LV    LV LV 
LV    LV  EIROPAS KOMISIJA 
Briselē, 8.3.2011 
SEC(2011) 289 gal īgā redakcija 
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
 
IETEKMES NOV ĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS  
  
Pavaddokuments 
 
KOMISIJAS PAZI ŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTA M, PADOMEI, EIROPAS 
EKONOMIKAS UN SOCI ĀLO LIETU KOMITEJAI UN RE ĢIONU KOMITEJAI  
 
Ceļvedis pārejai uz ekonomiku ar zemu oglek ļa dioksīda līmeni 2050. gad ā  
{COM(2011) 112 gal īgā redakcija} 
{SEC(2011) 287 gal īgā redakcija} 
{SEC(2011) 288 gal īgā redakcija} 
  
 
LV 2   LV 1. PROBLĒMAS RAKSTUROJUMS  
(1) Lai izvair ītos no bīstamas ietekmes, ES ir noteikusi m ērķi ierobežot glob ālās klimata 
pārmaiņas līdz temperat ūras pieaugumam par 2ºC. Kopenh āgenas nol īgumā iekļauta 
atsauce uz šo m ērķi. Tas tika papildus apstiprin āts UNFCCC  ietvaros UNFCCC  pušu 
konferences 16. sesijas l ēmumā.  
(2) Starpvalstu grupa klimata p ārmaiņu jomā (IPCC ) 2007. gad ā ziņoja: esošās zinātnes 
atziņas liecina, ka att īstītajām valstīm līdz 2050. gadam j āsasniedz siltumn īcefekta 
gāzu emisiju samazin āšanas mērķis 80-95% diapazon ā zem 1990. gada emisiju 
līmeņa, lai ierobežotu glob ālās klimata p ārmaiņas ar temperat ūras paaugstin āšanos par 
2ºC salīdzinājumā ar pirmsr ūpnieciskiem l īmeņiem. Eiropadome un Parlaments to 
apstiprināja par ES m ērķi saistībā ar attīstīto valstu k ā grupas nepieciešamiem 
samazinājumiem atbilst īgi IPCC .  
(3) ES kopum ā siltumn īcefekta g āzu emisijas (bez zemes izmantošanas, zemes 
izmantošanas izmai ņām un mežsaimniec ības, LULUCF ) pēdējo divu desmitgažu laik ā 
samazinājās. Attiec ībā uz 2009. gadu EVA ir apr ēķinājusi, ka emisiju l īmeņi 
samazināsies vēl līdz 17% zem 1990. gada l īmeņiem. Ieskaitot avi āciju, šis 
samazinājums būtu aptuveni 16% zem 1990. gada l īmeņiem. Tas da ļēji ir saistīts ar 
ekonomikas kr īzes ietekmi 2009. gad ā. 
(4) Šodien aptuveni 55% Eiropas prim ārās enerģijas tiek import ēti. Sakarā ar naftas un 
gāzes ieguves samazin āšanos Zieme ļu jūrā, pat ar klimata un ener ģētikas tiesību aktu 
paketes piln īgu īstenošanu, paredzams, ka l īdz 2030. gadam šis īpatsvars palielin āsies 
līdz 57%. Lai gan ener ģētiskā atkarība pati par sevi nav ekonomiska probl ēma, ir 
vairākas enerģētikas norises, kam j āpievērš uzmanība. Pirmk ārt, tendences liecina, ka 
turpina pieaugt jauno tirgus ekonomikas valstu piepras ījums pēc naftas un g āzes. 
Otrkārt, invest īcijas pied āvājuma pus ē neatbilst pieaugošajam piepras ījumam. 
Starptautisk ā Enerģētikas aģentūra lēš, ka līdz 2035. gadam aptuveni 75% no 
tradicionālās jēlnaftas ražošanas balst īsies no atradn ēm, kas vēl nav izstr ādātas vai 
atrastas. Trešk ārt, globālās rezerves bieži vien atrodas ģeopolitiski nestabilos re ģionos 
un pieder valsts vad ītiem uzņēmumiem, kas ne vienm ēr var atbilst īgi reaģēt uz tirgus 
spēkiem. Tāpēc Eiropas ekonomika joproj ām būs pakļauta nopietniem riskiem saist ībā 
ar enerģijas cenām, jo īpaši transporta nozare, kas par vair āk nekā 90% ir atkar īga no 
naftas. T āpēc ceļvedī apsvērtas ener ģētikas norises un siner ģijas, kas uzlabo 
energodroš ību. 
(5) Zemu oglek ļa emisiju tehnolo ģiju izstrāde ir būtiska ilgtsp ējīgai izaugsmei un 
nodarbinātībai. Tom ēr to attīstību kavē ne tikai tirgus nepiln ības saist ībā ar 
siltumnīcefekta g āzu ārējās ietekmes neiek ļaušanu ekonomiskajos apr ēķinos. Past āv 
arī problēma ar nenoteikt ību un zin āšanu nodošanu kopum ā, kura var novest pie 
mazākām invest īcijām pētniecībā un izstr ādē, nekā tas ir optim āli. Turkl āt 
problemātiska ir kapit ālietilpīgu tehnolo ģiju komercializ ācija, kad invest īcijas ir 
ilgtermiņa process. T āpēc ir svarīgi veicināt zemu oglek ļa emisiju tehnolo ģiju izstrādi 
un paātrināt zināšanu apguvi p ēc iespējas rentabl āk. Tas ir gan noz īmīgs izaicin ājums, 
gan iespēja Eiropas uz ņēmumiem. Tas, k ā ES veido savu p ētniecības un izstr ādes, 
demonstrējumu un inov ācijas politiku, rada pamatnosac ījumus, kas veicina 
tehnoloģiskās izmaiņas un sabiedr ības atbalstu un sekm ē dažādu ES galveno ražošanas 
LV 3   LV nozaru konkur ētspēju, ir svar īgs faktors, izstr ādājot ceļvedi ekonomikai ar zemu 
oglekļa dioksīda emisiju l īmeni. 
(6) Pārejai uz ekonomiku ar zemu oglek ļa dioksīda emisiju l īmeni ir svar īga ietekme uz 
resursu, kas nav tikai energoresursi, ilgtsp ējīgu izmantošanu, un t āpēc ir izstrādāta 
stratēģijas „Eiropa 2020” pamatiniciat īva par resursu efektivit āti. Siltumn īcefekta gāzu 
emisiju samazin āšana ener ģētikā notiek vienlaikus ar citu gaisa pies ārņotāju būtiskiem 
samazinājumiem, kam ir pozit īva ietekme uz vesel ību. Ceļvedī jāapsver ar ī 
rūpniecības procesi, zemes izmantošana, lauksaimniec ības un mežsaimniec ības prakse 
un saistība ar pārtikas, bar ības un šķiedru (koksnes, celulozes un pap īra) ražošanu un 
patēriņu un būtisku ekosist ēmu pakalpojumu (augsnes kvalit āte, ūdens pieejam ība, 
bioloģiskā daudzveid ība) saglab āšanu. 
2. MĒRĶI 
(7) Ceļvedis ekonomikai ar zemu oglek ļa dioksīda emisiju l īmeni 2050. gad ā ir sagatavots 
ar konkrētu mērķi sniegt ieskatu, k ā jāattīstās ES politikas nost ādnei nākamajos desmit 
gados un p ēc tam, lai (1) var ētu būtiski samazin āt siltumn īcefekta g āzu emisijas 
atbilstīgi zinātnes atziņām, tajā pašā laikā (2) samazinot neaizsarg ātību pret naftas 
šoku un cit ām energodroš ības bažām un (3) izmantojot ilgtsp ējīgas izaugsmes un 
nodarbinātības iespējas (saist ībā ar jaunām zemu oglek ļa emisiju tehnolo ģijām), 
vienlaikus ņemot vērā plašākus ilgtsp ējas un resursu efektivit ātes apsvērumus. 
