Priekšlikums Padomes regula, ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 713/2005, ar ko piemēro galīgo kompensācijas maksājumu noteiktu Indijas izcelsmes plaša spektra antibiotiku importam /* COM/2008/0684 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 29.10.2008 COM(2008) 684 galīgā redakcija Priekšlikums PADOMES REGULA, ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 713/2005, ar ko piemēro galīgo kompensācijas maksājumu noteiktu Indijas izcelsmes plaša spektra antibiotiku importam (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS Komisija 2007. gada 11. septembrī pēc savas iniciatīvas sāka spēkā esošā kompensācijas maksājuma daļēju starpposma pārskatīšanu attiecībā uz noteiktu Indijas izcelsmes plaša spektra antibiotiku importu. Pārskatīšanu sāka, jo bija pietiekami prima facie pierādījumi tam, ka attiecībā uz subsidēšanu ir mainījušies apstākļi, pamatojoties uz kuriem tika noteikti pasākumi, un ka šīs pārmaiņas ir ilglaicīgas. Daļējā starpposma pārskatīšana apstiprināja, ka i) subsidēšanas līmenis attiecībā uz vienīgo Indijas ražotāju, kas sadarbojās, ir samazinājies, ii) izmeklēto shēmu spēkā esošie noteikumi un šo shēmu kompensējamība kopš iepriekšējās izmeklēšanas nav mainījusies. Kopienas interesēs nav atkārtota to uzņēmumu subsidēšanas likmes aprēķināšana, kas nesadarbojās daļējā starpposma pārskatīšanā. Tāpēc Padomei iesaka pieņemt pievienoto regulas priekšlikumu, lai koriģētu piemērojamo maksājuma likmi vienīgajam Indijas ražotājam, kas sadarbojās. Priekšlikums PADOMES REGULA, ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 713/2005, ar ko piemēro galīgo kompensācijas maksājumu noteiktu Indijas izcelsmes plaša spektra antibiotiku importam EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1997. gada 6. oktobra Regulu (EK) Nr. 2026/97 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis[1](“pamatregula”), un jo īpaši tās 15. un 19. pantu, ņemot vērā priekšlikumu, kuru pēc apspriešanās ar padomdevēja komiteju ir iesniegusi Komisija, tā kā: A. PROCEDŪRA I. Iepriekšējā izmeklēšana un spēkā esošie pasākumi (1) Padome ar Regulu (EK) Nr. 713/2005[2] piemēroja galīgo kompensācijas maksājumu attiecībā uz noteiktu Indijas izcelsmes plaša spektra antibiotiku importu, proti, amoksicilīna trihidrāta, ampicilīna trihidrāta un cefaleksīna importu, kas mazumtirdzniecībā netiek piedāvāti noteiktās devās, formās vai iepakojumos (“attiecīgais ražojums”) un kas atbilst KN kodam ex 2941 10 10, ex 941 10 20 un ex 2941 90 00. Maksājuma likme svārstās no 17,3 % līdz 30,3 % atsevišķi nosauktiem eksportētājiem un ir 32 % citu eksportētāju importam. II. Daļējas starpposma pārskatīšanas sākšana (2) Pēc galīgā kompensācijas maksājuma piemērošanas Indijas valdība (“IV”) iesniedza informāciju, ka apstākļi attiecībā uz divām subsīdiju shēmām (piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem un atbrīvojums no ienākuma nodokļa saskaņā ar Likuma par ienākuma nodokli 80 HHC pantu) ir mainījušies un šīs pārmaiņas ir ilglaicīgas. Tādējādi tika apgalvots, ka subsidēšanas līmenis visticamāk ir samazinājies un tāpēc jāpārskata pasākumi, kas daļēji tika ieviesti šo shēmu dēļ. (3) Komisija izskatīja Indijas valdības iesniegtos pierādījumus un uzskatīja tos par pietiekamiem, lai pamatotu pārskatīšanas sākšanu saskaņā ar pamatregulas 19. panta noteikumiem. Pēc apspriešanās ar padomdevēja komiteju Komisija ar Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī [3] publicētu paziņojumu sāka Padomes Regulas (EK) Nr. 713/2005 ex officio daļēju starpposma pārskatīšanu. (4) Daļējās starpposma pārskatīšanas izmeklēšanas mērķis bija novērtēt vajadzību turpināt, atcelt vai grozīt spēkā esošos pasākumus attiecībā uz tiem uzņēmumiem, kuri saņēma priekšrocības, pateicoties vienai vai abām mainītajām subsīdiju shēmām, ja bija iesniegti pietiekami pierādījumi atbilstoši attiecīgajiem noteikumiem, kas iekļauti paziņojumā par pārskatīšanas sākšanu. Atkarībā no pārskatīšanas konstatējumiem izmeklēšanā arī tiks novērtēta vajadzība pārskatīt tiem citiem uzņēmumiem piemērojamos pasākumus, kas sadarbojās izmeklēšanā, kuras rezultātā tika noteikts spēkā esošo pasākumu līmenis, un/vai visiem citiem uzņēmumiem piemērojamos pasākumus. III. Izmeklēšanas periods (5) Izmeklēšana notika no 2006. gada 1. aprīļa līdz 2007. gada 31. martam (“pārskatīšanas izmeklēšanas periods” jeb “PIP”). IV. Personas, uz kurām attiecas izmeklēšana (6) Par daļējās starpposma pārskatīšanas sākšanu Komisija oficiāli informēja Indijas valdību un tos Indijas ražotājus eksportētājus, kuri sadarbojās iepriekšējā izmeklēšanā un bija minēti Padomes Regulā (EK) Nr. 713/2005 un daļējās starpposma pārskatīšanas sākšanas paziņojumā, kā arī guva priekšrocības, pateicoties jebkurai no divām, iespējams, mainītajām subsīdiju shēmām, un Kopienas ražotājus. Ieinteresētajām personām bija iespēja rakstiski darīt zināmu savu viedokli un pieprasīt uzklausīšanu. Personu rakstiski un mutiski sniegtie komentāri tika izskatīti un vajadzības gadījumā ņemti vērā. (7) Ņemot vērā acīmredzami lielo šajā pārskatīšanā iesaistīto personu skaitu, subsidēšanas izmeklēšanai bija paredzēts izmantot pārbaudi izlases veidā saskaņā ar pamatregulas 27. pantu. (8) Tomēr tikai divi ražotāji eksportētāji iepazīstināja ar sevi un sniedza nepieciešamo informāciju, lai varētu veikt atlasi. Tādēļ pārbaudi izlases veidā neuzskatīja par nepieciešamu. (9) Tomēr viens no iepriekšminētajiem ražotājiem eksportētājiem atlases anketā norādīja, ka tas ne izmeklēšanas periodā, kura rezultātā noteica spēkā esošos pasākumus, ne PIP nav saņēmis priekšrocības divās, iespējams, mainītajās subsīdiju shēmās (piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem un atbrīvojums no ienākuma nodokļa saskaņā ar Likuma par ienākuma nodokli 80 HHC pantu). Turklāt šis uzņēmums nesadarbojās sākotnējā izmeklēšanā, un netika konstatēta konkrēta vajadzība pielāgot visiem pārējiem uzņēmumiem piemērojamo pasākumu, ieskaitot šo uzņēmumu. Tādējādi uzņēmums neizpildīja atbilstības kritērijus, lai tiktu iekļauts daļējās starpposma pārskatīšanas jomā, kā noteikts paziņojuma par pārskatīšanas sākšanu 4. punktā, tāpēc nevarēja piedalīties šajā pārskatīšanas izmeklēšanā. Attiecīgo uzņēmumu par to atbilstīgi informēja. (10) Komisija nosūtīja anketas vienīgajam ražotājam eksportētājam, kas sadarbojās un bija tiesīgs uz šo pārskatīšanu ( Ranbaxy Laboratories Ltd. ) un Indijas valdībai. Atbildi saņēma gan no minētā ražotāja, gan Indijas valdības. (11) Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu subsidēšanas noteikšanai. Pārbaudes nolūkā tika apmeklētas minēto ieinteresēto personu telpas. 1. Indijas valdība Tirdzniecības ministrija, Deli 2. Ražotāji eksportētāji Indijā Ranbaxy Laboratories Ltd ., Deli VI. Informācijas nodošana atklātībā un komentāri par procedūru (12) Indijas valdība un citas ieinteresētās personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, saskaņā ar kuriem bija paredzēts ierosināt koriģēt vienīgajam Indijas ražotājam, kas sadarbojās, piemērojamo maksājuma likmi un pagarināt spēkā esošos pasākumus visiem citiem uzņēmumiem, kuri nesadarbojās šajā daļējā starpposma pārskatīšanā. Tiem tika dots pietiekami daudz laika komentāru iesniegšanai. Visu iesniegto informāciju un komentārus attiecīgi ņēma vērā, kā tas izklāstīts turpmāk. B. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS (13) Ražojums, uz ko attiecas šī pārskatīšana, ir tas pats ražojums, uz ko attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 713/2005, t.i., Indijas izcelsmes amoksicilīna trihidrāts, ampicilīna trihidrāts un cefaleksīns, kas mazumtirdzniecībā netiek piedāvāts noteiktās devās, veidos vai iepakojumos un kas atbilst KN kodiem ex 2941 10 10, ex 2941 10 20 un ex 2941 90 00. C. SUBSĪDIJAS I. Ievads (14) Pamatojoties uz informāciju, ko iesniedza Indijas valdība un vienīgais ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās, un izmantojot atbildes uz anketas jautājumiem, izmeklēja šādas shēmas, kuras, iespējams, ietver subsīdiju piešķiršanu: a) iepriekšēju atļauju shēma (iepriekš pazīstama kā iepriekšēju licenču shēma); b) piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem; c) ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma; d) mērķa tirgus shēma; e) ienākuma nodokļa shēmas: - eksporta ienākuma nodokļa atbrīvojuma shēma, - ienākuma nodokļa shēma, kas veicina pētniecību un attīstību; f) eksporta kredītu shēma. (15) Iepriekš a) līdz d) punktā norādītās shēmas pamato ar 1992. gada Ārējās tirdzniecības (attīstības un regulēšanas) likumu (Nr. 22, 1992), kas stājās spēkā 1992. gada 7. augustā (“Ārējās tirdzniecības likums”). Ar Ārējās tirdzniecības likumu pilnvaro Indijas valdību sniegt paziņojumus par eksporta un importa politiku. Tie ir apkopoti eksporta un importa politikas dokumentos, ko Tirdzniecības ministrija sagatavo ik pēc pieciem gadiem un regulāri atjaunina. Šajā gadījumā uz PIP attiecas viens eksporta un importa politikas dokuments, t.i., piecu gadu plāns attiecībā uz periodu no 2004. gada 1. septembra līdz 2009. gada 31. martam (“ EXIM politika 04–09”). Turklāt Indijas valdība arī nosaka EXIM politikas 04–09 procedūras “Procedūru rokasgrāmatas laikposmam no 2004. gada 1. septembra līdz 2009. gada 31. martam” I sējumā (“ HOP I 04–09”). Arī procedūru rokasgrāmatas saturs tiek regulāri atjaunināts. (16) Iepriekš e) apakšpunktā minētās ienākuma nodokļa shēmas pamato ar 1961. gada Ienākuma nodokļa likumu, ko katru gadu groza ar Finanšu likumu. (17) Eksporta kredītu shēma, kas minēta iepriekš f) apakšpunktā, pamatojas uz 1949. gada Banku darbības regulējuma likuma 21. un 35.A pantu, kas ļauj Indijas Rezervju bankai (“IRB”) sniegt norādījumus bankām eksporta kredītu jomā. (18) Saskaņā ar pamatregulas 11. panta 10. punktu Komisija aicināja Indijas valdību piedalīties papildu apspriedēs par mainītajām un nemainītajām shēmām, lai noskaidrotu faktisko situāciju attiecībā uz šīm shēmām un panāktu vienošanos par risinājumu. Pēc šīm apspriedēm un ņemot vērā to, ka netika panākts abpusēji pieņemams risinājums attiecībā uz šīm shēmām, Komisija šīs shēmas iekļāva subsidēšanas izmeklēšanā. II. Konkrētās shēmas 1. Iepriekšēju atļauju shēma (“AAS”) a) Juridiskais pamats (19) Šīs shēmas detalizēts aprakstīts ir ietverts 4.1.1. līdz 4.1.14. punktā dokumentā “ EXIM politika 04−09” un 4.1. līdz 4.30. nodaļā dokumentā “ HOP I 04–09”. Iepriekšējā pārskatīšanas izmeklēšanā, kuras rezultātā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 713/2005 piemēroja spēkā esošo galīgo kompensācijas maksājumu, shēmu sauca par iepriekšēju licenču shēmu. b) Atbilstība (20) AAS sastāv no sešām apakšshēmām, kas sīkāk aprakstītas 21. apsvērumā. Minētās apakšshēmas, inter alia , atšķiras atbilstības kritēriju darbības jomā. AAS fiziskā eksporta iespējas un AAS ikgadējo pieprasījumu var izmantot ražotāji eksportētāji un eksporta produkcijas tirgotāji, kas “saistīti” ar palīgražotājiem. AAS starpproduktu piegādēm var izmantot ražotāji eksportētāji, kas ražojumu piegādā galīgajam eksportētājam. Galvenajiem darbuzņēmējiem kuri veic piegādes EXIM politikas 04−09 8.2. punktā minētajām “nosacītā eksporta” kategorijām, tādiem kā piegādātāji uz eksportu orientētām struktūrām (“ EOU ”), ir tiesības attiecībā uz AAS nosacītu eksportu. Visbeidzot starpnieki, kas veic piegādes ražotājiem eksportētājiem, ir tiesīgi saņemt “nosacītā eksporta” priekšrocības saskaņā ar iepriekšēja izlaides pasūtījuma (“ ARO ”) apakšshēmām un kompensācijas iekšzemes akreditīvu. c) Īstenošana praksē (21) Iepriekšējas atļaujas var izsniegt šādiem mērķiem: i) Fiziskam eksportam. Tā ir galvenā apakšshēma. Šī atļauja ļauj bez nodokļu nomaksas importēt materiālus, kas vajadzīgi konkrētas eksporta produkcijas ražošanai. “Fizisks” šajā kontekstā nozīmē, ka eksporta prece ir jāizved no Indijas teritorijas. Atļaujā ir norādīts ievedmuitas nodokļa atvieglojums un eksportēšanas pienākums, minot arī eksportam paredzētā ražojuma veidu. ii) Ikgadējais pieprasījums. Šāda atļauja nav saistīta ar īpašu eksporta preci, bet ar plašāku produkcijas grupu (piemēram, ķīmiski produkti un saistīti produkti). Atļaujas īpašnieks, ievērojot konkrētu robežvērtību, ko nosaka atkarībā no agrākās eksporta darbības, var bez ievedmuitas nodokļa importēt jebkurus izejmateriālus izmantošanai visu tādu preču ražošanā, kuras pieder šādai ražojumu grupai. Atļaujas īpašnieks var izvēlēties eksportam jebkuru gatavo ražojumu, kas pieder ražojumu grupai, ja ražojumam tiek izmantots šāds bez nodokļa importēts materiāls. iii) Starpproduktu piegāde. Šī apakšshēma attiecas uz gadījumiem, kad divi ražotāji plāno ražot vienu eksporta ražojumu un savstarpēji sadala ražošanas procesu. Ražotājs eksportētājs, kas ražo starpproduktu, var bez nodokļu nomaksas importēt izejvielas un izmantot šim nolūkam AAS starpproduktu piegādei. Pēdējais eksportētājs pabeidz ražojuma ražošanu, un viņam gatavais ražojums ir jāeksportē. iv) Nosacītais eksports. Šī apakšshēma ļauj galvenajam uzņēmējam importēt izejmateriālus bez nodokļu nomaksas, ja tie ir vajadzīgi preču ražošanai un ja preces kā “domātas eksportam” pārdos to kategoriju klientiem, kas minēti dokumenta EXIM politikas 04–09 dokumenta 8.2.b)–f), g), i) un j) punktā. Kā paskaidro Indijas valdība, nosacītais eksports attiecas uz tiem darījumiem, kad piegādātās preces netiek izvestas no valsts. Daudzas piegādes kategorijas tiek uzskatītas par nosacītu eksportu ar nosacījumu, ka preces tiek izgatavotas Indijā, piemēram, preču piegādes uz eksportu orientētām struktūrām vai uzņēmumiem, kas atrodas speciālajā ekonomiskajā zonā (“SEZ”). v) ARO. AAS īpašnieks, kas vēlas iegūt izejmateriālus no vietējiem avotiem, bet ne no tiešā importa, var izvēlēties tos iegūt pret ARO . Tādos gadījumos iepriekšējās atļaujas tiek validētas kā ARO un konkrēto resursu piegādes brīdī tiek pilnvarots vietējais piegādātājs. ARO indosaments dod tiesības vietējam piegādātājam saņemt nosacītā eksporta priekšrocības, kā norādīts EXIM politikas 04–09 8. punkta 3. apakšpunktā (t.i., AAS starpproduktu piegādei/nosacītam eksportam, nosacītā eksporta atmaksājumiem un akcīzes nodokļa atmaksai). ARO mehānisms paredz muitas un citu nodokļu atmaksāšanu piegādātājam tā vietā, lai atmaksātu tos galīgajam eksportētājam kā par eksporta precēm samaksātu ievedmuitas nodokli. Nodokļu/nodevu atmaksāšana ir iespējama gan par piegādātiem vietējiem izejmateriāliem, gan par importētiem. vi) Kompensācijas iekšzemes akreditīvs. Šī apakšshēma atkal attiecas uz vietējo resursu piegādi iepriekšējas atļaujas turētājam. Iepriekšējas atļaujas turētājs var bankā iesniegt pieprasījumu atvērt iekšzemes akreditīvu par labu vietējam piegādātājam. Banka anulēs atļauju tieša eksporta veikšanai tikai attiecībā uz to preču vērtību un apjomu, kas iepirktas iekšzemes tirgū, nevis importētas. Vietējais piegādātājs būs tiesīgs saņemt nosacītā eksporta priekšrocības, kā norādīts EXIM politikas 04–09 8. punkta 3. apakšpunktā (t.i., AAS starpproduktu piegādēm/nosacītam eksportam, nosacītā eksporta atmaksājumiem un galīgā akcīzes nodokļa atmaksai). Tika konstatēts, ka pārskatīšanas izmeklēšanas periodā tikai eksportētājs, kas sadarbojās, saņēma koncesijas atbilstīgi divām ar attiecīgo ražojumu saistītajām