-lai kandidātvalsts būtu panākusi to iestāžu stabilitāti, kas garantē demokrātiju, tiesiskumu, cilvēktiesību aizsardzību un cieņu pret mazākumtautībām, un to aizsardzību;

Krievijas agresijas karš pret Ukrainu ievērojami ietekmē Moldovu. Moldova, apliecinot patiesu solidaritāti un aizstāvot Eiropas vērtības, aktīvi atbalsta no Ukrainas aizbēgušos cilvēkus un patlaban uzņem vislielāko bēgļu skaitu uz vienu iedzīvotāju. Neraugoties uz šo izaicinājumu, Moldovas valdība ir apņēmības pilna sasniegt savus skaidri formulētos reformu mērķus – jo īpaši tiesu sistēmas reformas, valsts pārvaldes reformas un ekonomikas modernizācijas jomā –, lai tādējādi dotu labumu Moldovas iedzīvotājiem. Nesen veiktas Eirobarometra aptaujas rezultāti liecina par to, ka ir palielinājies atbalsts ES integrācijai un ka Eiropas Savienība ir ārvalstu organizācija, kurai iedzīvotāji uzticas visvairāk.

Šā novērtējuma pamatā ir Kopenhāgenas kritēriji, kuri attiecas uz to iestāžu stabilitāti, kas garantē demokrātiju, tiesiskumu, cilvēktiesību aizsardzību un cieņu pret mazākumtautībām, un to aizsardzību.

Jāpanāk progress, lai korupcijas lietas nodotu tiesai un efektīvi sauktu pie atbildības par tām. Sīkās korupcijas lietu izmeklēšana joprojām ir Nacionālā korupcijas apkarošanas centra un Korupcijas apkarošanas prokuratūras kompetencē. Tas nozīmē, ka šīm iestādēm nav bijis iespējams koncentrēties uz augsta līmeņa korupcijas lietām. Vēl daudz darāmā, lai efektīvi pārbaudītu aktīvu deklarācijas un gādātu par līdzekļu atgūšanu. Vēl nav izpildīti daži ieteikumi, kurus snieguši starptautiskie un reģionālie korupcijas apkarošanas uzraudzības mehānismi, tostarp Eiropas Padomes Pretkorupcijas starpvalstu grupa (GRECO). Attiecībā uz preventīvajiem aspektiem jāatzīmē, ka Valsts integritātes aģentūra ir atbildīga par to aktīvu deklarāciju pārbaudi, kuras iesniegušas publiskus amatus ieņemošas personas, un par tiesiskā regulējuma piemērošanu interešu konfliktu gadījumā. Nacionālais korupcijas apkarošanas centrs kopš 2017. gada pārbauda tiesību aktu projektus korupcijas apkarošanas jomā, un aptuveni 50 % no šā centra izdotajiem ieteikumiem ir pieņemti (lielākoties saistībā ar neskaidrībām vai nepilnībām likumprojektu formulējumos vai administratīvajām procedūrām).

Attiecībā uz efektivitāti – nolēmumu pieņemšanas laiks civillietās un komerclietās pieauga līdz 171 dienai 2020. gadā salīdzinājumā ar 143 dienām 2018. gadā. Lietu pabeigšanas koeficients samazinājās līdz 97 % (2018. gadā tas bija 107 %). Nolēmumu pieņemšanas laiks vēl aizvien rada lielas bažas. Neizskatīto lietu skaits pirmajā un otrajā instancē sasniedz attiecīgi 22 299 un 3330 . Tiesu sistēmai 2020. gada budžetā ir paredzēti 0,40 % no IKP, kas ir mazāk nekā 2018. gadā (0,48 % no IKP). 2020. gadā tiesām tika atvēlēti 21,3 miljoni euro, savukārt prokuratūrai – 17,4 miljoni euro. Budžets nav pietiekams, lai segtu apmācības un investīciju vajadzības, jo 85 % tiek tērēti algām un kompensācijām.