(8) Šā ietekmes nov ērtējuma mērķis ir sniegt inform āciju par visp ārējām un nozaru 
attīstības iespējām, nepieciešamaj ām tehnolo ģiskajām un struktur ālajām izmaiņām, 
investīcijām un izmaks ām, un citām ietekm ēm, sinerģijām un kompromisiem saist ībā 
ar plašāku ilgtspējas un resursu efektivit ātes darba programmu. T ā mērķis ir sniegt 
informāciju, kas vajadz īga ES, valstu un re ģionālo klimata p ārmaiņu politiku un 
konkrētu nozares ce ļvežu izveidei, tostarp atskaites punktu noteikšanai. 
3. METODIKA UN SCEN ĀRIJU APRAKSTS  
(9) Tā kā apskatāmais laikposms ir ilgs, ir svar īgi ņemt vērā dažādos pieņēmumus, 
nenoteiktības un atš ķirīgas norises laika gait ā. Tāpēc ietekmes nov ērtējumā apsvērts, 
kas ES b ūtu jādara, lai pan āktu lielus emisiju samazin ājumus atbilst īgi 2ºC m ērķim 
saskaņā ar dažādiem alternat īviem scen ārijiem ("dekarboniz ācijas scen āriji" politikas 
izvēļu vietā), kas atš ķiras pēc galvenajiem parametriem, piem ēram, glob ālo apstākļu 
veids, glob ālā enerģijas cenu att īstība un tehnolo ģiskās inovācijas temps. Scen ārijos 
iekļautas oglek ļa cenas k ā rentabls politikas virz ītājspēks. Salīdzinot daž ādu scenāriju 
rezultātus, ir iesp ējams iegūt pamatot ākus secin ājumus par to, k ā galvenie parametri 
ietekmē rezultātus un kā mijiedarbojas daž ādas daļas. 
(10) Attīstīto valstu m ērķis panākt samazin ājumu par 80-95%, k ā norādīts IPCC  
4. novērtējuma ziņojumā, attiecas gan uz iekš ējiem samazin ājumiem, gan starptautisko 
kredītu izmantošanu. Lai nov ērtētu nepieciešamos ES iekš ējos samazin ājumus līdz 
2050. gadam, jaun āko zinātnes atziņu pārskats tiek sniegts kop ā ar POLES mode ļa 
prognozēm atbilstīgi 2ºC m ērķim, t. i., glob ālo emisiju samazin āšana uz pusi l īdz 
2050. gadam sal īdzinājumā ar 1990. gadu. 
LV 4   LV (11) Fosilā kurināmā cenas ir svar īgas, nov ērtējot siltumn īcefekta g āzu emisiju 
samazināšanas ietekmes, bet t ās lielā mērā nosaka glob ālie tirgi. Turkl āt globālā rīcība 
klimata p ārmaiņu jomā var ietekm ēt fosilo kurin āmo cenas. Izmantojot glob ālo 
POLES modeli, r īcības klimata jom ā un fosil ā kurināmā cenu mijiedarb ība tika 
analizēta trīs scenārijos: 
• globāla bāzlīnija: līdz 2050. gadam glob āli netiek veikta papildu r īcība klimata 
jomā;  
• globāla rīcība: globāla rīcība, uz pusi samazinot glob ālās emisijas l īdz 
2050. gadam sal īdzinājumā ar 1990. gadu; 
• fragmentāra rīcība: ES īsteno dekarboniz ācijas strat ēģiju, bet citas valstis to 
nedara. T ās pilda tikai Kopenh āgenas nol īguma minim ālās apņemšanās līdz 
2020. gadam un neveic papildu centienus p ēc 2020. gada. 
Ar GLOBIOM un G4M mode ļiem šī modeļa prognoze tika paplašin āta, iekļaujot 
globālās lauksaimniec ības un zemes izmantojuma izmai ņu prognozes. 
(12) ES model ēšanai tika izmantots PRIMES, ener ģētikas sistēmas modelis, apvienojum ā 
ar GAINS modeli to ES emisiju prognoz ēm, kas nav CO 2. Tāpat ES m ērogā ir 
analizēta saistība starp ener ģiju un LULUCF  ar G4M un GLOBIOM mode ļiem. 
Dekarboniz āciju galvenok ārt virza oglek ļa cenas saist ībā ar CO 2 emisijām un 
emisijām, kas nav CO 2.  
(13) ES līmenī prognozētie scenāriji ir šādi:  
• atsauces scen ārijs, kas atspogu ļo esošās politikas īstenošanu un turpin āšanu (t. i., 
klimata un ener ģētikas tiesību aktu kopums l īdz 2020. gadam); 
• vairāki dekarboniz ācijas scen āriji, kas atspogu ļo ES iekš ējo samazin ājumu par 
80% 2050. gad ā salīdzinājumā ar 1990. gadu, iz ņemot vienu fragment āras rīcības 
scenāriju, kad tiek veikti papildu pas ākumi, lai aizsarg ātu energointens īvu nozaru 
starptautisko konkur ētspēju;  
• dekarboniz ācijas scen āriji atšķiras pēc fosilā kurināmā enerģijas cenām atbilstīgi 
globālās analīzes rezult ātiem ar POLES modeli:  
– scenāriji, kad zemas ener ģijas cenas ir sam ērā stabilas (naftas cenas 2050. gad ā 
aptuveni USD 70 2008 par barelu), kas var ētu rasties glob ālas rīcības rezult ātā,  
– scenāriji ar naftas cenu pak āpenisku divk āršošanos (paaugstin āšanos līdz 
USD 127 2008 par barelu 2050. gad ā), kā atsauces scen ārijā, kas var ētu rasties 
fragmentāras rīcības rezult ātā, 
– scenāriji ar īslaicīgu naftas šoku vai nemain īgi augstām enerģijas cenām no 
2030. gada (divk āršošanos l īdz USD 212 2008 par barelu 2030. gad ā), šādas iespējas 
risks rodas fragment āru rīcības rezult ātā; 
• dekarboniz ācijas scen āriji atšķiras pēc pieņēmumiem par tehnolo ģiju attīstību: 
LV 5   LV – efektīvu tehnolo ģiju scenāriji, kas atspogu ļo sekmīgu zemu oglek ļa emisiju 
tehnoloģiju nodrošin āšanu,  
– „oglekļa novēlota uztveršana un uzglab āšana” un „nov ēlotas elektrifik ācijas 
scenāriji”, lai nov ērtētu jutību pret atseviš ķu tehnoloģiju virzienu pieejam ību, 
– jutības analīze par nov ēlotu rīcību klimata jom ā, pieņemot, ka l īdz 2030. gadam 
netiek pie ņemtas jaunas un papildu klimata r īcībpolitikas. 
(14) Pilnveidojot model ēšanu turpm āk, varētu ņemt vērā pašu klimata p ārmaiņu ietekmi uz, 
piemēram, lauksaimniec ību un ener ģijas ražošanu un pat ēriņu. Lai lab āk atspogu ļotu 
decentraliz ētas elektroener ģijas ražošanas plašu ievi ešanu, var pilnveidot ener ģijas 
uzglabāšanas un viedo t īklu risinājumu model ēšanu. 
4. GLOBĀLĀS ANALĪZES REZULT ĀTI 
Globālie samazin āšanas centieni un ES ieguld ījums  
(15) Jaunākās zinātniskās literatūras apskats un mode ļa prognozes ar POLES modeli 
liecina, ka ES b ūtu iekšēji jāsamazina siltumn īcefekta gāzu emisijas par vismaz 75%, 
80% vai vair āk līdz 2050. gadam sal īdzinājumā ar 1990. gadu.  
