KOMISIJAS PAZIŅOJUMS

par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2019/1009 III pielikumā minētās ES mēslošanas līdzekļu etiķetes vizuālo izskatu

(2021/C 119/01)

IEVADS

Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2019/1009 (1) (“Mēslošanas līdzekļu regula” jeb “MLR”) 4. panta 3. punktu Komisija publicē ražotājiem un tirgus uzraudzības iestādēm domātas vadlīnijas ar skaidru informāciju un piemēriem, kas attiecas uz šīs regulas III pielikumā minēto etiķešu vizuālo izskatu.

Lai palīdzētu saviem dienestiem (GROW ĢD/D2) veikt šo uzdevumu, Komisija 2019. gada jūlijā izveidoja uzdevumgrupu, kurā iesaistījās ES dalībvalstu pārstāvji un nozares ieinteresētās personas, kas pārstāvēja visas MLR darbības jomā ietilpstošās mēslošanas līdzekļu funkcionālās kategorijas (PFC). Šai uzdevumgrupai tika uzdots izstrādāt šā dokumenta pirmo projektu.

2019. un 2020. gadā šis dokuments tika izplatīts Komisijas Mēslošanas līdzekļu ekspertu grupas locekļiem un novērotājiem un ar tiem apspriests.

Dokuments nav juridiski saistošs, un tā vienīgais mērķis ir sniegt noderīgus norādījumus ieinteresētajām personām, to vidū ražotājiem un tirgus uzraudzības iestādēm. Autoritatīva Savienības tiesību aktu interpretācija ir vienīgi Eiropas Savienības Tiesas kompetencē.

Šajās vadlīnijās ir sniegti skaidrojumi par MLR III pielikumā paredzēto marķēšanas prasību praktisku īstenošanu. Tajās ir iekļauti dažādu ES mēslošanas līdzekļu PFC etiķešu piemēri, kas ir tikai orientējoši. Katras daļas novietojums un izmantotās krāsas, kas norādītas šajā vadlīnijās, nav obligātas. Ražotāja ziņā ir izlemt, kur novietot un kā noformēt etiķetē redzamo informāciju atbilstoši MLR prasībām.

Izņemot gadījumus, kad šajās vadlīnijās ir norādīts citādi vai krāsas nav izmantotas vispār, etiķešu piemēros izmantotās krāsas ir skaidrojamas šādi:

— zilā krāsā: vispārīgas prasības,

— oranžā krāsā: īpašas prasības, kas attiecas uz katru PFC,

— melnā krāsā: cita informācija, kas jānorāda uz etiķetes,

— zaļā krāsā: norādītie barības elementi.

SATURS

Ievads 1

1. Vispārīgie noteikumi par marķēšanu MLR pamattekstā 5

1.1. Ko ietver obligātā marķējuma informācija? 5

1.2. Vai uz etiķetes iespējams sniegt brīvprātīgu informāciju? Kur šo brīvprātīgi sniegto informāciju var izvietot? 5

1.3. Vai informāciju uz iepakojuma (t. i., partijas numuru, CE zīmi, paziņotās struktūras numuru, daudzumu) iespējams norādīt ārpus etiķetes? 5

1.4. Vai ir noteikts minimālais/maksimālais etiķetes/rakstzīmju lielums? Vai jāievēro noteiktas proporcijas? 5

1.5. Kādā valodā vai valodās jābūt etiķetes tekstam? 6

2. MLR III pielikumā paredzētās vispārīgās marķēšanas prasības 6

2.1. Kā norādīt deklarētās funkcijas apzīmējumu? 6

2.2. Kā izteikt ES mēslošanas līdzekļa daudzumu? 6

2.3. Kā sniegt informāciju par vispārīgajām lietošanas devām? 7

2.4. Kā sniegt informāciju par uzglabāšanas apstākļiem? 7

2.5. Ko nozīmē pie kategorijas “CMC 9” piederošus polimērus saturošu līdzekļu darbības periods? 8

2.6. Kā sniegt informāciju par riska pārvaldību? 8

2.7. Ko nozīmē “sastāvdaļas”, un kā tās marķēt? 9

2.8. Kā etiķetē norādīt tādu līdzekļu funkciju, kuriem ir divas vai vairākas funkcijas? 10

2.9. Vai drīkst izmantot citu formulējumu, lai izpildītu III pielikuma I daļas 4., 5., 6. un 9. punkta prasības? 10

2.10. Vai drīkst izmantot piktogrammas, kas attēlo labu praksi? Kā tās savietot ar CLP regulas prasībām? 10

2.11. Kādos gadījumos ražotājs barības elementa saturu var izteikt elementārformā? 11

2.12. Kā norādīt organisko materiālu, nevis organisko oglekli? 11

2.13. Vispārīgo marķēšanas prasību un vizuālā izskata piemērs 11

3. Īpašas marķēšanas prasības, kas attiecas uz kategoriju “PFC 1: mēslošanas līdzeklis” 12

3.1. Vai etiķetē jānorāda visu mēslošanas līdzekļa sastāvā esošo barības elementu saturs? 12

3.2. Kā marķēt sekundāro barības elementu (PFC 1(A) un PFC 1(B)) saturu, ja to minimālais saturs regulā nav noteikts? 12

3.3. Kā jāsniedz informācija gadījumos, kad slāpekļa (N) vai fosfora pentoksīda (P 2 O 5 ) saturs jādeklarē, jo tas pārsniedz 0,5 masas %? 12

3.4. Vai līdzekļa apzīmējumā termina “neorganisks” vietā vai tam papildus var izmantot terminu “minerālais”? Kur etiķetē būtu jāizmanto termins “minerālais”? 12

3.5. Vai kategorijas “PFC 1” gadījumā amonjaka slāpeklis (NH 3 ) ir amonija slāpeklis (NH 4 + )? 12

4. Īpašas marķēšanas prasības, kas attiecas uz kategoriju “PFC 1(A): organiskais mēslošanas līdzeklis” 13

4.1. Etiķetes piemērs 13

4.2. Kā deklarēt organisko slāpekli un organiskā materiāla izcelsmi? 14

4.3. Ar kādu precizitāti jādeklarē obligātā informācija par kategoriju PFC 1(A)? 14

4.4. Vai amonjaka slāpeklis jādeklarē arī tad, ja līdzeklī tā nav? 14

4.5. Vai var norādīt organisko materiālu, nevis organisko oglekli? 14

4.6. Kur norādīt ar ražošanas datumu saistīto informāciju? 14

5. Īpašas marķēšanas prasības, kas attiecas uz kategoriju “PFC 1(B): organominerālais mēslošanas līdzeklis” 15

5.1. Etiķetes piemērs 15

5.2. Kā deklarēt organisko slāpekli un organiskā materiāla izcelsmi? 16

5.3. Vai slāpeklis (N), fosfors (P) vai kālijs (K) īpašā formā jādeklarē arī tad, ja līdzeklī to nav? 16

5.4. Kā sniegt atbilstošu informāciju par iespējamo gaisa kvalitātes ietekmējumu, ko var radīt mēslošanas līdzekļa lietošanas rezultātā izdalījies amonjaks, un kā aicināt lietotājus veikt atbilstošus ietekmes mazināšanas pasākumus, ja līdzekļa sastāvā ir urīnviela (CH 4 N 2 O)? 16

5.5. Kā deklarēt “zemu kadmija saturu”? 16

5.6. Ar kādu precizitāti jādeklarē mikroelementi? 16

6. Īpašas marķēšanas prasības, kas attiecas uz kategoriju “PFC 1(C): neorganisks mēslošanas līdzeklis” 17

6.1. PFC 1(C)(I): neorganisks makroelementu mēslošanas līdzeklis 17

6.1.1. Etiķetes piemērs 17

6.1.2. Kāds ir minimālais skaits zīmju aiz komata, kas jānorāda etiķetē? 18

6.1.3. Kā sniegt atbilstošu informāciju par iespējamo gaisa kvalitātes ietekmējumu, ko var radīt mēslošanas līdzekļa lietošanas rezultātā izdalījies amonjaks, un kā aicināt lietotājus veikt atbilstošus ietekmes mazināšanas pasākumus, ja līdzekļa sastāvā ir urīnviela (CH 4 N 2 O)? 18

6.1.4. Kā deklarēt “zemu kadmija saturu”? 18

6.2. PFC 1(C)(I)(a): ciets neorganisks makroelementu mēslošanas līdzeklis 18

6.2.1. Etiķetes piemērs 18

6.2.2. Granulometriskā sastāva piemērs 18

6.2.3. Kā etiķetē var norādīt granulometrisko sastāvu un fizisko vienību? Vai, norādot līdzekļa granulometrisko sastāvu, drīkst atsaukties uz vairāk nekā vienu sietu? 19

6.2.4. Kā ir definēts “apvalks”? 19

6.2.5. Kā deklarēt apvalkotā mēslošanas līdzekļa darbības periodu? 19

6.2.6. Kā deklarēt apvalkotājvielas veidu? 19

6.2.7. Kā sagatavot no izrakteņiem iegūtu mēslošanas līdzekļu etiķeti? 20

6.3. PFC 1(C)(I)(b): šķidrs neorganisks makroelementu mēslošanas līdzeklis 20

6.4. PFC 1(C)(II): neorganisks mikroelementu mēslošanas līdzeklis 21

6.4.1. PFC 1(C)(II)(a): vienkāršs neorganisks mikroelementu mēslošanas līdzeklis 21

6.4.2. PFC 1(C)(II)(b): salikts neorganisks mikroelementu mēslošanas līdzeklis 21

6.5. Izsmeļošs PFC 1(C) etiķetes piemērs 22

7. Īpašas marķēšanas prasības, kas attiecas uz kategoriju “PFC 2: kaļķošanas materiāls” 24

7.1. Etiķetes piemēri 24

7.2. Atsauces uz tiesību aktiem, skaidrojums un brīvprātīgi papildinājumi 26

8. Īpašas marķēšanas prasības, kas attiecas uz kategoriju “PFC 3: augsnes ielabotājs” 27

8.1. PFC 3(A): organisks augsnes ielabotājs 27

8.1.1. Etiķetes piemēri 27

8.1.2. Atsauces uz tiesību aktiem, skaidrojums un brīvprātīgi papildinājumi 28

8.2. PFC 3(B): neorganisks augsnes ielabotājs 29

8.2.1. Etiķetes piemērs 29

8.2.2. Atsauces uz tiesību aktiem, skaidrojums un brīvprātīgi papildinājumi 30

9. Īpašas marķēšanas prasības, kas attiecas uz kategoriju “PFC 4: augu augšanas substrāts” 30

9.1. Etiķetes piemēri 30

9.2. Atsauces uz tiesību aktiem, skaidrojums un brīvprātīgi papildinājumi 32

10. Īpašas marķēšanas prasības, kas attiecas uz kategoriju “PFC 5: inhibitori” 32

10.1. PFC 5(A): nitrifikācijas inhibitors 32

10.2. PFC 5(B): denitrifikācijas inhibitors 33

10.3. PFC 5(C): ureāzes inhibitors 33

11. Īpašas marķēšanas prasības, kas attiecas uz kategoriju “PFC 6: augu biostimulators” 34

