LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 122/12

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2014/C 122/05)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (2)

БЪЛГАРСКО РОЗОВО МАСЛО (BULGARSKO ROZOVO MASLO)

EK Nr.: BG-PGI-0005-01050 – 26.10.2012.

AĢIN ( X ) ACVN ( )

1. Nosaukums

Българско розово масло (Bulgarsko rozovo maslo)

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Bulgārija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

3.2. grupa. Ēteriskās eļļas

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Българско розово масло ir ēteriskā eļļa, kas iegūta, ūdens tvaikos destilējot Damaskas rozes (Rosa damascena Mill) ziedus.

Ārējais izskats : dzidrs eļļains šķidrums.

Krāsa : dzeltena, dzeltenzaļa.

Smarža : rozei raksturīgs aromāts.

Fizikāli ķīmiskie parametri : Bulgārijas rožu eļļai (Българско розово масло) tiek noteikti ar gāzu hromatogrāfiju. Reprezentatīvās sastāvdaļas un identificētās īpašības, kas nosaka eļļas hromatogrammu, tajā ir šādās proporcijās:

Sastāvdaļas Saturs (%) ETANOLS nepārsniedz 3,0 LINALOLS 1,0–3,0 FENILETILSPIRTS nepārsniedz 3,0 CITRONELOLS 24,0–35,0 NEROLS 5,0–12,0 GERANIOLS 13,0–22,0 GERANILACETĀTS nepārsniedz 1,5 EIGENOLS nepārsniedz 2,5 METILEIGENOLS nepārsniedz 2,0 FARNESOLS vismaz 1,4 OGĻŪDEŅRAŽI: С17 (heptadekāns) 1,0–2,5 С19 (nonadekāns) (3) 8,0–15,0 С19 (nonadecēns) (4) 2,0–5,0 С21 (heneikozāns) 3,0–5,5 С23 (trikozāns) 0,5–1,5

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

a) Damaskas roze (Rosa damascena Mill);

svaigi rozes ziedi, kuros ir Rosa damascena Mill sugas auga ziedlapiņas un kauslapas, bez zariņiem, lapām vai pumpuriem, bez mehāniskiem piemaisījumiem (dubļiem, akmentiņiem);

b) ūdens.

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem)

–

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Rožu ziedu ievākšana, transportēšana un uzglabāšana

Rožu ziedu ievākšana parasti sākas maijā – vispirms laukos, kas atrodas aptuveni 300–400 m augstumā virs jūras līmeņa – un turpinās 20–25 dienas, kad rožu ziedi ir sasnieguši vajadzīgo gatavības pakāpi un kad tām ir 14–40 sarkani sārtu ziedlapiņu un raksturīgais patīkamais aromāts. Novākšana sākas aptuveni pulksten piecos vai sešos no rīta un turpinās līdz vienpadsmitiem vai divpadsmitiem dienā. Българско розово масло kvalitāti garantē noteiktas prasības ievērošana – rožu ziedi jāpārstrādā 10–15 stundu laikā pēc ievākšanas, lai saglabātos izejvielas svaigums un kvalitāte.

Tiklīdz rožu ziedi ir ievākti, tos nogādā destilētavās, kas darbojas visu diennakti bez pārtraukuma. Rožu ziedus šķiro, lai tos pārstrādātu tieši vai pirms destilācijas īslaicīgi uzglabātu ilgākais 15 stundas (ja laiks ir vēss un ziedu temperatūra nepārsniedz 20 °C) – atkarībā no to ievākšanas brīža.

Rožu ziedu pārstrāde – Pārstrādes posmi

Destilēšana: rožu ziedus ievieto destilatorā noteiktās proporcijās (100 kg uz 1 m3 tilpuma) un sajauc ar ūdeni (tilpuma attiecībās 1:4 vai 1:5); visu masu silda un pārstrādā, iedarbojoties ar tvaiku un ūdeni verdošā masā, ko automātiski maisa. Ar tvaiku ekstrahētās ēteriskās eļļas atdzesē, sašķidrina un satecina tvertnēs. Lai saražotu 1 kg ēteriskās eļļas, vajadzīgs aptuveni 3 500 kg rožu ziedu.

Destilācijas ūdeņu koncentrēšana: to veic destilācijas kolonnā, kura darbojas nepārtraukti un kurā sākotnējais destilāts tiek vairākkārt pārdestilēts.