(16) Globāli centieni, kas atbilst 2°C m ērķim, nozīmētu, ka citas att īstītās valstis r īkojas ar 
tādu pašu ap ņēmību kā ES, un šis variants model ēts, izmantojot vien ādu oglekļa cenas 
signālu. Jaunās tirgus ekonomikas valstis to dar ītu pakāpeniski, un tas tiek simul ēts ar 
pakāpenisku oglek ļa tirgus att īstību, vienādas oglek ļa cenas att īstītajās un jaunās tirgus 
ekonomikas valst īs panākot 2030. gad ā. Rezultātā jaunattīstības valstu siltumn īcefekta 
gāzu emisijas 2050. gad ā samazin ās par 80% sal īdzinājumā ar bāzlīniju līdz 
1990. gada emisiju l īmenim vai pat zem t ā. Tas noz īmē, ka globālas rīcības gadījumā 
starptautiskie kred īti nav lēti pieejami un liela m ēroga kompens ēšana nav alternat īva 
iekšzemes r īcībai. Mērķis panākt samazin ājumu par 80-95% Eiropas Savien ībā lielā 
mērā būs jāsasniedz iekš ēji, arī no rentabilit ātes perspekt īvas. Emisijas uz vienu 
iedzīvotāju laika gait ā izlīdzinātos, sasniedzot iev ērojami maz ākas absol ūtās starpības 
līdz 2050. gadam, lai gan att īstītajās valstīs emisijas uz vienu iedz īvotāju saglabājas 
lielākas. 
Saikne starp r īcību klimata jom ā un globālām fosilā kurināmā cenām 
(17) Analīze ar POLES par āda mijiedarb ību starp glob ālo rīcību klimata p ārmaiņu jomā un 
fosilo kurin āmo cenām nākotnē. Lai gan b āzlīnijas naftas cenu prognozes gandr īz 
divkāršojas, naftas cenas pasaul ē, kurā tiek veikta glob āla rīcība klimata jom ā, 
2050. gad ā saglabātos stabilas sal īdzinājumā ar šodienu. Šie relat īvie samazin ājumi 
rastos no maz āka piepras ījuma pēc enerģijas un p ārejas uz zemu oglek ļa emisiju 
kurināmo. Būtībā situācijai, kad tiek veikta glob āla rīcība, ir rakstur īgas zemākas 
fosilo kurin āmo cenas un augstas oglek ļa cenas. 
(18) Analīze liecina, ka pasaul ē, kurā tiek veikta “fragment āra rīcība”, naftas cenas 
samazinās tikai par 15% sal īdzinājumā ar bāzlīnijas līmeņiem. Šie rezult āti kopumā 
atbilst Starptautisk ās Enerģētikas aģentūras 2010. gada pasaules ener ģētikas 
prognozei. SEA dati liecina par skaidriem energodroš ības riskiem, kas saist īti ar 
LV 6   LV pieaugošu piepras ījumu apvienojum ā ar piegādes grūtībām un ģeopolitiskiem riskiem 
naftas un g āzes eksport ētājos reģionos. 
(19) Enerģijas avotu cenu izmai ņas radīs to valstu ien ākumu izmai ņas, kas eksport ē šīs 
preces. Ta ču šīs ietekmes ir atrisin āmas. Tiek prognoz ēts, ka Naftas eksport ētājvalstu 
organizācijas (OPEC) ikgad ējie ieņēmumi nākamajos 20 gados b ūs daudz liel āki 
salīdzinājumā ar iepriekš ējiem 20 gadiem, pat glob ālas rīcības gadījumā.  
Globālais lauksaimniec ības un mežsaimniec ības ieguld ījums un saikne ar bioener ģiju 
(20) Globālo centienu ietvaros, kas atbilst 2°C m ērķim, tika analiz ēts arī lauksaimniec ības 
un LULUCF  ieguldījums un korel ācija ar ener ģētikas nozari glob ālā mērogā, ņemot 
vērā: 
(a) nepieciešam ību panākt nodrošin ātību ar p ārtiku, lai pabarotu pasaules 
iedzīvotājus, kuru skaits pieaug, 
(b) ES mērķi samazin āt globālo atmežošanu, jo īpaši jaunatt īstības valstīs, un līdz 
2030. gadam aptur ēt mežiem kl ātās platības samazin āšanos, 
(c) centienus samazin āt emisijas no lauksaimniec ības, 
(d) lielāku biomasas izmantošanu ener ģijai, ja tiek veikta r īcība klimata p ārmaiņu 
jomā, 
(e) to, ka uztura paradumi saglab ājas tādi paši ar izmai ņām virzien ā uz oglek ļa 
ziņā intensīvāku pārtiku sakar ā ar labklājības līmeņa paaugstin āšanos.  
No analīzes secināts, ka lauksaimniec ība un mežsaimniec ība var sasniegt min ētās prasības 
līdz 2050. gadam, ja tiek noteikti atbilst īgi stimuli, bet izš ķirošs faktors b ūs produktivit ātes 
uzlabojumi glob ālā mērogā. Ja šos uzlabojumus nevar pan ākt, iepriekš uzskait ītie mērķi 
vienkārši netiek sasniegti vai tos var sasniegt tikai tad, ja iev ērojami paaugstina p ārtikas 
cenas.  
Pašreizējo tenden ču apvēršana pret ējā virzienā, apturot oglek ļa ziņā intensīvākas pārtikas 
patēriņu, arī varētu dot ieguld ījumu, bet tas nav analiz ēts. Dzīvesveida un paradumu izmai ņas 
varētu palielin āt iespēju sasniegt b ūtiskas samazin āšanas mērķus, kā arī rīcības vispārējo 
rentabilitāti, palīdzot izvair īties no d ārgākām klimata p ārmaiņu ietekmes mazin āšanas 
opcijām citās nozarēs. Bioloģiskā daudzveid ība lielā mērā iegūs no globālo klimata p ārmaiņu 
ierobežošanas l īdz 2ºC, saglab ājot tropu mežus, kam ir ļoti augstas biolo ģiskās daudzveid ības 
vērtības, bet j ārūpējas, lai liel āka produktivit āte lauksaimniec ībā/mežsaimniec ībā neradītu 
bioloģiskās daudzveid ības samazin āšanos, ūdens resursu noplicin āšanu vai citas vides 
problēmas..  
5. ES ANALĪZES REZULT ĀTI 
Vispārējās ES samazin ājuma iesp ējas un nozares ieguld ījumi  
(21) Dažādu ES dekarboniz ācijas scen āriju prognožu anal īze liecina, ka l īdz 2050. gadam 
ES iekšējais samazin ājums 80% apjom ā salīdzinājumā ar 1990. gadu ir tehniski 
iespējams ar pier ādītām tehnolo ģijām, ja vis ās nozarēs tiek piem ērots pietiekami 
LV 7   LV spēcīgs oglekļa cenu stimuls (apm ēram 100 l īdz 370 euro par tonnu CO 2-ekv. līdz 
2050. gadam). Šim nol ūkam būs nepieciešama b ūtiska nepārtraukta esošo tehnolo ģiju 
inovācija, bet tas ir iesp ējams, neizv ēršot novatoriskas tehnolo ģijas, piem ēram, 
kodolsintēzi, ūdeņraža un kurin āmā elementus vai elektroener ģijas tīklu ar 
decentraliz ētas enerģijas uzglab āšanas plaša m ēroga pielietojumu, un bez b ūtiskām 
dzīvesveida izmai ņām (piemēram, uztura paradumu izmai ņām, lielām mobilit ātes 
izmaiņām). Šādas norises var ētu papildus veicin āt ekonomiku ar zemu oglek ļa 
dioksīda emisiju l īmeni, bet netika iek ļautas anal īzē, ņemot vērā to tehnisk ās un 
ekonomisk ās iespējamības nenoteikt ības un gr ūtības, kas saist ītas ar to iek ļaušanu 
modelēšanas rīkos.  
