Atzinums Nr. 2/2017, kas pievienots Komisijas novērtējuma ziņojumam par to, kā tiek piemērota Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 883/2013 (1) (19. pants)

(2018/C 404/01)

SATURS

Ievads 3

Metodika 4

I NODAĻA 4

Tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru darbojas OLAF 4

OLAF loma: likumdošanas konteksts 4

OLAF rīcībā esošie juridiskie instrumenti 6

II NODAĻA 7

Izmeklēšanas cikls: jaunās Regulas Nr. 883/2013 ietekme uz OLAF veikto izmeklēšanu efektīvu norisi 7

Izmeklēšanas sākšana: OLAF neatkarība 7

Izmeklēšanas veikšana: izmeklēšanas pasākumi, ko OLAF ir tiesīgs veikt 8

OLAF piekļuve informācijai 10

Pienākums sadarboties ar OLAF 11

OLAF izmeklēšanas ilgums: OLAF neatkarības stiprināšana 11

Izmeklēšanas izbeigšana: galīgais ziņojums, ieteikumi un turpmāki pasākumi 12

III NODAĻA 13

Pamattiesību un procesuālo garantiju ievērošana OLAF veiktās izmeklēšanas laikā. Tiesības uz efektīvu pārskatīšanu tiesā 13

Pamattiesību un procesuālo garantiju ievērošana: sākotnēji apsvērumi 13

Vajadzība stiprināt procesuālās tiesības un garantijas jaunajā OLAF regulā Nr. 883/2013: OLAF regulas 9. pants un tā ietekme uz iekšējo un ārējo izmeklēšanu 13

Tiesības uz efektīvu pārskatīšanu tiesā 15

IV NODAĻA 16

OLAF veikto izmeklēšanu uzraudzība un kontrole; uzraudzības komitejas loma un tās mijiedarbība ar citām struktūrām 16

Vispārīgas piezīmes 16

Tiesas loma 16

Valstu tiesu iestāžu loma 17

Procesuālo garantiju kontrolieris 17

V NODAĻA 19

Uzraudzības komitejas un tās sekretariāta loma, statuss un kompetences: Regula Nr. 883/2013 un Regula 2016/2030 19

Uzraudzības komitejas pamatuzdevums: vispārīgas piezīmes 19

Uzraudzības komitejas kompetence jaunajā regulā un tās grozījumā, kas izdarīts ar Regulu 2016/2030 19

Uzraudzības komitejas loma: interpretējama saskaņā ar Regulu Nr. 883/2013 20

OLAF izmeklēšanas funkcijas regulāra pārraudzība 20

Uzraudzības komitejas atbalsts OLAF ģenerāldirektoram viņa pienākumu pildīšanā: izmeklēšanas politikas prioritātes, norādījumi attiecībā uz izmeklēšanas procedūrām un gada pārvaldības plāns 21

Uzraudzības komitejas locekļu statuss 21

VI NODAĻA 31 22

Eiropas Prokuratūras izveide un tās ietekme uz OLAF veiktajām izmeklēšanām 22

Uzraudzības komitejas loma attiecībās ar EPPO 24

Ievads

1. Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (“ OLAF ”) tika izveidots pirms 18 gadiem, 1999. gadā, kā administratīva izmeklēšanas struktūra ar mērķi apkarot krāpšanu, korupciju un citas nelikumīgas darbības, kas ietekmē Eiropas Savienības finanšu intereses. Jau no OLAF izveides brīža tā pilnvaru un sastāva tvērumu un ietekmi zināmā mērā ir aizēnojusi Eiropas Prokuratūras iespējamā izveide, attiecībā uz kuru likumdošanas darbs aizsākās 2001. gadā un kuru vada Komisija un Eiropas Parlaments. Visbeidzot 2017. gada jūnijā Padome paziņoja, ka līdz 2017. gada oktobrim tiks pieņemta Regula, ar ko īsteno ciešāku sadarbību Eiropas Prokuratūras (“EPPO”) izveidei, ja iepriekš būs saņemta Eiropas Parlamenta piekrišana. Tādā gadījumā Komisija noteikti plāno pārskatīt OLAF regulu, un šis process varētu pārklāties ar pašreizējo novērtējuma procesu. Attiecīgi rūpīga analīze par to, kā OLAF pilnvaras un sastāvs varētu mijiedarboties ar nākamo EPPO, pārsniedz šā atzinuma tvērumu. Tomēr, ņemot vērā OLAF vēsturi, EPPO turpmākā loma Eiropas tiesiskuma telpā spēcīgi ietekmēja OLAF veiktās izmeklēšanas; tādēļ atsauces uz EPPO šajā novērtējumā šķiet neizbēgamas.

2. OLAF ģenerāldirektora imunitāti pret tiesvedību. Valsts izmeklēšanas ietvaros pret ģenerāldirektoru tika izvirzīta apsūdzība, ka viņš savā oficiālajā statusā bijis atbildīgs par telefonsarunu nelikumīgu pārtveršanu OLAF veiktas izmeklēšanas laikā Atbildot uz Beļģijas valsts tiesu iestāžu pieprasījumu un pamatojoties uz lojālas sadarbības principu, Eiropas Komisija 2016. gada martā daļēji atcēlaģenerāldirektora imunitāti pret tiesvedību. Valsts izmeklēšanas ietvaros pret ģenerāldirektoru tika izvirzīta apsūdzība, ka viņš savā oficiālajā statusā bijis atbildīgs par telefonsarunu nelikumīgu pārtveršanuveiktas izmeklēšanas laikā ( 2 ) Šīs ārkārtīgi nopietnās un nepieredzētās situācijas dēļ ir rūpīgi jāpārbauda regulas piemērošana izmeklēšanas pasākumiem, kurus OLAF ir tiesīgs veikt, un pamattiesību aizsardzībai. Ir rūpīgi jāizvērtē, kā tika piemēroti tādi ārkārtīgi svarīgi principi kā neatkarība, uzraudzība, likumības pārbaude, neitralitāte, integritāte, laba pārvaldība un pārskatatbildība. Attiecībā uz imunitātes atcelšanu ģenerāldirektors iesniedza prasību Eiropas Savienības Vispārējā tiesā, kurā lūdz atcelt Komisijas lēmumu, pamatojoties uz to, ka šāds pasākums var likt apšaubīt viņa neatkarību (3). Uzraudzības komiteja (UK) nav iepazinusies ar sīku informāciju par vienas vai otras puses iesniegto prasību Vispārējā tiesā, kurā vēl tiek izskatīta ģenerāldirektora prasība pamatlietā. Šī lieta rada arī jautājumu par UK pilnvaru atbilstību OLAF neatkarības nodrošināšanai.

3. Kopš 1999. gada OLAF regula ir grozīta divas reizes. 2013. gada septembrī pirmā regula (Regula Nr. 1073/1999) tika aizstāta ar Regulu Nr. 883/2013. Grozījuma mērķis bija uzlabot OLAF darbības efektivitāti, palielināt tā neatkarību un stiprināt procesuālo tiesību un garantiju ievērošanu izmeklēšanas laikā. Pēc trim gadiem, 2016. gada oktobrī, negaidot reformā noteikto novērtējuma periodu, agrīni tika grozīta Regula Nr. 883/2013, lai veiktu izmaiņas attiecībā uz UK sekretariāta un UK budžeta neatkarību. Ar Regulu 2016/2030 izdarītais grozījums radīja neparedzētas problēmas attiecībā uz UK darbu un institucionālo stāvokli un līdz ar to arī attiecībā uz OLAF neatkarības uzraudzīšanas un stiprināšanas mehānismu piemērotību. UK turpinās apsvērt otras reformas īstenošanu tuvākajā nākotnē.

Metodika

4. OLAF izmeklēšanas funkciju ar mērķi stiprināt OLAF neatkarību. Jaunais formulējums paredz, ka UK pārrauga OLAF pilnvaru, kas tam piešķirtas ar šo regulu Jaunajā regulā zināmā mērā ir precizēts UK galvenais uzdevums, t. i., regulāri uzraudzītizmeklēšanas funkciju ar mērķi stiprinātneatkarību. Jaunais formulējums paredz, ka UK pārraugapilnvaru, kas tam piešķirtas ar šo regulu ( 4 ) , “pienācīgu īstenošanu”. Tomēr UK uzskata, ka uzraudzībai paredzētie mehānismi joprojām ir neskaidri un ir nepieciešams papildu precizējums, īpaši attiecībā uz procesuālo garantiju piemērošanu un pamattiesību aizsardzību. UK ir informēta, ka likumdevējs jaunajā regulā atbrīvojis UK no atbildības par ex ante likumības kontroli, uz ko attiecās ES Vispārējās tiesas spriedums lietā T-48/05 Franchet un Byk/Komisija. Tiesa nolēma, ka, lai aizsargātu pamattiesības, pirms lietu ziņojumu nosūtīšanas dalībvalstu tiesu iestādēm ir jāapspriežas ar UK (5). UK uzskata, ka joprojām ir vajadzīgi skaidri noteikumi par mehānismiem, ar kuriem tā novērtē OLAF izmeklēšanas darbību pēc izmeklēšanu izbeigšanas.

5. Pamatojoties uz pieredzi, ko UK ieguvusi, regulāri uzraugot izmeklēšanu, un tās lomu, 2017. gada janvārī UK sāka izskatīt — 30 atzinumus par OLAF“noraidītām” lietām, — 3 galīgos ziņojumus par izbeigtām lietām, — ziņojumus par sūdzībām, ko OLAF saņēmis no 2014. līdz 2017. gadam, — informāciju par OLAF ziņojumiem un ieteikumiem, kas nosūtīti dalībvalstu pārvaldes iestādēm un tiesu iestādēm un kas nav ievēroti laikposmā no 2014. līdz 2016. gadam, — izmeklēšanas politikas prioritātes un gada darba plānu laikposmam no 2014. līdz 2017. gadam, — 218 ziņojumus par izmeklēšanām, kas laikposmā no 2017. gada janvāra līdz 2017. gada aprīlim noritējušas ilgāk par 12 mēnešiem. Bez tam UK pārbaudīja — Tiesā iesniegtās lietas, kas attiecas uz OLAF, — Eiropas Ombuda lēmumus par sūdzībām, kas attiecas uz OLAF, — iepriekšējo UK ziņojumus un atzinumus. Informācijas atlasi par UK analizētajām OLAF lietām veica OLAF.

I NODAĻA

Tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru darbojas OLAF

OLAF loma: likumdošanas konteksts

6. OLAF kompetences joma un pati Regula Nr. 883/2013 ir apstiprināta ar LESD 325. panta 4. punktu, ar kuru iestādes tiek pilnvarotas pieņemt vajadzīgos pasākumus tādas krāpšanas novēršanai un apkarošanai, kas ietekmē Savienības finanšu intereses, lai nodrošinātu efektīvu un vienlīdzīgu ES finanšu interešu aizsardzību visās dalībvalstīs un visās ES iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās. Tādējādi Regulā Nr. 883/2013 ir noteikts, ka OLAF veiktas administratīvās izmeklēšanas ietilpst ES finanšu interešu aizsardzības jomā. Saskaņā ar Regulas Nr. 883/2013 1. panta 4. punktu OLAF ir pienākums veikt iekšēju administratīvu izmeklēšanu, lai apkarotu krāpšanu, korupciju un citas nelikumīgas darbības, kas ietekmē ES finanšu intereses. Šajā nolūkā tas izmeklē nopietnus jautājumus, kuri attiecas uz tādu profesionālo pienākumu veikšanu, kas rada ierēdņu un citu Savienības darbinieku nolaidību pienākumu pildīšanā, kas var būt cēlonis disciplinārlietai vai attiecīgā gadījumā kriminālprocesam, vai līdzīgus pārkāpumus pienākumu pildīšanā, ko izdarījuši iestāžu un struktūru locekļi, biroju un aģentūru vadītāji vai iestāžu, struktūru, biroju vai aģentūru personāla locekļi, uz kuriem neattiecas Civildienesta noteikumi. Regulas 1. panta 4. punkts arī piešķir OLAF pilnvaras izmeklēt rīcību, kas apdraud Savienības finanšu intereses, tādējādi atstājot jebkādu citu pārkāpumu izmeklēšanu ārpus Biroja veikto izmeklēšanu jomas. Tomēr OLAF regulā apstiprināts, ka Biroja atbildība ietver ne vien finanšu interešu aizsardzību, bet arī visus pasākumus, kas attiecas uz Savienības interešu aizsardzību pret nelikumīgu rīcību, par kuru var ierosināt administratīvu lietu vai kriminālprocesu. OLAF var sākt administratīvu izmeklēšanu arī, lai pārliecinātos, vai ierēdnis vai bijušais ierēdnis nav pildījis savus Civildienesta noteikumos paredzētos pienākumus, un šādas izmeklēšanas tvērums nav skaidri aprobežots tikai ar rīcību, kas ietekmē Savienības finanšu intereses (6). Praksē OLAF izmeklēšanas ir vērstas uz krāpšanas izmeklēšanu (kas ir krimināltiesību jēdziens). Tajā pašā laikā likumdevējs atstājis iespēju administratīvo izmeklēšanu laikā savāktos pierādījumus nosūtīt dalībvalstu tiesu iestādēm. Turklāt OLAF sniedz ieteikumus par konkrētas rīcības veikšanu valsts disciplinārajos, administratīvajos, finanšu un/vai kriminālprocesos. Tāpēc OLAF veiktās izmeklēšanas tiek turpinātas valstu kriminālprocesos; turklāt savāktajiem pierādījumiem ir tāda pati vērtība kā dalībvalstu pārvaldes struktūru savāktajiem pierādījumiem (7). Šajā saistībā Direktīvas par finanšu interešu aizsardzību pieņemšana 2017. gada jūlijā paplašināja krimināltiesību jomas kompetenci attiecībā uz ES finanšu interešu aizsardzību un OLAF izmeklēšanu darbības jomu, ietverot tajā PVN. Tas ietekmēs OLAF kompetenci.

7. OLAF veikto izmeklēšanu un kriminālprocesu. Tādējādi OLAF izmeklēšana ir pielīdzināma kriminālprocesa sagatavošanas fāzei Regulā Nr. 883/2013 ir ietvertas vairākas norādes par saikni starpveikto izmeklēšanu un kriminālprocesu. Tādējādiizmeklēšana ir pielīdzināma kriminālprocesa sagatavošanas fāzei ( 8 ) Turpmākajām OLAF veiktajām izmeklēšanām būs tieša saikne ar kriminālprocesiem, un tādēļ būs nepieciešams uzturēt ciešas attiecībās un informācijas apmaiņu ar EPPO (9). Jo īpaši tad, ja OLAF sniegs operatīvu atbalstu EPPO (10) vai veiks administratīvas izmeklēšanas, OLAF to darīs tikai attiecīgajā dalībvalstī veiktu kriminālizmeklēšanu un kriminālprocesu nolūkā. Uz šādiem gadījumiem attieksies grozījumi Regulā Nr. 883/2013, lai procesuālās tiesības un garantijas, kā arī noteikumi par pierādījumiem atspoguļotu prasības, kas noteiktas attiecīgās dalībvalsts tiesību aktos.

8. Priekšlikumā par EPPO izveidi nav precizētas OLAF pilnvaras. Ja EPPO priekšlikums tiks apstiprināts tā pašreizējā redakcijā, OLAF kompetences joma ietvers: a) izmeklēšanas, uz kurām attiecas “pašreizējās pilnvaras” visās ES dalībvalstīs (tostarp tajās, kas nepiedalās EPPO); b) izmeklēšanas zem robežvērtības, virs kuras lietas izskatāmas EPPO (vispārējā robežvērtība EUR 10 000 apmērā vai īpašā robežvērtība EUR 10 miljonu apmērā krāpšanas PVN jomā gadījumā), dalībvalstīs, kas piedalās EPPO; c) izmeklēšanas, ko EPPO deleģējusi OLAF un EPPO pieprasītās darbības. Attiecībā uz c) apakšpunktā minētajiem gadījumiem vēl nav precizēts, vai OLAF varētu patstāvīgi uzsākt izmeklēšanas vai arī kaut kādā veidā strādātu EPPO procesuālo noteikumu ietvaros. UK uzskata, ka šie ārkārtīgi būtiskie jautājumi attiecībā uz kompetenci ir pilnībā jāatrisina ar OLAF regulu. UK uzskata, ka grozījumiem Regulā Nr. 883/2013 būtu jāvienādo visu OLAF izmeklēšanu pamatojums, lai izvairītos no sadrumstalotības un interpretācijas grūtībām un lai uzlabotu skaidrību par tiesībām un procesuālajām garantijām. Vienotajā tiesiskajā regulējumā būtu jāietver arī izsmeļošs OLAF pilnvaru uzskatījums. Regulā vajadzēs pievērst īpašu uzmanību ES iestāžu pilnvaru precizēšanai, kā arī OLAF un EPPO kompetenču sadalījumam nākotnē.

