Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par sadarbību to konkurences tiesību aktu piemērošanā /* COM/2012/0245 final - 2012/0127 (NLE) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS (1) Eiropas Savienība ir noslēgusi divpusējus sadarbības nolīgumus, lai strukturētu un veicinātu sadarbību starp Komisiju un ārvalstu konkurences iestādēm. Ir noslēgti četri šādi nolīgumi: ar ASV[1] (1991. gadā), Kanādu[2] (1999. gadā), Japānu[3] (2003. gadā) un Dienvidkoreju[4] (2009. gadā). Visi šie nolīgumi ir tā sauktie "pirmās paaudzes" nolīgumi; tajos ir ietverti dažādi instrumenti sadarbībai konkurences politikas jomā, bet nav ietverta apmaiņa ar pierādījumiem. Var uzskatīt, ka šie nolīgumi darbojas veiksmīgi. Galvenais ieguvums ir tāds, ka tie veido strukturētu shēmu sadarbībai konkrētā lietā un politikas dialogam un tādējādi veicina efektīvāku konkurences tiesību aktu īstenošanu. (2) Tomēr šie pastāvošie sadarbības nolīgumi skaidri izslēdz apmaiņu ar aizsargātu vai konfidenciālu informāciju. Praksē tas nozīmē, ka iestādes savā starpā nevar apmainīties ar formālā izmeklēšanas procesā iegūtu informāciju, ja informāciju sniegušais uzņēmums nav tam konkrēti piekritis ("piekrišana"). Tas, ka "pirmās paaudzes" nolīgumos nav paredzēta iespēja veikt apmaiņu ar aizsargātu vai konfidenciālu informāciju, uzskatāms par šāda veida nolīgumu galveno trūkumu, jo īpaši veicot izmeklēšanu karteļu lietās[5]. (3) ES un Šveice ir savstarpēji ļoti nozīmīgi partneri ekonomikā, un abu valstu ekonomikas ir cieši saistītās. Tā rezultātā daudzām konkurenci traucējošām darbībām ir pārrobežu sekas, ietekmējot tirdzniecību starp ES un Šveici. Daudzas lietas, ko Komisija ir izskatījusi, ir saistītas ar darbībām, kurās iesaistīti Šveices uzņēmumi un/vai kuras ietekmē Šveices tirgu. Līdzīgi ir pieejami skaidri pierādījumi tam, ka konkrētas Šveicē veiktas konkurenci traucējošas darbības, un jo īpaši karteļi, tāpat ietekmē ES tirgus. Šveices Konkurences komisija un Komisija jau ir sadarbojušās vairākās lietās ārpus formālā nolīguma darbības jomas. Tāpat kā gadījumā ar "pirmās paaudzes" nolīgumiem, šo sadarbību ievērojami ierobežo tas apstāklis, ka nevar veikt apmaiņu ar konfidenciālu informāciju. (4) Šis Nolīgums starp ES un Šveices Konfederāciju par sadarbību to konkurences tiesību aktu piemērošanā risina šo ierobežojumu, ļaujot Komisijai un Šveices Konkurences iestādēm apmainīties ar konfidenciālu informāciju. Līdzīgi kā līdz šim noslēgtie "pirmās paaudzes" nolīgumi, šis nolīgums palīdzēs strukturēt sadarbību un politikas dialogu konkurences jautājumos ar Šveices iestādēm. Iekļaujot iespēju abu Pušu konkurences iestādēm veikt apmaiņu ar konfidenciālu informāciju, ievērojot konkrētus nosacījumus, nolīgums arī ļaus Komisijai izmantot priekšrocības, ko sniegs Šveices Konkurences komisijas savāktā informācija. (5) Šā nolīguma īstenošanu veicinās jau pastāvošā konverģence starp abām konkurences tiesību aktu īstenošanas sistēmām. ES un Šveices materiālās tiesību normas ir ļoti līdzīgas, kas nozīmē to, ka Komisija un Šveices iestāde visticamāk izmeklēs tās pašas darbības un tām būs informācija, kas nozīmīga otras puses izmeklēšanā. Tāpat tām ir līdzīgas izmeklēšanas pilnvaras. Tā rezultātā tas informācijas veids un apjoms, ko tās varētu savākt un ar ko varētu apmainīties, ir līdzvērtīgs. Abas īstenošanas sistēmas paredz salīdzināmas sankcijas: tās piemēro administratīvas sankcijas tikai uzņēmumiem, savukārt attiecībā uz fiziskām personām nevar nedz ierosināt lietu, nedz uzlikt naudas sodu. Turklāt abas sistēmas atzīst līdzīgas pušu procesuālās tiesības un tiesības uz juridisko konfidencialitāti un tiesības neliecināt pret sevi. (6) 2010. gada 26. novembrī Padome pilnvaroja Komisiju veikt sarunas ar Šveices Konfederāciju par šo nolīgumu. 