apakšshēmām, t.i., i) AAS fiziskajam eksportam un ii) AAS starpproduktu piegādēm. Tāpēc nav jānosaka atlikušo neizmantoto apakšshēmu kompensējamība. (22) Pēc tam, kad ar Padomes Regulu (EK) Nr. 713/2005 tika noteikts spēkā esošais kompensācijas maksājums, Indijas valdība mainīja AAS piemērojamo pārbaudes sistēmu. Konkrēti Indijas iestāžu veiktu pārbaužu nolūkā iepriekšējās atļaujas turētājam ir juridisks pienākums uzturēt “patiesu un pareizu pārskatu par patēriņu un bez nodokļu nomaksas importēto/iekšzemē iegādāto preču izmantošanu” norādītajā formātā ( HOP I 04−09 4.26. un 4.30. nodaļa un 23. papildinājums), t.i., kā faktiskā patēriņa reģistru. Šis reģistrs jāpārbauda neatkarīgam zvērinātam grāmatvedim, kas sagatavo sertifikātu, ka paredzētie reģistri un attiecīgie ieraksti ir pārbaudīti un atbilstoši 23. papildinājumam iesniegtā informācija visos aspektos ir patiesa un pareiza. Tomēr iepriekš minētie noteikumi attiecas vienīgi uz iepriekšējām atļaujām, kas izdotas 2005. gada 13. maijā vai pēc tam. Visi to iepriekšējo atļauju vai iepriekšējo licenču turētāji, kuras izdotas pirms minētā datuma, ievēro iepriekš piemērojamos pārbaudes noteikumus, t.i., uztur patiesu un pareizu pārskatu par licencei atbilstošu importēto preču patēriņu un izmantošanu, 18. papildinājumā noteiktajā formātā ( HOP I 02-07 dokumenta 4 30. nodaļa un 18. papildinājums). (23) Attiecībā uz apakšshēmām, ko pārskatīšanas izmeklēšanas periodā izmantoja vienīgais ražotājs eksportētājs, kurš sadarbojās, t.i., fiziskā eksporta un starpproduktu piegādes apakšshēmām, Indijas valdība nosaka gan ievedmuitas nodokļa atvieglojumu, gan eksportēšanas saistību apjomu un vērtību, ko norāda atļaujā. Turklāt importēšanas un eksportēšanas laikā valsts amatpersonas attiecīgos darījumus apstiprina atļaujā. Šajā shēmā atļauto importa apjomu Indijas valdība nosaka, pamatojoties uz izejmateriālu/saražotās produkcijas standartnormām (“ SION ”). SION ir noteiktas vairākumam ražojumu, tostarp attiecīgajam ražojumam, un tās ir publicētas HOP II 04–09 dokumentā. Pēc tam, kad ar Padomes Regulu (EK) Nr. 713/2005 bija piemērots patlaban spēkā esošais galīgais kompensācijas maksājums, SION normas attiecīgajam ražojumam bija piemērojamas tikai līdz 2005. gada septembrim. 2006. gada septembrī (amoksicilīna trihidrātam) un 2007. gada aprīlī (ampicilīna trihidrātam un cefaleksīnam) tika noteiktas jaunas normas. Starplaikā piemēroja ad hoc normas. (24) Importētie izejmateriāli nav nododami citiem, un tie izmantojami, lai ražotu eksporta galaproduktu. Eksportēšanas pienākums jāizpilda paredzētajā termiņā pēc atļaujas saņemšanas (24 mēnešu laikā ar iespēju termiņu divreiz pagarināt vēl uz sešiem mēnešiem). (25) Turklāt pārskatīšanas izmeklēšanā konstatēja, ka izejmateriāli ir importēti atbilstīgi dažādām atļaujām/licencēm un dažādām SION normām un ka tad tie ir kopā fiziski izmantoti vienas un tās pašas eksportētās preces ražošanas procesā. Ņemot vērā iepriekšminēto, nebija iespējams noteikt, vai konkrētās atļaujās/licencēs noteiktās SION normas prasības attiecībā uz izejmateriāliem, kurus ieveda bez ievedmuitas nodokļa, nepārsniedz materiālu daudzumu, kāds vajadzīgs, lai saražotu eksporta galaprodukta atsauces daudzumu. (26) Pārskatīšanas izmeklēšanā arī konstatēja, ka Indijas iestāžu noteiktās pārbaudes prasības netika ievērotas vai arī netika pārbaudītas praksē. Attiecībā uz līdz 2005. gada 13. maijam izdotajām iepriekšējām licencēm nebija pieejami nepieciešamie reģistri par vajadzīgo faktisko patēriņu un krājumiem (proti, 18. papildinājums). Attiecībā uz iepriekšējām atļaujām, kas bija izdotas no 2005. gada 13. maija, tika izmantoti nepieciešamie faktiskā patēriņa un krājumu reģistri, taču Indijas valdība vēl nav pārbaudījusi, vai tie atbilst EXIM politikas prasībām. Šajā gadījumā reģistrus pārbaudīja tikai neatkarīgs zvērināts grāmatvedis, kā tas bija noteikts attiecīgajos 22. apsvērumā minētajos Indijas tiesību aktos. Tomēr ne uzņēmums, ne zvērinātais grāmatvedis nebija dokumentējis, kā šīs sertifikācijas process bija noticis. Nebija ne revīzijas plāna vai kādu citu papildmateriālu par veikto revīziju, ne reģistrētas informācijas par izmantoto metodiku un konkrētajām prasībām, kas vajadzīgas, lai veiktu šādu detalizētu darbu, kas prasa sīkas tehniskās zināšanas par ražošanas procesu, ne EXIM politikas prasību, ne grāmatvedības procedūru. Ņemot vērā šo situāciju, jāuzskata, ka eksportētājs, attiecībā uz kuru veikta izmeklēšana, nespēja apliecināt attiecīgo EXIM noteikumu ievērošanu. d) Komentāri par konstatētajiem faktiem (27) Vienīgais ražotājs, kas sadarbojās, iesniedza komentārus par AAS . Uzņēmums apgalvoja, ka, neraugoties uz 24. apsvērumā aprakstīto situāciju, varēja noteikt, vai SION normas prasības konkrētajās atļaujās pārsniedz to materiālu daudzumu, kas vajadzīgi, lai izgatavotu iegūtā eksporta ražojuma atsauces daudzumu, un ka uzņēmums saglabāja precīzus faktiskos patēriņa reģistrus. Šajā saistībā jāatgādina, ka faktiskie ražošanas reģistri apliecina, ka nevarēja noteikt uzticamu vērtību attiecīgajai atļaujai (proti, vajadzīgos materiālus, lai izgatavotu atsauces daudzumu), ņemot vērā dažādās piemērojamās SION normas un neviendabīgo ražošanā izmantoto izejmateriālu maisījumu. Turklāt konstatēja, ka izejmateriāli, uz kuriem attiecās shēma, tika izmantoti ražojumos, kas nebija attiecīgais ražojums. Tādējādi praktiski nebija iespējams aprēķināt ienesīgumu ražojumam, uz kuru attiecās izmeklēšana. Turklāt uzņēmums, neievērojot attiecīgos Indijas valdības noteikumus, neizpildīja EXIM politikā noteikto prasību reģistrēt patēriņu (proti, 18. papildinājums); tās mērķis ir nodrošināt visaptverošu uzraudzību un faktiskā patēriņa pārbaudi. Uzņēmums arī apgalvoja, ka ar pamatregulas 26. panta 1. punktu Komisija netiek pilnvarota pārbaudīt neatkarīga grāmatveža dokumentus. Saskaņā ar uzņēmuma viedokli sertifikāts ir jāpieņem, ja vien nav pamata uzskatīt, ka zvērinātais grāmatvedis ir sagatavojis nepareizu sertifikātu. Šajā saistībā jāatgādina, ka zvērinātā grāmatveža veiktais pārbaudes process un attiecīga sertifikāta sagatavošana ietilpst Indijas valdības EXIM politikā īstenotajā pārbaudes sistēmā, kā aprakstīts 22. apsvērumā. Tāpēc Komisijas pienākums bija pārliecināties, vai minētā pārbaudes sistēma tika efektīvi piemērota. Turklāt atbilstoši pamatregulas 11. panta 8. punkta noteikumiem Komisijai jāpārbauda izmeklēšanas laikā iesniegtā informācija, ar kuru pamatoti konstatējumi. Tas, ka ne uzņēmums, ne izraudzītais zvērinātais grāmatvedis nesaglabāja dokumentus par veiktajam pārbaudēm, kas vajadzīgas, lai sagatavotu EXIM politikā noteikto sertifikātu, pierāda, ka uzņēmums nevarēja pieradīt, ka attiecīgie EXIM politikas noteikumi tika ievēroti. Uzņēmums apgalvoja, ka Indijas valdība vēl nav pārbaudījusi uzņēmuma dokumentu atbilstību EXIM politikas prasībām, tomēr neiesniedza nekādus konkrētus pierādījumus šim apgalvojumam. Tika arī apgalvots, ka vienīgā ražotāja, kas sadarbojās, faktiskais patēriņš ir bijis lielāks, nekā SION normas attiecībā uz jebkuriem izejmateriāliem, un ka nav veikta pārmērīga nodokļu atlaišana. Tomēr, ņemot vērā faktisko situāciju, ko noteica uz vietas (proti, izejmateriālu maisījumu un ražotos ražojumus, dažādu SION normu izmantošanu, EXIM politikā noteikto dokumentu trūkums par faktisko patēriņu) un kamēr Indijas valdība nav veikusi nepieciešamo galīgo pārbaudi, nebija veicami aprēķini attiecībā uz faktisko patēriņu un tādējādi uz pārmērīgu nodokļu atlaišanu uz atļauju/licenci un SION normu. Tādēļ visi iepriekš minētie apgalvojumi ir jānoraida. Visbeidzot uzņēmums iesniedza komentārus par