Ministru padome nodrošina, ka tiek sasniegti EKL nospraustie mērķi. Tā sniedz vispārīgas politikas pamatnostādnes, veic pasākumus un pieņem procedūras aktus. Katrai pusei ir viena balss, taču Ministru padome atkarībā no izskatāmā jautājuma piemēro atšķirīgus balsošanas noteikumus. ES ir viena no deviņām pusēm, un tai ir viena balss, taču tas ir arī atkarīgs no izskatāmā jautājuma.

Regula (ES) Nr. 347/2013, kas pieņemta Enerģētikas kopienā, nosaka visaptverošu satvaru atļauju izsniegšanas, regulatīvo un izmaksu sadales procedūru saskaņošanai starp Līgumslēdzējām pusēm. Tā arī prasa, lai, ievērojot vairākus kritērijus, tiktu pieņemts Ministru padomes lēmums, ar ko saskaņā ar Enerģētikas kopienas līguma III sadaļu izveido prioritāro infrastruktūras projektu — jeb t. s. Enerģētikas kopienas interesēs esošo projektu (EKIP) — sarakstu. Regula arī dod iespēju tās noteikumus piemērot abpusējas intereses projektiem (AIP); tie ir projekti, kurus divas kaimiņvalstis (kāda Līgumslēdzēja puse, no vienas puses, un kāda dalībvalsts, no otras puses) ir atzinušas par svarīgiem, bet kuriem nav EKIP juridiskā statusa. Regulas galveno noteikumu galīgais transponēšanas datums un EKIP saraksta izveides datums bija 2016. gada 31. decembris.

Viens no Enerģētikas kopienas līguma galvenajiem mērķiem ir izveidot integrētu un ilgtspējīgu Eiropas mēroga enerģijas tirgu, kura pamatā būtu stabils regulatīvais un tirgus satvars, kas spēj piesaistīt ekonomikas attīstībai un sociālajai stabilitātei vajadzīgās investīcijas, uzlabot vides stāvokli, kā arī veicināt atjaunojamās enerģijas izmantošanu. Tā kā enerģētikas nozare ir viena no galvenajām nozarēm, kas rada siltumnīcefekta gāzu emisijas, un ņemot vērā ciešo saikni starp enerģētikas rīcībpolitiku un klimatu, ir svarīgi Enerģētikas kopienā nostiprināt energoefektivitātes, atjaunojamās enerģijas un siltumnīcefekta gāzu emisiju rīcībpolitisko satvaru.

EKIP saraksts ir derīgs divus gadus no tā pieņemšanas dienas, un tam ir piemērojams ar Regulu (ES) Nr. 347/2013 noteiktais satvars. Jebkādai turpmākai šā saraksta atjaunināšanai Enerģētikas kopienā būtu pienācīgi jāatspoguļo norises ES un Enerģētikas kopienas līmenī, jo īpaši attiecībā uz 2030. gada mērķrādītājiem un siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu, kā arī Regulas (ES) Nr. 347/2013 turpmāku pārskatīšanu.

Nostājai, kas Savienības vārdā jāieņem Ministru padomē, vajadzētu būt – atbalstīt lēmuma pieņemšanu.

3.1.4. Lēmumi saskaņā ar EKL 91. panta 1. punktu, ar kuriem konstatē EKL pārkāpumu esību:

Strīdu izšķiršanas kārtība ir noteikta līguma satvarā radušos strīdu izšķiršanas reglamenta III sadaļas 1. nodaļā un IV sadaļas 1. nodaļā.

a)Lēmums 2020/…/Mc-EnC par Serbijas nespēju nodrošināt atbilstību Enerģētikas kopienas līgumam lietā ECS-13/17

