1. Ievads

Finansiālā integrācija ir viens no vienotā tirgus un ekonomiskās un monetārās savienības pamatelementiem, un tā dod svarīgu ekonomisko labumu visai eurozonai un Eiropas Savienībai kopumā. Pēc situācijas pasliktināšanās finanšu krīzes dēļ finansiālā integrācija Eiropas Savienībā kopš 2011. gada atkal sāk pastiprināties. ES investori ir palielinājuši savus aktīvu turējumus ārvalstīs. Laikposmā no 2006. līdz 2015. gadam ES iekšējās parāda un kapitāla portfeļa investīcijas palielinājās par EUR 2 triljoniem. Finansiālās integrācijas rādītāji, kurus nosaka pēc cenām, liecina, ka šajā laikposmā kopējā konverģence ir gandrīz divkāršojusies. Ņemot to vērā, kā arī ES tautsaimniecībai turpinot atveseļoties, ir svarīgi izmantot šo pateicīgo brīdi un virzīties tālāk, veicot nepieciešamās darbības finansiālās integrācijas padziļināšanai Eiropas Savienībā.

Komisijas priekšsēdētājs Junkers savā 2017. gada 13. septembra uzrunā par stāvokli Savienībā uzsvēra kapitāla tirgu savienības un spēcīgāka iekšējā tirgus nozīmīgumu. Arī Eiropadome un Eiropas Parlaments ir vairākkārt aicinājuši pabeigt kapitāla tirgu savienības izveidi.

Finanšu pakalpojumu vienotais tirgus veicina nodarbinātību, izaugsmi un investīcijas visās ES dalībvalstīs, uzkrājumus novirzot efektīvāk, lai tos izmantotu produktīvāk. Ja tirgi ir pilnībā integrēti, noguldītāji un investori var gūt lielāku atdevi, savukārt patērētājiem un uzņēmumiem ir pieejami labāki nosacījumi finansējuma saņemšanai, pateicoties pilnīgākam un konkurētspējīgākam finanšu instrumentu piedāvājumam. Proti, finansiālā integrācija var dot vēl papildu stimulu jau tā veiksmīgajam Investīciju plānam Eiropai, nodrošinot trūkstošās investīcijas Eiropas Savienībā, vienlaikus arī veicinot pārēju uz resursu izmantošanas ziņā efektīvāku mazoglekļa ekonomiku.

Turpmāka finansiālā integrācija ir nepieciešama arī, lai stiprinātu ekonomisko un monetāro savienību. Dziļi integrēti un likvīdi tirgi paaugstina to izturību pret negatīviem satricinājumiem un ievērojami veicina privātā riska sadali pāri valstu robežām, vienlaikus samazinot vajadzību pēc publiskā sektora riska sadales. Šajā sakarā piecu priekšsēdētāju ziņojumā par Eiropas ekonomikas un monetārās savienības izveides pabeigšanu un salīdzinoši nesenāk publiskotajā Komisijas pārdomu dokumentā par ekonomikas un monetārās savienības padziļināšanu ir pausts aicinājums pabeigt finanšu savienības, kura ietver gan banku savienību, gan kapitāla tirgu savienību, izveidi līdz 2019. gadam, lai tādējādi nodrošinātu euro integritāti un uzlabotu eurozonas un visas ES darbību. Visus šādas integrācijas sniegtos labumus papildina jaunās iespējas, ko rada finanšu nozares tehnoloģiju attīstība (finanšu tehnoloģijas). Nav šaubu, ka finanšu tehnoloģijām būs nozīmīga loma ES finanšu nozares nākotnes veidošanā, atvieglojot piekļuvi finanšu pakalpojumiem, paaugstinot darba efektivitāti un paplašinot izvēles iespējas. Tomēr reizē ar tehnoloģiju attīstību aktualizējas arī ar kiberdrošību un maksājumu drošību saistīti jautājumi, kuri ir atbilstoši jārisina.

Ņemot to vērā, priekšsēdētāja Junkera vadītā Komisija ir izvirzījusi prioritāti, proti — ātri pabeigt banku savienības izveidi un nodrošināt, ka līdz 2019. gadam ir pabeigti visi atlikušie darbi kapitāla tirgu savienības izveidei.