11.1. Etiķetes piemēri 34

11.1.1. PFC 6(A): mikrobiāls augu biostimulators 34

11.1.2. PFC 6(B): nemikrobiāls augu biostimulators 36

11.2. Kā etiķetē norādīt līdzekļa fizikālo formu? 37

11.3. Kā sniegt attiecīgos norādījumus, kas saistīti ar mēslošanas līdzekļa iedarbīgumu, tai skaitā ar augsnes apsaimniekošanas praksi, ķīmisko mēslošanu, nesaderību ar augu aizsardzības līdzekļiem, ieteicamo smidzināšanas sprauslas lielumu, smidzinātāja spiedienu un citiem pasākumiem, kuru mērķis ir nepieļaut mēslošanas līdzekļa nonesi? 37

11.4. Kā iekļaut norādi par faktu, ka mikroorganismi var izraisīt sensibilizējošas reakcijas? 37

11.5. Kā norādīt ražošanas datumu un derīguma termiņu, un kur izvietot šo informāciju etiķetē? 37

11.6. Īpaši norādījumi attiecībā uz mikrobiāliem biostimulatoriem 37

12. Īpašas marķēšanas prasības, kas attiecas uz kategoriju “PFC 7: mēslošanas līdzekļu maisījums” 37

12.1. Etiķetes piemēri 37

12.2. Kā izteikt marķēšanas prasības attiecībā uz PFC 7? 44

1. VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI PAR MARĶĒŠANU MLR PAMATTEKSTĀ

1.1. Ko ietver obligātā marķējuma informācija?

Marķēšanas prasības 6. un 8. pants: ražotāja/importētāja nosaukums, reģistrētais uzņēmuma [tirdzniecības] nosaukums vai reģistrētā preču zīme un pasta adrese, kā arī ES mēslošanas līdzekļa tipa numurs, partijas numurs vai cits identifikācijas elements III pielikums Vispārīgās un īpašās marķēšanas prasības 11. pants: “iepakotājs”/“pārpakotājs” + nosaukums, reģistrētais tirdzniecības nosaukums vai reģistrētā preču zīme un pasta adrese 17. un 18. pants: CE zīme un paziņotās struktūras identifikācijas numurs (attiecīgā gadījumā)

— Tās ir obligātās prasības.

— Kas attiecas uz ražotājiem, vārdu “ražotājs” pirms 6. panta 6. punkta prasības piemērošanas sākuma var izmantot brīvprātīgi.

— Kas attiecas uz iepakotājiem, papildus 11. pantā prasītajai informācijai var norādīt arī valsts iestādes piešķirto “ID kodu”. Paziņotās struktūras numurs jānorāda tikai uz to ES mēslošanas līdzekļu etiķetēm, kuru atbilstība novērtēta, piemērojot MLR IV pielikumā noteikto A1 moduli un D1 moduli.

1.2. Vai uz etiķetes iespējams sniegt brīvprātīgu informāciju? Kur šo brīvprātīgi sniegto informāciju var izvietot?

Jā, papildus regulā prasītajai informācijai ir iespējams sniegt brīvprātīgu informāciju (piemēram, MLR ir izklāstīti noteikumi, ar kādiem etiķetē var brīvprātīgi norādīt frāzi “mazs hlorīdu saturs”). Saskaņā ar MLR III pielikuma I daļas 8. punktu brīvprātīgi sniegtā informācija cita starpā nemaldina galalietotāju un attiecas uz pārbaudāmiem faktoriem.

1.3. Vai informāciju uz iepakojuma (t. i., partijas numuru, CE zīmi, paziņotās struktūras numuru, daudzumu) iespējams norādīt ārpus etiķetes?

Ar etiķeti nebūtu jāsaprot tikai stingri noteikta fiziska vienība. Etiķetē iekļaujamā informācija ir visa obligātā informācija, kam jābūt piestiprinātai vai dotai līdzi ES mēslošanas līdzeklim.

— Ja līdzeklis ir iepakots, marķējuma informācija var būt sniegta uz paša iepakojuma un/vai tam piestiprinātā dokumentā.

— Nefasēta līdzekļa gadījumā marķējuma informāciju iekļauj pievienotajā dokumentā vai lapā.

Tāpēc ekonomikas dalībnieku prakse partijas numuru, daudzumu, CE zīmi vai jebkādu citu obligāto informāciju piestiprināt iepakojumam atbilst MLR prasībām.

1.4. Vai ir noteikts minimālais/maksimālais etiķetes/rakstzīmju lielums? Vai jāievēro noteiktas proporcijas?

Regulā nav nekādu noteikumu par etiķetes/rakstzīmju lielumu. Ražotāja ziņā ir izlemt, kāda lieluma etiķeti izmantot, lai nodrošinātu, ka informācija ir skaidra, saprotama, salasāma un uztverama.

1.5. Kādā valodā vai valodās jābūt etiķetes tekstam?

Katra dalībvalsts izlemj, kāda valoda jāizmanto tās iekšējā tirgū.

Dažas dalībvalstis no klienta, kas rīkojas ar profesionālai lietošanai paredzētiem līdzekļiem, pieņem rakstiski sagatavotu un parakstītu vienošanos par to, ka šis klients pieņems līdzekļus, kuru marķējuma teksts ir citā valodā (piemēram, angļu), nevis attiecīgās dalībvalsts oficiālajā valodā vai valodās. Lai pārliecinātos, vai šāda vienošanās ir pieņemama, ekonomikas dalībniekam ieteicams vērsties pie dalībvalsts, kuras tirgū līdzeklis tiek laists. Mēslošanas līdzekļu jomā kompetentās valstu iestādes ir uzskaitītas šeit:

https://ec.europa.eu/docsroom/documents/35205

2. MLR III PIELIKUMĀ PAREDZĒTĀS VISPĀRĪGĀS MARĶĒŠANAS PRASĪBAS

2.1. Kā norādīt deklarētās funkcijas apzīmējumu?

Deklarētās funkcijas apzīmējums jānorāda tā, lai galalietotājiem un tirgus uzraudzības iestādēm nodrošinātu pietiekami daudz informācijas, tos nemaldinot. Līdzekļa apzīmējuma garumu ražotājs var saīsināt līdz minimumam, kas attiecīgās apakškategorijas gadījumā vajadzīgs, lai nodrošinātu minētā nosacījuma izpildi. Saskaņā ar šo pieeju jānorāda MLR I pielikuma I daļā norādītais PFC indekss, kas atbilst attiecīgajai apakškategorijai.

Ņemot vērā minētos apsvērumus, varētu izmantot turpinājumā dotos piemērus.

Pirmā iespēja: var izmantot ar līdzekļa funkciju saistīto pilno apzīmējumu, kas I pielikuma I daļā norādīts attiecībā uz kategorijām PFC 1–6.

Piemēri:

— salikts neorganisks mikroelementu mēslošanas līdzeklis,

— salikts ciets neorganisks amonija nitrāta makroelementu mēslošanas līdzeklis ar augstu slāpekļa saturu,

— šķidrs organominerālais mēslošanas līdzeklis.

Otrā iespēja: var izmantot PFC indeksu (attiecīgi ar lielajiem vai mazajiem burtiem) + saīsinātu apzīmējumu.

Daži piemēri sniegti tabulā.

Pilns apzīmējums PFC indekss + saīsināts apzīmējums Nosacījums Salikts neorganisks mikroelementu mēslošanas līdzeklis PFC 1(C)(II)(b) – minerālais mikroelementu mēslošanas līdzeklis Saīsināto apzīmējumu var lietot tikai tad, ja ir izpildīti III pielikuma II daļas kategorijas “PFC 1” 4. punkta nosacījumi. Salikts ciets neorganisks amonija nitrāta makroelementu mēslošanas līdzeklis ar augstu slāpekļa saturu PFC 1(C)(I)(a)(ii)(A) – minerālais mēslošanas līdzeklis ar augsta slāpekļa satura amonija nitrātu Saīsināto apzīmējumu var lietot tikai tad, ja ir izpildīti III pielikuma II daļas kategorijas “PFC 1” 4. punkta nosacījumi. Šķidrs organominerālais mēslošanas līdzeklis PFC 1(B)(II) – organominerālais mēslošanas līdzeklis Neattiecas

Mēslošanas līdzekļa funkciju var deklarēt tikai tad, ja minētā funkcija ir pierādīta sekmīgā atbilstības novērtējumā; tas attiecas arī uz līdzekļiem ar vairāk nekā vienu deklarēto funkciju (sk. III pielikuma I daļas 2. punktu). Sīkāka informācija sniegta 2.8. apakšiedaļā.

2.2. Kā izteikt ES mēslošanas līdzekļa daudzumu?

Izņemot augu augšanas substrātus, īpaši noteikumi par daudzuma izteikšanu regulā nav noteikti. Tātad daudzumu var izteikt ar masu (t, kg vai g) vai tilpumu (m3, l vai ml). Ieteicams izmantot tikai starptautiskās mērvienību sistēmas mērvienības.

Cietu mēslošanas līdzekļu daudzumu ieteicams izteikt ar neto masu, bet šķidru mēslošanas līdzekļu daudzumu ar neto masu un/vai tilpumu.

Uz augu augšanas substrātu attiecas īpašas prasības, kas attiecībā uz kategoriju “PFC 4” izklāstītas III pielikuma II daļā. Papildus prasītajām mērvienībām daudzumu brīvprātīgi var izteikt arī ar citām mērvienībām.

2.3. Kā sniegt informāciju par vispārīgajām lietošanas devām?

Tā kā mēslošanas ieteikumi var būt atkarīgi no kultūraugiem, vietas, augsnes un klimata, ir pamatoti, ka ražotāji un citi ekonomikas dalībnieki sniedz salīdzinoši vispārīgu ieteikumu par lietošanas devu, arī par maksimāli pieļaujamajām devām.

Informāciju par lietošanas devu ražotājs var pielāgot atkarībā no galalietotāja. Var nošķirt šādas kategorijas:

— privāta lietošana (piem., privātās mājsaimniecības, dārzkopji amatieri),

— profesionāla lietošana (piem., publiskā telpa, lauksaimnieki),

— rūpnieciskā lietošana (piem., atsevišķu vielu vai preparātā ietilpstošu vielu izmantošana rūpniecībā, darījumi starp uzņēmumiem).

Ekonomikas dalībniekiem, kuri vēlas īstenot šādu pieeju, informāciju par lietošanas devām atbilstoši iepriekš aprakstītajam nošķīrumam ieteicams pielāgot šādi:

— privātās lietošanas tirgus: jānorāda detalizēta informācija par lietošanas devām atkarībā no kultūrauga,

— profesionālās lietošanas tirgus: uz etiķetes jānorāda vispārīgās lietošanas devas un informatīvs teikums, piemēram: “Lai saņemtu konkrētākus ieteikumus, sazinieties ar uzņēmumu X vai uzņēmuma X izplatītāju.”,

— rūpnieciskās lietošanas tirgus: uz etiķetes jānorāda informatīvs teikums (piemēram): “Līdzeklis nav paredzēts tiešai lietošanai / lietošanai bez papildu apstrādes.”

