LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 12/75

Atzinums Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. XXX/XXX (Oficiālo kontroļu regula) un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007”

COM(2014) 180 final – 2014/0100 (COD)

(2015/C 012/12)

Ziņotājs: Armands KRAUZE

Eiropas Parlaments 2014. gada 2. aprīlī un Padome un 2014. gada 28. aprīlī saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 43. panta 2. punktu un 304. pantu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. XXX/XXX [Oficiālo kontroļu regula] un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007”

COM(2014) 180 final – 2014/0100 (COD).

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2014. gada 2. oktobrī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 502. plenārajā sesijā, kas notika 2014. gada 15. un 16. oktobrī (16. oktobra sēdē), ar 61 balsi par, 1 balsi pret un 5 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. EESK atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu tiesību aktam un tās nodomu uzlabot bioloģiskās lauksaimniecības attīstību Eiropā paralēli pieprasījuma izvēršanai, kā arī atbalsta nepieciešamību novērst pašreizējās sistēmas nepilnības. Komisijai ir jāveicina bioloģiskās lauksaimniecības attīstība un patērētāju uzticība bioloģiskajiem produktiem.

1.2. EESK tomēr pauž bažas, ka Komisijas ietekmes novērtējumā nav pienācīgi novērtēta jauno noteikumu ietekme uz bioloģiskās lauksaimniecības turpmāko attīstību Eiropā. Nav arī novērtēta ietekme uz bioloģiskās produkcijas ražotājiem un šo noteikumu ietekme uz ražošanas nepārtrauktību.

1.3. EESK atbalsta Komisijas vēlmi veicināt mazo saimniecību iesaistīšanos bioloģiskajā lauksaimniecībā un samazināt administratīvo slogu visā bioloģisko produktu aprites ķēdē.

1.4. ES ir bioloģisko produktu neto importētāja, taču pieaugošās ražošanas izmaksas un administratīvais slogs, kas gulstas uz ES lauksaimniekiem, neļauj pienācīgi attīstīt bioloģisko ražošanu ES dalībvalstīs, lai apmierinātu patērētāju pieaugošo pieprasījumu.

1.5. EESK kopumā atbalsta Komisijas mērķi noteikt, ka saimniecībām pilnībā jāpāriet uz bioloģisko saimniekošanu, taču piemērojot atkāpes atsevišķos gadījumos. Nepieciešami papildu atbalsta pasākumi, lai lauksaimniekiem atvieglotu pāreju uz pilnīgu bioloģisko saimniekošanu.

1.6. EESK aicina Komisiju pilnveidot regulas priekšlikumu attiecībā uz pavairojamo materiālu un sēklām, jo bioloģiskajiem ražotājiem būs problemātiski līdz 2021. gadam sasniegt 100 % bioloģisko sēklu izmantošanu.

1.7. EESK sagaida, ka Transatlantiskās tirdzniecības un investīciju partnerības (TTIP) sarunās un citu nolīgumu ietvaros ES bioloģiskās ražošanas standarti netiks iedragāti un ka ES bioloģiskās lauksaimniecības ražošanas, tirdzniecības un sertifikācijas nosacījumi netiks apspriesti un mainīti.

1.8. Bioloģiskās saimniecībās daudzās jomās ir jāievēro augstāki dzīvnieku labturības standarti nekā konvencionālās saimniecībās, taču atsevišķos gadījumos bioloģiskajiem ražotājiem var būt grūti izpildīt augstās prasības. EESK iesaka Komisijai rūpīgi apsvērt un noteikt iespējamos izņēmumus attiecībā uz īpašām prasībām dzīvnieku labturībā bioloģiskajās saimniecībās, lai nodrošinātu tradicionālās ilglaicīgi veiktās darbības un turēšanas metodes vietējām šķirnēm.

1.9. EESK iesaka Komisijai izvērtēt un ņemt vērā ES dalībvalstu un reģionu tradicionālās, vēsturiskās un klimatiskās atšķirības un nacionālās ražošanas īpatnības, saglabājot elastīgu pieeju atkāpju piemērošanā un vienlaikus garantējot zināmu saskaņotības līmeni.

1.10. Bioloģiskajiem ražotājiem ir jānodrošina iespēja pildīt esošās uzņemtās saistības, tādēļ pēc jaunā regulējuma stāšanā spēkā 2014.–2020. gada lauku attīstības programmu finansēšanas perioda vidū ražotājiem ir jānodrošina izvēles iespēja turpināt esošās saistības vai uzņemties tās atbilstoši jaunajam regulējumam. Jānodrošina, ka izmaiņas spēkā esošajā tiesiskajā regulējumā pašreizējā līguma periodā nerada atpakaļejošas sankcijas tiem lauksaimniekiem, kas nespēj pielāgoties grozītajām prasībām.

1.11. EESK aicina Eiropas Komisiju ņemt vērā tālāko Eiropas reģionu specifiku, lai tie varētu attīstīt vietējo bioloģisko lauksaimniecību (piekļuve sēklu materiālam, apgādes daudzveidības trūkums, sanitārās problēmas).

1.12. EESK aicina Eiropas Komisiju precizēt peru pieniņa, ziedputekšņu un bišu vaska statusu, tos iekļaujot to citu produktu sarakstā, kas uzskaitīti priekšlikuma regulai par bioloģisko lauksaimniecību I pielikumā.

1.13. EESK aicina Komisiju atvēlēt adekvātu atbalstu inovācijām un izglītībai bioloģiskajā lauksaimniecībā, jo īpaši uzmanību pievēršot jauniešu profesionālajai izglītībai un esošo ražotāju mūžizglītībai.

1.14. EESK aicina Komisiju izstrādāt priekšlikumu regulai, ar ko veicina bioloģisko produktu tiešo pārdošanu un īsās izplatīšanas ķēdes.

1.15. EESK aicina Komisiju paredzēt regulā pasākumus, lai veicinātu bioloģisko produktu publisko un kolektīvo iepirkumu skolu, slimnīcu un citu publisko iestāžu vajadzībām.

2. Vispārīgas piezīmes

Vispārīga informācija par ieinteresēto personu nostāju

2.1. Bioloģiskā lauksaimniecība ir visaptveroša ražošanas sistēma, kas balstīta uz tādu dabas resursu apsaimniekošanu, kura izvirza stingrus ierobežojumus attiecībā uz ķīmisku un sintētisku izejvielu lietošanu, paredz atteikšanos no minerālmēsliem un aizliedz izmantot ģenētiski modificētus organismus.

2.2. Bioloģiskā lauksaimniecība neaprobežojas tikai ar īpašu ražošanas metodi vai noteiktu produktu izstrādi, bet iekļaujas daudz plašākā koncepcijā. Bioloģiskajā lauksaimniecībā tiek ņemta vērā gan fiziskā vide, kurā tiek veiktas tās darbības, gan arī sociālie apstākļi tajā. Tas ir ražošanas veids ar daudz plašāku redzējumu, kurā ir ietverta sociālekonomiskā, politiskā un sociāli kulturālā dimensija.

2.3. Lielāka bioloģiskā daudzveidība parasti ir bioloģiskās saimniecībās, kur ir vairāk augu un kukaiņu sugu salīdzinot ar saimniecībām, kas nav bioloģiskas. Augsnē ir daudz vairāk dzīvo organismu, kuri palīdz saglabāt tās struktūru un augstu organiskās vielas saturu, uzlabojot aerāciju un drenāžu.

2.4. Ūdens kvalitāte saimniecību tuvumā ir augstāka, jo bioloģiskie lauksaimnieki neizmanto kaitīgus sintētiskos pesticīdus un minerālmēslus. Pareiza augseka palīdz uzlabot augsnes auglību un barības vielu efektivitāti. Saimniecību salīdzinājumi liecina, ka nitrātu izskalošanās uz hektāru bioloģiskās saimniecībās ir zemākas par 57 %.

2.5. Bioloģiskā saimniekošana veicina “zaļo” darbvietu radīšanu. Veicot izpēti par nodarbinātības līmeni bioloģiskajās saimniecībās Apvienotajā Karalistē un Īrijā 2011. gadā, konstatēts, ka bioloģiskās saimniecībās ir par 135 % vairāk pilna laika darbvietu nekā konvencionālajās saimniecībās (1).

