LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 194/52

Grozījumu pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2017/C 194/13)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

APSTIPRINĀŠANAS PIETEIKUMS ATTIECĪBĀ UZ PRODUKTA SPECIFIKĀCIJAS GROZĪJUMU, KAS NAV MAZNOZĪMĪGS, AIZSARGĀTA CILMES VIETAS NOSAUKUMA/AIZSARGĀTAS ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀDES GADĪJUMĀ

Grozījuma apstiprināšanas pieteikums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta pirmo daļu

BLEU D’AUVERGNE

ES Nr.: PDO-FR-02214 – 4.1.2017.

ACVN ( X ) AĢIN ( )

1. Pieteikuma iesniedzēja grupa un tās likumīgās intereses

Syndicat Interprofessionnel Régional du “Bleu d’Auvergne”

Adrese : Mairie 15400 Riom-ès-Montagnes FRANCE Tālr. : +33 471781198 Fakss : +33 471781198 E-pasts : bleudauvergne@wanadoo.fr.

Syndicat Interprofessionnel Régional du “Bleu d’Auvergne” veido ACVN Bleu d’Auvergne uzņēmēji (ražotāji, savācēji, pārstrādātāji un nogatavinātāji), un tam ir likumīgas intereses iesniegt šo pieteikumu.

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Produkta specifikācijas nodaļa, kurā izdarīti grozījumi

— ☐ Produkta nosaukums — ☒ Produkta apraksts — ☒ Ģeogrāfiskais apgabals — ☒ Izcelsmes apliecinājums — ☒ Ražošanas metode — ☐ Saikne — ☒ Marķēšana — ☒ Citur [precizēt]: saikne, uzraudzība

4. Grozījuma(-u) veids

— ☒ Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu. — ☐ Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu, ja vienots dokuments (vai tā ekvivalents) attiecībā uz produktu nav publicēts.

5. Grozījums(-i)

Produkta apraksts

Lai produkta apraksts būtu pilnīgs, tiek papildināts, ka Bleu d’Auvergne tiek “ražots tikai” no govs piena, kas “sarecināts ar himozīnu”, un siera masa ir “nepresēta, termiski neapstrādāta, fermentēta un sālīta”.

Teikumu:

“Šis siers tiek tirgots divu veidu formātos – lielā formātā aptuveni 20 cm diametrā, 8–10 cm augstumā, un tas sver 2–3 kg; – mazā formātā aptuveni 10,5 cm diametrā, un tas sver 350 g, 500 g vai 1 kg”

aizstāj ar teikumu:

“Šis siers tiek tirgots plakana rituļa formā 19–23 cm diametrā, 8–11 cm augstumā, un tas sver 2–3 kg”.

Tādējādi šis nosaukums tiek saglabāts tikai lielā rituļa sieram (19–23 cm diametrā un 8–11 cm augstumā), jo mazā rituļa siers netiek ražots jau daudzus gadus. Siera rituļa diametrs tiek ierobežots ar minimālo lielumu 19 cm un maksimālo lielumu 23 cm, un tas ir daudz precīzāks par norādi “aptuveni 20 cm”, kas minēta spēkā esošajā specifikācijā. Maksimālais augstums tiek palielināts par vienu centimetru, lai ņemtu vērā konstatēto praksi.

Sausnas saturs produktā noteikts kā vismaz 51 %, nevis vairs 52 %, un piebilsts, ka kontroles nolūkā šis parametrs norādīts “pēc pilnīgas izžūšanas”. Šis grozījums raksturo pakāpeniskās izmaiņas produktā, tā konsistencei kļūstot vairāk krēmveidīgai. Degustācijas rezultātu tuvināšanās cietvielu satura rezultātiem liecina par pozitīvu korelāciju, jo siera rituļi ar labu garšu un smaržu bieži vien ir tie rituļi, kuros cietvielu saturs ir viszemākais.

Tiek pievienots teikums:

“Sieru var tirgot ar cilmes vietas nosaukumu Bleu d’Auvergne tikai sākot no 28. dienas, ja skaita no himozīna pievienošanas dienas.”,

ar to aizstājot teikumu:

“Nogatavināšanas ilgums ir vismaz četras nedēļas siera rituļiem, kuru svars pārsniedz vienu kilogramu, un vismaz divas nedēļas siera rituļiem, kuru svars ir mazāks par vienu kilogramu.”, kas iekļauts spēkā esošās specifikācijas nodaļā “Ražošanas metode”.

Tādējādi siera nogatavināšanas ilgums aizstāts ar minimālo laiku pirms laišanas tirgū, kas ilguma ziņā ir tāds pats, jo faktiski tiek ieviesta iespēja pēc nogatavināšanas posma paredzēt saglabāšanas posmu. Šis termiņš izteikts dienās, nevis vairs nedēļās, un tiek precizēts, ka to uzskaita no himozīna pievienošanas dienas saskaņā ar praksi un lai atvieglotu kontroli.

Precīzāk tiek aprakstīta produkta garoza (aizstājot vārdus “dabiska saziedējusi garoza”) ar teikumiem “Bleu d’Auvergne garoza ir vesela, bez notecējumiem vai eksudāta. Tai nav viendabīgs vienas krāsas tonis. To var klāt balts, pelēks, zaļš, zils vai melns pelējums.” Produkta organoleptiskais apraksts papildināts ar šādu informāciju: “Masa ir baltā vai ziloņkaula krāsā, ar acojumu un vienmērīgi izkliedētiem lāsumiem zilā vai zaļā krāsā. Šie lāsumi ir no kviešu graudu lieluma līdz kukurūzas graudu lielumam. Konsistence ir kūstoša, krēmveidīga un smalka. Sieram Bleu d’Auvergne ir intensīva, tipiska un līdzsvarota garša ar zilā pelējuma, pameža, pat sēņu aromātu. Tā var būt nedaudz sāļa un ar rūgtenu piegaršu. Atkarībā no nogatavināšanas pakāpes, to vairāk vai mazāk izteikti pastiprina garša, ko rada pelējuma sēņu Penicillium roqueforti darbība.” Šāds apraksts, kas izstrādāts Bleu d’Auvergne speciālistu īstenoto organoleptiskās pārbaudes pasākumu laikā, ļauj precīzāk raksturot produktu un ir noderīgs, veicot produkta organoleptisko pārbaudi kontroles pasākumu gaitā.

