/* COM/2011/0563 galīgā redakcija */ KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI PIRMAIS OPERATĪVAIS ZIŅOJUMS PAR IZGLĪTĪBU UN APMĀCĪBU KODOLENERĢĒTIKAS JOMĀ EIROPAS SAVIENĪBĀ





Ievads Izglītība un apmācība ir stūrakmens labklājības nodrošināšanai ES. Tādējādi "Jaunu prasmju un darbavietu programma" ir viena no septiņām pamatiniciatīvām, ko izvirzīja Eiropas Komisija savā stratēģijā "Eiropa 2020". Tās mērķis ir nodrošināt labāku atbilsmi starp darbaspēka piedāvājumu un pieprasījumu, tostarp veicinot darbaspēka mobilitāti. Šis jautājums ir īpaši būtisks kodolenerģētikas jomā ES. Par jautājumu saistībā ar kodolenerģētikas lomu pašlaik notiek intensīvas debates valstu un starptautiskā līmenī, un visbeidzot pašu dalībvalstu ziņā ir lēmuma pieņemšana, vai nu tas atbilstu "iepriekš plānotajam", vai arī tiktu lemts par ilgtermiņa ekspluatāciju, jaudas palielināšanu, jaunu objektu būvniecību vai pakāpenisku darbības pārtraukšanu. Nesen piedzīvotie notikumi Fukušimā (zemestrīce un cunami Japānā, 2011. gada 11. marts) rosina turpināt uzlabot dažādas informācijas un apmācības politikas ievirzes kodolenerģētikas jautājumos un tās saskaņot pasaules mērogā. Neatkarīgi no tā, kāds būtu izvēlētais risinājums, kodolenerģijas atbildīgā izmantošanā ļoti būtiska loma ir pietiekama skaita labi apmācītu un pieredzējušu darbinieku pieejamībai. Tas attiecas uz visām jomām: projektēšanu, būvniecību, ekspluatāciju, ekspluatācijas pārtraukšanu, kodoldegvielas ciklu un kodolatkritumu apsaimniekošanu, kā arī aizsardzību pret jonizējošo starojumu. Euratom līguma 1. nodaļā skaidri norādīts Komisijas pienākums veikt apmācības pasākumus[1]. Euratom līguma 33. pantā ir paredzēts arī tas, ka katra dalībvalsts "veic vajadzīgos pasākumus, kas attiecas uz mācībām, izglītošanu un arodmācībām ". Patiesībā, kvalificētu darbinieku pieprasījums pieaug, ņemot vērā esošo ekspertu novecošanos, kā dēļ turpmākajos gados daudzi no šiem ekspertiem pensionēsies. Eiropas Savienības Padome 2008. gada 13. novembra secinājumos Nr. 15406/08 par prasmju trūkumu kodolenerģētikas jomā uzsver, ka Eiropas Savienībā pastāv reāla iespēja, ka ies zudumā kodolenerģētikas jomā uzkrātās zināšanas, ja netiks veikti attiecīgi pasākumi, un stingri uzsver, ka prasmju saglabāšanai kodolenerģētikas jomā vajadzīgi vispārēji pūliņi, iesaistot valsts un privātos dalībniekus un jo īpaši kodolenerģētikas nozari. Tāpēc Padome mudina dalībvalstis un Komisiju izveidot "profesionālo kvalifikāciju un prasmju pārskatu" kodolenerģētikas jomā Eiropas Savienībā un aicina Eiropas Komisiju un dalībvalstis sniegt regulāru informāciju par esošām mācību programmām, kurās Eiropā piešķir zinātniskos grādus. Tā arī aicina Komisiju regulāri ziņot Padomei par šo Padomes secinājumu sakarā īstenotiem turpmākiem pasākumiem. Uzdevumu nodrošināt pietiekamu kvalificētu darbinieku skaitu kodolenerģētikas jomā aktīvi atzinušas dažādas ieinteresētās personas, jo īpaši kodolenerģētikas nozarē, valsts pārvaldes iestādēs un arī pārvades sistēmas operatori ( TSO ). Šis jautājums tiek arvien vairāk iztirzāts vairākos valstu un starptautiskos forumos. 