2.6. Komisijas veiktās tiešsaistes apspriešanās gaitā 2013. gadā ieinteresētās personas pārstāvošās organizācijas uzsvēra, ka tiesību aktu pārskatīšanai šajā jomā vajadzētu būt balstītai uz esošo tiesību aktu panākumiem un ļaut ES attīstīt bioloģisko ražošanu. Attiecībā uz Komisijas ierosinātajiem scenārijiem vairums ieinteresēto personu atbalstīja politisko risinājumu, kurš paredz uzlabot status quo, t.i., esošo tiesību aktu labāku īstenošanu un pielāgošanu.

2.7. Neraugoties uz ieinteresēto personu organizāciju un pilsoniskās sabiedrības viedokļiem attiecībā uz jaunajiem tiesību aktiem, Eiropas Komisija ir sagatavojusi un iesniegusi likumdošanas iniciatīvu, kas ievieš būtiskas izmaiņas.

Vispārīga informācija par Komisijas likumdošanas iniciatīvām

2.8. Komisijas priekšlikums ir koncentrēts uz trim galvenajiem mērķiem: patērētāju uzticības saglabāšana, ražotāju uzticības saglabāšana un atvieglota iespēja lauksaimniekiem pāriet uz bioloģisko lauksaimniecību.

2.9. Komisija ierosina pastiprināt un saskaņot noteikumus (gan tos, kas piemērojami Eiropas Savienībā, gan tos, kas attiecas uz importētiem produktiem), atceļot daudzus pastāvošos izņēmumus ražošanā un kontrolē, pilnvērtīgāk pievērsties bioloģisko produktu tirdzniecības starptautiskajiem aspektiem, ieviešot jaunus noteikumus par eksportu, un pastiprināt kontroles, sasaistot tās ar iespējamo risku.

2.10. Viens no Komisijas galvenajiem mērķiem ir atvieglot mazo lauksaimnieku pāreju uz bioloģisko saimniekošanu, ieviešot iespēju pievienoties grupu sertificēšanas sistēmai, un vienkāršot tiesību aktus, lai samazinātu lauksaimnieku administratīvās izmaksas un uzlabotu pārredzamību.

3. Vispārīgas un īpašas piezīmes

3.1. EESK atbalsta nepieciešamību novērst pašreizējās sistēmas nepilnības. Piemēram, ir nepieciešams veicināt mazo saimniecību iesaistīšanos bioloģiskajā lauksaimniecībā un samazināt administratīvo slogu, lai nodrošinātu vienlīdzīgu konkurenci un veicinātu patērētāju uzticēšanos bioloģiskajai lauksaimniecībai.

3.2. Paaugstinot kvalitātes standartus bioloģiskajai produkcijai un ieviešot stingrākus noteikumus ražošanai, var palielināt patērētāju uzticību un arī attaisnot cenu atšķirību ar konvencionāli ražotajiem produktiem. Taču jāņem vērā, ka mazās saimniecības, izpildot šos standartus, var saskarties ar ekonomiskām grūtībām.

3.3. EESK aicina Komisiju skaidri paust viedokli, ka svarīgākie jautājumi, kas ir šobrīd iekļauti spēkā esošajā regulā, būs iekļauti kā atļauti arī jaunajā regulā, nevis deleģētajos aktos. Savlaicīgi, konsultējoties ar ieinteresētām pusēm, jāizvērtē gadījumi, kuros ir nepieciešami ieviešanas akti un kuros savukārt ir nepieciešami deleģētie akti.

3.4. EESK norāda, ka bioloģiskā saimniekošana nav savietojama ar ģenētiski modificētu produktu izmantošanu ražošanā vai arī ģenētiski modificētu augu audzēšanu bioloģiskās saimniecībās vai to tuvumā.

3.5. EESK aicina Eiropas Komisiju ņemt vērā zinātniskos pētījumus apputeksnēšanas jomā. Apputeksnētāju, jo īpaši medus bišu (Apis Mellifera), lidošanas attālumā notiek nejauša ziedputekšņu pārnešana, kas attīstījusies miljoniem gadu laikā ar mērķi apputeksnēt ziedaugus, taču mūsdienās apputeksnētāji pārnēsā arī ziedputekšņus ar ģenētiski modificētiem gēniem. Piemēram, saskaņā ar zinātnieku pētījumiem (2) viens no nozīmīgākajiem apputeksnētājiem, medus bite, lido līdz pat 14 km.

