk sarežģītas mazākām vietējām un reģionālajām pašvaldībām un pārsvarā vērstas uz liela mēroga projektiem, turklāt nav piemērotas dabas projektiem piepilsētu un lauku teritorijās;

37. atzīst, ka zooloģiskie dārzi un akvāriji ir svarīgi, bet uzsver, ka bioloģiskās daudzveidības saglabāšana un aizsardzība būtu jāvērš uz darbu konkrētajā vietā un uz savvaļas dzīvnieku tirdzniecības novēršanu; piedāvā atbalstu vietējām un reģionālajām pašvaldībām, lai tās varētu labāk īstenot ES Zooloģisko dārzu direktīvu saskaņā ar KBD mērķiem;

38. atgādina, ka ES satvars jūras vides aizsardzībai, protams, ir viens no visaptverošākajiem pasaulē un tā mērķi ir ļoti vērienīgi, tomēr ir nepieciešams darbu pastiprināt, lai būtu iespējams adekvāti risināt tādas lielas problēmas kā pārzveja un neilgtspējīga plastmasas atkritumu radīšana, pārmērīgs barības vielu daudzums, zvejas paņēmieni, zemūdens troksnis un visu veidu piesārņojums; piekrastes apgabalu ekonomikai, cilvēkiem un kopienām būtiski svarīga ir ilgtspējīga zvejas prakse un jūras ekosistēmu veselība;

39. aicina ES stiprināt vietējo un reģionālo pašvaldību svarīgo lomu bioloģiskās daudzveidības saglabāšanā un atjaunošanā, tostarp atraisot biokulturālās daudzveidības potenciālu. Tā kā biokulturālās daudzveidības jēdziens ietver bioloģisko daudzveidību, kultūras daudzveidību un vietējo, reģionālo un Eiropas identitāti, bioloģiskās daudzveidības saglabāšana var radīt pievienoto vērtību no vietējo kopienu viedokļa;

40. aicina ES atbalstīt spēcīgāku bioloģiskās daudzveidības satvaru laikposmam pēc 2020. gada un domāt par vienādas nozīmes piešķiršanu starptautiskajam, reģionālajam un vietējam līmenim, šajā nolūkā pieņemot īpašu lēmumu par vietējo un reģionālo pašvaldību pilnīgu iesaisti, balstoties uz Lēmuma X22 rīcības plānu un tā nozīmīgajiem sasniegumiem visos pārvaldības līmeņos iepriekšējā gadu desmitā;

Pilsētu un reģionu loma globālajā bioloģiskās daudzveidības satvarā laikposmam pēc 2020. gada

41. atbalsta ANO Ekosistēmu atjaunošanas desmitgades mērķi paātrināt un masveidā pasaules mērogā izvērst degradēto un sagrauto ekosistēmu atjaunošanu, lai vērstos pret klimata krīzi un uzlabotu pārtikas nodrošinājumu, ūdens apgādi un bioloģisko daudzveidību, piemēram, izmantojot iniciatīvu kuras mērķis ir līdz 2030. gadam atjaunot 350 miljonus hektāru degradētu ekosistēmu; “Bonnas uzdevums”,

42. atgādina par nepieciešamību oficiāli atzīt vietējo un reģionālo pašvaldību, pilsētu un citu vietējo varas iestāžu būtisko lomu to globālo atjaunošanas un bioloģiskās daudzveidības mērķu sasniegšanā, kas noteikti daudzos iepriekšējo Konvencijas par bioloģisko daudzveidību Pušu konferenču lēmumos, un stiprināt to spēju bioloģisko daudzveidību iekļaut pilsētu, telpiskajos un teritoriālajos plānos ar mērķi izpildīt saistības, kas paredzētas Konvencijā par bioloģisko daudzveidību un bioloģiskās daudzveidības satvarā laikposmam pēc 2020. gada, tāpat kā attiecībā uz Lēmuma X/22 uzdevumu;

43. atzinīgi vērtē to, ka bioloģiskās daudzveidības satvarā laikposmam pēc 2020. gada oficiāli atzīta saikne starp bioloģisko daudzveidību un cilvēku veselību un izceļ faktu, ka vietējās un reģionālās pašvaldības, pilsētas un citas vietējās varas iestādes ir svarīgas dabā balstītu risinājumu īstenotājas, un, piemēram, pilsētu, piepilsētu un lauku teritorijās rada pieejamas un iekļaujošas zaļās zonas, kas efektīvi uzlabo dzīves apstākļus;

44. iesaka bioloģiskās daudzveidības satvarā laikposmam pēc 2020. gada skaidri norādīt uz vietējo un reģionālo pašvaldību, pilsētu un citu vietējo varas iestāžu lomu, īpaši mērķu un uzdevumu izstrādē (izdarot grozījumu I daļas ievada B punktā), partnerību veidošanā un pārmaiņu veicināšanā (izdarot grozījumu I daļas ievada C punktā) un bioloģiskās daudzveidības integrēšanā, ietverot attiecīgo nozaru politiku visos pārvaldības līmeņos (pārfrāzēt D daļu, mērķi 2030. gadam, 13. punkts) ( 6 )

45. atgādina par nepieciešamību pēc kolektīvas rīcības ar visām ieinteresētajām personām un plašāku sabiedrību, īpašu uzmanību veltot ieguldījumam, ko dod pirmiedzīvotāji un vietējās kopienas, sievietes, jaunieši, kā arī tie, kuri ir tieši atkarīgi no bioloģiskās daudzveidības un to pārrauga;

46. aicina Bioloģiskās daudzveidības integrēšanas ilgtermiņa pieeju noteikt par prioritāru gan horizontālā, gan vertikālā aspektā, visās politikas jomās un nozarēs reģionālā un vietējā līmenī, un norāda, ka vietējās un reģionālās pašvaldības, pilsētas un citas vietējās varas iestādes ir vispiemērotākajās pozīcijās, lai risinātu ekosistēmu atjaunošanas un aizsardzības jautājumu specifiskā vietējā un reģionālā kontekstā, sakopotu resursus un izmantotu apjomradītus ietaupījumus;

47. atbalsta bioloģiskās daudzveidības satvara laikposmam pēc 2020. gada 15. mērķi – bez aplinkiem risināt jautājumu par papildu resursiem, lai, izmantojot mērķtiecīgu spēju veidošanu visos pārvaldības līmeņos, tostarp ar inovatīvām, aktivizējošām metodēm, piemēram, ar mācīšanos no līdzbiedriem, atbalstītu Bioloģiskās daudzveidības integrēšanas ilgtermiņa pieeju un rezultātā pārtrauktu bioloģiskās daudzveidības samazināšanos, atjaunotu ekosistēmas, novērstu invazīvo svešzemju sugu izplatīšanos, malumedniecību un savvaļas dzīvnieku tirdzniecību, kā arī iesaistītu visas būtiskās ieinteresētās personas un ekspertus, īpaši pirmiedzīvotājus un vietējās kopienas bioloģiskās daudzveidības pārvaldībā, kā arī tehniskās palīdzības, atbilstošu finansiālo resursu un cilvēkresursu nodrošināšanā;

48. aicina Konvencijas par bioloģisko daudzveidību puses būtiski palielināt publisko finansējumu, jo tas ir resursu piesaistes pamats. Šos resursus iegūst un savā līmenī sadala vietējās un reģionālās pašvaldības, pilsētas un citas vietējās varas iestādes, un tie ar mērķi radīt stimulējošus apstākļus privātā sektora investīcijām, tiek izmantoti ieguldījumiem bioloģiskās daudzveidības pasākumos attiecīgajā līmenī, īpašu uzmanību veltot bioloģiskās daudzveidības avotiem;

49. iesaka sadarbībā ar tehniskajiem speciālistiem, māksliniekiem, rakstniekiem un izglītības un mediju sektoru izvērst komunikācijas, izglītošanas un sabiedrības informētības palielināšanas iniciatīvas, kas būtu pielāgotas reģionālajam un vietējam līmenim un kuru mērķis būtu izcelt bioloģiskās daudzveidības vērtību kultūras, tūrisma, atpūtas, cilvēku veselības, ekonomikas un pašvērtības ziņā, un šajā nolūkā īstenot komunikāciju publiskajā, privātajā un uzņēmējdarbības jomā, kā arī uzsver, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām, pilsētām un citām vietējās varas iestādēm kā cilvēkiem vistuvākajam pārvaldes līmenim ir leģitīmas iespējas īstenot šādas iniciatīvas;

50. aicina nodrošināt pilnvērtīgas rādītāju definīcijas, tostarp pilsētas zaļās zonas definīciju, kas būtu balstītas uz Singapūras pilsētu bioloģiskās daudzveidības indeksu kā instrumentu vietējo bioloģiskās daudzveidības pasākumu efektivitātes noteikšanai, jo tādējādi tiktu atbalstīta skaidra vietējo un reģionālo pašvaldību, pilsētu un citu vietējās varas iestāžu loma bioloģiskās daudzveidības satvara laikposmam pēc 2020. gada pārraudzības, ziņošanas un verificēšanas mehānismā;

51. mudina ievērojami pastiprināt pārraudzību, bioloģiskās daudzveidības integrētās pārraudzības sistēmās izmantojot jaunās tehnoloģijas, visus piemērotos datu avotus un prognozējošu modelēšanu, lai tādējādi nodrošinātu informāciju, kas nepieciešama starptautisko līgumu efektivitātes novērtēšanai un varētu rūpīgi un pārredzami izsekot bioloģiskās daudzveidības pasākumu ietekmi visos līmeņos;