(22) Lai gan tehnolo ģiju un fosil ā kurināmā cenu pie ņēmumi daž ādos scenārijos būtiski 
atšķiras, rezult āti ir stabili emisiju samazin ājumu ātruma un lieluma zi ņā ar mazliet 
lielākām atšķirībām nozaru l īmenī. 
Siltumnīcefekta g āzu emisiju 
samazinājumi sal īdzinājumā ar 
1990. gadu  2005 2030 2050 
Kopā -7% -40 l īdz -44% -79 l īdz -82% 
Nozares   
Elektroner ģētika (CO 2) -7% -54 l īdz -68% -93 l īdz -99%
Rūpniecība (CO 2) -20% -34 l īdz -40% -83 līdz -
87%1 
Transports (tostarp avi ācija, izņemot 
jūras transportu) (CO 2) +30% +20 l īdz -9% -54 l īdz -67%
Transports, iz ņemot aviāciju, izņemot 
jūras transportu+25% +8 l īdz -17%  -61 līdz -74%  
Mājokļi un pakalpojumi (CO 2) -12% -37 l īdz -53% -88 l īdz -91%
Lauksaimniec ība (ne-CO 2) -20% -36 l īdz -37% -42 l īdz -49%
Citas ne-CO 2 emisijas  -30% -71,5 līdz -
72,5% -70 līdz -78%
 Avots: PRIMES, GAINS 
(23) Kopējās siltumn īcefekta g āzu emisijas 2030. gad ā samazin ās par aptuveni 40% 
salīdzinājumā ar 1990. gadu, iz ņemot augstu naftas cenu gad ījumā līdz 2030. gadam, 
kā rezultātā samazin ājumi būtu 44%. Zemu izmaksu varianta papildu starpposma 
rezultāti ir samazin ājumi par aptuveni 25% l īdz 2020. gadam un aptuveni 60% l īdz 
2040. gadam.  
(24) Ar vienādiem ekonomiskiem samazin ājumu stimuliem vis ās nozarēs joprojām būtu 
rentabls liel āks ieguldījums nozar ēs, uz kurām attiecas ES emisijas kvotu tirdzniec ības 
sistēma (ETS). ETS nozar ēs tiktu pan ākti emisiju samazin ājumi par aptuveni 45% l īdz 
2030. gadam un aptuveni 90% sal īdzinājumā ar 2005. gadu 2050. gad ā, bet ETS 
neietilpstošas nozares samazin ātu savas emisijas par nedaudz vair āk kā 25% līdz 
2030. gadam un gandr īz 70% sal īdzinājumā ar 2005. gadu 2050. gad ā.  
(25) Lielākie samazin ājumi būtu elektroener ģētikas nozar ē. Ar līdzīgiem ekonomiskiem 
stimuliem vis ās nozarēs tā panāk dekarboniz āciju ātri, ienākot daudz ām zemu oglek ļa 
                                                 
1 Neskaitot scen āriju ar pas ākumiem, kuri paredz maz āku samazin ājumu no energointens īvām nozarēm. 
LV 8   LV emisiju tehnolo ģijām (dažādas atjaunojamo energoresursu tehnolo ģijas, kodolener ģija, 
oglekļa uztveršana un uzglab āšana pēc 2020. gada), un liel āku piepras ījuma puses 
efektivitāti, parasti sasniedzot emisiju samazin ājumus par krietni vair āk nekā 60% līdz 
2030. gadam. L īdz 2050. gadam elektroener ģētikas nozares dekarboniz ācija ir 
praktiski pabeigta.  
(26) Ieguldījumus virs vid ējā līmeņa vidējā termiņā un ilgtermi ņā var sasniegt ar ī mājokļu 
un pakalpojumu nozare. Galvenie virz ītājspēki emisiju samazin ājumiem ir 
siltumener ģijas piepras ījuma būtisks kritums sakar ā ar labāku izolāciju, (mazu oglek ļa 
dioksīda emisiju) elektroener ģijas un atjaunojamo energoresursu plaš āku izmantošanu 
ēku apkurei, k ā arī energoefekt īvākām ierīcēm.  
(27) Rūpniecības dekarboniz ācija ir nedaudz maz āka nekā vispārējā ekonomik ā vidējā 
termiņā, bet būtiskas papildu samazin āšanas opcijas, lai ar ī vēlāk (pēc 2030. gada) 
nekā enerģētikas nozar ē, nodrošina jo īpaši rūpniecības oglek ļa uztveršana un 
uzglabāšana.  
(28) Transports un lauksaimniec ība ir galven ās nozares, kur ās ilgākā termiņā netiek 
panākta pilnīga dekarboniz ācija.  
(29) Transporta nozar ē pēdējo 20 gadu palielin āšanās tendence tiek apv ērsta. 2030. gad ā 
transporta emisijas (autotransports, dzelzce ļš un iekšzemes navig ācija) tiek 
samazinātas zem 1990. gada l īmeņiem lielākajā daļā scenāriju, efekt īvu tehnolo ģiju 
scenārijam ar atsauces fosilo kurin āmo cenām sasniedzot -5% un ar zem ām fosilo 
kurināmo cenām sasniedzot -2%. Samazin ājumu liel ākā daļa tiktu pan ākta no 
2030. līdz 2050. gadam, kad transporta noz are sasniegs aptuveni -60% l īmeni2. 
(30) Lauksaimniec ībā tendences ir pret ējas. Tur samazin ājumi no šodienas l īdz 
2030. gadam ir b ūtiski, bet turpm āki siltumn īcefekta g āzu samazin ājumi ir nelieli. 
Tāpat kā citās nozarēs, arī lauksaimniec ībai varētu veikt s īkāku analīzi, ņemot vērā 
paradumu mai ņas ietekmi uz siltumn īcefekta gāzu samazin āšanas iesp ējām.  
(31) Citas emisijas, kas nav CO 2, piemēram, met āns no atkritumu poligoniem un 
rūpnieciskās N 2O emisijas, ar ī strauji samazin ās līdz 2030. gadam, p ēc tam notiek tikai 
ierobežoti papildu samazin ājumi. Attiec ībā uz emisij ām, kas nav CO 2, ETS ietvaros 
šie samazin ājumi notiek jau atsauces scen ārijā, citās nozarēs, piemēram, 
lauksaimniec ībā, saistībā ar atkritumiem un fluoru saturoš ām gāzēm būtu 
nepieciešamas papildu darb ības papildus esošajai politikai. 
Sistēmas izmaksas – oglek ļa cenas, invest īciju izdevumi un fosil ā kurināmā izmaksas  
(32) Visos scen ārijos oglek ļa cenas paaugstin ās no aptuveni EUR 50-60 par tonnu CO 2-ekv. 
2030. gad ā līdz EUR 100-370 diapazonam par tonnu CO 2-ekv. (EUR 150-200 efekt īvu 
tehnoloģiju scenārijos) atkar ībā no izvēlētajiem tehnolo ģiju un fosil ā kurināmā 
parametriem.  
(33) Jo īpaši pastāv skaidra apgriezta korel ācija starp fosil ā kurināmā cenām un oglek ļa 
cenām. Augstākām fosilā kurināmā cenām ir nepieciešamas zem ākas oglek ļa cenas, lai 
                                                 
2 Nav iek ļautas NOx emisijas no avi ācijas un citas netiešas avi ācijas ietekmes uz glob ālās sasilšanas 
potenciālu. 
LV 9   LV panāktu dekarboniz āciju. Tās ir loģiskas sekas tam, ka cenu noteikšana kopum ā — vai 
nu ar oglek ļa cenu, vai ener ģijas cenām — ir svar īgs virzītājspēks emisiju 
samazināšanā, jo ietekm ē pieprasījumu pēc enerģijas un energoefektivit āti. Oglekļa 
cenu priekšroc ība nepārprotami ir t ā, ka augst āka cena tiek noteikta ieguld ījumiem un 
procesiem, kas oglek ļa ziņā ir visintens īvākie, un šie ie ņēmumi atgriežas viet ējā 
ekonomik ā, bet ar augst ām enerģijas cenām tas ne vienm ēr ir tā, īpaši ES, kas ir ļoti 
atkarīga no fosil ā kurināmā importa.  