3.6. EESK pauž bažas par to, ka, ieviešot īpašas robežvērtības attiecībā uz bioloģiskās lauksaimniecības produktiem, kā tas paredzēts, konkrēti, Direktīvā 2006/125/EK, lauksaimniekiem var rasties būtiskas papildu izmaksas. Tas traucētu vai aizkavētu nozares sekmīgu attīstību un skartu galvenokārt mazos ekoloģiskās lauksaimniecības produktu ražotājus. EESK nešaubās, ka lauksaimnieki, kas nodarbojas ar bioloģisko lauksaimniecību, un visi pārējie lauksaimnieki saskaras ar vienādiem vides apstākļiem. Tādēļ no īpašām robežvērtībām būtu jāatsakās. Patērētāju aizsardzība nebūtu jāsadala divās daļās.

3.7. EESK uzsver, ka bioloģiskās lauksaimniecības produktos atliekvielu līmenis pamatā ir zemāks nekā konvencionālās lauksaimniecības produktos, tomēr šobrīd nav noteikts pieļaujamo atliekvielu līmenis, tādēļ EESK iesaka vispirms veikt rūpīgu izpēti, tostarp ietekmes novērtējumu. EESK arī uzsver, ka ES līmenī nav vienotu noteikumu ne par Eiropas laboratoriju iekārtām, ne arī par sertifikācijas iestādēs izmantotajām metodēm vai klasifikācijas pazemināšanas līmeņiem. Šādai saskaņošanai vajadzētu kļūt par priekšnoteikumu jebkādai citai Eiropas klasifikācijas pazemināšanas robežvērtības noteikšanai. Līdztekus šai iniciatīvai noteikti ir jāievieš Eiropas atlīdzināšanas vai kompensēšanas sistēma uzņēmējiem, kuri cietuši no nejaušas vai tīšas piesārņošanas.

3.8. EESK kopumā var saprast mērķi pilnībā pāriet uz bioloģisko saimniekošanu. Tomēr pašlaik ir daudz jauktu saimniecību, kurās viena daļa darbojas saskaņā ar prasībām, ko piemēro bioloģiskajai ražošanai, un otra daļa, kas darbojas kā tradicionālā saimniecība. Priekšlikums tiesību aktam paredz līdz 2017. gadam pakāpeniski likvidēt jauktās saimniecības. EESK norāda, ka daudzām saimniecībām būs problemātiski pārveidot visu saimniecību kopumā. Turklāt absolūti nav skaidrs, kādas sekas var būt šā principa stingrai īstenošanai. Saimniecību stratēģiska sadalīšana vai pieaugoša atteikšanās no bioloģiskās ražošanas drīzāk nebūtu lietderīga. Tāpēc EESK iesaka atsevišķos gadījumos saglabāt elastīgumu.

3.9. EESK iesaka saglabāt atkāpi paralēlai ražošanai (uzņēmums nodarbojas gan ar bioloģisko, gan ar konvencionālo ražošanu) atsevišķos gadījumos. Atkāpes nepiemērošana var bremzēt bioloģiskās lauksaimniecības attīstību. Atkāpes jāsaglabā sekojošos gadījumos: 1) zinātniskajām iestādēm, kas veic pētījumus gan bioloģiskajā lauksaimniecībā, gan konvencionālajā lauksaimniecībā; 2) nepārtikas jomā, piemēram, bioloģiskā lauku tūrisma saimniecībā, būtu jāatļauj turēt konvencionālus zirgus izjādēm; 3) pašpatēriņam, piemēram, augkopības saimniecībā, kur saimnieki savām vajadzībām tur dažas govis vai vistas; 4) saimniecībām, kuras atrodas ģeogrāfiski atšķirīgās vietās, piemēram, daļa no lauksaimniecības zemes un ēkas ir kalnos, bet daļa – ielejā, vai arī vēsturiski ir apvienojušās divas saimniecības, kas atrodas vairāku desmitu kilometru attālumā, kas nodrošina bioloģiskās produkcijas nepiesārņošanu ar konvencionālo; 5) daudzgadīgo kultūru gadījumā, īpaši kokaudzēšanā, vīnkopībā vai aromātisko augu audzēšanā u.c.; 6) to kultūru jomā, kurām nav noieta bioloģiskajā lauksaimniecībā.

