Oficiālais Vēstnesis 226 E , 15/09/2005 Lpp. 0361 - 0364



P6_TA(2004)0114 Bopala Eiropas Parlamenta rezolūcija par Bopalu Eiropas Parlaments, - ņemot vērā Reglamenta 115. panta 5. punktu, A. tā kā 2004. gadā aprit 20. gadadiena Bopalas traģēdijai, kas ir līdz šim smagākā rūpnieciskā avārija vēsturē; B. tā kā 1984. gada 2. decembra naktī vairāk nekā 35 tonnas toksisku gāzu noplūda no pesticīdu rūpnīcas Bopalā, kas piederēja ASV bāzētās starptautiskās Union Carbide Corporation (UCC) Indijas filiālei Union Carbide India Limited (UCIL), un noplūdi galvenokārt veidoja vismaz 24 tonnas ārkārtīgi indīgā metilizocianāta; C. tā kā turpmākajās divās trīs dienās nomira vairāk nekā 7000 cilvēku un vēl daudz vairāk guva miesas bojājumus, un tā kā tiek lēsts, ka pēdējos 20 gados 15 līdz 30 tūkstoši cilvēku ir miruši no slimībām, kas saistītas ar gāzes iedarbību; tā kā Madja Pradešas (Madhya Pradesh) no gāzes cietušo palīdzības un rehabilitācijas departamenta ziņojumā par 2003. gadu bija redzams, ka līdz 2003. gada oktobrim kompensācijas tikušas izmaksātas 15248 nāves gadījumos un 554895 miesas bojājumu vai invaliditātes gadījumos; D. tā kā šobrīd vairāk nekā 100000 tūkstoši cilvēku, kas cietuši no gāzes iedarbības, turpina slimot ar hroniskām un organismu novājinošām slimībām, kuras lielākoties nav iespējams izārstēt, kas bieži vien padara viņus par trūkumā un postā dzīvojošiem no sabiedrības izstumtajiem un kā rezultātā radies viņu apzīmējums "dzīvi mirušie"; E. tā kā ir pilnīgi skaidrs, ka Union Carbide Bopalā plānojumam un ekspluatācijai nepiemēroja tādus pašus drošības standartus kā ASV, it īpaši, ka Bopalā nebija vispārēja avārijas plāna vai sistēmas vietējo pašvaldību brīdināšanai par noplūdēm, neraugoties uz brīdinājumiem par nopietnām drošības problēmām Bopalas rūpnīcā jau 1982. gadā; F. tā kā pat šodien Union Carbide atstātās ķimikālijas turpina piesārņot ūdensapgādi, izraisot vēzi un iedzimtus defektus; G. tā kā 1999. gadā vietējo gruntsūdeņu un aku ūdens pārbaudes netālu no avārijas vietas parādīja, ka dzīvsudraba līmenis no 20000 līdz 6 miljoniem reižu pārsniedz gaidīto; tā kā ūdenī atrada arī vēzi, smadzeņu bojājumus un iedzimtus defektus izraisošas ķimikālijas; un tā kā konstatēja trihloretāna (ķīmiskas vielas, kura, kā pierādīts, traucē embrionālo attīstību) līmeni, kas 50 reižu pārsniedza ASV Vides aizsardzības aģentūras (EPA) noteiktās robežvērtības; H. tā kā kopš 2001. gada, kad Dow Chemicals nopirka uzņēmumu Union Carbide par vairāk nekā USD 10 miljardiem, jaunie īpašnieki ir atteikušies attīrīt avārijas vietu Bopalā, kas turpina izplatīt piesārņojumu, un finansēt cietušo medicīnisko aprūpi; I. tā kā vēl pēc 20 gadiem izdzīvojušie joprojām gaida taisnīgu kompensāciju, atbilstošu medicīnisko palīdzību un visaptverošu ekonomisku un sociālu rehabilitāciju; J. tā kā 1989. gadā Union Carbide un tā Indijas filiāle panāca izlīgumu ar Indijas valdību, apņemoties samaksāt USD 470 miljonus visu prasījumu apmierināšanai, ko apstiprināja Indijas Augstākā tiesa, un pēc Augstākās tiesas lēmuma šo summu nekavējoties pilnībā izmaksāja Indijas valdībai; K. tā kā no kopējās summas USD 470 miljoniem pēc advokātu honorāru samaksas un iespējamiem kukuļiem korumpētiem Indijas ierēdņiem katram avārijā cietušajam atlika tikai izsmieklam līdzīgi USD 300, summa, kas nesedza pat medicīniskos izdevumus; L. tā kā 2004. gada jūlijā Indijas Augstākā tiesa pieprasīja Indijas valdībai izmaksāt cietušajiem visus atlikušos vienošanās rezultātā iegūtos līdzekļus; M. tā kā gadu gaitā nauda, kas bija paredzēta 105000 cietušo, ir sadalīta cilvēku skaitam, kas vairāk nekā piecas reizes pārsniedz to mirušo, miesas bojājumus guvušo vai par invalīdiem kļuvušo skaitu, ko Augstākā tiesa izmantoja, aprēķinot izlīguma summu, kā rezultātā cietušajiem nodarīta liela netaisnība, un tā kā arī nelielo naudas summu izmaksas sākās tikai 