Lai to paveiktu, Eiropas Savienībai pirmām kārtām ir jāpastiprina un jāintegrē sava uzraudzības sistēma. Spēcīgai un arvien integrētākai finanšu uzraudzībai būs jāpilda nozīmīga loma, kas vajadzīga, lai panāktu ieguvumus un risinātu problēmas, kas saistītas ar ES finanšu tirgu turpmāku integrāciju, finanšu tehnoloģiju attīstību, kā arī finanšu nozares lomu ilgtspējīgas ekonomiskās attīstības veicināšanā. Šajā sakarā kapitāla tirgu savienības vidusposma pārskatā Komisija nāca klajā ar priekšlikumiem uzraudzības pastiprināšanai, minot to kā pirmo jauno prioritāti, lai paātrinātu tirgu integrāciju. Šim paziņojumam pievienotajos tiesību aktu priekšlikumos ir iekļautas nākamās darbības, kas Eiropas Savienībai ir nekavējoties jāveic, lai stiprinātu savu uzraudzības sistēmu.

2. Integrētāka uzraudzība, lai sekmētu kapitāla tirgu savienību un finansiālo integrāciju

Lai finansiālā integrācija virzītos tālāk, ir nepieciešama integrētāka ES uzraudzības sistēma šādu divu būtisku iemeslu dēļ.

-Pirmkārt, pārrobežu finanšu darbības var veikt vieglāk, ja šādas darbības tiek vienādi reglamentētas un uzraudzītas visās dalībvalstīs. Līdzvērtīgi konkurences apstākļi visā vienotajā tirgū būs ieguvums finanšu produktu nodrošinātājiem, un pakalpojumu sniedzēji varēs paplašināt savu piedāvāto produktu klāstu un attiecīgi gūt labumu no apjomradītiem ietaupījumiem. Finanšu produktu un pakalpojumu lietotāji, proti, patērētāji un uzņēmumi, būs ieguvēji, jo tiem būs pieejama plašāka pakalpojumu izvēle, nejūtot bažas par patērētāju aizsardzību vai tirgu integritāti.

-Otrkārt, finansiālā integrācija, neskatoties uz visiem tās sniegtajiem ieguvumiem, vienlaikus paplašina kanālus, pa kuriem uz citām dalībvalstīm var izplatīties kaitīga ietekme negatīvu satricinājumu gadījumos, kā tas bija vērojams finanšu krīzes laikā. Tādēļ nepietiekama uzraudzība vienā dalībvalstī var arī būt riska avots finanšu tirgus dalībniekiem un patērētājiem citās dalībvalstīs. Turklāt pastāv arī risks, ka tirgus dalībnieki var aktīvi izmantot šādas uzraudzības atšķirības, lai palielinātu savu īstermiņa peļņu.

Līdz ar Eiropas finanšu uzraudzības sistēmas izveidi 2010. un 2011. gadā ES uzraudzības sistēma ir būtiski pastiprināta, reaģējot uz finanšu krīzi. Eiropas finanšu uzraudzības sistēma ietver gan mikroprudenciālo uzraudzību, ko koordinē trīs Eiropas uzraudzības iestādes, gan makroprudenciālo uzraudzību, ko koordinē Eiropas Sistēmisko risku kolēģija. 2014. gada novembrī darbību uzsāka vienotais uzraudzības mehānisms, kurš šobrīd ir atbildīgs par to valstu lielo un sistēmisko banku uzraudzību, kuras ir banku savienības dalībnieces. Banku savienībā banku noregulējuma jautājumi ir uzticēti citai jaunai Eiropas struktūrai, proti, Vienotā noregulējuma valdei. Desmit gados, kas pagājuši kopš smagākās pēckara perioda finanšu krīzes, ir paveikts milzīgs darbs. Tomēr ES uzraudzības sistēma joprojām ir izstrādes posmā, turklāt ir nepieciešams papildu pastiprinājums, ņemot vērā jaunās problēmas, kas saistītas ar pašreiz notiekošo finansiālo integrāciju gan ES, gan pasaules līmenī. It īpaši Apvienotās Karalistes lēmums izstāties no ES liek domāt par nepieciešamību pēc vēl dziļāk integrētas uzraudzības ES 27 dalībvalstīs, kā arī par vajadzību pārvērtēt uzraudzības attiecības ar trešām valstīm, lai nodrošinātu visu finanšu sektora risku pienācīgu pārvaldību.