OLAF rīcībā esošie juridiskie instrumenti

9. Attiecībā uz ES finanšu interešu aizsardzību un krāpšanas apkarošanas noteikumu piemērošanu OLAF regula ir nesaraujami saistīta ar Regulām Nr. 2185/96 un Nr. 2988/95, un to papildina daudzi citi juridiskie instrumenti, piemēram, lēmumi, nozaru noteikumi, iestāžu nolīgumi, pamatnostādnes, norādes un administratīvie noteikumi. Ar jauno Regulu Nr. 883/2013 tika ieviestas “pamatnostādnes par izmeklēšanas procedūrām” – dokuments, kurā sniegti praktiski norādījumi Biroja darbiniekiem par: i) izmeklēšanas veikšanu; ii) procesuālajām garantijām un attiecīgo personu un liecinieku tiesībām; un iii) sīkāka informācija par izmantojamām iekšējām konsultēšanās un kontroles procedūrām, tostarp likumības pārbaudi. Šīm pamatnostādnēm tika piešķirta galvenā loma Regulā Nr. 883/2013, un tās izstrādātas nolūkā dot iespēju ģenerāldirektoram rīkoties neatkarīgi. Izmeklētājiem šīs pamatnostādnes ir saistošas, un tās jāiesniedz UK pirms to pieņemšanas (skatīt Regulas Nr. 883/2013 18. un 19. apsvērumu un 17. panta 8. punktu) un jānosūta iestādēm. OLAF šie noteikumi ir saistoši saskaņā ar Pamattiesību hartas 41. pantu, kas attiecas uz labu pārvaldību.

10. “Pamatnostādnes par izmeklēšanas procedūrām” tika pieņemtas 2013. gada septembrī; tajās ir 28. panti, no kuriem daži vienkārši atkārto spēkā esošās tiesību normas. Tās saskaņā ar jauno regulu tika publicētas Biroja tīmekļa vietnē, lai nodrošinātu pārredzamību ( 11 ) Vērā ņemams, ka pamatnostādņu rezultātā OLAF ietvaros tika ieviesta jauna struktūra iekšējai organizācijai un darbu sadalījumam starp dažādām izmeklēšanas vienībām, tostarp izveidojot tā dēvētos Izmeklēšanas atlases un pārbaudes vienību. Šī vienība darbojas kā sākotnējais filtrs saņemtās informācijas analizēšanai un kā lēmumu pieņemšanas struktūra attiecībā uz lietu uzsākšanu. Tā arī veic likumības pārbaudes izmeklēšanas laikā un darbojas kā galīgais pārskatītājs attiecībā uz ziņojumiem lietās un lēmumu pieņemšanu par OLAF ieteikumiem. UK pauž šaubas par šīs struktūras efektivitāti un pārredzamību un aicina likumdevēju apsvērt, kā šāda struktūra un tās elastīgais tiesiskais pamats varētu ietekmēt personu tiesības. Likumdevējam ir jāizveido pastāvīgas struktūras, lai nodrošinātu izmeklēšanas dienesta stabilitāti. UK atzina, ka 28. pantu kopums, kas oficiāli veido Izmeklēšanas procedūru pamatnostādnes, kopš to pieņemšanas 2013. gadā ir papildināts ar vairākām OLAF darbiniekiem paredzētām pamatnostādnēm, kas izdotas no 2014. gada līdz 2016. gadam, tostarp: — lietu atlases pamatnostādnēm/rokasgrāmatu, — vispārīgiem norādījumiem par lietu nodošanu, — norādījumiem par izmeklēšanu pastāvīgu veikšanu, — procedūrām izmeklēšanu un koordinēšanas lietu sadalīšanai un apvienošanai, — procedūrām saistībā ar skarto personu apsūdzībām par konfidenciālas informācijas izpaušanu, — norādījumiem par izmeklēšanas izbeigšanu, nedodot iespēju izteikt piezīmes, — norādījumiem par galīgā ziņojuma un ieteikumu nošķiršanu, — pamatnostādnēm par finanšu uzraudzību. Ņemot vērā iepriekš minēto, UK uzskata, ka šis noteikumu fragmentētais kopums nenodrošina izmeklēšanu veikšanai likumdevēja paredzēto pārredzamību un ka norādījumu skaits var maldināt OLAF darbiniekus un jo īpaši izmeklētājus. Šo situāciju varētu novērst, regulā nosakot visaptverošas izmeklēšanas procedūras.

II NODAĻA

Izmeklēšanas cikls: jaunās Regulas Nr. 883/2013 ietekme uz OLAF veikto izmeklēšanu efektīvu norisi

11. OLAF veic izmeklēšanas saskaņā ar vairākiem noteikumiem un principiem. Tie ietver: neatkarību, likumību, samērīgumu (proporcionalitāti), subsidiaritāti, neitralitāti, objektivitāti, taisnīgumu, saprātīgu laika grafiku, nevainīguma prezumpcijas ievērošanu, konfidencialitāti un dienesta noslēpumu. Jaunā regula pilnveidoja dažus no šiem noteikumiem, jo īpaši attiecībā uz pamattiesību un procesuālo garantiju aizsardzību. Tomēr principi, kas attiecas uz izmeklēšanas darbību, joprojām ir izkaisīti pa vairākiem juridiskajiem instrumentiem veic izmeklēšanas saskaņā ar vairākiem noteikumiem un principiem. Tie ietver: neatkarību, likumību, samērīgumu (proporcionalitāti), subsidiaritāti, neitralitāti, objektivitāti, taisnīgumu, saprātīgu laika grafiku, nevainīguma prezumpcijas ievērošanu, konfidencialitāti un dienesta noslēpumu. Jaunā regula pilnveidoja dažus no šiem noteikumiem, jo īpaši attiecībā uz pamattiesību un procesuālo garantiju aizsardzību. Tomēr principi, kas attiecas uz izmeklēšanas darbību, joprojām ir izkaisīti pa vairākiem juridiskajiem instrumentiem ( 12 ) , tāpēc ir vajadzīgs precizējums. Ar Pamatnostādnēm par izmeklēšanas procedūrām, ko pieņēma ģenerāldirektors saskaņā ar jaunās regulas 17. panta 8. punktu, nevarēja aizstāt likumdevēja lomu skaidru izmeklēšanas noteikumu noteikšanā. UK pārbaudīja OLAF jauno pilnvaru īstenošanu un izmeklēšanas funkciju reglamentējošos principus, ņemot vērā visu lietas izskatīšanas ciklu un Pamattiesību hartu.

Izmeklēšanas sākšana: OLAF neatkarība

12. UK vienmēr pievērš īpašu uzmanību nozīmīgākajam procesa brīdim, t. i., lēmumam par to, vai sākt izmeklēšanu vai to atteikt. Tas ir ne tikai tādēļ, ka ģenerāldirektoram jāpieņem šāds lēmums pilnīgi neatkarīgi, bez spiediena no jebkādas valdības, institūcijas vai personas, bet arī šā lēmuma ietekmes dēļ uz ES un dalībvalstu krāpšanas apkarošanas izmeklēšanas politiku un personu tiesībām, uz kurām attiecas izmeklēšana.

13. OLAF ģenerāldirektoram plašas rīcības brīvības iespējas, pirms izlemt, vai ir lietderīgi sākt izmeklēšanu. Regulas tekstā tika iekļauts jēdziens “pietiekami nopietnas aizdomas”, ko Eiropas judikatūra noteikusi par priekšnosacījumu izmeklēšanas sākšanai Atšķirībā no iepriekšējās regulas formulējuma ( 13 ) jaunās regulas 5. pantā nostiprināts iespējas princips izmeklēšanas procesā: i) nosakot kritērijus izmeklēšanas sākšanai; un ii) piešķirotģenerāldirektoram plašas rīcības brīvības iespējas, pirms izlemt, vai ir lietderīgi sākt izmeklēšanu. Regulas tekstā tika iekļauts jēdziens “pietiekami nopietnas aizdomas”, ko Eiropas judikatūra noteikusi par priekšnosacījumu izmeklēšanas sākšanai ( 14 ) , un tas tika papildināts ar citiem lēmuma pieņemšanas faktoriem, piemēram, izmeklēšanas politikas prioritātēm, gada pārvaldības plānu, kā arī nepieciešamību efektīvi izmantot resursus un nodrošināt, lai izmantotie līdzekļi būtu samērīgi. Šie standarti pat tika paplašināti attiecībā uz izvēles brīvību, kas piešķirta ģenerāldirektoram saistībā ar iekšēju izmeklēšanu veikšanu ( 15 ) UK uzskata, ka dažādie kritēriji izmeklēšanas sākšanai ir pārāk elastīgi un var apdraudēt tiesisko noteiktību un to, ka OLAF piemēro taisnīgu attieksmi saņemtajai informācijai, ja netiks ieviests mehānisms, ar ko izlīdzinātu iespējamās rīcības brīvības ļaunprātīgu izmantošanu vai nepamatotu ārējo spiedienu uz OLAF ģenerāldirektoru. Likumdevējam būtu jāpārskata plašā rīcības brīvība, kas ģenerāldirektoram šajā svarīgajā brīdī piešķirta ar jauno regulu, un tā noteikti būtu jālīdzsvaro ar pienākumu regulāri informēt UK par viņa pamatotu lēmumu, ja viņš nolemj nesākt izmeklēšanu. Tas kalpotu kā atbildības mehānisms un stiprinātu OLAF neatkarību.

14. Jaunās regulas 5. pantā nav paredzēts ģenerāldirektora turpmāks pienākums informēt attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes vai attiecīgo iestādi, kad viņš pieņem lēmumu par to, vai sākt ārēju vai iekšēju izmeklēšanu ( 16 ) . Tas var radīt informācijas zuduma un pārkāpēju nesodāmības risku. Likumdevējam ir jārisina šī informācijas zuduma problēma, jo tā var dalībvalstīm atņemt iespēju izmantot šo informāciju kā pamatu savai izmeklēšanas politikai.

15. EPPO izveidi un tās mijiedarbību ar OLAF attiecībā uz lietas sākšanu/atteikumu sākt lietu un attiecībā uz piekļuvi informācijai UK pārbaudīja, vai šī atlases un sākšanas posma iekšējie īstenošanas noteikumi, kas pieņemti “pamatnostādnēs par izmeklēšanas procedūrām”, nodrošinājuši pārredzamību un neatkarību izmeklēšanas procesā. Tas ir īpaši svarīgi, ņemot vērā gaidāmoizveidi un tās mijiedarbību arattiecībā uz lietas sākšanu/atteikumu sākt lietu un attiecībā uz piekļuvi informācijai ( 17 ) Pamatojoties uz uzraudzībā gūto pieredzi, UK konstatēja, ka iepriekš minēto vispārējo kritēriju novērtējumu attiecībā uz paustām aizdomām un saņemto informāciju veic ļoti neliels skaits OLAF darbinieku Izmeklēšanas, atlases un pārbaudes vienībā un konsekventi netiek iesaistīti darbinieki, kuri ir attiecīgo jomu eksperti OLAF izmeklēšanas vienībās un izmeklēšanas atbalsta vienībās. Ņemot vērā šo vienību zināšanas katrā darbības nozarē, tās vienmēr būtu jāiesaista, kamēr vēl tiek izvērtēta saņemtā informācija. Informācijas apkopošanu, izvērtēšanu, apstrādi, analīzi un izplatīšanu jānodrošina, izmantojot stingru un labi strukturētu lietu informācijas un pārvaldības sistēmu, ko paredzēts izmantot ne tikai kā informācijas glabāšanas sistēmu, bet arī kā darba instrumentu izmeklētājiem. Ņemot vērā pieredzi, kas gūta kopš OLAF izveidošanas, regulā būtu labāk jānorāda galvenās jomas, kurās OLAF veic izmeklēšanu (ietverot struktūrfondus, lauksaimniecību, pašu resursus, muitu, ārējo atbalstu, korupciju...). Tas ļautu precizēt OLAF izmeklēšanas noteikumus un pilnvaras šajās nozarēs. Ja regula noteiktu OLAF pārredzamu struktūru, tiktu stiprināta Biroja neatkarība pilnvaru pienācīgā īstenošanā un tiktu nodrošināts stabils pamats OLAF sadarbībai ar EPPO.

Izmeklēšanas veikšana: izmeklēšanas pasākumi, ko OLAF ir tiesīgs veikt

16. OLAF dezorientācijai, īstenojot savas pilnvaras OLAF piemēroja pārmērīgi augstus kriminālprocesuāla rakstura izmeklēšanas standartus, izmeklējot administratīva rakstura aktus, un pretēji – kad tas piemēroja administratīvi procesuālus standartus izmeklēšanas darbībām, kurām varētu būt nepieciešama tiesu iestāžu atļauja Ciešā saikne starp administratīvajām tiesībām un krimināltiesībām ES finanšu interešu aizsardzībā bija iemeslsdezorientācijai, īstenojot savas pilnvaras ( 18 ) . Tas jo īpaši notika gadījumos, kadpiemēroja pārmērīgi augstus kriminālprocesuāla rakstura izmeklēšanas standartus, izmeklējot administratīva rakstura aktus, un pretēji – kad tas piemēroja administratīvi procesuālus standartus izmeklēšanas darbībām, kurām varētu būt nepieciešama tiesu iestāžu atļauja ( 19 )

17. OLAF veic saskaņā ar 3. un 4. pantu. Principā šķiet, ka šajos pantos ir iekļauta izsmeļoša izmeklēšanas pasākumu grupa, attiecīgi, ārējas un iekšējas izmeklēšanas veikšanai, tostarp pārbaudes un inspekcijas uz vietas, tūlītēju un bez brīdinājuma piekļuvi iestāžu rīcībā esošai informācijai, mutiskas informācijas iegūšanu no darbiniekiem un personāla locekļiem. Jaunajā regulā ir skaidri iekļauti citi izmeklēšanas pasākumi, piemēram, interviju veikšana ar attiecīgo personu vai liecinieku. Tomēr likumdevēja izvēlētā pieeja šo noteikumu izstrādē atstāj interpretācijas iespējas par to, kā veikt šos izmeklēšanas pasākumus un kāda veida izmeklēšanā tie izmantojami, t. i., iekšējā/ārējā/koordinējošā izmeklēšanā. Tas radīja pretrunas regulas piemērošanā un bija iemesls sūdzībām Regula Nr. 883/2013 nevarēja pārvarēt šo problēmu, ko nedaudz mazināja jaunā iespēja apvienot gan iekšējos, gan ārējos aspektus vienā izmeklēšanā, tā kā nepastāv visaptverošs izmeklēšanas darbību satvars ( 20 ) . Administratīva izmeklēšana ietver visas inspekcijas, pārbaudes un citus pasākumus, koveic saskaņā ar 3. un 4. pantu. Principā šķiet, ka šajos pantos ir iekļauta izsmeļoša izmeklēšanas pasākumu grupa, attiecīgi, ārējas un iekšējas izmeklēšanas veikšanai, tostarp pārbaudes un inspekcijas uz vietas, tūlītēju un bez brīdinājuma piekļuvi iestāžu rīcībā esošai informācijai, mutiskas informācijas iegūšanu no darbiniekiem un personāla locekļiem. Jaunajā regulā ir skaidri iekļauti citi izmeklēšanas pasākumi, piemēram, interviju veikšana ar attiecīgo personu vai liecinieku. Tomēr likumdevēja izvēlētā pieeja šo noteikumu izstrādē atstāj interpretācijas iespējas par to, kā veikt šos izmeklēšanas pasākumus un kāda veida izmeklēšanā tie izmantojami, t. i., iekšējā/ārējā/koordinējošā izmeklēšanā. Tas radīja pretrunas regulas piemērošanā un bija iemesls sūdzībām ( 21 )