Rožu eļļas separēšana, dehidratēšana un filtrēšana: ēterisko eļļu savāc “Florences traukos” (separēšana), atdala no mehāniskajiem piemaisījumiem un ūdens, uzsildot līdz 30 °С un filtrējot.

Maisīšana: tirdzniecībai paredzētās partijas sagatavo, sajaucot rožu eļļu, kas iegūta vienā un tajā pašā ražošanas iekārtā (maisījumi vienā uzņēmumā) vai kas iegūtas dažādās ražošanas iekārtās.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.

Uzglabā aizsargātās telpās, piemēram, seifos, 15 ± 5 °C temperatūrā, no tiešajiem saules stariem un siltuma avotiem pasargātā vietā karstumizturīgos stikla traukos, kuru ietilpība nepārsniedz 5 kg un kuri aizdarīti ar īpašiem aizbāžņiem, kas nepieļauj saskari ar gaisu, vai lakota alumīnija kannās.

Produktu transportē un fasē lakota alumīnija kannās vai “konkumos” (конкуми) (tradicionāli cilindriski trauki, kuru kaklu noslēdz ar korķa aizbāzni un metinātu metāla plāksni augšdaļā). Tradicionālos flakonus (конкуми) ietin baltā audeklā kopā ar tradicionālajiem piederumiem: trīskrāsu lentu un auklu ap flakona kaklu, kā arī garantijas sertifikātu. Iepakojuma vienību ietilpība ir dažāda: no 0,5 g līdz 5 kg. Tradicionālos traukus vai kannas transportē standarta koka kastēs, bīstamu preču transportēšanai sertificētās kastēs vai parastās izturīga gofrētā kartona kastēs, kuru neto svars nepārsniedz 10 kg.

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai

–

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija

Българско розово масло ražošanas ģeogrāfiskajā apgabalā ietilpst šādu pašvaldību teritorija:

— Plovdivas (Пловдив) administratīvajā apgabalā– Брезово, Калояново, Карлово, Сопот, Стамболийски, Съединение un Хисаря,

— Staras Zagoras (Стара Загора) administratīvajā apgabalā– Братя Даскалови, Гурково, Казанлък, Мъглиж, Николаево, Павел баня un Стара Загора,

— Pazardžikas (Пазарджик) administratīvajā apgabalā– Белово, Брацигово, Пазарджик, Панагюрище, Пещера un Стрелча,

— Sofijas administratīvajā apgabalā– Ихтиман, Копривщица un Мирково.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Cilvēkfaktori un klimatiskie apstākļi

Damaskas rozes tradicionālais audzēšanas apgabals – Rožu ieleja (Розовата долина) – atrodas 370–625 m augstumā virs jūras līmeņa. Reģionam raksturīgas viegli smilšainas un caurlaidīgas meža brūnzemes augsnes, kā arī rožu kultūrai labvēlīgi klimatiskie apstākļi: maiga ziema ar gada vidējo temperatūru 10,6 °C, kas ļauj pumpuriem briest februārī, bet maijā un jūnijā valda stiprs mitrums, kurš nodrošina optimālus apstākļus lēnai un regulārai ziedēšanai ražas novākšanas laikā.

Vēsturiskie faktori un cilvēkfaktori

Produkta Българско розово масло ražošana Rožu ielejas iedzīvotājiem ir specifiska tradicionāla nodarbe. Vairāk nekā 300 gadu ilgā laikā vietējie iedzīvotāji ir izkopuši īpašu zinātību pavairošanas materiāla attīstībā un rožu audzēšanā un ieviesuši nozarē tehnoloģiskus jauninājumus. Ražas ievākšana, kas ilgst 20–30 dienas, prasa īpašu kompetenci un izveicību: stundās pirms saullēkta un līdz rīta agrumam ievākti tiek vienīgi ziedi, kuriem ir atvērusies tikai viena ziedlapiņa, kopā ar kauslapām, nesavainojot stiebru vai zariņus. Neatvērušos pumpurus atstāj vēlākai novākšanai. Vienīgi pieredzējuši destilētāji ir pietiekami kvalificēti, lai noteiktu gan to, kurā brīdī rožu ziedi liekami destilācijas iekārtā, gan arī ziedu un ūdens daudzumu attiecību un destilācijai piemērotāko temperatūru. Šīs zināšanas tiek nodotas no paaudzes paaudzē un ļauj pastāvīgi uzlabot destilācijas tvertnes, kurās Българско розово масло tiek gatavots; tas garantē kvalitātes saglabāšanos.