Ieteicams pievienot arī teikumu ar aicinājumu lauksaimniekiem ievērot labu mēslošanas praksi:

“Šīm līdzekļa lietošanas devām ir ieteikuma raksturs. Lai tās pielāgotu konkrētajai situācijai un nepieļautu pārmēslošanu, iesakām lauksaimniekiem sazināties ar konsultantu.”

vai

“Aicinām lauksaimniekus nepieļaut barības elementu zudumus un mēslošanas plānu sagatavošanā ņemt vērā oficiālos ieteikumus.”

Piezīme: papildus obligātajai informācijai iespējams sniegt arī brīvprātīgu informāciju. Piemēram, ekonomikas dalībnieks var pārdot rūpnieciskajam lietotājam līdzekli ar etiķeti, kas sagatavota profesionālajam lietotājam.

2.4. Kā sniegt informāciju par uzglabāšanas apstākļiem?

Uzglabāšanas apstākļi ražotājiem jānosaka, balstoties uz savām zināšanām par līdzekli un uz labu praksi. Galvenajam mērķim vajadzētu būt līdzekļa uzglabāšanai drošos apstākļos, kuros nepasliktinās tā kvalitāte un saglabājas garantētais sastāvs. Var izmantot piktogrammas, kurās attēlota laba prakse, ja vien tās ir skaidri saprotamas un nav maldinošas.

Informācija par uzglabāšanas apstākļiem cita starpā var ietvert šādus aspektus:

— uzglabāšanas termiņš,

— uzglabāšanas vide (atklāta/pārjumta/slēgta; segta; sausa utt.),

— uzglabāšanas temperatūra/mitrums,

— kraušana,

— nesaderība ar citiem materiāliem,

— “Skatīt arī informāciju materiālu drošības datu lapā (MDDL).” (ja tāda iekļauta).

2.5. Ko nozīmē pie kategorijas “CMC 9” piederošus polimērus saturošu līdzekļu darbības periods?

Polimēram, kas pieder pie 9. komponentmateriālu kategorijas (CMC) “Polimēri, kas nav barības elementu polimēri”, darbības periodu var noteikt ražotājs. No darbības perioda atkarīgs, cik ātri polimēram jānoārdās un cik biežu lietošanu drīkst paredzēt lietošanas norādījumos. Ja norādītais darbības periods ir īss, lietošanas norādījumos var būt paredzēta bieža lietošana, tomēr tad arī faktiskajam bionoārdīšanās tempam vajadzētu būt ātram. Turpretī, ja norādītais darbības periods ir ilgāks, bionoārdīšanās temps var būt lēnāks un arī lietošanas norādījumos jābūt paredzētai retākai lietošanai, jo III pielikuma I daļas 1. punkta f) apakšpunktā noteikts, ka laikam starp divām lietošanas reizēm jābūt vismaz tikpat ilgam kā norādītajam darbības periodam, t. i., atkārtota lietošana darbības perioda laikā nav atļauta.

Etiķetē var iekļaut vispārīgu teikumu. Ja tas šķiet lietderīgi, var pievienot zemāk redzamo piktogrammu, kas atspoguļo maksimālo darbības perioda ilgumu. Piktogramma jāpapildina ar tekstu, piemēram, ar tālāk minētajiem ieteikumiem. Otrajā piemērā, kurā darbības periods ir izteikts ar diapazonu, ir svarīgi, lai lietošanas instrukcijās, kurās norādīts, ka atkārtota lietošana nav atļauta, būtu norādīts garākais iespējamais diapazona ilgums.

“Atkārtota lietošana darbības periodā nav atļauta. Lai saņemtu konkrētākus ieteikumus, sazinieties ar uzņēmumu vai uzņēmuma izplatītāju. www.timeklvietne.com”

“Atkārtota lietošana pēc mazāk nekā astoņām nedēļām nav atļauta. Lai saņemtu konkrētākus ieteikumus, sazinieties ar uzņēmumu vai uzņēmuma izplatītāju. www.timeklvietne.com”

Turklāt, ja līdzeklis satur polimēru, kas izmantots par saistvielu, jāiekļauj teikums, ar kuru lietotājs tiek informēts par to, ka līdzeklis nedrīkst atrasties saskarē ar augsni.

2.6. Kā sniegt informāciju par riska pārvaldību?

Ja līdzeklis klasificēts saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 (2) (“CLP regula”), jāizpilda papildu marķēšanas prasības. Plašāku informāciju skatīt 2.10. apakšiedaļā.

Pārējos gadījumos ražotāja pienākums ir nodrošināt riska pārvaldībai vajadzīgo informāciju. Var izmantot piktogrammas (izņemot CLP bīstamības piktogrammas, ja līdzeklis nav klasificēts), ja vien tās ir skaidri saprotamas un nav maldinošas.

Var izmantot vispārīgu teikumu, piemēram: “Lai neapdraudētu cilvēka veselību un vidi, ievērojiet norādījumus par šā mēslošanas līdzekļa ieteicamo lietošanu.”

Saskaņā ar MLR III pielikuma I daļas 4., 5. un 6. punktu šādos konkrētos gadījumos jāpievieno tālāk lasāmie teikumi:

— ja ES mēslošanas līdzeklis satur atvasinātus produktus Dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu regulas nozīmē, izņemot kūtsmēslus: “Lauksaimniecības dzīvniekus nedrīkst (tieši vai ganībās) barot ar zāli, kas augusi ar šo mēslošanas līdzekli apstrādātā zemē, ja vien pļaušana vai ganīšana nenotiek pēc vismaz 21 dienu ilga nogaidīšanas perioda.”,

— ja ES mēslošanas līdzeklis satur rīcinu: “Dzīvniekiem norīšanas gadījumā kaitīgs.”,

— ja ES mēslošanas līdzeklis satur neapstrādātas vai apstrādātas kakao pupiņu čaumalas: “Indīgs suņiem un kaķiem.”

2.7. Ko nozīmē “sastāvdaļas”, un kā tās marķēt?

Par sastāvdaļām būtu jāuzskata jebkāda veida materiāli (piemēram, izejmateriāli, vielas, maisījumi, apjoma veidošanas komponenti utt.), kas mēslošanas līdzekļa ražošanas laikā izmantoti/pievienoti ar nolūku, vai vielas, kas līdzekļa ražošanas procesā ar nolūku iegūtas ķīmiskas reakcijas ceļā. Dažos gadījumos sastāvdaļas var saturēt piemaisījumus, kas sastāvdaļu sarakstā nav jānorāda.

Ķīmiskā reakcijā iegūtu materiālu gadījumā jādeklarē tikai reakcijas produkts (piemēram, amonija nitrāts, urīnviela), nevis prekursori.

Saskaņā ar MLR jānorāda visas sastāvdaļas, kuru daudzums ir lielāks par 5 % no līdzekļa masas, un tās jāsarindo dilstošā secībā pēc sausmasas īpatsvara.

Papildus pienākumam norādīt visas sastāvdaļas, kuru daudzums ir lielāks par 5 % no līdzekļa masas, ekonomikas dalībnieki var nolemt etiķetē norādīt sastāvdaļas, kuru daudzums ir mazāks par 5 % no līdzekļa masas. Šādā gadījumā, lai nerastos obligātās un brīvprātīgās marķējuma informācijas pārpratumi, šīs sastāvdaļas jānorāda kā papildu informācija, nevis sadaļā “Sastāvdaļas”, kurā jānorāda tikai sastāvdaļas, kuru daudzums ir lielāks par 5 % no līdzekļa masas.

MLR neuzliek pienākumu etiķetē norādīt katras mēslošanas līdzekļa galīgajā sastāvā ietilpstošās sastāvdaļas faktisko procentuālo īpatsvaru.

Vielas un maisījumi, uz kuriem attiecas CLP regula, jāidentificē atbilstoši visām minētās regulas prasībām. Tātad maisījuma gadījumā sastāvdaļu sarakstā saskaņā ar CLP regulas 18. panta 3. punktu jānorāda maisījuma tirdzniecības nosaukums un vielas, kuru dēļ maisījums attiecīgi klasificēts.

Dabisko materiālu gadījumā papildus nosaukumiem, kas izmantoti saskaņā ar CLP regulas 18. pantu, var izmantot minerālu nosaukumus (piemēram, “silvinīts”, “langbeinīts”), kā arī atbilstošo materiāla identifikācijas numuru (CAS numuru vai EK numuru), ja tas pieejams.

Lai etiķetē nebūtu jāiekļauj ļoti gari saraksti, sastāvdaļu CMC ieteicams aprakstīt, izmantojot zemsvītras piezīmi vai saīsinātu CMC atsauci.

Piemēri attiecībā uz organominerālo mēslošanas līdzekli

— CMC norādīta zemsvītras piezīmē Kakao pupiņu čaumalas1, spalvu milti2, superfosfāta konc.3 ar CAS Nr. 65996-95-4, kālija hlorīds3 ar CAS Nr. 7447-40-7, magnija oksīds3 ar CAS Nr. 1309-48-4, rīcinauga pārslas1, kaulu milti2, urīnviela3 ar CAS Nr. 57-13-6, kur: 1 – augi, augu daļas vai augu ekstrakti; 2 – atvasināti produkti Regulas (EK) Nr. 1069/2009 nozīmē; 3 – materiāli, kas ir neapstrādātas vielas un maisījumi.

— Saīsināta CMC atsauce Kakao pupiņu čaumalas (CMC 2: augi, augu daļas vai augu ekstrakti), spalvu milti (CMC 10: atvasināti produkti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1069/2009 (3) nozīmē), superfosfāta konc. ar CAS Nr. 65996-95-4 (CMC 1: materiāli, kas ir neapstrādātas vielas un maisījumi), kālija hlorīds ar CAS Nr. 7447-40-7 (CMC 1), magnija oksīds ar CAS Nr. 1309-48-4 (CMC 1), rīcinauga pārslas (CMC 2), kaulu milti (CMC 10), urīnviela ar CAS Nr. 57-13-6 (CMC 1) Tādu mēslošanas līdzekļu gadījumā, kuri satur kompostu un/vai digestātu, sastāvdaļu sarakstu ieteicams papildināt ar lietotajiem izejmateriāliem.

Piemēri

— Komposts CMC 3 (zaļais komposts)

— Digestāts CMC 5 (kaltēts digestāts no kūtsmēsliem, enerģētiskajiem kultūraugiem un bioatkritumiem) vai digestāts CMC 5 (cietās frakcijas digestāts no enerģētiskajiem kultūraugiem un augu izcelsmes bioatkritumiem)

2.8. Kā etiķetē norādīt tādu līdzekļu funkciju, kuriem ir divas vai vairākas funkcijas?

Etiķetē jāiekļauj līdzekļa deklarētajām funkcijām atbilstošie apzīmējumi, kas norādīti MLR I pielikumā. Deklarē tikai tādu PFC apzīmējumus, attiecībā uz kurām veikts sekmīgs atbilstības novērtējums. Tādā gadījumā ražotājs var brīvi izvēlēties, kādā secībā etiķetē norāda dažādos (divus vai vairāk) apzīmējumus. Šīs funkcijas var atdalīt ar domuzīmi vai tādiem vārdiem kā “un” vai “ar”.