2011. gada 7. decembrī, pēc desmit sarunu kārtām, sarunas tika pabeigtas. Nolīgumā ir izskatīti visi elementi, kas ietverti Padomes sarunu norādēs. (7) Pirmkārt, šajā nolīgumā ir noteikumi, kas atrodami sadarbības nolīgumos, kuri līdz šim ir tikuši noslēgti ar ASV, Kanādu, Japānu un Koreju. Tajā ir noteikumi par tādu izpildes pasākumu paziņošanu, kuri ievērojami ietekmē būtiskas otras puses intereses; noteikumi, kas organizē praktisko sadarbību starp Komisiju un Šveices Konkurences komisiju, un noteikumi par būtisku interešu savstarpēju ievērošanu un savstarpēju tiesību atzīšanu. (8) Otrkārt, šajā nolīgumā tiek regulēta informācijas apspriešana un sniegšana starp Komisiju un Šveices Konkurences komisiju. Tas pilnvaro Komisiju un Šveices Konkurences komisiju apspriest informāciju, kas iegūta izmeklēšanas procesā. Turklāt abas iestādes var, ievērojot konkrētus nosacījumus, otrai pusei sniegt informāciju, kas jau ir to rīcībā un iegūta izmeklēšanas procesā. Tās šādi var rīkoties tikai tad, ja tās izmeklē to pašu vai saistītu rīcību vai darījumu. Šajā nolīgumā noteikts, ka bez informācijas avota skaidras iepriekšējas piekrišanas tās nevar apspriest vai sniegt informāciju, kas tikusi saņemta to attiecīgajās iecietības vai izlīguma procedūrās. Tāpat tās nevar apmainīties ar informāciju, ja šādas informācijas izmantošana būtu aizliegta saskaņā ar procesuālajām tiesībām un privilēģijām, kas garantētas pušu attiecīgajos tiesību aktos. Lēmums par informācijas sniegšanu vienmēr ir informācijas sniedzējas iestādes ziņā; informācijas sniegšana nav tās pienākums. (9) Saskaņā ar sarunu norādēm nolīgumā ir paredzēti noteikumi par šādi apspriestas vai sniegtas informācijas izmantošanu. Izmeklēšanas procesā iegūtu informāciju, kas ir apspriesta vai sniegta saskaņā ar nolīgumu, saņēmēja iestāde var izmantot tikai tās konkurences noteikumu īstenošanai attiecībā uz to pašu vai saistītu rīcību vai darījumu, un attiecīgos gadījumos – konkrētā pieprasījuma nolūkos. Turklāt apspriestu vai sniegtu informāciju nedrīkst izmantot, lai piemērotu jebkāda veida sankcijas – saistītas ar brīvības atņemšanu vai ne – fiziskai personai. (10) Tāpat nolīgumā ir noteikumi par apspriestās vai sniegtās informācijas aizsardzību. Komisijai un Šveices Konkurences komisijai ir jānodrošina šīs informācijas konfidencialitāte atbilstoši to noteikumiem. Šobrīd Komisija ir pārliecinājusies, ka Šveices noteikumi par konfidencialitāti ir salīdzināmi ar ES noteikumiem, un tādēļ komercnoslēpumiem un citai konfidenciālai informācijai, ko tā varētu sniegt Šveices Konkurences komisijai, tiks nodrošināts atbilstošs aizsardzības līmenis. Īstenojot šo nolīgumu, abas iestādes nodrošina personas datu aizsardzību atbilstoši to attiecīgajiem tiesību aktiem attiecībā uz personas datiem. Šveices noteikumus var uzskatīt par līdzvērtīgiem; Komisija ir pieņēmusi lēmumu, kurā secināts, ka Šveice kopumā nodrošina pienācīgu aizsardzības līmeni personas datiem, ko sniegusi ES[6]. (11) Visbeidzot, saskaņā ar nolīgumu sniegtu informāciju nolīgums ļauj izpaust noteiktos ierobežotos apstākļos, piemēram, procedūrā par piekļuvi lietai, tiesas procesos, valstu konkurences iestādēm un EBTA Uzraudzības iestādei, ja būtisku dokumentu izpaušana šīm institūcijām ir nepieciešama, lai Komisija pieņemtu lēmumu. 2012/0127 (NLE) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par sadarbību to konkurences tiesību aktu piemērošanā EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 3. punkta pirmo daļu un 4. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 6. punkta a) apakšpunkta v) punktu un 218. panta 7. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu[7], tā kā: (1) Saskaņā ar Padomes […] Lēmumu 2011/XXX[8] Nolīgums starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par sadarbību to konkurences tiesību aktu piemērošanā tika parakstīts […], ņemot vērā tā noslēgšanu. (2) Nolīgums būtu jānoslēdz, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Ar šo tiek noslēgts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par sadarbību to konkurences tiesību aktu piemērošanā. Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam. 2. pants Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā. 3. pants Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs PIELIKUMS Nolīgums starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par sadarbību to konkurences tiesību aktu piemērošanā Šveices Konfederācija (turpmāk "Šveice"), no vienas puses, un Eiropas Savienība (turpmāk "Savienība"), no otras puses, turpmāk "Puse" vai "Puses", ņemot vērā ciešās attiecības starp Šveici un Savienību un atzīstot, ka sadarbība cīņā pret darbībām, kas vērstas pret konkurenci, uzlabos un nostiprinās to attiecības, norādot, ka stabila un efektīva konkurences tiesību aktu piemērošana ir nozīmīga efektīvai darbībai attiecīgajos tirgos, kā arī abu Pušu patērētāju ekonomiskajai labklājībai un tirdzniecībai starp Pusēm, ņemot vērā to, ka konkurences jomā Šveices un Savienības tiesību aktu īstenošanas sistēmu pamatā ir vieni un tie paši principi un tajās noteikti līdzīgi noteikumi, ievērojot pārskatīto Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas Padomes 1995. gada 27. un 28. jūlijā pieņemto Ieteikumu par dalībvalstu sadarbību, lai novērstu darbības, kas vērstas pret konkurenci un kas ietekmē starptautisko tirdzniecību, atzīstot, ka sadarbība un koordinēšana, tostarp informācijas apmaiņa, jo īpaši tās informācijas sniegšana, ko Puses ieguvušas izmeklēšanas procesā, nodrošinās abu Pušu konkurences tiesību aktu efektīvāku piemērošanu, ir vienojušās šādi. I pants – Mērķis Šā nolīguma mērķis ir sekmēt abu Pušu konkurences tiesību aktu efektīvu īstenošanu, Pušu konkurences iestādēm īstenojot sadarbību un koordināciju, tostarp informācijas apmaiņu, un novērst vai samazināt konfliktu iespēju starp Pusēm visos jautājumos, kas attiecas uz katras Puses konkurences tiesību aktu piemērošanu. II pants – Definīcijas Šajā nolīgumā lietotie termini tiek definēti šādi: 1) "konkurences iestāde" un "konkurences iestādes" ir: a) attiecībā uz Savienību – Eiropas Komisija ar tās pienākumiem saskaņā ar Savienības konkurences tiesību aktiem; un b) attiecībā uz Šveici – Konkurences Komisija un tās sekretariāts. 2) "dalībvalsts kompetentā iestāde" ir katras Savienības dalībvalsts iestāde, kuras kompetencē ir konkurences tiesību aktu piemērošana. Pēc šā nolīguma parakstīšanas Savienība paziņos Šveicei šo iestāžu sarakstu. Eiropas Komisija iesniegs Konkurences Komisijai atjauninātu sarakstu ikreiz, kad būs veiktas izmaiņas. 3) "konkurences tiesību akti" ir: a) attiecībā uz Savienību – Līguma par Eiropas Savienības darbību 101., 102. un 105. pants, Padomes Regula (EK) Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju, Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 53. un 54. pants, ja piemēroti saistībā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. un 102. pantu, to īstenošanas noteikumi, kā arī visi to grozījumi; un b) attiecībā uz Šveici – 1995. gada 6. oktobra Federālais akts par karteļiem un citiem konkurences ierobežojumiem (turpmāk "Acart") un tā īstenošanas noteikumi, kā arī visi to grozījumi; 4) "pret konkurenci vērstas darbības" ir jebkādas darbības, kuras kompetentās iestādes var aizliegt, par kurām tās var piemērot sankcijas vai citus korektīvus pasākumus saskaņā ar vienas Puses vai abu Pušu konkurences tiesību aktiem; 5) "izpildes pasākumi" ir konkurences tiesību aktu jebkāda veida piemērošana, izmantojot izmeklēšanu vai lietas izskatīšanu, ko veic Puses kompetentā iestāde; 6) "informācija, kas iegūta izmeklēšanas procesā" ir jebkāda informācija, ko Puse ieguvusi, izmantojot savas formālās izmeklēšanas pilnvaras, vai kas sniegta Pusei atbilstoši juridiskam pienākumam: a) attiecībā uz Savienību – informācija, kas iegūta, izmantojot informācijas pieprasījumus saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 