2007. gadā ESAO/Kodolenerģijas aģentūras ( OECD/NEA ) koordinācijas komiteja kodolenerģētikas jomā izdeva paziņojumu par valdības lomu, nodrošinot kvalificētus cilvēkresursus kodolenerģētikas jomā[2], un lūdza valstu valdības rīkoties, lai uzraudzītu pašreizējo stāvokli un lai nodrošinātu valstu un starptautisko sadarbību, veicinot kodolenerģētikas jomas izglītību un pētniecību, un piesaistītu studentus un jaunos profesionāļus, mudinot tos kļūt par kodolenerģētikas ekspertiem. Arī SAEA uzskata, ka ļoti būtiska kodoldrošības nodrošināšanai ir ilgtspējīgu izglītības un apmācības programmu ieviešana. Šo viedokli atbalsta vairākas 1992. gada ģenerālās konferences rezolūcijas, ar kurām aģentūrai pieprasīja, inter alia , pastiprināt pēcdiploma izglītību un specializētu apmācību attiecīgajās aģentūras oficiālajās valodās un izstrādāt mācību programmas un mācību materiālus īpašām mērķa grupām. Šā pirmā operatīvā ziņojuma mērķis ir iespēju robežās sniegt visaptverošu priekšstatu par stāvokli, lai identificētu šā brīža problēmas un sniegtu ieskatu gan pašreizējo, gan plānoto ES, valstu un starptautiskajās iniciatīvās, kas varētu risināt identificētās problēmas visefektīvākajā un sistemātiskākajā veidā. Tādējādi šis ziņojums sniedz atbildes uz stratēģijā "Eiropa 2020", kā arī Padomes secinājumos Nr. 15406/08, ietvertajiem jautājumiem. PAšREIZēJAIS STāVOKLIS ES SAISTīBā AR CILVēKRESURSIEM Kodoldrošība ir galvenais nosacījums atbildīgai kodolenerģijas izmantošanai. Tāpēc 2008.gadā Komisija uzsāka pētījumu ar nosaukumu "Kodoldrošība, samazinoties pieredzējušam personālam kodolenerģētikas jomā" (" Nuclear Safety in a Situation of Fading Nuclear Experience "), kas publicēts 2008. gadā. Tas neaplūkoja kopējo situāciju kodolenerģētikas jomā, bet analizēja stāvokli ES attiecībā uz kritisko grupu, proti, kodoldrošības darbinieku — kodolspēkstaciju operatoru un regulatīvo iestāžu darbinieku, pieejamību. Lai gan šajā pētījumā netika noteikts akūts darbinieku trūkums kādā dalībvalstī, tika izteiktas bažas par laikposmu līdz 2020. gadam. Tika atzīmēts, ka tādēļ dalībvalstis, organizācijas un ES ir uzsākušas iniciatīvas, lai uzlabotu šo stāvokli. Pētījuma autori nāca klajā ar virkni ieteikumu, tostarp ieteikumu par labāku sadarbību starp galvenajiem dalībniekiem un universitātēm, kā arī uzņēmējiem un regulatīvajām iestādēm, lai tie savstarpēji uzlabotu apmācības programmas, par labāku ziņošanu saistībā ar personāla stāvokli saskaņā ar Konvenciju par kodoldrošību, par pastiprinātu starptautiskās un divpusējās informācijas apmaiņu saistībā ar darbības pieredzi, par pēcdiploma studiju kodolenerģētikas akadēmijas izveidošanu, kas sniegtu diplomu ieguvušiem inženieriem zināšanas par visā Eiropā spēkā esošiem kodoldrošības principiem, un, visbeidzot, par regulārām pārbaudēm, lai noteiktu stāvokli ES kodolenerģijas personāla jomā. Lai gan šis pētījums tika vērsts uz kodoldrošību, ieteikumi un turpmākās diskusijas noteica divas būtiskās vajadzības: - regulāra un visaptveroša piedāvājuma un pieprasījuma analīze ES līmenī. Attiecībā uz pieprasījumu analīzē būtu jānosaka kvalitatīvas un kvantitatīvas vajadzības pēc jaunajiem darbiniekiem, kā arī jānorāda uz jau pieredzēto vai paredzamo speciālistu trūkumu dažādās ieinteresēto personu grupās. Attiecībā uz piedāvājumu būtu jāanalizē iespējas izglītot jaunus speciālistus, kā arī vajadzīgie kvalifikācijas veidi, - nepārtraukta identificēto problēmu risināšanas uzraudzība un jautājums par to, cik adekvāti tās tiek risinātas, izmantojot jau esošajās vai plānotās iniciatīvas, lai panāktu drīzu un ātru rīcību, novērstu trūkumus un nodrošinātu labāku iniciatīvu saskaņotību, tādējādi palielinot