Piemēri

— Vienkāršs ciets neorganisks makroelementu mēslošanas līdzeklis – kaļķošanas materiāls

— Vienkāršs ciets neorganisks makroelementu mēslošanas līdzeklis ar kaļķošanas materiālu

— Vienkāršs ciets neorganisks makroelementu mēslošanas līdzeklis un kaļķošanas materiāls

Ja līdzeklis pieder pie kategorijas “PFC 7”, kā arī pie kategorijas “PFC 6(A)” un “PFC 6(B)”, jāņem vērā iepriekš izklāstītie vispārīgie ieteikumi.

PFC indeksa numuri nav jānorāda obligāti; plašāku informāciju skatīt 2.1. apakšiedaļā.

2.9. Vai drīkst izmantot citu formulējumu, lai izpildītu III pielikuma I daļas 4., 5., 6. un 9. punkta prasības?

Izmantot citu formulējumu, lai izpildītu III pielikuma I daļas 4., 5. un 6. punkta prasības, MLR nav atļauts.

Lai izpildītu III pielikuma I daļas 9. punkta prasības, drīkst izmantot formulējumu, kas līdzīgs frāzei “mazs hlorīdu saturs”.

2.10. Vai drīkst izmantot piktogrammas, kas attēlo labu praksi? Kā tās savietot ar CLP regulas prasībām?

Informēt lietotāju par uzglabāšanas apstākļiem vai veselības un vides ietekmējuma pārvaldību ar piktogrammām, kas pamatojas uz labu praksi, brīvprātīgi var arī tad, ja līdzeklis CLP regulas darbības jomā neietilpst.

Ja piemēro CLP regulu, līdzekļa etiķetei jāatbilst visām tajā paredzētajām marķēšanas prasībām (bīstamības piktogrammas, signālvārdi, bīstamības un drošības prasību apzīmējumi, attiecīgā gadījumā – individuālais maisījuma identifikators, papildu prasības privātai lietošanai utt.), arī tām, kas attiecas uz uzglabāšanas apstākļiem un risku pārvaldību. Papildu informāciju (piemēram, labas prakses piktogrammas) var marķēt saskaņā ar CLP regulas 25. pantu. Tās nedrīkst aizstāt CLP regulā noteiktos obligātos marķējuma elementus, būt tiem pretrunā vai novērst no tiem uzmanību.

Ja marķējumā tiek izmantotas piktogrammas, ir svarīgi nepieļaut informācijas dublēšanos ar CLP regulas 25. pantam atbilstošo informāciju.

Piemēri

2.11. Kādos gadījumos ražotājs barības elementa saturu var izteikt elementārformā?

MLR noteikto barības elementa saturu oksidētās formas vietā vai tai papildus ražotājs var izteikt elementārformā saskaņā ar III pielikuma I daļas 10. punktā noteiktajiem pārrēķina koeficientiem. Plašāku informāciju skatīt šo vadlīniju 3. iedaļā.

2.12. Kā norādīt organisko materiālu, nevis organisko oglekli?

MLR prasītajā informācijā organiskā oglekļa (Corg) vietā vai tam papildus var norādīt organisko materiālu saskaņā ar šādu pārrēķina koeficientu:

organiskais ogleklis (Corg) = organiskais materiāls × 0,56.

Ja izmanto abus, organisko materiālu var norādīt iekavās blakus organiskajam ogleklim (Corg) vai brīvprātīgi sniedzamās informācijas iedaļā.

2.13. Vispārīgo marķēšanas prasību un vizuālā izskata piemērs

Šo vadlīniju pielikumā sniegts detalizēts etiķetes modelis, kurā ietvertas visas PFC un atsauces uz MLR marķēšanas prasībām.

3. ĪPAŠAS MARĶĒŠANAS PRASĪBAS, KAS ATTIECAS UZ KATEGORIJU “PFC 1: MĒSLOŠANAS LĪDZEKLIS”

3.1. Vai etiķetē jānorāda visu mēslošanas līdzekļa sastāvā esošo barības elementu saturs?

Saskaņā ar III pielikuma II daļas kategorijas “PFC 1: mēslošanas līdzeklis” 1. punktu barības elementu deklarācija ir brīvprātīga, un ražotāji izlemj, kurus barības elementus viņi vēlas deklarēt, ja vien tiek izpildītas I pielikumā noteiktās prasības, kas saistītas ar minimālo daudzumu. Teiktais neattiecas uz:

— slāpekli (N) vai fosfora pentoksīdu (P2O5), kas jānorāda, ja tie pārsniedz 0,5 masas % (sīkāku informāciju skatīt 3.3. apakšiedaļā),

— mikroelementiem, kuru saturs sasniedz I pielikumā norādīto minimālo saturu,– tos deklarē, ja tie neorganiskajam vai organominerālajam mēslošanas līdzeklim pievienoti ar nolūku.

Deklarējot barības elementu, ir jāizpilda visas MLR prasības par barības elementu deklarēšanu.

3.2. Kā marķēt sekundāro barības elementu (PFC 1(A) un PFC 1(B)) saturu, ja to minimālais saturs regulā nav noteikts?

Ražotāja pienākums ir deklarēt sekundāro barības elementu saturu, ņemot vērā tiem piemērojamās pielaides.

3.3. Kā jāsniedz informācija gadījumos, kad slāpekļa (N) vai fosfora pentoksīda (P2O5) saturs jādeklarē, jo tas pārsniedz 0,5 masas %?

Slāpekļa (N) vai fosfora pentoksīda (P2O5) saturu var norādīt kā vērtību diapazonu; to norāda etiķetē uzreiz zem barības elementu deklarācijas un skaidri nodala ar līniju vai citu marķējuma informāciju. Skatīt etiķetes modeli, kas kā piemērs sniegts šo vadlīniju 2.13. apakšiedaļā. Lai sniegtu šo norādi, var izmantot vispārīgu teikumu, piemēram, “līdzeklis satur …”.

3.4. Vai līdzekļa apzīmējumā termina “neorganisks” vietā vai tam papildus var izmantot terminu “minerālais”? Kur etiķetē būtu jāizmanto termins “minerālais”?

Jā, kategorijā PFC 1(C) ietilpstoša mēslošanas līdzekļa gadījumā terminu “neorganisks” var aizstāt ar terminu “minerālais”, ja vien ir izpildīti MLR III pielikuma II daļas kategorijas “PFC 1: mēslošanas līdzeklis” 4. punktā paredzētie nosacījumi. Lai nodrošinātu atbilstību III pielikuma I daļas 1. punkta a) apakšpunktam, ražotājam šādā gadījumā ir jāpievieno tās attiecīgās apakškategorijas PFC indekss, pie kuras līdzeklis pieder (t. i., PFC 1(C)(I)(a)(ii)).

Piemēri

— Minerālais makroelementu mēslošanas līdzeklis – PFC 1(C)(I)(a)(i)

— Minerālais makroelementu mēslošanas līdzeklis – PFC 1(C)(I)(a)(i)

— PFC 1(C)(I)(a)(i): minerālais makroelementu mēslošanas līdzeklis

3.5. Vai kategorijas “PFC 1” gadījumā amonjaka slāpeklis (NH3) ir amonija slāpeklis (NH4 +)?

Jā.

4. ĪPAŠAS MARĶĒŠANAS PRASĪBAS, KAS ATTIECAS UZ KATEGORIJU “PFC 1(A): ORGANISKAIS MĒSLOŠANAS LĪDZEKLIS”

4.1. Etiķetes piemērs

4.2. Kā deklarēt organisko slāpekli un organiskā materiāla izcelsmi?

Ražotāja pienākums ir sniegt atbilstošu informāciju par organiskā mēslošanas līdzekļa sastāvā esošā organiskā materiāla izcelsmi. Ražotāja pienākums ir sniegt arī visu relevanto informāciju, kas vajadzīga, lai pārvaldītu apdraudējumus videi. Lai lietotāji būtu izpildījuši Nitrātu direktīvas prasības, organiskā slāpekļa deklarācijā jābūt minētai vismaz šādai informācijai:

— “X % – dzīvnieku izcelsmes organiskais slāpeklis, no tā Y % no kūtsmēsliem”, ja organisko slāpekli nodrošina tikai līdzeklī ietilpstošie dzīvnieku izcelsmes izejmateriāli,

— “X % – augu izcelsmes organiskais slāpeklis”, ja organisko slāpekli nodrošina tikai līdzeklī ietilpstošie augu izcelsmes izejmateriāli,

— “X % – dzīvnieku izcelsmes un augu izcelsmes organiskais slāpeklis, no tā Y % no kūtsmēsliem”, ja līdzeklis ir maisījums un organisko slāpekli nodrošina tā sastāvā esošie dzīvnieku un augu izcelsmes izejmateriāli.

4.3. Ar kādu precizitāti jādeklarē obligātā informācija par kategoriju PFC 1(A)?

Šī apakšiedaļa ir īpaši relevanta tādiem informācijas elementiem kā organiskā oglekļa un sausnas saturs.

Ražotājs var brīvi izvēlēties iepriekš minētās informācijas precizitātes pakāpi, kas šķiet lietotāja vajadzībām vispiemērotākā. Attiecībā uz organiskā oglekļa un sausnas saturu ieteicams aiz komata nenorādīt vairāk kā vienu zīmi, jo vairāku zīmju norādīšana aiz komata nebūtu pašreizējo analīzes metožu precizitātei atbilstoša.

4.4. Vai amonjaka slāpeklis jādeklarē arī tad, ja līdzeklī tā nav?

Amonjaka slāpeklis ir jādeklarē tikai tad, ja tas ietilpst gatavajā līdzeklī.

4.5. Vai var norādīt organisko materiālu, nevis organisko oglekli?

Saskaņā ar III pielikuma I daļas 11. punktu organiskā oglekļa (Corg) vietā vai tam papildus var norādīt organisko materiālu. Svarīgi ievērot šādu pārrēķina koeficientu:

Corg = organiskais materiāls × 0,56.

Ja izmanto abus, organisko materiālu var norādīt iekavās blakus organiskajam ogleklim (Corg) vai brīvprātīgi sniedzamās informācijas iedaļā.

4.6. Kur norādīt ar ražošanas datumu saistīto informāciju?

Ražošanas datums ir datums, kurā pabeigts līdzekļa ražošanas process. Datums, kurā līdzekļa ražošana ir pabeigta, jānosaka ražotājam. Ja ar ražošanas vai uzglabāšanas sistēmu saistītu iemeslu dēļ precīzs ražošanas datums ražotājam nav zināms, par ražošanas datumu var uzskatīt līdzekļa iepakošanas datumu. Ražošanas datums uz etiķetes/iepakojuma var būt norādīts dažādās vietās atkarībā no tā, kas ir attiecīgajam līdzeklim vispiemērotākais, ja vien etiķetē tiek sniegta visa vajadzīgā informācija. Tas nozīmē, ka var izmantot arī atsauci uz konkrētu vietu, kur etiķetē norādīts datums. Ekonomikas dalībnieks var izvēlēties, kādu datuma norādīšanas formātu izmantot (burtus vai ciparus), ja vien tiek norādīts pilns datums (diena, mēnesis un gads). Šī informācija etiķetes piemērā ir melnā krāsā.