18. pantu, mutiskus paziņojumus saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 19. pantu un pārbaudes, ko veikusi Komisija vai kas veiktas tās uzdevumā saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 20., 21. vai 22. pantu, vai informācija, kas iegūta, piemērojot Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju; b) attiecībā uz Šveici – informācija, kas iegūta, izmantojot informācijas pieprasījumus saskaņā ar Acart 40. pantu, mutiskus paziņojumus saskaņā ar Acart 42. panta 1. punktu un pārbaudes, ko veikušas konkurences iestādes, saskaņā ar Acart 42. panta 2. punktu, vai informācija, kas iegūta, piemērojot Rīkojumu par uzņēmumu koncentrācijas kontroli; 7) "informācija, kas iegūta iecietības procedūrā" ir: a) attiecībā uz Savienību – informācija, kas iegūta saskaņā ar Komisijas paziņojumu par atbrīvojumu no sodanaudas un sodanaudas samazināšanu karteļu gadījumos; b) attiecībā uz Šveici – informācija, kas iegūta saskaņā ar Acart 49.a panta 2. punktu un Rīkojuma par sankcijām, ko piemēro par nelikumīgiem konkurences ierobežojumiem, 8. līdz 14. pantu. 8) "informācija, kas iegūta izlīguma procedūrā" ir: a) attiecībā uz Savienību – informācija, kas iegūta saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 773/2004 10.a pantu; b) attiecībā uz Šveici – informācija, kas iegūta saskaņā ar Acart 29. pantu. III pants – Paziņojumi 1) Vienas Puses konkurences iestāde rakstiski paziņo otras Puses konkurences iestādei par izpildes pasākumiem, kas pēc paziņotājas kompetentās iestādes ieskata var ietekmēt būtiskas otras Puses intereses. Paziņojumus saskaņā ar šo pantu var sniegt, izmantojot elektroniskos līdzekļus. 2) Izpildes pasākumi, kas var ietekmēt būtiskas otras Puses intereses, ir jo īpaši šādi: a) izpildes pasākumi pret uzņēmumu, kas reģistrēts vai dibināts saskaņā ar tiesību aktiem un noteikumiem, kuri piemērojami otras Puses teritorijā, saistībā ar darbībām, kas vērstas pret konkurenci, izņemot koncentrācijas gadījumus; b) izpildes pasākumi saistībā ar rīcību, ko uzskata par tādu, ko veicinājusi, pieprasījusi vai apstiprinājusi otra Puse; c) izpildes pasākumi saistībā ar koncentrāciju, kurā viena vai vairākas darījuma puses ir uzņēmums, kas reģistrēts vai dibināts saskaņā ar tiesību aktiem un noteikumiem, kuri piemērojami otras Puses teritorijā; d) izpildes pasākumi saistībā ar koncentrāciju, kurā uzņēmums, kas kontrolē vienu vai vairākas darījuma puses, ir uzņēmums, kas reģistrēts vai dibināts saskaņā ar tiesību aktiem un noteikumiem, kuri piemērojami otras Puses teritorijā; e) izpildes pasākumi pret darbībām, kas vērstas pret konkurenci, izņemot koncentrācijas gadījumus, kas arī lielā mērā notiek vai ir notikušas otras Puses teritorijā; un f) izpildes pasākumi, kas saistīti ar tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kuri nepārprotami pieprasa vai aizliedz rīcību otras Puses teritorijā vai ietver saistošus pienākumus minētajā teritorijā esošajiem uzņēmumiem. 3) Paziņojumus par koncentrācijām saskaņā ar šā panta 1. punktu sniedz: a) attiecībā uz Savienību – uzsākot procedūras saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 6. panta 1. punkta c) apakšpunktu; b) attiecība uz Šveici – uzsākot procedūras saskaņā ar Acart 33. pantu. 4) Paziņojumus par citiem jautājumiem, kas nav koncentrācija, saskaņā ar šā panta 1. punktu sniedz: a) attiecībā uz Savienību – uzsākot procedūras, kas minētas Komisijas Regulas (EK) Nr. 773/2004 2. pantā; b) attiecība uz Šveici – uzsākot procedūras saskaņā ar Acart 27. pantu. 5) Paziņojumos jo īpaši ietver izmeklēšanā iesaistīto pušu vārdus vai nosaukumus, izvērtējamās darbības un ar tām saistītos tirgus, attiecīgos tiesību aktu noteikumus un izpildes pasākumu datumu. IV pants – Izpildes pasākumu koordinācija 1) Ja abu Pušu konkurences iestādes īsteno izpildes pasākumus attiecībā uz saistītiem jautājumiem, tās var koordinēt savus izpildes pasākumus. Jo īpaši tās var koordinēt savu pārbaužu grafikus. 