Banku nozarē jau tagad vērojami ieguvumi, kurus devusi konsekventā uzraudzība, ko nodrošina vienotais uzraudzības mehānisms banku savienībā, kurā piedalās 19 dalībvalstis. Līdz ar citu dalībvalstu pievienošanos banku savienībai vienotā uzraudzības mehānisma darbības ģeogrāfija paplašināsies. Tomēr ir svarīgi, lai vienotais uzraudzības mehānisms darbotos, balstoties uz konsekventu uzraudzības sistēmu plašākai ES. Tas nodrošinās vienlīdzīgus konkurences apstākļus gan tām dalībvalstīm, kuras ir pievienojušās banku savienībai, gan tām, kuras nav tās dalībnieces, turklāt šāda sistēma nākotnē atvieglos procesu, kurā dalībvalsts, kas nav savienības dalībniece, par tādu kļūst. Šim nolūkam būtu jāpalielina Eiropas Banku iestādes loma ES banku nozares uzraudzības konverģences veicināšanā.

Ar dažiem izņēmumiem ES kapitāla tirgi tiek uzraudzīti valstu līmenī. Piecu priekšsēdētāju ziņojumā ir teikts, ka viens no ilgtermiņa mērķiem ir vienotas Eiropas kapitāla tirgu uzraudzības iestādes izveide, bet pārdomu dokumentā par ekonomikas un monetārās savienības padziļināšanu minēts, ka pirmie soļi šā mērķa sasniegšanai būtu jāveic saistībā ar šo Eiropas finanšu uzraudzības sistēmas pārskatīšanu. Tā kā kapitāla tirgu savienība nodrošinās tālāku finansiālo integrāciju, ir svarīgi pastiprināt Eiropas uzraudzības iestāžu spējas nodrošināt konsekventu uzraudzību un vienotā kodeksa vienveida izpildi. Tas palīdzēs labi funkcionējošiem kapitāla tirgiem, proti, samazināsies šķēršļi pārrobežu investīcijām, tiks vienkāršota uzņēmējdarbības vide un samazināsies atbilstības nodrošināšanas izmaksas, kas rodas uzņēmumiem, kuri darbojas vairākās valstīs, un ir saistītas ar nepieciešamību ievērot atšķirīgus noteikumus. Veroties no investora skatu punkta, konsekventa uzraudzība un vienota noteikumu izpilde paaugstina investoru aizsardzību un vairo uzticību kapitāla tirgiem.

Turklāt Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes nepastarpināta uzraudzība varētu būtiski sekmēt konsekventas uzraudzības nodrošināšanu un šādu pilnvaru piešķiršana šai iestādei būtu uzskatāma par pirmo konkrēto soli ceļā uz vienotas Eiropas kapitāla tirgu uzraudzības iestādes izveidi. Šajā kontekstā arī Eiropas Parlaments ir uzsvēris, ka tiesiskajam un uzraudzības regulējumam vajadzētu būt nozīmīgai lomai, lai novērstu pārmērīgu risku uzņemšanos un finanšu tirgu nestabilitāti, un norādīja, ka spēcīgu kapitāla tirgu savienību ir jāpapildina spēcīgai ES mēroga un valstu uzraudzībai.

ES apdrošināšanas un pensiju tirgi ne tikai dod ES iedzīvotājiem iespēju mazināt riskus, gatavoties aktīvo darba gaitu beigšanai un veidot uzkrājumus vecumdienām, bet arī var stimulēt pārrobežu investīcijas kapitāla tirgu savienībā. Kaut arī šajā posmā šķiet pareizi atstāt uzraudzību valstu līmenī saskaņā ar nesen ieviesto Maksātspēja II sistēmu, tālāka uzraudzības darbību konverģence ir jānodrošina un jāpastiprina Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes aizgādībā, lai novērstu jebkādas bažas un praktiskas problēmas, kas rodas valstu uzraudzības iestādēm atšķirīgi piemērojot noteikumus.

Eiropas Savienībai tiecoties vēl dziļāk integrēt finanšu tirgus, arvien lielāka nozīme būs makroprudenciālajai uzraudzībai, proti, risku uzraudzībai, kas paredzēta, lai nodrošinātu finanšu sistēmas kā veseluma stabilitāti. Eiropas Sistēmisko risku kolēģijai, ņemot vērā tās plašo dalībnieku loku, kuru vidū ir valstu centrālās bankas, uzraudzības iestādes un Eiropas iestādes, nākotnē ir jāuzņemas vēl lielāka loma, ņemot vērā tās uzlaboto pārvaldības struktūru, kas nodrošinās procedūru ātrāku izpildi.

Nozīmīgi, ka darbībām ceļā uz spēcīgāku uzraudzības sistēmu ir jāattiecas uz finanšu tirgiem visās dalībvalstīs, lai ieguvumus no integrētākiem finanšu tirgiem varētu gūt visas dalībvalstis, vienlaikus uzturot vienlīdzīgus konkurences apstākļus visā Eiropas Savienībā.