5. ĪPAŠAS MARĶĒŠANAS PRASĪBAS, KAS ATTIECAS UZ KATEGORIJU “PFC 1(B): ORGANOMINERĀLAIS MĒSLOŠANAS LĪDZEKLIS”

5.1. Etiķetes piemērs

5.2. Kā deklarēt organisko slāpekli un organiskā materiāla izcelsmi?

Ražotāja pienākums ir sniegt atbilstīgu informāciju par organominerālajā mēslošanas līdzeklī ietilpstošā organiskā materiāla izcelsmi. Ražotāja pienākums ir sniegt arī visu relevanto informāciju, kas vajadzīga, lai pārvaldītu apdraudējumus videi. Lai lietotāji būtu izpildījuši Nitrātu direktīvas prasības, organiskā slāpekļa deklarācijā jābūt minētai vismaz šādai informācijai:

— “X % – dzīvnieku izcelsmes organiskais slāpeklis, no tā Y % no kūtsmēsliem”, ja organisko slāpekli nodrošina tikai līdzeklī ietilpstošie dzīvnieku izcelsmes izejmateriāli,

— “X % – augu izcelsmes organiskais slāpeklis”, ja organisko slāpekli nodrošina tikai līdzeklī ietilpstošie augu izcelsmes izejmateriāli,

— “X % – dzīvnieku izcelsmes un augu izcelsmes organiskais slāpeklis, no tā Y % no kūtsmēsliem”, ja līdzeklis ir maisījums un organisko slāpekli nodrošina tā sastāvā esošie dzīvnieku un augu izcelsmes izejmateriāli.

5.3. Vai slāpeklis (N), fosfors (P) vai kālijs (K) īpašā formā jādeklarē arī tad, ja līdzeklī to nav?

Barības elementi īpašā formā vai to šķīdība jādeklarē tikai tad, ja tie ietilpst gatavajā līdzeklī.

5.4. Kā sniegt atbilstošu informāciju par iespējamo gaisa kvalitātes ietekmējumu, ko var radīt mēslošanas līdzekļa lietošanas rezultātā izdalījies amonjaks, un kā aicināt lietotājus veikt atbilstošus ietekmes mazināšanas pasākumus, ja līdzekļa sastāvā ir urīnviela (CH4N2O)?

Visu to mēslošanas līdzekļu etiķetē, kuri marķēti saskaņā ar MLR un satur urīnvielu, jānorāda uz iespējamo gaisa kvalitātes ietekmējumu, ko var radīt mēslošanas līdzekļa lietošanas rezultātā izdalījies amonjaks, un lietotāji jāaicina veikt atbilstošus ietekmes mazināšanas pasākumus. Šo norādi vēlams sniegt līdzās barības elementu deklarācijai vai zem tās, vai drošībai un videi veltītajā iedaļā.

Norāde var būt vispārīga, piemēram, aptuveni šāda:

“Šis mēslošanas līdzeklis satur urīnvielu (karbamīdu), kas var izdalīt amonjaku un ietekmēt gaisa kvalitāti. Jāveic vietējiem apstākļiem atbilstoši ietekmes mazināšanas pasākumi.”

vai:

“Šis mēslošanas līdzeklis satur urīnvielu (karbamīdu), kas var izdalīt amonjaku un ietekmēt gaisa kvalitāti. Jāveic vietējiem apstākļiem atbilstoši ietekmes mazināšanas pasākumi. Šā mēslošanas līdzekļa ražotājs jau ir veicis ietekmes mazināšanas pasākumu – iekļāvis sastāvā ureāzes inhibitoru.”

5.5. Kā deklarēt “zemu kadmija saturu”?

Ja līdzekļa kadmija saturs nepārsniedz 20 mg uz kg fosfora pentoksīda (P2O5), var deklarēt, ka līdzeklim ir zems kadmija saturs. Šo norādi ieteicams iekļaut etiķetes daļā “Papildu informācija”. Šo norādi var sniegt dažādos veidos, izmantojot tekstu un/vai piktogrammu. Ja izmanto piktogrammu, tajā jābūt redzamam ķīmiskajam simbolam Cd, bet tajā nedrīkst būt simboli, kas apzīmē citas līdzekļa īpašības.

5.6. Ar kādu precizitāti jādeklarē mikroelementi?

Ražotājam jāievēro prasības par zīmēm aiz komata, kas MLR noteiktas attiecībā uz mikroelementiem. Sīkāku informāciju skatīt 6.1.2. apakšiedaļā.

6. ĪPAŠAS MARĶĒŠANAS PRASĪBAS, KAS ATTIECAS UZ KATEGORIJU “PFC 1(C): NEORGANISKS MĒSLOŠANAS LĪDZEKLIS”

6.1. PFC 1(C)(I): neorganisks makroelementu mēslošanas līdzeklis

6.1.1. Etiķetes piemērs

Priekšlikums, kā deklarēt barības elementus neorganiskam makroelementu mēslošanas līdzeklim ar mikroelementiem, deklarācijā ietverot saiti uz paziņojumu par minerālo mēslošanas līdzekli

CIETS NEORGANISKS MAKROELEMENTU MĒSLOŠANAS LĪDZEKLIS NPK (Ca, Mg, S) minerālmēsli ar mikroelementiem, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) vai MINERĀLMĒSLI (PFC 1(C)(I)(a)) NPK (Ca, Mg, S) mēslošanas līdzeklis ar mikroelementiem, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) vai MINERĀLMĒSLI (PFC 1(C)(I)(a)) NPK (Ca, Mg, S) kompleksais (4) mēslošanas līdzeklis ar mikroelementiem, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) vai MINERĀLMĒSLI (PFC 1(C)(I)(a)) NPK (Ca, Mg, S) kompleksais mēslošanas līdzeklis 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) ar mikroelementiem 16 % KOPĒJAIS SLĀPEKLIS (N) 7,0 % – nitrātu slāpeklis 9,0 % – amonjaka slāpeklis 9% KOPĒJAIS FOSFORA PENTOKSĪDS (P2O5) (= 3,9 % P) 6,7 % – ūdenī šķīstošais fosfora pentoksīds (P2O5) (= 2,9 % P) 9,0 % – fosfora pentoksīds (P2O5), šķīst neitrālā amonija citrātā (= 3,9 % P) 12% KĀLIJA OKSĪDS (K2O) (= 10 % K), ūdenī šķīstošs 3% KOPĒJAIS KALCIJA OKSĪDS (CaO) (= 2,1 % Ca) 1,0 % – CaO (= 0,7 % Ca), ūdenī šķīstošs 2% KOPĒJAIS MAGNIJA OKSĪDS (MgO) (= 1,% Mg) 15 % – SĒRA TRIOKSĪDS (SO3) (= 6 % S), ūdenī šķīstošs 0,01% – bors (B) nātrija sāls formā, ūdenī šķīstošs 0,020% kopējais varš (Cu), kompleksēts ar HGA, 0,015 %, ūdenī šķīstošs 0,30% kopējā dzelzs (Fe) 0,26 % – sulfāta formā, ūdenī šķīstoša; 0,04 % – helatēta ar EDTA 0,05% mangāns (Mn) sulfāta formā, ūdenī šķīstošs 0,006% kopējais molibdēns (Mo) nātrija sāls formā 0,003 % – ūdenī šķīstošs 0,008% kopējais cinks (Zn) oksīda formā Izmantot tikai atzītas vajadzības gadījumā. Nepārsniegt lietošanas devu.

Piezīme. Šajā etiķetes piemērā ir redzama tikai daļa no obligātā marķējuma (kas piemērojams šai mēslošanas līdzekļa kategorijai). Izsmeļošu piemēru skatīt 6.5. apakšiedaļā.

6.1.2. Kāds ir minimālais skaits zīmju aiz komata, kas jānorāda etiķetē?

MLR nav sniegtas norādes par to, kāds skaits zīmju jānorāda aiz komata. Etiķetes autoram būtu jānodrošina, lai lietotājs varētu informāciju salasīt, tāpēc ieteicams:

— makroelementu (N, P, K, Ca, Mg, Na, S) deklarācijās aiz komata zīmes nenorādīt vai norādīt tikai vienu zīmi, izņemot tiem makroelementiem, kuru minimālā deklarējamā daudzuma vērtība MLR I pielikumā jau ir norādīta ar vienu vai vairākām zīmēm aiz komata,

— pēc iespējas ievērot aiz komata norādāmo zīmju skaitu, kas regulā noteikts mikroelementu deklarēšanas sakarā. Vajadzības gadījumā (piemēram, lai nodrošinātu atbilstību pielaižu ierobežojumiem) var izmantot vienu papildu zīmi aiz komata, kā attiecībā uz mikroelementiem norādīts MLR.

6.1.3. Kā sniegt atbilstošu informāciju par iespējamo gaisa kvalitātes ietekmējumu, ko var radīt mēslošanas līdzekļa lietošanas rezultātā izdalījies amonjaks, un kā aicināt lietotājus veikt atbilstošus ietekmes mazināšanas pasākumus, ja līdzekļa sastāvā ir urīnviela (CH4N2O)?

Visu to mēslošanas līdzekļu etiķetē, kuri marķēti saskaņā ar MLR un satur urīnvielu, jānorāda uz iespējamo gaisa kvalitātes ietekmējumu, ko var radīt mēslošanas līdzekļa lietošanas rezultātā izdalījies amonjaks, un lietotāji jāaicina veikt atbilstošus ietekmes mazināšanas pasākumus. Šo norādi vēlams sniegt līdzās barības elementu deklarācijai vai zem tās, vai drošībai un videi veltītajā iedaļā.

Norāde var būt vispārīga, piemēram, aptuveni šāda:

“Šis mēslošanas līdzeklis satur urīnvielu (karbamīdu), kas var izdalīt amonjaku un ietekmēt gaisa kvalitāti. Jāveic vietējiem apstākļiem atbilstoši ietekmes mazināšanas pasākumi.”

vai

“Šis mēslošanas līdzeklis satur urīnvielu (karbamīdu), kas var izdalīt amonjaku un ietekmēt gaisa kvalitāti. Jāveic vietējiem apstākļiem atbilstoši ietekmes mazināšanas pasākumi. Šā mēslošanas līdzekļa ražotājs jau ir veicis ietekmes mazināšanas pasākumu – iekļāvis sastāvā ureāzes inhibitoru.”

6.1.4. Kā deklarēt “zemu kadmija saturu”?

Ja līdzekļa kadmija saturs nepārsniedz 20 mg uz kg fosfora pentoksīda (P2O5), var deklarēt, ka līdzeklim ir zems kadmija saturs. Šo norādi ieteicams iekļaut etiķetes daļā “Papildu informācija”. Šo norādi var sniegt dažādos veidos, izmantojot tekstu un/vai piktogrammu. Ja izmanto piktogrammu, tajā jābūt redzamam ķīmiskajam simbolam Cd, bet tajā nedrīkst būt simboli, kas apzīmē citas līdzekļa īpašības.

6.2. PFC 1(C)(I)(a): ciets neorganisks makroelementu mēslošanas līdzeklis

6.2.1. Etiķetes piemērs

Skatīt 7.1. apakšiedaļā sniegto piemēru.