aprēķina kļūdu; to uzskatīja par pamatotu un ņēma vērā subsīdijas summas aprēķināšanā. e) Secinājums (28) Atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem ir subsīdija pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas un 2. panta 2. punkta nozīmē, t.i., Indijas valdības finansiāls atbalsts, kas piešķir priekšrocību eksportētājam, par kuru veikta izmeklēšana. (29) Turklāt AAS fiziskajam eksportam un AAS starpproduktu piegādēm acīmredzot pēc likuma ir atkarīga no eksporta rezultātiem, tādēļ saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punkta a) apakšpunktu to uzskata par īpašu un kompensējamu. Uzņēmums var izmantot šīs shēmas piedāvāto priekšrocību tikai tad, ja tas apņemas ražojumu eksportēt. (30) Nevienu no abām šajā gadījumā izmantotajām apakšshēmām nevar uzskatīt par atļautu nodokļa atmaksāšanas sistēmu vai nodokļu atmaksāšanas aizvietotāju sistēmu pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas nozīmē. Tās neatbilst pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (nodokļu atmaksas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļu atmaksas aizvietojuma definīcija un noteikumi) izklāstītajiem noteikumiem. Indijas valdība neefektīvi piemēroja savu pārbaudes sistēmu vai procedūru, lai apstiprinātu, vai eksportētā ražojuma ražošanā tika patērētas izejvielas un kāds bija to apjoms (pamatregulas II pielikuma II daļas 4. punkts un nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmas gadījumā – pamatregulas III pielikuma II daļas 2. punkts). Pašas SION nav uzskatāmas par faktiskā patēriņa pārbaudes sistēmu, jo ar muitas nodokļiem neapliekamus izejmateriālus, kas importēti atbilstīgi atļaujām/licencēm ar dažādiem SION etalonkritērijiem, ir kopā izmantoti vienā un tai pašā eksportējamās preces ražošanas procesā. Šāds process neļauj Indijas valdībai pietiekami precīzi pārbaudīt, kāds daudzums izejmateriālu tika patērēts eksporta produkcijas ražošanā un ar kādiem SION etalonkritērijiem tas ir jāsalīdzina. Turklāt Indijas valdība neveica efektīvu kontroli, balstoties uz pareizi reģistrētu faktisko patēriņu, vai arī vēl nav to pabeigusi. Indijas valdība arī neveica turpmāku pārbaudi, pamatojoties uz faktiski izmantoto izejmateriālu apjomu, lai gan parasti tas būtu vajadzīgs, ja nav efektīvas pārbaudes sistēmas (pamatregulas II pielikuma II daļas 5. punkts un III pielikuma II daļas 3. punkts). Visbeidzot zvērinātu grāmatvežu iesaistīšana pārbaudes procesā nav uzlabojusi pārbaudes sistēmu, jo nav detalizētu noteikumu par to, kā zvērinātiem grāmatvežiem būtu jāveic tiem uzticētie uzdevumi, un izmeklēšanas laikā sniegtā informācija nevarēja garantēt atbilstīgi pamatregulai izklāstīto iepriekšminēto noteikumu izpildi. (31) Tādēļ šīs divas apakšshēmas ir kompensējamas. f) Subsīdijas summas aprēķināšana (32) Ja nav atļautas nodokļu atmaksāšanas sistēmas vai nodokļu atmaksāšanas aizvietojuma sistēmas, kompensējamā priekšrocība ir atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem kopumā, kas parasti jāmaksā, importējot izejvielas. Šajā ziņā jānorāda, ka pamatregula ne tikai paredz to, ka tiek kompensēta maksājumu “pārsniegtā” atmaksa. Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļu un I pielikuma i) punktu ievedmuitas nodokļa pārsnieguma atmaksu var kompensēt tikai tad, ja tiek ievēroti pamatregulas II un III pielikuma nosacījumi. Tomēr šajā gadījumā šie nosacījumi netika izpildīti. Tādējādi, ja konstatē, ka nav atbilstoša uzraudzības procesa, iepriekš minēto izņēmumu attiecībā uz nodokļu atmaksāšanas shēmu nepiemēro, bet piemēro parasto noteikumu par to, ka kompensē nesamaksāto maksājumu summu (nesaņemtie ieņēmumi), nevis kādu apliecinātu pārmērīgu nodokļu atlaišanu. Kā izklāstīts pamatregulas II pielikuma II daļā un III pielikuma II daļā, izmeklēšanas iestādei nav jāaprēķina šāda pārmērīga nodokļu atlaišana. Tai gluži otrādi saskaņā ar pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) iedaļu tikai jāatrod pietiekami pierādījumi tam, lai atspēkotu šķietamās pārbaudes sistēmas atbilstību. (33) Subsīdijas summu eksportētājam, kurš izmantoja AAS , aprēķināja, pamatojoties uz neuzliktās ievedmuitas nodokļiem (muitas pamatnodoklis un īpašais muitas papildnodoklis) par materiāliem, kas importēti saskaņā ar abām apakšshēmām, kuras pārskatīšanas izmeklēšanas laikposmā izmantoja attiecīgajam ražojumam (skaitītājs). Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktu maksas, kas neizbēgami bija radušās, lai saņemtu subsīdiju, atskaitīja no subsīdijas summas, ja par to tika saņemti pamatoti pieprasījumi. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šo subsīdijas summu kā atbilstošu saucēju pieskaitīja attiecīgajam eksporta apgrozījumam, ko PIP sasniedza attiecīgais ražojums, jo subsīdija ir atkarīga no eksporta rezultātiem, un netika piešķirta atkarībā no izgatavotajiem, ražotajiem, eksportētajiem vai transportētajiem daudzumiem. (34) Subsīdijas likme, ko pārskatīšanas izmeklēšanas periodā attiecībā uz šo shēmu noteica vienīgajam ražotājam, kurš sadarbojās, bija 8,2 %. 2. Piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem (“DEPBS”) a) Juridiskais pamats (35) Sīkāks DEPBS apraksts sniegts EXIM politikas 04–09 4.3. punktā un HOP I 04–09 dokumenta 4. nodaļā. b) Tiesības izmantot attiecīgo shēmu (36) Jebkuram ražotājam eksportētājam vai eksporta produkcijas tirgotājam ir tiesības izmantot šo shēmu. c) DEPBS īstenošana praksē (37) Eksportētājs, kam ir tiesības izmantot DEPBS , var lūgt DEPB kredītu, ko aprēķina procentos no šajā shēmā ietverto eksportēto ražojumu vērtības. Šādas DEPBS procentu likmes Indijas iestādes ir noteikušas lielākajai daļai ražojumu, arī attiecīgajam ražojumam. Likmes pamatojas uz SION , ņemot vērā paredzēto importēto izejmateriālu daļu eksportējamās produkcijas sastāvā un muitas nodokļa piekritību šādam paredzētam importam neatkarīgi no tā, vai ievedmuitas nodoklis faktiski ir vai nav maksāts. (38) Lai varētu izmantot šīs shēmas piedāvātās priekšrocības, uzņēmumam ir jāeksportē. Eksporta darījuma veikšanas laikā eksportētājam jāsagatavo deklarācija Indijas iestādēm, kurā jānorāda, ka eksports tiek veikts saskaņā ar DEPBS . Lai preces tiktu eksportētas, preču nosūtīšanas procedūras laikā Indijas muitas dienesti izdod eksporta nosūtīšanas rēķinu. Turklāt šis dokuments parāda DEPBS kredīta apjomu, kas piešķirts šim eksporta darījumam. Šajā brīdī eksportētājs zina, kādu priekšrocību tas iegūs. Tiklīdz muitas iestādes izsniedz eksporta nosūtīšanas rēķinu, Indijas valdība vairs nevar lemt par DEPBS kredīta izsniegšanu. Attiecīgā DEPBS kredīta likme, no kā aprēķina iegūto priekšrocību, ir tā, kas tiek piemērota eksporta deklarācijas noformēšanas brīdī. Tādēļ nav iespējams ar atpakaļejošu datumu koriģēt iegūtās priekšrocības līmeni. (39) DEPBS kredīti ir brīvi pārvedami, un tie ir spēkā 12 mēnešus pēc izsniegšanas dienas. Tos var izmantot, lai nomaksātu muitas nodokļus par tādu preču turpmāko importu, kuras var importēt bez ierobežojumiem, izņemot ražošanas līdzekļus. Preces, kas importētas par šādiem kredīta līdzekļiem, var pārdot iekšējā tirgū (maksājot mazumtirdzniecības nodokli) vai izmantot citādi. (40) Pieteikumi DEPBS kredītiem tiek iesniegti elektroniski un var attiekties uz neierobežotu skaitu eksporta darījumu. De facto , lai pieteiktos DEPBS kredītiem, nav stingru termiņu. Elektroniskajā sistēmā, ko izmanto DEPBS pārvaldībā, eksporta darījumi netiek automātiski izslēgti, ja tie pārsniedz HOP I 04−09 4.47. nodaļā minētos iesniegšanas termiņus. Turklāt, kā skaidri norādīts HOP I 04−09 9.3. nodaļā, pieteikumus, kuri iesniegti pēc iesniegšanas termiņa beigām, var vienmēr ņemt vērā, ja tiek samaksāta neliela soda nauda (proti, 10 % no summas, uz ko ir tiesības). d) Komentāri par konstatētajiem faktiem (41) Pēc konstatēto faktu izpaušanas vienīgais ražotājs, kas sadarbojās, iesniedza komentārus par DEPBS . Uzņēmums apgalvoja, ka DEPB gūtās priekšrocības nevar kompensēt, jo šo shēmu neizmantoja attiecīgajam ražojumam. Tomēr uzņēmums neiesniedza argumentus, kas varētu atspēkot to, ka shēma tika izmantota praksē, kā teikts 37.