1992. gadā; N. tā kā Indijas valdība maz darījusi, lai aizsargātu cilvēkus no papildu pakļautības kaitīgu vielu ietekmei un traumām, un vēl joprojām nav novērtēts kaitējums, kā arī nav sanācijas plāna; O. tā kā saskaņā ar vienošanos Indijas valdība uzņēmās atbildību par medicīniskās palīdzības nodrošināšanu Bopalas iedzīvotājiem turpmāku slimību gadījumā; P. tā kā veselības aprūpes sistēmas sliktās kvalitātes dēļ vairums izdzīvojušo bijuši spiesti izlietot kā kompensāciju saņemtos līdzekļus privātai medicīniskai aprūpei; Q. tā kā neraugoties uz Augstākās tiesas 2004. gada maija lēmuma prasību nodrošināt tīru dzeramo ūdeni pašvaldībās, kuras cieš no ūdens piesārņojuma, Madja Pradešas štata valdība joprojām nav pilnībā izpildījusi šo lēmumu; R. atzīstot, ka gan UCC/Dow, gan Indijas un Madja Pradešas valdība neizpildīja savas saistības un pienākumus novērst gāzes noplūdi un tikt galā ar tās sekām, kā arī novērst un apturēt joprojām notiekošo vides un ūdens piesārņošanu, izplatoties toksiskām un bīstamām vielām, 1. izsaka visdziļāko līdzjūtību mirušo tuviniekiem un tiem, kas joprojām cieš no gāzes iedarbības sekām, kā arī aicina nodrošināt cietušajiem labāku kompensāciju un aprūpi; 2. nosoda to, ka iedzīvotājiem joprojām nav pieejams tīrs ūdens pat ne ikdienas vajadzībām, kamēr juristi turpina strīdēties par to, kam jāuzņemas atbildība par avārijā cietušajiem; 3. aicina Indijas un Madja Pradešas valdību: a) nodrošināt efektīvu un ātru Bopalas avārijas vietas atsārņošanu un attīrīšanu, b) nodrošināt regulāras droši lietojama ūdens piegādes ikdienas vajadzībām cietušajās pašvaldībās atbilstoši Augstākās tiesas lēmumam un nodrošināt atbilstīgu un pieejamu medicīnisko aprūpi visiem izdzīvojušajiem, c) vēlreiz izvērtēt kompensācijas, ko cietušie saņēmuši saskaņā ar 1989. gada vienošanos, un atlīdzināt visus iztrūkumus atbilstoši Augstākās tiesas 1991. gada lēmumam; 4. izsaka dziļu nožēlu, ka 1989. gada vienošanās starp Union Carbide un Indijas valdību nav nākusi par labu no gāzes iedarbības cietušajiem un tajā nav ņemta vērā arī ietekme uz vidi; 5. uzsver, ka izdzīvojušo vispārējie centieni panākt taisnību gan ASV, gan Indijas tiesās līdz šim nav vainagojušies ar panākumiem; 6. aicina veikt neatkarīgu izmeklēšanu par pašreizējo situāciju Bopalā, iespējams, ANO Cilvēktiesību komitejas pārraudzībā, iesaistot atbilstošus īpašos referentus, kas apmeklētu Indiju, lai izpētītu UCIL/UCC darbības un Bopalas avārijas ietekmi uz gruntsūdens un vides piesārņojumu, un tā rezultātā arī uz cilvēktiesībām cietušajās pašvaldībās; 7. atbalsta Pasaules Tirdzniecības Organizācijas 2001. gada decembrī Starptautiskās ķīmiskās drošības programmas (IPCS) ietvaros uzsākto iniciatīvu valsts un pasaules mērogā uzlabot gatavību ķīmiskām avārijām un to novēršanu, izstrādājot agrā brīdinājuma sistēmu un programmu dalībvalstu spēju nostiprināšanai; 8. uzsver, ka sliktie darba apstākļi, atbilstošu drošības sistēmu trūkums un pilnīgi neatbilstošs risku novērtējums Bopalas rūpnīcā — lietas, kas bija labi zināmas rūpnīcas vadībai un Indijas varas iestādēm — bija galvenie avārijas cēloņi; 9. uzskata, ka veselībai un drošībai darba vietā jābūt priekšnoteikumam, kas jāievēro visām korporācijām, kas iegulda līdzekļus jaunattīstības valstīs, lai nākotnē izvairītos no šādām avārijām; 10. aicina Komisiju apzināt veidus, kā Eiropas Savienība varētu palīdzēt vispārējā un galīgā avārijas vietas atsārņošanā un dzeramā ūdens apgādes nodrošināšanā šī darba laikā; 11. atzinīgi novērtē Komisijas likumdošanas priekšlikumus (KOM(2003)0644) par to, lai būtu pieejams vairāk informācijas par apmēram 30000 ķīmiskām vielām, kas pašlaik tiek izmantotas; 12. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, ANO Cilvēktiesību komitejai, Indijas valdībai, Madja Pradešas valdībai un Dow Chemical Company. --------------------------------------------------