Nosaukuma reģistrācijas pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2021/C 46/08)

Šī publikācija dod tiesības trīs mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas pret šo pieteikumu izteikt iebildumus atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTS DOKUMENTS

“Sõir”

ES Nr.: PGI-EE-02487 — 21.11.2018

ACVN ( ) AĢIN (X)

1. Nosaukums vai nosaukumi (ACVN vai AĢIN)

“Sõir”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Igaunijas Republika

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.4. grupa. Citi dzīvnieku izcelsmes produkti.

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Ar nosaukumu “Sõir” apzīmē tradicionālu, nenogatavinātu biezpiena sieru. Tas ir piena produkts, kas ietilpst cepto sieru kategorijā un Igaunijā galvenokārt ir pazīstams vēsturiskajos apriņķos — Veromā un Setumā.

“Sõir” obligātās sastāvdaļas ir:

— piens (govs piens),

— biezpiens,

— vistu olas,

— sviests,

— sāls,

— ķimeņu sēklas.

Gatavošanas procesā netiek izmantots himozīns [recināšanas ferments], ne arī kādas piedevas vai aromatizētāji.

Parasti “Sõir” siers ir tipiski apaļā, plakanā formā. Tirdzniecības nolūkos rituli vai taisnstūra formā veidoto sieru var sagriezt arī sīkākās daļās — pusrituļa, sektora vai leņķveida gabalos. To svars ir no 100 gramiem līdz vairākiem kilogramiem.

Organoleptiskās īpašības

Izskats: virsmas tekstūra ir atkarīga no veidnes veida; tā ir raupja, ja siers ir siets audumā, un gluda, ja tas ir sietas veidnē ar gludu virsmu.

Iekšpuse: griezuma virsma ir gluda, gaiši dzeltenā līdz dzeltenā, vienmērīgā krāsā, un var saturēt ķimeņu sēklas. Tas var būt graudains.

Krāsa: produkts savu raksturīgo krāsu iegūst no olas dzeltenuma, tādējādi arī griezuma virsmas krāsa var būt no gaiši dzeltenas līdz dzeltenai. Ārējās virsmas krāsa ir no gaiši dzeltenas līdz dzeltenīgi brūnai; tā ir atkarīga no noslēdzošajā apstrādes posmā izmantotās metodes. Ceptam “Sõir” ir raksturīga dzeltenīgi brūna garoza.

Konsistence: produkta konsistence ir atkarīga no tā, cik ilgi ir notecināta sarecinātā masa. Tā ir elastīga, viendabīga un diezgan stingra, kā arī sagriežot nedrūp. “Sõir”, kas izgatavots no sarecinātās masas, kura notecināta īsāku laiku, ir mīkstāks. Atstājot produktu nostāvēties, tas kļūst stingrāks un izveido garoziņu.

Smarža un garša: produktam raksturīgs viegls krējuma aromāts. Tā garša ir maiga un mēreni sāļa, ar nedaudz skābu piegaršu, kas rodas pienskābes baktēriju ietekmē. Ir jūtama arī ķimeņu sēklu garša.

Fizikālās un ķīmiskās īpašības

1) Tauku saturs lielā mērā ir atkarīgs no izejvielām, kas izmantotas kā sastāvdaļas; tas var būt 5–30 % diapazonā.

2) Sausnas saturs ir atkarīgs no tauku satura un produkta tālākās apstrādes. Nepārstrādātā produktā sausnas saturs ir vismaz 30 %, savukārt ceptā “Sõir” — augstāks, taču ne vairāk kā 60 %.

3) Sāls saturs ir 1,0–2 %.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Izejvielas, kas tiek izmantotas “Sõir” pagatavošanā, ir iegūtas noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, izņemot ķimenes un sāli. Sviesta vietā var izmantota arī dzirdinātu sviestu.

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā ir jāveic šādi konkrēti “Sõir” ražošanas posmi:

— piena uzkarsēšana,

— biezpiena pievienošana, masas samaisīšana un uzkarsēšana,

— sarecinātās masas notecināšana,

— sviesta pievienošana un maisījuma uzkarsēšana,

— olu un ķimeņu pievienošana masai,

— masas uzkarsēšana,

— masas pārliešana veidnēs un nostāvināšana.

Attiecībā uz šajā ģeogrāfiskajā apgabalā veicamajiem ražošanas posmiem ir pieļaujami šādi izņēmumi:

1) tehnoloģiskā procesa posmos — olas un garšvielas tiek pievienotas biezpienam pirms tā uzkarsēšanas;

2) tālākās apstrādes posmos — lai pagarinātu produkta glabāšanas laiku, “Sõir” virsma tiek ierīvēta ar sāli, siers tiek cepts krāsnī.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Lai saglabātu “Sõir” sieram raksturīgo, maigo konsistenci un nodrošinātu ilgāku derīguma termiņu, produkts ir jāiepako tā ražošanas vietā. Prasības iemesls ir novērst jebkādu produkta mikrobioloģisko, ķīmisko vai fizikālo piesārņojumu.