−40. apsvērumā. Turklāt uzņēmums apgalvoja, ka tikai attiecībā uz PIP veiktā eksporta kredītu summu jāizmanto piešķirto maksājuma priekšrocību aprēķinam, tomēr nepamatoja, kāpēc gan pašreizējā, gan iepriekšējā izmeklēšanā (kuras rezultātā noteica spēkā esošos pasākumus) izmantotā aprēķināšanas metodika neatbilst pamatregulas noteikumiem. Tādēļ minētie apgalvojumi bija jānoraida. Visbeidzot uzņēmums iesniedza komentārus par aprēķina kļūdu; šo norādi uzskatīja par pamatotu un ņēma vērā subsīdijas summas aprēķināšanā. e) Secinājumi attiecībā uz DEPBS (42) DEPBS nodrošina subsīdijas pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas un 2. panta 2. punkta nozīmē. DEPBS kredīts ir Indijas valdības finanšu atbalsts, jo šo kredītu izmantos, lai ieskaitītu ievedmuitas nodokli, tādējādi samazinot Indijas valdības ieņēmumus no nodokļiem, kas parasti jāmaksā. Turklāt DEPBS kredīts sniedz priekšrocības eksportētājam, jo šis kredīts uzlabo tā likviditāti. (43) Turklāt DEPBS ir juridiski atkarīga no eksporta rezultātiem, tādēļ to uzskata par īpašu un kompensējamu saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punkta a) apakšpunktu. (44) Šo shēmu nevar uzskatīt par pieļaujamu nodokļu atmaksāšanas sistēmu vai nodokļu atmaksāšanas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas nozīmē. Tā neatbilst stingrajiem noteikumiem, kas izklāstīti pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (atmaksāšanas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (aizvietojumu atmaksāšanas definīcija un noteikumi). Eksportētājam nav pienākuma faktiski ražošanas procesā patērēt ar muitas nodokli neapliktās importētās preces, un kredīta apjoms netiek aprēķināts atkarībā no faktiski izmantotajām izejvielām. Bez tam, nepastāv sistēma vai procedūra, kas apstiprinātu, kuras izejvielas tika patērētas, ražojot eksportēto ražojumu, vai bija vērojama ievedmuitas pārmaksa pamatregulas I pielikuma i) punkta, II un III pielikuma nozīmē. Visbeidzot eksportētājam ir tiesības iegūt DEPBS priekšrocības neatkarīgi no tā, vai tas importē izejmateriālus vai ne. Lai gūtu priekšrocības, pietiek, ka eksportētājs vienkārši eksportē preces, nepierādot, ka ir importēti izejmateriāli. Tātad DEPBS priekšrocības var gūt pat tie eksportētāji, kas visas vajadzīgās izejvielas sagādā uz vietas un neimportē preces, kuras var izmantot kā izejvielas. f) Subsīdijas summas aprēķināšana (45) Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. un 5. punktu un aprēķina metodiku, ko izmantoja šai shēmai Padomes Regulā (EK) Nr. 713/2005, kompensējamās subsīdijas apjomu aprēķināja kā saņēmējam piešķirtas priekšrocības, ko konstatēja PIP. Šajā ziņā tika uzskatīts, ka saņēmējs gūst labumu tajā brīdī, kad saskaņā ar šo shēmu notiek eksporta darījums. Tajā brīdī Indijas valdībai ir jāatceļ muitas nodokļi, un tas ir finansiāls atbalsts pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas nozīmē. Tiklīdz muitas dienests ir izdevis eksporta nosūtīšanas rēķinu, kurā norādīts arī DEPBS kredīta apjoms, kāds jāpiešķir šim eksporta darījumam, Indijas valdība vairs nevar lemt, vai piešķirt vai nepiešķirt subsīdiju, un nevar lemt par subsīdijas apjomu. Ikviena DEPBS likmes pārmaiņa, kas notikusi starp faktisko eksportu un DEPBS licences izsniegšanu, ar atpakaļejošu datumu nevar ietekmēt piešķirto priekšrocību līmeni. Turklāt vienīgais ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās, eksporta darījuma posmā iegrāmatoja DEPBS kredītus, pamatojoties uz uzkrāšanas principu, kā ieņēmumus. (46) Ja tika saņemts pamatots pieprasījums, maksājumi, kas bija jākārto subsīdijas iegūšanai, tika atskaitīti no apstiprinātā kredīta apjoma, un subsidētās summas parādās kā skaitītājs atbilstīgi pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktam. Kā noteikts pamatregulas 7. panta 2. punktā, šo subsīdiju apjoms ir piešķirts par visu kopējā eksporta apgrozījumu pārskatīšanas izmeklēšanas periodā; šis apgrozījums parādās kā saucējs, jo subsīdijas ir saistītas ar eksporta rezultātiem un netika piešķirtas atkarībā no apstrādātajiem, saražotajiem, eksportētajiem vai transportētajiem daudzumiem. (47) Subsīdijas likme, ko pārskatīšanas izmeklēšanas periodā attiecībā uz šo shēmu noteica vienīgajam eksportētājam, kurš sadarbojās, bija 2,1 %. 3. Ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma (“EPCGS”) a) Juridiskais pamats (48) Detalizēts EPCGS apraksts ir iekļauts EXIM politikas 04–09 5. nodaļā un HOP I 04–09 dokumenta 5. nodaļā. b) Tiesības izmantot attiecīgo shēmu (49) Ražotājiem eksportētājiem, eksporta produkcijas tirgotājiem, kas ir “saistīti” ar palīgražotājiem, un pakalpojumu sniedzējiem ir tiesības izmantot šo shēmu. c) Īstenošana praksē (50) Saskaņā ar nosacījumu par pienākumu eksportēt uzņēmumam ir atļauts ar samazinātu nodokļa likmi importēt ražošanas līdzekļus (jaunus un – kopš 2003. gada aprīļa – arī lietotus ražošanas līdzekļus, kas nav vecāki par 10 gadiem). Šim nolūkam Indijas valdība pēc iesnieguma saņemšanas un maksājuma veikšanas izdod EPCGS atļauju. Šī shēma kopš 2000. gada aprīļa paredz 5 % ievedmuitas nodokļa likmes samazinājumu, kas piemērojams visiem ražošanas līdzekļiem, kas importēti saskaņā ar šo shēmu. Līdz 2000. gada 31. martam piemēroja spēkā esošo nodokļa likmi 11 % apmērā (ieskaitot 10 % piemaksu), un augstas vērtības importa gadījumos piemēroja nulles nodokļa likmi. Lai izpildītu eksportēšanas pienākumu, importētie ražošanas līdzekļi noteiktā laikposmā ir jāizmanto noteikta daudzuma eksportpreču ražošanai. (51) EPCGS atļaujas īpašnieks var iegūt ražošanas līdzekļus arī iekšzemes tirgū. Šādā gadījumā ražošanas līdzekļu vietējais ražotājs var izmantot priekšrocību veikt tādu ar muitas nodokli neapliekamu sastāvdaļu importu, kuras vajadzīgas minēto ražošanas līdzekļu izgatavošanai. Vai arī vietējais ražotājs var pieprasīt priekšrocības no nosacītā eksporta saistībā ar ražošanas līdzekļu piegādi EPCGS atļaujas īpašniekam. d) Komentāri par konstatētajiem faktiem (52) Pēc konstatēto faktu izpaušanas vienīgais ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās, iesniedza komentārus par EPCGS . Uzņēmums apgalvoja, ka, pamatojoties uz vispārīgi pieņemtiem grāmatvedības principiem, ražošanas līdzekļus izmanto ražošanas procesā. Šajā saistībā jāatgādina, ka uzņēmums nepamatoja šo apgalvojumu, skaidri norādot uz tā saucamajiem vispārīgi pieņemtajiem grāmatvedības principiem un sniedzot analīzi saistībā ar attiecīgajiem EPCGS noteikumiem EXIM politikā, kā arī ražošanas procesā izmantoto izejvielu definīciju, kā noteikts pamatregulas II pielikumā. Tika apgalvots, ka uzņēmuma amortizācijas periods bija jāizmanto kā normālais amortizācijas periods. Tomēr šāda pieeja ir pretrunā pamatregulas 7. panta 3. punkta attiecīgajiem noteikumiem. Tādēļ šie apgalvojumi bija jānoraida. Visbeidzot uzņēmums iesniedza komentārus par aprēķina kļūdu; šo norādi uzskatīja par pamatotu un ņēma vērā subsīdijas summas aprēķināšanā. e) Secinājums par EPCGS shēmu (53) EPCGS nodrošina subsīdijas pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas un 2. panta 2. punkta nozīmē. Nodokļa samazinājums ir Indijas valdības finansiāls atbalsts, jo šī koncesija