to efektivitāti. Lai gan, kā aprakstīts 3. nodaļā, vairāki pasākumi jau ir veikti, šķiet, ka virkne problēmu vēl aizvien būtu jārisina gan ES, gan starptautiskā līmenī. - Daudzās dalībvalstīs to augstskolu studentu un absolventu skaits , kuriem ir visaptverošas zināšanas kodolenerģētikas zinātnēs, ir nepietiekams, ko, iespējams, izraisījis fakts, ka trūkst profesionālās karjeras perspektīvas valstu līmenī. - Kļūst aizvien grūtāk ieinteresēt tehnisko un citu jomu studiju absolventus uzsākt darbu kodolenerģētikas jomā . - Reaģējot uz globalizācijas tendencēm kodolenerģētikas nozarē, ir aizvien pieaugoša vajadzība nodrošināt mobilitātes iespēju un daudzkultūru prasmes . - Aizvien pastāvošs uzdevums ir uzturēt un nepārtraukti uzlabot to profesionāļu īpašās zināšanas , kuri jau strādā kodolenerģētikas nozarē. Lai gan šo uzdevumu risināšana ir galvenokārt dalībvalstu un to rūpniecības un pētniecības organizāciju atbildība, starptautiskā sadarbība un iniciatīvas ES līmenī var turpināt uzlabot šo stāvokli. ES nodrošina ideālu platformu, lai radītu saskaņotību, apkopotu un izplatītu zināšanas un pieredzi, palīdzētu pēcdiploma un profesionālajā apmācībā un lai veicinātu un atbalstītu mobilitāti. Iniciatīvas ES līmenī ir jo īpaši ieteicamas, lai papildinātu un uzlabotu pasākumus valstu līmenī. Jau pastāv virkne iniciatīvu ES līmenī, kuru izklāsts lasāms turpmākajās nodaļās, īpašu uzmanību pievēršot uzdevumiem, ko ar to palīdzību risina. Sīkāka informācija ir sniegta darba dokumentā. INICIATīVAS ES UN STARPTAUTISKAJā LīMENī Universitātes studiju kodolenerģētikas zinātņu jomā uzlabošana Izvēloties mācību programmu, topošie studenti ir galvenokārt ieinteresēti daudzsološas karjeras iespējās. Tādējādi šis jautājums ir jārisina, lai gan galvenokārt to var veikt valstu līmenī. Tomēr ir izstrādātas iniciatīvas ES līmenī, lai atvieglotu un pastiprinātu valstu ieinteresēto personu centienus. Ir būtiski uzsvērt jaunos ES politikas zināšanu un izglītības un apmācības pārvaldības principus, kas vērsti uz zināšanu brīvu apriti. Šobrīd galvenokārt Eiropas kodolenerģētikas jomas izglītības tīkla ( ENEN ) apvienība, kura izveidota 2003. gadā kā bezpeļņas starptautiska organizācija un kuras sastāvā šobrīd ir 60 universitātes, pētījumu centri un nozares no 17 ES dalībvalstīm, cenšas nodrošināt kodolenerģētikas zināšanu brīvu apriti, jo īpaši augstākās izglītības un ES līmeņa apmācību jomā. To līdzfinansē ar līdzekļiem, kas iegūti no tās biedru reģistrācijas maksām un viņu līdzdalības Kopienas pamatprogrammās. ENEN cenšas saskaņot Eiropas maģistra grāda izglītības programmu kodolenerģētikas disciplīnās, veicināt studijas doktorantūrā, kā arī studentu un skolotāju apmaiņu šī izglītības tīkla ietvaros. Tā mērķis ir arī palielināt studentu skaitu, nodrošinot stimulus, lai izveidotu pamatu savstarpējai diplomu atzīšanai un veicinātu un stiprinātu saikni starp augstskolām, pētniecības organizācijām, regulatīvām iestādēm, nozari un citām organizācijām, kas saistītas ar kodolzinātņu un jonizējošā starojuma pielietojumu. ENEN ir arī identificējis pēcdiploma un nepārtrauktas profesionālās apmācības (mūžizglītības) vajadzību un ir attiecīgi paplašinājis savu darbības jomu, kā izklāstīts turpmāk 3.4. nodaļā. Stimuli, kas mudina augstskolu absolventus un absolventus, kuri strādā citās nozarēs, uzsākt darbu kodolenerģētikas nozarē Tādu stimulu radīšana, kuri vērsti un