Moldovas valsts uzņēmumu (VU) sektors vēl aizvien ir liels (to veido aptuveni 900 uzņēmumi), un tam joprojām ir vajadzīgs valdības atbalsts. Valsts ietekmei vēl arvien ir būtiska nozīme galvenajās ekonomikas nozarēs, tostarp telekomunikāciju, enerģētikas un transporta jomā. Valsts uzņēmumiem kopumā pieder aktīvi, kuru vērtība ir aptuveni 26 % no IKP, un tajos ir nodarbināti aptuveni 6 % no aktīvā darbaspēka. Šo sektoru joprojām negatīvi ietekmē pienācīgas korporatīvās pārvaldības prakses trūkums, neefektivitāte un vāja uzraudzība. Tas vēl vairāk kaitē privātā sektora ieguldījumiem un visas ekonomikas konkurētspējai un rada fiskālos riskus. Ir vajadzīgas turpmākas reformas, jo īpaši tādas, kas attiecas uz labāku korporatīvo pārvaldību, reorganizāciju, privatizāciju un dzīvotnespējīgu uzņēmumu likvidāciju; šādas reformas ir valdības prioritāšu sarakstā. Turklāt neoficiālās ekonomikas sektors vēl aizvien ir salīdzinoši liels – tiek lēsts, ka 2020. gadā tas sasniedza 27 % no IKP. Neoficiālās ekonomikas augstā līmeņa iemesls daļēji ir smagais regulatīvais slogs, un tas rada ne tikai ievērojamus budžeta ieņēmumu zaudējumus, bet arī zemāku ražīgumu.

Pirms globālā inflācijas spiediena, kuru vēl vairāk pastiprināja Krievijas agresijas karš pret kaimiņos esošo Ukrainu, Moldovas Valsts banka visumā sekmīgi saglabāja inflāciju mērķdiapazonā, kas noteikts 5 % apmērā (+/- 1,5 procentpunkti), savukārt ar uzraudzītā mainīgā valūtas kursa režīmu tika atbalstīta stabila nacionālā valūta. Strauji augošo enerģijas un pārtikas cenu apstākļos viens no galvenajiem izaicinājumiem Moldovas makroekonomikas stabilitātei nākotnē – papildus mājokļu izmaksām un lielajam kara bēgļu pieplūdumam – ir pieaugošā inflācija, kas līdz 2022. gada pirmā ceturkšņa beigām sasniedza 22 %. Attiecībā uz ārējiem faktoriem jāatzīmē, ka nelīdzsvarotība bijusi samērā liela – tekošā konta deficīts pēdējos desmit gados bija vidēji 7,3 % no IKP, kam par iemeslu galvenokārt bija ievērojamais tirdzniecības deficīts. Šo deficītu ir veicinājis spēcīgs iekšzemes pieprasījums, ko sekmēja lieli emigrantu naudas pārvedumi, nelabvēlīgi tirdzniecības nosacījumi un salīdzinoši vāja eksporta bāze. Tomēr Moldova, pateicoties ievērojamam starptautisko partneru atbalstam, spēja ievērojami palielināt ārvalstu valūtas rezerves. Moldova tradicionāli ir arī ļoti atkarīga no emigrantu naudas pārvedumiem, un pašreizējais karš pret Ukrainu negatīvi ietekmē pārvedumus no Krievijas un Neatkarīgo Valstu Sadraudzības (NVS).

Pēdējo desmit gadu laikā Moldova ir spējusi panākt ekonomikas izaugsmi vidēji par aptuveni 4,5 % gadā un tikt galā ar vairākām ekonomikas krīzēm, tostarp ar pandēmiju. Publiskās finanses ir bijušas stabilas – ar zemu deficīta līmeni, kas 2013.–2020. gadā sasniedza vidēji 1,5 % no IKP, un ar ilgtspējīgu parāda līmeni (aptuveni 32 % no IKP 2021. gadā; attiecībā uz lielāko parāda daļu starptautiskās finanšu iestādes ir piešķīrušas izdevīgus nosacījumus). Tas atspoguļo Moldovas centienus pastiprināt fiskālās politikas konsolidāciju un uzlabot publisko finanšu pārvaldību, kas tiek veicināts ar 2013.–2020. gada PFP stratēģijas palīdzību.