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Marķējumā uz produkta iepakojuma ir obligāti jānorāda papildu informācija par reģistrētā nosaukuma “Sõir” siera apstrādes metodi, piemēram — cepts “Sõir”.

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Ģeogrāfiskais apgabals aptver kultūras apriņķus — Vana Veromā un Setumā; tie atrodas Igaunijas dienvidaustrumos un atšķiras no pārējiem apriņķiem, kā arī tiem ir precīzi noteiktas vēsturiskās robežas.

Saskaņā ar 2019. gadā spēkā esošo Igaunijas administratīvo iedalījumu Vana Veromā ģeogrāfiskais apgabals aptver šādas apdzīvotas vietas: Pelvas apriņķī pašvaldību teritorijas — Kanepi, Pelva un Repina; Veru apriņķī pašvaldību teritorijas — Antsla, Reuge un Veru, kā arī Veru pilsēta; Valgas apriņķī Valga pašvaldības teritorijā ietilpstoši ciemati: Iigaste, Korijärve, Väherü, Vilaski, Raavitsa, Kaagjärve, Pugritsa, Pikkjärve, Kirbu, Valtina, Lusti, Lüllemäe, Karula, Käärikmäe, Rebasemõisa, Koobassaare, Lepa, Ringiste, Lutsu, Koikküla, Koiva, Laanemetsa, Korkuna, Taheva, Tsirgumäe, Sooblase, Hargla, Kalliküla un Tõrvase. Setumā ģeogrāfiskais apgabals aptver Setumā pašvaldības administratīvo teritoriju, kas ietilpst Veru apriņķī.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifiskās īpašības

Faktori, kas padara “Sõir” unikālu, ir tā pagatavošanas metode, kura balstīta uz reģionālajām tradīcijām, kā arī tā atšķirīgā garša. “Sõir” pagatavošanai nepieciešamās prasmes veido saikni ar ģeogrāfiskā apgabala specifiskajām iezīmēm, jo tās ir atzītas tieši šajā reģionā. Apgabalā “Sõir” tiek ražots lielākoties tādā pašā veidā kā 19. gs. Ražotāji joprojām izmanto savā ģimenē vai kopienā pārmantoto metodi, kas nodota no paaudzes paaudzē. “Sõir” gatavotāju būtiskākā prasme slēpjas zināšanās par recināšanas procesu: uzkarsējot biezpienu pienā, viņiem ir jāspēj vizuāli noteikt pareizo brīdi, kad pārtraukt karsēšanu, lai tas netiktu pārkarsēts. Arī “Sõir” masas pagatavošanai, kas seko pēc sarecināšanas un notecināšanas, ir nepieciešama pieredze un īpašas prasmes, jo maisījumam ir jānodrošina vienmērīga karsēšana un nepārtraukta maisīšana, pareizajā brīdi pievienojot sviestu, sāli un olas. “Sõir” gatavošanas procesa beigās karstā, viendabīgā masa tiek ielieta veidnēs, lai tā nostāvas un atdziest. Viss “Sõir” pagatavošanas process tiek apgūts no pieredzējušiem šā siera gatavotājiem. Gan “Sõir” garša, gan konsistence ir atkarīgas no veida, kā tas tiek gatavots, un pareizā laika, kad tiek veiktas attiecīgās darbības.

“Sõir” gatavošanā izmantotās izejvielas iegūst paši “Sõir” gatavotāji vai citi tuvumā esošie ražotāji, tādējādi garantējot, ka tās ir svaigas (piens nav vecāks par 1–2 dienām), un nodrošinot pagatavotā “Sõir” atšķirīgo garšu, aromātu un konsistenci. Apgabalā mītošie “Sõir” ražotāji uzskata, ka ir svarīgi, lai “Sõir” gatavošanā izmantoto biezpienu būtu pagatavojis pats “Sõir” ražotājs vai tas būtu veikts šajā pašā apgabalā.

5.2. Produkta specifika

“Sõir” ir nenogatavināts biezpiena siers, kas pagatavots, izmantojot sviestu un olas. “Sõir” piemīt elastīga, viendabīga un diezgan stingra konsistence; tas sagriežot nedrūp. Tā garša ir maiga un mēreni sāļa, ar nedaudz skābu piegaršu. Ir jūtama patīkama ķimeņu sēklu garša. No citiem Igaunijā tirgotajiem nenogatavinātiem ceptajiem sieriem, kas pagatavoti no biezpiena, “Sõir” atšķiras ar dzelteno krāsu, kas tiek panākta, pievienojot olas.