to, lai augstskolu absolventi un absolventi, kuri jau darbojas citās nozarēs, izvēlētos karjeru kodolenerģētikas nozarē, ir galvenokārt privāto organizāciju un uzņēmumu uzdevums. Tomēr sadarbība ES līmenī var pastiprināt šos centienus. Tāpēc 2010. gada janvārī seši Eiropas vadošie kodolenerģētikas uzņēmumi ( AREVA , Axpo , EnBW , E . ON Kernkraft , Urenco un Vattenfall ) nodibināja Eiropas Kodolenerģētikas jomas vadības akadēmiju ( ENELA ), lai apmācītu turpmākos kodolenerģētikas nozares vadošos speciālistus. Eiropas Komisija atbalstīja Minhenē dibināto akadēmiju, par kuras izveidošanu ideja radās Eiropas Kodolenerģētikas forumā ( ENEF )[3]. ENELA piedāvā jaunajiem augstskolu absolventiem, kā arī vadītājiem, kuriem jau ir dažu gadu pieredze un kuri potenciāli varētu kļūt par augstākā līmeņa vadītājiem, sniegt tiem prasmes un pieredzi, kas tiem būs vajadzīgas, lai kļūtu par turpmākajiem līderiem un nodrošinātu ilgtspējīgu Eiropas kodolenerģētikas risinājumu turpmāko attīstību. Tādējādi tā piedāvā ļoti pievilcīgu perspektīvu jauniešiem, kuri tikko beiguši universitāti vai kuri jau strādā citās nozarēs. Eiropas Komisija sniedz praktisku palīdzību, piemēram, nodrošinot referentus un sniedzot ieteikumus, bet ne finansiālu atbalstu. Pēcdiploma un profesionālā apmācība, īpašo zināšanu un mobilitātes uzlabošana ES iestādes ir ilgā laikposmā ļoti aktīvi apkopojušas un izplatījušas zināšanas un īpašās zināšanas, lai palīdzētu pēcdiploma un profesionālajā apmācībā un lai veicinātu un atbalstītu mobilitāti. Taču arī attiecīgā nozare, TSO un starptautiskas organizācijas arvien vairāk atzīst vajadzību sadarboties ES līmenī un šīs sadarbības priekšrocības. ES iniciatīvas Viens no jaunajiem uzdevumiem zināšanu pilnīgošanai un kompetenču veidošanai ES ir bezrobežu mobilitātes un mūžizglītības integrēšana ar mērķi vajadzības gadījumā izveidot, piemēram, " Eiropas prasmju pases ". Lai to panāktu, līdzīgi kā citās ES rūpniecības nozarēs, piemēram, aeronautikā un autoražošanā, ir lietderīgi izmantot "Eiropas kredītpunktu sistēmu profesionālajai izglītībai un apmācībai ( ECVET )" (sk. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 18. jūnija ieteikumu[4]), kuras mērķis ir veicināt savstarpēju uzticēšanos, pārredzamību, kā arī PIA kompetenču un kvalifikāciju atzīšanu visās ES dalībvalstīs. Euratom apmācības programmas parasti tika vērstas uz zinātniskās pētniecības un nozares darbiniekiem, kuriem ir augstākā izglītība, un tās tiek pielāgotas jaunākajām attīstības tendencēm kodolenerģētikas nozarē un regulējumā, t.i., internacionalizācijai, ierobežojumu atcelšanai un privatizācijai, tendencei izmantot ārpakalpojumus un jaunajām pieejām progresīvo tehnoloģiju un cilvēkresursu pārvaldībā. Eiropas kodolenerģētikas jomas izglītības tīkla ( ENEN ) asociācija, saņemot finansiālu atbalstu no pašreizējās Euratom pētniecības un apmācības septītās pamatprogrammas (2007.