3.10. Bioloģiskās saimniecībās daudzās jomās ir jāievēro augstāki dzīvnieku labturības standarti, salīdzinot ar konvencionālām saimniecībām. EESK iesaka Komisijai rūpīgi caurskatīt bioloģiskajiem ražotājiem noteiktās īpašās prasības un paredzēt iespējamos izņēmumus attiecībā uz specifiskiem aizliegumiem (astu saīsināšana, piesietā turēšana u.c.) dzīvnieku labturībā bioloģiskajās saimniecībās. Piemēram, daudzu selekcijas gadu rezultātā vairākās ES valstīs ir izveidotas tradicionālas aitu šķirnes, kurām ir nepieciešams saīsināt asti, jo pretējā gadījumā garā aste rada ciešanas dzīvniekam. EESK norāda, ka atsevišķu aizliegumu ieviešana un atkāpju nepiemērošana var pasliktināt dzīvnieku labturību, ja netiks piemērotas tradicionālās ilglaicīgi veiktās darbības un turēšanas metodes vietējām šķirnēm. Aizliegums var novest pat pie atsevišķu šķirņu pazušanas no ražošanas, kas būtu liels ģenētisko resursu zaudējums.

3.11. Atkāpe, kas ļauj izmantot nebioloģiskas sēklas, līdz 2021. gadam tiks pakāpeniski atcelta. Bioloģiskās lauksaimniecības organizācijas norāda, ka daudzās valstīs lauksaimniekiem, kuri audzē konkrētas šķirnes, būs problemātiski līdz 2021. gadam sasniegt 100 % bioloģisko sēklu izmantošanu. Lai novērstu bioloģisko lauksaimnieku problēmas šajā jomā, EESK aicina Komisiju pilnveidot regulas priekšlikumu, taču atkāpes piemērot tikai tiem kultūraugiem, kuriem vietējam klimatam un apstākļiem piemērotas sēklas nav pieejamas tirgū.

3.12. Komisijai jāparedz atbalsta mehānismi bioloģiskās sēklkopības attīstībai, lai sasniegtu šo mērķi, un regula jāpapildina ar nosacījumiem, kurus izpildot, tiktu sasniegts mērķis – bioloģiskajā lauksaimniecībā izmantotas tikai bioloģiskās sēklas un bioloģiskais veģetatīvais pavairošanas materiāls.

3.13. Īpaša uzmanība jāpievērš arī bioloģisko sēklu tirgus citiem aspektiem. Piemēram, lauksaimnieku tiesības apmainīt savu sēklas materiālu nedrīkst ierobežot. Tas ir būtisks nosacījums, lai iegūtu sēklas, kas ir 100 % bioloģiskas izcelsmes. Šī apmaiņa ir nepieciešama selekcijai, ko lauksaimnieki veic vietējā līmenī. Šāda izvēle ļauj lauksaimniekiem veikt šķirņu pielāgošanu konkrētu reģionu vietējam klimatam un audzēt tās bez minerālmēslu vai pesticīdu izmantošanas, ievērojot vēsturiskās un klimatiskās atšķirības un nacionālās ražošanas īpatnības.

3.14. EESK uzsver vietējo šķirņu un kultūraugu ekotipu, kas nav iekļauti šķirņu reģistrā, nozīmīgumu bioloģiskajā ražošanā. Būtu lietderīgi atbalstīt lauksaimnieku lomas palielināšanu sēklas ražošanā un jaunu šķirņu inovācijā. Viens no galvenajiem argumentiem ir bioloģisko sēklu trūkums, jo īpaši dārzeņu sēklu. Konvencionālā lauksaimniecībā uzmanība ir vērsta uz produktiem globālā tirgus interesēs – tās ir hibrīdšķirnes, izmantojamas globālā mērogā, kuras ir multinacionālu uzņēmumu īpašumā un, kā zināms, tās audzē konvencionāli un tās nav izmantojamas bioloģiskā ražošanā.