Papildināts, ka “Bleu d’Auvergne var tirgot jebkura veida porcijās.”, bet parasti šo produktu izplata sagrieztu.

Ģeogrāfiskais apgabals

Nogatavināšanas posma apraksts papildināts, atsevišķi nodalot nogatavināšanas posmu pagrabā, temperatūrā 6–12 °C temperatūrā, un, iespējams, arī posmu, kad to glabā aukstumā, 0–6 °C temperatūrā, un pirmais teikums, kur norādīti posmi, kuru norise lokalizēta ģeogrāfiskajā apgabalā, tiek papildināts ar norādi par siera glabāšanas posmu līdz 28. dienai, skaitot no sarecināšanas dienas.

Mainītas noteiktā noteiktā ģeogrāfiskā apgabala robežas. Tajā ietilpstošo 1 158 pašvaldību skaits samazināts līdz 630. Faktiski apgabala izvietojums atkal centrēts uz hercīnā pagulslāņa ar tā vulkānisko izvirdumiežu kārtu, izslēdzot plašos nogulumiežu baseinus un lielās aluviālās ielejas. Tagad tas aptver lauksaimniecības platības ar zālaugiem, kur tiek audzēta zāle un var izmantot šai ražošanai labvēlīgos apstākļus, kādus rada vietas augstums virs jūras līmeņa un nokrišņu daudzums. Visbeidzot, šis apvidus iekļaujas tradicionālajā Bleu d’Auvergne ražošanas apgabalā un tiecas saglabāt pašreizējo piena pārstrādes un savākšanas praksi Bleu d’Auvergne vajadzībām. Platībās, kas tiek izslēgtas no ģeogrāfiskā apgabala, vairs nenotiek piena savākšana Bleu d’Auvergne ražošanai, un šā siera ražošana tajās vairs nav vērojama.

Izcelsmes apliecinājums

Tiek paredzēta uzņēmēju identifikācijas deklarācija, ar to aizstājot deklarāciju par piemērotību. Uzņēmēju identifikācija ir priekšnosacījums viņu apstiprināšanai, atzīstot pietiekamu piemērotību tā produkta specifikācijas prasībām, kuram piešķirto preču zīmi viņi vēlas izmantot. Paredzēti arī paziņojumi, kas nepieciešami informētībai par produktiem un to uzraudzībai, ja tie paredzēti laišanai tirdzniecībā ar šo cilmes vietas nosaukumu.

Papildināts saraksts ar uzņēmējiem izdarāmajiem reģistrācijas ierakstiem. Precizējumiem, kas veikti attiecībā uz specifikācijā noteiktajiem ražošanas apstākļiem, būtībā ir nepieciešami papildu elementi reģistrēšanai, lai tos varētu kontrolēt.

Ražošanas metode

Piena ražošana

Ieviesti noteikumi par slaucamo govju ganāmpulka audzēšanu, turēšanu un barošanu, lai reģistrētu tradicionālo praksi.

Definēts slaucamo govju ganāmpulks. Runa ir par “visām saimniecībā esošajām slaucamajām govīm un vaislas telēm kopumā”, ņemot vērā to, ka “slaucamās govis ir govis laktācijas periodā un cietstāvošās govis”, savukārt “teles ir nepieaugušas govis periodā no atšķiršanas līdz pirmajai atnešanās reizei”. Šīs definīcijas mērķis ir novērst jaukšanu un skaidri noteikt, uz kādiem dzīvniekiem attiecas specifikācijā turpmāk lietotie termini “slaucamo govju ganāmpulks”, “slaucamās govis” un “teles”.

Piebilsts arī tas, ka slaucamo govju ganāmpulkā ir aizliegts ieviest govis vai teles, kas dzimušas un/vai audzētas ārpus ģeogrāfiskā apgabala. Būtībā ģeogrāfiskā apgabala lopkopji vēsturiski paši ir nodrošinājuši savu ganāmpulku atjaunināšanu, jo telēm vai govīm, kas iepirktas ārpus ģeogrāfiskā apgabala, var būt grūti pielāgoties gan vidēja augstuma kalnu videi, gan barošanas veidam, tādējādi radot vajadzību drīz vien no šādiem dzīvniekiem atbrīvoties. Tādēļ aizliegums slaucamo govju ganāmpulkā ieviest dzīvniekus, kas dzimuši un/vai audzēti ārpus ģeogrāfiskā apgabala, ļauj tiem labāk pielāgoties videi un barošanas veidam, vēl jo vairāk tāpēc, ka nav nekādu prasību attiecībā uz šķirni.

Tomēr paredzēts, ka sanitāru iemeslu dēļ un attiecībā uz tādām šķirnēm kā Abondance, Aubrac, Brune, Ferrandaise, Simmental Française un Tarentaise, kas ģeogrāfiskajā apgabalā ir pārstāvētas mazā skaitā, kompetentā valsts iestāde var pieļaut atkāpi no šiem noteikumiem ar vairākiem priekšnosacījumiem un uz noteiktu laikposmu. Tam ir savs pamats, jo šīs šķirnes ir atzītas par tādām, kas ir labāk pielāgojušās dzīvei kalnu apgabalos, un tas ļauj tām atbilst prasībām par pielāgošanos šai ģeogrāfiskajai videi. Turklāt attiecībā uz tām ir jāievēro tie paši ražošanas apstākļi, kā attiecībā uz citu šķirņu govīm, ja tās tiek audzētas saimniecībā, kas saistīta ar ACVN Bleu d’Auvergne.

Pievienota arī šāda piebilde: “Visa gada garumā slaucamo govju ganāmpulka pamatbarība ir lopbarība, kas iegūta tikai šā nosaukuma ģeogrāfiskajā apgabalā.” Šāda ģeogrāfiskā apgabala patstāvība barības jomā pastiprina saikni ar vietējo zemi.

Tad seko paskaidrojums attiecībā uz šīs pamatbarības sastāvu – tā ir jebkura veida lopbarība, tostarp kūlīšos žāvēta garšķiedru lucerna, bet izņemot krustziežus, jo tiem ir liela ietekme uz piena organoleptiskajām īpašībām (tas ož pēc kāpostiem).

