EIROPAS KOMISIJA Briselē, 31.10.2017 COM(2017) 636 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda darbību 2015. un 2016. gadā



·pieņemtie lēmumi; ·finansētās darbības, tostarp šādu darbību papildināmība ar darbībām, kas finansētas no citiem Savienības fondiem, jo īpaši Eiropas Sociālā fonda (ESF); ·veikto finansiālo ieguldījumu izbeigšana. Ziņojumos jāietver arī informācija par pieteikumiem, kuri noraidīti līdzekļu nepietiekamības vai to neatbilstības dēļ, un drīzāk jāaplūko atsauces periodā pabeigtās darbības nevis atsevišķi intervences gadījumi visā to īstenošanas laikā. Tādēļ katrā ziņojuma sadaļā tiks aplūkoti atšķirīgi gadījumi. 2. Pārskats par EGF darbību 2015. un 2016. gadā Komisija 2015. un 2016. gadā saņēma 20 pieteikumus par ieguldījuma saņemšanu no EGF (2015. gadā — 12, 2016. gadā — 8). Budžeta lēmējinstitūcija pieņēma lēmumu par EGF izmantošanu 17 gadījumos, savukārt trīs pieteikumus atsauca dalībvalstis . Minētajiem 17 pieteikumiem dalībvalstis kopumā pieprasīja EUR 51 171 249 EGF budžeta līdzekļu (EUR 35 400 623 2015. gadā un EUR 15 770 626 2016. gadā). Sīkāka informācija par saņemtajiem pieteikumiem ir izklāstīta 3.1. iedaļā un 1. un 2. tabulā. Budžeta lēmējinstitūcija pieņēma 25 lēmumus par EGF izmantošanu (tostarp attiecībā uz desmit pieteikumiem, kuri tika saņemti pirms 2015. gada 1. janvāra), kopsummā par EUR 70 392 546 no EGF budžeta līdzekļiem 2015. un 2016. gadā. Informācija par piešķirtajiem ieguldījumiem 2015. un 2016. gadā ir izklāstīta 3.2. iedaļā un 3. un 4. tabulā. Komisija saņēma 26 nobeiguma ziņojumus par EGF ieguldījumu izlietojumu 2015. un 2016. gadā. Informācija par rezultātiem ir sniegta 3.4. iedaļā un 5. tabulā. 2015. un 2016. gadā tika izbeigtas 34 EGF lietas. Sīkāka informācija par izbeigtajām lietām ir sniegta pielikuma 3. tabulā. Sīkāka informācija par tehnisko palīdzību pēc Komisijas iniciatīvas (Regulas (ES) Nr. 1309/2013 11. pants) ir sniegta 3.6.2. un 3.7. iedaļā un 6. un 6.1. tabulā. EGF 2014.–2020. gada perioda vidusposma novērtējuma rezultāti tiks publicēti 2017. gada vidū (skatīt 3.7.4. iedaļu). Savā priekšlikumā Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2012/2002, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1305/2013, (ES) Nr. 1306/2013, (ES) Nr. 1307/2013, (ES) Nr. 1308/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un (ES) Nr. 652/2014 un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 541/2014/ES, Komisija ir iekļāvusi Regulas (ES) Nr. 1309/2013 grozījumus par atkāpes piemērošanas perioda pagarināšanu attiecībā uz NEET (pašlaik spēkā līdz 31.12.2017.) un iekšējām procedūrām lēmumu pieņemšanas procesa paātrināšanai. Šos grozījumus pašlaik apspriež daudzgadu finanšu shēmas (DFS) pārskatīšanas procesā. 3. EGF 2015. un 2016. gada darbības analīze 3.1. Saņemtie pieteikumi 2015. un 2016. gadā Komisija saņēma 20 pieteikumus no šīm 11 dalībvalstīm: Beļģija, Francija, Grieķija, Igaunija, Itālija, Īrija, Nīderlande, Spānija, Somija, Vācija un Zviedrija. Igaunija EGF finansējumam pieteicās pirmo reizi, savukārt 10 pārējās dalībvalstis jau iepriekš ir pieteikušās EGF finansējuma saņemšanai. Detalizēta informācija par šiem pieteikumiem ir sniegta 1. tabulā. 3.1.1.–3.1.6. iedaļās sniegtajā informācijā nav ņemti vērā dati saistībā ar atsauktajiem pieteikumiem. 3.1.1. Saņemtie pieteikumi dalījumā pēc intervences kritērijiem 2015. un 2016. gadā iesniegtajiem pieteikumiem piemēroja Regulu (ES) Nr. 1309/2013, kurā ir noteikti divi intervences kritēriji: 1)globalizācijas izraisītas lielas strukturālas pārmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos. Saskaņā ar tirdzniecības kritēriju tika iesniegti trīspadsmit pieteikumi, no kuriem trīs tika pamatoti ar ārkārtas apstākļiem;

2)ekonomikas un finanšu krīze. Četru pieteikumu iesniegšanas iemesls bija pasaules ekonomikas un finanšu krīzes ietekme. 3.1.2. Saņemtie pieteikumi dalījumā pēc nozares 17 saņemtie un pieņemtie pieteikumi bija saistīti ar atlaišanu no darba 12 dažādās nozarēs. Vislielākais pieteikumu skaits attiecās uz automobiļu rūpniecību (četri pieteikumi), kam sekoja datorprogrammēšana, mazumtirdzniecība un datori, kā arī elektroniskās un optiskās iekārtas (divi pieteikumi par katru nozari). Pirmais šāda veida pieteikums tika iesniegts saistībā ar atlaišanu no darba koksa un naftas pārstrādes produktu ražošanas nozarē.