3.15. Jaunais ES bioloģiskās lauksaimniecības logotips vēl nav plaši pazīstams. Valstu bioloģiskās lauksaimniecības logotipi ir nozīmīgi patērētājiem, un to izmantošana būtu jāsaglabā. Tādēļ EESK iesaka paredzēt atļaut dalībvalstīm noteikt stingrākas prasības, kā arī uzstādīt nacionālos vai privātos standartus dzīvnieku sugām, kas nav iekļautas regulā (piem., brieži, paipalas, meža cūkas), un arī sabiedriskajai ēdināšanai.

3.16. EESK atbalsta, ka nepieciešamas stingrākas kontroles trešo valstu produktiem, lai pārliecinātos par to atbilstību ES prasībām. Importa kontroles var uzlabot, īstenojot pāreju no līdzvērtības uz atbilstību attiecībā uz kontroles institūciju atzīšanu trešās valstīs. Tomēr nav pilnībā apzināta pārejas no līdzvērtības uz atbilstību iespējamā negatīvā ietekme uz vietējiem bioloģiskajiem tirgiem ES valstīs. Piemēram, 2001. gadā Japānā jaunu importa prasību ieviešanas rezultātā samazinājās iekšzemes bioloģisko produktu tirgus. Ir nepieciešams detalizētāks ietekmes novērtējums.

3.17. EESK uzskata, ka attiecībā uz tirdzniecību un nolīgumiem ar trešām valstīm ir jānodrošina, lai produkcijai, kas tiek ražota eksportam uz ES, būtu tikpat augsti ražošanas standarti, kādi ir noteikti bioloģisko produktu ražošanai ES līmenī. EESK atbalsta elektronisko sertifikātu ieviešanu produktu partijām, izmantojot drošas datu bāzes, kas ļautu dalībvalstīm ātri reaģēt pārkāpuma gadījumā, bloķējot neatbilstošu produktu apriti.

3.18. EESK pamatojas uz to, ka ES bioloģiskās ražošanas standarti nedrīkst tikt apdraudēti un ka ES bioloģiskās lauksaimniecības ražošanas, tirdzniecības un sertifikācijas nosacījumi netiks apspriesti un mainīti Transatlantiskās tirdzniecības un investīciju partnerības (TTIP) sarunās.

3.19. Bioloģiskā lauksaimniecība ir ražošanas metode, ko raksturo process; tāpēc to nevar raksturot ar gataviem produktiem, kuri atbilst vienam vai vairākiem noteiktiem standartiem. Ir svarīgi, lai kontroles arī turpmāk būtu orientētas uz procesu.

3.20. EESK atbalsta, ka jāturpina ikgadējās kontroles saimniecībā, un uzskata, ka tām jābūt balstītām uz riska izvērtēšanas principu, kā arī šai pieejai jābūt harmonizētai ES līmenī. Kontroļu izmaksām jābūt samērīgām, lai nepalielinātu bioloģisko ražotāju izmaksas un nodrošinātu patērētājiem iespēju iegādāties bioloģiskās lauksaimniecības produktus par samērīgu maksu. Tomēr, ar nosacījumu, ka uz riska izvērtēšanas principu balstītas kontroles pieeja sevi pierādīs kā droša un uzticama attiecībā uz kontroles sistēmu, lauku saimniecību kontroļu intervālu varētu atbilstoši pielāgot.

3.21. EESK atbalsta Komisijas priekšlikumā paredzēto mazo lauksaimnieku grupu sertificēšanu, kas noteikta, lai mazinātu inspekcijas un sertifikācijas izmaksas mazajiem uzņēmējiem un ar to saistīto administratīvo slogu, kā arī nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus ar operatoriem no trešām valstīm. Tai pat laikā EESK norāda, ka tas ir sarežģīts pasākums, kas jāīsteno pakāpeniski.

3.22. EESK uzskata, ka nav lietderīgi atcelt likumdošanā paredzēto iespēju ļaut mazumtirgotājiem izmantot atkāpes, jo tā rezultātā tirdzniecības uzņēmumiem, kuri realizē fasētu bioloģisko produkciju, turpmāk būs jābūt sertificētiem. Šāda prasība apgrūtinās bioloģisko produktu tirdzniecību, samazinās realizācijas vietu skaitu un pieejamību patērētājam. Piemēram, mazie veikaliņi varētu nevēlēties tērēt līdzekļus un iegūt sertifikātu bioloģiskās produkcijas tirgošanai, lai pārdotu tikai atsevišķus bioloģiskos produktus sezonas laikā. Tas būtiski apgrūtinās iespējas bioloģiskajiem ražotājiem pārdot saražoto produkciju.