- 2013. gadam) organizē vairākas "Eiropas apmācības programmas kodolskaldīšanas jomā" ( EFTS ), risinot vajadzību pēc īpašas kompetences atsevišķās izvēlētajās sfērās, kurās izmanto ECVET sniegtos instrumentus. Projektos un apmācības programmās tiek sniegtas, piemēram, pamatzināšanas kodoljautājumos, kā arī pastāv specializētas apmācības programmas, kuras vērstas uz pašreizējo un turpmāko kodolspēkstaciju projektēšanas un būvniecības uzdevumu risināšanu. Kā svarīgs aspekts atbildīgā kodolenerģijas izmantošanā tajās ietverts arī jautājums par kodoldrošības kultūru. Otrs mērķis ir attīstīt aizsardzību pret jonizējošo starojumu atbilstoši Eiropas standartiem, saskaņojot ar kompetentajām iestādēm un izveidojot ES mērogā atzītu "Eiropas aizsardzības pret jonizējošo starojumu apmācības sistēmu" ( ERPTS ). Atbildīgā kodolenerģijas izmantošana neietver tikai kodolspēkstaciju darbību, bet arī iegūto radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanu, tostarp to nogādāšanu ģeoloģiskajās glabātuvēs. Lai to panāktu, EFTS mērķis ir veidot kompetences, kas vajadzīgas radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanas organizācijām. Komisijas Kopīgā pētniecības centra ( JRC ) rīcībā ir vairākas kodoliekārtas izmantošanai pētniecībā un izglītības un apmācības mērķiem. Gadu gaitā izglītība un apmācība ir bijusi JRC veiktā darba neatņemama daļa, organizējot stažēšanās programmas un stipendiātu programmas doktorantūras un pēcdiploma studiju līmenī. Turklāt studentu un profesionāļu apmācība tikusi īstenota, veicot regulāru apmācību, organizējot īpašas skolas un seminārus kodoldrošības un drošuma jomā. Eiropas drošības pasākumu pētniecības un attīstības asociācija ( ESARDA ) ietvaros JRC organizē akadēmiski atzītus kursus par kodoldrošību un kodolmateriālu neizplatīšanu. Apmācības centrs drošumam un kodoldrošībai savu darbību turpina jau kopš 2009. gada, saskaņojot to ar citām Komisijas globālās drošības iniciatīvām. Saistībā ar "Eiropas skolu kodoldrošībai un drošumam" JRC veido integrētas koncepcijas, lai piedāvātu specializāciju to kodoltehnoloģiju jomās, kas saistītas ar drošumu un kodoldrošību, kodolmateriāliem, kodoliekārtu datiem un aktinīdu zinātni, lai atbalstītu Eiropas pēcdiploma programmas. Tā ir vienreizēja iespēja ļaut studentiem iegūt praktisku pieredzi JRC specializētajās kodolenerģētikas laboratorijās un piedalīties visprogresīvākajā pētniecībā. Euratom JRC kodoldrošības un drošuma programmā, kuru īsteno Enerģētikas institūtā Petenā, ietverts īpašs projekts CAPTURE , kas ir veltīts kodoliekārtu zināšanu pārvaldībai kodolreaktoru drošuma jomā. Projekts balstīts uz šādiem trim galvenajiem aspektiem: cilvēkresursu tendenču kodolenerģētikas nozarē novērtējumu ( EHRO - N , sk. 3.4. nodaļu), ieguldījumu kodolenerģētikas jomas izglītībā un apmācībā (izmantojot ENEN , sk. 3.1. nodaļu) un zināšanu saglabāšanu, kas palīdz uzturēt, konsolidēt un nodot tālāk ES zināšanas par kodolenerģētikas tehnoloģiju, atbalstot Pētniecības un tehnoloģiju attīstības ģenerāldirektorāta Euratom septītās pamatprogrammas attiecīgos projektus un SAEA galvenās darbības, kas vērstas uz zināšanu pārvaldību. Turklāt sadarbība ar trešām valstīm saskaņā ar ES instrumentu sadarbībai kodoldrošības jomā[5] ( INSC ) attiecas arī uz darbībām, kuras veiktas, lai palielinātu kodoldrošības iestāžu trešās valstīs tehniskās zināšanas un spējas. INSC ietvaros šos jautājumus risina gan ar divpusējo sadarbību, gan arī izmantojot konkrētus pasaules mēroga projektus, piemēram, par kodolenerģētikas regulatīvo iestāžu ekspertu un to tehniskā atbalsta organizāciju apmācību un konsultācijām, lai veidotu vai tālāk attīstītu to pārvaldes un tehniskās iespējas (projekts MC.03/10). Izglītība un apmācība ir arī Ilgtspējīgas kodolenerģētikas tehnoloģijas platformas ( SNE -TP) daļa, ko veido visas ieinteresētās personas kodolskaldīšanas un aizsardzības pret jonizējošo starojumu jomā (vairāk nekā 75 organizācijas). Tās mērķis ir būt virzošajam spēkam, cita starpā, programmās izglītībai un apmācībai, kā arī programmās zināšanu pārvaldībai ( ETKM grupa). 