2) Apsverot, vai konkrētus izpildes pasākumus var koordinēt, Pušu konkurences iestādes jo īpaši ņem vērā šādus faktorus: a) šādas koordinācijas ietekme uz abu Pušu konkurences iestāžu iespējām sasniegt savu izpildes pasākumu mērķus; b) Pušu konkurences iestāžu attiecīgās iespējas iegūt informāciju, kas nepieciešama, lai īstenotu izpildes pasākumus; c) iespējas novērst konfliktējošu pienākumu gadījumus un nevajadzīgu apgrūtinājumu uzņēmumiem, pret kuriem veic izpildes pienākumus; d) iespējas efektīvāk izmantot savus resursus. 3) Pienācīgi informējot otras Puses konkurences iestādi, katras Puses konkurences iestāde var jebkurā laikā ierobežot izpildes pasākumu koordināciju un turpināt darbību, patstāvīgi īstenojot konkrētu izpildes pasākumu. V pants – Konfliktu novēršana (būtisku interešu savstarpēja ievērošana) 1) Abu Pušu konkurences iestādes rūpīgi ievēro otras Puses būtiskas intereses visos tās izpildes pasākuma posmos, tostarp attiecībā uz lēmumiem par izpildes pasākuma uzsākšanu, izpildes pasākuma jomu un katrā gadījumā piemērojamo sankciju vai citu korektīvu pasākumu veidu. 2) Ja vienas Puses būtiskas intereses var ietekmēt konkrēti izpildes pasākumi, ko paredzējusi otras Puses konkurences iestāde, tā, neskarot savas tiesības brīvi lemt, iespējami cenšas: a) laikus paziņot otras Puses konkurences iestādei par būtiskām norisēm saistībā ar otras Puses interesēm; b) nodrošināt otras Puses konkurences iestādei iespēju sniegt piezīmes un c) ņemt vērā otras Puses piezīmes, vienlaikus pilnībā ievērojot katras Puses konkurences iestādes neatkarību lēmumu pieņemšanā. Šā punkta piemērošana neskar pienākumus, kas Pušu konkurences iestādēm noteikti III panta 3. un 4. punktā. 3) Ja kādas Puses konkurences iestāde uzskata, ka tās izpildes pasākumi var negatīvi ietekmēt otras Puses būtiskas intereses, tā iespējami cenšas nodrošināt attiecīgo interešu pienācīgu ievērošanu. Cenšoties nodrošināt šādu interešu ievērošanu, attiecīgās Puses konkurences iestāde, papildus visiem citiem faktoriem, kas attiecīgā gadījumā var būt nozīmīgi, apsver šādus faktorus: a) relatīvo nozīmi, kāda ir pret konkurenci vērstu darbību faktiskajai vai iespējamajai ietekmei uz izpildītājas Puses būtiskajām interesēm, salīdzinot ar ietekmi uz otras Puses būtiskajām interesēm; b) relatīvo nozīmi, kāda pret konkurenci vērstās darbībās ir rīcībai vai darījumiem vienas Puses teritorijā, salīdzinot ar rīcību vai darījumiem otras Puses teritorijā; c) cik lielā mērā tiktu ietekmēti otras Puses izpildes pasākumi attiecībā uz tiem pašiem uzņēmumiem; d) cik lielā mērā uzņēmumi tiks pakļauti abu Pušu konfliktējošām prasībām. VI pants – Savstarpēja tiesību atzīšana 1) Ja Puses konkurences iestāde uzskata, ka pret konkurenci vērstas darbības, kas īstenotas otras Puses teritorijā, var negatīvi ietekmēt otras Puses būtiskās intereses, šī konkurences iestāde, ņemot vērā to, cik svarīgi ir izvairīties no konfliktiem par jurisdikciju, un to, ka otras Puses konkurences iestādei var būt iespējas efektīvāk īstenot izpildes pasākumus attiecībā uz šādām pret konkurenci vērstām darbībām, var pieprasīt, lai otras Puses konkurences iestāde uzsāk vai paplašina atbilstīgus izpildes pasākumus. 2) Pieprasījumā sniedz iespējami konkrētāku informāciju par to darbību būtību, kas vērstas pret konkurenci, un to faktisko vai iespējamo ietekmi uz pieprasījuma iesniedzējas konkurences iestādes Puses būtiskajām interesēm, un tajā iekļauj tādu papildu informācijas un citu sadarbības veidu piedāvājumu, ko pieprasījuma iesniedzēja konkurences iestāde spēj nodrošināt. 