samazina Indijas valdības nodokļu ieņēmumus, kuri citādi būtu jāsamaksā. Turklāt, nodokļa samazinājums dod labumu eksportētājam, jo nodokļi, kas tiek uzkrāti importējot, uzlabo tā likviditāti. (54) Turklāt pēc likuma EPCGS shēma ir atkarīga no eksporta rezultātiem, jo šādas atļaujas var saņemt tikai tad, ja ir apņemšanās veikt eksportu. Tādēļ tā ir uzskatāma par īpašu un kompensējamu pamatregulas 3. panta 4. punkta a) apakšpunkta nozīmē. (55) Visbeidzot šo shēmu nevar uzskatīt par atļautu nodokļu atmaksāšanas sistēmu vai aizvietojuma atmaksāšanas sistēmu pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas nozīmē. Šādas pieļaujamas sistēmas nav attiecināmas uz ražošanas līdzekļiem, kā norādīts pamatregulas I pielikuma i) punktā, jo ražošanas līdzekļi netiek patērēti eksporta produkcijas ražošanā. f) Subsīdijas summas aprēķināšana (56) Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu subsīdijas apjomu aprēķināja, pamatojoties uz nesamaksāto muitas nodokli importētiem ražošanas līdzekļiem, sadalot subsīdiju par laikposmu, kas atbilst parastam šādu aktīvu nolietojuma laikposmam antibiotiku nozarē. Atbilstīgi ieviestajai praksei tādā veidā aprēķinātā summa, ko var attiecināt uz PIP, ir pielāgota, pieskaitot šajā periodā gūtos procentus, lai atspoguļotu laika gaitā gūtā labuma pilno vērtību. Uzskatīja, ka pārskatīšanas izmeklēšanas periodā Indijā šim nolūkam bija piemērota komerciālā procentu likme. Ja tika iesniegtas pamatotas prasības, subsīdijas iegūšanai vajadzīgie maksājumi saskaņā ar pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktu tika atskaitīti no šīs summas, iegūstot subsīdijas summu kā skaitītāju. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. un 3. punktu šo subsīdiju summu kā atbilstīgu saucēju iedalīja visam eksporta apgrozījumam pārskatīšanas izmeklēšanas periodā, jo subsīdijas nosacījums ir eksporta saistību izpilde, un tā netika piešķirta atkarībā no saražotajiem, eksportētajiem vai transportētajiem daudzumiem. (57) Subsīdijas likme, ko pārskatīšanas izmeklēšanas periodā attiecībā uz šo shēmu noteica vienīgajam eksportētājam, kurš sadarbojās, bija 0,1 %. 4. Eksporta kredītu shēma („ECS”) a) Juridiskais pamats (58) Sīka informācija par šo shēmu ir izklāstīta Indijas Rezervju bankas (“IRB”) dokumentā Master Circular (Galvenais apkārtraksts) DBOD Nr. DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-0, kas bija adresēts visām Indijas bankām. b) Tiesības izmantot attiecīgo shēmu (59) Ražotājiem eksportētājiem un eksportētājiem tirgotājiem ir tiesības izmantot šo shēmu. c) Īstenošana praksē (60) Saskaņā ar šo shēmu IRB nosaka obligāto maksimālo procentu likmju vērtību, kas piemērojama eksporta kredītiem, gan Indijas rūpijās, gan ārvalstu valūtā; bankas to var pieprasīt eksportētājiem. ECS ietilpst divas apakšshēmas, proti, eksporta kredītu shēma pirms preču nosūtīšanas (tā saucamais “iepakošanas kredīts”), kas attiecas uz eksportētājam izsniegtajiem kredītiem preču iepirkšanas, apstrādes, ražošanas, iepakošanas un/vai transportēšanas finansēšanai pirms eksportēšanas, un eksporta kredītu shēma pēc preču nosūtīšanas, kas paredz apgrozāmā kapitāla aizdevumus, lai finansētu debitoru parādus eksporta darījumos. RBI arī norāda, cik lielu neto kreditēšanas apjomu katra banka var piešķirt eksporta darbības finansēšanai. (61) Pateicoties RBI Master Circular dokumentam, eksportētāji var saņemt eksporta kredītus ar izdevīgākām procentu likmēm, kas, salīdzinot ar parastiem komerckredītiem, ir zemākas (“skaidras naudas kredīti”) un kuras nosaka tikai atbilstīgi tirgus apstākļiem. Atšķirība starp likmēm var samazināties, ja uzņēmumam ir labs kredītreitings. Faktiski uzņēmumi ar augstu reitingu var iegūt eksporta kredītus un kredītus skaidrā naudā ar vienādiem nosacījumiem. d) Komentāri par konstatētajiem faktiem (62) Pēc konstatēto faktu izpaušanas vienīgais ražotājs, kas sadarbojās, iesniedza komentārus par ECS . Uzņēmums apgalvoja, ka i) eksporta kredītu piešķiršanai ārvalstu valūtā nebija pieejams publisks finansējums, ii) procentu likmes eksporta kredītiem ārvalstu valūtā bija zemas, jo uzņēmumam bija augsts kredītreitings, un iii) procentu likmi, ko izmantoja kā etalonu attiecībā uz kredītu ārvalstu valūtā, nevarēja izmantot kredītam Indijas rūpijās. Šajā saistībā jāatgādina, ka gan uz eksporta kredītiem Indijas rūpijās, gan ārvalstu valūtā attiecas viens un tas pats RBI Master Circular ; tā praktiskā īstenošana aprakstīta 60 un 61. apsvērumā, turklāt detalizētie un ierobežojošie noteikumi pierāda, ka ārvalstu valūtas eksporta kredīta finansējums un iekasētās procentu likmes ir viennozīmīgi saistītas ar valdības izdotajiem norādījumiem. Attiecībā uz etalonlikmi jāatgādina, ka uzņēmums to paziņoja attiecībā uz kredītu Indijas rūpijās, un atbilstoši attiecīgajai politikai, kas noteikta RBI Master Circular , eksportētāji var brīvi pāriet no kredīta rūpijās uz kredītu ārvalstu valūtā attiecībā uz vienu un to pašu eksporta darījumu. Tāpēc uzskata par lietderīgu kā etalonu izmantot vienīgo likmi, ko uzņēmums paziņojis kā parasto Indijas procentu likmi. Tādēļ minētie apgalvojumi bija jānoraida. Visbeidzot uzņēmums iesniedza komentārus par aprēķina kļūdu; šo norādi uzskatīja par pamatotu un ņēma vērā subsīdijas summas aprēķināšanā. e) Secinājums par ECS (63) ECS kredīta preferenciālās procentu likmes, ko nosaka 58. apsvērumā minētais RBI Master Circular , var samazināt eksportētāja procentu izdevumus salīdzinājumā ar kredīta izmaksām, kuras nosaka tikai pēc tirgus apstākļiem, un šai gadījumā labumi pamatregulas 2. panta 2. punkta nozīmē tiek piešķirti šādam eksportētājam. Eksporta finansēšana per se nav drošāka par iekšzemes finansēšanu. Faktiski to parasti uzskata par riskantāku, un nodrošinājums, kāds nepieciešams kādam kredītam neatkarīgi no finanšu objekta, ir tikai komerciāls lēmums, kuru pieņem attiecīgā banka. Atšķirīgas likmes attiecībā uz dažādām bankām ir RBI metodikas rezultāts, lai noteiktu maksimālo aizdevuma likmi katrai komercbankai atsevišķi. Turklāt bankām nebūtu pienākuma eksporta finansēšanas aizdevējiem noteikt izdevīgākas procentu likmes eksporta kredītiem ārvalstu valūtās. (64) Neraugoties uz to, ka saskaņā ar ECS piedāvātos preferenciālos kredītus izsniedz bankas, iegūtā priekšrocība ir valdības finansiāls atbalsts pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) daļas nozīmē. Šajā kontekstā jāatgādina, ka ne pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) daļa, ne ASCM neprasa maksu par publiskiem kontiem, piemēram, Indijas valdības veiktu atmaksāšanu bankām, lai noteiktu subsīdiju, bet tikai valdības rīkojumu veikt pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii) vai iii) daļā minētās funkcijas. RBI ir valsts iestāde un uz to attiecas definīcija “valdība” saskaņā ar pamatregulas 1. panta 3. punktu. Šīs bankas vienīgais īpašnieks ir valsts, un tā īsteno valsts politikas mērķus, piemēram, monetāro politiku, un tās vadību ieceļ Indijas valdība. RBI dod norādījumus privātām struktūrām pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) daļas nozīmē, jo bankām ir saistoši tās paredzēti nosacījumi, piemēram, arī par maksimālajām augstākajām procentu likmēm eksporta kredītiem, kas noteikti RBI Master Circular un RBI nolikumos par to, ka bankām noteikta to tīro kredītu daļa jānovirza eksporta finansēšanai. Saskaņā ar šo norādījumu banku pienākums ir veikt darbības, kas minētas pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļā, proti, šajā gadījumā izsniegt aizdevumus preferenciālas eksporta finansēšanas veidā. Pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) daļas