2010. gada decembrī kopā ar FORATOM tā sagatavoja ziņojumu ar nosaukumu: "Kodolenerģētikas jomas izglītība un apmācība: ilgtspējīgas Eiropas stratēģijas galvenie elementi". Citas iniciatīvas ES līmenī Četri Eiropas pārvades sistēmas operatori ( TSO ), kuri atrodas Francijā, Vācijā, Čehijā un Lietuvā, 2010. gadā izveidoja Eiropas Kodoldrošības jomas apmācības un konsultēšanas institūts ( ENSTTI ) . Tas ir pieejams pārvades sistēmas operatoriem un kodoldrošības iestādēm, kas vēlas piedāvāt savu pieredzi un kompetenci, un aptver visu kodoldrošības kompetenču spektru. ENSTTI piedāvā īstermiņa praktiskas apmācības un konsultēšanas periodus augstskolu absolventiem un personām ar zināmu profesionālo pieredzi kodolenerģētikas jomā, ko pielāgo katra indivīda vajadzībām. Attiecībā uz nozari — Eiropas Kodolenerģijas forums FORATOM 2010. gada novembrī izveidoja izglītības, apmācības un zināšanu pārvaldības darba grupu ( ETKM TF ), lai nodrošinātu pieeju kodolrūpniecībai ar mērķi dalīties idejās un informācijā ar ES iestādēm un dažādām iniciatīvām ETKM visā ES. Tā veicinās kodolrūpniecībā veiktās darbības un būs atskaites punkts dažādos jautājumos, kas vērsti uz kodolrūpniecības ETKM . Starptautiskās iniciatīvas Eiropas kodolenerģētikas jomas izglītības tīkls ( ENEN ) ir Pasaules kodolenerģētikas universitātes ( WNU ) partneris, pasaules publiskā un privātā sektora partnerība, kas apņēmusies veicināt starptautisko izglītību un vadību kodolenerģētikas zinātnes un tehnoloģijas pielietošanā ar miermīlīgiem mērķiem. WNU partnerības galvenie dalībnieki ir kodolenerģētikas nozares vispasaules organizācijas, starpvaldību kodolenerģētikas aģentūras un vadošās kodolenerģētikas mācību iestādes dažās trešās valstīs. SAEA ir daudz projektu par kodolenerģētikas jomas zināšanu pārvaldību. Tā piedāvā kodolenerģētikas publikāciju informācijas atlasi, pārvalda vairāk nekā 20 datu bāzes par dažādiem kodolenerģētikas jautājumiem, kā arī kodolenerģētikas resursu katalogu internetā. Tā arī aktīvi organizē sanāksmes, konferences un seminārus kodolenerģētikas jomas izglītības un zināšanu pārvaldības jomā. Nozīmīgs SAEA pasākums ir starptautiskā kodolenerģētikas informācijas sistēma – INIS . ESAO/Kodolenerģētikas aģentūra 2009. gada beigās izveidoja ad-hoc ekspertu grupu par izglītības un zināšanu pārvaldību, iesaistot 23 ekspertus, kuri pārstāv 15 valstis, EK un SAEA. Tās galvenais uzdevums ir veidot priekšstatu par pašreizējo stāvokli kodoldrošības izglītības, iekārtu un mācību jomā un piedāvāt "projektu", kā nodrošināt kompetenci kodolenerģētikas jomā. Rezultātu publicēšana ir paredzēta 2011. gada beigās ziņojumā "Kodolenerģētikas jomas izglītība un apmācība: kompetenta darbaspēka nodrošināšana". ESAO Kodolenerģētikas aģentūra un Monpeljē universitāte 2001. gadā izveidoja Kodolenerģētikas tiesībzinātņu starptautisko skolu ( ISNL ), kura saņem SAEA atbalstu. Tās mērķis ir sniegt augstas kvalitātes intensīvu apmācību starptautiskajās kodolenerģētikas tiesībzinātnēs, jo īpaši vēršot uzmanību uz kodolenerģētikas tiesībzinātņu studentiem doktora vai maģistra līmenī un jauniem profesionāļiem kodolenerģētikas jomā. ISNL programmas dalībniekiem ir iespēja pieteikties uz studijām, lai