3) Pieprasījuma saņēmēja konkurences iestāde rūpīgi apsver, vai uzsākt izpildes pasākumus vai paplašināt notiekošos izpildes pasākumus attiecībā uz darbībām, kas vērstas pret konkurenci un minētas pieprasījumā. Pieprasījuma saņēmēja konkurences iestāde informē pieprasījuma iesniedzēju konkurences iestādi par savu lēmumu, cik drīz vien tas praktiski iespējams. Ja uzsāk vai paplašina izpildes pasākumus, pieprasījuma saņēmēja konkurences iestāde sniedz informāciju pieprasījuma iesniedzējai konkurences iestādei par to rezultātu un, cik tas iespējams, par nozīmīgām starpposma norisēm. 4) Šis pants neierobežo pieprasījuma saņēmējas Puses konkurences iestādes rīcības brīvību saskaņā ar tās konkurences tiesību aktiem un izpildes politiku attiecībā uz to, vai uzsākt izpildes pasākumus saistībā ar pieprasījumā noteiktajām pret konkurenci vērstajām darbībām, tas neliedz arī pieprasījuma iesniedzējas Puses konkurences iestādei atsaukt pieprasījumu. VII pants – Informācijas apmaiņa 1) Lai sasniegtu šā nolīguma mērķi, kas noteikts I pantā, Pušu konkurences iestādes var apmainīties ar viedokļiem un informāciju saistība ar attiecīgo konkurences tiesību aktu piemērošanu, kā paredzēts šajā pantā un VIII, IX un X pantā. 2) Pušu konkurences iestādes var apspriest jebkādu informāciju, tostarp izmeklēšanas procesā iegūtu informāciju, ja tas nepieciešams, lai īstenotu sadarbību un koordināciju, kā paredzēts šajā nolīgumā. 3) Pušu konkurences iestādes var to rīcībā esošu informāciju sniegt viena otrai, ja informāciju sniegušais uzņēmums tam ir devis skaidru rakstisku piekrišanu. Ja šāda informācija satur personas datus, šos personas datus var sniegt tikai tad, ja Pušu konkurences iestādes izmeklē to pašu vai saistītu rīcību vai darījumu. Pretējā gadījumā piemēro IX panta 3. punktu. 4) Ja nav dota piekrišana, kā tas minēts 3. punktā, konkurences iestāde otrai konkurences iestādei pēc pieprasījuma var sniegt izmeklēšanas procesā iegūtu informāciju, kas jau ir tās rīcībā un kas tiktu izmantota kā pierādījums, ievērojot šādus nosacījumus: a) izmeklēšanas procesā iegūtu informāciju var sniegt tikai tad, ja abas konkurences iestādes izmeklē to pašu vai saistītu rīcību vai darījumu; b) šādas informācijas pieprasījumu iesniedz rakstiski un tajā sniedz ar pieprasījumu saistītās izmeklēšanas vai lietas izskatīšanas vispārēju aprakstu un konkrētos iesaistītos tiesību aktu noteikumus. Tāpat tajā norāda uzņēmumus, uz kuriem attiecas izmeklēšana vai lietas izskatīšana un kuru identitāte uz pieprasījuma brīdi ir pieejama; un c) pieprasījuma saņēmēja konkurences iestāde, apspriežoties ar pieprasījuma iesniedzēju konkurences iestādi, nosaka, kura tās rīcībā esoša informācija ir būtiska un kuru var sniegt. 5) Nevienai konkurences iestādei nav pienākums izmeklēšanas procesā iegūtu informāciju apspriest ar otru konkurences iestādi vai sniegt tai šādu informāciju, jo īpaši gadījumā, ja tas nebūtu savienojami ar tās būtiskajām interesēm vai būtu pārmērīgs apgrūtinājums. 6) Pušu konkurences iestādes savstarpēji neapspriež un nesniedz viena otrai informāciju, kas iegūta pušu attiecīgajās iecietības vai izlīguma procedūrās, ja vien informāciju sniegušais uzņēmums tam nav devis skaidru rakstisku piekrišanu. 7) Pušu konkurences iestādes neapspriež, nepieprasa un nesniedz izmeklēšanas procesā iegūtu informāciju, ja šādas informācijas izmantošana būtu aizliegta saskaņā ar procesuālajām tiesībām un privilēģijām, kas garantētas Pušu attiecīgajos tiesību aktos par izpildes pasākumiem, tostarp tiesībām neliecināt pret sevi un tiesībām uz juridisko konfidencialitāti. 8) Ja vienas Puses konkurences iestādei kļūst zināms, ka kādā saskaņā ar šo pantu sniegtā dokumentā ir nepareiza informācija, tā nekavējoties informē otru konkurences iestādi, kura kļūdu izlabo vai novērš. VIII pants – Apspriestas vai sniegtas informācijas izmantošana 1) Informācija, ko saskaņā ar šo nolīgumu vienas Puses konkurences iestāde apspriež ar otras Puses konkurences iestādi vai sniedz tai, izmanto tikai tam, lai otras Puses konkurences iestāde īstenotu minētās Puses konkurences tiesību aktus. 