5.3. Cēloniska saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (aizsargāts cilmes vietas nosaukums)

Saikne starp “Sõir” un ģeogrāfisko apgabalu ir balstīta uz produkta reputāciju un specifisko garšu, kas savukārt ir cieši saistīta ar īpašo ražošanas metodi (izejvielu izcelsme un pagatavošanas prasmes), kā arī vēsturisko tradīciju. Patērētāji, iegādājoties “Sõir” sieru, neapšaubāmi sagaida konkrētu un ierastu grašu. Šādu garšu nodrošina apgabalā mītošo “Sõir” ražotāju prasmes, un to var izbaudīt, ēdot tikai konkrēto sieru, kas ražots šajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

“Sõir” saikne ar minēto ģeogrāfisko apgabalu veidojas, izmantojot vēsturisku praksi. Tradicionāli “Sõir” tika gatavots saimniecībās ar roku darbu. Piens, kā arī biezpiens un sviests, kas gatavoti no šā piena, tika iegūti no pašu siera gatavotāju saimniecībā audzētajām govīm, tāpat olas dēja viņu vistas, savukārt ķimeņu sēklas tika salasītas pļavās. Igaunijā “Sõir” ir labi zināms valsts dienvidaustrumu daļā un tiek ražots tikai šajā reģionā. Vārds “Sõir” ir cēlies no vietējā dialekta un sākotnēji tika tikai cita starpā pieminēts materiālos, kuros aprakstīta valoda, kas tiek izmantota Igaunijas dienvidaustrumu pagastos. Lai gan kopš 20. gs. otrās puses šis siers tiek gatavots un ēsts arī citviet Igaunijā (galvenokārt kā mājas ēdiens), tam joprojām ir ievērojama reputācija kā tradicionālam ēdienam, kas raksturīgs tieši Vana Veromā un Setumā apriņķim, kā arī šā apgabala reģionālam produktam.

To, ka “Sõir” ir tipisks šā ģeogrāfiskā apgabala ēdiens, pierāda arhīva materiāli, drukātā prese un recepšu grāmatas.

Senākā atsauce uz “Sõir” drukātajos avotos ir atrodama Eesti rahva kalender 1853 aasta peale (1853. gada Igaunijas tautas kalendārā), kurā bija ietverts ieteikums gatavot vietējo “Sõir” sieru no govs piena. Vecajos preses rakstos (kas izdoti 1907.–1934. gada periodā) iedzīvotāji no citām Igaunijas daļām, kuri viesojās apgabalā, apraksta “Sõir” kā reģionam raksturīgu ēdienu. Igaunijas Rakstniecības muzeja folkloras arhīvos, kā arī Igaunijas Nacionālā muzeja un Igaunijas Dzimtās valodas biedrības arhīvos ir atrodami apraksti par “Sõir” pagatavošanu un ēšanu, kā arī saistītajām paražām un rituāliem Veromā un Setumā apriņķos 19. gs. beigās un 20. gs. sākumā.

Jau vēsturiski “Sõir” tiek gatavots apgabala saimniecībās kā mājas ēdiens, un nav izveidojusies pastāvīga rūpnieciskās ražošanas prakse. Mūsdienās “Sõir” galvenokārt gatavo mazie ražotāji. Lielie piensaimniecības uzņēmumi to neražo. “Sõir” var iegādāties zemnieku tirdziņos un gadatirgos, nelielos vietējos veikaliņos, lauku saimniecībās, kuras uzņem tūristus, kā arī atsevišķās lielveikalu ķēdēs. Daži uzņēmumi arī piedāvā “Sõir” gatavošanas meistarklases.

“Sõir” – kā apgabalam raksturīgs pārtikas produkts — aizvien ir iecienīts gan ikdienas, gan svētku maltītēs. Tas tiek tirgots un degustēts apgabala kultūras pasākumos un gadatirgos, piemēram, Lindora gadatirgū un Uma Meki [vietējā dialektā — “sava garša”] gadatirgū, kā arī citos pasākumos, kuros tiek popularizēts vietējais kultūras mantojums.

Kopš 2010. gada katru gadu jūnijā Sātses muzejā, Setumā apriņķī, tiek rīkota “Sõir” sieram veltīta diena. Tajā pulcējas vietējie “Sõir” ražotāji, kuri piedāvā arī meistarklases. Setu zemes dienā, kas ir lielākais un nozīmīgākais Setumā gada notikums, tiek rīkots “Sõir” ražotāju konkurss un izvēlēts labākais siera gatavotājs. Lai atzīmētu Veru pilsētas 235. gadadienu, 2019. gada vasarā Veru apriņķī sapulcējās “Sõir” ražotāji un izgatavoja lielāko “Sõir” siera rituli, kāds jebkad pagatavots Igaunijā; tā svars bija 106 kg (jeb 235 mārciņas vecajās mērvienībās) un garums pārsniedza 4 m. Tas tika pasniegts degustācijai pilsētas iedzīvotājiem un viesiem.

2010. gadā “Sõir” pagatavošanas prakse un saistītās prasmes tika iekļautas Igaunijas nemateriālā kultūras mantojuma sarakstā kā daļa no Vana Veromā apriņķa un Setumā apriņķa kultūras mantojuma.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

https://www.agri.ee/sites/default/files/content/ministeerium/kaitstud-tahis-2019-09-soir-spetsifikaat.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.