saņemtu universitātes diplomu ( Diplôme d'Universitāte - DU ) starptautiskajās kodolenerģētikas tiesībzinātnēs. Šo diplomu atzīst ECTS (Eiropas kredītpunktu pārneses un uzkrāšanas sistēmas). Valstu iniciatīvas Virknē ES dalībvalstu ir izveidoti valsts izglītības tīkli un tie sadarbojas, izmantojot ENEN . Diezgan liels valstu iniciatīvu skaits veicina studentu skaita pieaugumu un uzlabo kvalifikāciju. Vairākās ES dalībvalstīs ir pastāvīgas vai tikko aizsākas programmas valsts kodolenerģētikas izglītības tīklu jomā, tostarp šādas: BELĢIJA | BNEN | http://www.sckcen.be/BNEN/ | ČEHIJA | CNEN | http://www.cenen.cz/kontakt.html | DĀNIJA | NKS | http://www.nks.org/en/welcome.htm | SOMIJA | FINNEN | http://www.tkk.fi/en/ | FRANCIJA | INSTN | http://www-instn.cea.fr/Page-Home.html | VĀCIJA | Kompetenzverbund Kerntechnik | http://nuklear-server.ka.fzk.de/Kompetenzverbund/start.htm | ITĀLIJA | CIRTEN | http://www.cirten.it/ | NĪDERLANDE | KINT | http://www.kint.nl/ | RUMĀNIJA | RONEN | http://www.ronen.ro/ | ZVIEDRIJA | NKS | http://www.nks.org/en/welcome.htm | APVIENOTĀ KARALISTE | NTEC | http://www.ntec.ac.uk/ | Lai gan agrāk iniciatīvas bieži koncentrējās galvenokārt uz augstskolu līmeni, jauno attīstības ieviržu rezultātā notiek paplašināšanās vai esošo pieeju pārorientācija, kā arī parādās jaunas ierosmes attiecībā uz pēcdiploma līmeņa sagatavošanas programmām. Nepārtraukta stāvokļa uzraudzība Lai gan daudzās dalībvalstīs neapstrīdami jūtamas vispārējās bažas par to, vai savlaicīgi būs pieejami pietiekami kvalificēti un pieredzējuši darbinieki, un daudzas darbības ir jau uzsāktas vai tiek plānotas tuvākajā nākotnē, šobrīd nav iespējams gūt visaptverošu pārskatu par stāvokli ES, lai panāktu pareizu lēmuma pieņemšanu izglītības un apmācības vajadzību apmierināšanā. ENEF atzina šo problēmu un ieteica izveidot iniciatīvu ES līmenī. Tāpēc 2009. gadā tika izveidota Eiropas cilvēkresursu observatorija Kodolenerģētikas jomā ( EHRO-N ) , lai regulāri nodrošinātu ar kvalificētiem datiem un analizētu īstermiņa, vidēja termiņa un ilgtermiņa piedāvājuma vajadzības un tendences un cilvēkresursu nepieciešamību dažādām ieinteresētajām pusēm kodolenerģijas nozarē. Veicot rūpīgu Eiropas kodolenerģijas jomas izglītības un apmācības infrastruktūras stipro pušu, nepilnību un trūkumu analīzi, iespējams izstrādāt ieteikumus koriģējošai darbībai un optimizācijai, lai atbalstītu Eiropas kodolenerģētikas kvalifikācijas un savstarpējas atzīšanas sistēmas attīstību un tos politiskos lēmumus, kuri nodrošinātu atbilstīgas ES spējas. Attiecīgos rezultātus un datus regulāri paziņo dalībvalstu valdībām, akadēmiskajām aprindām un privātajām organizācijām, kuras iesaistītas kodolenerģētikas jomas izglītībā un apmācībā, un tos pārskata Vecāko padomdevēju grupa, kuru pārstāv nozīmīgākās ES kodolenerģētikas ieinteresētās puses. SECINāJUMI UN IETEIKUMI Kopumā var atzīmēt, ka vajadzība nodrošināties ar pietiekami kvalificētu un pieredzējušu personālu kodolenerģētikas jomā, lai turpinātu atbildīgu kodolenerģijas izmantošanu, šobrīd ir atzīta valsts, ES un starptautiskajā līmenī. Jau īstenotās iniciatīvas šķiet daudzsološas, un tās ir ļoti labi novērtētas. Kaut arī ir skaidrs, ka augstskolu un pēcdiploma studiju problēmas jārisina galvenokārt valstu līmenī, ES iniciatīvu sniegto pievienoto vērtību arvien vairāk atzīst valdību, reglamentējošā un nozares līmenī. Būtu jāizmanto