2) Informāciju, kas iegūta izmeklēšanas procesā un saskaņā ar šo nolīgumu apspriesta ar otras Puses konkurences iestādi vai sniegta tai, saņēmēja konkurences iestāde izmanto tikai tam, lai īstenotu saņēmējas Puses konkurences tiesību aktus attiecībā uz to pašu vai saistītu rīcību vai darījumu. 3) Informāciju, kas sniegta saskaņā ar VII panta 4. punktu, saņēmēja konkurences iestāde izmanto tikai nolūkiem, kas definēti pieprasījumā. 4) Nekādu saskaņā ar šo nolīgumu apspriestu vai sniegtu informāciju nedrīkst izmantot, lai piemērotu sankcijas fiziskai personai. 5) Konkurences iestāde var pieprasīt, lai saskaņā ar šo nolīgumu sniegtu informāciju izmanto, ievērojot tās norādītos noteikumus un nosacījumus. Informācijas saņēmēja konkurences iestāde bez otras konkurences iestādes iepriekšējas piekrišanas neizmanto šo informāciju tādā veidā, kas ir pretrunā ar šādiem noteikumiem un nosacījumiem. IX pants – Informācijas konfidencialitāte un aizsardzība 1) Pušu konkurences iestādes faktu, ka ir iesniegts vai saņemts pieprasījums, uzskata par konfidenciālu. Saņēmēja konkurences iestāde nodrošina saskaņā ar šo nolīgumu iegūtas informācijas konfidencialitāti atbilstoši tās attiecīgajiem tiesību aktiem. Abas konkurences iestādes jo īpaši iebilst jebkādiem trešās personas vai citas iestādes pieprasījumiem izpaust saņemto informāciju. Tas neizslēdz šādas informācijas izpaušanu šādiem mērķiem: a) lai saņemtu tiesas rīkojumu saistībā ar Puses konkurences tiesību aktu īstenošanu valsts līmenī. b) lai izpaustu informāciju uzņēmumiem, kuri ir iesaistīti izmeklēšanā vai procedūrā saskaņā ar Pušu konkurences tiesību aktiem, un pret kuriem šo informāciju var izmantot, ja šādu izpaušanu pieprasa informācijas saņēmējas Puses tiesību akti, un c) lai izpaustu informāciju tiesai apelācijas procesā; d) lai izpaustu informāciju, ja tas nepieciešams un tikai tādā mērā, lai izmantotu tiesības uz piekļuvi dokumentiem atbilstoši Puses tiesību aktiem. Šādos gadījumos informācijas saņēmēja konkurences iestāde nodrošina, ka pilnībā tiek garantēta komercnoslēpumu aizsardzība. 2) Puses vienojas, ka vienas Puses konkurences iestāde nekavējoties informē otras Puses konkurences iestādi, ja tai kļūst zināms, ka par spīti tās visrūpīgākajiem centieniem, informācija nejauši ir izmantota vai izpausta veidā, kas ir pretrunā ar šā panta noteikumiem. Puses nevilcinoties apspriežas par pasākumiem, lai mazinātu jebkādu kaitējumu, kas varētu rasties informācijas izmantošanas vai izpaušanas rezultātā, un lai nodrošinātu, ka šāda situācija neatkārtojas. 3) Puses nodrošina personas datu aizsardzību saskaņā ar to attiecīgajiem tiesību aktiem. X pants – Informācija par dalībvalstu konkurences iestādēm un EBTA Uzraudzības iestādi 1) Eiropas Komisija, pamatojoties uz Savienības konkurences tiesību aktiem vai citiem starptautiskiem noteikumiem attiecība uz konkurenci: a) var informēt tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kuras būtiskās intereses skar paziņojumi, kurus saskaņā ar III pantu Savienībai nosūtījusi Šveices konkurences iestāde; b) var informēt dalībvalsts kompetentās iestādes par to, ka notiek sadarbība un izpildes pasākumu koordinācija; c) informāciju, ko saskaņā ar nolīguma VII pantu sniegusi Šveices konkurences iestāde, var izpaust dalībvalstu kompetentajām iestādēm tikai, lai izpildītu savu informēšanas pienākumu saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 11. un 14. pantu un Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 19. pantu; d) informāciju, ko saskaņā ar nolīguma VII pantu sniegusi Šveices konkurences iestāde, var izpaust EBTA Uzraudzības iestādei tikai, lai izpildītu savu informēšanas pienākumu saskaņā ar EEZ līguma 23. protokola 6. un 7. pantu attiecībā uz uzraudzības iestāžu sadarbību. 