Attiecībā uz sieviešu līdztiesību darba tirgū jāatzīmē, ka tiesiskais regulējums vairs neaizliedz piekļuvi noteiktām profesijām, taču sievietes joprojām saskaras ar de facto šķēršļiem un diskrimināciju vecuma dēļ. Moldovā vēl aizvien pastāv vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirība, proti, 2019. gadā sievietes kopumā pelnīja vidēji par 14,1 % mazāk nekā vīrieši (tas atbilst vidējam rādītājam Eiropas Savienībā), un 39,6 % no 2021. gadā ievēlētajiem parlamenta deputātiem ir sievietes (tas pārsniedz ES vidējo rādītāju). Jāpieliek lielākas pūles, lai aizsargātu lesbiešu, geju, biseksuāļu, transpersonu, interseksuāļu un kvīru (LGBTIQ) tiesības. Likumā ir aizliegta diskriminācija nodarbinātības jomā seksuālās orientācijas dēļ, taču diskriminācija sabiedrībā vēl aizvien turpinās. Pēdējos gados ir ievērojami pavirzījies uz priekšu bērnu aprūpes deinstitucionalizācijas process. Ir daudz darāmā attiecībā uz bērnu mirstību, bērnu darbu (tostarp saikni ar cilvēku tirdzniecību un seksuālu izmantošanu) un romu bērnu un vecāku pamesto bērnu īpašo situāciju. Bažas rada to zīdaiņu un bērnu ar invaliditāti skaits, kuri dzīvo aprūpes iestādēs.

Eiropas Cilvēktiesību tiesa ir pieņēmusi 18 spriedumus pret valsti, kuriem līdz to izpildes brīdim piemēro pastiprinātas uzraudzības procedūru. Minētie spriedumi cita starpā attiecas uz sliktu izturēšanos no valsts amatpersonu puses, tiesību uz taisnīgu tiesu pārkāpumiem, iestāžu nespēju nodrošināt aizsardzību pret vardarbību ģimenē un diskrimināciju seksuālās orientācijas dēļ.

Moldovas finanšu nozarē ir veiktas būtiskas reformas, jo īpaši pēc liela mēroga krāpšanas banku nozarē 2014. gadā, kuras apmērs sasniedza 12 % no IKP. Kopš tā laika svarīgākās sistēmiskās bankas ir pārstrukturētas, un lielākā daļa akciju ir pārdotas pārredzamiem starptautiskiem akcionāriem. Šķiet, ka banku sektors patlaban ir labi kapitalizēts, jo visas bankas atbilst kapitāla pietiekamības rādītājam, un pēdējos gados ir ievērojami samazinājies ienākumus nenesošu aizdevumu īpatsvars. Pateicoties sekmīgām banku nozares reformām, nesen ir uzlabojusies piekļuve finansējumam, jo īpaši mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) gadījumā. Tomēr finanšu starpniecības apmērs vēl aizvien ir neliels, un privātajam sektoram izsniegto aizdevumu īpatsvars 2017.–2021. gadā bija vidēji 20 % no IKP. Turklāt vispārējais progress, kas panākts nozagto līdzekļu atgūšanā un tiesvedībā saistībā ar 2014. gadā notikušo krāpšanu banku nozarē, ir bijis lēns un nepārredzams.

Darba tirgū pastāv būtiski strukturāli trūkumi, par ko liecina ļoti zemais nodarbinātības līmenis – aptuveni 49 % 2020. gadā. Daļēji tas izskaidrojams ar ievērojamo neoficiālās nodarbinātības īpatsvaru, jo īpaši lauksaimniecības nozarē un būvniecībā. Pastāv arī neatbilstība starp prasmēm un darba prasībām. Kaut arī augstskolu absolventu bezdarba līmenis vidēji joprojām ir zemāks par bezdarba līmeni to personu vidū, kuras pabeigušas tikai vidējo izglītību, tomēr dažiem augstskolu absolventiem vēl aizvien ir grūtības atrast darbu, kas atbilst viņu kvalifikācijai. Ierobežots finansējums negatīvi ietekmē nodarbinātības dienestus un darba tirgus programmas, savukārt labas kvalitātes darbvietu izveidi kavē nepietiekami privātie un ārvalstu ieguldījumi nozarēs ar augstāku pievienoto vērtību.

2.2. Spēja izturēt konkurences spiedienu un tirgus spēku iedarbību Eiropas Savienībā

Moldovā ir zems prasmju līmenis un vāja prasmju atbilstība darba tirgus vajadzībām, kam par iemeslu ir zemais izglītības līmenis un ievērojamā kvalificēto darba ņēmēju emigrācija. Kaut arī ieguldījumi izglītībā 2019.–2022. gadā ir bijuši salīdzinoši lieli (5,7 % no IKP), taču saskaņā ar PISA apsekojumu rezultātiem Moldovas sasniegumi ir zemāki par ESAO vidējiem rādītājiem – Moldova ieņem 51. vietu 78 valstu vidū. Tomēr Moldova uzrāda salīdzinoši labākus rezultātus nekā citas reģiona valstis, un gadu laikā ir panākts progress. Profesionālā apmācība ir uzlabojusies, un patlaban tiek ieviests jauns duālās izglītības veids, lai mazinātu plaisu starp izglītības iestādēm un privāto sektoru.