6.2.2. Granulometriskā sastāva piemērs

Skatīt 6.2.3. apakšiedaļu.

6.2.3. Kā etiķetē var norādīt granulometrisko sastāvu un fizisko vienību? Vai, norādot līdzekļa granulometrisko sastāvu, drīkst atsaukties uz vairāk nekā vienu sietu?

Noteiktais siets vai sieti ražotājam jānorāda atkarībā no līdzekļa.

Jāsniedz informācija par granulometrisko sastāvu un fizisko vienību, un to vēlams etiķetē grupēt. Ražotājs var brīvprātīgi sniegt papildu informāciju par granulometrisko sastāvu, ja vien tā atbilst MLR prasībām.

Turklāt būtu jāļauj norādīt vairāk nekā vienu fiziskās vienības formu, ja, piemēram, ar stabilitāti saistītu iemeslu dēļ ir iespējama vairāku fizisko vienību kombinācija.

Piemērs. Obligātie etiķetē iekļaujamie cieta neorganiska makroelementu mēslošanas līdzekļa granulometriskā sastāva un fiziskās vienības apraksti.

Granulometriskais sastāvs: pulveris. 90 % līdzekļa iziet caur sietu ar 1 mm aci. Granulometriskais sastāvs: granulas. X % līdzekļa iziet caur sietu ar Y mm aci.

Piemērs. Alternatīvie etiķetē iekļaujamie cieta neorganiska makroelementu mēslošanas līdzekļa granulometriskā sastāva un fiziskās vienības apraksti atbilstoši III pielikuma II daļas kategorijas “PFC 1(C)(I)(a)” 2. punkta prasībām.

Granulometriskais sastāvs: pulvera un mikrogranulu kombinācija. X % līdzekļa iziet caur sietu ar 1 mm aci, bet pārējie Y % caur sietu ar Z mm aci. Granulometriskais sastāvs: granulas. 95 % līdzekļa veido 2,0–4,5 mm granulas.

6.2.4. Kā ir definēts “apvalks”?

Etiķetē sniegto īpašo informāciju par apvalkotiem mēslošanas līdzekļiem vēlams pēc iespējas vairāk grupēt. Informācija, kas jāsniedz par apvalkotiem mēslošanas līdzekļiem, attiecas uz:

— apvalkotā mēslošanas līdzekļa darbības periodu,

— apvalkotājvielas veidu, kā minēts III pielikuma II daļas kategorijas “PFC 1(C)(I)(a)” 4. punktā.

6.2.5. Kā deklarēt apvalkotā mēslošanas līdzekļa darbības periodu?

Skatīt iepriekš 2.5. apakšiedaļā sniegtos ieteikumus.

6.2.6. Kā deklarēt apvalkotājvielas veidu?

Attiecībā uz apvalkotiem cietiem neorganiskiem mēslošanas līdzekļiem jānorāda apvalkotājvielas vai vielu zīmola nosaukums, kā arī ar katru vielu apvalkotā mēslošanas līdzekļa procentuālais īpatsvars. Saskaņā ar MLR apvalkotājviela ir polimērs vai sērs, kas kontrolē ūdens iespiešanos barības elementa daļiņās un tādējādi kontrolē barības elementu izdalīšanos. Pēc šīs informācijas būtu jānorāda šāda piezīme: “Barības elementu izdalīšanās intensitāte var mainīties atkarībā no substrāta temperatūras. Var būt nepieciešama mēslošanas pielāgošana.” Ja mēslošanas līdzeklis ir apvalkots vai daļēji apvalkots ar sēru kā apvalkotājvielu, pirmais marķējums būtu jāpārfrāzē šādi: “Barības elementu izdalīšanās intensitāte var mainīties atkarībā no substrāta temperatūras un bioloģiskās aktivitātes.”

Piemērs, kurā iekļauta visa obligātā informācija par apvalkotiem mēslošanas līdzekļiem.

X–Y mēnešu līdzeklis. 100 % līdzekļa apvalkots ar ZĪMOLA NOSAUKUMS® apvalku. Barības elementu izdalīšanās intensitāte var mainīties atkarībā no substrāta temperatūras. Var būt nepieciešama mēslošanas pielāgošana. Atkārtota lietošana pēc mazāk nekā Y mēnešiem nav atļauta.

6.2.7. Kā sagatavot no izrakteņiem iegūtu mēslošanas līdzekļu etiķeti?

Kalnrūpniecība ir vērtīgu minerālu vai citu ģeoloģisko materiālu ieguve no zemes, parasti no rūdas ķermeņa, dzīslas, stiegras, slāņa, rifa vai izskalu iegulām. Šīs iegulas ir tādu minerālu dabiski avoti, kurus pašus izmanto par neorganiskajiem mēslošanas līdzekļiem vai izejmateriāliem (dažu) neorganisko mēslošanas līdzekļu ražošanā.

Šo no izrakteņiem iegūto mēslošanas līdzekļu dabiskās izcelsmes dēļ to dabisko piemaisījumu (līdzeklim nebūtisku minerālu) saturs līdzeklī izrakteņu ieguves procesā var mainīties. Tā kā piemaisījumi sastāvdaļu sarakstā tomēr nav jāiekļauj (plašāku informāciju skatīt šo vadlīniju 2.7. apakšiedaļā), par sastāvdaļu būtu jāuzskata tikai pats no izrakteņiem iegūtais līdzeklis (no izrakteņiem iegūtais minerāls), un tas ir jānorāda etiķetes sastāvdaļu iedaļā.

Daži no izrakteņiem iegūti mēslošanas līdzekļi jau sen ir pazīstami ar savu minerālisko nosaukumu. Tāpēc, norādot tos etiķetes sastāvdaļu iedaļā, papildus nosaukumiem, kas izmantoti saskaņā ar CLP regulas 18. pantu, iespējams izmantot minerālu nosaukumus (piemēram, “silvinīts”, “langbeinīts”), kā arī atbilstošo materiāla identifikācijas numuru (CAS numuru vai EK numuru), ja tas pieejams.

Piemērs: no izrakteņiem iegūta mēslošanas līdzekļa (dabiska langbeinīta) sastāvdaļu saraksts etiķetē. Sastāvdaļas: langbeinīts (kālija magnija sulfāts) ar CAS Nr. 14977-37-8 (materiāli, kas ir neapstrādātas vielas un maisījumi)

6.3. PFC 1(C)(I)(b): šķidrs neorganisks makroelementu mēslošanas līdzeklis

Priekšlikums, kā deklarēt barības elementus šķidram neorganiskam makroelementu mēslošanas līdzeklim ar mikroelementiem, deklarācijā ietverot saiti uz paziņojumu par minerālo mēslošanas līdzekli

ŠĶIDRS NEORGANISKS MAKROELEMENTU MĒSLOŠANAS LĪDZEKLIS NPK (Ca, Mg, S) mēslošanas līdzeklis ar mikroelementiem, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) vai ŠĶIDRIE MINERĀLMĒSLI (PFC 1(C)(I)(b)) NPK (Ca, Mg, S) mēslošanas līdzeklis ar mikroelementiem, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) vai ŠĶIDRIE MINERĀLMĒSLI (PFC 1(C)(I)(b)) NPK (Ca, Mg, S) mēslošanas līdzeklis 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) ar mikroelementiem 16% KOPĒJAIS SLĀPEKLIS (N) 7,0 % – nitrātu slāpeklis 9,0 % – amonjaka slāpeklis 9% KOPĒJAIS FOSFORA PENTOKSĪDS (P2O5) (= 3,9 % P) 9,0 % – ūdenī šķīstošais fosfora pentoksīds (P2O5) (= 3,9 % P) 12% KĀLIJA OKSĪDS (K2O) (= 10 % K), ūdenī šķīstošs 3% KALCIJA OKSĪDS (CaO) (= 2,1 % Ca), ūdenī šķīstošs 2% MAGNIJA OKSĪDS (MgO) (= 1,2 % Mg), ūdenī šķīstošs 15% SĒRA TRIOKSĪDS (SO3) (= 6 % S), ūdenī šķīstošs Mikroelementi pilnībā šķīst ūdenī: 0,01 % – bors (B) nātrija sāls formā; 0,020 % – varš (Cu), kompleksēts ar HGA; 0,30 % – dzelzs (Fe), 0,26 % – sulfāta formā, 0,04 % – helatēta ar EDTA; 0,05 % – mangāns (Mn) sulfāta formā; 0,006 % – molibdēns (Mo) nātrija sāls formā; 0,008 % – cinks (Zn) sulfāta formā. Izmantot tikai atzītas vajadzības gadījumā. Nepārsniegt lietošanas devu.

Piezīme. Šajā etiķetes piemērā ir redzama tikai daļa no obligātā marķējuma (kas piemērojams šai mēslošanas līdzekļa kategorijai). Izsmeļošu piemēru skatīt 6.5. apakšiedaļā.

6.4. PFC 1(C)(II): neorganisks mikroelementu mēslošanas līdzeklis

6.4.1. PFC 1(C)(II)(a): vienkāršs neorganisks mikroelementu mēslošanas līdzeklis

Priekšlikums, kā deklarēt barības elementus vienkāršam neorganiskam mikroelementu mēslošanas līdzeklim, deklarācijā ietverot saiti uz paziņojumu par minerālo mēslošanas līdzekli

VIENKĀRŠS NEORGANISKS MIKROELEMENTU MĒSLOŠANAS LĪDZEKLIS minerālais mikroelementu mēslošanas līdzeklis vai VIENKĀRŠS NEORGANISKS MIKROELEMENTU MĒSLOŠANAS LĪDZEKLIS minerālais mikroelementu mēslošanas līdzeklis, 5,3 % Fe vai MINERĀLAIS MIKROELEMENTU MĒSLOŠANAS LĪDZEKLIS (PFC 1(C)(II)(a)) 5,3% kopējā dzelzs (Fe) 2,2 % – sulfāta formā, ūdenī šķīstoša 3,1 % – helatēta ar EDTA, 1,5 % – ūdenī šķīstoša Izmantot tikai atzītas vajadzības gadījumā. Nepārsniegt lietošanas devu.

Piezīme. Šajā etiķetes piemērā ir redzama tikai daļa no obligātā marķējuma (kas piemērojams šai mēslošanas līdzekļa kategorijai). Izsmeļošu piemēru skatīt 6.5. apakšiedaļā.