5.2. Produkta specifika

Българско розово масло specifiskās un atšķirīgās īpašības ir tai raksturīgā aromāta nianšu bagātība, tās bāli dzeltenzaļā krāsa, tai piemītošās ļoti labās fiksatīvās īpašības, tās aromāta noturīgums un līdzsvarotais gaistošo savienojumu un ogļūdeņražu saturs.

Produkta Българско розово масло specifiskās ķīmiskās īpašības ir saistītas ar reģiona ģeogrāfiskajām īpatnībām un atšķir to no rožu eļļām, ko ražo citos pasaules reģionos, – citronelola saturs tajā ir 24–35 % (pretstatā 39–49 % eļļās, kas ražotas citviet pasaulē); citronelola un geraniola attiecība 1,1:2,5 (pretstatā attiecībai 2,3:4,8 eļļās, kas ražotas citviet pasaulē). Cita Българско розово масло specifiska iezīme ir daudzveidīgas un raksturīgas sastāvdaļas, piemēram, farnezols un geranilacetāts, kā arī niecīgs metileigenola saturs.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

Българско розово масло specifika atkarīga no tādu faktoru kopuma, kuri saistīti ar ģeogrāfisko apgabalu. Tā kā rožu regulārā ziedēšana izskaidrojama ar klimatiskajiem apstākļiem, ražas apjomi un eļļas iznākums ir mēreno temperatūru (15–25 °C) un lielā relatīvā gaisa mitruma (vairāk par 60 %) rezultāts, kā arī diennakts temperatūru niecīgo svārstību un pietiekamā augšņu mitruma rezultāts. Šādi apstākļi nodrošina rozēm regulāru un pilnīgu ziedēšanu un liela daudzuma augstas kvalitātes rožu eļļas uzkrāšanos to ziedos. Lai ekstrahētu maksimāli daudz šo vērtīgo sastāvdaļu, Българско розово масло ražošanā izmantojamie tehniskie paņēmieni prasa, lai svaigi grieztie ziedi tiktu uzreiz pārstrādāti (pārstrādes process darbojas 24 stundas diennaktī); ar to izskaidrojams tas, ka destilētavas atrodas rožu lauku tiešā apkaimē.

Produkta Българско розово масло ražošana un attīstība aizsākās jau XVII gadsimtā, un to aprakstījis Dr. Kosjo Zarevs (Косьо Зарев) 2008. gadā izdotajā darbā ar nosaukumu “Bulgārijas rožkopība un tradicionālā kultūra” (“Българското розопроизводство и традиционната култура”). XVIII gadsimta nogalē un XIX gadsimta sākumā Българско розово масло iekaroja pasaules tirgus. Eiropas parfimērijas nozarē Bulgārija bija kļuvusi par galveno piegādātāju. Българско розово масло plaši izmantoja arī medicīnā, kur to uzskatīja par vērtīgu medikamentu, kā arī ēdienu gatavošanā – kā garšvielu.

Neilgi pēc jaunās Bulgārijas kņazistes nodibināšanas 1878. gadā tika pieņemti pirmie likumi Българско розово масло kvalitātes un tīrības pārvaldībai. 1906. gadā publicētajā grāmatā ar nosaukumu “Pirmā konference par rožu produktu nozari” (“Първа конференция върху Розовата индустрия”) rakstīts: “Pēc tam kad 1889. gadā bija pieņemts ministrijas rīkojums, ar kuru aizliedz ģerāniju importēšanu, Bulgārijas rožu eļļas cena uzreiz cēlās līdz neiedomājami augstam līmenim.”