Fiziskā infrastruktūra Moldovā vēl aizvien ir salīdzinoši nepietiekami attīstīta, neraugoties uz to, ka starptautiskie partneri ir snieguši ievērojamu atbalstu un valdība veikusi būtiskus ieguldījumus (kaut arī no zema sākotnējā līmeņa). Pēdējos gados ir paātrinājusies bruto pamatkapitāla veidošana, kas 2020. gadā sasniedza aptuveni 25 % no IKP. Vienlaikus kopējais ĀTI apjoms ir zems (aptuveni 25 % no IKP), kas liecina par trūkumiem uzņēmējdarbības vidē un joprojām pastāvošām problēmām saistībā ar korupciju un īpašumtiesībām. Enerģētikas nozari negatīvi ietekmē ievērojami strukturālie trūkumi, kas tika izgaismoti pēc gāzes krīzes, kura sākās 2021. gada oktobrī. Moldova ir pilnībā atkarīga no Krievijas gāzes piegādēm, un valsts teritorijā nav gāzes uzglabāšanas iespēju, kā rezultātā Moldova ir ārkārtīgi neaizsargāta attiecībā pret piegādātāju. Elektroenerģijas tirgu skar līdzīgas problēmas, energoresursi ir diversificēti tikai nelielā apmērā un infrastruktūra ir nepietiekami attīstīta. Tāpēc viena no galvenajām prioritātēm nākotnē ir enerģētikas jomas uzņēmumu nodalīšana, un šajā nolūkā Moldova cieši sadarbojas ar Eiropas Savienību.

Moldovas ekonomika ir ne pārāk diversificēta un vēl aizvien ļoti atkarīga no lauksaimniecības nozares, kā rezultātā ekonomikas ražīgums ir mazāks, un tā ir īpaši neaizsargāta klimata apstākļu ziņā. Lauksaimniecība veido aptuveni 12 % no Moldovas oficiālā IKP (saskaņā ar 2021. gada datiem), un neformālās pašnodrošinājuma lauksaimniecības apmērs sasniedz vēl aptuveni 11 % no IKP. Ražošanas nozare joprojām ir salīdzinoši vāja – tās īpatsvars IKP saruka no 15,4 % 2016. gadā līdz 12,4 % 2021. gadā. Savukārt IT nozarē ir konstatējama ievērojama izaugsme (it īpaši kopš pandēmijas sākuma), kaut arī no zema sākotnējā līmeņa; to atspoguļo šīs nozares aizvien lielākais ieguldījums IKP pieaugumā. Moldovas tiesību aktu saskaņotības līmenis ar ES tiesisko regulējumu elektronisko sakaru jomā ir ierobežots.

Moldovas ekonomika ir cieši integrēta ES ekonomikā. Kopš DCFTA stāšanās spēkā ir vēl pastiprinājušās ekonomiskās saiknes starp abām pusēm. Eiropas Savienība ir Moldovas lielākā tirdzniecības partnere – uz to attiecas aptuveni 66 % no Moldovas kopējā eksporta apjoma (tas krietni pārsniedz atbilstošo rādītāju citās reģiona valstīs) un aptuveni 45 % no Moldovas kopējā importa apjoma 2021. gadā. Pārtika, lauksaimniecības produkti un citas izejvielas veido gandrīz pusi no Moldovas eksporta, kas liecina par valsts vājo eksporta struktūru un nepieciešamību pakāpties augšup globālajās vērtības ķēdēs. Moldova kopš 2001. gada ir PTO dalībvalsts, un tā lielā mērā īsteno atvērtu tirdzniecības politiku.