(34) Tiek secin āts arī, ka nov ēlota atseviš ķu tehnolo ģiju (oglek ļa uztveršana un 
uzglabāšana, elektrifik ācija) izstr āde un izv ēršana, kā arī novēlota rīcība klimata jom ā 
(bez papildu r īcības līdz 2030. gadam) galu gal ā rada iev ērojami augst ākas oglek ļa 
cenas, augst ākas izmaksas kopum ā un mazākus kurin āmā ietaupījumus. Tas liecina par 
lielo nozīmi, kāda ir:  
• zemu oglek ļa emisiju tehnolo ģiju pētniecībai un izstr ādei, un agr īnai izvēršanai kā 
līdzeklim, lai samazin ātu vispārējās izmaksas un palielin ātu sabiedr ības atbalstu 
dažām tehnolo ģijām; 
• nepieciešam ībai pēc pastāvīgiem, bet pak āpeniskiem samazin ājumiem laika gait ā, 
lai izvair ītos no tā, ka nov ēlota attīstība rada oglek ļa cenu lielus, p ēkšņus 
paaugstin ājumus.  
(35) Visu dekarboniz ācijas scen āriju svarīgākais secin ājums ir izteikta p āreja no kurin āmā 
izdevumiem (darb ības izmaks ām) uz invest īciju izdevumiem (kapit ālizdevumiem). No 
ekonomikas perspekt īvas ir svar īgi atzīmēt, ka invest īcijas lielā mērā ir izdevumi 
iekšzemes ekonomik ā, kam ir nepieciešama liel āka pievienot ā vērtība un izlaide no 
dažādām ražošanas nozar ēm (automobi ļu rūpniecība, elektroener ģijas ražošana, 
rūpnieciskās un tīkla iekārtas, energoefekt īvi būvmateriāli, celtniec ības nozare utt.), 
bet kurin āmā izdevumi liel ā mērā aizplūst uz treš ām valstīm, ņemot vērā ES lielo 
atkarību no fosil ā kurināmā importa.  
(36) Efektīvu tehnolo ģiju scenāriju gadījumā līdz 2040.-2050. gadam ikgad ējās investīcijas 
vidēji ir aptuveni par EUR 550 miljardiem liel ākas nekā atsauces gad ījumā. Vidēji 
40 gadu laikposm ā šis invest īciju izdevumu pieaugums veido aptuveni 
EUR 270 miljardus gad ā gan globālas, gan fragment āras rīcības gadījumā. 
(37) Investīciju palielin āšanas otra puse ir kurin āmā izmaksu vienl īdz liels samazin ājums. 
Atsauces scen ārijā kurināmā izmaksas turpina pieaugt no aptuveni 
EUR 900 miljardiem vid ēji gadā 2010.-2020. gada laikposm ā līdz aptuveni 
EUR 1400 miljardiem 2040.-2050. gada laikposm ā. Ar ener ģijas atsauces cen ām 
dekarboniz ācija samazina kurin āmā izmaksas par aptuveni EUR 350 miljardiem gad ā 
2040.-2050. gada laikposm ā. Ar glob ālu rīcību kurināmā izmaksu samazin ājums 
salīdzinājumā a r  a t s a u c i ,  p r o t a m s ,  i r  v ēl lielāks ar nedaudz vair āk kā 
EUR 600 miljardu ietaup ījumu gad ā 2040.-2050. gada laikposm ā sakarā ar fosilo 
kurināmo ietaup ījumu un fosilo kurin āmo zemāku cenu apvienotu ietekmi. Vis ā 
40 gadu laikposm ā vidējie kurināmā izmaksu samazin ājumi gad ā salīdzinājumā ar 
atsauci ir no EUR 175 miljardiem (fragment āra rīcība – ener ģijas atsauces cenas) l īdz 
EUR 320 miljardiem (glob āla rīcība – zemas fosil ā kurināmā cenas), ja laic īgi notiek 
pāreja uz elektroener ģiju transporta nozar ē. 
LV 10   LV (38) Naftas šoks vai augstas fosil ā kurināmā cenas palielin ātu nepieciešamo invest īciju 
izdevumus atsauces scen ārijā par aptuveni EUR 100 miljardiem gad ā; bet šādas 
ietekmes nav dekarboniz ācijas scen ārijos. Kurin āmā izdevumi ir iev ērojami maz āki 
dekarboniz ācijas scen ārijos apvienojum ā ar augst ām fosilā kurināmā cenām nekā 
atsauces gad ījumā apvienojum ā ar augst ām fosilā kurināmā cenām. Augstu fosil ā 
kurināmā cenu scen ārijā investīciju izdevumu pieaugumi, r īkojoties klimata jom ā, tiek 
vairāk nekā kompens ēti ar kurin āmā izmaksu samazin ājumu.  
(39) Zemu oglek ļa emisiju kapit ālizdevumu pieaugums ir past āvīga iezīme visās nozarēs 
(elektroener ģētika, rūpniecība, transports un b ūvētā vide), bet absol ūtā izteiksm ē 
lielākie invest īciju pieaugumi nav elektroener ģijas ražošan ā, tīkla infrastrukt ūrā vai 
rūpniecībā, bet gan piepras ījuma puses tehnolo ģijās transporta nozar ē (jo īpaši 
transportl īdzekļi) un būvētā vidē (energoefekt īvi būvmateriāli un komponenti, siltuma 
sūkņi, ierīces utt.). Jo īpaši uzņēmējdarbības nozares, kas nodrošina š īs tehnoloģijas un 
iekārtas, būs vislielākie ieguvēji no dekarboniz ācijas. 
(40) Zemu oglek ļa emisiju kapit ālizdevumu apm ērs un sast āvs nākamajās desmitgad ēs rada 
svarīgus politikas jaut ājumus par to, k ā — pat ar sp ēcīgiem oglek ļa stimuliem — 
pārvarēt finansēšanas šķēršļus, jo īpaši transporta un ēku galalietot ājiem. Būs 
nepieciešami novatoriski finanšu un fisk ālie instrumenti, piem ēram, aizdevumi ar 
atvieglotiem nosac ījumiem, dot ācijas, kas atmaks ā daļu no zema ener ģijas patēriņa 
investīcijām, un nodok ļu atlaides, lai veicin ātu privātas invest īcijas zemu oglek ļa 
emisiju tehnolo ģijās. Arī reģionālā finansējuma lielāka daļa ES budžet ā būtu jāatvēl 
politikas instrumentiem, kas piesaista priv ātā sektora resursus. 
Energoresursi, energoefektivit āte un energodroš ība  
(41) Dekarboniz ācijas scen ārijos ievērojami paaugstin ās ES energoresursu efektivit āte, kas 
sniedz arī energodroš ības priekšroc ības, jo īpaši saist ībā ar mazāku fosilo kurin āmo 
izmantojumu un importu. Kop ējais primārās enerģijas patēriņš tiktu samazin āts līdz 
1650 miljoniem tonnu naftas ekvivalenta 2030. gad ā un aptuveni 1300 l īdz 1350 
miljoniem tonnu naftas ekvivalenta 2050. gad ā salīdzinājumā ar vairāk nekā 1800 
miljoniem tonnu naftas ekvivalenta 2005. gad ā. Vairāk tiks izmantoti iekšzemes 
energoresursi, jo īpaši atjaunojamie energoresursi, un kop ējais enerģijas imports l īdz 
2050. gadam samazin ātos vairāk nekā uz pusi sal īdzinājumā ar 2005. gadu. S ākot no 
2025. gada, tiktu piln īgi apvērsta tendence — pieaugoša atkar ība no kurin āmā importa 
—, līdz 2050. gadam samazinoties l īdz mazāk nekā 35%. Naftas importa r ēķins līdz 
2050. gadam tiktu samazin āts uz pusi vai vair āk salīdzinājumā ar šodienu un 
samazināts par aptuveni 80% sal īdzinājumā ar atsauces gad ījumu — kas atbilst 
EUR 400 miljardiem vai vair āk. 
(42) Svarīgi atzīmēt, ka šie samazin āta primārās enerģijas patēriņa līmeņi ir galvenok ārt 
pieprasījuma puses tehnolo ģisko izmai ņu rezultāts, nevis samazin ātu enerģētikas 
pakalpojumu rezult āts: pirmk ārt, ar efekt īvākām ēkām, apkures sist ēmām un 
transportl īdzekļiem, vēlāk pastiprin āts ar elektrifik āciju transport ā un apkur ē, kas 
apvieno ļoti efektīvas piepras ījuma puses tehnolo ģijas (pie elektrot īkla pieslēdzami 
(plug-in) hibr īdi, elektriskie transportl īdzekļi, siltuma s ūkņi) ar liel ā mērā 
dekarboniz ētu elektroener ģētikas nozari.  
(43) 20 % ener ģijas ietaup ījuma mērķa sasniegšana 2020. gad ā ļauj ES līdz 2020. gadam 
samazināt iekšzemes emisijas  par 25 % vai vair āk. 
LV 11   LV (44) Dekarboniz ācija ievērojami samazina fosil ā kurināmā drošības riskus, bet liela m ēroga 
elektrifikācija apvienojum ā ar decentraliz ētu elektroener ģijas ražošanu rada citas 
problēmas un iesp ējas. Šie jaut ājumi sīkāk tiks izskat īti enerģētikas ceļvedī 2050. 
Elektroener ģētikas nozare 
(45) Lai gan gal īgais piepras ījums pēc enerģijas visās nozarēs būtiski samazin ās, 
elektroener ģijas patēriņš līdz 2050. gadam turpina palielin āties. Tas ir divu pret ēju 
tendenču rezultāts:  
• lielāki efektivit ātes uzlabojumi piepras ījuma pusē;  
• īpaši pēc 2025. gada — pieaugošs piepras ījums apkures un transporta nozar ē, ko 
rada efekt īvu piepras ījuma puses tehnolo ģiju (piem ēram, pie elektrot īkla 
pieslēdzami (plug-in) hibr īdi, elektriskie transportl īdzekļi, siltuma s ūkņi) plašais 
pielietojums. 
Tomēr pieauguma temps saglab ājas līdzīgs līdzšinējām tendenc ēm pēdējos 20 gados, 
kaut arī laika gait ā ievērojama da ļa transporta un apkures nozares p āriet no naftas un 
gāzes uz elektroener ģiju.  
(46) Piedāvājuma pus ē zemu oglek ļa emisiju tehnolo ģiju daļa elektroener ģijas bilanc ē 
(atjaunojamie energoresursi, fosilais kurin āmais + oglek ļa uztveršana un uzglab āšana, 
kodolener ģija) strauji palielin ās no 45% šodien, aptuveni 60% 2020. gad ā (Klimata un 
enerģētikas ties ību aktu kopuma piln īgas īstenošanas rezult ātā) līdz 75-80% 
2030. gad ā un gandr īz 100% 2050. gad ā. Tā kā zemu oglek ļa emisiju elektroener ģijas 
tehnoloģijām ir rakstur īgi lielāki kapitālizdevumi un maz ākas kurin āmā izmaksas, 
ražošanas invest īciju izdevumi ir lieli, ar ī par tīkla paplašin āšanu.  Tāpat kā citās 
nozarēs galvenais politikas jaut ājums ir par to, k ā vislabāk nodrošin āt šīs investīcijas. 
Transports  
(47) Energoefektivit āte ir viens no galvenajie m transporta dekarboniz ācijas veicin ātājiem. 
Analīze liecina, ka l īdz pat 2025. gadam neatkar īgi no past āvīgi pieaugošiem 
transporta pakalpojumiem uzlabota transportl īdzekļu efektivit āte ir galvenais 
virzītājspēks, lai apv ērstu pieaugošu siltumn īcefekta g āzu emisiju tendenci un 
sauszemes transporta siltumn īcefekta g āzu emisijas 2030. gad ā atgrieztu zem 
1990. gada l īmeņiem. Piem ēram, vieglajiem automobi ļiem šie efektivit ātes uzlabojumi 
pēc 2020. gada p ārsniedz esošo CO 2 un automobi ļu tiesību aktu pras ības, un to veicina 
pakāpeniska hibridiz ācija. 
(48) Lai gan hibridiz ācija ir svar īga no palielin ātas efektivit ātes perspekt īvas līdz pat 
2025. gadam, ar ī no tehnolo ģiskas perspekt īvas tas ir svar īgs pasākums, lai p ēc 
2025. gada var ētu pāriet uz elektromobilit āti (elektropiedzi ņas transportl īdzekļiem). 
Vieglajiem automobi ļiem tā ir galven ā tehnolo ģija, kas nodrošina lielus 
samazinājumus transporta nozar ē pēc 2030. gada. Avi ācijā un mazākā mērā kravas 
automobi ļos svarīgāka loma b ūtu biodegvielai, galvenok ārt pēc 2030. gada.  
(49) Aviācijā biodegvielas k ļūst par svar īgu siltumn īcefekta g āzu samazin āšanas 
tehnoloģiju laikposm ā pēc 2030. gada. Autotransport ā biodegvielu izmantojums 
visstraujāk pieaug period ā līdz 2020. gadam, lai pan āktu kopējo atjaunojamo 
energoresursu m ērķi 20 % un īpašo transporta nozares atjaunojamo energoresursu 
LV 12   LV mērķi 10 %. Ja elektromobilit āte sekmīgi ienāk tirgū, posmā starp 2020. un 2050. gadu 
absolūtais pieaugums turpin ās, bet ir maz āks nekā 2005.-2020. gada period ā. Ja 
elektromobilit ātes nosacījums neizpild ās, šī paša samazin ājuma līmeņa panākšanai būs 
vajadzīgs lielāks biodegvielu īpatsvars. Biodegvielu īpatsvara pieaugums var ētu radīt 
lielāku spiedienu uz zemes izma ntošanu, tostarp palielin āt emisijas no zemes 
izmantošanas, uz biolo ģisko daudzveid ību, ūdens resursu apsaimniekošanu un vidi 
kopumā, vismaz pie ņemot, ka tiek izmantota biodegviela, kuras ražošanas pamat ā ir 
zemes izmantojums. 
(50) Visos analiz ētajos scen ārijos ir tikai neliela ietekme uz kop ējo transporta 
pieprasījumu. Tas da ļēji ir saistīts ar model ēšanu, kas ir v ērsta uz siltumn īcefekta gāzu 
samazinājumiem un neietver konkr ētas transporta r īcībpolitikas, kas nodrošina 
efektīvāku transporta sist ēmu, modālu pāreju un samazina daž ādas ārējās ietekmes, 
piemēram, sastr ēgumus un gaisa pies ārņojumu, un kas var rad īt papildu ieguvumus 
emisiju samazin ājumu izteiksm ē. Šie aspekti s īkāk tiks aplūkoti ietekmes nov ērtējumā 
saistībā ar Balto gr āmatu par transportu. 
(51) Salīdzinājums starp daž ādiem scen ārijiem liecina par skaidru korel āciju starp 
siltumnīcefekta gāzu samazin ājumiem transporta nozar ē un elektroener ģētikas nozar ē. 