3.23. EESK norāda uz nepieciešamību ES mērogā veikt pasākumus tirgus novērošanai, lai iegūtu informāciju par dažādu produktu pieejamību ES tirgū, tirgus tendencēm, tai skaitā par bioloģisko sēklu pieejamību dažādās dalībvalstīs.

3.24. EESK atzinīgi vērtē Komisijas vēlmi izstrādāt Rīcības plānu bioloģiskās ražošanas attīstībai Eiropas Savienībā un tā mērķus, taču EESK atzīmē, ka plāns ir ļoti vispārīgs un nepilnīgs. Nepieciešams skaidri un precīzi definēt Komisijas izvirzītās Rīcības plāna darbības. Piemēram, atsevišķās darbībās Komisija tikai rosinās, ieteiks, palīdzēs, apsvērs vai mudinās, taču lauksaimnieki un sabiedrība sagaida reālu rīcību.

3.25. EESK uzskata, ka vienai no Rīcības plāna prioritātēm vajadzētu būt līdzāspastāvēšanai starp bioloģiskajiem, konvencionālajiem un ģenētiski modificētu augu ražotājiem, tādējādi samazinot piesārņojuma risku ar ĢMO. Tikai savlaicīga savstarpēja komunikācija, problēmu apspriešana un risinājumu meklēšana dos rezultātus un nodrošinās dažādu jomu līdzāspastāvēšanu. EESK iesaka Komisijai atvēlēt atbilstošus līdzekļus ieinteresēto pušu informēšanai un iesaistīšanai lēmumu pieņemšanas procesā.

3.26. ES bioloģisko ražotāju konkurētspēja un produkcijas ražošanas apjomi nepalielināsies, tikai uzlabojot izpratni atbilstoši Rīcības plānam par ES instrumentiem, kuri attiecas uz bioloģisko ražošanu. EESK iesaka ar ES finansētas kampaņas palīdzību palielināt informācijas apjomu par ES bioloģiskās lauksaimniecības ražošanas sistēmu kopumā, kā arī par jauno ES bioloģiskās lauksaimniecības logotipu.

3.27. EESK uzskata, ka Komisijai nepieciešams vairāk atbalstīt jauniešu profesionālo izglītību, mūžizglītību un inovācijas bioloģiskajā lauksaimniecībā, paredzot iespējas lauku attīstības un citās ES programmās. EESK iesaka Komisijai papildināt likumdošanu un attiecīgās programmas, paredzot iespēju saņemt atbalstu izglītībai un inovācijām bioloģiskajā lauksaimniecībā profesionālām skolām, koledžām un citām mācību iestādēm.

3.28. Turklāt bioloģiskā ražošana nostiprinās kā viena no galvenajām nozarēm, kas lauksaimniecībai piesaista jauniešus. Jaunu informācijas un komunikācijas tehnoloģiju attīstība un pilsētas jauniešu iekļaušana ar bioloģiskās ražošanas palīdzību šai nozarei paver plašas iespējas kļūt par inovācijas virzītājspēku mazāk labvēlīgās teritorijās.

Briselē, 2014. gada 16. oktobrī. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Henri MALOSSE

(1) Morison, J., Hine, R. and Pretty, J., 2005. Survey and Analysis of Labour on Organic Farms in the UK and Republic of Ireland. International Journal of Agricultural Sustainability Volume 3 (1).

(2) DISPLACED HONEY BEES PERFORM OPTIMAL SCALE-FREE SEARCH FLIGHTS ANDREW M. REYNOLDS, ALAN D. SMITH, RANDOLF MENZEL, UWE GREGGERS, DONALD R. REYNOLDS, AND JOSEPH R. RILEY, Rothamsted Research, Harpenden, Hertfordshire AL5 2JQ United Kingdom, Freie Universität Berlin, FB Biologie/Chemie/Pharmazie, Institut für Biologie – Neurobiologie, Königin-Luise-Str. 28/30, 14195 Berlin, Germany, Natural Resources Institute, University of Greenwich, Chatham, Kent ME4 4TB United Kingdom. Ecology, 88(8), 2007, pp. 1955–1961.