Eiropas Savienības Tiesa lēma, ka trešo personu piekļuve pārvades sistēmām ir “viens no būtiskākajiem pasākumiem”, kas Līgumslēdzējām pusēm ir jāīsteno, lai izpildītu savas saistības saskaņā ar EKL. Saskaņā ar Gāzes direktīvas 32. panta 1. punktu Līgumslēdzējas puses nodrošina tādas sistēmas ieviešanu, kas trešām personām dod piekļuvi dabasgāzes pārvades sistēmai; tā attiecas uz visiem sistēmas izmantotājiem, un to piemēro objektīvi un bez diskriminācijas, pamatojoties uz publicētiem tarifiem. Gāzes regulas 16. panta 1. un 2. punkts PSO uzliek pienākumu visos relevantajos punktos darīt tirgus dalībniekiem pieejamu maksimālo jaudu, ņemot vērā sistēmas integritāti un efektīvu tīkla darbību, un ieviest un publicēt nediskriminējošus un pārredzamus jaudas piešķiršanas mehānismus. Saskaņā ar Gāzes regulas 18. panta 3. punktu, lasot to saistībā ar minētās regulas I pielikuma 3.2. punkta 1. apakšpunkta a) punktu, relevantie punkti ietver visus PSO ekspluatētā dabasgāzes pārvades tīkla ieejas un izejas punktus. Pienākumus, kas saistīti ar trešo personu piekļuvi dabasgāzes pārvades sistēmai un kas izriet no Enerģētikas kopienas acquis, Serbijas valsts tiesību aktos transponēja ar Enerģētikas likumu, un PSO ir jāīsteno saskaņā ar noteikumiem.

EKS uzskata, ka Srbijagas, t. i., uzņēmums, kas Serbijas Republikā pašlaik darbojas kā dabasgāzes PSO un ir atbildīgs par visiem Serbijas dabasgāzes pārvades sistēmas ieejas un izejas punktiem, šos pienākumus nav izpildījis, jo tas Horgoš ieejas punktā turpināja no atvērtām jaudas piešķiršanas procedūrām vienpusēji izslēgt dabasgāzes pārrobežu pārvades jaudas, tādējādi nenodrošinādams trešo personu piekļuvi attiecīgajam ieejas punktam. Tāpat EKS pieprasa, lai Serbijas iestādes, kuru kompetencē ir attiecīgo pienākumu izpildes panākšana, panāktu faktisku izpildi.

EKS sākotnēji konstatēja, ka, tā kā Srbijagas nepamatoti liedz trešām personām neierobežoti un bez diskriminācijas piekļūt Horgoš ieejas punktam un nepamatoti izslēdz šo punktu no atvērtām jaudas piešķiršanas procedūrām, Serbijas Republika pārkāpj Direktīvas 2009/73/EK 32. pantu un Regulas (EK) Nr. 715/2009 16. pantu un tādējādi nepilda pienākumus, kas noteikti Enerģētikas kopienas līguma 6., 10. un 11. pantā. Tāpēc EKS Ministru padomei iesniedza argumentētu pieprasījumu.

Ņemot vērā argumentētajā pieprasījumā izklāstītos faktus un argumentus, nostājai, kas Savienības vārdā jāieņem Ministru padomē, vajadzētu būt – apstiprināt lēmumu, ar ko konstatē pārkāpuma esību lietā ECS-13/17, ar nosacījumu, ka Enerģētikas kopienas Padomdevēja komiteja savlaicīgi, t. i., pirms Ministru padomes sanāksmes, sniegs atzinumu, kas atbalsta EKS konstatējumus.

Turklāt šis apstiprinājums jādod ar nosacījumu, ka tiek grozīts argumentētā pieprasījuma pamatojums, no 71. punkta svītrojot obiter dictum, kas attiecas uz iespējamu dominējoša stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu. Šis obiter dictum nav relevants, lai konkrētajā gadījumā konstatētu, vai ir noticis pārkāpums, un var radīt juridisku nenoteiktību.

b) Lēmums 2020/…/MC-EnC par Bosnijas un Hercegovinas nespēju nodrošināt atbilstību Enerģētikas kopienas līgumam lietā ECS-10/18

Enerģētikas kopienas līguma 18. panta 1. punkta c) apakšpunktā ir noteikts valsts atbalsta aizliegums, kas saskaņā ar Līguma 19. pantu attiecas arī uz publiskiem uzņēmumiem un uzņēmumiem, kuriem piešķirtas īpašas vai ekskluzīvas tiesības. Šie noteikumi kopā ar Līguma 6. pantu paredz, ka Līgumslēdzējām pusēm jāievieš atbilstošs valsts atbalsta aizliegums savās nacionālajās tiesību sistēmās un jānodrošina tā izpildes panākšana.