Ja transporta nozare vair āk samazina siltumn īcefekta g āzu emisijas ar 
elektromobilit āti, palielin ās elektroener ģijas patēriņš, kas ietekm ētu elektroener ģijas 
emisijas. T āpēc, pat ja transporta nozare netiek iek ļauta ETS, t ā laika gait ā arvien 
vairāk ietekmēs ES ETS norises.  
Būvēta vide  
(52) Siltumapg āde un dzes ēšana (divas trešda ļas), karstais ūdens un ēdiena gatavošana 
(vairāk nekā 20%) ir svar īgākie enerģijas patērētāji šajā nozarē; atlikušo da ļu lielā 
mērā veido apgaismojums un elektroier īces.  
(53) Novērotās galvenās tendences ir l īdzīgas tendenc ēm transporta nozar ē. Pirmkārt, 
kopējais piepras ījums pēc enerģijas samazin ās – efektivit āte, jo īpaši ēku enerģijas 
patēriņš, uzlabojas, plaši izplatoties pas īvajai mājokļu tehnolo ģijai, un liel ā mērā 
uzlabojas esošo ēku enerģijas patēriņš renovācijas rezult ātā. Tas ietver iev ērojamas 
investīcijas, kurss laika gait ā var atgūt ar mazākiem ener ģijas rēķiniem. Galvenais 
politikas jaut ājums ir par to, k ā var pārvarēt sākotnējos finans ēšanas šķēršļus.  
(54) Tāpat kā transporta nozar ē arī šeit ir svar īga pāreja izmantot ā kurināmā izteiksmē no 
naftas, gāzes un ogl ēm uz elektroener ģiju un atjaunojamiem kurin āmā resursiem. 
Svarīga loma ir efekt īviem siltuma s ūkņiem, kas ļauj palielin āt galalietojuma 
efektivitāti, kā arī samazin āt kurināmā oglekļa intensit āti, izmantojot ģeotermālo 
enerģiju un elektroener ģiju. Turkl āt biogāze, biomasa un saules ener ģija lielā mērā 
aizstāj fosilos kurin āmos.  
Rūpniecība  
(55) Energointens īvu rūpniecības nozaru rentabls ieguld ījums efekt īvu tehnolo ģiju 
scenārijā palielinātos līdz emisiju samazin ājumiem par aptuve ni 35% 2030. gad ā un no 
85 līdz 90% 2050. gad ā. Šie potenci āli apvieno energointensit ātes papildu 
samazinājumus un oglek ļa uztveršanas un uzglab āšanas izmantošanu atlikušaj ām 
energointens īvajām rūpnieciskaj ām CO 2 emisijām (piem ēram, procesa emisijas 
tērauda un cementa ražošan ā), sākot no 2035. gada.  
LV 13   LV (56) Fragment āras rīcības kontekst ā, ES samazinot emisijas iev ērojami vair āk nekā citās 
valstīs, atseviš ķas rūpniecības nozares b ūs ieguvējas no papildu invest īcijām plašā 
zemu oglek ļa dioksīda emisiju tehnolo ģiju spektr ā un no liel ākas konkur ētspējas, 
izmantojot agr īnas rīcības priekšroc ības.  
(57) Tika nov ērtēta arī vērienīgākas klimata politikas ietekme uz energointens īvām 
rūpniecības nozar ēm. Iepriekš ējās makroekonomisk ās modelēšanas rezult āti tika 
pārskatīti un preciz ēti līdz 2030. gadam. Tas apstiprin āja, ka ietekme uz 
energointens īvu rūpniecības nozaru ražošanas l īmeņiem ir ierobežota un ka bezmaksas 
kvotu pieš ķiršana aizsarg ā energointens īvu rūpniecību ETS ietvaros, pat tad, ja ES 
īstenotu vērienīgākus mērķus situācijā, kad citi re ģioni izmanto pietic īgāku mērķi.  
(58) Tomēr energointens īvās rūpniecības nozar ēs aprakst ītā samazin āšanas potenci āla 
realizēšanai pēc 2035. gada ir nepieciešama oglek ļa uztveršanas un uzglab āšanas 
ieviešana liel ā mērogā, un tā ir tehnolo ģija, kurai nav citu re ālu ieguvumu k ā 
samazinātas siltumn īcefekta gāzu emisijas un kur vajadz īgas gan papildu invest īcijas, 
gan lielākas darbības izmaksas.  
(59) Tāpēc tiek analiz ēts alternat īvs scenārijs, kad energointens īvām rūpniecības nozar ēm 
tiktu piem ērotas zem ākas emisiju samazin āšanas pras ības, kad r ūpniecības emisijas 
saglabājas tuvāk atsauces scen ārija rezult ātiem, līdz 2050. gadam sasniedzot 
samazinājumu nevis -86% apm ērā, bet aptuveni -50% apm ērā, jo īpaši tāpēc, ka 
oglekļa uztveršana un uzglab āšana nekļūtu par galveno tehnolo ģiju saistībā ar procesa 
emisijām. Šādā scenārijā energointens īvām rūpniecības nozar ēm nebūtu jāsedz papildu 
izmaksas, kas rodas saist ībā ar oglekļa uztveršanas un uzglab āšanas izvēršanu un kas 
pretējā gadījumā pēdējā desmitgad ē paaugstin ātos līdz vairāk nekā EUR 10 miljardiem 
gadā.  
Lauksaimniec ība un citas emisijas, kas nav CO 2 
(60) No 1990. l īdz 2005. gadam emisijas, kas nav CO 2, tika samazin ātas par ceturtda ļu, 
ievērojami ātrāk nekā CO 2 emisijas. Šodien lauksaimniec ības emisijas (N 2O un 
metāns) veido vair āk nekā pusi no emisij ām, kas nav CO 2.  
(61) Tiek prognoz ēts, ka emisijas, kas nav CO 2, izņemot lauksaimniec ību, būtiski 
samazināsies, īpaši līdz 2030. gadam. Galvenie iemesli ir N 2O samazin ājumi 
rūpniecības nozar ēs, uz kurām attiecas ETS, met āna emisiju samazin āšana sakar ā ar 
Atkritumu poligonu direkt īvas īstenošanu, HFC3 samazināšana un met āna izplūdes 
samazināšana kalnr ūpniecībā, enerģētikā un rūpniecības nozar ēs.  
(62) Ar papildu darb ībām lauksaimniec ības emisijas var turpin āt samazin āties līdz 
2030. gadam; p ēc 2030. gada š ī tendence pal ēninās. Ar emisiju l īmeņiem aptuveni 
330 miljoni tonnu 2050. gad ā, kas ir par trešda ļu zemāki nekā emisiju l īmeņi 
2005. gad ā, lauksaimniec ība veido aptuveni trešda ļu no ES atlikušaj ām kopējām 
emisijām 2050. gad ā, īpatsvars tr īskāršojas no 2005. gada. Tas liecina par 
lauksaimniec ības svarīgo lomu dekarboniz ācijas sasniegšan ā. Ja līdz 2050. gadam 
emisijas neturpina samazin āties par trešda ļu salīdzinājumā ar 2005. gadu, cit ās nozarēs 
būtu jāsamazina v ēl vairāk.  
                                                 
3 Fluoru saturošo g āzu regula un direkt īva par mobil ām gaisa kondicion ēšanas sist ēmām 
transportl īdzekļos. 
LV 14   LV (63) Tajā pašā laikā globālais piepras ījums pēc pārtikas palielin ās un uztura paradumi k ļūst 
oglekļa ziņā intensīvāki, tāpēc analīze skaidri liecina, ka lauksaimniec ības emisiju 
samazināšanai ir ierobežojumi.  Potenciāli svarīgs elements, kas nav iek ļauts 
kvantitatīvajā novērtējumā, ir paradumu mai ņas iespējamā ietekme, kas apv ērstu 
pašreizējo virzību uz oglek ļa ziņā intensīvu uzturu.  Ilgtermiņā pāreja uz vesel īgāku 
uzturu var ētu būtiski samazin āt metāna un sl āpekļa oksīdu emisijas un pozit īvi 
ietekmēt zemes izmantojumu. 