nozīmē šādu aizdevumu veidā piešķirtu naudas līdzekļu tiešu pārskaitīšanu ar konkrētiem nosacījumiem parasti uztic valdībai, un praksē tā būtībā atšķiras no valdības parastās prakses. Šo subsīdiju saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punkta a) apakšpunktu uzskata par īpašu un kompensējamu, jo preferenciālas procentu likmes ir pieejamas tikai attiecībā uz eksporta darījumu finansēšanu, un tādēļ tās ir atkarīgas no eksporta rezultātiem. f) Subsīdijas summas aprēķināšana (65) Subsīdijas summa tika aprēķināta, pamatojoties uz starpību starp procentiem, kuri samaksāti par eksporta kredītu, kas izmantots pārskatīšanas izmeklēšanas periodā, un summu, kas būtu jāmaksā par parastiem kredītiem, ko izmantotu vienīgais ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu PIP subsīdijas summu (skaitītājs) pieskaitīja kopējam eksporta apgrozījumam kā atbilstīgu saucēju, jo subsīdija ir atkarīga no eksporta rezultātiem, un tā netika piešķirta atkarībā no saražotajiem, eksportētajiem vai transportētajiem daudzumiem. (66) Subsīdijas likme, ko pārskatīšanas izmeklēšanas periodā attiecībā uz šo shēmu noteica vienīgajam ražotājam eksportētājam, kurš sadarbojās, bija 1,3 %. 5. Ienākuma nodokļa shēmas a) Ienākuma nodokļa atbrīvojuma shēma (“ITES”) 1961. gada Ienākuma nodokļa likuma (ITA) 80 HHC pants (67) Eksportētāji saskaņā ar šo shēmu varēja gūt labumu no daļēja atbrīvojuma no ieņēmuma nodokļa par eksporta tirdzniecībā iegūtu peļņu. Juridiskais pamats šim atbrīvojumam bija noteikts Ienākuma nodokļa likuma 80 HHC pantā. (68) Šo noteikumu atcēla 2005.–2006. gada novērtējumā (t.i., par finanšu gadu, kas sākās 2004. gada 1. aprīlī un beidzās 2005. gada 31. martā) un turpmāk, tādējādi ITA 80 HHC pants neparedz nekādus labumus pēc 2004. gada 31. marta. Vienīgais ražotājs eksportētājs, kurš sadarbojās, pārskatīšanas izmeklēšanas periodā neguva nekādu labumu saskaņā ar šo shēmu. Tādējādi, tā kā šī shēma ir atcelta, labuma gūšana netiks kompensēta, kā noteikts pamatregulas 15. panta 1. punktā. b) Ienākuma nodokļa shēma, kas veicina pētniecību un attīstību ("ITIRAD") i) Juridiskais pamats (69) Detalizēts ITIRAD apraksts sniegts ITA 35(2AB) pantā. ii) Tiesības izmantot attiecīgo shēmu (70) Uzņēmumi, kas darbojas biotehnoloģiju jomā vai zāļu, farmācijas preču, ķīmijas preču, elektronikas iekārtu, datoru, telekomunikācijas iekārtu vai citu tādu preču vai lietu izgatavošanā vai ražošanā, par kurām vēlāk jāziņo, ir tiesīgi saņemt priekšrocības saskaņā ar šo shēmu. iii) Īstenošana praksē (71) Saskaņā ar Indijas valdības Zinātniskās un rūpnieciskās izpētes departamenta lēmumu ikvienu izdevumu (kas nav izmaksas par zemi vai ēkām) vai izpētes un attīstības iespējām uzņēmumā ienākuma nodokļa nolūkā atļauts samazināt par summu, kas vienāda ar 150 % no de facto radītajām izmaksām. Tādējādi, par 50 % samazinot fiktīvus izdevumus (t.i., izdevumus, kas faktiski nav radušies), ienākumu nodokļa bāze un attiecīgi ienākuma nodokļa slogs mākslīgi samazinās. iv) Komentāri par konstatētajiem faktiem (72) Attiecībā uz ITIRAD pēc konstatēto faktu izpaušanas netika iesniegti komentāri. v) Secinājums par ITIRAD (73) ITIRAD nodrošina subsīdijas pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) iedaļas un 2. panta 2. punkta nozīmē. Saskaņā ar ITA 35 (2AB) pantu mākslīgs ienākumu nodokļa bāzes samazinājums ITA 35 (2AB) panta nozīmē ir Indijas valdības finansiāls atbalsts, jo tas samazina Indijas valdības ienākuma nodokļa ieņēmumus, ko tā saņemtu. Turklāt ienākuma nodokļa samazinājums dod labumus uzņēmumam, jo uzlabo tā likviditāti. (74) ITA 35 (2AB) panta formulējums pierāda, ka ITIRAD de jure ir īpaša shēma pamatregulas 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē un tādēļ ir kompensējama. Objektīvi kritēriji nenosaka tiesības uz šo shēmu, jo tie ir neitrāli pamatregulas 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē. Šīs shēmas labumi ir pieejama tikai atsevišķām nozarēm, jo Indijas valdība nav piešķīrusi iespēju izmantot šo shēmu visām nozarēm. Šādi ierobežojumi nozīmē, ka shēma ir īpaša, jo pamatregulas 3. panta 2. punktā noteiktā kategorija “ražošanas nozaru grupa” nozīmē, ka nozares tiek ierobežotas. Šis ierobežojums pēc būtības nav ekonomisks un horizontāls savā piemērojumā; tas attiecas, piemēram, uz darbinieku skaitu vai uzņēmuma lielumu. vi) Subsīdijas summas aprēķināšana (75) Subsīdijas apjoms aprēķināts, pamatojoties uz starpību starp ienākuma nodokli, kas jāmaksā par pārskata izmeklēšanas periodu, gan piemērojot, gan nepiemērojot noteikumus, kas doti ITA 35 (2AB) pantā. Šis subsīdijas apjoms (skaitītājs) tika sadalīts uz visu kopējo apgrozījumu pārskatīšanas izmeklēšanas periodā kā piemērots saucējs saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu, jo šī subsīdija attiecas uz visa veida pārdošanu gan iekšzemē, gan ārvalstīs un to nepiešķir atkarībā no izgatavotajiem, saražotajiem, eksportētajiem vai pārvadātajiem daudzumiem. (76) Subsīdijas likme, ko pārskatīšanas izmeklēšanas periodā attiecībā uz šo shēmu noteica vienīgajam ražotājam eksportētājam, kurš sadarbojās, bija 0,1 %. 6. Mērķa tirgus shēma (“FMS”) a) Juridiskais pamats (77) Detalizēts FMS apraksts ir iekļauts EXIM politikas 04–09 3.9. nodaļā un HOP I 04–09 dokumenta 3.20. nodaļā. b) Tiesības izmantot attiecīgo shēmu (78) Jebkuram ražotājam eksportētājam vai eksporta produkcijas tirgotājam ir tiesības šo shēmu izmantot. c) Īstenošana praksē (79) Saskaņā ar šo shēmu visu ražojumu eksportam uz valstīm, kas paziņotas HOP I 04−09 37-C papildinājumā, var izmantot nodokļu kredīta ekvivalentu 2,5 % no saskaņā ar šo shēmu eksportēto ražojumu FOB vērtības. Atsevišķa veida eksporta darbības ir izslēgtas no šīs shēmas, proti, importētu preču vai pārkrautu preču eksports, nosacītais eksports, pakalpojumu eksports un tādu uzņēmumu eksporta apgrozījums, kas darbojas speciālajās ekonomiskajās zonās/kas orientēti uz eksportu. Turklāt shēma neattiecas uz atsevišķa veida ražojumiem, proti, dimantiem, dārgmetāliem, rūdām, graudiem, cukuru un naftas produktiem. (80) Nodokļu kredīti saskaņā ar FMS ir brīvi pārvedami un derīgi 24 mēnešus no attiecīgā kredīta tiesību sertifikāta izdošanas datuma. Tos var izmantot, lai nomaksātu muitas nodokļus par jebkādu izejvielu turpmāko importu, ieskaitot ražošanas līdzekļus. (81) Kredīta tiesību sertifikātu izdod ostā, no kuras veikts eksports un pēc eksporta realizācijas vai preču nosūtīšanas. Kamēr pieteikuma iesniedzējs var nodrošināt iestādēm visas attiecīgās eksporta dokumentācijas kopijas (proti, eksporta pasūtījumus, rēķinus, nosūtīšanas rēķinus, bankas sertifikātus), Indijas valdība nevar ietekmēt nodokļu kredītu piešķiršanu. d) Komentāri par konstatētajiem faktiem (82) Pēc konstatēto faktu izpaušanas vienīgais ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās, iesniedza komentārus par FMS . Uzņēmums apgalvoja, ka shēma ir ģeogrāfiski saistīta ar citām valstīm un to nevar kompensēt EK. Tomēr tas nevarēja sniegt argumentus ne attiecībā uz shēmas praktisko īstenošanu, ne FMS priekšrocību izmantošanas veidu, kā teikts 79.