2) Informāciju, kas nav publiski pieejama informācija un kas saskaņā ar a), b) un c) apakšpunktu paziņota dalībvalsts kompetentajām iestādēm un EBTA Uzraudzības iestādei, izmanto tikai, lai Eiropas Komisijas īstenotu Savienības konkurences tiesību aktus, un tā nav izpaužama. XI pants – Apspriešanās 1) Puses pēc jebkuras Puses pieprasījuma apspriežas par visiem jautājumiem, kas var rasties, īstenojot šo nolīgumu. Pēc jebkuras Puses pieprasījuma Puses izskata iespēju pārskatīt šā nolīguma darbību un pārbaudīt iespēju sadarbības turpmākai attīstībai. 2) Puses iespējami drīz informē viena otru par jebkādiem grozījumiem to konkurences tiesību aktos, kā arī par jebkādiem grozījumiem citos tiesību aktos un noteikumos un jebkādām izmaiņām to konkurences iestāžu īstenošanas praksē, kas varētu ietekmēt šā nolīguma darbību. Pēc jebkuras Puses pieprasījuma Puses apspriežas, lai izvērtētu šādu grozījumu vai izmaiņu konkrēto ietekmi un šo nolīgumu un lai jo īpaši noteiktu, vai šis nolīgums būtu jāgroza saskaņā ar XIV panta 2. punktu. 3) Pēc vienas iestādes pieprasījuma Pušu konkurences iestādes tiekas atbilstošā līmenī. Šajās sanāksmēs tās var: a) apmainīties ar informāciju par to pašreizējiem īstenošanas centieniem un prioritātēm saistībā ar katras Puses konkurences tiesību aktiem; b) apmainīties ar informāciju par kopīgu interešu tautsaimniecības nozarēm; c) apspriest abpusēji interesējošus politikas jautājumus; un d) apspriest citus abpusēji interesējošus jautājumus, kas saistīti ar katras Puses konkurences tiesību aktu piemērošanu. XII pants – Paziņojumi 1) Ja vien Puses vai to konkurences iestādes nav vienojušās savādāk, paziņojumus saskaņā ar šo nolīgumu sniedz angļu valodā. 2) Katra konkurences iestāde norīko kontaktpersonu, lai veicinātu saziņu starp Pusēm par jebkuru jautājumu, kas saistīts ar nolīguma īstenošanu. XIII panta – Spēkā esošie tiesību akti Nekas šajā nolīgumā nav skaidrojams tādā veidā, kas kaitētu katras Puses konkurences tiesību aktu formulējumam vai īstenošanai. XIV pants. Stāšanās spēkā, darbības beigas un pārskatīšana 1) Šo nolīgumu Puses apstiprina saskaņā ar to iekšējām procedūrām. Puses viena otrai paziņo par attiecīgo procedūru pabeigšanu. Šis nolīgums stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc pēdējā paziņojuma par apstiprināšanu. 2) Puses var vienoties par jebkādiem grozījumiem šajā nolīgumā. Ja Puses nav vienojušās savādāk, šādi grozījumi stājas spēkā pēc tam, kad veikta 1. punktā minētā procedūra. 3) Katra Puse var izbeigt šo nolīgumu jebkurā laikā, otrai Pusei par to rakstiski paziņojot pa diplomātiskajiem kanāliem. Šādā gadījumā nolīgums zaudē spēku sešus mēnešus pēc šāda paziņojuma saņemšanas. TO APLIECINOT, atbilstoši pilnvaroti attiecīgo Pušu pārstāvji ir parakstījuši šo nolīgumu. Sagatavots Briselē, […], divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā. ŠVEICES KONFEDERĀCIJAS VĀRDĀ EIROPAS SAVIENĪBAS VĀRDĀ [1] Nolīgums starp Eiropas Kopienām un Amerikas Savienoto Valstu valdību attiecībā uz to konkurences tiesību piemērošanu, OV L 95, 27.4.95., 47.–52. lpp., ar labojumiem, kas publicēti OV L 131, 15.6.95., 38.–39. lpp. [2] Nolīgums starp Eiropas Kopienām un Kanādas valdību attiecībā uz to konkurences tiesību piemērošanu, OV L 175, 10.7.1999. [3] Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību par sadarbību pret konkurenci vērstas rīcības jomā, OV L 183, 22.7.2003., 12. – 17. lpp. [4] Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Korejas Republikas valdību par sadarbību cīņā pret darbībām, kas vērstas pret konkurenci, OV L 202, 4.8.2009., 36. – 41. lpp. [5] Sadarbība starp konkurences iestādēm veicot izmeklēšanu karteļu lietās, Ziņojums SKT ikgadējai konferencei, Maskava, 2007. gada maijs, 5. lpp. [6] Komisija ir pieņēmusi lēmumu par to, ka Šveices noteikumi par personas datu aizsardzību ir līdzvērtīgi ES noteikumiem: Komisijas 2000. gada 26. jūlija Lēmums par personas datu pienācīgu aizsardzību Šveicē, OV L 215, 25.8.2000., 1. lpp.). [7] OV C […], […], […] lpp. [8] OV L […], […], […] lpp.