6.4.2. PFC 1(C)(II)(b): salikts neorganisks mikroelementu mēslošanas līdzeklis

Priekšlikums, kā deklarēt barības elementus saliktam neorganiskam mikroelementu mēslošanas līdzeklim, deklarācijā ietverot saiti uz paziņojumu par minerālo mēslošanas līdzekli

SALIKTS NEORGANISKS MIKROELEMENTU MĒSLOŠANAS LĪDZEKLIS minerālais mikroelementu mēslošanas līdzeklis šķīdumā vai SALIKTS NEORGANISKS MIKROELEMENTU MĒSLOŠANAS LĪDZEKLIS minerālais mikroelementu mēslošanas līdzeklis šķīdumā, 0,2 % B, 0,52 % Cu, 2,3 % Fe, 0,5 % Mn, 0,06 % Mo, 0,8 % Zn vai MINERĀLAIS MIKROELEMENTU MĒSLOŠANAS LĪDZEKLIS ŠĶĪDUMĀ (PFC 1(C)(II)(b)) Mikroelementi pilnībā šķīst ūdenī: 0,2 % – bors (B) nātrija sāls formā; 0,52 % – varš (Cu) sulfāta formā, kompleksēts ar HGA; 2,30 % – dzelzs (Fe), 1,04 % – helatēta ar EDTA; 0,5 % – mangāns (Mn) sulfāta formā; 0,06 % – molibdēns (Mo) nātrija sāls formā; 0,8 % – cinks (Zn) sulfāta formā. vai 0,2% bors (B) nātrija sāls formā, ūdenī šķīstošs 0,52% varš (Cu), kompleksēts ar HGA, ūdenī šķīstošs 2,30% dzelzs (Fe) sulfāta formā; 1,04 % – helatēta ar EDTA, ūdenī šķīstoša 0,5% mangāns (Mn) sulfāta formā, ūdenī šķīstošs 0,06% molibdēns (Mo) nātrija sāls formā, ūdenī šķīstošs 0,8% cinks (Zn) sulfāta formā, ūdenī šķīstošs Izmantot tikai atzītas vajadzības gadījumā. Nepārsniegt lietošanas devu.

Piezīme. Šajā etiķetes piemērā ir redzama tikai daļa no obligātā marķējuma (kas piemērojams šai mēslošanas līdzekļa kategorijai). Izsmeļošu piemēru skatīt 6.5. apakšiedaļā.

6.5. Izsmeļošs PFC 1(C) etiķetes piemērs

7. ĪPAŠAS MARĶĒŠANAS PRASĪBAS, KAS ATTIECAS UZ KATEGORIJU “PFC 2: KAĻĶOŠANAS MATERIĀLS”

7.1. Etiķetes piemēri

1. piemērs

2. piemērs

7.2. Atsauces uz tiesību aktiem, skaidrojums un brīvprātīgi papildinājumi

Brīvprātīgu papildinājumu piemēri etiķetes sadaļā “Papildu informācija”

— Marķējums saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2003/2003 (5) vai standartu EN 14069

Kopš 2014. gada kaļķošanas materiālus marķē saskaņā ar kritērijiem, kas paredzēti Regulā (EK) Nr. 2003/2003, kura grozīta ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 463/2013 (6). Lai nodrošinātu marķējuma informācijas konsekvenci un sniegtu lietotājiem atpazīstamu informāciju, iedaļā “Papildu informācija” var brīvprātīgi sniegt atsauci uz marķējumu saskaņā ar šo regulu.

Kaļķošanas materiāla etiķetē var brīvprātīgi norādīt arī atsauci uz līdzekļa nosaukumu saskaņā ar standartu EN 14069 (7). Šajā Eiropas standartā ir noteiktas standarta kvalitātes un augstākas kvalitātes nodrošināšanas prasības attiecībā uz dabiskiem un rūpnieciski ražotiem līdzekļiem, kas lauksaimniecībā izmantojami par kaļķošanas materiālu.

— Atsauce uz reaģētspēju

MLR III pielikumā noteikts, ka jādeklarē reaģētspēja un tās noteikšanas metode.

Pastāvošajā komercpraksē ir atzītas trīs kaļķošanas materiālu reaģētspējas noteikšanas metodes:

a) karbonātus un silikātus saturošu kaļķošanas materiālu reaģētspējas noteikšana ar sālsskābi;

b) līdzekļa iedarbības noteikšana ar augsnes inkubācijas metodi;

c) reaģētspējas noteikšana, izmantojot automātisko titrēšanu ar citronskābi.

MLR I pielikumā ir paredzētas minimālās prasības attiecībā uz reaģētspēju ar atsauci uz sālsskābes un inkubācijas testiem. Dažās ES dalībvalstīs kaļķošanas materiālu reaģētspēju nosaka, izmantojot citu testu, proti, citronskābes metodi (patlaban aprakstīta standartā EN 16357 (8)). Tomēr šī metode MLR I pielikumā nav iekļauta, tāpēc to nevar izmantot, lai pierādītu atbilstību šajā regulā paredzētajām prasībām.

Īpašajās marķēšanas prasībās, kas attiecībā uz kategoriju “PFC 2” norādītas III pielikumā, nav noteikts, ka obligāti jāsniedz atsauce uz vienu no diviem I pielikumā iekļautajiem testiem. Tātad ražotājs marķēšanas nolūkos no visiem pieejamajiem mērījumu veikšanas testiem var izvēlēties līdzeklim piemērotāko testu, kas ir lietotājam visnoderīgākais, un attiecīgi deklarēt sava līdzekļa reaģētspēju.

8. ĪPAŠAS MARĶĒŠANAS PRASĪBAS, KAS ATTIECAS UZ KATEGORIJU “PFC 3: AUGSNES IELABOTĀJS”

8.1. PFC 3(A): organisks augsnes ielabotājs

8.1.1. Etiķetes piemēri

1. piemērs. Etiķete organiskam augsnes ielabotājam, kas sastāv no 100 % kūdras un izmantojams, piemēram, melleņu audzēšanā.

2. piemērs. Nefasēta komposta augsnes ielabotāja etiķete.

8.1.2. Atsauces uz tiesību aktiem, skaidrojums un brīvprātīgi papildinājumi

Drīkst brīvprātīgi iekļaut atsauces uz valsts noteikumiem par līdzekļa lietošanu vai par prasībām, kas jāievēro, laižot līdzekli valsts tirgū, ja vien šie noteikumi ir lietotājam saprotami un nodalīti no MLR etiķetes.

Paziņojumi par atbilstību MLR cita starpā var būt šādi:

“Līdzeklis atbilst prasībām, kas kategorijai PFC 3(A) (Organisks augsnes ielabotājs) noteiktas MLR I pielikuma II daļā un kategorijai CMC 3 (Komposts) – II pielikuma II daļā.”

“Līdzeklis atbilst Padomes Regulas (EK) Nr. 834/2007 prasībām par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu (9) .”

“Ražošanas procesa un līdzekļa ārējā kontrole veikta saskaņā ar MLR IV pielikuma II daļā aprakstīto D1 moduli “Ražošanas procesa kvalitātes nodrošināšana.”

8.2. PFC 3(B): neorganisks augsnes ielabotājs

8.2.1. Etiķetes piemērs

8.2.2. Atsauces uz tiesību aktiem, skaidrojums un brīvprātīgi papildinājumi

MLR I pielikumā neorganisko augsnes ielabotāju iedarbīguma kritēriji vai parametri nav noteikti, un tas nozīmē, ka līdzeklim piemērojamu specifisku marķēšanas prasību nav. Tā kā saskaņotu kritēriju un tiem atbilstošu standartu nav, līdzekļa piegādātāji tiek aicināti informāciju par līdzekļa iedarbīgumu sniegt sadaļā “Papildu informācija”.

9. ĪPAŠAS MARĶĒŠANAS PRASĪBAS, KAS ATTIECAS UZ KATEGORIJU “PFC 4: AUGU AUGŠANAS SUBSTRĀTS”

Kategorijai PFC 4 piederošs līdzeklis sastāv tikai no viena apjomu veidojoša komponenta vai apjomu veidojošu komponentu (piemēram, kūdras, koksnes šķiedru, kokosšķiedru, komposta, perlīta) maisījuma.

9.1. Etiķetes piemēri

1. piemērs. Augu augšanas substrāta – minerālvates etiķete.

2. piemērs. Augu augšanas substrāts, kura sastāvā ir tikai apjomu veidojoši komponenti.

Augu augšanas substrāts nedrīkst saturēt mēslošanas līdzekļus, kaļķošanas materiālus, augu biostimulatorus vai pie citām PFC piederošus līdzekļus. Šā veida augu augšanas substrāts (PFC 4) ir laists tirgū īpašiem lietojumiem, kuros pie citām PFC piederošu līdzekļu pievienošana nav būtiska. Tas izmantojams arī par bāzi mēslošanas līdzekļu maisījumiem (PFC 7), kuri satur arī citas PFC. Jebkurš augu augšanas substrāts (PFC 4), kas sajaukts ar vienu vai vairākiem citas PFC līdzekļiem (piemēram, mēslošanas līdzekli, kaļķošanas materiālu, augu biostimulatoriem), pieder pie PFC 7. PFC 7 marķēšanas prasību piemērs dots 12. iedaļā.

Piezīme. Šis etiķetes paraugs ir sniegts kā vispārīgs, orientējošs etiķetes piemērs.

9.2. Atsauces uz tiesību aktiem, skaidrojums un brīvprātīgi papildinājumi

Var brīvprātīgi iekļaut valsts noteikumus, ja vien tie ir lietotājam saprotami un nodalīti no MLR etiķetes.

10. ĪPAŠAS MARĶĒŠANAS PRASĪBAS, KAS ATTIECAS UZ KATEGORIJU “PFC 5: INHIBITORI”

10.1. PFC 5(A): nitrifikācijas inhibitors

Piemērs

10.2. PFC 5(B): denitrifikācijas inhibitors

Pašlaik ES tirgū neviens denitrifikācijas inhibitors tirdzniecībā nav pieejams. Vispārējam etiķetes izkārtojumam vajadzētu būt līdzīgam nitrifikācijas un/vai ureāzes inhibitora etiķetes izkārtojumam.

10.3. PFC 5(C): ureāzes inhibitors

Piemērs

11. ĪPAŠAS MARĶĒŠANAS PRASĪBAS, KAS ATTIECAS UZ KATEGORIJU “PFC 6: AUGU BIOSTIMULATORS”

11.1. Etiķetes piemēri

11.1.1. PFC 6(A): mikrobiāls augu biostimulators

11.1.2. PFC 6(B): nemikrobiāls augu biostimulators

11.2. Kā etiķetē norādīt līdzekļa fizikālo formu?

Jānorāda fizikālā forma (šķidrs vai ciets).

11.3. Kā sniegt attiecīgos norādījumus, kas saistīti ar mēslošanas līdzekļa iedarbīgumu, tai skaitā ar augsnes apsaimniekošanas praksi, ķīmisko mēslošanu, nesaderību ar augu aizsardzības līdzekļiem, ieteicamo smidzināšanas sprauslas lielumu, smidzinātāja spiedienu un citiem pasākumiem, kuru mērķis ir nepieļaut mēslošanas līdzekļa nonesi?

Lietošanas instrukcijas var sniegt tabulas formā, kas redzama 11.1. apakšiedaļā dotajos piemēros, un iekļaut informāciju par tādiem aspektiem kā kultūraugi, lietošanas deva, lietošanas metode, lietošanas laiks, lietošanas reižu skaits un apgalvojumi. Apgalvotajai ietekmei jāatbilst ietekmei, kas norādīta biostimulatora definīcijā, proti, tam jānodrošina barības elementu izmantošanas efektivitāte, noturība pret abiotisko stresu, kvalitātes īpašības vai saistīto barības elementu pieejamība augsnē vai rizosfērā. Šo ietekmi vēlams papildināt ar biostimulatoriem piemērojamajos saskaņotajos standartos apgalvoto ietekmi.