Virknē vēstuļu, ko Bulgārijas ārlietu ministram adresējuši konsulāti un legācijas Ņujorkā (Amerikas Savienotajās Valstīs), Višī (Francijā) un Ziemeļpertā (Austrālijā), kā arī 1939.–1945. gada laikposma liecībās pausta liela komerciālā interese par Българско розово масло, arī Otrā Pasaules kara laikā. Kādā Bulgārijas Karalistes konsulāta 1939. gada 19. decembra vēstulē ministram, kurā vēl lietota bulgāru valodas vecā pareizrakstība, norādīts, ka “pašlaik Ņujorkā dzīvojošais inženieris ķīmiķis Viljams A. Hofmana kungs paziņojis, ka vēloties un varot izveidot regulāru Bulgārijas rožu eļļas tirdzniecību ar abām Pusēm ļoti labvēlīgiem nosacījumiem.” Ar 1941. gada 20. janvāra vēstuli ministrijas ekonomiskais padomnieks Dobreva kungs Bulgārijas Karalistes legācijā Višī norādījis “nosacījumus, ar kādiem Българско розово масло varētu pārdot okupētajā Francijā.” Citā vēstulē, kas datēta ar 1944. gada 24. februāri, ministrs informējis, ka “Българско розово масло cena turpmāk ir 5 000 Šveices franku par kilogramu.” Austrālijas uzņēmējsabiedrība East-West Trading Company savā 1945. gada 5. oktobra vēstulē paziņojusi: “Turklāt mums ir liela interese par Българско розово масло, un mēs vēlētos tās ražotājus pārstāvēt Austrālijā.”

Българско розово масло ir iemantojusi un saglabājusi starptautisku reputāciju, saņemot daudzi apbalvojumi izstādēs vai gadatirgos laikā no 1880. gada līdz mūsu dienām. Darba “Rožu produkcijas ražošana un Bulgārijas tradicionālā kultūra” nodaļā “Bulgārijas rožu eļļai piešķirtās balvas” Kosjo Zarevs raksta: “Bulgārijas rožu eļļas augstā kvalitāte ir par iemeslu desmitiem medaļu un apbalvojumu, ko tās ražotāji izpelnījušies daudzās tirdzniecības izstādēs un gadatirgos.” Produkta Българско розово масло Bulgārijas ražošanas un tirdzniecības uzņēmumi ir ieguvuši zelta, sudraba un bronzas medaļas XIX gadsimta nogales un XX gadsimta sākuma izstādēs ārvalstīs, it īpaši Vīnē (1873), Filadelfijā (1876), Čikāgā (1895), à Grasā (1902), Parīzē un Antverpenē (1894), kā arī Amsterdamā, Lježā, Milānā un Londonā. Grāmatā minētas arī produktam Българско розово масло piešķirtās balvas Bulgārijā, Plovdivas izstādē un Trešajā starptautiskajā ēterisko eļļu kongresā 1968. gadā.

Българско розово масло ražošanas trīssimtgades atzīmēšanai Bulgārijā 1964. gadā notika svinības, kuru laikā Bulgārijas Tirdzniecības kamera piešķīra zelta medaļas un apbalvojumus organizācijām, kas bija devušas ieguldījumu nozares attīstībā. Kopš 1903. gada katru gadu ražas novākšanas laikā tiek rīkots tradicionālais Rozes festivāls. Tajā atveido rožu novākšanas un produkta destilācijas norisi.

Pirms Otrā pasaules kara Българско розово масло apmierināja rožu eļļa pieprasījumu pasaulē 70–90 % apmērā. Šodien ikgadējais produkcijas apjoms – 1,5–2 tonnas gadā – galvenokārt ir paredzēts eksportam un apmierina pasaules pieprasījumu 40–50 % apmērā (saskaņā ar Kazanlukas (Казанлък) Rožu un ēterisko eļļu augu kultūras institūta ziņojumu, kas publicēts sakarā ar zinātnes aprindu 2007. gada 2. jūlija jubilejas svinībām).

1994. gadā Българско розово масло ierakstīta Bulgārijas Valsts patentu biroja reģistrā ar numuru 052-01 kā produkts ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(Regulas (EK) Nr. 510/2006* 5. panta 7. punkts) (5)

http://www.mzh.government.bg/MZH/bg/ShortLinks/ZashiteniNaimenovania/Zaiavlenie.aspx

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

(2) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp. Aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012.

(3) Piesātinātais ogļūdeņradis, kura ķīmiskā formula ir CH3(CH2)17CH3.

(4) Nepiesātinātais ogļūdeņradis (kura molekulā ir viena vai vairākas dubultsaites) un kura ķīmiskā formula ir CH3(CH2)16CH=CH2.

(5) Skatīt 2. zemsvītras piezīmi.