−81. apsvērumā. Tādēļ šis apgalvojums bija jānoraida. Visbeidzot uzņēmums iesniedza komentārus par aprēķina kļūdu; šo norādi uzskatīja par pamatotu un ņēma vērā subsīdijas summas aprēķināšanā. e) Secinājums par FMS (83) FMS nodrošina subsīdijas pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) iedaļas un 2. panta 2. punkta nozīmē. FMS kredīts ir Indijas valdības finansiāls atbalsts, jo šo kredītu, iespējams, izmantos, lai kompensētu ievedmuitas nodokļus, tādējādi samazinot Indijas valdības ieņēmumus no nodokļiem, kas citādi būtu jāmaksā. Turklāt FMS kredīts sniedz labumu eksportētājam, jo tas uzlabo eksportētāja likviditāti. (84) Turklāt pēc likuma FMS ir atkarīga no eksporta rezultātiem, tādēļ minētā shēma uzskatāma par īpašu un kompensējamu atbilstīgi pamatregulas 3. panta 4. punkta a) apakšpunktam. (85) Šo shēmu nevar uzskatīt par pieļaujamu nodokļu atmaksāšanas sistēmu vai nodokļu atmaksāšanas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) iedaļas nozīmē. Tā neatbilst stingrajiem noteikumiem, kas izklāstīti pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (atmaksāšanas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (aizvietojumu atmaksāšanas definīcija un noteikumi). Eksportētājam nav pienākuma faktiski ražošanas procesā patērēt ar muitas nodokli neapliktās importētās preces, un kredīta apjoms netiek aprēķināts atkarībā no faktiski izmantotajām izejvielām. Nav sistēmas vai procedūras, kas apstiprinātu, kuras izejvielas ir patērētas, ražojot eksportēto ražojumu, vai bija vērojams ievedmuitas nodokļu pārmaksājums pamatregulas I pielikuma i) punkta, II un III pielikuma nozīmē. Eksportētājs ir tiesīgs gūt labumu no FMS neatkarīgi no tā, vai tas importē kādas izejvielas vai nē. Lai gūtu labumu, pietiek, ka eksportētājs vienkārši eksportē preces, nepierādot, ka ir importēti izejmateriāli. Tātad labumu no FMS var gūt pat tie eksportētāji, kas visas vajadzīgās izejvielas sagādā uz vietas un neimportē preces, kuras var izmantot kā izejvielas. Turklāt eksportētājs var izmantot FMS nodokļu kredītus, lai importētu ražošanas līdzekļus, lai gan pieļaujamas nodokļu atmaksas sistēmas neattiecina uz ražošanas līdzekļiem, kā norādīts pamatregulas I pielikuma i) punktā, jo ražošanas līdzekļus neizmanto eksportētās produkcijas ražošanā. f) Subsīdijas summas aprēķināšana (86) Kompensējamo subsīdiju lielumu aprēķināja kā labumu, ko guva saņēmējs un kas tika konstatēts pārskatīšanas izmeklēšanas laikā, ko ražotājs eksportētājs, kurš sadarbojās, bija iegrāmatojis uzkrājumu veidā kā ienākumus eksporta darījuma posmā. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. un 3. punktu šo subsīdijas summu (skaitītājs) kā atbilstīgu saucēju iedalīja visam eksporta apgrozījumam pārskatīšanas izmeklēšanas laikposmā, jo subsīdija ir atkarīga no eksporta rezultātiem, un to nepiešķīra, pamatojoties uz saražotajiem, eksportētajiem vai transportētajiem daudzumiem. (87) Subsīdijas likme, ko pārskatīšanas izmeklēšanas periodā attiecībā uz šo shēmu noteica vienīgajam ražotājam eksportētājam, kurš sadarbojās, bija 0,1 %. III. Kompensējamo subsīdiju lielums (88) Jāatgādina, ka Padomes Regulā (EK) Nr. 713/2005 kompensējamo subsīdiju lielums, kas sākotnējā izmeklēšanā tika noteikts vienīgajam ražotājam eksportētājam, kurš sadarbojās šajā daļējā starpposma pārskatīšanā, izteikts ad valorem , bija 35,1 %. (89) Šīs daļējās starpposma pārskatīšanas laikā tika konstatēts, ka kompensējamo subsīdiju lielums, kas izteikts ad valorem izteiksmē, ir 11,9 %, kā norādīts turpmāk. SHĒMA→ | AAS | DEPBS | EPCGS | ECS | ITIRAD | FMS | Kopā | UZŅĒMUMS↓ | % | % | % | % | % | % | % | Ranbaxy Laboratories Ltd. | 8,2 | 2,1 | 0,1 | 1,3 | 0,1 | 0,1 | 11,9 | (90) Ņemot vērā iepriekš minēto, jāsecina, ka vienīgā ražotāja eksportētāja, kurš sadarbojās, subsidēšanas līmenis ir samazinājies. IV. KOMPENSĀCIJAS PASĀKUMI (91) Saskaņā ar pamatregulas 19. pantu un šīs daļējās starpposma pārskatīšanas pamatojumu, kas minēts izmeklēšanas sākšanas paziņojuma 3. punktā, ir konstatēts, ka vienīgā ražotāja, kurš sadarbojās, subsidēšanas līmenis ir samazinājies no 35,1 % līdz 11,9 %, tāpēc ir attiecīgi jākoriģē kompensācijas maksājuma likme, kas šim ražotājam eksportētājam noteikta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 713/2005. (92) Šajā saistībā jāatgādina, ka saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 713/2005 Ranbaxy Laboratories Ltd. subsidēšanas likme bija augstāka par kaitējuma novēršanas līmeni. Saskaņā ar pamatregulas 15. panta 1. punktu mazākais maksājums kaitējuma novēršanas līmenī tika uzskatīts par pietiekamu, lai novērstu kaitējumu Kopienas ražošanas nozarei, un tādējādi kompensācijas maksājuma likme, ko piemēro Ranbaxy Laboratories Ltd. importam , tika noteikta 30,3 % apmērā. (93) Ņemot vērā iepriekšminēto un to, ka subsīdiju likmes tagad ir zemākas par kaitējuma novēršanas līmeni, individuālā uzņēmuma kompensācijas maksājuma likme, ko piemēro vienīgajam ražotājam eksportētājam, kas sadarbojās, Ranbaxy Laboratories Ltd., ir noteikta 11,9 % apmērā. (94) Ņemot vērā visus citus uzņēmumus, kas nesadarbojās šajā daļējā starpposma pārskatīšanā, jāatgādina, ka faktiskie izmeklēto shēmu noteikumi un to kompensējamība nav mainījusies salīdzinājumā ar iepriekšējo izmeklēšanu. Nav pamata vēlreiz aprēķināt subsīdijas un maksājumu likmes tiem uzņēmumiem, kuri nesadarbojās šajā daļējā starpposma pārskatīšanā. Tāpēc maksājuma likmes, kas piemērojamas visām pārējām personām, izņemot Padomes Regulas (EK) Nr. 713/2005 1. panta 2. punktā minēto uzņēmumu Ranbaxy Laboratories Ltd ., nemainās. (95) Uzņēmumiem individuāli noteiktās kompensācijas maksājuma likmes, kas norādītas šajā regulā, atspoguļo daļējā starpposma pārskatīšanā konstatēto situāciju. Tādējādi tās ir vienīgi piemērojamas attiecīgā produkta importam no šiem uzņēmumiem. Labumu no šīm maksājuma likmēm nevar gūt attiecībā uz attiecīgā ražojuma importu, ja to ražojis kāds cits uzņēmums, kurš nav konkrēti norādīts šīs regulas rezolutīvajā daļā, tostarp struktūras, kuras saistītas ar tajā īpaši minētajiem, un tam piemērojama maksājuma likme, kas attiecas uz “visiem pārējiem uzņēmumiem”. (96) Jebkura prasība piemērot šīs individuālās kompensācijas maksājuma likmes (piemēram, pēc uzņēmuma nosaukuma maiņas vai jaunas ražotnes vai pārdošanas struktūras izveides) nekavējoties adresējama Komisijai[4] kopā ar visu attiecīgo informāciju, jo īpaši par visām pārmaiņām uzņēmuma darbībā, kas saistītas ar ražošanu, pārdošanu vietējā tirgū un eksporta pārdošanu, kas, piemēram, saistās ar minēto nosaukuma maiņu vai pārmaiņām ražošanas un pārdošanas struktūrās. Komisija vajadzības gadījumā un apspriedusies ar padomdevēja komiteju, ar šo ir pilnvarota izdarīt regulā grozījumus, atjauninot sarakstu ar uzņēmumiem, kuri izmanto priekšrocības, ko sniedz individuālās maksājuma likmes, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Regulas (EK) Nr. 713/2005 1. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu: “Maksājuma likme, ko piemēro Kopienas brīvas robežpiegādes neto cenai turpmāk norādīto Indijas uzņēmumu ražojumiem pirms muitas nodokļa nomaksas, ir šāda: - 17,3 % – KDL Biotech Ltd., Mumbai ( TARIC papildkods: A580); - 28,1 % – Nectar Lifesciences Ltd., Chandigarh ( TARIC papildkods: A581); - 25,3 % – Nestor Pharmaceuticals Ltd., Deli ( TARIC papildkods: A582); - 11,9 % – Ranbaxy Laboratories Ltd. , Deli ( TARIC papildkods: 8221), - 28,1 % – Torrent Gujarat Biotech Ltd ., Ahmedabad ( TARIC papildkods: A583); - 28,1 % – Surya Pharmaceuticals Ltd., Chandigarh ( TARIC papildkods: A584); - 32 % – visiem pārējiem uzņēmumiem ( TARIC papildkods: 8900).” 2. pants Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, […] Padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] OV L 288, 21.10.97., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi veikti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 461/2004 (OV L 77, 13.3.2004., 12. lpp.). [2] OV L 121, 13.5.2005., 1. lpp. [3] OV C 212, 11.9.2007., 10. lpp. [4] European Comission, Directorate General for Trade, Directorate B J-79 4/23, Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Brussels.