18. OLAF izmeklēšanas pilnvaras tiktu sagrupētas vienā regulā EPPO izveidi. Šajā jaunajā kontekstā visaptverošs un saskaņots pamatojums OLAF izmeklēšanām, paredzot skaidrus noteikumus par tā kompetences jomām un par procesuālajām tiesībām un garantijām, ir vēlams attiecībā uz visu veidu OLAF izmeklēšanām. Turklāt procesuālās tiesības un garantijas būtu jāierobežo tikai, balstoties uz labi pamatotiem atlikšanas gadījumiem Eiropas Parlaments vairākkārt ir pieprasījis, lai visasizmeklēšanas pilnvaras tiktu sagrupētas vienā regulā ( 22 ) . UK atzinīgi vērtē šo vērienīgo projektu, it īpaši ņemot vērāizveidi. Šajā jaunajā kontekstā visaptverošs un saskaņots pamatojumsizmeklēšanām, paredzot skaidrus noteikumus par tā kompetences jomām un par procesuālajām tiesībām un garantijām, ir vēlams attiecībā uz visu veiduizmeklēšanām. Turklāt procesuālās tiesības un garantijas būtu jāierobežo tikai, balstoties uz labi pamatotiem atlikšanas gadījumiem ( 23 ) vai no Līgumiem izrietošu imunitāti ( 24 )

19. Īstermiņā UK veicina maksimāli saskaņotus noteikumus attiecībā uz visām OLAF veiktajām izmeklēšanām un pilnvarām, lai garantētu tā darbību paredzamību, kā arī to, ka attiecīgās personas un citas izmeklēšanā iesaistītās personas ir vienlīdzīgas likuma priekšā. UK uzskata, ka jaunākās norises saistībā ar ES finanšu interešu aizsardzību ir palīdzējušas pārvarēt atšķirības starp iekšējām un ārējām izmeklēšanām. Tomēr tas rada praktiskas problēmas, kas izpaužas kā nevienlīdzīgas garantijas attiecīgajām personām un dažādas OLAF izmeklēšanas pilnvaras. Līdzīgu iemeslu dēļ UK neatbalsta to, ka nozīmīgas izmeklēšanas pilnvaras tiek noteiktas kā darba vienošanās starp OLAF un ES iestādēm: tas rada OLAF izmeklēšanas noteikumu un pilnvaru sadrumstalotību, kas savukārt pavājina ES finanšu interešu aizsardzību.

20. Pamatojoties uz uzraudzībā gūto pieredzi, UK uzskata, ka OLAF izmeklēšanas ir jāveic, pamatojoties uz skaidri noteiktiem darbības līdzekļiem; procedūras nepilnības var radīt juridiskus šķēršļus valsts iestādēm sākt izmeklēšanu vai novest pie attaisnojošiem spriedumiem. Likumdevēja izmantotā likumdošanas tehnika, izstrādājot noteikumus par Komisijas izmeklēšanas pilnvarām konkurences tiesību jomā, ir piemērota efektīvas izmeklēšanas veikšanai šajā jomā. Tāpēc šo to tehniku varētu izmantot kā ceļrādi OLAF regulas (25) grozīšanai.

21. UK uzskata, ka OLAF rīcībā nav visu izmeklēšanas līdzekļu, kas tam nepieciešami, lai palīdzētu jaunajai EPPO izmeklēt mūsdienās aktuālus noziedzības veidus, jo īpaši finanšu noziegumus un pārkāpumus. Izmeklētājam, kas izmeklē finanšu krāpšanu vai korupciju, ir vajadzīga piekļuve informācijai par naudas pārskaitījumiem. OLAF būtu vajadzīgi: i) moderni operatīvie rīki, kas ļauj izmeklēt tiešsaistē paveiktus noziegumus, kuri skar ES finanšu intereses; ii) juridiskais pamats, kas tam ļauj lūgt piekļuvi banku kontiem un līdzīgai informācijai par naudas pārskaitījumiem (piemēram, izmantojot PayPal ). Ja ir vajadzīgs tiesas vai kādas citas iestādes apstiprinājums, valstu iestādēm saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem būtu jāsniedz OLAF visa nepieciešamā palīdzība, lai izvairītos no kavēšanās.

22. OLAF būs skaidri noteiktas pilnvaras un instrumenti, lai izmeklētu ar PVN saistītu krāpšanu Eiropas Savienībā, tam būs vajadzīga piekļuve EUROFISC un VIES FIU ) veicinātu informācijas apmaiņu, kas attiecas uz OLAF veiktajām izmeklēšanām. Ciešākai sadarbībai ar FIU , tostarp informācijas apmaiņai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, būtu jābūt iespējamai jebkurā gadījumā, jo FIU darbojas kā administratīvas iestādes lielākajā daļā ES valstu Nesen pieņemtajā direktīvā par ES finanšu interešu aizsardzību ar PVN saistīta krāpšana iekļauta starp ES finanšu interesēm attiecībā uz pašu resursiem ( 26 ) . Tā kābūs skaidri noteiktas pilnvaras un instrumenti, lai izmeklētu ar PVN saistītu krāpšanu Eiropas Savienībā, tam būs vajadzīga piekļuveun ( 27 ) datiem ( 28 ) . Būs jāparedz arī nosacījumi, lai ar finanšu izlūkošanas vienībām () veicinātu informācijas apmaiņu, kas attiecas uzveiktajām izmeklēšanām. Ciešākai sadarbībai ar, tostarp informācijas apmaiņai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, būtu jābūt iespējamai jebkurā gadījumā, jodarbojas kā administratīvas iestādes lielākajā daļā ES valstu ( 29 ) Šķēršļu novēršana efektīvai sadarbībai starp nodokļu administrācijām un muitas un tiesībaizsardzības struktūrām, kā arī finanšu iestādēm valstu un ES līmenī ir daļa no Komisijas stratēģijas, kuras mērķis ir apkarot krāpšanu PVN jomā (30). UK šādu pieeju vērtē atzinīgi.

23. UK uzskata, ka Komisijai vajadzētu apsvērt iespēju paplašināt OLAF pilnvaras, jo īpaši cieši saistītajā intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzības jomā attiecībā uz importu ES vienotajā tirgū. Ciešāku sadarbību un operatīvās informācijas apmaiņu ar Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroju var uzskatīt par labu.

24. OLAF izmeklēšanas darbību, kas saistītas ar pamattiesībām un procesuālajām garantijām, uzraudzību un likumības pārbaudi tiks izskatīts vēlāk šajā atzinumā OLAF ģenerāldirektoru saistībā ar nelikumīgi pārtvertu telefonsarunu OLAF veiktās izmeklēšanas laikā OLAF ir atļauts veikt Jautājums par tāduizmeklēšanas darbību, kas saistītas ar pamattiesībām un procesuālajām garantijām, uzraudzību un likumības pārbaudi tiks izskatīts vēlāk šajā atzinumā ( 31 ) . Tomēr tas, ka Beļģijas tiesu iestādes veica kriminālizmeklēšanu parģenerāldirektoru saistībā ar nelikumīgi pārtvertu telefonsarunuveiktās izmeklēšanas laikā ( 32 ) , ir ļoti nopietns gadījums, un likumdevējam rūpīgi jāpārbauda jaunajā regulā iekļautie konsultēšanās, kontroles un likumības pārbaudes iekšējie mehānismi attiecībā uz izmeklēšanas pasākumiem, kurusir atļauts veikt ( 33 ) . Ar šo regulu ir jānovērš līdzīgu situāciju rašanās nākotnē, izveidojot pastāvīgus neatkarīgus uzraudzības un likumības pārbaudes mehānismus. UK uzskata, ka likumdevējam būtu jāapsver iespēja iecelt OLAF amatpersonu darbam pamattiesību un procesuālo garantiju jomā. Tas ietvertu arī to, ka būtu jānosaka, kā šāda amatpersona varētu mijiedarboties ar tiesas uzraudzību un ar UK, un jānodrošina, ka tā strādātu ciešā saistībā ar pamattiesību un procesuālo garantiju ekspertiem katrā OLAF nozarē. Cita iespēja būtu paplašināt UK sastāvu no pieciem līdz septiņiem locekļiem, kā ierosināts iepriekš, un piešķirt komitejai īpašas kompetences šajā jomā, kā arī slepenas informācijas apmaiņas jomā, ņemot vērā turpmāko sadarbību ar EPPO.

OLAF piekļuve informācijai

25. OLAF regulā jāparedz iespēja atļaut OLAF vākt pierādījumus, kas atrodas tādu uzņēmumu telpās, kuri ir saņēmuši ES līdzekļus. Grozītajā regulā būtu jāiekļauj arī visaptveroši noteikumi, kas paredz nosacījumus, saskaņā ar kuriem OLAF var iekļūt ES iestāžu telpās un vākt visus pierādījumus, kas atrodas šādu iestāžu oficiālajās telpās, tostarp datus, kas tiek glabāti ierīcēs, savienotās datorsistēmās un plašsaziņas līdzekļos.

26. OLAF pilnvarām piekļūt vai pieprasīt piekļuvi datplūsmai un elektroniskajai saziņai, tostarp oficiālai vai privātai saziņai, kas tiek uzglabāta ierīcēs, plašsaziņas līdzekļos vai savienotās datorsistēmās. Grozījumā būtu jāiekļauj vismaz noteikumi par saziņu, kas uzglabāta ierīcēs, plašsaziņas līdzekļos vai savienotās datorsistēmās, kurām OLAF būtu vajadzīga piekļuve, veicot pārbaudes uz vietas. Ja OLAF būtu pilnvaras pieprasīt telefonsarunu ierakstus un datplūsmas UK atzīmē, ka nepastāv noteikumi parpilnvarām piekļūt vai pieprasīt piekļuvi datplūsmai un elektroniskajai saziņai, tostarp oficiālai vai privātai saziņai, kas tiek uzglabāta ierīcēs, plašsaziņas līdzekļos vai savienotās datorsistēmās. Grozījumā būtu jāiekļauj vismaz noteikumi par saziņu, kas uzglabāta ierīcēs, plašsaziņas līdzekļos vai savienotās datorsistēmās, kurāmbūtu vajadzīga piekļuve, veicot pārbaudes uz vietas. Jabūtu pilnvaras pieprasīt telefonsarunu ierakstus un datplūsmas ( 34 ) , līdzīgi kā Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei, šīs pilnvaras vienmēr būtu ierobežotas, jo būtu vajadzīga iepriekšēja tiesas atļauja.

Pienākums sadarboties ar OLAF

27. Regulā Nr. 883/2013 precizēti nosacījumi, saskaņā ar kuriem valstu iestādes sadarbojas ar OLAF . Tomēr pieredze liecina, ka, ņemot vērā, cik atšķirīgi ir valstu tiesību akti par administratīvo sadarbību, ļoti atšķiras kvalitāte palīdzībai, kuru valsts iestādes sniedz OLAF . OLAF neatkarība veikt pārbaudes uz vietas un inspekcijas (kā noteikts Regulā 2185/96) nozīmē, ka tas dažkārt veic šādas pārbaudes bez pilnīgām zināšanām par ieguldījumu, ko valsts iestādes var sniegt izmeklēšanas procesā. Valsts pārvaldes iestādēm vajadzētu būt pienākumam sniegt tūlītēju palīdzību OLAF, ja OLAF pilnvaru īstenošanai ir vajadzīgi piespiedu pasākumi. Saskaņošana vai, vēlams, vienādošana ir piemērota galvenokārt pārbaudēm uz vietas, kurās valstu noteikumi un prakse (35) – un līdz ar to arī OLAF pilnvaras – ievērojami atšķiras. OLAF inspektoru izmeklēšanas pilnvarām vajadzētu būt balstītām uz tiem pašiem ES tiesību aktiem, un inspektoriem būtu jābūt iespējai īstenot un piemērot šīs pilnvaras vienādi visās dalībvalstīs. Šajā ziņā valstu tiesību normās konkrētām valsts pārvaldes iestādēm būtu jāuzliek par pienākumu sākt valsts procedūras un informācijas apmaiņu ar OLAF, kā arī atbalstīt tā izmeklēšanas darbības šo valstu teritorijā. Kā atkārtoti norādījusi UK, OLAF būtu pienākums sniegt valstu iestādēm informāciju no attiecīgās izmeklēšanas, lai uzlabotu gan OLAF, gan valstu veiktās izmeklēšanas, novērstu darbību dublēšanos un samazinātu izmeklēšanu ilgumu. UK uzskata, ka šis mehānisms arī palīdz aizsargāt pamattiesības.

28. Progresam krāpšanas apkarošanas finanšu izmeklēšanā nevajadzētu būt atkarīgam no dažādu personu lēmumiem par to, vai sadarboties ar izmeklētāju. Turklāt, ja pienākumi ir noteikti ES tiesību aktos, vajadzētu būt arī iespējai tikt galā ar minēto pienākumu neievērošanu un iespējai īstenot izmeklēšanas struktūru pilnvaras. Šī vispārīgā prasība attiecas arī uz skaidru noteikumu paredzēšanu par liecinieku pienākumiem un iespējamajām sankcijām gadījumā, ja liecinieks neierodas sniegt liecību. Tomēr pienākumam ierasties un liecināt vajadzētu būt spēkā tikai teritorijā, kur attiecīgā persona ir pastāvīgais iedzīvotājs. Gadījumos, kad persona brīvprātīgi piekrīt liecināt OLAF galvenajā mītnē vai citā vietā ārpus dzīvesvietas valsts, viņam/viņai būtu jābūt tiesībām saņemt izdevumu atlīdzinājumu. UK apzinās, ka, tā kā OLAF nav juridiska persona, tas varētu būt šķērslis iespējamo sankciju piemērošanai. Tomēr Regulā noteikto pienākumu nepildīšanai būtu jāparedz sekas. Iespējams risinājums būtu noteikt sankcijas, izmantojot valsts tiesvedību, kas sākta pēc Biroja pieprasījuma. Tomēr UK izskatīs šos jautājumus vēlāk kopā ar jautājumiem par EPPO izveidi.

OLAF izmeklēšanas ilgums: OLAF neatkarības stiprināšana

29. OLAF viņu lietas izskata saprātīgā termiņā, ir garantētas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā. Šīs tiesības nav iekļauts jaunās regulas 9. pantā, kā tika ierosināts likumdošanas procedūras laikā OLAF izmeklēšanās, jo lietas apstākļiem un sarežģītībai nesamērīgi ilgstoša izmeklēšana var būtiski negatīvi ietekmēt gan attiecīgo personu tiesības uz aizstāvību, gan turpmākus pasākumus, ko pēc izmeklēšanas veic kompetentās iestādes. Personu tiesības uz to, kaviņu lietas izskata saprātīgā termiņā, ir garantētas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā. Šīs tiesības nav iekļauts jaunās regulas 9. pantā, kā tika ierosināts likumdošanas procedūras laikā ( 36 ) . Tas ir īpaši svarīgiizmeklēšanās, jo lietas apstākļiem un sarežģītībai nesamērīgi ilgstoša izmeklēšana var būtiski negatīvi ietekmēt gan attiecīgo personu tiesības uz aizstāvību, gan turpmākus pasākumus, ko pēc izmeklēšanas veic kompetentās iestādes. Tas, ka izmeklēšanā ir pagājis laiks, var apgrūtināt attaisnojošu pierādījumu, it īpaši aizstāvības liecinieku liecību, vākšanu vai pat padarīt to vākšanu par maz ticamu. Tāpat var tikt apdraudēti arī administratīvie, disciplinārie vai tiesas turpmākie pasākumi, jo īpaši ņemot vērā attiecīgo nodarījumu noilguma termiņu. UK uzraudzības pieredze ir apliecinājusi, ka tas patiešām novērots praksē, jo īpaši attiecībā uz galīgajiem ziņojumiem un dalībvalstu tiesu iestādēm nosūtītiem ieteikumiem. OLAF iesniedza UK īsas piezīmes Excel tabulu formā, tostarp citātus no dalībvalstu tiesu iestāžu sniegtajiem pamatojumiem, kuros tās noraida OLAF ziņojumus (37). UK uzskata, ka Regula būtu jāgroza, lai iekļautu prasību par to, ka OLAF ģenerāldirektoram jāņem vērā ierobežojumi, kas dalībvalstu tiesību aktos noteikti attiecībā uz izmeklēšanu. Vismaz 18 mēnešus pirms noilguma termiņa beigām OLAF attiecīgo dalībvalstu iestādēm nosūta starpposma ziņojumu. Starpposma ziņojuma forma un saturs būtu līdzvērtīgi galīgajam ziņojumam, un tajā netiktu iekļauti ieteikumi.