Zemes izmantošana, zeme s izmantošanas izmai ņas un mežsaimniec ība 
(64) Enerģija no biomasas b ūs būtisks komponents atjaunojamo energoresursu pieaugum ā, 
kas tiek prognoz ēts nākamajās desmitgad ēs. Atsauces gad ījumā bioenerģijas ražošana 
no 2010. l īdz 2050. gadam vair āk vai maz āk divkāršojas. Dekarboniz ācijas gadījumā 
bioenerģijas ražošana taj ā pašā laikposm ā vairāk nekā trīskāršojas. Liel āks saražot ās 
bioenerģijas apjoms galvenok ārt nāks no liel ākas biodegvielas ražošanas no 
lauksaimniec ības kultūrām un plaš ākas lauksaimniec ības atlieku, koksnes biomasas un 
atkritumu izmantošanas.  
(65) Bioenerģijas piepras ījuma palielin āšanās ietekmēs zemes izmantošanas veidu Eiropas 
Savienībā, kas zināmā mērā konkurē ar citiem lietojumiem, piem ēram, pārtikas un 
barības ražošanu, pap īra un kokmateri ālu ražošanu. Turkl āt ražošana pati par sevi 
varētu ietekm ēt ES siltumn īcefekta g āzu emisijas, mainot (1) nepieciešamos 
ieguldījumus lauksaimniec ībā, kas var ētu palielin āt emisijas (piem ēram, liel āka 
mēslošanas l īdzekļu izmantošana lauksaimniec ībā), (2) zemes izmantošanu, kas rada 
lielākas siltumn īcefekta gāzu neto emisijas (piem ēram, atmežošanas vai apmežošanas 
tempa izmai ņas vai gan ību pārveidošana par aramzemi), un (3) mežu 
apsaimniekošanas praksi un t ādējādi mainot emisijas un apsaimniekoto mežu 
absorbciju (piem ēram, ražas nov ākšanas ciklu izmai ņas).  
(66) Eiropā zemes izmantošana, zemes izmantošanas izmai ņas un mežsaimniec ība rada 
oglekļa neto sekvestr āciju, jo īpaši mežos. Tiek prognoz ēts, ka laika gait ā šī neto 
absorbcija b ūtiski samazin āsies sakar ā ar mežu vecuma pieaugumu un liel āku ražas 
novākšanu bioener ģijas iegūšanai, pap īra ražošanai un kokmateri āliem. Ja ar laiku tiek 
samazināts piepras ījums pēc neapstrādātas koksnes, piem ēram, pārstrādājot organiskos 
atkritumus un pap īru un koksnes produktus, š ī neto absorbcijas funkcijas sarukšana 
laika gaitā samazinātos. 
(67) Pastāv daudz nenoteikt ību, un savstarp ēja saistība starp ener ģētikas, mežsaimniec ības 
un lauksaimniec ības nozari ir sarež ģīta, arī globālā mērogā. ES piepras ījums pēc 
bioenerģijas daļēji tiks segts ar importu, kas var ētu radīt mazāku ietekmi Eiropas 
Savienībā, bet lielāku ietekmi treš ās valstīs. Ir skaidrs, ka šim jaut ājumam jāvelta 
papildu uzman ība un sīkāka izskatīšana.  Produktivit ātes pieaugums lauksaimniec ībā 
būtu ļoti svarīgs, lai nodrošin ātu, ka šie bioener ģijas pieaugumi var tikt pan ākti bez 
pārāk negatīvas ietekmes uz citiem mežsaimniec ības vai lauksaimniec ības produktu 
galalietojumiem.  Visbeidzot, papildu uzman ība būs jāvelta arī apsaimniekošanas 
prakses izmai ņu ietekmei uz biolo ģisko daudzveid ību.  
Ietekme uz nodarbin ātību 
(68) Nodarbin ātības izteiksm ē paredzams, ka nepieciešam ās struktur ālās izmaiņas 
neietekmēs vai nedaudz pozit īvi ietekm ēs vispārējo nodarbin ātības līmeni (vismaz 
LV 15   LV ilgtermiņā), bet tiek prognoz ētas būtiskas nodarbin ātības izmai ņas starp nozar ēm vai 
to ietvaros, ja tiek īstenotas atbilst īgas darba tirgus r īcībpolitikas. Noz īme būs politikas 
izstrādei, lai nodrošin ātu pozitīvu vispārējo ietekmi un nodarbin ātības pāreju uz 
nozarēm un profesij ām, kas ir novatoriskas un ar lielu izaugsmes potenci ālu. Analīze ir 
parādījusi, ka liel ākām investīcijām kapitālietilpīgās precēs (elektroener ģijas ražošanas 
iekārtas, atjaunojamie energoresursi, transporta iek ārtas, ēkas un ēku komponenti) 
būtu nepieciešama daž ādu ražošanas nozaru palielin āta izlaide, ar ī celtniecības nozar ē.  
(69) Energosist ēmas, transporta un m ājokļu nozares izmai ņas, kas ir siltumn īcefekta gāzu 
emisiju galvenie avoti, palielin ās pieprasījumu pēc jaunām prasmēm un kompetences. 
Tas ir īpaši svar īgi enerģētikas nozar ē, jo tur gaid āmas lielas invest īcijas un 
atjaunojamo energoresursu un ener ģijas pārvaldības apakšnozaru paplašin āšanās. 
Galvenais uzdevums ir p ārskatīt un uzlabot esošo darbinieku prasmes. Tom ēr 
pārkvalificēšana neaprobežojas tikai ar t ām nozarēm, kurās izaugsme samazin ās vai 
palielinās, bet vajadz īga arī nozarēs, kas ir iesaist īta netieši, piem ēram, banku nozar ē. 
(70) Turklāt cenu politika var nodrošin āt ieņēmumu m ērķtiecīgu atpaka ļieguldīšanu, 
nodarbinātībai izmantojot darbasp ēka izmaksu samazin ājumus.  Cenu politikas, k ā, 
piemēram, pārdošanas izsol ē, ieviešana nozar ēs, kur nedarbojas starptautisk ā 
konkurence, vai nodok ļu uzlikšana nozar ēm ārpus ETS kop ā ar darbasp ēka izmaksu 
samazināšanu ieņēmumu atpaka ļieguldīšanas rezult ātā var dot nodarbin ātības neto 
pieaugumu par 0,7% sal īdzinājumā ar atsauci jeb pieaugumu par mazliet vair āk nekā 
1,5 miljoni darbavietu l īdz 2020. gadam. 
Papildu ieguvumi gaisa kvalit ātes izteiksm ē 
(71) Kopumā tiek nov ēroti ieguvumi gaisa kvalit ātes ziņā. Vidējie gaisa pies ārņojuma 
līmeņi 2030. gad ā būtu vairāk nekā par 65% zem āki nekā 2005. gad ā. 2030. gad ā 
tradicionālo gaisa pies ārņotāju kontroles ikgad ējās izmaksas var ētu būt par vairāk nekā 
EUR 10 miljardiem maz ākas, un 2050. gad ā varētu ietaup īt pat gandr īz 
EUR 50 miljardus katru gadu. Š īs norises samazin ātu arī mirstību, un tiek l ēsts, ka 
2030. gad ā ieguvumi b ūs aptuveni EUR 7-17 miljardu apm ērā gadā un EUR 17-
38 miljardi 2050. gad ā. Turklāt tiktu uzlabota sabiedr ības vesel ība, vienlaikus 
samazinātos vesel ības aprūpes izmaksas, k ā arī tiktu nodar īts mazāks kaitējums 
ekosistēmām, kultūraugu ražai, materi āliem un ēkām.  
(72)