3. SPĒJA UZŅEMTIES DALĪBAS PIENĀKUMUS

Moldovas spēja uzņemties dalības pienākumus tika izvērtēta, pamatojoties uz šādiem rādītājiem:

-saistības, kas noteiktas saskaņā ar asociācijas nolīgumu, ieskaitot padziļināto un visaptverošo brīvās tirdzniecības zonu (AN/DCFTA), un to īstenošana;

-tā acquis pieņemšanas, īstenošanas un izpildes līmenis, kas nav ietverts AN/DCFTA.

ES un Moldovas asociācijas nolīgums, ieskaitot padziļināto un visaptverošo brīvās tirdzniecības zonu (AN/DCFTA), ir viens no jaunas paaudzes vērienīgiem asociācijas nolīgumiem, kurus Eiropas Savienība noslēgusi ar partnervalstīm. Nolīgumā ir ietverta ievērojama daļa no ES acquis kopā ar detalizētu īstenošanas grafiku (3–7 gadu laikposmā), un tas tuvina valsti Eiropas Savienībai tiesiskā regulējuma saskaņotības ziņā.

Kopš AN/DCFTA provizoriskās stāšanās spēkā 2014. gadā ES dalībvalstis ar Asociācijas padomes un Asociācijas komitejas starpniecību ir cieši iesaistītas tā īstenošanā. Izskatīšanai Asociācijas padomē tiek pieņemtas kopējās nostājas, savukārt izskatīšanai Asociācijas komitejā tiek panākta vienošanās par detalizētu darba kārtību ar norādēm. Stratēģiskās norādes tiek sniegtas Asociācijas padomes sanāksmēs, kas notiek visaugstākajā politiskajā līmenī. Turklāt ES un Moldovas Parlamentārās asociācijas komitejas ietvaros Eiropas Parlaments un Moldovas parlaments iesaistās nolīguma īstenošanā. Diskusiju pamatā ir atsauksmes, ko pilsoniskā sabiedrība sniegusi ar ES un Moldovas pilsoniskās sabiedrības platformas starpniecību un kas tiek pienācīgi ņemtas vērā.

Institucionālā struktūra ietver Asociācijas komiteju un Asociācijas komiteju tās tirdzniecības komitejas sastāvā, īpašas apakškomitejas, kā arī apakškomitejas, kas atbild par konkrētām kopām; tādējādi tiek aptvertas gandrīz visas ES acquis sadaļas, kas ļauj pastāvīgi un rūpīgi analizēt abpusējās attiecības sasniegto progresu. ES un Moldova ir cieši sadarbojušās, lai apzinātu galvenās politikas jomas, noteiktu reformu un likumdošanas progresa mērķus un novērtētu sasniegumus šajās jomās. Regulāri atjauninātajās asociācijas programmās ir izklāstīti ES un Moldovas sadarbības īstermiņa un vidēja termiņa politikas mērķi.

Tas, kā Moldova īsteno ES acquis, ir dokumentēts ES “Asociācijas īstenošanas ziņojumos” , kas tiek regulāri publicēti kopš 2017. gada. Visu ES acquis sadaļu pilnīga izvērtēšana tiks veikta vēlākā posmā.

Pēc pārskatītās paplašināšanās metodikas pieņemšanas un ES paplašināšanās politikas vajadzībām ES acquis ir strukturēts sešās tematiskās kopās. ES acquis šajās kopās lielā mērā ir ietverts asociācijas nolīgumā/DCFTA, un Moldova ir pakāpeniski tam tuvinājusies. Moldova ir guvusi pietiekamus sasniegumus īstenošanā, tomēr progress ir nevienmērīgs un bieži ir konstatēta kavēšanās asociācijas nolīgumā/DCFTA noteikto vērienīgo termiņu ievērošanā. Līdz brīdim, kamēr nav pilnībā izvērtētas visas sadaļas, turpmākajā analīzē ir sniegti piemēri sadaļām tajās kopās, kurās Moldova guvusi īpaši labus rezultātus, un izceltas jomas, kurās tuvināšanās ES acquis ir bijusi ierobežota.

Pamatjautājumu kopā ir ietvertas acquis sadaļas šādās jomās: tiesu sistēma un pamattiesības, tiesiskums, brīvība un drošība, publiskais iepirkums, statistika un finanšu kontrole. Šī kopa jau ir novērtēta politisko un ekonomisko kritēriju iedaļās.

Šajā kopā ir jomas, kurās tuvināšanās ES acquis joprojām ir ierobežota, piemēram, šādas: tiesu sistēma un pamattiesības, tiesiskums, brīvība un drošība.