30. UK vispārējais mērķis, pārskatot izmeklēšanas ilgumu, ir stiprināt OLAF neatkarību, pārliecinoties, ka nenotiek ārēja iejaukšanās izmeklēšanu objektīvā norisē un ka kavēšanās netraucē sasniegt izmeklēšanas paredzēto mērķi, piemēram, pārsniedzot noilgumu. Jaunās regulas 7. panta 8. punktā ir paplašināts OLAF pienākums ziņot UK par izmeklēšanas ilgumu no 9 mēnešiem līdz 12 mēnešiem pēc to sākuma un pēc tam ik pēc 6 mēnešiem. Tomēr tas būtiski nemaina ziņojuma saturu; OLAF ģenerāldirektoram būtu jānorāda iemesli un plānotie korektīvie pasākumi izmeklēšanas paātrināšanai (38).

31. OLAF nosūtīja UK pirms jaunās regulas pieņemšanas OLAF interpretēja šaurā nozīmē. Tam ir bijusi liela ietekme uz UK kompetenci šajā jomā Likumdevējam būtu jāapsver iespēja grozīt šo pantu, lai būtu paredzēti skaidri noteikumi par informāciju, kas jānosūta UK. Atšķirībā no informācijas, konosūtīja UK pirms jaunās regulas pieņemšanas ( 39 ) , šo noteikumuinterpretēja šaurā nozīmē. Tam ir bijusi liela ietekme uz UK kompetenci šajā jomā ( 40 )

Izmeklēšanas izbeigšana: galīgais ziņojums, ieteikumi un turpmāki pasākumi

32. Kad OLAF izbeidz izmeklēšanu, tā ziņojumam jābūt balstītam uz elementiem, kuriem ir pierādījumu vērtība un uz kuriem attiecas tādi paši izvērtēšanas noteikumi kā tie, ko piemēro administratīvos procesos vai tiesvedībā tajā dalībvalstī, kurā šo ziņojumu izmantošana ir vajadzīga. UK uzskata, ka milzīga nozīme OLAF izmeklēšanas darba efektivitātē ir jaunajam noteikumam par “iekšēju konsultēšanās un kontroles procedūru, tostarp likumības pārbaudi, kas cita starpā ir saistīta ar dalībvalsts tiesību aktu ievērošanu” un kas jāievieš OLAF ģenerāldirektoram. Tomēr šī iekšējā pārbaude par dalībvalsts tiesību aktu ievērošanu nebija paredzēta “pamatnostādnēs par izmeklēšanas procedūrām” kā daļa no Izmeklēšanas atlases un pārbaudes vienības kompetencēm, un šī vienība bija atbildīga par likumības pārbaudi un pārbaudes mehānismiem visā izmeklēšanas cikla laikā (41). Šo kontroli veic ierobežots skaits Izmeklēšanas atlases un pārbaudes vienības darbinieku, un tā netika pastiprināta ar ex ante kontroles mehānismu, ko UK veica, pirms šī kompetence jaunajā regulā tika svītrota (42). Likumdevējam būtu rūpīgi jāapsver, kāda ietekme būtu šī uzraudzības un kvalitātes kontroles mehānisma svītrošanai no SC kompetencēm. Jebkurā gadījumā, lai UK varētu palīdzēt pildīt ģenerāldirektora pienākumus šajā jomā, Komitejai vajadzētu vismaz saņemt no OLAF izmeklēšanas ziņojumu, kas nosūtīts dalībvalsts tiesu iestādei, un šīs iestādes atbildi OLAF.

33. Galīgie ziņojumi un ieteikumi, kurus OLAF nosūtījis dalībvalsts tiesu iestādēm, nav ievēroti aptuveni 50 % gadījumu. Pamatojoties uz UK uzraudzības pieredzi, iemesli tam ir dažādi, piemēram, iespējamie nodarījumi netika uzskatīti par noziedzīgu nodarījumu, tie nebija pamatoti ar pierādījumiem, vai arī pierādījumi nebija pietiekami, vai bija iestājies noilgums. Tāpēc vēl jo vairāk nepieciešams minētajā regulā paredzēt skaidrus noteikumus par noilgumu izmeklēšanas ciklā un ieviest turpmāku pasākumu darba grupas, kurās ir eksperti, kas nodarbojas ar turpmākiem pasākumiem tiesā un pierādījumu vākšanas pārbaudēm. Tas ir īpaši svarīgi, ņemot vērā EPPO izveidi un palīdzības kvalitāti, kāda OLAF būs jāsniedz saskaņā ar valstu noteikumiem par pierādījumu pieņemamību.

III NODAĻA

Pamattiesību un procesuālo garantiju ievērošana OLAF veiktās izmeklēšanas laikā. Tiesības uz efektīvu pārskatīšanu tiesā

Pamattiesību un procesuālo garantiju ievērošana: sākotnēji apsvērumi

34. Tā kā OLAF spēja un gatavība ievērot pamattiesības un procesuālās garantijas, veicot izmeklēšanu, ir saistīta ar Biroja neatkarību, UK vienmēr ir ieinteresēta nodrošināt, lai pietiekami tiktu ievērotas pamattiesības un garantijas, kā tas ir noteikts hartā un ES tiesību aktos. Komiteja vienmēr saglabās šo interesi. UK jau iepriekš ir nodarbojusies ar šo jautājumu daudzos dokumentos (43). Jau savā pirmajā progresa ziņojumā (2010. gadā) Komiteja uzsvēra nepieciešamību ievērot tiesības tikt uzklausītam, tiesības tikt informētam, attiecīgās personas tiesības saņemt norādījumus par to, kādas ir viņu tiesības, tiesības tikt informētiem un iespēju izteikt viedokli, kā arī tiesības uz objektīvu izmeklēšanu. Arī UK Atzinumā Nr. 5/2010 Komiteja pauda nepieciešamību pēc fizisku personu aizsardzības attiecībā uz personas datu apstrādi (tiesības uz privāto dzīvi) un attiecībā uz pārskatāmības un objektivitātes garantijām izmeklēšanās.

35. OLAF administratīvajām darbībām un lēmumiem. Šie pasākumi un lēmumi ir jānosūta valstu iestādēm, kuras ir atbildīgas par turpmāku pasākumu veikšanu attiecībā uz administratīvā izmeklēšanā konstatētiem faktiem Komiteja pauž bažas arī par tiesiskās aizsardzības līdzekļu trūkumu pretadministratīvajām darbībām un lēmumiem. Šie pasākumi un lēmumi ir jānosūta valstu iestādēm, kuras ir atbildīgas par turpmāku pasākumu veikšanu attiecībā uz administratīvā izmeklēšanā konstatētiem faktiem ( 44 ) UK uzskata, ka attiecīgo personu pamattiesību un procesuālo garantiju aizsardzības standartam ir tieša ietekme uz pierādījumu pieņemamību turpmākā tiesvedībā valstu iestādēs. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš tam, lai nepieļautu standartu atšķirības, jo īpaši, ja attiecīgo valstu tiesu vai EPPO piemērotie standarti ir augstāki. Tas ļautu izvairīties no situācijām, kad tiktu mazināta OLAF veikto izmeklēšanu un to ietvaros savākto pierādījumu vērtība.

Vajadzība stiprināt procesuālās tiesības un garantijas jaunajā OLAF regulā Nr. 883/2013: OLAF regulas 9. pants un tā ietekme uz iekšējo un ārējo izmeklēšanu

36. Viens no Regulas Nr. 883/2013 mērķiem bija nostiprināt procesuālās garantijas personām, pret kurām notiek tiesvedība. Tas tika panākts, nosakot šīs garantijas 9. pantā ( 45 ) . Neatkarīgi no tā, ka personu pamattiesības un procesuālās garantijas ir skaidri minētas regulā, tās tieši izriet no Eiropas Savienības Pamattiesību hartas. Tas nozīmē, ka Regulas Nr. 883/2013 9. pants nav šo tiesību avots, bet tajā tās ir izklāstītas. Tāpēc uz šīm tiesībām un garantijām var attiekties zināmi ierobežojumi, kas noteikti Hartas 52. panta 1. punktā, bet tās nevar izslēgt pilnībā. Pašā regulā nav nepieciešams sniegt pilnīgu un izsmeļošu tiesību un garantiju sarakstu, jo Hartas vispārīgie noteikumi par tiesībām un procesuālajām garantijām ir labi izklāstīti pastāvošajā judikatūrā ( 46 ) Lai gan vispārēja atsauce uz Hartu ir sniegta Regulas Nr. 883/2013 51. apsvērumā, OLAF regulā tiks iekļauti sīkāk izstrādāti noteikumi attiecībā uz būtiskākajām tiesībām un garantijām. Tā kā Harta ir vienots pamattiesību un garantiju avots, nav iemesla ierobežot vai būtiski nošķirt attiecīgo personu vai liecinieku tiesības iekšējās vai ārējās izmeklēšanās vai pasākumos, ko veic pēc EPPO pieprasījuma. UK ir zināms, ka gadījumos, kad OLAF veic ārēju izmeklēšanu, tam ir jāievēro katras dalībvalsts noteikumi, un ka atšķirīgo juridisko nosacījumu dēļ, kuri attiecas uz iekšējām un ārējām izmeklēšanām, OLAF pilnvaras var atšķirties. Tomēr pamattiesību un procesuālo garantiju standartam vajadzētu būt pēc iespējas tuvākam gan iekšējās, gan ārējās izmeklēšanās.

37. Pamattiesības un garantijas būtu jāprecizē un jāatspoguļo konkrētos procesuālos pasākumos tādā pašā veidā kā EPPO veiktajās izmeklēšanās. Tas ir īpaši svarīgi, ņemot vērā jauno OLAF uzdevumu palīdzēt EPPO , kā tas ierosināts EPPO priekšlikumā. Priekšlikumā par EPPO regulu paredzēts vispārīgi noteikt aizdomās turētu un apsūdzētu personu tiesību apjomu, tādējādi nosakot minimālos standartus, kas tiek garantēti (krimināllietu) procedūrās. UK uzskata, ka augstu standartu pieņemšana attiecībā uz procesuālajām garantijām, kā noteikts EPPO priekšlikuma 41. pantā (47) un attiecīgajos tiesību aktos (48), nekādā veidā nekavētu OLAF neatkarīgi pildīt tam uzticētos uzdevumus, bet radītu pievienoto vērtību tā galīgajiem ziņojumiem un pievienotajiem pierādījumiem. Augstākie standarti, saskaņā ar kuriem tiktu iegūti pierādījumi, noteikti atspoguļotos to pieņemamībā (kā arī OLAF galīgo ziņojumu pieņemamībā) valstu tiesu tiesvedībās. EPPO standarta pieņemšana attiecībā uz procesuālajām garantijām arī palīdzētu kliedēt šaubas par tādu pierādījumu pieņemamību vai vērtību, kas iegūti (administratīvā) izmeklēšanā, kuru veic “pēc EPPO pieprasījuma”, kā paredzēts EPPO priekšlikuma 101. pantā. UK uzskata, ka šo standartu vienādošana sekmētu pierādījumu nodošanu no administratīvām uz kriminālprocesuālām izmeklēšanām, kā arī pierādījumu nodošanu starp jurisdikcijām (49). Tas novērstu situācijas, kad pierādījumi ir iegūti saskaņā ar vienas dalībvalsts tiesību aktiem, bet ir pretrunā citas valsts tiesību aktiem, kurā notiek gala (vai OLAF gadījumā – turpmāka) tiesvedība un lieta tiek atrisināta.

38. Jo īpaši, ja vien nav pieņemts pamatots lēmums atlikt procedūras, attiecīgo personu tiesībām saņemt informāciju par viņu personīgo iesaisti izmeklēšanā un par visām apsūdzībām vajadzētu būt atspoguļotām viņu tiesībās sniegt komentārus par apsūdzībām, iesniegt sūdzības un pierādījumus, kā arī izteikt priekšlikumus par ievācamajiem pierādījumiem ( 50 ) Attiecīgajām personām ir jābūt iespējai izmantot šīs tiesības pirms pirmās nopratināšanas procesā, tās laikā un pēc tās. Šīm personām vajadzētu būt arī iespējai piekļūt OLAF savāktajiem pierādījumiem ne vēlāk kā pirms galīgā ziņojuma ar ieteikumiem nosūtīšanas valsts iestādēm. Šī iespēja ir īpaši svarīga, ja galīgajā ziņojumā ir ietverti ieteikumi veikt kriminālprocesuāla rakstura pasākumus. Lai garantētu izmeklēšanas objektivitāti un neitralitāti, attiecīgajām personām būtu jādod iespēja sniegt komentārus par galīgo ziņojumu, un to piezīmes būtu jāpievieno galīgajam ziņojumam un ieteikumiem, kas nosūtīti valstu iestādēm.

39. UK apzinās, ka ir jāpanāk līdzsvars starp piekļuvi OLAF dokumentiem un izmeklēšanas konfidencialitāti, kā arī dokumentos ietverto personas datu aizsardzību. Tādēļ izņēmumi attiecībā uz piekļuvi pierādījumiem (t. i., izmeklēšanas laikā savāktajiem dokumentiem) ir pienācīgi jāpaskaidro un jāpamato. Attiecīgajām personām, kurām ir atteikta piekļuve dokumentiem, vajadzētu būt iespējai pārsūdzēt šādu lēmumu, vismaz saskaņā ar OLAF iekšējo sūdzību procedūru.

40. Lai nodrošinātu attiecīgās personas tiesības uz pienācīgu aizstāvību, tiesības uz informāciju būtu jāattiecina arī uz attiecīgās personas juridisko pārstāvi (persona pēc attiecīgās personas izvēles, kā noteikts 9. panta 2. punktā in fine ). Juridiskajam pārstāvim vajadzētu vienlaikus saņemt tādu pašu informāciju kā attiecīgajai personai.

41. Būtu jāapsver iespēja paplašināt tiesības neliecināt pret sevi, lai tas attiektos arī uz tādu personu līdzdalību kriminālprocesā, kurām ir cieša personīga saikne ar kādu liecinieku vai attiecīgo personu. Regulā jāprecizē šīs tiesības attiecībā uz situācijām, kurās, piemēram, liecinieku pārstāv juridiska persona, un viņš/viņa ar savu liecību liecinātu pret minēto juridisko personu. Vienlaikus regulā būtu jānosaka liecinieku pienākums ierasties un sniegt liecības un jāparedz sekas tiem lieciniekiem, kuri to nedara. Tiesībām neliecināt pret sevi būtu jābūt daļai no tiesību kopuma, kas garantēts ikvienai personai, kuru nopratina OLAF , tostarp personām, kuras tiek nopratinātas pārbaužu uz vietas laikā.

Tiesības uz efektīvu pārskatīšanu tiesā

42. OLAF darbību, jo īpaši piespiedu līdzekļu un citu pasākumu, kas ierobežo personu tiesības, piemērošanu Kopš UK izveidošanas tā ir informēta par trūkumiem, īstenojot tiesības uz efektīvu pārskatīšanu tiesā. UK ir iestājusies par nepieciešamību noteikt tiesu iestādi, kas pastāvīgi uzraugadarbību, jo īpaši piespiedu līdzekļu un citu pasākumu, kas ierobežo personu tiesības, piemērošanu ( 51 ) . Tikai tiesu iestāde varētu pienācīgi pārliecināties, vai izmeklēšana veikta likumā paredzētajā kārtībā, nodrošinot, ka iesniegtie pierādījumi ir pieņemami tiesā, kurai ir jurisdikcija izskatīt lietu. Tas, cik lielā mērā pamattiesību ievērošana tiek pārbaudīta, tiesā pārskatot administratīvas izmeklēšanas struktūras darbību, var kalpot par mērauklu tās efektivitātei. Tajā pašā laikā apmērs, kādā skartas pamattiesības, var būt mēraukla tam, kādā mērā tiesā jāpārbauda administratīvas izmeklēšanas struktūras darbība (52). Regulā nav paredzēta efektīva OLAF izmeklēšanu likumības pārbaude, izņemot attiecībā uz iekšējo izmeklēšanu, un tikai tad, ja tā skar ierēdņus vai darbiniekus. Ierēdņi un darbinieki var iesniegt sūdzību OLAF direktoram saskaņā ar procedūru, kas noteikta Civildienesta noteikumu 90. pantā, saskaņā ar kuru pārsūdzību ar atpakaļejošu datumu var iesniegt Pirmās instances tiesā.