Noteikts, ka svaigas ganību zāles, vītinātas zāles, vālos apkaltētas zāles vai skābsiena īpatsvaram slaucamo govju pamatbarībā vidēji gadā jābūt vismaz 70 % apmērā, izsakot šo proporciju sausnā. Ikdienā šim īpatsvaram ir jābūt vismaz 30 %. Pēc ganību perioda slaucamās govis baro ar sienu (nopļautu un izžāvētu zāli, kuras sausnas saturs pārsniedz 80 %), tā lai katrai govij būtu vismaz trīs kilogrami sausnas dienā. Būtībā Bleu d’Auvergne ražošana ir iesakņojusies kalnu apgabalā, kur pārsvarā audzē tādu zāli, kuru izmanto slaucamo govju barošanai. Specifikācijas noteikumos viscaur tiek apstiprināta zāles kā pamatbarības nozīme.

Ganīšanas pienākums, vismaz 150 dienas gadā, tiek noteikts slaucamajām govīm laktācijas periodā, nosakot arī šīs ganīšanas minimālo platību 30 āri uz vienu govi. Šā cilmes vietas nosaukuma ģeogrāfiskajā apgabalā slaucamām govīm laktācijas periodā ganīšana faktiski ir ēdināšanas galvenais elements. Tas apstiprina iepriekšējā apakšpunktā pausto domu par zāles lielo nozīmi slaucamo govju barībā.

Lai garantētu saikni starp vietējo zemi un dzīvnieku ēdināšanu, apstiprināts aizliegums audzēt slaucamo govju ganāmpulku, turot to tikai kūtī.

Saimniecību noslodze tiek ierobežota ar vienu slaucamo govi uz katru lopbarības platības hektāru, un tas atbilst iepriekšējiem priekšlikumiem, kas deva priekšroku ēdināšanai ar pašas saimniecības lopbarības resursiem, kuru izcelsme tādējādi ir saistīta ar ģeogrāfisko apgabalu, un ļāva saglabāt saimniecību relatīvi ekstensīvo raksturu.

Raksturoti slaucamo govju barības uzglabāšanas apstākļi – “Kurmja rakuma” tipa bunkurs un koridors tiek veidoti uz betonētas vai stabilizētas platformas, sausā lopbarība tiek uzglabāta zem stacionāras nojumes. Šo noteikumu mērķis ir nodrošināt lopbarības kvalitāti.

Slaucamo govju piebarošana ierobežota ar 1 800 kg sausnas gadā uz vienu slaucamo govi, rēķinot vidēji uz visām slaucamajām govīm, bet telēm piebarošana vidēji gadā nedrīkst pārsniegt 30 % kopējās devas, izsakot to sausnā. Tas ir saistīts ar centieniem nepieļaut, ka ēdināšanā šī papildu barība iegūst pārāk lielu nozīmi, tādējādi veicinot ģeogrāfiskajā apgabalā iegūtas pamatbarības izēdināšanu. Turklāt slaucamo govju piebarošanai atļautās izejvielas un piedevas ir iekļautas katras savā ieteicamajā sarakstā, kas nepieciešams labākai ēdināšanas pārvaldīšanai, nodrošināšanai un kontrolēšanai. Lopbarības raušu apstrāde ar formaldehīdu ir aizliegta, un šāda prakse neatbilst tradīcijām.

Lai saglabātu barošanas tradicionālo raksturu, pievienots noteikums, kas aizliedz dzīvnieku barībā un saimniecības augkopībā izmantot ĢMO.

Definēti noteikumi, kas reglamentē organisko mēslošanas līdzekļu izmantošanu, lai pasargātu govju barību no jebkādas kontaminācijas ar piesārņojošām vielām.

Izmantotais piens

Lai ierobežotu piena bojāšanos un nepieļautu nevēlamu baktēriju celmu attīstību tajā, teksts papildināts ar prasību pēc tā izslaukšanas uzglabāt to atdzesētā tvertnē un noteikumu, ka tā uzglabāšanas ilgums saimniecībā nedrīkst pārsniegt 48 stundas.

Pievienota prasība, ka “piena nogādāšanai cisternās uz stacionāriem piena rezervuāriem jānotiek cilmes vietas nosaukuma ģeogrāfiskajā apgabalā”. Šā noteikuma mērķis ir nodrošināt savāktā piena izsekojamību un atvieglot kontroli.

Piebilsts, ka izmantotais piens var būt neapstrādāts, termiski apstrādāts vai pasterizēts atbilstoši praksei, ko īsteno jau vairākus gadu desmitus.

Piena pārstrāde

Tiek aprakstīta piena sagatavošana pirms himozīna pievienošanas gadījumā, kad sieru ražo saimniecībā, un gadījumā, kad to dara pienotavā, atbilstoši meistaru kompetencei, lai nodrošinātu šīs zinātības saglabāšanu.

— Ražojot saimniecībā, drīkst uzkrāt tikai divu secīgu slaukumu pienu (pirmā slaukuma pienu atdzesē, lai saglabātu) un himozīnu pievieno ne vēlāk kā 16 stundas pēc vecākā slaukuma piena iegūšanas.

— Ražojot pienotavā, pirms himozīna pievienošanas veic piena sākotnēju nogatavināšanu vismaz četras stundas 6–14 °C temperatūrā. Ievietošanu sākotnējās nogatavināšanas temperatūras apstākļos var papildināt ar fermentu pievienošanu, un tā notiek 24 stundu laikā pēc piena saņemšanas cehā. Minētie apstākļi atvieglo to pienskābes baktēriju veidošanos, kuras šajā vidē ir sastopamas vai tiek tai pievienotas. Tādējādi tie nodrošina vieglu paskābināšanos pirms sarecināšanas un pēc tam – pienskābes dominanci receklī. Sākotnējā nogatavināšana ir vēsturiski izveidojusies procedūra, kas raksturīga Bleu d’Auvergne ražošanai pienotavā.

— Abos siera gatavošanas veidos ir atļauts veikt taukvielu homogenizēšanu un standartizēšanu. Homogenizēšana ir metode, kas sekmē siera aromāta veidošanos, nodrošina labāku taukvielu sadalījumu receklī un ļauj iegūt baltāku masu ar izteiktākiem marmorējuma lāsumiem.

Reglamentēta himozīna pievienošanas temperatūra, un tās diapazons ir 30–34 °C. Faktiski tai ir liela ietekme uz himozīna iedarbību šajā nozīmīgajā posmā.

Penicillium roqueforti ir konkrēti norādīts pienam atļauto sastāvdaļu, pārstrādes palīgvielu un piedevu sarakstā attiecībā uz Bleu d’Auvergne ražošanu, papildus piena izejvielām. Šajā pašā sarakstā, lai uzlabotu tā precizitāti, atsauce uz “nekaitīgajām baktēriju, raugu un pelējuma kultūrām” tiek aizstāta ar atsauci uz “citām” baktēriju, raugu un pelējuma kultūrām (bez Penicillium), “kuru nekaitīgums ir pierādīts praksē”. Tiek apstiprināta arī Penicillium roqueforti izsēšana, jo šis elements ir neaizstājams Bleu d’Auvergne ražošanas tehnoloģiskajā procesā. Tiek norādīts, ka atsauce uz Penicillium roqueforti aizstāj atsauci uz Penicillium glaucum, kas minēta publicētajā kopsavilkumā, jo ir mainījies priekšstats par pelējumu un tā klasifikācija. Turklāt, lai novērstu jebkādas domstarpības kontroles laikā, precizēts, ka atjaunotās kultivēšanas barotnes ir atļauts izmantot kā fermentu augšanas vidi.

Pēc koagulācijas apraksta ieviests recekļa sagriešanas un samaisīšanas posma apraksts, kā arī paredzēta sūkalu atdalīšana no recekļa pamatdaļas pirms ievietošanas veidnē, lai ņemtu vērā pašreizējo praksi: “Pēc koagulācijas recekli sagriež kubiņos izmērā no kukurūzas grauda līdz lazdu rieksta lielumam. Samaisīšana nodrošina, ka tiek iegūts “maksimālais” grauda lielums. Pirms recekļa ievietošanas veidnē no tā atdala lielāko daļu sūkalu. Recekli ievieto veidnē pēc tā sagriešanas un sajaukšanas.” Tādēļ ražošana tiek raksturota pēc recekļa graudu lieluma pēc sagriešanas posma (no kukurūzas grauda izmēra līdz lazdu rieksta izmēram) un tiek norādīts (vēlamais) maksimālais grauda lielums, kas pēc tam tiek nodrošināts, veidojot atveri, bet brīdī, kad recekli ievieto veidnē, tā veidojošie siera graudi nesaķep.

Detalizēti raksturots recekļa nosusināšanas posms pēc noturēšanas veidnē. Tiek definēts maksimālais 72 stundu ilgums, ar to aizstājot apstākļa pašlaik spēkā esošajā specifikācijā sastopamo vārdu “lēnām”, kas ir neprecīzs, lai tādējādi reģistrētu pašreizējo praksi un iegūtu lielumu, kas izmantojams kontroles laikā. Piebilsts, ka nosusināšanu veic bez presēšanas, ar apvēršanu un temperatūrā, kas posma beigās ļauj iegūt pH rādītāju, kas ir zemāks par 5. Šāds pH ir obligāts, lai nosusināšana būtu pietiekama Bleu d’Auvergne ražošanai.

Teikums “Saglabāšana, uzturot negatīvu temperatūru piena izejvielām, produktiem ražošanas laikā, receklim vai svaigsieram, ir aizliegta.” tiek aizstāts ar teikumu “Recekļa uzkrāšana ir aizliegta, tāpat kā saglabāšana, uzturot negatīvu temperatūru piena izejvielām, produktiem ražošanas laikā vai svaigsieram.” Tas ir jebkādas recekļa uzkrāšanas aizliegums, izmantojot jebkurus līdzekļus, jo tā neatbilst nekādam vēsturiskam lietojumam.

Tiek mainīta sālīšanas kārtība, lai pielāgotos ražošanas līdzekļu attīstībai.

Teikumi:

“Siers tiek sālīts nosusināšanas beigās, uzkaisot vai uzberot sāli uz visas tā virsas telpā, kuras temperatūra var svārstīties no 14 °C līdz 22 °C. Pirms šīs sālīšanas var veikt arī apstrādi ar sālījumu.”

aizstāj teikumu:

“Sieru nosusina lēnām, divas reizes iesāla ar rokām, izmantojot sausu rupjo sāli un rituli vairākas reizes apgriežot.” Tam ir savs pamats, jo parasti veiktā divreizējā sālīšana ar rokām vairs nevar arī turpmāk būt vienīgā sālīšanas metode, jo minētie paņēmieni attīstās. Var izmantot vienlaikus gan rupjo, gan smalko sāli. Sālīšana ar sāls uzkaisīšanu vai uzbēršanu, neatkarīgi no tā, vai to dara manuāli, ļauj izveidoties Bleu d’Auvergne tipiskajai garozai. Pirms tās var veikt arī produkta apstrādi ar sālījumu, un šo metodi izmanto jau daudzus gadus papildus sālīšanai, sāli uzkaisot vai uzberot, jo tā neietekmē produkta organoleptiskās īpašības, kā to apliecina degustācijas rezultāti. Precizēts, ka sālīšanu veic nosusināšanas beigās.

Siera sasiešanas posms tiek papildināts, norādot, ka to veic tikai vienreiz, un nosakot maksimālu 10 dienu laika intervālu starp sarecināšanu un siešanu, lai nodrošinātu šā produkta kvalitāti.

Nogatavināšana

Teikuma “Nogatavināšanas ilgums ir vismaz četras nedēļas siera rituļiem, kas smagāki par 1 kg, un vismaz divas nedēļas siera rituļiem, kuru svars ir mazāks par 1 kg.” vietā norāda: “Sākot no siešanas dienas, siera rituļus nogatavina nepārklātus vismaz 15 dienas pagrabā vai žāvēšanas kamerā 6–12 °C temperatūrā, gaisa mitrumam pārsniedzot 90 %. Pēc tam siera rituļus vajadzības gadījumā uzglabā telpā, kuras temperatūra ir 0–6 °C, kamēr iestājas 28 dienu termiņa beigas, skaitot no sarecināšanas dienas.” atbilstoši ierastajai praksei. Nogatavināšanas posms nepārklātā veidā un 6–12 °C temperatūrā, kā arī gaisa mitrumam pārsniedzot 90 %, ļauj siera masā attīstīties Penicillium roqueforti. Pēc šo baktēriju attīstīšanās un, kad pagājušas vismaz 15 dienas no siešanas dienas, siera rituļus uzglabā pagrabā 6–12 °C temperatūrā, kamēr iestājas 28 diena, skaitot no himozīna pievienošanas dienas, vai arī tos tur telpā, kuras 0–6 °C augsta temperatūra, lai palēninātu Penicillium roqueforti attīstību, līdz 28 dienai, skaitot no himozīna pievienošanas dienas. Tas tiek darīts, lai varētu kontrolēt zilā pelējuma pieaugumu un ļaut izpausties visai šā produkta aromātu buķetei.

Piebilsts, ka nekādu šā produkta sagriešanas darbību nedrīkst veikt, pirms nav beidzies minētais 28 dienu termiņš, skaitot no himozīna pievienošanas dienas, lai nodrošinātu produkta integritāti, ļaujot tam iegūt visas raksturīgās īpašības un nepieļaujot denaturēšanos.

Marķēšana

Reģistrētajam nosaukumam tiek noteikts rakstzīmju minimālais izmērs – tas ir “vienāds vismaz ar divām trešdaļām no lielākajām marķējumā izmantotajām rakstzīmēm”, lai nodrošinātu pietiekamu nosaukuma izlasāmību, salīdzinot ar citām norādēm marķējumā.

Noteikts obligāts pienākums piestiprināt Eiropas Savienības ACVN simbolu.

Teksts papildināts ar aizliegumu izmantot jebkādu apzīmētāju, kas ir tieši saistīts ar šo nosaukumu. Tādā veidā notiek atjaunināšana saskaņā ar izmaiņām ar cilmes vietas nosaukumu apzīmētā produkta marķējumā.

Lai ņemtu vērā iepakojuma veidu dažādību, svītrots teikums, kas paredz, ka šie siera rituļi jātirgo iepakojumā ar alumīnija foliju, jo var izmantot arī citus iepakojuma veidus.

Cits

Nodaļa “Informācija, kas pamato saikni ar ģeogrāfisko vidi” pārveidota un strukturēta trijās daļās. Daļā “Ģeogrāfiskā apgabala specifika” uzskaitīti dabas apstākļi, izceļot zāles audzēšanu ģeogrāfiskajā apgabalā, kā arī cilvēkfaktori, apkopojot vēsturisko aspektu un uzsverot Bleu d’Auvergne ražotāju īpašo tehnoloģisko kompetenci (slaucamo govju ēdināšana pārsvarā ar zāli, recekļa graudu maisīšana siera vannā, nosusināšana bez presēšanas, sālīšana, siešana un nogatavināšana). Daļa “Produkta specifika” atjaunināta ar informāciju, kas iekļauta produkta aprakstā. Visbeidzot, punktā “Saikne” paskaidrota dabas apstākļu un cilvēkfaktoru mijiedarbība ar produktu.

Apakšnodaļā “Produkta uzraudzība” piebilsts, ka “pārbaudes īsteno, veicot siera apskati, kad tam ir vismaz 28 dienas, skaitot no himozīna pievienošanas dienas, saskaņā ar kontroles pasākumu plānā paredzētajām procedūrām”. Pēc tam šīs procedūras atkārto cilmes vietas nosaukuma kontroles pasākumu plānā, ko izstrādā kontroles struktūra.

Nodaļā “Atsauces uz kontroles struktūru” atjaunināti kontroles struktūru nosaukumi un kontaktinformācija.

Visbeidzot, pievienota tabula ar galvenajiem pārbaudāmajiem elementiem un izvērtēšanas metodēm.

VIENOTS DOKUMENTS

BLEU D’AUVERGNE

ES Nr.: PDO-FR-02214 – 4.1.2017.

ACVN ( X ) AĢIN ( )

1. Nosaukums(-i)

Bleu d’Auvergne

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.3. grupa. Siers

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Bleu d’Auvergne ir siers, kas ražots tikai no govs piena, kas sarecināts ar himozīnu, un tā masa ir lāsumaina, nepresēta, termiski neapstrādāta, fermentēta un sālīta.

Šo sieru tirgo plakana cilindriska rituļa formā 19–23 centimetru diametrā, 8–11 centimetru augstumā, un tā svars ir 2–3 kilogrami.

Tauku saturs ir vismaz 50 % pēc pilnīgas izžūšanas, un sausnas saturs nav zemāks par 51 %.

Sieru var tirgot ar cilmes vietas nosaukumu Bleu d’Auvergne tikai, sākot no 28. dienas, ja skaita no himozīna pievienošanas dienas.

Bleu d’Auvergne garoza ir vesela, bez notecējumiem vai eksudāta. Tai nav viendabīgs vienas krāsas tonis. To var klāt balts, pelēks, zaļš, zils vai melns pelējums.

Masa ir baltā vai ziloņkaula krāsā, ar acojumu un vienmērīgi izkliedētiem lāsumiem zilā vai zaļā krāsā.

Šie lāsumi ir no kviešu graudu lieluma līdz kukurūzas graudu lielumam.

Konsistence ir kūstoša, krēmveidīga un smalka.

Bleu d’Auvergne ir intensīva, tipiska un līdzsvarota garša ar zilā pelējuma, pameža un pat sēņu aromātu. Tā var būt nedaudz sāļa un ar rūgtenu piegaršu. Atkarībā no nogatavināšanas pakāpes, to vairāk vai mazāk izteikti pastiprina garša, ko rada pelējuma sēņu Penicillium roqueforti darbība.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Visa gada garumā slaucamo govju ganāmpulka pamatbarība ir lopbarība, kas iegūta tikai šā nosaukuma ģeogrāfiskajā apgabalā. Attiecībā uz slaucamo govju ganāmpulka papildbarību ģeogrāfiskā apgabala reljefs un klimats kalnu apvidū vidējā augstumā virs jūras līmeņa tehniski nepieļauj to ražošanu ģeogrāfiskajā apgabalā. Slaucamo govju papildbarības izēdināšana tiek ierobežota ar 1 800 kg sausnas gadā uz vienu slaucamo govi, rēķinot vidēji uz visām slaucamajām govīm. Telēm papildbarības izēdināšana vidēji gadā nedrīkst pārsniegt 30 % no kopējās devas, izsakot to sausnā. Līdz ar to no šīm prasībām izriet, ka vismaz 70 % sausnas kopējā lopbarības devā, ko izēdina slaucamo govju ganāmpulkam, tiek ražoti ģeogrāfiskajā apgabalā.

Izņemot krustziežus, kurus ir aizliegts izmantot kā lopbarību visiem saimniecības dzīvniekiem, slaucamo govju ganāmpulka pamatbarības sastāvā var iekļaut jebkura veida lopbarību. Tā var būt arī kūlīšos žāvēta garšķiedru lucerna.

Svaiga ganību zāle, vītināta zāle, vālos apkaltēta zāle vai skābsiens vidēji gadā veido vismaz 70 % (izsakot sausnā) no slaucamo govju pamatbarības devas.

Svaiga ganību zāle, vītināta zāle, vālos apkaltēta zāle vai skābsiens ikdienā veido vismaz 30 % (izsakot sausnā) no slaucamo govju pamatbarības devas.

Laikā, kad dzīvniekus nelaiž ganībās, katra slaucamā govs ikdienā saņem vismaz trīs kilogramus siena, izsakot sausnā. Siens ir nopļauta un sakaltēta zāle, kas satur vairāk nekā 80 % sausnas.

Laikā, kad ir pieejama svaiga ganību zāle, obligāta ir slaucamo govju (laktācijas periodā) turēšana ganībās, tiklīdz to atļauj laikapstākļi. Jebkurā gadījumā šis ganību periods nedrīkst būt īsāks par 150 dienām gadā.

Slaucamajam govīm paredzētajā papildbarībā un barības piedevās atļauts izmantot tikai tās izejvielas un piedevas, kas ir minētas attiecīgajā sarakstā.

Dzīvnieku ēdināšanai atļauts izmantot tikai augu izcelsmes barības līdzekļus, blakusproduktus un papildbarību, kas iegūta no ģenētiski nemodificētiem produktiem.

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Piena ražošana, siera gatavošana, nogatavināšana un uzglabāšana līdz pat 28 dienām pēc sarecināšanas notiek ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Bleu d’Auvergne var tirgot jebkura veida porcijās.

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Marķējumā ir noteikti jāiekļauj cilmes vietas nosaukums, kas atveidots ar rakstzīmēm, kuru izmērs ir vismaz divas trešdaļas no vislielākajām marķējumā lietotajām rakstzīmēm.

Jebkādu apzīmējumu norādīšana tieši blakus cilmes vietas nosaukumam marķējumā, reklāmā, rēķinos vai tirdzniecības dokumentos ir aizliegta, izņemot īpašus tirdzniecības vai ražotāja zīmolus.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija

Bleu d’Auvergne ģeogrāfiskais apgabals aptver šādu teritoriju.

Aveyron departamentā:

Brommat, Lacroix-Barrez, Mur-de-Barrez, Murols, Taussac un Thérondels pašvaldības teritorija.

Cantal departamentā:

Arpajon-sur-Cère, Aurillac-1, Aurillac-2, Aurillac-3, Mauriac, Murat, Naucelles, Riom-ès-Montagnes, Saint-Flour-1, Saint-Flour-2, Saint-Paul-des-Landes, Vic-sur-Cère un Ydes kantons.

Alleuze, Anglards-de-Saint-Flour, Boisset, Celoux, Chaliers, Chazelles, Clavières, Lavastrie, Leynhac, Lorcières, Marcolès, Maurs, Mourjou, Neuvéglise, Quézac, Rageade, Roannes-Saint-Mary, Rouziers, Ruynes-en-Margeride, Saint-Antoine, Saint-Constant-Fournoulès, Saint-Etienne-de-Maurs, Saint-Georges, Saint-Julien-de-Toursac, Saint-Mamet-la-Salvetat, Sansac-de-Marmiesse, Soulages, Vabres, Val d’Arcomie, Védrines-Saint-Loup un Vitrac pašvaldības teritorija.

Corrèze departamentā:

Altillac, Auriac, Bassignac-le-Bas, Bassignac-le-Haut, Bort-les-Orgues, Camps-Saint-Mathurin-Léobazel, La Chapelle-Saint-Géraud, Confolent-Port-Dieu, Darazac, Eygurande, Feyt, Goulles, Hautefage, Lafage-sur-Sombre, Lamazière-Basse, Lapleau, Laroche-près-Feyt, Latronche, Laval-sur-Luzège, Liginiac, Margerides, Mercœur, Merlines, Mestes, Monestier-Merlines, Monestier-Port-Dieu, Neuvic, Palisse, Reygade, Rilhac-Xaintrie, Saint-Bonnet-les-Tours-de-Merle, Saint-Bonnet-près-Bort, Saint-Cirgues-la-Loutre, Saint-Étienne-aux-Clos, Saint-Exupéry-les-Roches, Saint-Fréjoux, Saint-Geniez-ô-Merle, Saint-Hilaire-Foissac, Saint-Hilaire-Luc, Saint-Julien-aux-Bois, Saint-Julien-le-Pèlerin, Saint-Julien-près-Bort, Saint-Pantaléon-de-Lapleau, Saint-Privat, Saint-Victour, Sarroux, Sérandon, Servières-le-Château, Sexcles, Soursac, Thalamy, Ussel un Veyrières pašvaldības teritorija.

Haute-Loire departamentā:

Ally, Arlet, Autrac, Auvers, La Besseyre-Saint-Mary, Blesle, Bonneval, La Chaise-Dieu, La Chapelle-Geneste, Charraix, Chastel, Chazelles, Cistrières, Cronce, Desges, Espalem, Ferrussac, Grenier-Montgon, Lubilhac, Malvières, Mercœur, Pébrac, Pinols, Saint-Austremoine, Saint-Cirgues, Saint-Étienne-sur-Blesle, Sembadel un Tailhac pašvaldības teritorija.

Lot departamentā:

Anglars, Bannes, Bessonies, Le Bourg, Le Bouyssou, Cahus, Cardaillac, Cornac, Espeyroux, Frayssinhes, Gorses, Labastide-du-Haut-Mont, Labathude, Lacapelle-Marival, Latouille-Lentillac, Latronquière, Lauresses, Laval-de-Cère, Leyme, Molières, Montet-et-Bouxal, Prendeignes, Sabadel-Latronquière, Saint-Bressou, Saint-Cirgues, Saint-Hilaire, Saint-Maurice-en-Quercy, Saint-Médard-Nicourby, Saint-Perdoux, Saint-Vincent-du-Pendit, Sainte-Colombe, Sénaillac-Latronquière, Sousceyrac-en-Quercy, Terrou, Teyssieu un Viazac pašvaldības teritorija.

Lozère departamentā:

Langogne un Saint-Chély-d’Apcher kantons.

Albaret-le-Comtal, Arzenc-d’Apcher, Aumont-Aubrac, Les Bessons, Brion, Chambon-le-Château, Chauchailles, Chaulhac, La Chaze-de-Peyre, Estables, La Fage-Montivernoux, La Fage-Saint-Julien, Fau-de-Peyre, Fontans, Fournels, Grandrieu, Javols, Julianges, Lachamp, Lajo, Les Laubies, Le Malzieu-Forain, Le Malzieu-Ville, Les Monts-Verts, Noalhac, La Panouse, Paulhac-en-Margeride, Ribennes, Rieutort-de-Randon, Saint-Alban-sur-Limagnole, Saint-Amans, Saint-Denis-en-Margeride, Saint-Gal, Saint-Juéry, Saint-Laurent-de-Veyrès, Saint-Léger-du-Malzieu, Saint-Paul-le-Froid, Saint-Privat-du-Fau, Saint-Sauveur-de-Peyre, Saint-Symphorien, Sainte-Colombe-de-Peyre, Sainte-Eulalie, Serverette, Servières, Termes un La Villedieu pašvaldības teritorija.

Puy-de-Dôme departamentā:

Aix-la-Fayette, Ambert, Les Ancizes-Comps, Anzat-le-Luguet, Apchat, Arlanc, Augerolles, Aurières, Auzelles, Avèze, Baffie, Bagnols, Bertignat, Besse-et-Saint-Anastaise, Beurières, Bongheat, Bort-l’Étang, La Bourboule, Bourg-Lastic, Briffons, Bromont-Lamothe, Brousse, Bulhon, La Celle, Ceilloux, Ceyssat, Chambon-sur-Dolore, Chambon-sur-Lac, Chaméane, Champagnat-le-Jeune, Champétières, Chapdes-Beaufort, La Chapelle-Agnon, La Chapelle-sur-Usson, Charbonnières-les-Vieilles, Charensat, Charnat, Chastreix, Chaumont-le-Bourg, Cisternes-la-Forêt, Combrailles, Compains, Condat-en-Combraille, Condat-lès-Montboissier, Courpière, Crevant-Laveine, Cros, Culhat, Cunlhat, Domaize, Doranges, Dorat, Dore-l’Église, Échandelys, Égliseneuve-d’Entraigues, Égliseneuve-des-Liards, Églisolles, Escoutoux, Espinchal, Estandeuil, Esteil, Fayet-le-Château, Fayet-Ronaye, Fernoël, La Forie, Fournols, Gelles, Giat, La Godivelle, La Goutelle, Grandrif, Grandval, Herment, Heume-l’Église, Isserteaux, Job, Jumeaux, Labessette, Landogne, Laqueuille, Larodde, Lastic, Lezoux, Limons, Luzillat, Manglieu, Manzat, Marat, Marsac-en-Livradois, Mauzun, Mayres, Mazaye, Mazoires, Medeyrolles, Messeix, Miremont, Le Monestier, Mons, Mont-Dore, Montel-de-Gelat, Montfermy, Montmorin, Murat-le-Quaire, Murol, Nébouzat, Néronde-sur-Dore, Neuville, Noalhat, Novacelles, Olby, Olliergues, Olmet, Orcival, Orléat, Paslières, Perpezat, Peschadoires, Peslières, Picherande, Pontaumur, Pontgibaud, Prondines, Pulvérières, Puy-Saint-Gulmier, Queuille, Roche-Charles-la-Mayrand, Rochefort-Montagne, Saillant, Saint-Alyre-d’Arlanc, Saint-Alyre-ès-Montagne, Saint-Amant-Roche-Savine, Saint-Anthème, Saint-Avit, Saint-Bonnet-le-Bourg, Saint-Bonnet-le-Chastel, Saint-Bonnet-près-Orcival, Saint-Clément-de-Valorgue, Saint-Dier-d’Auvergne, Saint-Donat, Saint-Éloy-la-Glacière, Saint-Étienne-des-Champs, Saint-Étienne-sur-Usson, Saint-Ferréol-des-Côtes, Saint-Flour, Saint-Genès-Champanelle, Saint-Genès-Champespe, Saint-Genès-la-Tourette, Saint-Georges-de-Mons, Saint-Germain-près-Herment, Saint-Germain-l’Herm, Saint-Gervais-sous-Meymont, Saint-Hilaire-les-Monges, Saint-Jacques-d’Ambur, Saint-Jean-d’Heurs, Saint-Jean-des-Ollières, Saint-Jean-en-Val, Saint-Jean-Saint-Gervais, Saint-Julien-Puy-Lavèze, Saint-Just, Saint-Martin-des-Olmes, Saint-Martin-d’Ollières, Saint-Nectaire, Saint-Ours, Saint-Pierre-Colamine, Saint-Pierre-le-Chastel, Saint-Pierre-Roche, Saint-Priest-des-Champs, Saint-Quentin-sur-Sauxillanges, Saint-Romain, Saint-Sauves-d’Auvergne, Saint-Sauveur-la-Sagne, Saint-Sulpice, Saint-Victor-la-Rivière, Sainte-Agathe, Sainte-Catherine, Sallèdes, Saulzet-le-Froid, Sauvagnat, Sauvessanges, Sauviat, Sauxillanges, Savennes, Sermentizon, Singles, Sugères, Tauves, Thiers, Thiolières, Tortebesse, La Tour-d’Auvergne, Tours-sur-Meymont, Tralaigues, Trémouille-Saint-Loup, Trézioux, Valbeleix, Valz-sous-Châteauneuf, Vernet-la-Varenne, Le Vernet-Sainte-Marguerite, Verneugheol, Vernines, Vertolaye, Villosanges, Vinzelles, Viverols un Voingt pašvaldības teritorija.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Bleu d’Auvergne ģeogrāfiskais apgabals atbilst Centrālā masīva centrālajai un ziemeļu daļai.

Lielākoties tas atrodas Centrālā masīva hercīnā pagulslāņa, ietverot metamorfos un granīta iežus ar vulkānisku izvirdumiežu pārklājumu.

Tas ir kalnu apvidus vidējā augstumā virs jūras līmeņa, un tā virsotnes lielākoties pārsniedz 1 000 m, un apvidus augstums nevienā vietā nav zemāks par 500 m virs jūras līmeņa.

Šim apgabalam pārsvarā ir raksturīgs niansēts kalnu klimats, rietumu daļā to ietekmē mainīgais okeāna klimats, bet austrumos – kontinentālais kalnu klimats. Šādos dažkārt sarežģītos klimatiskajos apstākļos galvenā nozīme ir lielajam nokrišņu daudzumam, kas ir būtisks priekšnoteikums šajā teritorijā vērojamajai zāles pārpilnībai. Tādējādi ģeogrāfiskais apgabals atbilst klimata zonām, kurās nokrišņu daudzums pārsniedz 800 mm gadā.

Attiecībā uz cilvēkfaktoriem jāatzīmē, ka Puy-de-Dôme apvidus, kas atrodas rietumos no Overņas (Auvergne) kalniem, ir labvēlīgs zāles audzēšanai un piena ražošanai, un tas ir Bleu d’Auvergne ražošanas vēsturiskais šūpulis, sākot no XIX gadsimta vidus. Tas ir šā cilmes vietas nosaukuma produkta sākotnējais centrs, no kura vēlāk pakāpeniski attīstījās minētā siera ražošana. Šī ražošana aizsākās lauku saimniecībās, bet XIX gadsimta otrajā pusē tā pakāpeniski izplatījās arī pienotavās, jo īpaši pateicoties tehniskajām inovācijām, ko ieviesa Antuāns Rusels (Antoine Roussel), kāds overņietis, kurš iedibināja siera siešanu. Šīs metodes izplatīšanās, sākot no XIX gadsimta beigām, ļāva izveidoties otram ražošanas centram, kas atradās Cantal kalnu masīva dienvidrietumos, un pēc tam Bleu d’Auvergne ražošana pakāpeniski izplatījās visā ģeogrāfiskajā apgabalā. Bleu d’Auvergne definīciju 1934. gadā apstiprināja Lauksaimniecības ministrija, bet šā produkta cilmes vietas nosaukums tika atzīts 1975. gada martā.

Arī mūsdienās slaucamo govju ēdināšana tiek izmantota lielākoties ģeogrāfiskajā apgabalā saražotā zāle, kura gada laikā vidēji veido vairāk nekā divas trešdaļas pamatbarības devas. Laišana ganībās ir obligāta vismaz 150 dienas gadā.

Turklāt Bleu d’Auvergne ražošanā tiek izmantota īpaša tehnoloģiskā kompetence. Piena recekļa graudi tiek samaisīti ražošanas tvertnē, lai tos maksimāli palielinātu, proti, norobežotu ar plānu plēvi, kas novērš salipšanu laikā, kad siera masa tiek ievietota veidnē. Pēc tam tos ievieto veidnē. Tad notiek nosusināšana bez presēšanas, kā arī rituļu vairākkārtēja apvēršana. Sieru iesāla nosusināšanas beigās, sāli uzkaisot vai uzberot uz visas tā virsas, tad vienu reizi sasien, lai aerētu tā masu. Visbeidzot seko nogatavināšana mitrā un labi vēdinātā pagrabā.

Bleu d’Auvergne ir siers, kas tiek ražots no govs piena, šā siera ritulis sver 2–3 kilogramus, tā masai ir raksturīgi lāsumi no kviešu graudu lieluma līdz kukurūzas graudu lielumam, un šie lāsumi ir vienmērīgi izkliedēti pa visu virsu, tie ir zilā vai zaļā krāsā.

Šim sieram ir intensīva, tipiska un līdzsvarota garša ar zilā pelējums, pameža un sēņu aromāta niansēm. Tam ir izteikta garša, ko rada pelējuma Penicillium roqueforti darbība.

Bleu d’Auvergne ražošana ir iesakņojusies kalnu apvidū, kas atrodas vidējā augstumā virs jūras līmeņa; šāds augstums un klimats ar lielu nokrišņu daudzumu veicina tādas zāles ražošanu lielā apjomā, kuru izmanto slaucamo govju ēdināšanai, jo īpaši veicot tradicionālo ganīšanu.

Turklāt šīs centrālās plakankalnes vulkāniskās un granīta augstienes ar ilgām un skarbām ziemām jau izsenis ir noteikušas īpašas ražošanas tradīcijas.

Divu līdz trīs kilogramu smagu siera rituļu ražošana vienlaikus nodrošina tā būtisku saglabāšanu un ļauj risināt pārstrādes un uzkrāšanas problēmas, ko rada klimatiskās īpatnības un cilvēku vajadzības. Turklāt šā siera gatavošanu mazie ražotāji, kuriem nav pietiekami daudz piena, lai ražotu liela izmēra siera Cantal rituļus, kam diametrs ir vienāds ar augstumu, jau sen izmanto kā alternatīvu “Kantala” ražošanai.

Bleu d’Auvergne organoleptiskās īpašības jo īpaši nosaka specifiskas ražošanas tehnoloģijas izmantošana. Siera graudu palielināšana, tos samaisot tvertnē, un nosusināšana bez presēšanas veicina vienmērīgi izkliedēta acojuma caurumu veidošanos siera masā. Siešana rada aerācijas kanālus siera masā. Gaisa skābekļa cirkulācija pa šiem kanāliem ļauj šajos caurumos attīstīties Penicillium roqueforti sēnēm. Ar to izskaidrojami Bleu d’Auvergne siera ļoti smalkie, vienmērīgi izkliedētie marmorējuma lāsumi (no kviešu grauda lieluma līdz kukurūzas grauda lielumam) zilganzaļā krāsā. Penicillium roqueforti darbība veicina arī šā produkta garšas veidošanos. Sālīšana, uzkaisot vai uzberot sāli uz visas siera virsas, nodrošina nevainojamu nosusināšanu, un tai ir liela nozīme Bleu d’Auvergne intensīvās un tipiskās garšas izveidē. Visbeidzot, nogatavināšana mitros un labi vēdinātos pagrabos, ļauj izveidoties Bleu d’Auvergne raksturīgajām zilā pelējuma, pameža un sēņu aromāta niansēm.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-710d3e0c-449b-40f1-a1ee-bada81ef7a31/telechargement

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.