1. diagramma. Pieteikumu skaits nozaru dalījumā (NACE 2. red.), 2015.–2016. gads* * Lieta EGF/2016/003 EE/naftas produkti un ķīmiskās vielas attiecas uz divām nozarēm (19 un 20), tādēļ iepriekšējā diagrammā tā ir pieskaitīta divas reizes. 1. tabula. 2015. un 2016. gadā saņemtie pieteikumi dalījumā pēc dalībvalstīm 3.1.3. Saņemtie pieteikumi dalījumā pēc pieprasītās summas Laikposmā no 2015. līdz 2016. gadam vienpadsmit dalībvalstis no EGF pieprasīja EUR 51 171 249. Vislielāko summu pieprasīja Somija (EUR 11 994 000 par četriem pieteikumiem), kam sekoja Beļģija (EUR 9 188 149 par trīs pieteikumiem) un Vācija (EUR 6 958 623 par vienu pieteikumu). Pieprasītās EGF finansējuma summas bija robežās no EUR 442 293 līdz EUR 6 958 623 (vidēji EUR 3 010 073 uz vienu pieteikumu un EUR 4 651 932 uz vienu dalībvalsti). Visām dalībvalstīm, kuras iesniedza pieteikumus EGF atbalsta saņemšanai, ir jāizstrādā saskaņots pasākumu kopums, kas vislabāk piemērots pieteikto atbalsta saņēmēju profilam, un jāizlemj, kādu palīdzības summu pieprasīt. Regulā (ES) Nr. 1309/2013 maksimālā Komisijas līdzfinansējuma likme ir noteikta 60 % līmenī. 2. diagramma. Kopsummas, kas pieprasītas EGF, dalījumā pa dalībvalstīm 2015.–2016. gads

Kopsumma, ko EGF 2015.–2016. gadā pieprasījušas 11 dalībvalstis: EUR 51 171 249 Vidējā summa, kas EGF 2015.–2016. gadā pieprasīta uz vienu dalībvalsti: EUR 4 651 932 3.1.4. Saņemtie pieteikumi dalījumā pēc atbalstam pieteikto atbalsta saņēmēju skaita EGF atbalstam pieteikto atbalsta saņēmēju kopējais skaits bija 19 354. Pieteikto atbalsta saņēmēju skaits vienā pieteikumā svārstījās no 184 līdz 4500. Sešos pieteikumos pieteiktais atbalsta saņēmēju skaits pārsniedza 1000 atbalsta saņēmēju, savukārt trīs pieteikumos pieteikto atbalsta saņēmēju skaits bija mazāks par 500. Katrā no 2015. un 2016. gadā saņemtajiem 17 pieteikumiem vidēji tika pieteikti 1138 atbalsta saņēmēji. No 19 354 pieteiktajiem atbalsta saņēmējiem 18 303 bija atlaisti darba ņēmēji un 1051 bija jaunieši, kuri nav nedz nodarbināti, nedz iesaistīti izglītībā vai apmācībā (NEET). Visvairāk darba ņēmēju pieprasīja atbalstīt Beļģija (5400), kam sekoja Somija (3962) un Vācija (2692). Vidējais pieteikto darba ņēmēju skaits vienā dalībvalstī bija 1664. Četrus pieteikumus, kuros atbalstam bija pieteikti arī NEET, iesniedza Beļģija (2 pieteikumi, kas kopumā attiecās uz 400 NEET), Grieķija (543 NEET) un Īrija (108 NEET). 3. diagrammā ir norādīts pieteikto darba ņēmēju skaits dalījumā pa dalībvalstīm. 3. diagramma. Pieteikto darba ņēmēju skaits dalījumā pa dalībvalstīm, 2015.–2016. gads Pieteikto darba ņēmēju kopskaits dalījumā pa dalībvalstīm, 2015.–2016. gads: 18 303 Pieteikto darba ņēmēju vidējais skaits vienā dalībvalstī, 2015.–2016. gads: 1664 Lielākajā daļā saņemto pieteikumu EGF līdzfinansējumam ierosinātajiem pasākumiem kopā tika pieteikti vidēji 78 % no atlaisto darba ņēmēju kopskaita. Tas tāpēc, ka dalībvalsts var nolemt vērst EGF palīdzību tikai uz konkrētām iedzīvotāju grupām, piemēram, uz neaizsargātākajiem darba ņēmējiem, uz tiem, kuri saskaras ar ārkārtējām grūtībām, kas saistītas ar palikšanu darba tirgū, un/vai tiem, kam palīdzība ir īpaši vajadzīga. Dažos gadījumos standarta atbalsts, kas dalībvalstīs pieejams darba ņēmējiem, var būt pietiekams drīzai reintegrācijai darba tirgū, vai arī darba ņēmēji var izlemt priekšlaicīgi pensionēties. 3.1.5. Saņemtie pieteikumi pēc atbalstam pieteikto darba ņēmēju skaita dalījumā pa nozarēm Aplūkojamajā periodā pieņemtie 17 pieteikumi attiecas uz 12 dažādām nozarēm. Atbalsta saņemšanai vislielākais darba ņēmēju skaits tika pieteikts automobiļu, piekabju un puspiekabju nozarē (7942), kam sekoja datorprogrammēšanas, konsultēšanas un saistīto pakalpojumu nozare (2641) un sauszemes transporta un cauruļvadu transporta nozare (2132). 4. diagramma. Pieteikto darba ņēmēju skaits dalījumā pa nozarēm (NACE 2. red.), 2015.–2016. gads* * Lieta EGF/2016/003 EE/naftas produkti un ķīmiskās vielas attiecas uz divām nozarēm (19 un 20), tādēļ šajā lietā pieteiktie 800 atbalsta saņēmēji ir uzskaitīti divas reizes.

3.1.6. Saņemtie pieteikumi dalījumā pēc pieprasītās summas uz vienu atbalsta saņēmēju Visām dalībvalstīm, kuras iesniedz pieteikumus EGF atbalsta saņemšanai, jāizstrādā saskaņots pasākumu kopums, kas vislabāk piemērots pieteikto darba ņēmēju profilam, un jāizlemj, kādu palīdzības summu pieprasīt. EGF regula neierobežo prasīto kopsummu. Tādējādi summa, ko pieprasa uz vienu pieteikto atbalsta saņēmēju, var svārstīties atkarībā no atlaišanas gadījuma nopietnības, situācijas ietekmētajā darba tirgū, pieteikto atbalsta saņēmēju individuālajiem apstākļiem, pasākumiem, kurus dalībvalsts jau veikusi, un no šo pakalpojumu sniegšanas izmaksām attiecīgajā dalībvalstī vai reģionā. Tas izskaidro, kādēļ EGF atbalsta summas uz vienu atbalsta saņēmēju 2015. un 2016. gadā svārstījās no EUR 1393 līdz EUR 7689 (skatīt 1. tabulu). Vidēji viena dalībvalsts, kura 2015. un 2016. gadā iesniedza pieteikumus EGF atbalsta saņemšanai, vienam pieteiktajam atbalsta saņēmējam pieprasīja EUR 2644. Vislielāko summu uz vienu atbalsta saņēmēju pieprasīja Itālija (EUR 7689), kam sekoja Grieķija (EUR 5880) un Zviedrija (EUR 4311). 5. diagramma. Vislielākā EGF atbalsta summa, kas pieprasīta vienam atbalsta saņēmējam dalījumā pa dalībvalstīm, 2015.–2016. gads Vidējā EGF atbalsta summa, ko 11 dalībvalstis pieprasījušas par vienu atbalsta saņēmēju, 2015.–2016. gads: EUR 2644 3.2. Piešķirtie ieguldījumi 2015. un 2016. gadā budžeta lēmējinstitūcija pieņēma 25 lēmumus par EGF izmantošanu (tostarp attiecībā uz desmit pieteikumiem, kuri tika saņemti pirms 2015. gada 1. janvāra). Pārskats par piešķirto finansējumu un attiecīgo darba ņēmēju profilu sniegts 3. un 4. tabulā. Budžeta lēmējinstitūcija 2015. gadā pieņēma 16 lēmumus un 2016. gadā — 9 lēmumus. Lielākajai daļai piešķirto ieguldījumu (22) līdzfinansējuma likme bija 60 %. 50 % līdzfinansējuma likme bija trīs lietās, uz kurām attiecās Regula (EK) Nr. 1927/2006 . Minētie 25 piešķirtie ieguldījumi attiecās uz 25 353 atbalsta saņēmējiem (no tiem 1251 NEET) 11 dalībvalstīs, un no EGF izmaksātā kopsumma bija EUR 70 392 546 (vidēji EUR 2776 vienam pieteiktajam atbalsta saņēmējam). 3.2.1. Ar EGF palīdzību finansētās darbības Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 7. pantu finansiālu ieguldījumu no EGF var sniegt aktīviem darba tirgus pasākumiem, kas ir daļa no saskaņotā to individualizēto pakalpojumu kopuma, kuri paredzēti, lai veicinātu paredzēto atbalsta saņēmēju, jo īpaši neizdevīgākā situācijā esošu, gados vecāku un jaunu bezdarbnieku, atkaliekļaušanos darba tirgū vai pašnodarbinātībā. Saistībā ar 2015. un 2016. gadā piešķirtajiem 25 EGF ieguldījumiem apstiprināto pasākumu mērķis ir reintegrēt darba tirgū 25 353 atbalsta saņēmējus. Minētos pasākumus galvenokārt veidoja šādi elementi: ·intensīva, individualizēta palīdzība darba meklēšanā un lietu pārvaldība; ·daudzveidīga profesionālā apmācība, augstākās izglītības programmas, valodu apmācība, kvalifikācijas paaugstināšana un pārkvalifikācija; ·dažādi pagaidu finanšu stimuli/pabalsti aktīvo darba tirgus pasākumu laikā; ·atbalsta pasākumi līdz brīdim, kad darba ņēmēji faktiski atgriežas darbā; ·konsultēšana, sākot darbu jaunajā darbavietā; ·citas darbības, piemēram, uzņēmējdarbības popularizēšana / uzņēmumu dibināšana; ·vienreizēji nodarbinātības / darba ņēmēju pieņemšanas stimuli.

Izstrādājot atbalsta pasākumu kopumus, dalībvalstis ņēma vērā atbalsta saņēmēju kvalifikāciju, pieredzi un izglītības līmeni, viņu mobilitātes spēju, kā arī esošās vai nākotnes nodarbinātības iespējas attiecīgajos reģionos. 3.2.2. Papildināmība ar citām darbībām, kas finansētas no Eiropas Sociālā fonda (ESF) EGF ir izveidots, lai, piemērojot aktīvus darba tirgus pasākumus, palielinātu nodarbināmību un nodrošinātu pieteikto atbalsta saņēmēju drīzu reintegrāciju darba tirgū, tādējādi papildinot ESF, kas ir galvenais ES instruments nodarbinātības veicināšanai. Kopumā abu fondu papildināmības pamatā ir spēja risināt šos jautājumus no divām dažādām laika perspektīvām: EGF atbalstu kopumā nodrošina atlaistajiem darba ņēmējiem vai pašnodarbinātām personām, reaģējot uz konkrētiem plaša mēroga masveida atlaišanas gadījumiem, kas notikuši īsā laikposmā, savukārt ESF atbalsta stratēģiskus ilgtermiņa mērķus (piemēram, cilvēkkapitāla palielināšanu, pārmaiņu pārvaldību), izmantojot daudzgadu programmas, kuru līdzekļus parasti nevar pārdalīt, lai risinātu masveida atlaišanas gadījumu radītās krīzes situācijas. EGF un ESF pasākumi dažkārt tiek īstenoti, papildinot cits citu, lai nodrošinātu gan īstermiņa, gan ilgtermiņa risinājumus. Izšķirošais kritērijs ir pieejamo instrumentu spēja efektīvi palīdzēt pieteiktajiem atbalsta saņēmējiem, bet dalībvalstu ziņā ir izvēlēties un plānot instrumentus un darbības, kas ir vislabāk piemērotas izvirzīto mērķu sasniegšanai. EGF dod iespēju nodrošināt izvērstus individualizētus pasākumus, kas ir pielāgoti atsevišķu atlaisto darba ņēmēju vajadzībām, savukārt ESF atbalsts parasti ir vispārīgāks un vērsts uz plašāku sabiedrību (gan saistībā ar darbu, gan ārpus tā). Turklāt ESF vairāk koncentrējas uz integrētā veidā sniegtu atbalstu gan darbaspēka pieprasījumam, gan piedāvājumam (atbalsta saņēmēju prasmes, vajadzības un vēlmes), savukārt EGF tradicionāli vairāk pievēršas piedāvājuma pusei. EGF līdzfinansējamā individualizēto pakalpojumu saskaņotā kopuma saturam, kuru katrā gadījumā veido konkrēti individualizēti pakalpojumi un pielāgota palīdzība, vajadzētu būt līdzsvarotam ar pārējām darbībām, kā arī papildināt tās. EGF līdzfinansētie pasākumi var būt plašāki par standarta kursiem un darbībām. Praksē ir pierādījies, ka ar EGF palīdzību dalībvalstis var piedāvāt pieteiktajiem atbalsta saņēmējiem labāk pielāgotu un visaptverošu palīdzību, nekā tas būtu iespējams bez EGF, tostarp pasākumus, kuriem darba ņēmēji citkārt nevarētu piekļūt (piemēram, otrā vai trešā līmeņa izglītība). EGF nodrošina dalībvalstīm iespēju pievērst vairāk uzmanības mazāk aizsargātiem cilvēkiem, piemēram, mazāk kvalificētiem darba ņēmējiem vai cilvēkiem no migrantu vides, un sniegt atbalstu, nodrošinot labāku konsultantu un atbalsta saņēmēju skaita attiecību un/vai piedāvājot minēto atbalstu ilgākā laikposmā, nekā tas būtu iespējams bez EGF līdzdalības. Viss minētais palielina atbalsta saņēmēju izredzes uzlabot savu stāvokli. EGF regula (ES) Nr. 1309/2013 atkāpes veidā līdz 2017. gada beigām sniedz dalībvalstīm iespēju paplašināt atbalstu, iekļaujot atbalsta saņēmēju grupā arī reģionos ar augstu jauniešu bezdarbu dzīvojošos NEET. Mērķis ir atbalstīt shēmas “Garantija jauniešiem” īstenošanu, ko Padome apstiprināja 2013. gada aprīlī . Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 9. panta 5. punktu visām dalībvalstīm jāievieš mehānismi, kas vajadzīgi, lai izvairītos no iespējamās dubultās finansēšanas no ES finanšu instrumentiem. Lielākajā daļā dalībvalstu ESF vadošā iestāde ir atbildīga arī par EGF lietu īstenošanu tādā veidā, lai nodrošinātu izvairīšanos no “nepareizas novirzīšanas” efekta. Tas dod iespēju meklēt dažādu intervenču papildināmības iespējas. Dalībvalstīm ir uzticēta īpaša atbildība nodrošināt, ka tas, kas tiek finansēts no ESF darbības programmām, un EGF lietās iekļautie pasākumi nerada “nepareizu novirzīšanu”. Ne dalībvalstu nobeiguma ziņojumos sniegtā informācija (par sinerģiju dažādu fondu īstenošanā), ne vidusposma novērtējuma rezultāti (pamatojoties uz pavisam nedaudzām lietām, kuru īstenošana ir pabeigta) neliecina, ka būtu problēmas saistībā ar papildināmību starp EGF un ESF. Konkrētu lietu līmenī EGF intervences pamatā parasti ir spēkā esošie valsts vai ESF pasākumi, kurus tas papildina, piedāvājot atšķirīgus papildu pasākumus. Saskaņā ar subsidiaritātes principu dalībvalsts līmenī izstrādātu EGF pasākumu kopums lielā mērā papildina ESF vispārīgos noteikumus, kas paredzēti, lai atbalstītu atgriešanos darba tirgū. Lēmums par to, vai pieteikties ESF vai EGF finansējumam, tiek pieņemts dalībvalsts līmenī ar noteikumu, ka ESF darbības programma, par kuru ir vienošanās ar Komisiju, ir savienojama ar šādu ESF atbalstu. Dalībvalstis ir atbildīgas par papildināmības īstenošanu starp ESF un EGF labākajā iespējamajā veidā, ņemot vērā vietējos apstākļus attiecīgajā laikā. Tomēr nav pierādījumu par integrētu pieeju ES fondu izmantošanai konkrētu lietu līmenī. Šķiet, ka tam par iemeslu ir Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondu) ilgtermiņa plānošana. Tas, ka EGF darbojas ārpus daudzgadu shēmas, nenovēršami ietekmē procedūru grafiku, un dažos gadījumos jau ieplānotās ESF darbības pārstrukturēšanas gadījumos tiek ieviestas vispirms. Vidusposma novērtējuma secinājumi liecina, ka EGF ar savu spēju individualizētā veidā atbalstīt atlaistos darba ņēmējus, izmantojot elastīgus noteikumus un konsultāciju pieeju, kas vērsta uz cilvēku kopumā, ir nodrošinājis būtisku Eiropas pievienoto vērtību. 3.3. Noraidītie vai atsauktie pieteikumi Komisija nenoraidīja nevienu no 20 pieteikumiem, kas tika saņemti 2015. un 2016. gadā, taču dalībvalstis atsauca trīs no tiem. Pieteikums EGF/2015/008 EL/Supermarket Larissa tika atsaukts tehnisku iemeslu dēļ un atkal iesniegts 2015. gadā pārskatītā veidā (EGF/2015/011 EL/Supermarket Larissa). Pieteikumi EGF/2016/006 FI/Helsinki-Uusimaa Education un EGF/2016/007 NL/Gelderland-Overijssel Social Work tika atsaukti, jo trūka saiknes starp atlaišanas gadījumiem un globalizāciju vai globālo finanšu un ekonomikas krīzi. Tie atkārtoti nav iesniegti. 2. tabula. 2015. un 2016. gadā atsauktie pieteikumi 3. tabula. Informācija par 2015. un 2016. gadā piešķirtajiem ieguldījumiem (budžeta lēmējinstitūcijas parakstīšanas datums 2015. un 2016. gadā)

4. tabula. 2015. un 2016. gadā piešķirtie EGF ieguldījumi:

pieteikto darba ņēmēju profils (NEET nav iekļauti) 3.4. EGF sasniegtie rezultāti Galvenais informācijas avots par EGF panāktajiem rezultātiem ir dalībvalstu iesniegtie nobeiguma ziņojumi. Tie papildināti ar informāciju, kuru dalībvalstis sniedza tiešā saziņā ar Komisiju sanāksmēs un konferencēs, un ar revīzijas darbu. 2015. un 2016. gadā Komisija saņēma 26 nobeiguma ziņojumus par EGF līdzfinansētajiem intervences gadījumiem, kurus līdz 2016. gada vidum īstenojušas 12 dalībvalstis . Minēto dalībvalstu galveno rezultātu un paziņotās informācijas kopsavilkums par 2015. un 2016. gadu ir apkopots šajā iedaļā un 5. tabulā. Kopā Komisija ir saņēmusi nobeiguma ziņojumus par 121 EGF ieguldījumu (no 2008. gada, kad bija pieejami rezultāti par pirmajām EGF lietām, līdz 2016. gada decembrim). Tie ir 82 % no kopējā pieteikumu skaita (147), kas saņemti līdz 2016. gada beigām. Pamatojoties uz informāciju, kas ietverta dalībvalstu nobeiguma ziņojumos, Komisija var secināt, ka EGF sniedz pievienoto vērtību tam, ko dalībvalstis citādi varētu darīt, lai palīdzētu pieteiktajiem atbalsta saņēmējiem atrast jaunu darbu. EGF sniedz iespēju dalībvalstīm nodrošināt pasākumus lielākam skaitam pieteikto atbalsta saņēmēju ilgāku laiku un labākā kvalitātē, nekā tas būtu iespējams bez EGF finansējuma. 3.4.1. 2015. un 2016. gadā ziņoto rezultātu kopsavilkums 2015. un 2016. gadā saņemtie 26 nobeiguma ziņojumi, ko iesniedza 12 dalībvalstis, liecina, ka īstenošanas termiņa beigās 9072 darba ņēmēji jeb 47 % no 19 434 atbalsta saņēmējiem, kuri saņēma EGF palīdzību, bija atraduši jaunas darbvietas līdz EGF īstenošanas perioda beigām (7601 kā darba ņēmēji un 1471 kā pašnodarbinātas personas). Aptuveni 3 % vēl aizvien mācījās, un 48 % bija bezdarbnieki vai nestrādāja dažādu iemeslu dēļ, savukārt attiecībā uz 2 % atbalsta saņēmēju informācija par nodarbinātības statusu nebija pieejama. Būtiski norādīt, ka atbalsta saņēmēji, kuri saņem atbalstu EGF līdzfinansēto pasākumu ietvaros, parasti ir starp tiem, kas saskaras ar vislielākajām grūtībām darba tirgū. Rezultātus attiecībā uz reintegrāciju darbā ietekmēja vietējo un reģionālo darba tirgu absorbcijas spēja pēc pasaules finanšu un ekonomikas krīzes. Jānorāda, ka attiecīgo īstenošanas periodu beigās reģistrētais reintegrācijas koeficients sniedz vienīgi ieskatu par to, kāda bija atbalsta saņēmēju nodarbinātības situācija datu vākšanas brīdī. Minētais koeficients nesniedz informāciju par atrastā darba veidu vai kvalitāti, kas īsā laikposmā var ievērojami mainīties. Informācija, kas saņemta no vairākām dalībvalstīm, liecina, ka reintegrācijas līmenis palielinās mēnešos pēc pasākumu beigu termiņa un vēl vairāk palielinās vidējā termiņā. Vairumā gadījumu EGF līdzfinansētais atbalsts sniedz papildu pozitīvu ietekmi ilgtermiņā. 3.4.2. 2015. un 2016. gadā iesniegto nobeiguma ziņojumu kvalitatīvs novērtējums Atbalsta pasākumu kopumā, ko divpadsmit dalībvalstis sniedza pieteiktajiem atbalsta saņēmējiem, ir iekļauta plaša individualizēta darba meklēšana, pārcelšanas un (pār)kvalifikācijas pasākumi. Vislielākās summas tika iztērētas 3 kategorijās: ·pabalsti darba meklētājiem : EUR 48,8 miljoni (41 % no individualizēto pakalpojumu kopsummas par 26 lietām, par kurām iesniegti ziņojumi); ·atsevišķu lietu pārvaldība: EUR 24,2 miljoni (20 % no individualizēto pakalpojumu kopsummas par 26 lietām, par kurām iesniegti ziņojumi); ·apmācība un pārkvalifikācija: EUR 23,3 miljoni (19 % no individualizēto pakalpojumu kopsummas par 26 lietām, par kurām iesniegti ziņojumi). Kvalifikācijas un mācību programmas tika pielāgotas pieteikto atbalsta saņēmēju vajadzībām un vēlmēm, vienlaikus ņemot vērā vietējā vai reģionālā darba tirgus prasības un daudzsološu nozaru potenciālu nākotnē.

2015.–2017. gada periodā Komisija veica EGF vidusposma novērtējumu, lai izvērtētu, kā un cik lielā mērā tiek sasniegti EGF mērķi. Tā kā novērtējuma ziņojums vēl nav publicēts, rezultāti ir uzskatāmi par provizoriskiem. Šis novērtējums attiecas uz visām 29 EGF lietām, par kurām pieteikumi tika saņemti 2014. un 2015. gadā. Novērtējums neattiecas uz lietām, kuras tika iesniegtas iepriekšējā plānošanas periodā. EGF novērtējuma rezultāti (gan 2007.–2013. gada perioda ex-post novērtējuma, gan 2014.–2020. gada perioda vidusposma novērtējuma rezultāti) liecina, ka EGF atbalsts palīdz atbalsta saņēmējiem (atlaistiem darba ņēmējiem vai NEET) celt pašapziņu ne tikai ar intensīvu konsultāciju palīdzību, bet jo īpaši ar individuāli pielāgotiem apmācības pasākumiem. EGF arī bieži dod iespēju atbalsta saņēmējiem piedalīties šādos pasākumos, piedāvājot tādu palīdzību kā mobilitātes pabalsti vai atbalsts bērnu aprūpes nodrošināšanā. Kaut arī novērtējumā gūtie pierādījumi liecina, ka EGF atbalsta saņēmēju darba atsākšanas rādītāji ir uzlabojušies, salīdzinot ar iepriekšējo finansēšanas periodu (no 49 % līdz 56 %), šie rezultāti jāskata piesardzīgi, jo īstenošanas periods tagad ir divas reizes ilgāks nekā iepriekš. Turklāt pierādījumi liecina, ka reintegrācijas rādītāji ir atkarīgi no katra konkrētā gadījuma, piemēram, tie ir atkarīgi no konkrētās ekonomiskās situācijas attiecīgajā teritorijā. Tāpēc ir ne vien sarežģīti salīdzināt reintegrācijas līmeni attiecībā pret konkrētām lietām, bet arī grūti atrast citus piemērotus salīdzināmos lielumus līdzīgiem pasākumiem. NEET atkāpe tika izmantota divos gadījumos (EGF/2014/001 EL/Nutriart un EGF/2014/006 IE/Andersen Ireland), par kuriem nobeiguma ziņojumi ir saņemti 2015.–2016. gada laikā. Pierādījumi rāda, ka pieteiktie jaunieši piedāvāto atbalstu kopumā izmantojuši pilnvērtīgi, un šādu palīdzību viņi citos veidos nebūtu saņēmuši. Tomēr EGF īstenotāji bieži ir apšaubījuši to, vai EGF ir pareizais mehānisms, ar kuru sniegt šādu palīdzību. Tādēļ var secināt, ka, iespējams, NEET iegūtu vairāk, ja piešķirtā palīdzība nebūtu saistīta ar atlaišanu no darba attiecīgajā reģionā, kurai piemērojams EGF, bet gan jebkāda veida nozīmīgu pārstrukturēšanas gadījumu. Lai turpinātu EGF panākumus, būtisks aspekts ir dalībvalstu institucionālā spēja un pieredze palīdzības sniegšanā pārstrukturēšanas gadījumos. Tomēr gadījumos, kad dalībvalstīm nav pieredzes vai tā ir neliela, tās varētu gūt lielu labumu no EGF palīdzības, ja ir izmēģināti un ieviesti tās sniegšanas mehānismi. Vēl viens būtisks panākumu faktors ir tas, cik lielā mērā atbalsta saņēmēji vai to pārstāvji jau no paša sākuma ir iesaistīti EGF palīdzības izstrādē un īstenošanā. 3.5. DFS pārskatīšana — Regula (ES) Nr. 1309/2013 Ar Regulu (ES) Nr. 1309/2013 atkārtoti tiek ieviests krīzes kritērijs, tādējādi pieteikumus EGF atbalsta saņemšanai var pamatot ar pašreizējo finanšu un ekonomikas krīzi vai turpmākām krīzes situācijām. Turklāt saskaņā ar šo regulu tiek paplašināta EGF darbības joma, nosakot, ka uz atbalstu var pretendēt arī darba ņēmēji ar pagaidu darba līgumu un pašnodarbināti darba ņēmēji. Lai atbalstītu shēmas “Garantija jauniešiem” īstenošanu, Regulā (ES) Nr. 1309/2013 ir noteikta atkāpe, kas būs spēkā līdz 2017. gada beigām un sniegs iespēju atbalsta saņēmēju grupā iekļaut NEET, kuri dzīvo reģionos, kas ir atbilstīgi saskaņā ar Jaunatnes nodarbinātības iniciatīvu. Lai gan EGF nav daudzgadu finanšu shēmas (DFS) daļa, uz to attiecas priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2012/2002, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1305/2013, (ES) Nr. 1306/2013, (ES) Nr. 1307/2013, (ES) Nr. 1308/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un (ES) Nr. 652/2014 un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 541/2014/ES . Komisija EGF regulā ierosināja pagarināt NEET atkāpes piemērošanas periodu, kā arī dažus citus grozījumus, kas vienkāršotu budžeta procedūru attiecībā uz EGF atbalsta piešķiršanu. 5. tabula. 2015. un 2016. gadā saņemtie nobeiguma ziņojumi (*) Šajā tabulā norādītais darba ņēmēju darba tirgus statuss atspoguļo situāciju īstenošanas perioda beigās. Tomēr dažos gadījumos sniegtie dati atspoguļo situāciju dažus mēnešus vēlāk. (**) Termins “neaktīvs” var nozīmēt, ka attiecīgās personas nav pieejamas darba tirgum dažādu personīgu iemeslu dēļ, piemēram, pensionēšanās dēļ. (*) Šajā tabulā norādītais darba ņēmēju darba tirgus statuss atspoguļo situāciju īstenošanas perioda beigās. Tomēr dažos gadījumos sniegtie dati atspoguļo situāciju dažus mēnešus vēlāk. (**) Termins “neaktīvs” var nozīmēt, ka attiecīgās personas nav pieejamas darba tirgum dažādu personīgu iemeslu dēļ, piemēram, pensionēšanās dēļ.

3.6. Finansiālā izpilde 3.6.1. EGF piešķirtais finansējums Budžeta lēmējinstitūcija 2015. un 2016. gadā piešķīra 25 ieguldījumus no EGF kopsummā par EUR 70 392 546 (skatīt 2. tabulu iepriekš), no kuras EUR 42 754 375 tika piešķirti 2015. gadā, bet EUR 27 638 171 — 2016. gadā. Attiecībā uz laikposmu no 2014. līdz 2020. gadam 12. pantā Padomes 2013. gada 2. decembra Regulā (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam, ir paredzēts ikgadējais maksimālais budžets un noteikts, ka EGF gadā var izmantot ne vairāk kā EUR 150 miljonus (2011. gada cenās). Tas nozīmē, ka 2015. gadā saistību apropriācijas EUR 162 365 000 apmērā un 2016. gadā saistību apropriācijas EUR 165 612 000 apmērā tika darītas pieejamas EGF rezerves pozīcijas ietvaros. Pēc tam, kad budžeta lēmējinstitūcija bija apstiprinājusi katru pieteikumu, saistību apropriācijas finansējumam, kas piešķirts abos gados, tika pārceltas no EGF rezervēm uz EGF budžeta pozīciju. 2015. un 2016. gadā maksājumu apropriācijas kopsummā par EUR 105 923 969 tika ieskaitītas EGF budžeta pozīcijā. 2015. gadā priekšfinansējuma maksājumu kopsumma bija EUR 78 285 798, savukārt 2016. gadā EUR 27 638 171 tika izmaksāti par pieņemtajiem EGF atbalsta pasākumiem. To daļa tika iegūta no summām, kas tika atgūtas pēc tam, kad dalībvalstis noslēguma posmā bija ziņojušas par neiztērētajiem līdzekļiem. 3.6.2. Tehniskās palīdzības izdevumi Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 11. panta 1. punktu līdz 0,5 % no gadā pieejamajiem finanšu resursiem (2015. gadā EUR 811 825 un 2016. gadā EUR 828 060) pēc Komisijas iniciatīvas var izmantot kā tehnisko palīdzību tādiem pasākumiem kā sagatavošana, uzraudzība, informēšana un zināšanu bāzes izveidošana, administratīvā un tehniskā palīdzība, kā arī revīzijas, kontroles un novērtēšanas pasākumi, kas nepieciešami, lai īstenotu EGF regulu. Budžeta lēmējinstitūcija, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem par tehnisko palīdzību 2015. un 2016. gadā, darīja pieejamus attiecīgi EUR 630 000 un EUR 380 000. 6. tabula. Tehniskās palīdzības izdevumi, 2015. gads 6.1. tabula. Tehniskās palīdzības izdevumi, 2016. gads 3.6.3. Paziņotie pārkāpumi Komisijai 2015. un 2016. gadā netika ziņots par pārkāpumiem ne saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1927/2006, ne Regulu (ES) Nr. 1309/2013. 3.6.4. EGF finansiālā ieguldījuma izbeigšana

Regulas (ES) Nr. 1309/2013 18. pantā ir noteiktas procedūras EGF finansiālā ieguldījuma izbeigšanai. 2015. un 2016. gadā tika izbeigta ieguldījumu sniegšana saistībā ar 34 lietām, kas tika īstenotas laikposmā no 2009. līdz 2015. gadam. Sīkāka informācija par šīm lietām ir sniegta pielikuma 3. tabulā. EGF lieta tiek izbeigta, kad Komisijai ir nosūtīts nobeiguma ziņojumus ar visu nepieciešamo informāciju, ir veikti visi maksājumi un dalībvalstij vai Komisijai vairs nav jāveic nekādas darbības, izņemot pienākumu saglabāt visus apliecinošos dokumentus trīs gadus gadījumam, ja tie būtu vajadzīgi Komisijai vai Revīzijas palātai (Regulas (ES) Nr. 1309/2013 21. panta 5. punkts). Izbeigto lietu vidējais budžeta izpildes līmenis bija 57,6 %, un tas svārstījās no 9 % līdz 100 % no budžeta izlietojuma. Šajās 34 lietās neizmantoto un Komisijai atmaksāto līdzekļu kopsumma bija EUR 60 573 926 (42,4 % no šiem 34 intervences gadījumiem piešķirtā EGF ieguldījuma). Komisija turpina sniegt norādījumus dalībvalstīm par to, kā uzlabot to izpildes rādītājus. Tam, ka dalībvalstis neizmantoja visu EGF piešķirto finansējumu, ir dažādi iemesli. Lai gan dalībvalstis tiek mudinātas veidot reālas budžeta tāmes saskaņotam individualizēto pakalpojumu kopumam, var izrādīties, ka plānošanas procesā trūcis precizitātes un informācijas. Sākotnējos aprēķinos tika iekļauta pārāk liela drošības rezerve, kas beigās izrādījās nevajadzīga. Plānošanas posmā arī pārvērtēts to darba ņēmēju skaits, kuri vēlēsies piedalīties ierosinātajos pasākumos. Daži darba ņēmēji izvēlējās lētākus, nevis dārgākus pasākumus vai īstermiņa, nevis ilgtermiņa pasākumus vai atrada jaunu darbvietu ātrāk, nekā sākotnēji tika plānots. Citi iemesli zemiem izdevumiem ir saistīti ar pasākumu sākšanas kavēšanos un nespēju pilnībā izmantot nodrošināto elastību, pārdalot finansējumu starp dažādām budžeta pozīcijām individualizēto pakalpojumu kopuma īstenošanai. Gaidāms, ka pasākumu budžeta izstrāde un darba ņēmēju līdzdalības prognozēšana 24 mēnešu periodā pilnveidosies līdz ar pieredzes gūšanu. Turklāt Komisija redz uzlabojumus attiecībā uz piemērota laika izvēli EGF finansējuma saņemšanai uz vietas, kā arī uzlabojas dažādu koordinēšanas un īstenošanas struktūru darbspēja un komunikācijas kvalitāte starp iestādēm valsts un reģionālajā/vietējā līmenī. Dalībvalstis labāk izmanto iespēju pārskatīt savus budžetus un novirzīt līdzekļus starp dažādiem pasākumiem un/vai izdevumu izpildi. Komisija tagad arī aicina dalībvalstis pārskatīt budžetu piemērošanas posmā. Visbeidzot, ES iestādes arī pieliek lielas pūles, lai paātrinātu lēmumu pieņemšanas un EGF līdzekļu izmaksas procedūras — tas dotu iespēju optimāli izmantot laiku un piešķirto finansējumu. Lai nodrošinātu līdzekļu ātrāku pieejamību, Regulā (ES) Nr. 1309/2013 ir noteikti stingri termiņi, kuros jāveic EGF atbalsta saņemšanai iesniegto pieteikumu novērtēšana un budžeta procedūra. Ņemot vērā finansiālā ieguldījuma ierobežojumu, dalībvalstis īstenošanas gaitā var arī pārplānot budžetu un, ja Komisija piekrīt, ieviest jaunus atbilstīgus pasākumus. 3.7. Komisijas veiktie tehniskās palīdzības pasākumi 3.7.1. Informēšana un publicitāte: tīmekļa vietne Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 12. panta 2. punktu Komisijai internetā ir jāizveido visās Kopienas valodās pieejama tīmekļa vietne, lai sniegtu informāciju par EGF, norādījumus par pieteikumu iesniegšanu, kā arī jaunāko informāciju par apstiprinātajiem un noraidītajiem pieteikumiem, uzsverot budžeta lēmējinstitūcijas lomu. Komisijas EGF tīmekļa vietne 2015. un 2016. gadā tika regulāri atjaunināta ar attiecīgo informāciju. 3.7.2. Sanāksmes ar valstu iestādēm un EGF ieinteresētajām personām Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda kontaktpersonu (EGF pārstāvji dalībvalstīs) ekspertu grupas 15., 16., 17. un 18. sanāksme notika 2015. gada martā un oktobrī un 2016. gada martā un oktobrī. Daļa no laika katrā sanāksmē tika veltīta tajā brīdī izskatāmajiem un plānotajiem pieteikumiem EGF atbalsta saņemšanai, dalītas līdzekļu pārvaldības kopējai sistēmai (SFC2014), EGF 2014.–2020. gada perioda vidusposma novērtējumam, juridiskiem un ar revīziju saistītiem jautājumiem un virknei citu darba kārtības jautājumu. 2015. un 2016. gadā tika organizēti trīs tīklu veidošanas semināri. Šajos semināros tika skatīti tādi jautājumi kā EGF tehniskā palīdzība, EGF 2014.–2020. gada perioda vidusposma novērtējums un valsts iestāžu loma šajā procesā, kā arī atlaistu darba ņēmēju motivēšanas stratēģijas. Turklāt šos seminārus papildināja projektu īstenošanas vietu apmeklējumi, kuros bija iespēja apmainīties ar pieredzi un tikties ar atbalsta saņēmējiem. Visus trīs seminārus apmeklēja daudzi dalībvalstu pārstāvji, ieinteresētās personas un EGF īstenošanas struktūru pārstāvi. 3.7.3. Zināšanu bāzes izveidošana Komisija 2014. gadā vēlējās veikt procedūru papildu vienkāršošanu, iekļaujot EGF Komisijas un dalībvalstu IT sakaru sistēmā — dalītas līdzekļu pārvaldības kopējā sistēmā (SFC2014). Kopš 2015. gada aprīļa dalībvalstis lieto šo sistēmu, lai iesniegtu pieteikumus tiešsaistē, izmantojot vadītu pieteikumu iesniegšanas procesu. Tam būtu jānodrošina pareizāku un pilnīgāku pieteikumu iesniegšana, jo šī platforma dalībvalstīm dod iespēju sniegt Komisijai datus pat pirms pieteikuma oficiālas iesniegšanas. Tas atvieglo datu vākšanu un apstrādi, kā arī paātrina ziņošanu par EGF rezultātiem. Uzlabotā procedūra ir palīdzējusi saīsināt laiku no brīža, kad dalībvalsts iesniedz pieteikumu, līdz brīdim, kad Komisijas iesniegto priekšlikumu pieņem Eiropas Parlaments un Padome. Ar 2016. gada augustu SFC2014 sistēmā sāka darboties arī EGF nobeiguma ziņojuma modulis, un dalībvalstis jau ir sākušas iesniegt nobeiguma ziņojumus par 2014.–2020. gada plānošanas periodu, izmantojot SFC2014. Turpmākas SFC2014 opcijas ietver ziņošanas moduļa (Infoview) izstrādi, pieteikuma atsaukšanas opciju un iespēju Komisijai ģenerēt Eiropas Parlamenta un Padomes priekšlikuma projektu un Komisijas īstenošanas lēmuma projektu (attiecībā uz tajā esošajiem datiem) tieši SFC2014 sistēmā. 3.7.4. EGF 2014.–2020. gada perioda vidusposma novērtējums Atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1309/2013 20. pantam Komisija līdz 2017. gada 30. jūnijam pēc savas iniciatīvas sagatavo EGF starpposma novērtējumu. 2015. gadā Komisija konkursa procedūrā izvēlējās ārēju pakalpojumu sniedzēju saskaņā ar pamatlīgumu. Līgumslēdzējam tika uzdots 2016. gada gaitā sagatavot novērtējuma pētījumu un izstrādāt ziņojumu, kurā konstatējumu, secinājumu un ieteikumu veidā būtu sniegtas atbildes uz novērtējuma jautājumiem. Ziņojumam bija arī jāpievieno pielikumi, kuros jāsniedz informācija par konkrētām lietām (ziņojumi par intervences gadījumiem). Ziņojumā secinājumu izdarīšanai ir izmantota daudzveidīga kvalitatīva un kvantitatīva informācija un dažādi informācijas avoti. 2016. gada decembrī Komisija pieņēma šā ziņojuma galīgo versiju.

Novērtēšanas procesa galarezultāti tiks publicēti Komisijas dienestu darba dokumenta veidā, kura pamatā būs ārējo konsultantu sagatavotais ziņojums. Regulā (ES) Nr. 1309/2013 ir noteikts, ka jānovērtē EGF rezultātu efektivitāte un noturība. Turklāt 2015. gadā pieņemtajos norādījumos par labāku regulējumu noteikts, ka jāizvērtē arī attiecīgā intervences pasākuma efektivitāte, saskaņotība, atbilstība un ES pievienotā vērtība. Īstenotais EGF vidusposma novērtējums tika izstrādāts tā, lai jau no paša sākuma tiktu ņemti vērā visi iepriekš minētie aspekti, tāpēc tas pilnībā atbilst norādījumu par labāku regulējumu prasībām. Šā procesa gaitā notika plašas apspriešanās ar ieinteresētajām personām, internetā rīkojot atklātu sabiedrisko apspriešanu, veicot mērķtiecīgas konsultācijas un noorganizējot sadarbības semināru. 4. Kumulatīvie dati par laikposmu no 2007. līdz 2016. gadam Ar katru gadu ir pieejams arvien lielāks datu apjoms, pēc kā var noteikt pieteikumos vērojamās tendences un gūt pārskatu par fonda darbības virzienu. Nākamajās diagrammās un pielikuma 1. un 2. tabulā norādītie dati attiecas uz 147 pieteikumiem, ko dalībvalstis iesniegušas laikposmā 2007. līdz 2016. gadam . Līdz šim kopumā pieprasīti EUR 592 894 194, lai sniegtu palīdzību 140 545 pieteiktajiem atbalsta saņēmējiem . 6. diagramma. Saņemto pieteikumu skaits, 2007.–2016. gads Regula (EK) Nr. 546/2009, kas paredzēja krīzes kritērija iekļaušanu, ievērojami ietekmēja Komisijai iesniegto pieteikumu skaitu — no 2009. gada (kad tika sākta attiecīgā grozījuma piemērošana) līdz 2011. gada 31. decembrim iesniegto pieteikumu skaits ievērojami pieauga. Laikposmā no 2007. gada līdz 2016. gadam Komisija saņēma 77 ar krīzi saistītus pieteikumus un 70 ar tirdzniecību saistītus pieteikumus. Katrā gadā saņemto pieteikumu kopskaits bija mainīgs, un vidēji gadā tika saņemti aptuveni 15 pieteikumi. Kā norādīts pielikuma 2. tabulā, visvairāk pieteikumu iesniegusi Spānija (21), kurai seko Nīderlande (17), Itālija (13) un Beļģija (12). Septiņas dalībvalstis līdz 2016. gada beigām nebija iesniegušas pieteikumus EGF atbalstam: Apvienotā Karaliste, Horvātija, Kipra, Latvija, Luksemburga, Slovākija un Ungārija. 7. diagramma. Summas, kas pieprasītas EGF, dalījumā pa dalībvalstīm, 2007.–2016. gads Dalībvalstu pieprasītā EGF atbalsta kopsumma : EUR 592 894 194 Vidējā EGF atbalsta summa, kas pieprasīta uz vienu dalībvalsti: EUR 29 644 710

Laikposmā no 2007. līdz 2016. gadam no EGF 20 dalībvalstis kopā pieprasīja EUR 592 894 194. Lielāko EGF līdzfinansējumu ir pieprasījusi Francija (EUR 89 760 859 saistībā ar 8 pieteikumiem), tai seko Īrija (EUR 67 720 204 saistībā ar 10 pieteikumiem), Dānija (EUR 63 680 782 saistībā ar 10 pieteikumiem) un Itālija (EUR 60 537 811 saistībā ar 13 pieteikumiem). Detalizēta informācija par pieteikumiem dalījumā pa gadiem un dalībvalstīm ir sniegta pielikuma 2. tabulā. 8. diagramma. Pieteikto darba ņēmēju skaits dalījumā pa dalībvalstīm, 2007.–2016. gads Dalībvalstu pieteikto darba ņēmēju kopskaits: 137 601 Pieteikto darba ņēmēju vidējais skaits uz vienu dalībvalsti: 6880 Laikposmā no 2007. līdz 2016. gadam no 20 dalībvalstīm saņemtie pieteikumi (atskaitot atsauktos vai noraidītos pieteikumus) attiecās uz 137 601 darba ņēmēju. Pēdējo 10 gadu laikā atbalstu vislielākajam darba ņēmēju skaitam pieprasīja Francija (17 586), kam seko Vācija (14 517), Spānija (14 468) un Beļģija (14 162). Deviņi pieteikumi, kurus 2014.–2016. gada periodā iesniedza trīs dalībvalstis, attiecās uz 2944 NEET. Dalībvalstis, kuras iesniedza pieteikumus NEET atbalstam, ir Beļģija (2 pieteikumi — 400 NEET), Grieķija (4 pieteikumi — 2098 NEET) un Īrija (3 pieteikumi — 446 NEET). Detalizēta informācija par pieteikumiem dalījumā pa gadiem un dalībvalstīm ir sniegta pielikuma 2. tabulā.



9. diagramma. Pieteikumu skaits nozaru dalījumā (NACE 2. red.), 2007.–2016. gads* * Lieta EGF/2016/003 EE/naftas produkti un ķīmiskās vielas attiecas uz divām nozarēm (19 un 20), tādēļ tā ir pieskaitīta divas reizes. Nozaru kopskaits: 34