43. Būtiskais jautājums par efektīvu pārbaudi tiesā, kā arī par Biroja uzraudzību, veicināja šaubas par Biroja neatkarību, kā arī sūdzības par OLAF izmeklēšanu likumību, kas iepriekš ir iesniegtas Eiropas Savienības Tiesā. Tiesa ir konsekventi noraidījusi lūgumus anulēt OLAF gala ziņojumus, kas nosūtīti valstu iestādēm vai kompetentajām ES struktūrām. Galvenais noraidījumu pamatojums bija tāds, ka apstrīdētie akti būtiski nemaina prasītāju tiesisko stāvokli (53) un ka efektīva tiesiskā aizsardzība ir jāuzskata nevis par atsevišķu tiesiskās aizsardzības līdzekli, bet par vairāku savstarpēji papildinošu tiesiskās aizsardzības līdzekļu rezultātu secīgās tiesību sistēmās (54).

IV NODAĻA

OLAF veikto izmeklēšanu uzraudzība un kontrole; uzraudzības komitejas loma un tās mijiedarbība ar citām struktūrām

Vispārīgas piezīmes

44. EPPO izveidi un ieceri, ka OLAF ir jāsniedz palīdzība EPPO , tā ir kļuvusi par steidzamu prioritāti. UK joprojām uzskata, ka vēl pašreizējos apstākļos ir jāizveido neatkarīgas tiesu iestādes īstenota viegli pieejama kontrole ( 55 ) attiecībā uz pamattiesību pārkāpumiem. Tomēr līdz arizveidi un ieceri, kair jāsniedz palīdzība, tā ir kļuvusi par steidzamu prioritāti. Pašreizējās iespējas, kā izmantot tiesiskās aizsardzības līdzekļus pret OLAF darbībām (56), ir ierobežotas tik lielā mērā, ka tās nevar pastāvēt atrauti no nākotnē mainītās institucionālās un procesuālās sistēmas, kurā: i) tiks nostiprināta saikne starp administratīvajām un kriminālprocesuālajām izmeklēšanām; un ii) ir paredzēts noteikt OLAF administratīvajā procesā, kas uzsākti pēc EPPO pieprasījuma, savākto pierādījumu pieņemamību.

45. Regulā tiesu uzraudzības veikšana nav uzticēta UK, kurai nav paredzēts iejaukties izmeklēšanas veikšanā. Tāpat tas, ka UK locekļi savās attiecīgajās valstīs ieņem vadošus amatus, sarežģī to iespējamo amatu kā OLAF izmeklēšanu pārskatītājiem.

Tiesas loma

46. Eiropas Savienības Tiesai ir lēmumu pieņemšanas pilnvaras jautājumos, kas ir būtiski no uzraudzības viedokļa. Tiesa ir pilnīgi neatkarīga struktūra, kurai būtu iespēja vajadzības gadījumā iejaukties izmeklēšanas veikšanā ( 57 ) Neraugoties uz šiem elementiem, UK uzskata, ka ar LESD Tiesai ir piešķirti dažādi uzdevumi, kas ir maz saistīti ar noteiktu administratīvajās izmeklēšanās veiktu darbību nepārtrauktu uzraudzību. Saskaņā ar Tiesas pašreizējām pilnvarām UK redz šķēršļus tam, lai Tiesa nepārtraukti uzraudzītu OLAF. “Tiesas nostāja, ka OLAF galīgie ziņojumi, kas nosūtīti valstu iestādēm, nav nelabvēlīgi akti, jo tie būtiski nemaina attiecīgās personas juridisko statusu,” joprojām būs piemērojama, izņemot, piemēram, i) izmeklēšanas beigās OLAF piemēro sankcijas, kas maina minēto statusu, ii) pamatojoties uz galīgo ziņojumu vai OLAF pieprasījumu, ir pienākums sākt valsts tiesvedību.

47. OLAF darbību uzraudzība būtu Tiesas pārziņā OLAF , jo vairumā gadījumu Tiesas nolēmums tiek pieņemts vai nu pēc tam, kad lieta jau ir pabeigta, vai pēc galīgā ziņojuma nosūtīšanas valstu iestādēm. Citiem vārdiem sakot, tam nebūtu tūlītējas ietekmes uz izmeklēšanas gaitu; nebūtu iespējams koriģēt izmeklēšanas pasākumu jau notiekošā izmeklēšanā vai gūt labumu no šīs korekcijas turpmākajā tiesvedībā valstu iestādēs. Ja visudarbību uzraudzība būtu Tiesas pārziņā ( 58 ) , tas Tiesai radītu ievērojamu darba slodzi, un tai būtu nepieciešami papildu resursi. UK arī uzskata, ka vidējais lietas izskatīšanas ilgums Tiesā ( 59 ) nav piemērots tam, lai uzraudzītu, jo vairumā gadījumu Tiesas nolēmums tiek pieņemts vai nu pēc tam, kad lieta jau ir pabeigta, vai pēc galīgā ziņojuma nosūtīšanas valstu iestādēm. Citiem vārdiem sakot, tam nebūtu tūlītējas ietekmes uz izmeklēšanas gaitu; nebūtu iespējams koriģēt izmeklēšanas pasākumu jau notiekošā izmeklēšanā vai gūt labumu no šīs korekcijas turpmākajā tiesvedībā valstu iestādēs. Tajā pašā laikā UK redz priekšrocības iespējamai Tiesas iesaistīšanai OLAF uzraudzībā. Īpaši noderīgs būtu Tiesā piemērojams procesuālo noteikumu pamatkopums, kas būtu vienāds visām personām no dažādām dalībvalstīm. Ja jautājums par Tiesas kompetenci ir atrisināts, UK aicina Eiropas Parlamentu, Padomi, Komisiju un Tiesu izskatīt LESD 257. panta sniegtās iespējas šajā sakarā.

Valstu tiesu iestāžu loma

48. UK uzskata, ka valstu tiesu iestādes ir vispiemērotākās, lai garantētu likumā paredzētu izmeklēšanas un pierādījumu vākšanas kārtību, ieskaitot valstīm specifiskus aspektus attiecībā uz pamattiesību un procesuālo garantiju interpretāciju. OLAF ārējās izmeklēšanas darbību pārskatīšana valstu tiesās varētu nodrošināt savākto pierādījumu stabilitāti. Valsts iestāžu iesaistīšanās jau agrīnos izmeklēšanas posmos nodrošinātu pierādījumu pieņemamību turpmākā tiesvedībā un tiesu prāvās valstu tiesās. Valstu tiesu iestādēm tad nevajadzētu atkārtot izmeklēšanas darbības, kas jau veiktas OLAF izmeklēšanas laikā. Tās varētu gūt labumu arī no korekcijām, kas izdarītas, izmantojot valstu līmenī pieejamus tiesiskās aizsardzības līdzekļus.

49. Tomēr, ja valstu tiesām būtu jāuzrauga atsevišķas OLAF darbības, tas radītu sadrumstalotības draudus un nepieciešamību ( OLAF ) saskarties ar 28 dažādām sistēmām. Lai īstenotu šādu risinājumu, vajadzētu arī: i) kā valstu tiesību aktos atzītas īpašas procedūras daļu OLAF veiktajām izmeklēšanām piemērot īpašu tiesu vai citu tiesu iestāžu uzraudzību; vai ii) izveidot autonomas procedūras attiecībā uz OLAF .

50. OLAF uzraudzībai, būtu pieprasīt, lai valstu administratīvās iestādes uzsāk tiesvedību valstu tiesās pēc OLAF pieprasījuma. OLAF tad vajadzētu vai nu: i) ievērot savus autonomos procesuālos noteikumus kopā ar attiecīgās dalībvalsts noteikumiem un praksi OLAF ārējās izmeklēšanas darbībām nekavējoties pieejamu, un tiktu būtiski uzlabota OLAF izmeklēšanās savāktu pierādījumu pieņemamība. Priekšnosacījums, lai dalībvalstu tiesām piešķirtu jurisdikciju arīuzraudzībai, būtu pieprasīt, lai valstu administratīvās iestādes uzsāk tiesvedību valstu tiesās pēcpieprasījuma.tad vajadzētu vai nu: i) ievērot savus autonomos procesuālos noteikumus kopā ar attiecīgās dalībvalsts noteikumiem un praksi ( 60 ) (tāda daļēji ir pašreizējā situācija); ii) ievērot ar ES regulējumu noteiktu autonomu procedūru; vai iii) aktīvi izmantot kādu noteiktu valsts tiesvedības veidu. Šis risinājums padarītu tiesas kontroli pār atsevišķāmārējās izmeklēšanas darbībām nekavējoties pieejamu, un tiktu būtiski uzlabotaizmeklēšanās savāktu pierādījumu pieņemamība. Ja OLAF veiktās izmeklēšanas kļūtu par valstu tiesvedību daļu, uz tām attiektos valstu tiesu kontrole. Tā rezultātā valstu tiesas varētu vērsties Eiropas Savienības Tiesā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu par to, kā interpretēt ES tiesību normas, pirms pasludināt spriedumu šādās lietās (61).

Procesuālo garantiju kontrolieris

51. Tomēr valstu tiesu iestāžu jurisdikcijā neietilptu OLAF atsevišķu darbību uzraudzība attiecībā uz iekšējām izmeklēšanām. Tā varētu būt tikai ES tiesu iestādes jurisdikcijā. Lai stiprinātu OLAF izmeklēšanā iesaistīto personu procesuālās garantijas, Komisija ir ierosinājusi izveidot attiecīgo personu procesuālo garantiju kontroliera amatu (62). Kontrolieris: i) izskatītu sūdzības par procesuālo garantiju pārkāpumiem un izdotu OLAF ģenerāldirektoram adresētus nesaistošus ieteikumus attiecībā uz šīm sūdzībām; ii) uzraudzītu atbilstību procesuālajām garantijām, kas ir piemērojamas OLAF izmeklēšanām; iii) nodrošinātu savlaicīgu izmeklēšanas veikšanu, lai izvairītos no liekiem kavējumiem; iv) atļautu veikt pārbaudes un konkrētas procesuālas darbības ES iestāžu telpās. Tomēr pat tad, ja kontroliera amatu varētu ieņemt tiesneši, tam nebūtu vajadzīgā neatkarīgas tiesas statusa, jo nebūtu vajadzīgā pilnvaru nošķīruma. Turklāt bija paredzēts, ka kontrolieris būtu administratīvi pievienots Komisijai, kas ir viena no iestādēm, kura ieceļ šo struktūru. Ņemot vērā, ka kontrolieris var arī sniegt padomu par izmeklēšanas pasākumiem pret citām iestādēm, to pielīdzinot izpildvaras iestādēm un administratīvā ziņā padarot atkarīgu no Komisijas, var tikt ietekmēts iestāžu līdzsvars.

52. UK uzskata, ka ierosinātajam Procesuālo garantiju kontroliera birojam trūktu nepieciešamā tiesas statusa, kas līdz ar to varētu radīt šaubas par tā neatkarību, un tas nozīmē, ka birojs nevarētu pienācīgi garantēt tiesības uz efektīvu pārskatīšanu tiesā, atšķirībā no situācijas, kurā šī loma būtu piešķirta Eiropas Savienības Tiesai vai valstu tiesām. Visbeidzot, kontroliera kompetence attiecībā uz procesuālo garantiju ievērošanas uzraudzību un izmeklēšanas ilgumu būtībā varētu pārklāties ar tādu pašu UK kompetenci, sadrumstalojot OLAF uzraudzību un riskējot radīt pretrunas uzraudzības iestāžu darbā. Tādēļ UK iesaka rast veidus, kā izmantot tiesības uz efektīvu tiesas kontroli, iekļaujot šo uzdevumu pilnvērtīgas tiesu iestādes jurisdikcijā vai nu valstu vai ES līmenī.

53. OLAF ģenerāldirektoram Turklāt pastāv acīmredzama pārklāšanās starp kontroliera pilnvarām un UK darbu. Ikdienas darbs šo abu struktūru atsevišķajos sekretariātos būtu ļoti līdzīgs, un tas sastāvētu no atsevišķu lietu materiālu izskatīšanas nolūkā pārbaudīt procesuālo tiesību ievērošanu un izmeklēšanas ilgumu. Varētu būt gadījumi, kad UK nejauši un nezinot izskata to pašu lietu, ko kontrolieris izskata savas individuālās pārskatīšanas ietvaros. Tas varētu novest ne vien pie darba dublēšanās, bet arī pie tā, ka abas iestādes izsniedz atšķirīgus un pat pretrunīgus ieteikumusģenerāldirektoram ( 63 )

54. OLAF veikt izmeklēšanas darbības, kas paredz iejaukšanos, attiecībā uz ES iestāžu locekļiem Turklāt Komisija ir ierosinājusi izveidot “juridiskā uzrauga” biroju ar mērķi atļautveikt izmeklēšanas darbības, kas paredz iejaukšanos, attiecībā uz ES iestāžu locekļiem ( 64 ) . Tā rezultātā juridiskā uzrauga darbs ietvertu arī pamattiesību un procesuālo garantiju ievērošanas pārbaudi (lai gan juridiskais uzraugs varētu rīkoties, pirms tiek veikti pasākumi, nevis vēlākā posmā). Nopietnas bažas par OLAF neatkarību varētu rasties atkarībā no pārskatītāja pilnvarām, no tā, kādus pasākumus tas veiks atsevišķos gadījumos, un no tā, vai uzrauga birojs tiktu iekļauts Komisijas sastāvā vai pievienots tai kādā citā veidā. Atkarībā no tā, kādu vietu administratīvajā hierarhijā ieņem uzraugs, viņa kompetence konsultēt par izmeklēšanas pasākumiem pret Komisijas locekļiem, bet arī attiecībā uz citām iestādēm varētu ietekmēt iestāžu līdzsvaru. Turklāt, tā kā kontrolieris ieņemtu līdzīgu lomu un darbotos atsevišķi no UK, varētu rasties bažas par viņa neatkarību un atsevišķa sekretariāta izmaksu lietderību, ņemot vērā, ka šim sekretariātam būtu tāda pati darba kārtība kā UK sekretariātam.

55. Divu no UK atsevišķu papildu biroju izveide OLAF kontrolei radītu vairākas neatkarīgas uzraudzības struktūras, kas, iespējams, izraisītu apjukumu vai kompetenču sadursmi un darba dublēšanos. UK dotu priekšroku risinājumam, kas sniegtu tiešu piekļuvi neatkarīgai tiesai, kura varētu pārskatīt atsevišķas OLAF darbības un atzīt OLAF izmeklēšanu skarto personu tiesisko paļāvību. Tikai tiesu iestāde varētu pietiekami pārliecināties, vai izmeklēšana tika veikta likumā paredzētajā kārtībā un tādējādi garantē augstu vajadzīgo pierādījumu standartu, kas vajadzīgs (galvenokārt) turpmākā kriminālprocesā dalībvalstī.

56. UK uzskata, ka tieša iespēja izmantot tiesības uz efektīvu pārbaudi tiesā varētu uzlabot OLAF savākto pierādījumu pieņemamību valstu administratīvajā vai kriminālprocesā. Tā kā ir paredzēts, ka OLAF un EPPO cieši sadarbosies, procedūras standartiem, tostarp iespējai veikt pārskatīšanu tiesā, ir būtiska nozīme abu iestāžu saderībā un pierādījumu raitā apmaiņā starp tām.