EKS provizoriski konstatēja, ka Bosnijas un Hercegovinas Valsts atbalsta padome kļūdaini nolēma, ka garantija, ko Bosnijas un Hercegovinas Federācija izsniedza Ķīnas Eksporta un importa bankai, lai nodrošinātu sabiedrisko pakalpojumu uzņēmuma Elektroprivreda Bosne i Hercegovine aizdevumu projektam “Tuzla 7”, nav valsts atbalsts Enerģētikas kopienas līguma 18. panta 1. punkta c) apakšpunkta nozīmē. Sekretariāts novērtēja Valsts atbalsta padomes lēmumu attiecībā uz tā atbilstību valsts atbalsta definīcijai LESD 107. panta 1. punktā, aptverot šādus elementus: (1) uzņēmumam ir piešķirta priekšrocība (2) no valsts vai no valsts līdzekļiem, (3) ar kuru dod priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētiem energoresursiem, (4) kura var izkropļot konkurenci un (5) kura var ietekmēt tīkla enerģijas tirdzniecību starp Līgumslēdzējām pusēm. Sekretariāts provizoriski secināja, ka Valsts atbalsta padomes lēmums neatbilst valsts atbalsta definīcijai un ka publiskā garantija ir valsts atbalsts. Tā kā Valsts atbalsta padome ir valsts struktūra, tās darbības ir attiecināmas uz Bosniju un Hercegovinu, kas tādējādi nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar Enerģētikas kopienas līguma 18. pantu. EKS iesniedza Ministru padomei argumentētu pieprasījumu pasludināt, ka Bosnija un Hercegovina nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar Enerģētikas kopienas līguma 18. pantu.

Ņemot vērā argumentētajā pieprasījumā izklāstītos faktus un argumentus, nostājai, kas Savienības vārdā jāieņem Ministru padomē, vajadzētu būt – apstiprināt lēmumu, ar ko konstatē pārkāpuma esību lietā ECS-10/18, tiklīdz Enerģētikas kopienas Padomdevēja komiteja pēc 2020. gada 9. decembra uzklausīšanas būs sniegusi atzinumu, kurā atbalstīti EKS konstatējumi, un ņemot vērā jaunākos notikumus šajā lietā.

3.1.5.Lēmumi saskaņā ar EKL 92. panta 1. punktu

a)Lēmums par pasākumu pieņemšanu, reaģējot uz nopietniem un ilgstošiem Bosnijas un Hercegovinas pārkāpumiem saskaņā ar EKL 92. panta 1. punktu lietās ECS-8/11S, ECS-2/13S un ECS-6/16S

i)Pasākumu piemērošana Bosnijai un Hercegovinai saskaņā ar EKL 92. panta 1. punktu lietā ECS-8/11S

2015. gada 16. oktobrī Ministru padome pieņēma Lēmumu 2015/10/MC-EnC, ar kuru pasludināja, ka Bosnija un Hercegovina nav īstenojusi Ministru padomes Lēmumu 2013/04/MC-EnC un Lēmumu 2014/04/MC-EnC lietā ECS-8/11 (kas saistīta ar to, ka Bosnija un Hercegovina nav izpildījusi otrās enerģētikas paketes (gāze) noteikumus) un tādējādi nav novērsusi nopietnus un ilgstošus pārkāpumus, kas minēti šajos lēmumos. Neatbilstība attiecās uz to, ka tajā laikā nebija regulatīvas iestādes, kurai būtu kompetence valsts līmenī, nebija regulatīvas iestādes, kura būtu kompetenta gāzes jomā Bosnijas un Hercegovinas Federācijā, nebija pienācīgas juridiskās, funkcionālās un grāmatvedības nošķirtības nevienā no šīm iestādēm, nebija pienācīgi noteiktu un publicētu tīkla tarifu, bija problēmas, kas saistītas ar atbrīvojumiem attiecībā uz jaunu infrastruktūru, nebija tirgus atvērtības un nebija transponēti toreizējās Gāzes regulas (ES) Nr. 1775/2005 un toreizējās Piegādes drošības direktīvas (ES) 2004/67/EK noteikumi. Ministru padome saskaņā ar EKL 92. pantu pieņēma šādus pasākumus: