EIROPAS KOMISIJA Briselē, 22.3.2021 COM(2021) 148 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EKONOMIKAS UN FINANŠU KOMITEJAI UN NODARBINĀTĪBAS KOMITEJAI Ziņojums par Eiropas pagaidu atbalsta instrumentu bezdarba risku mazināšanai ārkārtas situācijā (SURE) pēc Covid-19 uzliesmojuma saskaņā ar Padomes Regulas (ES) 2020/672 14. pantu















SURE: novērtējums pēc sešiem mēnešiem



Kopsavilkums Jauns instruments, ar ko reaģēt uz pandēmijas sociālekonomisko ietekmi Šis ir pirmais pusgada ziņojums par Eiropas pagaidu atbalsta instrumentu bezdarba risku mazināšanai ārkārtas situācijā (SURE). Tajā ir izklāstīta informācija par līdzšinējām darbībām ar šo instrumentu un tā izmantošanu, kā arī ir izvērtēta tā sociālekonomiskā ietekme. SURE ir krīzes instruments, kurā būs pieejami līdzekļi 100 miljardu EUR apmērā un kuru Eiropas Savienība (ES) ir izveidojusi, lai palīdzētu dalībvalstīm aizsargāt darbvietas un strādājošo ienākumus Covid-19 pandēmijas kontekstā. Ar SURE pārliecinoši tiek pausta solidaritāte nolūkā aizsargāt darbvietas un saimniecisko darbību vienotajā tirgū. Lai SURE kļūtu pieejams, visas dalībvalstis vienojās sniegt ES divpusējas garantijas, lai Savienība SURE aizdevumu finansēšanai varētu izdarīt aizņēmumus tirgos. Komisija 2020. gada 2. aprīlī ierosināja pieņemt SURE regulu kā daļu no ES sākotnējās reakcijas uz pandēmiju. Padome pieņēma SURE regulu 2020. gada 19. maijā, un dalībvalstis savus pirmos oficiālos pieprasījumus iesūtīja augusta sākumā. Taču finansējums 100 miljardu EUR apmērā kļuva pieejams 2020. gada 22. septembrī, pēc tam, kad visas dalībvalstis bija parakstījušas garantijas līgumus. Komisija paātrināja šā instrumenta īstenošanu, cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm un sagatavojot visas administratīvās vienošanās un tiesiskos regulējumus (piemēram, divpusējos aizdevuma līgumus) kopš minētās regulas pieņemšanas. Tā rezultātā pirmā izmaksa tika veikta 27. oktobrī, tikai piecas nedēļas pēc tam, kad finansējums kļuva pieejams. Lai finansētu SURE finansiālo atbalstu dalībvalstīm, ES pirmo reizi emitēja sociālās ietekmes obligācijas. Šajā ziņojumā tiek arī attiecīgi ziņots saskaņā ar ES SURE sociālās ietekmes obligāciju satvara 2.4. iedaļu, jo īpaši par SURE ieņēmumu sadali un ietekmi. Augsts pieprasījums Dalībvalstu pieprasījums pēc finansiālā atbalsta saskaņā ar SURE ir bijis augsts. Kopš tā ieviešanas Padome pēc Komisijas priekšlikumiem ir piešķīrusi 18 dalībvalstīm vairāk nekā 90 % no tā kopējā finansējuma apjoma, t. i., 100 miljardiem EUR. Turklāt Komisija 26. februārī ierosināja sniegt finansiālo atbalstu arī Igaunijai. Trīs lielākās finansiālā atbalsta summas tika piešķirtas Itālijai (27,4 miljardi EUR), Spānijai (21,3 miljardi EUR) un Polijai (11,2 miljardi EUR). Sākotnēji pieprasītās summas tika nedaudz samazinātas, lai ievērotu regulā paredzēto koncentrācijas limitu — 60 miljardi EUR trim lielākajiem saņēmējiem. Pārējām dalībvalstīm tika piešķirtas to pieprasītās summas: Beļģijai, Portugālei un Rumānijai tika piešķirts finansējums, kura apmērs bija robežās no 4 līdz 8 miljardiem EUR katrai, savukārt Grieķijai, Īrijai, Čehijai, Slovēnijai un Horvātijai piešķirtā finansējuma apmērs bija 1–3 miljardu EUR robežās. Pārējām dalībvalstīm — Slovākijai, Lietuvai, Bulgārijai, Ungārijai, Kiprai, Maltai un Latvijai — tika piešķirts finansējums, kura apmērs bija mazāks par 1 miljardu EUR. Pirmās četras obligāciju emisijas saskaņā ar SURE ir bijušas ļoti sekmīgas un laikposmā no 2020. gada oktobra līdz 2021. gada janvārim ir piesaistījušas 53,5 miljardus EUR. Pirmais darījums par 17 miljardiem EUR tika sekmīgi izpildīts divos laidienos 2020. gada 20. oktobrī. Piecas nedēļas vēlāk divos papildu darījumos pavisam tika piesaistīti nepilni 40 miljardi EUR, tādējādi aptverot vairāk nekā pusi no dalībvalstu pieprasījumiem par lielu izmaksu veikšanu 2020. gadā. Ceturtajā darījumā 2021. gada janvārī tika piesaistīti vēl 14 miljardi EUR. Ieguldītāju pieteikšanās uz emisijām ievērojami pārsniedza piedāvājumu — vidēji vairāk nekā 10 reižu —, un tas ļāva panākt labvēlīgus cenu nosacījumus, ieskaitot negatīvu ienesīgumu obligācijām, kuru termiņš ir 15 gadi vai īsāks. Saskaņā ar SURE piešķirto līdzekļu izmantošana saņēmējās dalībvalstīs No 18 dalībvalstīm, kurām tika piešķirts atbalsts saskaņā ar SURE, 15 valstis to pieprasīja, lai palīdzētu finansēt saīsināta darba laika shēmas. Lielākā daļa saņēmēju dalībvalstu ir pieteikušās arī atbalsta saņemšanai ar mērķi finansēt “saīsināta darba laika shēmām līdzīgus pasākumus”, un 14 no šīm dalībvalstīm finansē pasākumus, lai atbalstītu pašnodarbinātas personas. Visi dalībvalstu ierosinātie pasākumi tika atzīti par atbilstīgiem finansiālā atbalsta saņemšanai. Šāds rezultāts tika panākts, pateicoties tam, ka savlaicīgi tika uzsāktas sarunas ar dalībvalstīm, lai plānotu un iespējami operatīvi sagatavotos šā instrumenta īstenošanai, tostarp precizējot tā tvērumu. Lielākajā daļā gadījumu atbalstītās saīsināta darba laika shēmas ir jaunas shēmas, kas izveidotas, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju. Deviņas dalībvalstis pieprasīja finansiālo atbalstu saskaņā ar SURE arī tādēļ, lai finansētu ar veselību saistītus izdevumus, kas tieši attiecas uz Covid-19 ārkārtas situāciju. Tiek lēsts, ka no SURE līdzekļiem 2020. gadā ir atbalstīti 25–30 miljoni iedzīvotāju, kas veido ceturto daļu no visiem nodarbinātajiem saņēmējās dalībvalstīs. Tas aptver aptuveni 21,5 miljonus darba ņēmēju un 5 miljonus pašnodarbināto personu, un to varētu salīdzināt kopumā ar 35 miljoniem iedzīvotāju, kuri guva labumu no saīsināta darba laika shēmām ES. Balstoties uz dalībvalstu sniegto informāciju, tiek lēsts, ka 2020. gadā atbalstu no SURE instrumenta līdzekļiem ir saņēmuši 1,5–2,5 miljoni uzņēmumu jeb 12–16 % no visiem uzņēmumiem saņēmējās dalībvalstīs. Tomēr šie ziņojumi ir nepilnīgi un par dažādām dalībvalstīm tiek sniegta neviendabīga informācija. Līdz 2020. gada beigām jau bija radušies 80 % no kopējiem plānotajiem publiskajiem izdevumiem par atbilstīgiem pasākumiem. Šajā ziņojumā ir izklāstīta informācija par saskaņā ar SURE piešķirtā finansiālā atbalsta plānoto un faktisko izmantošanu, balstoties uz datiem, ko sniegušas visas saņēmējas dalībvalstis, izņemot vienu. Dalībvalstu aktualizētie ziņojumi atspoguļo tendenci, ka publiskie izdevumi tiek zināmā mērā atvirzīti tālāk laikā. Dalībvalstis 2020. gadā tērēja mazāk, nekā sākumā tika gaidīts, un plānoja 2021. un 2022. gadā tērēt vairāk, nekā tika ziņots sākotnēji, t. i., 2020. gada augustā. Gandrīz visas dalībvalstis ir jau iztērējušas vai plāno iztērēt visu saskaņā ar SURE piešķirto summu. Trīs dalībvalstis patlaban ziņo, ka to plānotie publiskie izdevumi ir mazāki par summu, kas piešķirta saskaņā ar SURE. Šīs dalībvalstis ir norādījušas, ka jau ir veikušas vai nepieciešamības gadījumā plāno veikt pasākumus, lai izmantotu visu piešķirto finansiālo atbalstu, tostarp dažos gadījumos pagarinot attiecīgajos Padomes īstenošanas lēmumos paredzēto pasākumu darbības laiku. Jo īpaši šajās dalībvalstīs būtu jāuzrauga finansējuma apgūšana. SURE ietekmes sākotnējais novērtējums Bezdarba līmeņa pieaugums 2020. gadā saņēmējās dalībvalstīs nepārprotami bija mērenāks nekā globālās finanšu krīzes laikā, neraugoties uz to, ka IKP 2020. gadā saruka vairāk. Bezdarba rādītāju reakcija uz ražošanas apjoma izmaiņām 2020. gadā saņēmējās dalībvalstīs bija vājāka, nekā tika gaidīts, balstoties uz vēsturiskajām tendencēm. Bezdarba līmeņa mērenākais pieaugums 2020. gadā ir pirmais faktors, kas liecina par to, ka valsts un ES politikas atbalsta pasākumi, ieskaitot SURE, ir sekmīgi. SURE ietekme neaprobežojas tikai ar darbvietu saglabāšanu. Visticamāk, SURE ir uzlabojis vispārējo uzticēšanos ES spējai efektīvi reaģēt uz vēl nepieredzētu krīzi. ES, izmantojot SURE, ir paudusi atbalstu dalībvalstīs īstenotajai saīsināta darba laika politikai un ir mudinājusi to izmantot. Lielākā daļa saņēmēju dalībvalstu ir norādījušas, ka SURE ir ietekmējis to lēmumus pieņemt jaunu vai grozīt esošo saīsināta darba laika shēmu. SURE kā agrīns ES politikas risinājumu elements kalpoja par pamatu dalībvalstu pārliecībai par iespēju aizņemties un tērēt vairāk, nekā tās to būtu darījušas citā gadījumā. Lielākā daļa aptaujāto saņēmēju dalībvalstu norādīja, ka SURE atbalstam ir bijusi nozīme saīsināta darba laika shēmu tvēruma un labvēlības īslaicīgā paplašināšanā, kā arī Covid-19 krīzes risināšanai paredzētās politikas finansēšanā kopumā. Finansiālais atbalsts no SURE līdzekļiem vairākām dalībvalstīm ir arī ļāvis gūt ietaupījumus uz procentu maksājumiem. SURE aizdevumi dalībvalstīm parasti ir ļāvuši saņemt labākus aizdevumu nosacījumus nekā to valsts obligāciju emisijas. Tādējādi tiek lēsts, ka pirmajās četrās SURE emisijās, proti, ieskaitot 2021. gada 2. februārī veiktās izmaksas, dalībvalstis ir varējušas gūt ietaupījumus aptuveni 5,8 miljardu EUR apmērā. Tā kā ir gaidāms, ka SURE finansēšanas nosacījumi arī turpmāk būs labvēlīgi, turpmākās izmaksas varētu radīt papildu ietaupījumus.

To ārkārtas apstākļu turpināšanās, kas pamato SURE izmantošanu Ziņojumā ir arī iztirzāta to ārkārtas apstākļu turpināšanās, ar kuriem tiek pamatota SURE instrumenta piemērošana, proti, inficēšanās gadījumu skaita atkārtots pieaugums kopš rudens. Tas — vienlaikus ar jaunu, lipīgāku koronavīrusa paveidu rašanos — daudzām dalībvalstīm ir licis no jauna ieviest vai pastiprināt ierobežošanas pasākumus. Šie ierobežojumi ir apturējuši atveseļošanos, kas tika novērota 2020. gada trešajā ceturksnī pēc saimnieciskās darbības atjaunošanās. Pārliecinošā rūpniecības atveseļošanās kontrastē ar vārgu aktivitāti pakalpojumu jomā, un jaunākie ierobežojumi ir vēlreiz smagi ietekmējuši tādas darbietilpīgas nozares kā viesmīlības, izklaides un tūrisma nozare. Lai gan tiek prognozēts, ka otrajā ceturksnī aktivitāte atsāksies vidēji strauji, bet trešajā — straujāk, saskaņā ar Komisijas 2021. gada ziemas prognozēm saistībā ar ekonomikas perspektīvām joprojām pastāv paaugstināta nenoteiktība un risks.



Ievads Eiropas Savienība izveidoja atbalsta instrumentu bezdarba riska mazināšanai ārkārtas situācijā (SURE), lai palīdzētu dalībvalstīm aizsargāt darba ņēmēju darbvietas un ienākumus pandēmijas laikā. Šis instruments izriet no Komisijas politikas pamatnostādnēm un kalpo kā rīks iedzīvotāju aizsardzībai pret ārējiem satricinājumiem . Konkrētāk, tā mērķis ir reaģēt uz Covid-19 uzliesmojuma tiešajām ekonomiskajām, sociālajām un ar veselību saistītajām sekām, sniedzot dalībvalstīm, kas to ir lūgušas, Savienības finansiālo atbalstu ar labvēlīgiem nosacījumiem piešķirtu aizdevumu veidā. Saskaņā ar SURE ir pieejams finansiālais atbalsts līdz 100 miljardiem EUR, lai palīdzētu finansēt dalībvalstu saīsināta darba laika shēmas vai līdzīgus pasākumus, kuru mērķis ir aizsargāt darba ņēmējus un pašnodarbinātas personas, kā arī blakus kārtā — ar veselību saistītus pasākumus, īpaši darba vietā. SURE papildina valstu pasākumus un nodrošina otro “aizsardzības līniju” darba ņēmēju un pašnodarbinātu personu aizsardzībai pret bezdarba un ienākumu zaudēšanas risku. Saglabājot saikni starp darba devējiem un darba ņēmējiem, SURE arī aizsargā ekonomikas ražotspēju, un tādējādi ir sagaidāms, ka tas sekmēs straujāku un pārliecinošāku saimnieciskās darbības atgūšanos pēc pandēmijas atkāpšanās. Šajā ziņojumā ir uzsvērti nozīmīgākie SURE sasniegumi līdz 2021. gada februārim, kurus kopsavilkuma veidā var raksturot šādi: -tiek lēsts, ka SURE atbalstu ir saņēmuši 25–30 miljoni iedzīvotāju un 1,5–2,5 miljoni uzņēmumu; -finansiālais atbalsts saskaņā ar SURE ir piešķirts 18 dalībvalstīm, un drīzumā ir sagaidāms, ka tām pievienosies 19. valsts; -ir piešķirti vairāk nekā 90 miljardi EUR, bet izmaksāti — vairāk nekā 53 miljardi EUR; -līdz šim 5 % no finansiālā atbalsta ir piešķirti ar veselību saistītiem pasākumiem; -80 % no dalībvalstu paredzamajiem publiskajiem izdevumiem jau ir radušies; -tiek lēsts, ka dalībvalstis ir guvušas ietaupījumus uz procentu maksājumiem 5,8 miljardu EUR apmērā. Šis ir pirmais pusgada ziņojums par SURE. Eiropas Komisija (turpmāk tekstā “Komisija”) to ir pieņēmusi saskaņā ar Padomes Regulas (ES) 2020/672 (turpmāk tekstā “SURE regula”) 14. pantu, lai pildītu tai noteikto pienākumu sniegt Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un finanšu komitejai (EFK) un Nodarbinātības komitejai ziņojumu sešu mēnešu laikā pēc tam, kad SURE instruments ir sācis darboties (t. i., pēc 2020. gada 22. septembra). Saskaņā ar regulas 14. pantu Komisija ziņo par finansiālā atbalsta izmantošanu, tostarp par summām, kas vēl nav izmaksātas, un par piemērojamo atmaksāšanas grafiku saskaņā ar SURE, un par to ārkārtas apstākļu saglabāšanos, kas bija par pamatu SURE regulas piemērošanai (Covid-19 pandēmija). Šis ir pirmais šāds ziņojums, ko pieņēmusi Komisija. Turpmākie ziņojumi sekos ik pēc sešiem mēnešiem, kamēr būs pieejams SURE . Šajā ziņojumā iekļautās informācijas robeždatums bija 2021. gada 26. februāris. SURE ir arī pirmais gadījums, kad ES emitē sociālās ietekmes obligācijas, lai finansētu ES finansiālo atbalstu dalībvalstīm, balstoties uz savu apņemšanos īstenot ilgtspējīgu finansēšanu. Lai sekmētu šīs apņemšanās pildīšanu, ES pieņēma un publicēja ES SURE sociālās ietekmes obligāciju satvaru (turpmāk tekstā “satvars”) . Tajā ir paskaidrots, ka atbilstīgu sociālo pasākumu finansēšanai tiks izmantoti SURE resursi. Šā satvara 2.4. iedaļā Komisijai ir noteikts pienākums ziņot par SURE ieņēmumu sadali un to ietekmi. Ar šo ziņojumu tiks izpildīts arī šis pienākums. Šajā ziņojumā ir izklāstīta informācija par līdzšinējām darbībām ar SURE instrumentu un tā izmantošanu, kā arī ir izvērtēta tā sociālekonomiskā ietekme. Ziņojums ir sadalīts sešās iedaļās. I iedaļā ir atkārtoti norādīti Komisijas, Padomes un dalībvalstu veiktie galvenie pasākumi SURE izveidei un īstenošanai. II iedaļā ir aprakstīts, kuras dalībvalstis saņem finansiālo atbalstu saskaņā ar SURE, tajā skaitā — piešķirtās un neizmaksātās, kā arī izmaksātās summas un to atmaksāšanas grafiki. III iedaļā ir apkopota informācija par dalībvalstu publiskajiem izdevumiem saistībā ar valstu pasākumiem, kas tiek atbalstīti ar SURE līdzekļiem . Šo iedaļu papildina 1. pielikumā sniegtais pārskats par šīm shēmām. IV iedaļā ir provizoriski analizēta SURE ietekme, ieskaitot Covid-19 pandēmijas ietekmi uz nodarbinātību un tādiem ietaupījumiem uz procentu maksājumiem, kurus dalībvalstis guva, pateicoties ES labvēlīgajiem finansēšanas nosacījumiem. V iedaļā ir iztirzāta Covid-19 pandēmijas pašreizējā ietekme, ar ko tiek pamatota SURE turpināšana. VI iedaļā ir sniegti attiecīgie ziņojumi, kurus ir pienākums sniegt saskaņā ar ES SURE sociālās ietekmes obligāciju satvara 2.4. iedaļu, kas ir iekļauta šajā ziņojumā. I.SURE instruments un tā izmantošana Komisija 2020. gada 2. aprīlī ierosināja pieņemt SURE regulu kā daļu no ES sākotnējās reakcijas uz Covid-19 pandēmiju, lai atbalstītu dalībvalstis . Pamatojoties uz šo priekšlikumu, Padome 2020. gada 19. maijā pieņēma SURE regulu. Pēc tam Komisija uzreiz sāka gatavot nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu SURE instrumenta savlaicīgu pieejamību un ātru īstenošanu, cieši sadarbojoties ar visām 27 dalībvalstīm. Lai SURE kļūtu pieejams, dalībvalstis apņēmās brīvprātīgi veikt iemaksas instrumentā, sniedzot kontragarantiju riskam, ko uzņemas ES. Savienība izveidoja dalībvalstu brīvprātīgi parakstītu garantiju sistēmu kā pasākumu saskaņā ar LESD 122. panta 1. punktu. Šim nolūkam visas 27 dalībvalstis piekrita sniegt neatsaucamu, beznosacījuma un pēc pieprasījuma nodrošinātu garantiju par 25 % no kopējā SURE finansējuma 100 miljardu EUR apmērā, t. i., par 25 miljardiem EUR . Tādēļ SURE nevarēja darīt pieejamu, līdz visas 27 dalībvalstis nebija divpusēji ar Komisiju noslēgušas un parakstījušas garantijas līgumus. Katras dalībvalsts daļa kopējā garantiju apjomā atbilst šīs dalībvalsts daļai ES nacionālajā kopienākumā saskaņā ar 2020. gada ES budžeta ieņēmumu daļu. Garantiju izmantošana ļāva izveidot SURE, neprasot dalībvalstīm veikt avansa iemaksas naudā vai sniegt iemaksāto kapitālu.

Visu ES dalībvalstu brīvprātīgi sniegtu garantiju sistēmas izveidošana ir pārliecinoša visu ES dalībvalstu savstarpējās solidaritātes izpausme. Tas ļāva ES sniegt pietiekami apjomīgu finansiālo atbalstu dalībvalstīm, lai aizsargātu darbvietas un ienākumus Covid-19 krīzes laikā. Valsts apstiprināšanas procedūras 27 dalībvalstīs tika pabeigtas 2020. gada vasarā. Tādējādi SURE kļuva pieejams 2020. gada 22. septembrī. SURE regulā ir paredzēti nosacījumi un procedūra, kā dalībvalstis var pieteikties finansiālā atbalsta saņemšanai saskaņā ar šo instrumentu. Dalībvalstis var lūgt finansiālo atbalstu, ja to faktiskie vai plānotie publiskie izdevumi no 2020. gada 1. februāra ir pēkšņi un būtiski palielinājušies saīsināta darba laika shēmu un tādu līdzīgu pasākumu ieviešanas dēļ, kas paredzēti, lai novērstu Covid-19 uzliesmojuma sekas . Pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, Padome var piešķirt finansiālo atbalstu saskaņā ar SURE, izmantojot Padomes īstenošanas lēmumu (PĪL) . Pieejamības laikposms, kurā saskaņā ar SURE instrumentu var sniegt finansiālo atbalstu, noslēgsies 2022. gada 31. decembrī . Komisija uzsāka SURE īstenošanu uzreiz pēc tam, kad Padome bija apstiprinājusi regulu. Komisija sāka sarunas ar visām 27 dalībvalstīm uzreiz pēc SURE regulas pieņemšanas 2020. gada maijā. Komisija interesējās, vai dalībvalstis pieprasīs finansiālo atbalstu saskaņā ar SURE, nolūkā plānot un iespējami ātri sagatavoties šā instrumenta īstenošanai, tiklīdz tas būs kļuvis pieejams pēc divpusējo garantiju parakstīšanas. Pēc oficiālo atbalsta pieprasījumu saņemšanas Komisija 2020. gada 24. augustā iepazīstināja ar priekšlikumiem piešķirt finansiālo atbalstu 15 dalībvalstīm, savukārt 25. augustā sekoja vēl viens priekšlikums. Pēc tam, kad 2020. gada 22. septembrī SURE bija kļuvis pieejams, Padome pieņēma PĪL par finansiālā atbalsta piešķiršanu visām 16 dalībvalstīm (skatīt 1. tabulu). 2020. gada pēdējā ceturksnī Padome pieņēma vēl divus PĪL, tādējādi kopējais SURE instrumenta saņēmēju dalībvalstu skaits līdz šim ir pieaudzis līdz 18. Vēl viena dalībvalsts 2021. gada februāra sākumā oficiāli pieteicās atbalsta saņemšanai saskaņā ar SURE, un Komisija 26. februārī ierosināja šādu atbalstu sniegt. Pārskats par visiem notikumiem ir detalizēti izklāstīts 1. tabulā. 1. tabula. Hronoloģisks pārskats par SURE īstenošanu ·2020. gada 2. aprīlis Komisija ierosināja izveidot SURE ·2020. gada 19. maijs Padome apstiprināja minēto priekšlikumu un pieņēma SURE regulu ·2020. gada 24. augusts Komisija ierosināja sniegt finansiālu atbalstu 81,4 miljardu EUR apmērā 15 dalībvalstīm: Beļģijai, Bulgārijai, Kiprai, Čehijai, Grieķijai, Spānijai, Horvātijai, Itālijai, Lietuvai, Latvijai, Maltai, Polijai, Rumānijai, Slovēnijai un Slovākijai ·2020. gada 25. augusts Komisija ierosināja sniegt finansiālu atbalstu 5,9 miljardu EUR apmērā Portugālei ·2020. gada 22. septembris SURE kļuva pieejams ·2020. gada 25. septembris Padome lēma piešķirt finansiālu atbalstu 16 dalībvalstīm ·2020. gada 7. oktobris Komisija ierosināja sniegt finansiālu atbalstu 504 miljonu EUR apmērā Ungārijai ·2020. gada 23. oktobris Padome lēma piešķirt finansiālu atbalstu 504 miljonu EUR apmērā Ungārijai ·2020. gada 16. novembris Komisija ierosināja sniegt finansiālu atbalstu 2,5 miljardu EUR apmērā Īrijai ·2020. gada 4. decembris Padome lēma piešķirt finansiālu atbalstu 2,5 miljardu EUR apmērā Īrijai ·2021. gada 26. februāris Komisija ierosināja sniegt finansiālu atbalstu 230 miljonu EUR apmērā Igaunijai Katrai dalībvalstij, kas saņēma finansiālo atbalstu saskaņā ar SURE, bija jāparaksta aizdevuma līgums ar Komisiju, kurā bija noteikti aizdevuma raksturlielumi . Komisija ar SURE regulu ir pilnvarota Savienības vārdā aizņemties līdzekļus kapitāla tirgos vai no finanšu iestādēm, kā arī izmaksāt saņēmējām dalībvalstīm finansiālo atbalstu, ko Padome piešķīrusi saskaņā ar SURE. Lielākā daļa aizdevuma līgumu (ieskaitot līdzekļu pieprasījumus un juridiskos atzinumus) tika parakstīti 2020. gada pēdējā ceturksnī, un tas ļāva Komisijai emitēt SURE obligācijas, kuru pirmā emisija notika 2020. gada 20. oktobrī. Ņemot vērā to, cik apjomīgi ir bijuši aizņēmumi finanšu tirgos, minētās obligācijas ir emitētas laidienos, t. i., četros laidienos līdz 2021. gada janvāra beigām. Piesaistītie līdzekļi dalībvalstīm ir izmaksāti pa daļām nedēļas laikā no emisijas . SURE obligācijas ir emitētas saskaņā ar novatorisku ES sociālās ietekmes obligāciju satvaru, jo atbalsts, ko ES piešķir dalībvalstīm saskaņā ar šo instrumentu, ir ar sociālu mērķi — saglabāt nodarbinātību, ļaut ģimenēm turpināt gūt ienākumus un atbalstīt ekonomiku kopumā. Labvēlīgie nosacījumi, kurus Komisijai izdevās panākt saviem aizņēmumiem SURE mērķiem, tika tieši nodoti dalībvalstīm, izmantojot kompensējošus aizdevumus (skatīt II iedaļu). II.Saskaņā ar SURE piešķirtā finansiālā atbalsta izmantošana: piešķirtās un izmaksātās summas un citi finanšu aspekti Šajā iedaļā ir sniegts pārskats par saņēmējām dalībvalstīm un Padomes piešķirtajām summām, kā arī par to izmaksu, neizmaksātajām summām un piemērojamo atmaksāšanas grafiku. i) Pārskats par saņēmējām dalībvalstīm un Padomes piešķirtajām summām Dalībvalstu pieprasījums pēc finansiālā atbalsta saskaņā ar SURE jau kopš tā ieviešanas ir bijis augsts, un ir piešķirti vairāk nekā 90 % no kopējā apjoma — 100 miljardiem EUR. Finansiālajam atbalstam ir pieteikušās 18 dalībvalstis, un Padome ir piešķīrusi tām šo atbalstu kopumā par 90,3 miljardiem EUR (skatīt 2. tabulu). Igaunija kā 19. dalībvalsts finansiālo atbalstu saskaņā ar SURE pieprasīja 2021. gada februārī . Trīs lielākās finansiālā atbalsta summas saskaņā ar SURE ir piešķirtas Itālijai (27,4 miljardi EUR), Spānijai (21,3 miljardi EUR) un Polijai (11,2 miljardi EUR). Šīs trīs dalībvalstis kopā ir sasniegušas SURE koncentrācijas limitu, kas paredz, ka aizdevumu daļa, kas ir piešķirta trim dalībvalstīm, kurām ir lielākā piešķirto aizdevumu daļa, nepārsniedz 60 % no kopējās maksimālās summas — 100 miljardiem EUR, t. i., 60 miljardus EUR .



2. tabula. Pārskats par atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar SURE Dalībvalsts Piešķirtā summa (EUR) Piešķiršanas datums Atsauce uz PĪL Beļģija 7 803 380 000 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1342 Bulgārija 511 000 000 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1343 Kipra 479 070 000 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1344 Čehija 2 000 000 000 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1345 Grieķija 2 728 000 000 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1346 Spānija 21 324 820 449 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1347 Horvātija 1 020 600 000 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1348 Itālija 27 438 486 464 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1349 Lietuva 602 310 000 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1350 Latvija 192 700 000 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1351 Malta 243 632 000 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1352 Polija 11 236 693 087 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1353 Portugāle 5 934 462 488 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1354 Rumānija 4 099 244 587 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1355 Slovēnija 1 113 670 000 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1356 Slovākija 630 883 600 2020. gada septembris PĪL (ES) 2020/1357 Ungārija 504 330 000 2020. gada oktobris PĪL (ES) 2020/1561 Īrija 2 473 887 900 2020. gada decembris PĪL (ES) 2020/2005 Kopā 90 337 170 575

ii) Izmaksa, neizmaksātās summas un piemērojamais atmaksāšanas grafiks Par aizņēmumu operācijām atbild Komisija. Komisija saskaņā ar SURE regulu ir pilnvarota Savienības vārdā aizņemties līdzekļus kapitāla tirgos vai no finanšu iestādēm, lai finansētu saskaņā ar SURE izsniegtos aizdevumus (kompensējoši aizdevumi) . Komisija ES vārdā sāka aizņemties līdzekļus kapitāla tirgos, emitējot sociālās ietekmes obligācijas neilgi pēc aizdevuma līgumu parakstīšanas 2020. gada oktobrī. Obligāciju emisija tika veikta, balstoties uz secīgiem finanšu darījumiem. Kā paskaidrots tālāk, līdz šim ir veikti pavisam četri darījumi. Emisijas ir bijušas ļoti sekmīgas un ir izpelnījušās nopietnu interesi no ieguldītāju puses, tādēļ visu laidienu cenas nosacījumi ir bijuši labvēlīgi (skatīt 3. tabulu). Līdz 2021. gada februāra beigām 15 dalībvalstis kopā četrās līdzekļu izmaksas reizēs bija saņēmušas 53,5 miljardus EUR, kas ir 59 % no pieprasītajiem līdzekļiem 90,3 miljardu EUR apmērā. SURE sociālās ietekmes obligācijas ir emitētas ar termiņu no 5 līdz 30 gadiem, bet dalībvalstīm veikto izmaksu vidējais termiņš ir 14,5 gadi . Tālāk dotajā 5. tabulā ir sniegts pārskats par dalībvalstīm līdz šim izmaksātajām summām, izdalot aizņēmumu darījumus un termiņu. Tajā arī ir norādītas katrai dalībvalstij vēl neizmaksātās summas.



3. tabula. Svarīgākā statistika par ES SURE aizņēmumu darījumiem (EUR) Darījums SURE #1 SURE #2 SURE #3 SURE #4 Datums 2020. g. 20. okt. 2020. g. 10. nov. 2020. g. 24. nov. 2021. g. 26. jan. Laidiens 10 gadi 20 gadi 5 gadi 30 gadi 15 gadi 7 gadi 30 gadi (atkārtoti) Obligācijas lielums 10 mljrd. 7 mljrd. 8 mljrd. 6 mljrd. 8,5 mljrd. 10 mljrd. 4 mljrd. Ienesīgums –0,238 % 0,131 % –0,509 % 0,317 % –0,102 % –0,497 % 0,134 % Starpība MS+3 bāzes punkti MS+14 bāzes punkti MS-9 bāzes punkti MS+21 bāzes punkts MS-5 bāzes punkti MS-16 bāzes punkti MS+5 bāzes punkti Jaunas emisijas koncesija +1 bāzes punkts +2 bāzes punkti +1,5 bāzes punkti +2,5 bāzes punkti +1 bāzes punkts +1 bāzes punkts +1 bāzes punkts Kopējais ieguldītāju pieprasījums 145 mljrd. 88 mljrd. 105 mljrd. 70 mljrd. 114 mljrd. 83 mljrd. 49 mljrd. Piedāvājumu seguma koeficients 15 13 13 12 13 8 12 Piezīme: šī statistika attiecas uz Komisijas aizņēmumiem Savienības vārdā. MS apzīmē vidējo likmi (midswap). Jaunas emisijas koncesija apzīmē prēmiju, kas izmaksāta ieguldītājiem, kuri pirka no jauna emitētas obligācijas ar lielāku starpību, nekā atbilstīgas obligācijas varētu tikt tirgotas sekundārajā tirgū. Pirmais SURE darījums par 17 miljardiem EUR tika sekmīgi izpildīts divos laidienos 2020. gada 20. oktobrī. Emisiju veidoja divi obligāciju laidieni, no kuriem 10 miljardiem EUR atmaksāšanas termiņš ir 2030. gada oktobrī, bet 7 miljardiem EUR — 2040. gadā. Ieguldītāju interese par šo augsti novērtēto instrumentu bija ļoti liela, un pieprasījums pēc obligācijām vairāk nekā 13 reizes pārsniedza parakstīšanās limitu. 2020. gada 27. oktobrī līdzekļi tika izmaksāti Itālijai, Polijai un Spānijai. Otrais SURE darījums kopumā par 14 miljardiem EUR tika izpildīts 2020. gada 10. novembrī. Arī šī emisija tika sadalīta pa diviem atšķirīgiem atmaksāšanas periodiem: 8 miljardiem EUR atmaksāšanas termiņš ir 2025. gada novembrī, 6 miljardiem EUR — 2050. gada novembrī. Līdzekļi tika izmaksāti Horvātijai, Kiprai, Grieķijai, Itālijai, Latvijai, Lietuvai, Maltai, Slovēnijai un Spānijai. Trešais darījums, kurā vienā laidienā tika iekļautas obligācijas 8,5 miljardu EUR apmērā ar atmaksāšanas termiņu 2035. gada jūlijā, tika sekmīgi izpildīts 2020. gada 24. novembrī. Sociālās ietekmes obligācija ar 15 gadu atmaksāšanas termiņu izpelnījās visapjomīgāko rīkojumu reģistru, kāds jebkad bijis vienam laidienam, un radīja līdz šim vislielāko 15 gadu termiņa darījumu valsts varas apakšstruktūru, pārvalstisko organizāciju un aģentūru (SSA) portfelī. 2020. gada 1. decembrī līdzekļi tika izmaksāti Beļģijai, Ungārijai, Portugālei, Rumānijai un Slovākijai. Ceturtais darījums, kas bija pirmais darījums 2021. gadā, tika veikts 2021. gada 26. janvārī divos laidienos. Sociālās ietekmes obligācijas 14 miljardu EUR apmērā tika sadalītas divās daļās: 10 miljardiem EUR atmaksāšanas termiņš ir 2028. gada jūnijā, bet 4 miljardiem EUR — 2050. gada novembrī, papildinot esošo obligāciju ar šo termiņu. Parakstīšanās uz obligācijām attiecīgi 8 un 12 reizes pārsniedza to limitu, un 7 gadu obligācijai tika noteikts negatīvs ienesīgums –0,497 %, savukārt 30 gadu obligācijai — 0,134 %, kas ir pozitīvs rezultāts šādam termiņam. 2021. gada 2. februārī līdzekļi tika izmaksāti Beļģijai, Kiprai, Ungārijai, Latvijai, Polijai, Slovēnijai, Spānijai, Grieķijai un Itālijai. Informācija par atmaksāšanas grafiku ir sniegta 4. tabulā. Aizdevuma pamatsummas atmaksāšana ir jāveic laikposmā no 2025. līdz 2050. gadam. Procentu maksājumi ir jāveic katru gadu. 4. tabula. ES SURE neizmaksāto aizdevumu atmaksāšanas grafiks Kalendārais gads Pamatsumma Procenti Kopā SURE 2021 32 960 000 32 960 000 2022 37 000 000 37 000 000 2023 37 000 000 37 000 000 2024 37 000 000 37 000 000 2025 8 000 000 000 37 000 000 8 037 000 000 2026 37 000 000 37 000 000 2027 37 000 000 37 000 000 2028 10 000 000 000 37 000 000 10 037 000 000 2029 37 000 000 37 000 000 2030 10 000 000 000 37 000 000 10 037 000 000 2031 37 000 000 37 000 000 2032 37 000 000 37 000 000 2033 37 000 000 37 000 000 2034 37 000 000 37 000 000 2035 8 500 000 000 37 000 000 8 537 000 000 2036 37 000 000 37 000 000 2037 37 000 000 37 000 000 2038 37 000 000 37 000 000 2039 37 000 000 37 000 000 2040 7 000 000 000 37 000 000 7 037 000 000 2041 30 000 000 30 000 000 2042 30 000 000 30 000 000 2043 30 000 000 30 000 000 2044 30 000 000 30 000 000 2045 30 000 000 30 000 000 2046 30 000 000 30 000 000 2047 30 000 000 30 000 000 2048 30 000 000 30 000 000 2049 30 000 000 30 000 000 2050 10 000 000 000 30 000 000 10 030 000 000 Kopā 53 500 000 000 1 035 960 000 54 535 960 000 5. tabula. Izmaksas dalībvalstīm saskaņā ar SURE (miljardos EUR) Valsts Sākotnējā aizdevuma summa ES SURE 1. emisija

Darījums: 20.10.2020.

Izmaksa: 27.10.2020. ES SURE 2. emisija

Darījums: 10.11.2020.

Izmaksa: 17.11.2020. ES SURE 3. emisija

Darījums: 24.11.2020.

Izmaksa: 01.12.2020. ES SURE 4. emisija

Darījums: 26.01.2021.

Izmaksa: 02.02.2021. SURE kopā % no visa pieprasījuma Vidējais termiņš (gadi) Neizmaksātā summa, kas jāizmaksā 10 gadi 20 gadi Kopā 5 gadi 30 gadi Kopā 15 gadi 7 gadi 30 gadi Kopā Beļģija 7,80 2,0 1,3 0,7 2,0 4,0 51 % 14,9 3,8 Bulgārija 0,51 0,5 Kipra 0,48 0,2 0,1 0,3 0,2 0,1 0,2 0,5 100 % 14,7 0,0 Čehija 2,00 2,0 Grieķija 2,73 1,0 1,0 2,0 0,7 0,7 2,7 100 % 14,8 0,0 Spānija 21,32 3,5 2,5 6,0 2,9 1,2 4,0 1,0 1,0 11,0 52 % 14,9 10,3 Horvātija 1,02 0,3 0,2 0,5 0,0 0,5 50 % 13,3 0,5 Ungārija 0,50 0,2 0,2 0,1 0,3 0,5 100 % 14,7 0,0 Īrija 2,47 2,5 Itālija 27,44 5,5 4,5 10,0 3,1 3,4 6,5 4,5 4,5 21,0 76 % 14,0 6,5 Lietuva 0,60 0,2 0,1 0,3 0,0 0,3 50 % 13,3 0,3 Latvija 0,19 0,1 0,0 0,1 0,0 0,0 0,1 0,2 100 % 14,8 0,0 Malta 0,24 0,1 0,0 0,1 0,0 0,1 49 % 13,3 0,1 Polija 11,24 1,0 1,0 2,6 1,7 4,3 5,3 47 % 14,9 6,0 Portugāle 5,93 3,0 0,0 3,0 51 % 14,6 2,9 Rumānija 4,10 3,0 0,0 3,0 73 % 14,6 1,1 Slovēnija 1,11 0,2 0,2 0,5 0,4 0,9 1,1 100 % 14,8 0,0 Slovākija 0,63 0,3 0,0 0,3 48 % 14,6 0,3 Kopā 90,3 10,0 7,0 17,0 8,0 6,0 14,0 8,5 10,0 4,0 14,0 53,5 59 % 14,5 36,8





III.SURE instrumenta izmantošana: publiskie izdevumi un valstu pasākumi, uz kuriem attiecas SURE Šajā iedaļā ir sniegts kopsavilkums par dalībvalstu publiskajiem izdevumiem un valstu pasākumiem, uz kuriem attiecas SURE. 3.1. Faktiskie un plānotie publiskie izdevumi ar SURE atbalstu Šajā iedaļā ir izklāstīta saskaņā ar SURE piešķirtā finansiālā atbalsta plānotā un faktiskā izmantošana, balstoties uz datiem, kurus Komisijai sniegušas 17 dalībvalstis. Saņēmējām dalībvalstīm finansiālais atbalsts saskaņā ar SURE būtu jāizmanto galvenokārt tam, lai atbalstītu savas valsts saīsināta darba laika shēmas vai līdzīgus pasākumus, jo īpaši tādus, kas paredzēti pašnodarbinātām personām, un — attiecīgā gadījumā — lai atbalstītu attiecīgos ar veselību saistītos pasākumus, jo īpaši darbavietā . Vispirms tiks izklāstīts publisko izdevumu sadalījums, pēc tam — aplēses par darba ņēmējiem un uzņēmumiem, uz kuriem attiecas SURE tvērums. Izklāsts ir balstīts uz diviem secīgiem dalībvalstu ziņojumiem: pirmie ziņojumi tika sniegti 2020. gada augustā, kad tika pieprasīts finansiālais atbalsts saskaņā ar SURE (“sākotnējais ziņojums”), otrie — 2021. gada janvāra nogalē un februāra sākumā (“aktualizētais ziņojums”). Informācija ir izklāstīta tā, kā to sniegušas dalībvalstis . Līdz 2020. gada beigām jau bija radušies 80 % no kopējiem plānotajiem publiskajiem izdevumiem par atbilstīgiem pasākumiem . Finansiālais atbalsts saskaņā ar SURE tika sniegts, lai palīdzētu dalībvalstīm pārvarēt strauju un apjomīgu faktisko publisko izdevumu pieaugumu kopš 2020. gada 1. februāra, tām ieviešot saīsināta darba laika shēmas un līdzīgus pasākumus Covid-19 pandēmijas sociālekonomisko seku novēršanai. Tas arī ļāva izmantot finansiālo atbalstu ar šādiem pasākumiem saistīto publisko izdevumu plānotam pieaugumam. 2020. gada jūnijā SURE atbalstītie un faktiski radušies publiskie izdevumi veidoja 46 % no kopējiem publiskajiem izdevumiem, bet 2020. gada decembrī šis rādītājs sasniedza 80 %. Tālāk dotajā 1. diagrammā ir parādīts, kā šī attiecība ir mainījusies kopš SURE ieviešanas.



1. diagramma. Saskaņā ar SURE finansēto publisko izdevumu attīstība (faktiskie un plānotie), pa mēnešiem Piezīme: nedaudz negatīvie izdevumi 2021. gada jūlijā ir saistīti ar lieliem gaidāmajiem maksājumiem no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem, kas paredzēti tam, lai minētajā mēnesī atbalstītu saīsināta darba laika shēmas. Salīdzinot dalībvalstu sākotnējos un aktualizētos ziņojumus, var secināt, ka tās 2020. gadā ir tērējušas mazāk, nekā sākotnēji tika prognozēts. Faktisko publisko izdevumu aplēses par laikposmu no 2020. gada februāra līdz jūnijam jaunākajos ziņojumos bija samazinājušās par 1,3 miljardiem EUR (skatīt 2. diagrammu). Laikā, kad dalībvalstis pieteicās SURE, tās plānoja 2020. gadā pasākumiem, par kuriem var saņemt atbalstu saskaņā ar SURE, tērēt 90,0 miljardus EUR. Faktiski tās iztērēja 79,3 miljardus EUR, kas ir par 9,6 miljardiem EUR mazāk nekā prognozēts. Dalībvalstu aktualizētajos ziņojumos ir atspoguļots, ka publiskie izdevumi ir zināmā mērā atvirzīti tālāk laikā. Pusei dalībvalstu 2020. gada pirmajā pusgadā bija radušies lielāki publiskie izdevumi, nekā tika lēsts 2020. gada augustā, savukārt pusei dalībvalstu tie bija mazāki (skatīt 3. diagrammu). Divās dalībvalstīs, kuru izdevumi 2020. gada pirmajā pusgadā pieauga visvairāk, otrajā pusgadā tie samazinājās. Deviņas dalībvalstis ziņoja, ka 2020. gada otrajā pusgadā publiskie izdevumi ir bijuši mazāki par sākotnēji prognozētajiem. Lielākajā daļā gadījumu tas ir saistīts ar to, ka 2021. gadā tiek plānoti lielāki izdevumi. Tomēr divas dalībvalstis 2021. gadā plāno arī mazākus izdevumus. Saskaņā ar aktualizētajos ziņojumos sniegto informāciju dalībvalstis 2021. un 2022. gadā plānoja tērēt vairāk, nekā tika sākotnēji ziņots 2020. gada augustā. Plānotie publiskie izdevumi atbilstīgiem pasākumiem 2021. gadā ir pieauguši no 7,4 miljardiem EUR, kā tika norādīts sākotnējos ziņojumos 2020. gada augustā, līdz 19,8 miljardiem EUR, kā norādīts ziņojumos 2020. gada janvārī (skatīt 2. diagrammu). Tikai divas dalībvalstis aktualizētajos ziņojumos ir norādījušas 2022. gadā plānotos publiskos izdevumus (1,3 miljardi EUR). Tagad tiek plānots, ka saņēmēju dalībvalstu kopējie publiskie izdevumi atbilstīgiem pasākumiem būs 99,1 miljards EUR, kas pārsniedz līdz šim saskaņā ar SURE piešķirto kopējo summu. Tas atbilst SURE instrumenta kā papildinājuma būtībai, jo ar to tiek papildināts valsts finansējums nodarbinātības atbalstam. Dažas dalībvalstis šiem pasākumiem plāno tērēt vairāk, nekā tās ir pieprasījušas no SURE kā finansiālo atbalstu, tostarp valstis, kas ir sasniegušas SURE koncentrācijas limitu. 2. diagramma. Kopējie publiskie izdevumi, par kuriem tika paziņots 3. diagramma. Publiskie izdevumi, kas radušies, — starpība, salīdzinot sākotnējos un aktualizētos ziņojumus (% no aizdevuma summas) Piezīme: Īrija pieteicās finansiālajam atbalstam saskaņā ar SURE 2020. gada 27. oktobrī, un ziņojums nemainījās, salīdzinot sākotnējās un aktualizētās tabulas. Čehija noteiktajā termiņā neiesniedza aktualizētu pārskatu tabulu.

Gandrīz visas dalībvalstis ir jau iztērējušas vai plāno iztērēt visu saskaņā ar SURE piešķirto summu. Faktiski 15 dalībvalstis ir iztērējušas vai plāno iztērēt vairāk, nekā tās patlaban ir saņēmušas kā finansiālo atbalstu saskaņā ar SURE attiecībā uz atbilstīgiem pasākumiem (skatīt 4. diagrammu). Tas nozīmē, ka kopumā dalībvalstis saīsināta darba laika shēmām un līdzīgiem pasākumiem tērēs vairāk, nekā tās ir pieteikušās saņemt finansiālā atbalsta ietvaros saskaņā ar SURE. Tomēr trīs dalībvalstis ir paziņojušas, ka to plānotie izdevumi attiecīgajos PĪL paredzētajiem pasākumiem būs mazāki par summu, kas piešķirta saskaņā ar SURE. Šī informācija balstās uz dalībvalstu aktualizētajiem ziņojumiem, kuros tās ir arī norādījušas, ka jau ir veikušas vai nepieciešamības gadījumā plāno veikt pasākumus, lai izmantotu visu saskaņā ar SURE piešķirto finansiālo atbalstu, tostarp dažos gadījumos pagarinot attiecīgajos PĪL paredzēto pasākumu darbības laiku. Komisija izvērtēs jebkuras plānoto izdevumu izmaiņas, ko ierosinājušas dalībvalstis, lai nodrošinātu, ka tās joprojām ir saskaņotas ar SURE mērķi, un attiecīgos gadījumos ierosinās grozīt PĪL. 4. diagramma. Plānoto un faktisko publisko izdevumu pārsvars pār aizdevuma summu (% no aizdevuma summas) 5. diagramma. Ar veselību saistīto publisko izdevumu īpatsvars Piezīme: publiskie izdevumi ir izdevumi, par kuriem tika paziņots, nekoriģējot tos attiecībā pret koncentrācijas limitu, un kuri attiecas uz PĪL paredzētajiem pasākumiem, proti, tajos nav iekļauti jaunie pasākumi, par kuriem paziņojušas dalībvalstis, taču kuri nav minēti PĪL. Dati ir paziņoti tā, kā dalībvalstis tos ir iesniegušas pārskatu tabulās. Tomēr dalībvalstis, kurās pastāv 4. diagrammā atspoguļotais iztrūkums, plāno izmantot visu saskaņā ar SURE piešķirto summu. Jo īpaši Itālijas iestādes norādīja, ka tās plāno iztērēt visu piešķirto summu. Saistībā ar 5. diagrammu ir jāmin, ka Ungārijas sākotnējais finansiālā atbalsta pieprasījums tika ierobežots ar 49 % no izdevumiem ar veselību saistītiem pasākumiem, jo tie ir pakārtoti un tāpēc nevarēja veidot pusi vai vairāk no kopējās summas, kas piešķirta saskaņā ar SURE. Saskaņā ar aktualizētajiem ziņojumiem lielākajā daļā saņēmēju dalībvalstu kopējie publiskie izdevumi pasākumiem, par kuriem var saņemt SURE finansējumu, pārsniegs saskaņā ar SURE piešķirto maksimālo summu (un būs jāfinansē no valsts līdzekļiem vai citiem instrumentiem). Konkrēti Ungārijas gadījumā šis pārsniegums ir lielāks nekā būtu proporcionāli ar veselību saistītu pasākumu dēļ un tas izskaidro, kāpēc ar veselību saistītā attiecība pārsniedz 50 %. Dalībvalstis lielāko daļu finansiālā atbalsta, kas piešķirts saskaņā ar SURE, ir izmantojušas darba tirgus pasākumu atbalstam, neliels skaits dalībvalstu — arī ar veselību saistītiem pasākumiem. Līdz šim pavisam 5 % no finansiālā atbalsta saskaņā ar SURE ir piešķirti ar veselību saistītiem pasākumiem, un desmit dalībvalstis finansiālo atbalstu izmanto tikai saīsināta darba laika shēmām un līdzīgiem pasākumiem (skatīt 5. diagrammu). SURE regulā ir noteikts, ka ar veselību saistītus pasākumus drīkst finansēt pakārtoti. Ar līdzšinējiem Padomes lēmumiem par finansiālo atbalstu nevienai dalībvalstij nav ticis atļauts ar veselību saistītiem pasākumiem atvēlēt vairāk nekā 49 % . Saskaņā ar SURE sniegtais finansiālais atbalsts atbilst 2,8 % no darba ņēmēju un pašnodarbināto personu algām saņēmējās dalībvalstīs 2020. gadā . Šis īpatsvars dažādās dalībvalstīs ir robežās no 0,8 % līdz 5,3 % (skatīt 6. diagrammu). Finansiālais atbalsts ir līdzvērtīgs arī 1,5 % no saņēmēju dalībvalstu IKP. 6. diagramma. Aizdevumu īpatsvars (%) no darba ņēmēju un pašnodarbināto personu algu izdevumiem katrā dalībvalstī

Piezīme: šajā kontekstā algas mēra kā darbinieku atalgojumu un bruto darbības pārpalikumu, pieskaitot mājsaimniecību un mājsaimniecības apkalpojošo bezpeļņas organizāciju ienākumus (pašnodarbināto personu algas). Aplēses par 2020. gadu ir iegūtas, izmantojot Eiropas Komisijas 2020. gada rudens prognozes. 3.2Nodarbināto personu un uzņēmumu tvērums saskaņā ar SURE Tiek lēsts, ka no SURE līdzekļiem 2020. gadā ir atbalstīti 25–30 miljoni iedzīvotāju, kas veido vienu ceturto daļu no visiem nodarbinātajiem saņēmējās dalībvalstīs . Tas atbilst arī aptuveni divām trešdaļām darba ņēmēju, kuri ir nodarbināti saīsināta darba laika shēmās ES . Galvenās aplēses par 26,5 miljoniem iedzīvotāju aptver aptuveni 21,5 miljonus darba ņēmēju un 5 miljonus pašnodarbināto personu . Tālāk dotajā 7. diagrammā ir parādīts sadalījums pa dalībvalstīm, kurās tvērums ir robežās no 7 % līdz gandrīz 70 % no kopējā nodarbināto skaita. To iedzīvotāju skaitu, uz kuriem attiecas ar veselību saistīti pasākumi, ir grūti aplēst pietiekami precīzi, jo dažādās dalībvalstīs pasākumi ir atšķirīgi. Tādēļ šīs aplēses varētu arī uzskatīt par piesardzīgu novērtējumu, ņemot vērā to, ka atbalsts saskaņā ar SURE ir plašāks par darba tirgus pasākumiem un tāpēc sniedz labumu plašākai sabiedrībai. 7. diagramma. To darba ņēmēju skaits, uz kuriem attiecas SURE (% no kopējā nodarbināto skaita 2020. gadā) Piezīme: tvēruma datus ir paziņojušas dalībvalstis. Čehijas rādītāji ir balstīti uz sākotnējo ziņojumu, kas tika sniegts 2020. gada augustā, tāpēc kopējā tvēruma rādītājā ir pieņemts, ka nodarbināto personu tvērums ir līdzīgs kā citās dalībvalstīs. Kopējie nodarbināto skaita rādītāji ir iegūti no AMECO, izmantojot nacionālajos kontos lietoto kopējā nodarbinātības līmeņa definīciju, ieskaitot algotus darbiniekus un pašnodarbinātas personas. Komisijas aplēses, kas iegūtas, balstoties uz dalībvalstu sniegtajiem ziņojumiem, uzrāda, ka 2020. gadā dalībvalstīs atbalstu saskaņā ar SURE ir saņēmuši 1,5–2,5 miljoni uzņēmumu. Tikai 14 dalībvalstis iesniedza aktualizētus datus par uzņēmumu tvērumu . Dalībvalstīs, kas iesniedza ziņojumus, atbalstu saskaņā ar SURE ir saņēmuši gandrīz 800 000 uzņēmumu. Tie ir 12 % no visiem uzņēmumiem šajās dalībvalstīs. Tā kā dažas lielākas saņēmējas dalībvalstis nav paziņojušas prasītos datus, šis rādītājs ir nepilnīgs un ievērojami mazāks par faktisko kopējo aptverto uzņēmumu skaitu. Balstoties uz pamatotiem pieņēmumiem, tiek lēsts, ka pēc pēdējo četru dalībvalstu iekļaušanas aprēķinos aptverto uzņēmumu skaits būtiski pieaugs — līdz 1,5–2,5 miljoniem uzņēmumu . Dalībvalstis, kas nav paziņojušas Komisijai prasītos datus, tiek aicinātas to izdarīt, lai šos datus varētu izmantot, sagatavojot otro ziņojumu par SURE.

3.3. Īss pārskats par saīsināta darba laika shēmām vai līdzīgiem pasākumiem, kas saņem atbalstu saskaņā ar SURE No 18 dalībvalstīm, kuras saņēma atbalstu saskaņā ar SURE, 15 dalībvalstis to pieprasīja, lai palīdzētu finansēt saīsināta darba laika shēmas. Šīs ir publiskas programmas, kas ļauj uzņēmumiem, kuri saskaras ar ekonomiskām grūtībām, uz laiku samazināt nostrādāto stundu skaitu darbiniekiem, kuriem ienākumu atbalsts par nenostrādāto stundu skaitu tiek sniegts no publiskiem avotiem. No trijām dalībvalstīm, kas neizmantoja finansiālo atbalstu saskaņā ar SURE saīsināta darba laika shēmu finansēšanai, Īrijā un Maltā pastāv līdzīgas shēmas, kas sniedz atbalstu Covid-19 krīzes skartajiem uzņēmumiem algas subsīdiju veidā (sīkāk skatīt tālāk). Turpretī Ungārijā ir izveidota saīsināta darba laika shēma, taču tās publiskie izdevumi pilnā apjomā tiek finansēti no Eiropas Sociālā fonda (tāpēc tā nevarēja saņemt atbalstu saskaņā ar SURE). Lielākajā daļā gadījumu atbalstītās saīsināta darba laika shēmas ir jaunas shēmas, kas izveidotas, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju (skatīt 6. tabulu). Visas minētās jaunās shēmas ir izveidotas uz laiku un ir atkarīgas no piedzīvotajām ekonomiskajām grūtībām. Piecas SURE atbalstu saņēmušās dalībvalstis, kurās jau pirms Covid-19 uzliesmojuma darbojās saīsināta darba laika shēmas (Beļģija, Spānija, Itālija, Portugāle un Slovākija), ir tās pielāgojušas, reaģējot uz pandēmiju. Ieviestās izmaiņas galvenokārt bija saistītas ar administratīvo procedūru īslaicīgu atvieglošanu, tvēruma paplašināšanu, atbilstības kritēriju atvieglošanu, lielāku labvēlību (pret darba ņēmējiem un/vai darba devējiem), kā arī atbalsta perioda pagarināšanu. Visās valstu saīsināta darba laika shēmās tiek atbalstīti darba ņēmēji, kuru līgumu darbība ir pilnībā apturēta, pilnīgi apstājoties saimnieciskajai darbībai. Turklāt vairums shēmu (taču ne visas) sniedz atbalstu arī daļējas darba laika saīsināšanas gadījumā, ja ir samazinājies saimnieciskās darbības apjoms. Lai gan vairumā gadījumu uzņēmumi var brīvi izvēlēties, cik lielā mērā saīsināt darba laiku, dažās valstīs piemēro ierobežojumus. Piemēram, Grieķijā un Slovēnijā līdztekus pilnīgai darba apturēšanai (ja darbības pilnībā tiek pārtrauktas) ir atļauta vienīgi pilna laika darba saīsināšana uz nepilna laika darbu. Publiskā atbalsta summu parasti aprēķina, izsakot to procentos no darba ņēmēja algas, un tā ir robežās no 50 % līdz 100 %. Sīkāka informācija par saīsināta darba laika shēmām ir sniegta 1. pielikumā. Visas 18 dalībvalstis, izņemot Bulgāriju un Horvātiju, ir pieteikušās atbalsta saņemšanai, lai finansētu “saīsināta darba laika shēmām līdzīgus pasākumus”. Lielākajā daļā gadījumu tie papildināja saīsināta darba laika shēmas. Šo pasākumu mērķis ir aizsargāt darba ņēmējus un pašnodarbinātas personas, samazinot ar Covid-19 krīzi saistīto bezdarba un ienākumu zaudēšanas gadījumu skaitu, taču tie precīzi neatbilst iepriekš sniegtajai saīsināta darba laika shēmas definīcijai. Šajā kategorijā ietilpstošo pasākumu skaits un veidi ievērojami atšķiras. Tos īsumā var iedalīt šādi: -algas subsīdijas shēmas, piemēram, iepriekš minētās Īrijas un Maltas shēmas, kurās subsidē Covid-19 krīzes skarto uzņēmumu darbaspēka izmaksas. Šīs shēmas sasniedz tādu pašu mērķi kā saīsināta darba laika shēmas (proti, nodarbinātības saglabāšanu, palīdzot uzņēmumiem izvairīties no darba ņēmēju atlaišanas). Tomēr sniegtais atbalsts nav tieši saistīts ar katra darba ņēmēja nostrādāto stundu skaita faktisko samazinājumu, bet tikai ar apgrozījuma samazināšanos; -pašnodarbinātu personu atbalsta pasākumi, kas pastāv gandrīz visās dalībvalstīs, kuras pieteikušās atbalsta saņemšanai saskaņā ar SURE. Tie aptver vienreizējus ienākumu atbalsta pasākumus, ko vai nu piešķir kā fiksētu naudas summu, vai aprēķina no iepriekšējiem ienākumiem/ciestajiem zaudējumiem, un citus atbalsta pasākumus uzņēmumu darbības izmaksu samazināšanai, ja no tiem gūst labumu pašnodarbinātas personas un vienas personas uzņēmumi. Svarīga prasība ir, lai atbalsta saņēmēji turpinātu savu pašnodarbinātību vai saimniecisko darbību (proti, lai tie neizbeigtu darbību); -īpaši vecāku atvaļinājuma pabalsti (Beļģijā, Čehijā, Itālijā, Portugālē, Kiprā un Maltā), ar kuriem laikā, kad ārkārtas apstākļu dēļ ir slēgtas skolas, tiek sniegts ienākumu atbalsts darba ņēmējiem un/vai pašnodarbinātām personām, kurām ir bērni; -atbalsts sezonas strādniekiem (Grieķijā, Itālijā, Kiprā, Spānijā), kuru darba līgumi ir apturēti pandēmijas dēļ un kuri galvenokārt strādā tūrisma un/vai lauksaimniecības nozarē. Šīs personas ir “regulārie” sezonas strādnieki, kuriem bija jāatsāk darbs 2020. gada pavasara un vasaras sezonā, taču Covid-19 pandēmijas dēļ viņiem tas tika liegts; -atbalsts ar saīsinātu darba laiku saistītām mācībām (Beļģijā, Portugālē). Šis atbalsta veids sekmē arodmācību nodrošināšanu personām, kuras strādā saīsinātu darba laiku. Deviņas dalībvalstis pieprasīja finansiālo atbalstu saskaņā ar SURE, lai finansētu ar veselību saistītus izdevumus, kas tieši attiecas uz Covid-19 ārkārtas situāciju. Šajā kategorijā ietilpst: -īpašs atvaļinājums Covid-19 slimības un/vai karantīnas dēļ (Kipra, Latvija, Malta, Portugāle, Spānija); -izmaksas, kas saistītas ar paaugstinātām veselības un drošības prasībām publiskajā sektorā (Latvija, Ungārija, Portugāle); -pasākumi, kuru mērķis ir samazināt tādas izmaksas privātajam sektoram, kas radušās stingrāku sanitārās veselības un drošības prasību dēļ darba vietā (Itālija); -lielāki izdevumi sabiedriskās veselības aprūpes sistēmai, ieskaitot personāla izmaksas, piemēram, medicīniskā personāla virsstundu darbu un piemaksas, papildu pagaidu personāla nolīgšanu (Ungārija, Rumānija, Portugāle), slimnīcu renovāciju (Ungārija) un/vai papildu iekārtu, aizsargaprīkojuma, materiālu un palīgmateriālu iegādi (Beļģija, Ungārija, Latvija, Portugāle). 6. tabula. Saskaņā ar SURE atbalstīto valstu saīsināta darba laika shēmu raksturlielumi Dalībvalsts Jauna shēma Pastāvīga/pagaidu shēma Atbalsta apmērs (% no algas) Izmaksas darba devējam Darba laika saīsināšana BE nē pastāvīga (ar pagaidu grozījumiem) 70 % - 0–100 % BG jā pagaidu 60 % 40 % no darbaspēka izmaksām 50 % vai 100 % CZ jā pagaidu 60–80 % 20–40 % no zaudējumiem 0–100 % IE - - - - - EL jā pagaidu 60 % - 50 % vai 100 % ES nē pastāvīga (ar pagaidu grozījumiem) 70 % 0–30 % no sociālajām iemaksām 0–100 % HR jā pagaidu 50 % - 0–100 % IT nē pastāvīga (ar pagaidu grozījumiem) 80 % - 0–100 % CY jā pagaidu 60 % - 0–100 % LV jā pagaidu 50–75 % - 0–100 % LT jā pagaidu 30–100 % 0–100 % HU - - - - - MT - - - - - PL jā pagaidu 50 % - 20–100 % PT nē pastāvīga (ar pagaidu grozījumiem) 66–100 % 0–30% no zaudējumiem 0–100 % RO jā pagaidu 75 % - 0–100 % SI jā pagaidu 80 % 0–20 % no zaudējumiem 50–100 % SK nē pagaidu (taču regulāri atjauninot) 80 % - 0–100 %

IV.SURE ietekmes sākotnējā analīze Šajā iedaļā ir sniegta sākotnējā analīze par SURE ietekmi uz nodarbinātību un publiskajām finansēm, kā arī citām sekām. 4.1Aplēses par SURE ietekmi uz nodarbinātību Tiek izvērtētas saņēmējās dalībvalstīs novērotās bezdarba līmeņa izmaiņas, lai sākotnēji aptuveni izvērtētu ar pandēmiju saistītu politikas atbalsta pasākumu, tostarp SURE, ietekmi. SURE mērķis ir palīdzēt ES dalībvalstīm saglabāt darba ņēmēju un pašnodarbinātu personu nodarbinātību Covid-19 pandēmijas laikā, tādējādi aizsargājot iedzīvotājus un sekmējot strauju atveseļošanos pēc pandēmijas atkāpšanās. Lai gan ir grūti izstrādāt hipotētisku scenāriju, kādi būtu darba tirgus rādītāji, ja SURE nepastāvētu, šeit izklāstītajā analīzē ir vērtēta saikne starp ražošanas apjomu un bezdarbu kopš pandēmijas sākuma. Tās rezultāti būtu jāvērtē piesardzīgi, jo ražošanas apjoma un nodarbinātības saikni ietekmē daudzveidīgi faktori, tostarp SURE. Bezdarba līmeņa pieaugums 2020. gadā saņēmējās dalībvalstīs nepārprotami bija mērenāks nekā globālās finanšu krīzes laikā, neraugoties uz to, ka IKP 2020. gadā saruka vairāk (skatīt 8. diagrammu). Saskaņā ar Komisijas 2021. gada ziemas prognozēm tiek paredzēts, ka reālā IKP pieaugums valstīs, kas 2020. gadā izmantojušas finansējumu saskaņā ar SURE, samazināsies par 5,8 %. Šis samazinājums ir lielāks par to, kāds tika novērots 2009. gadā, globālās finanšu krīzes maksimumā. Vienlaikus tiek plānots, ka bezdarba līmenis 2020. gadā pieaugs tikai par 0,7 procentpunktiem, salīdzinot ar pieaugumu par 2,6 procentpunktiem 2009. gadā. 8. diagramma. Reālā IKP un bezdarba izmaiņas saņēmējās dalībvalstīs 2009. gadā, salīdzinot ar 2020. gadu Piezīme: diagrammā ir parādīts SURE saņēmēju dalībvalstu vidējais aritmētiskais rādītājs. 2020. gada bezdarba līmenis ir 2020. gada ikmēneša bezdarba līmeņu vidējais lielums. Avots: Eurostat; 2020. gada IKP — Komisijas 2021. gada ziemas prognozes. Bezdarba rādītāju reakcija uz ražošanas apjoma izmaiņām 2020. gadā saņēmējās dalībvalstīs bija vājāka, nekā tika gaidīts (skatīt 9. un 10. diagrammu) . 2020. gadā strauji īstenotie un apjomīgie politikas pasākumi krīzes novēršanai mazināja to ietekmi uz bezdarbu, kas radās ražošanas apjoma samazināšanās rezultātā. Tāpēc lielākajā daļā valstu bezdarba līmenis pieauga mazāk, nekā tika gaidīts . 9. diagramma. Faktiskās un prognozētās bezdarba līmeņa izmaiņas saņēmējās dalībvalstīs 2019. gadā, salīdzinot ar 2020. gadu 10. diagramma. Faktiskās un prognozētās bezdarba līmeņa izmaiņas katrā saņēmējā dalībvalstī 2020. gadā Piezīme: y ass: prognozētās bezdarba līmeņa izmaiņas atbilst prognozēm, kas izriet no saņēmēju dalībvalstu paneļregresijas modeļa (9. diagramma) un katras valsts regresijas modeļa (10. diagramma) laikposmā no 1999. līdz 2019. gadam. Analīze ir balstīta uz Okuņa likuma pieeju, kurā atkarīgais mainīgais apzīmē bezdarba līmeņa izmaiņas, bet neatkarīgais mainīgais — reālā IKP pieauguma tempu. Specifikācijā paredzēts kontrolēt (laikā nemainīgas) valsts darba tirgum raksturīgas iezīmes kā valsts nemainīgo ietekmi un izlasei kopīgus faktorus — kā laikā nemainīgo ietekmi. Rezultāti, šķiet, saglabājas noturīgi, arī izmantojot papildus neatkarīgus mainīgos, piemēram, darba ņēmēju tiesību aizsardzības likumus un ekonomiski aktīvā darbaspēka līmeņa izmaiņas. Specifikācijā paredzēts kontrolēt izvaddatu endogenitāti, izmantojot pirmās starpības vispārīgās momentu metodes aplēses. Horvātija nav iekļauta ar datu pieejamību saistītu iemeslu dēļ. Salīdzinot ar neseniem pētījumiem, kuros izmantots Okuņa likums , šīs analīzes mērķis ir orientēties tikai uz atbalsta saņēmējiem saskaņā ar SURE un censties sasaistīt faktiskā un prognozētā bezdarba starpību ar SURE atbalsta lielumu. Avots: Komisijas 2020. gada rudens prognozes, 2020. gada kopējais bezdarba līmenis (Eurostat) (skatīt piezīmi pie 8. diagrammas). Svarīgs iemesls, kādēļ bezdarba līmenis 2020. gadā pieauga mazāk, bija politikas atbalsta pasākumi, ieskaitot SURE (11. diagramma). Balstoties uz sākotnējiem pierādījumiem, bezdarba pieaugumu, kas ir bijis mazāks par gaidīto, daļēji var saistīt ar plaši izplatīto saīsināta darba laika shēmu izmantošanu, tostarp dalībvalstīs, kas saņem atbalstu no SURE instrumenta. Šādi tika palīdzēts saglabāt nodarbinātību un tika ierobežots bezdarba pieaugums. Citi faktori ir saistīti ar apstākli, ka iedzīvotāji nav varējuši aktīvi meklēt darbu vai tika atturēti to darīt, jo liela daļa ekonomikas bija pārtraukusi darbu.



11. diagramma. Saikne starp bezdarba līmeņa izmaiņām 2020. gadā un apstiprināto finansējumu saskaņā ar SURE

Piezīme: y ass: prognozētās bezdarba līmeņa izmaiņas izriet no katras valsts regresijas modeļa, kā atspoguļots 10. diagrammā un paskaidrots piezīmē pie 9. un 10. diagrammas. Avots: Komisijas 2020. gada rudens prognozes. 4.2SURE ietekmes virzītājspēki: iztirzājums un apsekojumos balstīti rezultāti SURE ietekme neaprobežojas tikai ar darbvietu saglabāšanu. Var identificēt trīskāršu papildu ietekmi: pārliecības uzlabošana visā ES, ES atbalsts saīsināta darba laika shēmām un mudināšana tās izmantot, kā arī ļaušana dalībvalstīm tērēt nodarbinātības atbalstam vairāk, nekā tās citādi varētu atļauties. Tomēr šo ietekmi ir grūti novērtēt empīriski. Pirmkārt, SURE ir uzlabojis vispārējo uzticēšanos ES spējai efektīvi reaģēt uz vēl nepieredzētu krīzi. Dalībvalstu spēja vienoties par SURE — jaunu un novatorisku finansiālā atbalsta veidu saskaņā ar LESD 122. pantu, kam ir izteikts sociālais aspekts un ekonomiskais pamatojums, — un brīvprātīgi sniegt garantijas ES, lai palīdzētu nodrošināt tās finansiālo stabilitāti, kalpoja kā spēcīgs signāls par ES spēju efektīvi un operatīvi reaģēt uz jauna veida krīzi. Tas arī palīdzēja pavērt ceļu vēlākajam paziņojumam par instrumentu Next Generation EU. 2020. gada maijā Komisija iesniedza priekšlikumu par Atveseļošanas un noturības mehānismu, kuru Padome un Eiropas Parlaments galu galā pieņēma 2021. gada februāra sākumā. Šī kolektīvā spēja operatīvi reaģēt uz Covid-19 uzliesmojuma izraisīto krīzi un izveidot jaunus ārkārtas instrumentus, ieskaitot SURE, iespējams, sekmēja ES ekonomikas dalībnieku pārliecību un mazināja dalībvalstu valsts aizņēmumu procentu likmju starpību, kā arī uzlaboja ES izaugsmes perspektīvas . Šajā kontekstā varētu uzskatīt, ka SURE ir instruments, ar ko mobilizēt fiskālās politikas atbalstu un šādi garantēt, ka atbalstoša fiskālā nostāja un pielāgota monetārā politika darbojas kopā, novēršot krīzes sekas. Otrkārt, izmantojot SURE, ES ir paudusi atbalstu dalībvalstu saīsināta darba laika politikai un ir mudinājusi to izmantot. Sniedzot finansiālu atbalstu dalībvalstīm, lai palīdzētu tām finansēt saīsināta darba laika shēmas pandēmijas skartajiem uzņēmumiem un citus līdzīgus pasākumus, jo īpaši tādus, kas paredzēti pašnodarbinātām personām, SURE ir mudinājis dalībvalstis pieņemt šādus politikas pasākumus, kas atbilst arī 2020. gada nodarbinātības pamatnostādnēm. Šis instruments kopā ar atbalstu, ko sniedz Eiropas strukturālie un investīciju fondi, īpaši Eiropas Sociālais fonds, kā arī Investīciju iniciatīvas reaģēšanai uz koronavīrusu (CRII un CRII+), ļāva dalībvalstīm ieviest vērienīgākus politikas pasākumus. Lielākā daļa saņēmēju dalībvalstu ir norādījušas, ka SURE ir ietekmējis to lēmumus pieņemt jaunu vai grozīt esošo saīsināta darba laika shēmu . Reaģējot uz Covid-19 krīzi, deviņas dalībvalstis izveidoja jaunu saīsināta darba laika shēmu , savukārt četras dalībvalstis grozīja jau pastāvošu saīsināta darba laika shēmu . Lielākā daļa šo shēmu bija ieviestas vai grozītas 2020. gada martā, neilgi pirms tam, kad Komisija ierosināja izveidot SURE instrumentu. Kopš tā laika Ungārija, Grieķija, Rumānija un Slovēnija ir ieviesušas jaunas shēmas, savukārt Itālija un Spānija ir papildus grozījušas jau esošās shēmas (skatīt A.1. tabulu 1. pielikumā) . SURE arī ir ļāvis dažām dalībvalstīm vērienīgāk īstenot saīsināta darba laika shēmām līdzīgus pasākumus. Visas dalībvalstis (izņemot Bulgāriju un Horvātiju) arī lūdza SURE finansiālo atbalstu attiecībā uz saīsinātam darba laikam līdzīgām shēmām, tostarp pašnodarbinātu personu atbalstam, un citiem darbvietu saglabāšanas pasākumiem. Dažas dalībvalstis bija ieviesušas šos pasākumus pirms SURE ierosināšanas, savukārt citas — pēc tam . Lielākā daļa aptaujāto dalībvalstu, reaģējot uz SURE finansējuma iespējamo pieejamību, ieviesa jaunas saīsinātam darba laikam līdzīgas shēmas . Turklāt trijās dalībvalstīs SURE finansējuma pieejamība sekmēja šīm shēmām piešķirto budžeta līdzekļu palielināšanu. Treškārt, SURE kā agrīns ES politikas risinājuma elements kalpoja par pamatu dalībvalstu pārliecībai par iespēju aizņemties un tērēt vairāk, nekā tās to būtu darījušas citā gadījumā. SURE arī ļāva tām saglabāt vai palielināt savus publiskos izdevumus nodarbinātības atbalstam. Tas jo īpaši tā ir gadījumos, kad finansējums ir pieejams un tiek piedāvāts ar ļoti zemām procentu likmēm un pietiekami ilgu saistību dzēšanas termiņu, kā tas ir SURE gadījumā. Šādus papildu aizņēmumus dalībvalstis var izmantot saīsināta darba laika shēmām vai citiem ar pandēmiju saistītiem politikas pasākumiem, jo saskaņā ar SURE sniegtais finansiālais atbalsts ļauj tām arī novirzīt saīsināta darba laika shēmām paredzēto finansējumu citām, plašākām politikas jomām, lai mazinātu pandēmijas sociālekonomisko ietekmi. Lielākā daļa saņēmēju dalībvalstu norādīja, ka SURE atbalstam ir bijusi nozīme saistībā ar saīsināta darba laika shēmu un līdzīgu pasākumu tvēruma un labvēlības īslaicīgu paplašināšanu, kā arī Covid-19 krīzes risināšanai paredzētās politikas finansēšanu kopumā. Sešas dalībvalstis norādīja, ka to attiecīgo saīsināta darba laika shēmu budžets ir ticis palielināts pēc tam, kad Komisija ierosināja izveidot SURE. Divos no šiem gadījumiem tika uzskatīts, ka SURE ir būtiski ietekmējis pieņemto lēmumu. 4.3Tuvāks ieskats saistībā ar tiešo finansiālo ietekmi: aplēstie ietaupījumi uz procentu maksājumiem Vairākas dalībvalstis, saņemot finansiālu atbalstu saskaņā ar SURE, ir guvušas ietaupījumus uz procentu maksājumiem. SURE aizdevumi ļāva dalībvalstīm izmantot zemākas procentu likmes, nekā tās būtu bijušas tad, ja šīs valstis pašas emitētu valsts parāda vērtspapīrus, lai finansētu saīsināta darba laika shēmas vai līdzīgus pasākumus. Pateicoties ES AAA kredītnovērtējumam un obligāciju likviditātei, SURE sociālās ietekmes obligācijas tika emitētas ar ļoti zemām procentu likmēm pat pie ilga termiņa. Tiek lēsts, ka dalībvalstis pirmajās četrās SURE emisijās, t. i., ieskaitot 2021. gada 2. februārī veiktās izmaksas, ir guvušas ietaupījumus aptuveni 5,8 miljardu EUR apmērā. Izmaksām turpinoties, šī summa pieaugs. Tāpēc norādītās aplēses, iespējams, atbilst zemākajam rezultātam un pieaugs, jo vēl ir jāizmaksā 36,8 miljardi EUR. Tālāk dotajā 7. tabulā ietaupījumi uz procentu maksājumiem ir norādīti pa dalībvalstīm, savukārt 1. izcēlumā ir sīkāk paskaidrota metodika . 1. izcēlums. Ietaupījumu uz procentu maksājumiem aprēķins Atkarībā no saistību dzēšanas termiņa un emisijas datuma Komisijai izdevās pirmajos četros darījumos emitētajiem 53,5 miljardiem EUR panākt labvēlīgus nosacījumus un ienesīgumu robežās no –0,51 % līdz +0,32 %. Šie nosacījumi, izmantojot kompensējošus aizdevumus, tika tieši nodoti dalībvalstīm. Pašu dalībvalstu finansēšanas nosacījumi izmaksu veikšanas laikā kopumā bija nelabvēlīgāki par Komisijas panāktajiem. Tādējādi saskaņā ar SURE izmaksātie aizdevumi radīja dalībvalstīm iespēju gūt ietaupījumus uz procentu maksājumiem. Lai aprēķinātu šos ietaupījumus, tiek pieņemts, ka tad, ja neeksistētu aizdevumi saskaņā ar SURE, dalībvalstis aizdevumu izmaksas dienā būtu emitējušas obligācijas ar tādām pašām iezīmēm (proti, saistību dzēšanas termiņu un kuponu) kā ES SURE obligācijas. Ietaupījumus uz procentu maksājumiem ļauj aplēst ar aizdevuma summu reizināta starpība starp katras ES SURE obligācijas emisijas cenu un šādas hipotētiskas obligācijas emisijas cenu. Šo starpību aprēķina no valstu un ES SURE ienesīguma līkņu starpības izmaksas laikā, ņemot vērā arī katra aizdevuma saistību dzēšanas termiņa struktūru. Visās dalībvalstīs vidējais SURE aizdevumu dzēšanas termiņš ir īsāks par 15 gadiem, bet tuvu tam, un valsts ienesīguma un ES SURE ienesīguma vidējā starpība ir aptuveni 0,8 procentpunkti. Tāpēc kopējie ietaupījumi uz procentu maksājumiem 15 dalībvalstīs, kas bija saņēmušas izmaksas līdz 2021. gada 2. februārim, visā aizdevumu spēkā esības laikā tiek lēsti 5,8 miljardu EUR apmērā jeb kā aptuveni 11 % no izmaksātās summas (skatīt 6. tabulu). Dalībvalstis, kuru gadījumā starpība vai izmaksu apjoms bija lielāks, guva vislielāko labumu no Komisijas panāktajiem labvēlīgajiem nosacījumiem. 7. tabula. Katras dalībvalsts ietaupījumi uz procentu maksājumiem Dalībvalsts Izmaksātā summa (mljrd. EUR) Vidējā starpība Vidējais saistību dzēšanas termiņš Ietaupījumi uz procentu maksājumiem (mljrd. EUR) Ietaupījumi uz procentu maksājumiem (% no izmaksātās summas) Beļģija 4,0 0,11 14,9 0,098 2,4 Kipra 0,5 0,64 14,7 0,048 10,1 Grieķija 2,7 0,74 14,8 0,264 9,7 Spānija 11,0 0,44 14,9 0,850 7,7 Horvātija 0,5 1,16 13,3 0,082 16,1 Ungārija* 0,5 2,53 14,7 0,154 30,5 Itālija 21,0 0,98 14,0 2,835 13,5 Lietuva 0,3 0,10 13,3 0,005 1,8 Latvija 0,2 0,19 14,8 0,006 3,2 Malta 0,1 0,63 13,3 0,012 9,7 Polija 5,3 0,41 14,9 0,355 6,7 Portugāle 3,0 0,57 14,6 0,242 8,1 Rumānija 3,0 2,19 14,6 0,824 27,5 Slovēnija 1,1 0,23 14,8 0,047 4,3 Slovākija 0,3 0,09 14,6 0,004 1,3 Kopā 53,5 0,76 14,5 5,826 10,9

Piezīme: ietaupījumus uz procentu maksājumiem aprēķina katrai obligācijai atsevišķi un saskaita pa emisijas datumiem un saistību dzēšanas termiņiem. Dalībvalstu izdarītie aizņēmumi no ES ir ar dažādu vidējo termiņu. Dalībvalstīs, kurās liela daļa aizņēmumu tika izdarīta ar ļoti ilgu vai ilgu termiņu, kopējie ietaupījumi uz procentu maksājumiem pārsvarā ir lielāki par vidējās starpības un vidējā termiņa reizinājumu. Tas tā ir tādēļ, ka starpība un termiņš parasti pozitīvi korelē, t. i., ES SURE ienesīguma līknes mēdz būt lēzenākas par valstu ienesīguma līknēm. * Attiecībā uz Ungāriju nav pieejama euro obligāciju ienesīguma līkne. Tā vietā tika izmantota nacionālās valūtas ienesīguma līkne.



5Ārkārtas apstākļu saglabāšanās, kas ir par pamatu SURE regulas piemērošanai Ar SURE regulu Komisijai ir noteikts arī pienākums ziņot par tādu ārkārtas apstākļu saglabāšanos, kas ir par pamatu SURE instrumenta piemērošanai . Tā kā inficēšanās gadījumu skaits kopš rudens atkal ir pieaudzis, joprojām pastāv ārkārtas apstākļi, kas lika ieviest SURE un ārkārtas nodarbinātības atbalsta pasākumus iedzīvotāju atbalstam. Eiropu kopš 2020. gada rudens ir piemeklējis atkārtots Covid-19 saslimšanas gadījumu skaita pieaugums, tostarp ir parādījušies jauni, lipīgāki slimības paveidi, tāpēc bija būtiski jāpastiprina ierobežojumi. 2021. gada 25. februārī 14 dienu saslimstības rādītājs ES/EEZ bija 283 uz 100 000 iedzīvotāju, kas ir mazāk nekā puse no 2020. gada novembrī novērotā, bet joprojām ievērojami vairāk par pērnās vasaras rādītājiem, kad pirmoreiz tika atviegloti ierobežojumi . 2021. gada sākumā daudzās dalībvalstīs slimnīcu un intensīvās terapijas nodaļu noslodze ir maksimāli augsta vai tuvu tai. Atkārtoti pastiprinātie ierobežojumi ir apturējuši atveseļošanos pēc saimnieciskās darbības atjaunošanās, kas tika novērota 2020. gada trešajā ceturksnī. Lai gan ietekme uz ekonomiku nav bijusi tik krasa kā pirmajā pandēmijas vilnī, jo ir izmantoti mērķorientētāki ierobežojumi un gan uzņēmumi, gan iedzīvotāji ir pielāgojušies ierobežojumiem, tomēr atveseļošanās ir apstājusies. ES reālais IKP no ceturkšņa uz ceturksni 2020. gada ceturtajā ceturksnī samazinājās par 0,4 % pēc pieauguma par 11,5 % trešajā ceturksnī. Tā kā visā Eiropā joprojām ir spēkā ierobežošanas pasākumi, 2021. gada pirmajā ceturksnī tiek prognozēta šā rādītāja tālāka samazināšanās. 2021. gada 11. februārī publicētajās Komisijas ziemas prognozēs reālā IKP pieaugums ES 2021. gadā tiek prognozēts 3,7 % apmērā, pēc vēl nepieredzētā samazinājuma par 6,3 % 2020. gadā. Tāpēc IKP līmenis 2021. gada beigās saglabātos par 2,8 procentpunktiem zemāks par pirmskrīzes līmeni 2019. gadā. Pārliecinošā rūpniecības nozares atveseļošanās kontrastē ar vāju aktivitāti pakalpojumu jomā. 2020. gada ceturtajā ceturksnī rūpnieciskā ražošana ES turpināja atveseļoties un gandrīz atgriezās pirmskrīzes līmenī. Turpretī mazumtirdzniecība pēc vasarā notikušās pilnīgas atveseļošanās rudenī atkal pasliktinājās, visā ES nosakot stingrākus ierobežojumus, savukārt dažas pakalpojumu nozares, piemēram, tūrisms, tā arī neatguvās no sākotnējā satricinājuma 2020. gada martā. Jaunākie ierobežojumi vēlreiz ir smagi ietekmējuši darbietilpīgas nozares, piemēram, viesmīlības, izklaides un tūrisma nozari. Sanitārie ierobežojumi turpina smagi ietekmēt šīs darbietilpīgās nozares. Neapmierinātās darbaspēka vajadzības, t. i., neizmantotā darbaspēka rezerve darba tirgū, liecina par būtisku ietekmi . Turklāt tiek prognozēts, ka bezdarba līmenis 2021. gadā palielināsies, jo tiks pārtraukts atbalsts nodarbinātībai un iedzīvotāji, ekonomiskajai darbībai atsākoties, varēs aktīvi meklēt darbu . Lai gan tiek prognozēts, ka otrajā ceturksnī aktivitāte atsāksies vidēji strauji, bet trešajā — straujāk, saistībā ar ekonomikas perspektīvām joprojām pastāv būtiska nenoteiktība un paaugstināts risks. Pozitīvie riski galvenokārt ir saistīti ar iespēju, ka vakcinācijas procesa rezultātā izplatības ierobežošanas pasākumi tiks atviegloti ātrāk, nekā patlaban tiek prognozēts, un tādēļ notiks agrāka un spēcīgāka atveseļošanās. Ekonomikas izaugsmi labvēlīgi varētu ietekmēt arī augsts atliktais pieprasījums, pateicoties vēsturiski lieliem mājsaimniecību uzkrājumiem, zemām finansēšanas izmaksām un uz atbalstu vērstai politikai. Kā negatīvs aspekts ir jāmin tas, ka jauno paveidu rašanās vai lēna vakcinācija varētu aizkavēt ierobežošanas pasākumu atcelšanu un tas negatīvi ietekmētu pārliecību un novestu pie papildu piesardzības uzkrājumu veidošanas, kā arī ieguldīšanas lēmumu atlikšanas. Minētais uzsver nepieciešamību turpināt politikas atbalstu ekonomikai un nodarbinātībai, lai izvairītos no Eiropas ekonomikas un sociālās struktūras dziļākas ievainošanas . Attiecīgie politikas pasākumi citstarp ir saīsināta darba laika shēmas, par kurām var saņemt atbalstu saskaņā ar SURE, kā arī shēmas, kas veicina darbvietu radīšanu un profesionālas pārmaiņas saskaņā ar Komisijas Ieteikumu par efektīvu atbalstu nodarbinātībai. SURE ir izstrādāts kā pagaidu instruments, un vairāk nekā 90 % no tā resursiem jau ir tikuši sadalīti. Ja tiktu saglabāti politikas pasākumi, kuru mērķis ir paturēt iedzīvotājus viņu pašreizējās darbvietās, pārsniedzot no apstākļiem izrietošo nepieciešamību, varētu drīzāk kavēt atveseļošanos nekā to sekmēt. Ja ārkārtas posms 2021. gadā beigsies, atbilstīgi situācijai, iespējams, būs vajadzīgi citi pasākumi, jo īpaši aktīva darba tirgus politika, t. i., darbā pieņemšanas stimuli un uzņēmējdarbības atbalsts, prasmju pilnveides un pārkvalifikācijas iespējas, kā arī pastiprināts atbalsts, ko nodrošina nodarbinātības dienesti. 6Ziņošanas pienākums saskaņā ar ES SURE sociālās ietekmes obligāciju satvaru Šajā iedaļā ir sniegts attiecīgais ziņojums saskaņā ar ES SURE sociālās ietekmes obligāciju satvara (turpmāk tekstā “satvars”) 2.4. iedaļu. Citstarp tiek ziņots par SURE ieņēmumu sadalījumu pa saņēmējām dalībvalstīm un plānotajiem atbilstīgo sociālo izdevumu pamatveidiem, kā arī par ietekmi. SURE ieviešana ir bijusi arī daļa no ES apņemšanās izmantot ilgtspējīgu finansējumu, sekmējot sociālās ietekmes obligāciju tirgus attīstību. Komisija 2020. gada 7. oktobrī paziņoja, ka visas SURE obligācijas tiks emitētas kā sociālās ietekmes obligācijas, un pieņēma ES sociālās ietekmes obligāciju satvaru. Sociālās ietekmes obligācijas ļauj ieguldītājiem iegūt aktīvus, no kuriem gūtie ieņēmumi tiek izlietoti pozitīvu sociālo rezultātu sekmēšanai. Satvars sniedz ieguldītājiem pārliecību, ka tas atbilst Starptautiskās Kapitāla tirgus apvienības (ICMA) sociālās ietekmes obligāciju principiem . Tie ir noteikti, lai nodrošinātu, ka ieņēmumi no SURE tiks izlietoti mērķorientētu sociālās politikas pasākumu finansēšanai. Lai šajā ziņā nodrošinātu pārredzamību, satvara 2.4. iedaļā ir paredzēta apņemšanās ziņot par vairākiem pārskata posteņiem, konkrētāk, par SURE ieņēmumu sadali un ietekmi. Pirmkārt, attiecībā uz sadalījumu ir jāziņo par SURE ieņēmumiem pa saņēmējām dalībvalstīm un plānotajiem atbilstīgo sociālo izdevumu pamatveidiem. Katrai dalībvalstij piešķirto un izmaksāto ieņēmumu sadalījums ir norādīts šā ziņojuma II iedaļas ii) punktā. Līdz 2021. gada februārim piecas dalībvalstis ir saņēmušas kopējo summu, ko tām piešķīrusi Padome, divas dalībvalstis ir saņēmušas aptuveni trīs ceturtdaļas, bet astoņas dalībvalstis — aptuveni pusi. III.1. iedaļā ir aprakstīts piešķīrums saskaņā ar SURE visām saņēmējām dalībvalstīm pa atbilstīgo izdevumu veidiem, t. i., ar darba tirgu un ar veselību saistītiem pasākumiem. Ar darba tirgu saistītiem pasākumiem kopumā ir atvēlēti 94 miljardi EUR jeb 95 % no publiskajiem izdevumiem. Ja neņem vērā Bulgāriju, Čehiju un Īriju, kas vēl nav saņēmušas izmaksas, šī proporcija nemainās. Otrkārt, Komisija apņēmās ziņot par SURE ieņēmumu ietekmi, balstoties uz informāciju par plānoto publisko izdevumu īstenošanu, kas saņēmējām dalībvalstīm ir jāsniedz reizi sešos mēnešos. Šāda informācija varētu ietvert, piemēram, datus par aptverto vai ar finansētajiem politikas pasākumiem atbalstīto iedzīvotāju un uzņēmumu skaitu. Satvarā ir norādīts, ka šī ziņošana būs atkarīga no dalībvalstu sniegtās informācijas kvalitātes un granularitātes. Šā ziņojuma III.2. iedaļā ir sniegtas aplēses par to darba ņēmēju un pašnodarbināto personu procentuālo daļu, uz kuriem attiecas šis instruments. Tiek lēsts, ka 2020. gadā saņēmējās dalībvalstīs SURE atbalsts ir sniegts aptuveni vienai ceturtajai daļai darba ņēmēju un pašnodarbināto personu. SURE ietekme ir analizēta arī šā ziņojuma IV iedaļā. Ir parādīts, ka 2020. gadā bezdarbs saņēmējās dalībvalstīs nepieauga tik lielā mērā, kā tika gaidīts, ņemot vērā notikušo ievērojamo ražošanas apjoma samazināšanos, un tas liecina, ka SURE ir palīdzējis novērst darbvietu zaudēšanu. Turpat ir iztirzāta arī cita veida SURE pozitīvā ietekme, ieskaitot uzticības palielināšanos ES ekonomikai, vērienīgu saīsināta darba laika shēmu veicināšanu un dalībvalstīm radītos ietaupījumus uz procentu maksājumiem. Kopumā dalībvalstīm piešķirtie un izmaksātie SURE ieņēmumi ir paredzēti publiskajiem izdevumiem par saīsināta darba laika shēmām un līdzīgiem pasākumiem. Tādējādi tie ir izmantoti sociālās politikas pasākumu finansēšanai atbilstīgi sociālās ietekmes obligāciju mērķim.