V NODAĻA

Uzraudzības komitejas un tās sekretariāta loma, statuss un kompetences: Regula Nr. 883/2013 un Regula 2016/2030

Uzraudzības komitejas pamatuzdevums: vispārīgas piezīmes

57. OLAF UK pamatuzdevums ir stiprināt OLAF neatkarību, pienācīgi īstenojot kompetences, kas tai piešķirtas ar Regulu Nr. 883/2013 OLAF uzraudzības struktūra un OLAF neatkarības sargs. Tai ir padomdevēja loma attiecībā uz OLAF ģenerāldirektoru, kuram tā palīdz pildīt viņa pienākumus. Tā ir arī ES iestāžu dialoga partneris UK pamatuzdevums ir stiprinātneatkarību, pienācīgi īstenojot kompetences, kas tai piešķirtas ar Regulu Nr. 883/2013 ( 65 ) . UK iruzraudzības struktūra unneatkarības sargs. Tai ir padomdevēja loma attiecībā uzģenerāldirektoru, kuram tā palīdz pildīt viņa pienākumus. Tā ir arī ES iestāžu dialoga partneris ( 66 ) UK ir unikāla neatkarīga struktūru, kurai ir ļoti spēcīgas pilnvaras. Komitejas locekļu atlasei ir vajadzīga vienošanās ar Padomi, Komisiju un Parlamentu, kā arī ar ad hoc struktūru, kuru veido visas trīs iestādes. UK kompetences joma tika paplašināta ar Regulu Nr. 883/2013. Tas galvenokārt tika darīts, lai atbildētu uz jautājumu par to, kā informēt Komiteju par dokumentiem, kuri nosūtīti valstu iestādēm, un par UK kompetenci nodarboties ar lietām, kurās joprojām turpinās izmeklēšana (67), un arī tāpēc, ka ir nepieciešams stiprināt procesuālās tiesības un garantijas.

Uzraudzības komitejas kompetence jaunajā regulā un tās grozījumā, kas izdarīts ar Regulu 2016/2030

58. Galvenās izmaiņas, kas ieviestas ar Regulu Nr. 883/2013 attiecībā uz UK, attiecas uz šādām jomām: — UK kompetence izmeklēšanas ilguma un procesuālo garantiju ievērošanas uzraudzībā (68), — informēšana un apspriešanās ar UK, veicot iekšēju izmeklēšanu, kurai izņēmuma kārtā vajadzīga pilnīga slepenība (69), — Komitejas iespēja lūgt OLAF papildu informāciju par izmeklēšanu (70), — izmeklēšanas politikas prioritāšu saņemšana pirms to publicēšanas ģenerāldirektora gada pārvaldības plānā, — periodiskas informācijas saņemšana no ģenerāldirektora (71), — apspriešanās pirms “pamatnostādņu par izmeklēšanas procedūrām” pieņemšanas (72). Regulā Nr. 883/2013 ir arī precizēts, ka UK atzinumos, kas adresēti OLAF ģenerāldirektoram, var iekļaut ieteikumus. Ar šo regulu arī pagarināts termiņš, pēc kura jāziņo UK par lietām, kuru izmeklēšana turpinās ilgāk par 12 mēnešiem, un ir ieviesta ikgadēja viedokļu apmaiņa starp iestādēm, kurā piedalās arī UK (73).

59. OLAF Pēc turpmākām apspriedēm, kas notika galvenokārt Padomē, Komisijā un Parlamentā, UK autonomija un neatkarība tika atkārtoti apstiprināta, nošķirot administratīvo atbildību par komitejas sekretariātu un UK budžetu no ( 74 ) . Lai īstenotu šo jauno regulu, bija vajadzīga cieša sadarbība starp UK un Komisiju.

Uzraudzības komitejas loma: interpretējama saskaņā ar Regulu Nr. 883/2013

60. OLAF ģenerāldirektoram ir jāinterpretē UK loma un pilnvaras, izraisīja vairākas diskusijas un informācijas apmaiņu galvenokārt starp Komiteju un OLAF ( 75 ). UK atzīmē, ka tās kompetence, nostāja un neatkarība, kā arī tās uzraudzības darbības joma kopš tās izveidošanas ir sīkāk interpretētas. Ar Regulu Nr. 883/2013 tika ieviestas jaunas UK kompetences, bet tās netika plaši izskaidrotas, tāpēc skaidrības trūkums par to, kāģenerāldirektoram ir jāinterpretē UK loma un pilnvaras, izraisīja vairākas diskusijas un informācijas apmaiņu galvenokārt starp Komiteju un

61. OLAF nepilda pienākumus, tam nav juridisku seku. Tas ir redzams, piemēram, diskusijās par UK kompetences jomu un piekļuvi informācijai UK arī norāda, ka atšķirībā no tās spēcīgajām pilnvarām, kas ir sarežģītas atlases procedūras rezultāts, tai ir piešķirtas pilnvaras tikai saņemt informāciju, sniegt atzinumus, ieteikumus un piedalīties dažos procesos; tomēr tai nav pilnvaru ar tiesiskiem līdzekļiem nodrošināt, ka tiek īstenoti ar Regulu Nr. 883/2013 uzliktie pienākumi. Janepilda pienākumus, tam nav juridisku seku. Tas ir redzams, piemēram, diskusijās par UK kompetences jomu un piekļuvi informācijai ( 76 )

62. Tā kā ar OLAF neatkarību saistītās problēmas bija galvenais iemesls, kura dēļ tika izveidota UK, Komiteja uzskata, ka UK pašreizējās kompetences nav pietiekamas, lai tā pildītu savu uzdevumu nodrošināt OLAF neatkarību. UK uzskata, ka, ja tiek apdraudēta Biroja vai ģenerāldirektora neatkarība, ES iestādēm, īpaši tām, kuras piešķīra Komitejai pilnvaras, būtu jābūt atbilstošam pienākumam vismaz sniegt UK attiecīgo informāciju. UK ir aktīva loma procesos, kas attiecas uz OLAF ģenerāldirektora atlasi. Ja Komisija apsvērtu ĢD imunitātes atcelšanu, UK uzskata, ka tai ir svarīgi uzraudzīt lēmuma pieņemšanas procesu un tiesības piekļūt attiecīgajai informācijai. Ja OLAF vai tā ģenerāldirektora neatkarību apdraud paša ģenerāldirektora darbības, būtu jāapsver iespēja piešķirt UK pilnvaras uzsākt disciplinārlietas, ko izskata Komisija, un piedalīties tiesvedībā.

OLAF izmeklēšanas funkcijas regulāra pārraudzība

63. Lai veiktu pārraudzību un uzraudzību, kopumā ir vajadzīga piekļuve visai būtiskajai informācijai. Tās pieejamība nodrošina uzraudzības struktūras darba rezultāta objektivitāti. UK kā neatkarīgai struktūrai ir jāsniedz objektīvi ziņojumi un atzinumi, kam jābūt balstītiem ne tikai uz informāciju, kas saņemta no OLAF , bet arī uz: i) Komitejas pašas veiktu analīzi par OLAF dokumentiem, kurus tā uzskata par nepieciešamiem, lai novērtētu OLAF neatkarību; un ii) pienācīgu tiesas procesu attiecībā uz procesuālo garantiju piemērošanu un izmeklēšanas ilgumu.

64. OLAF attiecībā uz piekļuvi informācijai ir vienots kopsaucējs UK atzinumos un ziņojumos jau no 2010. gada UK norādīja, ka pastāv grūtības iegūt ar lietu saistītu informāciju un piekļūt lietas materiāliem, kā arī to, ka šī situācija negatīvi ietekmēja tās uzraudzības lomas efektivitāti ( 77 ) . Atkarība noattiecībā uz piekļuvi informācijai ir vienots kopsaucējs UK atzinumos un ziņojumos jau no 2010. gada ( 78 ) un pirms tam. Pat ja UK pilnvaras tika mainītas ar Regulu Nr. 883/2013, nav izveidota efektīva, nefiltrēta un netraucēta piekļuve lietu datiem, paredzot skaidrus noteikumus un atbilstošus pienākumus.

65. Tās informācijas izvēle, kas sniegta UK, nedrīkst būt atkarīga no uzraugāmā Biroja vai ārējas iestādes lēmuma. Regulas pašreizējā redakcija rada nevajadzīgas interpretācijas iespējas un nav pietiekami skaidra attiecībā uz noteikumiem par informācijas plūsmu starp OLAF un UK.

66. OLAF darbiniekiem, un nevajadzētu būt iespējai šos pieprasījumus apstrīdēt vai atcelt, vai kavēt informācijas ieguvi. Šajā saistībā būtu jāgroza visas minētās regulas attiecīgās daļas OLAF informācijai UK vārdā. Pilnu atbildību par pieprasītās vai iegūtās informācijas atlasi un aizsardzību uzņemtos UK, kura atbilstoši tās pilnvarām ir tieši atbildīga Komisijai, Eiropas Parlamentam un Padomei. Ja UK saglabā savas pašreizējās pilnvaras, Komitejai ir jāpiešķir pilnvaras lemt par to, kādus dokumentus vai informāciju tā uzskata par vajadzīgu savu funkciju veikšanai. Komitejas informācijas pieprasījumiem vajadzētu būt saistošiem attiecībā uzdarbiniekiem, un nevajadzētu būt iespējai šos pieprasījumus apstrīdēt vai atcelt, vai kavēt informācijas ieguvi. Šajā saistībā būtu jāgroza visas minētās regulas attiecīgās daļas ( 79 ) . UK tiesībām pilnībā piekļūt informācijai būtu jāietver iespēja atļaut tās sekretariātam pieprasīt piekļuvi vai piekļūtinformācijai UK vārdā. Pilnu atbildību par pieprasītās vai iegūtās informācijas atlasi un aizsardzību uzņemtos UK, kura atbilstoši tās pilnvarām ir tieši atbildīga Komisijai, Eiropas Parlamentam un Padomei. Regulā būtu arī jāparedz mehānisms informācijas plūsmas atjaunošanai situācijās, kurās nav ievērots pienākums sniegt informāciju.

67. Ir jānodrošina UK sekretariāta un UK locekļu nepārtraukta piekļuve vispārīgiem un konkrētiem ar lietām saistītiem datiem OLAF datubāzēs un informācijai OLAF intranetā. Tādējādi UK spēs veikt OLAF izmeklēšanas funkcijas regulāru uzraudzību nolūkā nostiprināt tā neatkarību, lai varētu pienācīgi īstenot tā kompetences.

Uzraudzības komitejas atbalsts OLAF ģenerāldirektoram viņa pienākumu pildīšanā: izmeklēšanas politikas prioritātes, norādījumi attiecībā uz izmeklēšanas procedūrām un gada pārvaldības plāns

68. Šajā regulā būtu jāparedz pietiekami ilgs laikposms, lai UK varētu iesniegt komentārus par izmeklēšanas politikas prioritāšu projektu pirms to publicēšanas un par provizorisko budžeta projektu pirms tā nosūtīšanas budžeta jautājumu ģenerāldirektoram. Tāpat arī pamatnostādnes par izmeklēšanas procedūrām un to grozījumi būtu noteiktā laikposmā jānosūta UK, lai tā varētu sniegt atzinumu ( 80 )

69. OLAF vai tā ģenerāldirektora neatkarību izmeklēšanas jomā, informāciju par šādu situāciju nekavējoties nosūta UK Ja rodas šaubas parvai tā ģenerāldirektora neatkarību izmeklēšanas jomā, informāciju par šādu situāciju nekavējoties nosūta UK ( 81 ) . Grozot Regulu Nr. 883/2013, būtu jānosaka arī termiņi, kuros nosūta argumentētu lēmumu atlikt informācijas sniegšanu iestādei, struktūrai, birojam vai aģentūrai, kurai attiecīgā persona ir piederīga ( 82 )

70. Regulā noteiktās plašās piekļuves informācijai ietvaros būtu jānosaka arī, ka UK locekļi un UK sekretariāta locekļi var piekļūt arī OLAF telpām, lai nodrošinātu nepārtrauktu informācijas apmaiņu un personisku kontaktu starp abām struktūrām. Šādi noteikumi arī atvieglotu OLAF darbinieku iespējas iesniegt sūdzības UK. Ja UK pieprasa papildu informāciju par izmeklēšanu, tostarp ziņojumus un ieteikumus, kas attiecas uz lietām, kurās izmeklēšana ir pabeigta, regulā būtu jānosaka termiņš, kurā OLAF jānodrošina piekļuve šādai informācijai un dokumentiem lietas materiālos, kā arī noregulējuma mehānisms, ja piekļuve nav sniegta vai ir atteikta. Tāda pati procedūra būtu jāpiemēro attiecībā uz informāciju un datiem par notiekošām izmeklēšanām, UK tomēr netraucējot šādu izmeklēšanu veikšanu.

Uzraudzības komitejas locekļu statuss

71. Grozot Regulu Nr. 883/2013, būtu pienācīgi jānosaka vienots statuss UK locekļiem, ietverot noteikumu, kas apliecina UK locekļu sui generis veida īpašo padomnieku statusu, kas piešķirts uz nepagarināmu 5 gadu termiņu. Tas nozīmētu, ka locekļiem būtu garantēta neatkarība un vienlaikus skaidrs pienākumu un atbildības regulējums, kā arī privilēģijas un imunitāte saistībā ar viņu pienākumiem kā UK locekļiem.

VI NODAĻA

Eiropas Prokuratūras izveide un tās ietekme uz OLAF veiktajām izmeklēšanām

72. EPPO izveidošanu tika panākta starp 20 dalībvalstīm. Padome 2017. gada 8. jūnijā vienojās par vispārēju pieeju attiecībā uz regulu par Eiropas Prokuratūras izveidi. Regulas mērķis ir izveidot prokuratūru, kurai, ievērojot konkrētus nosacījumus, būtu pilnvaras izmeklēt un veikt kriminālvajāšanu par krāpšanu attiecībā uz ES un citiem noziedzīgiem nodarījumiem, kas ietekmē ES finanšu intereses. Tā apvienos Eiropas un valstu tiesībaizsardzības iestāžu centienus cīņā pret krāpšanu attiecībā uz ES ( 83 ) . Cieši sadarbojoties, politiskā vienošanās par jaunāsizveidošanu tika panākta starp 20 dalībvalstīm.

73. OLAF neatkarības un tā faktisko funkciju uzraugs UK ir ļoti nobažījusies par šīm Biroja vēsturē lielākajām pārmaiņām un to ietekmi uz Biroja spēju turpināt īstenot savas pilnvaras. Tā kā visas metodes, kā to īstenot, un tehniskas vienošanās vēl nav panāktas, iestādes ir tikai norādījušas, ka ievērojams skaits amata vietu tiks pārceltas no OLAF (un ne tikai) uz EPPO OLAF uz EPPO pārcelt arī attiecīgo darba programmu. EPPO būs atbildīga par izmeklēšanas un kriminālvajāšanas veikšanu par noziedzīgiem nodarījumiem, kas skar ES finanšu intereses OLAF darba programmas. Pretēji pieņēmumiem, ka OLAF darba programma pēc EPPO izveides samazināsies, UK uzskata, ka OLAF darba slodze vai nu būs līdzīga pašreizējai vai varētu pat palielināties. Kāneatkarības un tā faktisko funkciju uzraugs UK ir ļoti nobažījusies par šīm Biroja vēsturē lielākajām pārmaiņām un to ietekmi uz Biroja spēju turpināt īstenot savas pilnvaras. Tā kā visas metodes, kā to īstenot, un tehniskas vienošanās vēl nav panāktas, iestādes ir tikai norādījušas, ka ievērojams skaits amata vietu tiks pārceltas no(un ne tikai) uz ( 84 ) . Līdz ar amata vietām ir paredzēts nouzpārcelt arī attiecīgo darba programmu.būs atbildīga par izmeklēšanas un kriminālvajāšanas veikšanu par noziedzīgiem nodarījumiem, kas skar ES finanšu intereses ( 85 ) un veido lielu daļu no pašreizējāsdarba programmas. Pretēji pieņēmumiem, kadarba programma pēcizveides samazināsies, UK uzskata, kadarba slodze vai nu būs līdzīga pašreizējai vai varētu pat palielināties.