visas iespējas un pieejamās izvēles, lai palielinātu efektivitāti, saskaņojot rīcību un sadarbojoties, lai turpinātu uzlabot pašreizējo stāvokli. Šajā kontekstā JRC iniciatīva "Eiropas kodoldrošības un drošuma skola" varētu dot savu papildu ieguldījumu, stimulējot jaunu sinerģiju veidošanos un uzlabojot jau esošās pēcdiploma studiju programmas sadarbībā ar vadošajām akadēmiskajām augstskolām Eiropā. ES iestādes sniedz plašu piedāvājuma klāstu, nodrošinot nepārtrauktību zināšanu radīšanā un kompetenču veidošanā ES līmenī. Eiropas kodolenerģētikas jomas izglītības tīkls ( ENEN ) un citas ES iniciatīvas palīdz padarīt augstskolas studijas pievilcīgākas, saskaņot Eiropas maģistra programmu kodolenerģētikas disciplīnās un izveidot savstarpējās diploma atzīšanas sistēmu. To mērķis ir arī veicināt un stiprināt saikni starp augstskolām, pētniecības organizācijām, regulatīvām iestādēm, nozari un citām organizācijām, papildinot pasākumus valsts līmenī. Tās arī stimulē mūžizglītību, izmantojot nozares operatīvās atsauksmes un pētot jaunas zinātniskās disciplīnas, piemēram, kodolenerģētikas riska un kodoldrošības pārvaldību. Šajā kontekstā un domājot par Fukušimas neseno notikumu sekām, Euratom pamatprogrammā tuvākajā nākotnē tiks organizētas turpmākas apmācības iniciatīvas, kas vēl vairāk stiprinās kodoldrošības kultūru visā Eiropā, īpaši uzsverot cilvēka faktoru krīzes situācijās un vairojot sabiedrības izpratni par kodolskaldīšanas tehnoloģijām un aizsardzības pret jonizējošo starojumu jautājumiem kopumā. Šīs dažādos līmeņos notiekošās iniciatīvas sniedz atbildes reakciju un pat pārsniedz 2008. gada Padomes secinājumu ierosinājumus un ir pilnībā saderīgas ar EK pamatiniciatīvu "Jaunu prasmju un darbavietu programma". Tādēļ tiek ieteikts turpināt šo daudzsološo virzību, turpinot ciešu sadarbību starp visām iesaistītajām pusēm. Tomēr, neskatoties uz šīm veiksmīgajām iniciatīvām, joprojām nav izveidots vispārējs novērtējums par to, vai iniciatīvas valstu vai starptautiskajā līmenī pilnībā atbilst kvantitatīvajām un kvalitatīvajām vajadzībām. Turklāt vēl nav novērtēta Fukušimas notikumu ietekme uz cilvēkresursu piedāvājuma un pieprasījuma tendencēm kodolenerģētikas jomā. Tādēļ HRO-N ir iniciatīva, kas cenšas šo trūkumu novērst, jo īpaši ņemot vērā, ka tā var nodrošināt nepārtrauktu turpmāko uzdevumu uzraudzību un izskatīšanu. EHRO-N būs centrālais informācijas avots visām ES ieinteresētajām pusēm, kuras ir ieinteresētas iniciatīvu optimizācijā un pilnveidošanā. Tādēļ dalībvalstis tiek aicinātas pilnībā atbalstīt Komisiju, izstrādājot šo daudzsološo rīku. Līdz 2011. gada beigām, kad EHRO-N darbība būs pilnībā uzsākta un būs radies vispusīgāks priekšstats par vajadzībām un to apmierināšanu ES līmenī, Komisija plāno sagatavot paveiktā darba pārbaudes ziņojumu un sniegt turpmākos ieteikumus. Ir plānots, ka 2012. gada beigās tiks sagatavots EHRO-N ziņojums Komisijai. Pamatojoties uz šo ziņojumu, Komisija izdos savu otro operatīvo ziņojumu Padomei un Parlamentam. [1] Konsolidētā redakcija, 2010/C 84/01, OV 30.3.2010. [2] http://www.oecd-nea.org/press/2007/2007-05.html. [3] http://ec.europa.eu/energy/nuclear/forum/forum_en.htm. [4] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2009:155:0011:0018:EN:PDF. [5] Izveidots ar Padomes 2007. gada 19. februāra Regulu (Euratom) Nr. 300/2007, ar ko izveido instrumentu sadarbībai kodoldrošības jomā.