52. aicina pārskatā par bioloģisko daudzveidību pasaulē skaidri norādīt, ka valsts politikas veidošanā un īstenošanā svarīga nozīme ir vietējām un reģionālajām pašvaldībām, pilsētām un citām vietējās varas iestādēm;

53. mudina katru gadu rīkot platformu sanāksmes, kurās vietējās un reģionālās pašvaldības, pilsētas un citas vietējās varas iestādes varētu tikties, diskutēt un kopīgi dot savu pienesumu bioloģiskās daudzveidības satvaram laikposmam pēc 2020. gada, kā arī izveidot saskarnes saziņai ar Ilgtspējīgu pilsētu globālo platformu, Pasaules Vides fonda platformu “Ilgtspējīgas pilsētas”, BIODEV 2030 , Amerikas Attīstības bankas jauno un ilgtspējīgo pilsētu programmu, ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas plānu Great Green Wall of Cities un Konvencijas par bioloģisko daudzveidību teritoriālo saistību platformu;

54. atbalsta COP 15 lēmumu par vietējo un reģionālo pašvaldību, pilsētu un citu vietējās varas iestāžu pilnīgu iesaisti bioloģiskās daudzveidības satvarā laikposmam pēc 2020. gada, kas ietvertu atjaunotu Lēmumu X/22, kurā ietverts rīcības plāns par vietējo un reģionālo pašvaldību, pilsētu un citu vietējo varas iestāžu atbalstu bioloģiskajai daudzveidībai, kā arī visu pārvaldības iestāžu pieejas ieviešanas paātrināšanu, lai veidotu vertikālu sadarbību starp visiem pārvaldes līmeņiem un nodrošinātu politikas konsekvenci un izmantotu visu potenciālu, gatavojoties sanāksmei “Redzējums 2050. gadam” un “Misija 2030. gadam”;

55. atbalsta Pakļautās izpildinstitūcijas ieteikumu “Par reģionālā un vietējā līmeņa iesaisti globālā bioloģiskās daudzveidības satvara īstenošanas pilnveidē” un vēlas, lai Pakļautā izpildinstitūcija apņemas īstenot vidusposma pārskatīšanu par vietējo un reģionālo pašvaldību, pilsētu un citu vietējo varas iestāžu lomu bioloģiskās daudzveidības satvara laikposmam pēc 2020. gada un 2024. gadā – LTAM – īstenošanā;

56. uzsver būtisko sadarbību ar galvenajiem starptautiskajiem partneriem ( 7 ) , kurus vieno “Edinburgas process vietējām un reģionālajām pašvaldībām, pilsētām un citām vietējās varas iestādēm” un gaidāmais reģionālo un vietējo pašvaldību 7. pasaules samits, domājot par vietējo un reģionālo pašvaldību, pilsētu un citu vietējās varas iestāžu globālo pozicionēšanu kā daļu no efektīva bioloģiskās daudzveidības satvara laikposmam pēc 2020. gada;

57. apņemas proaktīvi iesaistīties bioloģiskās daudzveidības satvara laikposmam pēc 2020. gada un ES Biodaudzveidības stratēģijas 2030. gadam īstenošanā, kā arī saskaņota un vērienīga ES Bioloģiskās daudzveidības rīcības plāna izstrādē.

Briselē, 2020. gada 14. oktobrī Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) Visi pārvaldes līmeņi, kas atrodas zem valsts līmeņa, ir ietverti formulējumā “vietējās un reģionālās pašvaldības, pilsētas un citas vietējās varas iestādes par bioloģisko daudzveidību” globālā kontekstā un formulējumā “vietējās un reģionālās pašvaldības” – Eiropas Savienības kontekstā.

(2) COM(2020) 80 final, COR (2020) 01361 (OV C 324, 1.10.2020., 58. lpp.).

(3) Xie, L.; Bulkeley, H. (2020) City for Biodiversity: The Roles of Nature-Based Solutions in European Cities, NATURVATION.

(4) NAT (2019) 4601 (OV C 324, 1.10.2020., 48. lpp.).

(5) RK (2020) “Bioloģiskās daudzveidības pasākumu finansēšana: iespējas un problēmas ES vietējām un reģionālajām pašvaldībām”.

(6) As per Zero Draft of the Post 2020 GBF; https://www.cbd.int/article/2020-01-10-19-02-38.

(7) Tādiem kā Vadošo vietējo un reģionālo pašvaldību grupa, ICLEI, Regions4 un Skotijas valdība, kā arī Kvebeka.