74. UK nav pilnīgi pārliecināta, ka, novērtējot un plānojot EPPO un OLAF turpmāko darba slodzi, ir ņemts vērā pārkāpumu vai krāpniecisku darbību izmeklēšanas ilguma aspekts. Pašreizējā sistēmā OLAF sāk lietu, balstoties uz pamatotām aizdomām par pārkāpumiem vai nopietnākiem faktiem, bet tas notiek tikai pēc kāda laikposma (kas katrā lietā ir atšķirīgs), kurā aizdomas vai nu tiek apstiprinātas vai atspēkotas. Šajā laikposmā valsts iestādes dažkārt tiek informētas un aicinātas sadarboties, tomēr reizēm tās uzsāk savu paralēlu (kriminālprocesuālu vai administratīvu) izmeklēšanu. Pēc tam, kad EPPO kļūs pilnībā darbspējīga, paziņotas un, iespējams, nodotas EPPO tiks tikai lietas ar tādu noziedzīgu nodarījumu elementiem, kas apdraud Savienības finanšu intereses, bet attiecīga kriminālprocesa uzsākšana būs atkarīga no EPPO veikta katras atsevišķās lietas novērtējuma. Tomēr šādu lietu nodošana EPPO var prasīt ievērojamu laiku. Tas ir tādēļ, ka ievērojamu laiku prasa iepriekšēja pierādījumu vākšana, lai noteiktu, vai pastāv noziedzīga nodarījuma pazīmes. Laiks, kas vajadzīgs pirms lietas nodošanas EPPO , var būt tikpat ilgs kā pašreizējais laiks, kas nepieciešams izmeklēšanai pirms galīgā ziņojuma nosūtīšanas valsts iestādēm saskaņā ar Regulu Nr. 883/2013.

75. EPPO var lūgt OLAF sniegt informāciju, analīzi, zinātību, operatīvo atbalstu un/vai veikt administratīvu izmeklēšanu vai nu tajā pašā lietā, ar kuru OLAF nodarbojās pirms nodošanas, vai citās lietās, ko OLAF nekad nav izskatījis. UK ir pārliecināta, ka minētā jaunā EPPO kompetence OLAF , var vienādot OLAF pašreizējo un turpmāko darba slodzi. Turklāt attiecībā uz OLAF turpmāko darba slodzi UK atzīmē, ka lielākā daļa lietu, ko izskata OLAF , neietilps EPPO kompetencē un ka Birojam būs jāizskata šādas lietas, jāpabeidz tās vai jāuzrauga to pārraudzība, līdz tās ir atrisinātas. OLAF joprojām saglabās kompetenci attiecībā uz tādām (krimināl)lietām, kad noziedzīgs nodarījums ir EPPO kompetencē OLAF tādējādi saglabās savas pašreizējās struktūras, un to pastiprina tas, ka astoņas dalībvalstis nepiedalīsies EPPO . Attiecībā uz minētajām valstīm OLAF saglabās savu pašreizējo statusu un kompetences. Turklātvar lūgtsniegt informāciju, analīzi, zinātību, operatīvo atbalstu un/vai veikt administratīvu izmeklēšanu vai nu tajā pašā lietā, ar kurunodarbojās pirms nodošanas, vai citās lietās, konekad nav izskatījis. UK ir pārliecināta, ka minētā jaunākompetence ( 86 ) , kā arī nepieciešamība izvērtēt lietu pirms tās nodošanas, var vienādotpašreizējo un turpmāko darba slodzi. Turklāt attiecībā uzturpmāko darba slodzi UK atzīmē, ka lielākā daļa lietu, ko izskata, neietilpskompetencē un ka Birojam būs jāizskata šādas lietas, jāpabeidz tās vai jāuzrauga to pārraudzība, līdz tās ir atrisinātas.joprojām saglabās kompetenci attiecībā uz tādām (krimināl)lietām, kad noziedzīgs nodarījums irkompetencē ( 87 ) , bet ir radījis vai var radīt kaitējumu ES finanšu interesēm, kas ir mazāks par EUR 10 000 ( 88 ) tādējādi saglabās savas pašreizējās struktūras, un to pastiprina tas, ka astoņas dalībvalstis nepiedalīsies. Attiecībā uz minētajām valstīmsaglabās savu pašreizējo statusu un kompetences.

76. EPPO priekšlikuma mērķi izvairīties no darba dublēšanās var panākt ar intensīvu informācijas apmaiņu OLAF joprojām būs jānovērtē katra lieta atsevišķi, pirms nodot tās EPPO , šādu iemeslu dēļ: i) vajadzība, lai EPPO nodod informāciju OLAF lietās, kurās EPPO ir pieņēmusi lēmumu neveikt izmeklēšanu vai ir izbeigusi lietu; ii) saistībā ar EPPO kompetenci uzdot pienākumus OLAF ; un iii) ņemot vērā to, ka OLAF saglabās pašreizējās kompetences dalībvalstīs, kuras nepiedalās EPPO projektā. Tādēļ UK uzskata, kapriekšlikuma mērķi izvairīties no darba dublēšanās var panākt ar intensīvu informācijas apmaiņu ( 89 ) . Tomēr realitātē Biroja darba apjoms būs tāds pats vai lielāks nekā pašlaik. Tas ir tāpēc, kajoprojām būs jānovērtē katra lieta atsevišķi, pirms nodot tās, šādu iemeslu dēļ: i) vajadzība, lainodod informācijulietās, kurāsir pieņēmusi lēmumu neveikt izmeklēšanu vai ir izbeigusi lietu; ii) saistībā arkompetenci uzdot pienākumus; un iii) ņemot vērā to, kasaglabās pašreizējās kompetences dalībvalstīs, kuras nepiedalāsprojektā. UK ir pārliecināta, ka attiecībā uz tādiem būtiskiem jautājumiem kā izmeklēšanas raksturs un procesa veids, lietu sākšana un pabeigšana vai pat pienākums apmainīties ar informāciju nevajadzētu atstāt interpretācijas iespējas un tiem nevajadzētu būt atkarīgiem no vienošanās par turpmāku sadarbību, kas noslēgta starp EPPO, OLAF un citām iestādēm. Visi šie galvenie procedūras elementi būtu skaidri jānosaka regulās par OLAF un EPPO, un tajās būtu jāietver arī noteikumi par to savstarpējām attiecībām.

77. OLAF rīkosies pēc EPPO pieprasījuma, t. i., tādu kriminālprocesu laikā, kas uzsākti dalībvalstī, un lai sniegtu liecības šādos procesos, tostarp kriminālprocesā. Pat ja OLAF neuzņemsies iniciatīvu un neuzsāks paralēlu administratīvo izmeklēšanu par tiem pašiem faktiem, kurus jau izmeklē EPPO EPPO pieprasījuma un veiks administratīvu izmeklēšanu UK uzskata, ka jautājums par izmeklēšanas raksturu ir vissvarīgākais situācijas, kadrīkosies pēcpieprasījuma, t. i., tādu kriminālprocesu laikā, kas uzsākti dalībvalstī, un lai sniegtu liecības šādos procesos, tostarp kriminālprocesā. Pat janeuzņemsies iniciatīvu un neuzsāks paralēlu administratīvo izmeklēšanu par tiem pašiem faktiem, kurus jau izmeklē ( 90 ) , tas rīkosies ( 91 ) pēcpieprasījuma un veiks administratīvu izmeklēšanu ( 92 )

78. Šādu izmeklēšanu “administratīvais raksturs” rada daudzus jautājumus, kas pēc tam var dot iemeslu sūdzībām attiecībā uz kriminālprocesā piešķirtām tiesībām un garantijām. OLAF administratīvo izmeklēšanu veikšanai saskaņā ar EPPO priekšlikuma 101. panta 3. punkta c) apakšpunktu netiktu piemērota tiesas vai prokuratūras pārraudzība. Tā kā šīs Biroja administratīvās darbības būtu balstītas uz Regulu Nr. 883/2013, ar EPPO regulu piešķirtās procesuālās garantijas nebūtu piemērojamas pat tad, ja valsts tiesas minēto darbību rezultātus vērtētu kā pierādījums. Tādēļ UK atkārtoti uzsver, ka, lai izvairītos no nepilnībām turpmākos kriminālprocesos dalībvalstu tiesās, grozījumiem Regulā Nr. 883/2013 būtu jāietver tādas pašas procesuālās garantijas, kādas ietvertas EPPO priekšlikumā.

79. OLAF darbosies kā EPPO palīgstruktūra, UK uzskata, ka prokuroru vai izmeklēšanas tiesnešu uzraudzība, pamatojoties uz valsts procesuālajām tiesībām, būtu jāsaglabā arī attiecībā uz OLAF darbībām. Darbības, kas veiktas pēc EPPO pieprasījuma, būtu jāuzskata par pašas EPPO darbībām, un kā tādas tās var pārskatīt Eiropas Savienības Tiesā EPPO pieprasījuma, var būt pretrunā ar izmeklēšanas jurisdikcijas interpretāciju krimināllietās, jo īpaši dalībvalstīs, kuras nepiedalās EPPO projektā, un trešās valstīs. Jadarbosies kāpalīgstruktūra, UK uzskata, ka prokuroru vai izmeklēšanas tiesnešu uzraudzība, pamatojoties uz valsts procesuālajām tiesībām, būtu jāsaglabā arī attiecībā uzdarbībām. Darbības, kas veiktas pēcpieprasījuma, būtu jāuzskata par pašasdarbībām, un kā tādas tās var pārskatīt Eiropas Savienības Tiesā ( 93 ) . UK norāda, ka tas, ka Birojs veic administratīvu izmeklēšanu pēcpieprasījuma, var būt pretrunā ar izmeklēšanas jurisdikcijas interpretāciju krimināllietās, jo īpaši dalībvalstīs, kuras nepiedalāsprojektā, un trešās valstīs.

80. OLAF veikto izmeklēšanu posmā. Tas būs visvairāk vajadzīgas gadījumos, kad Birojs veiks administratīvu izmeklēšanu pēc EPPO pieprasījuma un vāks pierādījumus kriminālprocesam. Komiteja uzskata, ka minētajās situācijās prasības par paredzamību un garantijām par efektīvu aizsardzību pret patvaļīgiem lēmumiem, tostarp veicot pārskatīšanu tiesā, būtu piemērojamas tādā pašā mērā kā kriminālprocesā OLAF rīkotos, kā paredzēts EPPO priekšlikuma 101. panta 3. punktā, tam būtu lielākas pilnvaras nekā valsts tiesībaizsardzības iestādēm un tiesu iestādēm, kurām ir stingri jāievēro kriminālprocesuālās tiesību normas attiecībā uz pamattiesībām un garantijām OLAF būs izmeklēšanas struktūra, kas oficiāli vāks pierādījumus kriminālprocesam (rīkojoties pēc EPPO pieprasījuma). Tādējādi OLAF darbības būtu jāuzskata par EPPO darbībām un tām būtu jāpiemēro tie paši uzraudzības noteikumi, garantijas un attiecīgo personu tiesības kā Eiropas pilnvaroto prokuroru darbībām UK uzsver to, cik svarīgi ir sadarboties ar dalībvalstu iestādēm un nodrošināt atbilstību valsts tiesību aktiem pēc iespējas agrākāveikto izmeklēšanu posmā. Tas būs visvairāk vajadzīgas gadījumos, kad Birojs veiks administratīvu izmeklēšanu pēcpieprasījuma un vāks pierādījumus kriminālprocesam. Komiteja uzskata, ka minētajās situācijās prasības par paredzamību un garantijām par efektīvu aizsardzību pret patvaļīgiem lēmumiem, tostarp veicot pārskatīšanu tiesā, būtu piemērojamas tādā pašā mērā kā kriminālprocesā ( 94 ) . Paradokss attiecībā uz šo situāciju ir tāds, ka lietās, kadrīkotos, kā paredzētspriekšlikuma 101. panta 3. punktā, tam būtu lielākas pilnvaras nekā valsts tiesībaizsardzības iestādēm un tiesu iestādēm, kurām ir stingri jāievēro kriminālprocesuālās tiesību normas attiecībā uz pamattiesībām un garantijām ( 95 ) . Tāpēc pārskatītajā regulā būtu jāatspoguļo jaunā situācija, kā arī tas, kabūs izmeklēšanas struktūra, kas oficiāli vāks pierādījumus kriminālprocesam (rīkojoties pēcpieprasījuma). Tādējādidarbības būtu jāuzskata pardarbībām un tām būtu jāpiemēro tie paši uzraudzības noteikumi, garantijas un attiecīgo personu tiesības kā Eiropas pilnvaroto prokuroru darbībām ( 96 )

81. OLAF varētu palīdzēt EPPO , tam vajadzētu piešķirt atbilstošas kompetences, lai OLAF palīdzība nekļūtu par šķērsli tiesvedībai, ko īsteno EPPO . Ja EPPO arī strādās ar lietām par, piemēram, intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu saistībā ar importu ES vienotajā tirgū, OLAF pilnvaras būtu jāpārskata un attiecīgi jāstiprina OLAF pilnvaras, bet uzsver, ka tādā gadījumā vienlaikus būtu jāpaplašina Biroja pilnvaru kontrole. Laivarētu palīdzēt, tam vajadzētu piešķirt atbilstošas kompetences, laipalīdzība nekļūtu par šķērsli tiesvedībai, ko īsteno. Jaarī strādās ar lietām par, piemēram, intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu saistībā ar importu ES vienotajā tirgū,pilnvaras būtu jāpārskata un attiecīgi jāstiprina ( 97 ) . UK uzskata, ka ir nepieciešams stiprinātpilnvaras, bet uzsver, ka tādā gadījumā vienlaikus būtu jāpaplašina Biroja pilnvaru kontrole.

Uzraudzības komitejas loma attiecībās ar EPPO

82. UK arī uzskata, ka tās loma, uzraugot un piedaloties dialogā starp OLAF un EPPO , ļauj novērst EPPO priekšlikuma 101. pantā noteikto EPPO kompetenču pārmērīgu izmantošanu, lai nodrošinātu galveno Biroja uzdevumu izpildi, kuri tam uzticēti ar Regulu Nr. 883/2013. Pārskatot Regulu Nr. 883/2013, būtu jānosaka skaidri noteikumi attiecībā uz OLAF, vai nu uzliekot tam pienākumu rīkoties pēc EPPO pieprasījuma bez izņēmumiem, vai nepapildināmā sarakstā ar atteikumu pamatojumiem nosakot izņēmumus. UK uzskata, ka nebūtu pareizi risināt šo jautājumu ar darba vienošanos starp OLAF un EPPO, jo pastāv dažādas EPPO priekšlikuma 101. panta interpretācijas iespējas, kas būtu pretrunā ES vēlmei efektīvi un savlaicīgi aizsargāt ES finanšu intereses. Tā kā visas trīs iestādes UK ir piešķīrušas spēcīgas pilnvaras, tā arī vēlētos uzņemties būtisku lomu, lai izveidotu strukturālas, operatīvas un kompetenču saiknes starp OLAF un tā partneriem, proti, EPPO, Eiropas Revīzijas palātu, Eiropolu, Eurojust un citiem partneriem jaunajā ES finanšu interešu aizsardzības sistēmā. Tā kā jaunajai ES finanšu interešu aizsardzības institucionālajai sistēmai būs nepieciešama uzraudzība un pārraudzība, UK arī piedāvā savu ilgtermiņa pieredzi diskusijās par to izveidi un piemērošanu.

(1) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (2013. gada 11. septembris) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 un Padomes Regulu (Euratom) Nr. 1074/1999 (OV L 248, 18.9.2013., 1. lpp.).

(2) Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 20. jūlija rīkojums lietā T-251/16 R Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) ģenerāldirektors / Eiropas Komisija: Fakti, uz kuriem pamatots strīds apsūdzībā par telefonsarunu nelikumīgu pārtveršanu (Faits à l’origine du litige “des allegations d’écoutes téléfoniques illégales”), (15. punkts). Ar šo rīkojumu noraidīja otro pieteikumu, kuru iesniedza OLAF ģenerāldirektors un kurā Tiesa tika lūgta steidzami apturēt Komisijas lēmuma piemērošanu, lai novērstu būtisku un neatgriezenisku kaitējumu ģenerāldirektora neatkarībai, kā arī OLAF neatkarībai un pienācīgai darbībai.

(3) Ibid. Vispārējā tiesa joprojām nav pieņēmusi galīgo lēmumu šajā lietā.

(4) Skatīt 15. panta 1. punkta pirmo rindkopu in fine.

(5) Skatīt Regulas Nr. 1073/1999 11. panta 7. punkta pēdējo rindkopu un Regulas Nr. 883/2013 17. panta 5. punkta b) apakšpunktu. Skatīt OLAF UK reglamenta (OV L 308, 24.11.2011.) 13.5. pantu “Pasākumi, kas jāveic saistībā ar ģenerāldirektora sniegto informāciju”, jo īpaši par mehānismu, kas izveidots, vienojoties ar OLAF, lai nodrošinātu atbilstību pamattiesībām un procesuālajām garantijām “gadījumos, kad informācija jānosūta dalībvalsts tiesu iestādēm”.

(6) UK to konstatēja jau savā Atzinumā Nr. 4/2011, 4. lpp.

(7) Regulas Nr. 883/2013 11. panta 2. punkts.

(8) Regula Nr. 883/2013, tostarp 6. un 29. apsvērums un 11. panta 2. punkts.

(9) 101. panta 1. punkts Projektā – Regula, ar ko īsteno ciešāku sadarbību Eiropas Prokuratūras izveidei (kā izklāstīts Padomes dokumentā 9941/17 (30.6.2017.).

(10) Ibid. 101. panta 3. punkta a) apakšpunkts.

(11) Skatīt Regulas Nr. 883/2013 18. apsvērumu un 17. panta 8. punkta pēdējo rindkopu.

(12) Tostarp Regula Nr. 2988/95 un Regula Nr. 2185/96, Iestāžu nolīgums, Administratīva vienošanās starp iestādēm un OLAF, Komisijas Lēmums 1999/352/EK un tā turpmākie grozījumi.

(13) Regulas Nr. 1073/1999 5. pantā ir tikai norādīts, ka ārējās/iekšējās izmeklēšanas “sāk ar Biroja direktora lēmumu”.

(14) Skatīt lietu C-15/00 Eiropas Kopienu Komisija/Eiropas Investīciju banka un lietu C-11/00 Eiropas Kopienu Komisija/Eiropas Centrālā banka.

(15) Regulas Nr. 883/2013 5. panta 1. punkta pēdējā rindkopā norādīts, ka “ņem vērā to, kura iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra izmeklēšanu var veikt vislabāk, jo īpaši ievērojot faktu būtību, lietas faktisko vai potenciālo finansiālo ietekmi un to, vai ir iespējama tiesvedība.”

(16) Regulas Nr. 883 5. panta 5. un 6. punktā teikts: “ģenerāldirektors [..] jebkādu būtisku informāciju var nekavējoties nosūtīt…”.

(17) Skatīt 103. apsvērumu, kā arī 39. panta 4. punktu un 101. panta 3. punktu priekšlikumā Regulai, ar ko īsteno ciešāku sadarbību Eiropas Prokuratūras izveidei (kā izklāstīts Padomes dokumentā 9941/17 (30.6.2017.).

(18) Pamatojoties uz UK uzraudzības pieredzi, ieskaitot OLAF galīgo ziņojumu pierādījumu vērtību dalībvalstīs. Informācija, ko OLAF nosūtīja UK no 2012. līdz 2016. gadam par 142 lietām, kas izbeigtas ar tiesvedības ieteikumiem, un par OLAF ieteikumiem, ko nav īstenojušas dalībvalstu tiesu iestādes.

(19) Skatīt Eiropas Ombuda lēmumu lietā 1663/2014/OV par OLAF rīcību ārējā izmeklēšanā.

(20) Regulas Nr. 883/2013 7. panta 4. punktā ir noteikts: “Ja izmeklēšana ietver gan ārējas izmeklēšanas, gan iekšējas izmeklēšanas elementus, piemēro attiecīgi 3. un 4. pantu”.

(21) Skatīt UK Eiropas Ombuda lēmumu lietā 2676/2009/ANA, prejudiciālās procedūras un tiešas prasības lietās pret OLAF, kuras tiek izskatītas Tiesā. Informācija, ko OLAF nosūtījis UK par 13 sūdzībām, kuras OLAF iesniegtas 2014., 2015. un 2016. gadā attiecībā uz procesuālajām garantijām OLAF sūdzības procedūras ietvaros, publicēta OLAF tīmekļa vietnē 2014. gada 20. janvārī.

(22) Skatīt 2006. gada 15. jūnija rezolūciju par Kopienu finanšu interešu aizsardzību un krāpšanas apkarošanu (2004. gada ziņojums) un 2008. gada 19. februāra rezolūciju par finanšu interešu aizsardzību un krāpšanas apkarošanu (2005. un 2006. gada ziņojumi).

(23) Ierobežojumi, kas minēti Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 52. panta 1. punktā.

(24) Jo īpaši 7. protokols par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā.

(25) Skatīt Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā, V nodaļu “Izmeklēšanas pilnvaras”.

(26) Skatīt lietu C-539/09 Komisija/Vācija, 72. punkts; lietu C-617/10 Akerberg Fransson, 25. un 26. punkts; lietu C-105/14 Taricco, 39. punkts.

(27) EUROFISC tīkls tika izveidots ar Regulu par administratīvu sadarbību un krāpšanas apkarošanu PVN jomā (Padomes Regula 904/2010 (OV L 268, 12.10.2010., 1. lpp.)). Tas ir mehānisms, kas ļauj dalībvalstīm uzlabot to administratīvo sadarbību, kad tās apkaro organizēto krāpšanu PVN jomā, jo īpaši karuseļveida krāpšanu. VIES (PVN informācijas apmaiņas sistēma) ļauj uzņēmumiem ātri saņemt apstiprinājumu par to tirdzniecības partneru PVN numuriem un PVN administrēšanas iestādēm – uzraudzīt un kontrolēt tirdzniecību Kopienas iekšienē, lai konstatētu visu veidu pārkāpumus (skatīt, piemēram, Padomes Regulu (EEK) Nr. 218/92 (1992. gada 27. janvāris) par administratīvu sadarbību netiešo nodokļu jomā (PVN)).

(28) Eiropas Revīzijas palāta: īpašais ziņojums “Ar PVN saistītas krāpšanas apkarošana Kopienā: jārīkojas aktīvāk”, 9.–10. lpp., 38. lpp., 43.–44. lpp., 52. lpp.

(29) Tā kā FIU apkopo izlūkošanas informāciju, tai var būt iespēja lūgt informāciju partneriem citās dalībvalstīs, izmantojot FIU tīklu (FIU.net), ar iespēju vienlaikus izsekot un aizsargāt informāciju – Padomes Lēmuma 2000/642/TI 5. panta 4. punkts.

(30) Skatīt: Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai par rīcības plānu PVN jomā “Ceļā uz vienotu ES PVN zonu – laiks pieņemt lēmumu”

(31) Skatīt tālāk V nodaļu par UK un tās sekretariāta lomu, statusu un pilnvarām.

(32) Izmeklēšana OF/2012/0617 tika veikta saskaņā ar norādījumiem personālam par izmeklēšanas procedūrām, kas daudzos aspektos veido gaidāmās OLAF regulas reformas saturu. Skatīt ziņojuma par UK darbību 2012.–2013. gadā 3. pielikumu un UK Atzinumu Nr. 2/2012 “Lietas OF/2012/0617 analīze”.

(33) Skatīt jurisprudenci apvienotajās lietās F-5/05 un F-7/07 Violetti un citi/Komisija. Lieta T-48/05 Yves Franchet un Daniel Byk/Komisija. Skatīt OLAF UK reglamenta (OV L 308, 24.11.2011.) 13.5. pantu “Pasākumi, kas jāveic saistībā ar ģenerāldirektora sniegto informāciju”, jo īpaši par mehānismu, kas izveidots, vienojoties ar OLAF, lai nodrošinātu atbilstību pamattiesībām un procesuālajām garantijām “gadījumos, kad informācija jānosūta dalībvalsts tiesu iestādēm”.

(34) Saskaņā ar 23.c pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 513/2011 (2011. gada 11. maijs), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1060/2009 par kredītreitingu aģentūrām, un 62. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 648/2012 (2012. gada 4. jūlijs) par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem.

(35) Regula (ES) Nr. 883/2013, 3. panta 3. punkts.

(36) Skatīt UK Atzinumu Nr. 4/2011 par grozīto priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1073/1999 par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), un par Regulas (Euratom) Nr. 1074/1999 atcelšanu un Eiropas Revīzijas palātas Atzinumu Nr. 6/2011.

(37) Atsauce: informācija, ko OLAF nosūtīja UK no 2012. līdz 2016. gadam par 142 lietām, kas slēgtas ar tiesvedības ieteikumiem, un par OLAF ieteikumiem, ko nav īstenojušas dalībvalstu tiesu iestādes.

(38) Skatīt Regulas Nr. 1073/1999 11. panta 7. punktu: “direktors informē Uzraudzības komiteju par iemesliem, kādēļ vēl nav bijis iespējams pabeigt izmeklēšanu, un par paredzēto pabeigšanas laiku”.

(39) Skatīt 40. pielikumu OLAF veidlapu paraugos, ņemot vērā UK Atzinumu 2/2009 “OLAF ziņojumi par lietām, kuru izmeklēšana ilgst vairāk par deviņiem mēnešiem” un “Informatīvs paziņojums par UK veiktu OLAF izmeklēšanas darbības uzraudzību laika posmā no 1999. līdz 2012. gadam”.

(40) UK pārbaudīja 218 ziņojumus par izmeklēšanām, kas ilgst vairāk nekā 12 mēnešus, kurus nosūtīja ģenerāldirektors no 2017. gada janvāra līdz aprīlim un kuros nebija ietverta informācija, kas ļautu UK pildīt savus pienākumus.

(41) Skatīt 12. un 21. punktu “OLAF darbiniekiem paredzētajās pamatnostādnēs par izmeklēšanas procedūrām” (2013. gada 1. oktobris) par likumības pārbaudi un nobeiguma pārbaudi.

(42) Skatīt iepriekš “OLAF rīcībā esoši juridiskie instrumenti” (10. punkts).

(43) Jo īpaši Atzinumā Nr. 5/2010 “Pamattiesību un procesuālo garantiju ievērošana Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai veiktajās izmeklēšanās”, Atzinumā Nr. 3/2010 par pārdomu dokumentu par OLAF reformu, Atzinumā Nr. 2/2011 “Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) pilnvaras veikt neatkarīgas iekšējās izmeklēšanas ES iestādēs”, Atzinumā Nr. 2/2013 “OLAF iekšējas procedūras izveidošana sūdzību izskatīšanai un ziņojums Nr. 2/2014 par OLAF UK ieteikumu īstenošanu”.

(44) Tas ir pastāvīgs jautājums, kas izvirzīts atzinumos par pamattiesību un procesuālo garantiju ievērošanu izmeklēšanās, Pārdomu dokumentā par OLAF reformu (2010. gads), par biroja pilnvarām veikt iekšēju izmeklēšanu ES iestādēs (2011. gads), atzinumā par sūdzību procedūru (2013. gads) un Ziņojumā par turpmāko rīcību pēc UK ieteikumiem (2014. gads).

(45) Citas procesuālo garantiju stiprināšanas iespējas ir, piemēram, iespēja iecelt datu aizsardzības inspektoru saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 45/2001 24. pantu un pienākums veikt iekšējas likumības pārbaudes attiecībā uz OLAF izmeklēšanas pasākumiem (17. panta 7. punkts).

(46) Piemēram, 2013. gada 18. jūlija lietā Kadi Tiesa uzskaitīja tiesības 11.–132. punktā.

(47) Padomes Regula, ar ko īsteno ciešāku sadarbību Eiropas Prokuratūras izveidei (“EPPO”), 2017. gada 30. jūnijs (dok. Nr. 9941/17).

(48) Proti:

— Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/64/ES (2010. gada 20. oktobris) par tiesībām uz mutisko un rakstisko tulkojumu kriminālprocesā (OV L 280, 26.10.2010., 1. lpp.);

— Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/13 (2012. gada 22. maijs) par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā (OV L 142, 1.6.2012., 1. lpp.);

— Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/48/ES (2013. gada 22. oktobris) par tiesībām uz advokāta palīdzību kriminālprocesā un Eiropas apcietināšanas ordera procesā, par tiesībām uz to, ka pēc brīvības atņemšanas informē trešo personu, un par tiesībām, kamēr atņemta brīvība, sazināties ar trešām personām un konsulārajām iestādēm (OV L 294, 6.11.2013., 1. lpp.);

— Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/343 (2016. gada 9. marts) par to, lai nostiprinātu nevainīguma prezumpciju un tiesības piedalīties klātienē lietas izskatīšanā tiesā kriminālprocesā (OV L 65, 1. lpp.);

— Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/1919 par tiesībām uz pagaidu juridisko palīdzību pilsoņiem, ko tur aizdomās vai apsūdz par noziedzīgu nodarījumu, un personām, uz kurām attiecas Eiropas apcietināšanas orderis (OV L 132, 21.5.2016., 1. lpp.).

(49) UK uzskata, ka tas ir īpaši svarīgi lietās, kas saistītas ar pārrobežu krāpšanu vai pārkāpumiem PVN jomā.

(50) Skatīt lietu C-269/90 Technische Universität München [1991], Recueil, I-5469, 14. punkts; Lieta C-525/04 P Spānija/Lenzing [2007], Recueil, I-9947, 58. punkts, un M., 88. punkts

(51) UK aicināja rast risinājumu jau 2000. gadā (skatīt UK 2000. gada progresa ziņojumu); skatīt arī Neatkarīgo ekspertu komitejas Otro ziņojumu (1999. gads), II sējums, 178. lpp., 5.12.8. punkts, un 185. lpp., 5.14.4. punkts.

(52) Skatīt: ASV Konstitūcija, piektais grozījums, 12. komentārs.

(53) Lieta T-215/02, Gomez-Reino/Komisija, Recueil 345, 50.–56. punkts, un lieta C-471/02 P, Gomez-Reino/Komisija, 8.04.2003., Recueil I-3207. Attiecībā uz darbībām, kas nav saistītas ar izmeklēšanu, prasība par akta atcelšanu saistībā ar piekļuvi OLAF rīcībā esošai informācijai tika atzīta par pieņemamu (apvienotās lietas T-391/03 un T-70/04, Franchet un Byk/Komisija).

(54) Lieta T-193/04, Tillack/Komisija, 4.10.2006., Recueil II-3995.

(55) Skatīt lietu Société Canal Plus un citi/Francija, Nr. 29408/08, ECTK 2010.

(56) Tostarp: a) ES ierēdņu iespēja iesniegt prasību Pirmās instances tiesā (pēc administratīvās procedūras saskaņā ar 90. un 91. punktu Civildienesta noteikumos);

b) iespēja pieprasīt, lai valstu tiesas sūta lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu Tiesai, kas ir vienīgā kompetentā tiesa, kura var atcelt ES tiesību aktus;

c) iespēja iesniegt prasību par zaudējumu atlīdzināšanu.

(57) J. F. H. Inghelram, Legal and Institutional Aspects of the European Anti-Fraud Office (OLAF) – An Analysis with a Look Forward to a European Public Prosecutor’s Office (Europa Law Publishing, 2011), 200. lpp., 216., 230.–233. lpp.

(58) UK apzinās, ka pastāv dažādi viedokļi par to, vai izmaiņas LESD rada priekšnoteikumus šādas kompetences izveidei.

(59) Vidējais lietas izskatīšanas ilgums Tiesā parasti pārsniedz 12 mēnešus (sīkāku informāciju skatīt ES Tiesas gada ziņojumā (2016), 15. lpp.).

(60) Sk. Regulas Nr. 883/2013 3. panta 3. punktu.

(61) Skatīt rīkojumu 2005. gada 19. aprīļa lietā Tillack/Komisija, C-521/04 P (R), ES C/2005/240, 38. un 39. punkts.

(62) COM(2014) 340 final, 2014. gada 11. jūnijs; priekšlikums joprojām tiek izskatīts Eiropas Parlamentā.

(63) UK piezīme OLAF ģenerāldirektoram, Brisele, 2014. gada 27. maijs, JD/ICL/aw D (2014-OSC-0081).

(64) Paziņojums par OLAF pārvaldības uzlabošanu un procesuālo garantiju stiprināšanu izmeklēšanās. (COM(2013)