11.4. Kā iekļaut norādi par faktu, ka mikroorganismi var izraisīt sensibilizējošas reakcijas?

Etiķetē iekļauj šādu frāzi: “Mikroorganismi var izraisīt sensibilizējošas reakcijas.” Šī frāze kopā ar citām frāzēm par bīstamību jāiekļauj etiķetes sadaļā “Informācija par drošību un vidi”.

11.5. Kā norādīt ražošanas datumu un derīguma termiņu, un kur izvietot šo informāciju etiķetē?

Ražošanas datums un derīguma termiņš jānorāda etiķetē. Līdzekļa derīguma termiņa noteikšana ir ražotāja ziņā. Ražošanas datumu un derīguma termiņu var norādīt arī tieši uz iepakojuma vai bukletā (nefasēta līdzekļa gadījumā).

11.6. Īpaši norādījumi attiecībā uz mikrobiāliem biostimulatoriem

Etiķetes daļā “Deklarācija par saturu” norāda visus ar nolūku pievienotos mikroorganismus. Ja mikroorganismam ir vairāki celmi, jānorāda ar nolūku pievienotie celmi. Mikroorganismu koncentrāciju izsaka kā aktīvo vienību skaitu uz tilpuma vai masas vienību vai kādā citā veidā, kas ir mikroorganismam relevants, piemēram, kā kolonijas veidojošās vienības uz vienu gramu (KVV/g).

12. ĪPAŠAS MARĶĒŠANAS PRASĪBAS, KAS ATTIECAS UZ KATEGORIJU “PFC 7: MĒSLOŠANAS LĪDZEKĻU MAISĪJUMS”

Kā norādīts MLR, mēslošanas līdzekļu maisījumam piemēro visas marķēšanas prasības, kas piemērojamas visiem maisījuma sastāvā esošajiem ES mēslošanas līdzekļiem. Lai nodrošinātu labāku izpratni, tālāk sniegtajos marķējuma piemēros katrai PFC piemērojamās marķēšanas prasības norādītas, izmantojot krāsu kodu.

12.1. Etiķetes piemēri

Tālāk sniegtajos piemēros pieņemts, ka samaisīšana nemaina neviena attiecīgo mēslošanas līdzekļu maisījumu sastāvā esošā komponenta īpašības.

1. piemērs. Tāda mēslošanas līdzekļu maisījuma etiķete, kura sastāvā ir divi pie vienas PFC piederoši ES mēslošanas līdzekļi – ES prasībām jau atbilstošs PFC 1(C) līdzeklis (gaišzils iekrāsojums) ar citu ES prasībām jau atbilstošu PFC 1(C) līdzekli (tumšzils iekrāsojums).

2. piemērs. Tāda mēslošanas līdzekļu maisījuma etiķete, kuram ir divas deklarētās funkcijas: ES prasībām jau atbilstoša PFC 1(C) līdzekļa (neorganisks mēslošanas līdzeklis) (zils iekrāsojums) un cita ES prasībām jau atbilstoša PFC 5 līdzekļa (inhibitors) (dzeltens iekrāsojums) maisījums.

3. piemērs. Tāda mēslošanas līdzekļu maisījuma etiķete, kuram ir trīs deklarētās funkcijas: PFC 4 (augu augšanas substrāts) (sarkans iekrāsojums), ar PFC 1(C)(I) (salikts ciets neorganisks makroelementu mēslošanas līdzeklis) (zils iekrāsojums) un PFC 2 (kaļķošanas materiāls) (dzeltens iekrāsojums).

Kā paskaidrots 9. iedaļā, jebkurš augu augšanas substrāts, kas samaisīts ar vienu vai vairākiem citas PFC līdzekļiem (piemēram, mēslošanas līdzekli, kaļķošanas materiālu, biostimulatoriem), ir mēslošanas līdzekļu maisījums.

4. piemērs. Tāda mēslošanas līdzekļu maisījuma etiķete, kuram ir trīs deklarētās funkcijas: PFC 1(C) (neorganisks mēslošanas līdzeklis) (zils iekrāsojums) + PFC 2 (kaļķošanas materiāls) (dzeltens iekrāsojus) + PFC 6(B) (nemikrobiāls augu biostimulators) (sarkans iekrāsojums).

5. piemērs. Tāda mēslošanas līdzekļu maisījuma etiķete, kuram ir divas deklarētās funkcijas: PFC 6(B) (nemikrobiāls augu biostimulators) (sarkans iekrāsojums) un PFC 1(B) (organiskais mēslošanas līdzeklis) (zils iekrāsojums).

12.2. Kā izteikt marķēšanas prasības attiecībā uz PFC 7?

Kā norādīts MLR III pielikumā, mēslošanas līdzekļu maisījumam piemēro visas marķēšanas prasības, kas piemērojamas visiem maisījuma sastāvā esošajiem ES mēslošanas līdzekļiem. Tās izsaka attiecībā uz gatavo līdzekli.

Ja marķēšanas prasība attiecas tikai uz vienu maisījuma sastāvā esošu ES mēslošanas līdzekli, tā attiecas arī uz gatavo mēslošanas līdzekļu maisījumu. Citiem vārdiem sakot, marķēšanas prasība, kas attiecas uz komponentu, attiecas arī uz visu maisījumu.

Parasti maisījuma sastāvā esošiem ES mēslošanas līdzekļiem piemērojamās marķēšanas prasības būtu jāizsaka attiecībā uz gatavo mēslošanas līdzekļu maisījumu.

Ja attiecībā uz konkrētu mēslošanas līdzekļu maisījuma sastāvā esošu ES mēslošanas līdzekli ir prasīts minimālais saturs vai koncentrācija, šī prasība uz maisījumu neattiecas.

Piemērs. Ja mēslošanas līdzekļu maisījums satur 10 % cieta organiskā mēslošanas līdzekļa, kas kā deklarētās barības vielas satur 4 % kopējā slāpekļa (N) un 12 % kopējā kālija oksīda (K2O), gatavā maisījumu barības elementu saturs tiks izteikts šādi:

— 0,4 % kopējais slāpeklis (N),

— 1,2 % kopējais kālija oksīds (K2O).

Prasība, ka cietiem organiskajiem mēslošanas līdzekļiem jāsatur vismaz 1 % kopējā slāpekļa, uz mēslošanas līdzekļu maisījumu neattiecas.

Ja marķēšanas prasība, kas izteikta attiecībā uz gatavo mēslošanas līdzekļu maisījumu, nekādu noderīgu informāciju nesniedz vai ja to nav iespējams izteikt attiecībā uz gatavo mēslošanas līdzekļu maisījumu, to izsaka attiecībā uz konkrēto maisījuma sastāvā esošo ES mēslošanas līdzekli. Šādā gadījumā norāda maisījumā esošā ES mēslošanas līdzekļa procentuālo īpatsvaru mēslošanas līdzekļu maisījuma sastāvā.

Piemērs. Kaļķošanas materiālu saturoša mēslošanas līdzekļu maisījuma reaģētspēja etiķetē tiktu deklarēta šādi:

Ja marķēšanas prasība attiecas uz vairākiem maisījuma sastāvā esošiem ES mēslošanas līdzekļiem, bet tiek izteikta atšķirīgā veidā, gatavā mēslošanas līdzekļu maisījuma etiķetē norāda abas marķēšanas prasības un attiecībā uz katru PFC izsaka attiecīgajā veidā.

Piemērs. Granulometrisko sastāvu var izteikt kā līdzekļa masas %, kas iziet caur dažādiem sietiem (kaļķošanas materiālu gadījumā caur sietu ar 1,0 mm aci, bet cietu neorganisku mēslošanas līdzekļu gadījumā caur noteiktu sietu, kura acs izmērs var nebūt 1,0 mm).

Granulometrisko sastāvu attiecībā uz mēslošanas līdzekļu maisījumu, kura sastāvā ir kaļķošanas materiāls un ciets neorganisks mēslošanas līdzeklis, etiķetē varētu atspoguļot šādi:

.tifJa derīguma termiņš attiecas uz vienu maisījuma sastāvā esošu ES mēslošanas līdzekli, tas attiecas arī uz gatavo mēslošanas līdzekļu maisījumu. Derīguma termiņš būtu jāpielāgo atkarībā no gatavā mēslošanas līdzekļu maisījuma, un tas nevar būt vēlāks par maisījuma sastāvā esošā ES mēslošanas līdzekļa derīguma termiņu.

Ja šī prasība attiecas uz vairākiem maisījuma sastāvā esošiem ES mēslošanas līdzekļiem, piemēro visīsāko termiņu.

Ja viena vai vairāku maisījuma sastāvā esošu ES mēslošanas līdzekļu etiķetē ir norādīts paziņotās struktūras numurs, tas jānorāda arī gatavā mēslošanas līdzekļu maisījuma etiķetē ar atsauci uz konkrēto sastāvā esošo ES mēslošanas līdzekli.

Piemērs. Mēslošanas līdzekļu maisījums, kura sastāvā ir ES mēslošanas līdzeklis, kam piemērots D1 modulis.

Paziņotās struktūras numurs: 0123 (inhibitors)

Paziņotās struktūras numurs jānorāda tikai to mēslošanas līdzekļu etiķetēs, kuru atbilstība ir novērtēta, piemērojot A1 moduli un D1 moduli.

(1) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/1009 (2019. gada 5. jūnijs), ar ko nosaka noteikumus par to, kā tirgū dara pieejamus ES mēslošanas līdzekļus, un ar ko groza Regulas (EK) Nr. 1069/2009 un (EK) Nr. 1107/2009 un atceļ Regulu (EK) Nr. 2003/2003 (OV L 170, 25.6.2019., 1. lpp.).

(2) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1272/2008 (2008. gada 16. decembris) par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu un ar ko groza un atceļ Direktīvas 67/548/EEK un 1999/45/EK un groza Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (OV L 353, 31.12.2008., 1. lpp.).

(3) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1069/2009 (2009. gada 21. oktobris) ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem, kuri nav paredzēti cilvēku patēriņam, un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1774/2002 (Dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu regula) (OV L 300, 14.11.2009., 1. lpp.).

(4) Piemērojams tikai tiem mēslošanas līdzekļiem, kuri atbilst kompleksā mēslošanas līdzekļa definīcijai (katrā fiziskajā vienībā ir visi deklarētie barības elementi tādā daudzumā, kas atbilst deklarētajam saturam).

(5) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 2003/2003 (2003. gada 13. oktobris) par mēslošanas līdzekļiem (OV L 304, 21.11.2003., 1. lpp.).

(6) Komisijas Regula (ES) Nr. 463/2013 (2013. gada 17. maijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2003/2003 par mēslošanas līdzekļiem ar mērķi pielāgot regulas I, II un IV pielikumu tehnikas attīstībai (OV L 134, 18.5.2013., 1. lpp.).

(7) EN 14069:2017 “Kaļķošanas materiāli. Apraksts, specifikācijas un marķēšana”.

(8) EN 16357:2013 “Karbonātus saturoši kaļķošanas materiāli. Reaģētspējas noteikšana. Titrēšana ar citronskābi”.

(9) OV L 189, 20.7.2007., 1. lpp.