2018/0254 (COD)

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM,



ko izstrādā atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 294. panta 6. punktam,



par

Padomes nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas, ar ko izveido Eiropas Aizsardzības fondu, pieņemšanu

(Dokuments attiecas uz EEZ)

1.Konteksts

Datums, kad priekšlikums nosūtīts Eiropas Parlamentam un Padomei (dokuments COM(2018) 476 final – 2018/0254 COD):

2018. gada 13. jūnijs Datums, kad Padome pieņēma daļēju vispārēju pieeju: 2018. gada 19. novembris 1. trialoga datums: 2019. gada 16. janvāris 2. trialoga datums: 2019. gada 5. februāris 3. trialoga datums: 2019. gada 19. februāris Datums, kad pieņemts progresa ziņojums, kurā izklāstīta kopīgā izpratne, kas panākta Pastāvīgo pārstāvju komitejā trešajā trialogā: 2019. gada 27. februāris Eiropas Parlamenta nostājas datums (pirmais lasījums): 2019. gada 18. aprīlis Datums, kad Padomē panākta vienošanās par pārskatītām sarunu pilnvarām: 2020. gada 30. septembris 4. trialoga datums: 2020. gada 30. novembris 5. (pēdējā) trialoga datums: 2020. gada 14. decembris Datums, kad Pastāvīgo pārstāvju komitejā panākta politiskā vienošanās: 2020. gada 18. decembris Datums, kad par kompromisa vienošanās apstiprinājumu balsoja Eiropas Parlamenta ITRE komiteja:

2021. gada 14. janvāris Datums, kad pieņemta Padomes nostāja pirmajā lasījumā: 2021. gada 16. marts

2.Komisijas priekšlikuma mērķis

Eiropas Savienības (ES) ģeopolitiskais konteksts pēdējā desmitgadē ir krasi mainījies. Situācija visā pasaulē un tās kaimiņreģionos ir nestabila, un ES ir izveidojusies sarežģīta un problemātiska vide, kurā rodas jauni draudi, piemēram, kiberuzbrukumi un citi hibrīddraudi, vienlaikus atkal kļūst aktuāli arī tradicionālākas problēmas.

Eiropas aizsardzībā un Eiropas aizsardzības rūpniecībā ir vērojama būtiska tirgus neefektivitāte, kas saistīta ar neizmantotiem apjomradītiem ietaupījumiem (valsts tirgu sadrumstalotība ar vienu pircēju) un resursu pārklāšanos valsts līmenī. Pieprasījumu veido gandrīz vienīgi dalībvalstis, bet to aizsardzības budžeti, jo īpaši pētniecībai un izstrādei paredzētie izdevumi, pēdējos 10 gados ir būtiski samazināti. Nozare lielākoties ir sadrumstalota valstu robežu ietvaros, radot ievērojamu dublēšanos un no tā izrietošu neefektivitāti, jo netiek izmantotas apjomradītu ietaupījumu un apmācības iespējas. Neskatoties uz to, ka pieaug izmaksas, bet aizsardzības budžeti tajā pašā laikā stagnē vai tiek samazināti, plānošana, pētniecības un izstrādes izdevumi un aprīkojuma iegāde un uzturēšana galvenokārt ir saglabājusies katras dalībvalsts kompetencē, un dalībvalstu sadarbība šajā ziņā ir bijusi ļoti ierobežota. Šis sadarbības trūkums starp dalībvalstīm vēl vairāk vājina ES aizsardzības rūpniecības spēju saglabāt rūpniecisko un tehnoloģisko potenciālu, kas vajadzīgs, lai saglabātu ES stratēģisko neatkarību un izpildītu tās pašreizējās un nākotnes prasības aizsardzības un drošības jomā.

Eiropas Aizsardzības fonds ir paredzēts kā instruments Eiropas aizsardzības tehniskā un rūpnieciskā pamata konkurētspējas un novatorisma sekmēšanai, tādējādi veicinot ES stratēģisko neatkarību. Tā mērķis ir uzsākt sadarbības programmas, kas nebūtu iespējams bez ES ieguldījuma, un, atbalstot pētniecību un izstrādi, nodrošināt vajadzīgos stimulus sadarbības veicināšanai katrā rūpniecības cikla posmā.

Īpaši tiks veicināti sadarbības projekti, kuros ir būtiska mazo un vidējo uzņēmumu pārrobežu dalība. Tādējādi tiks nodrošināta fonda pieejamība dalībniekiem no visām dalībvalstīm, pamatojoties uz to spējām sekmēt fonda mērķu sasniegšanu, un neatkarīgi no šo dalībnieku lieluma un atrašanās vietas Savienībā.

3.Komentāri par Padomes nostāju

Padomes nostāja atspoguļo trialogos panākto vienošanos. Svarīgākās izmaiņas, kas ieviestas salīdzinājumā ar Komisijas priekšlikuma tekstu, ir šādas.

–Budžets – finansējums programmas īstenošanai laikposmā no 2021. gada līdz 2027. gadam ir 7 953 000 000 EUR pašreizējās cenās. Summas sadalījums ir saglabāts vienas trešdaļas apmērā pētniecības darbībām un divu trešdaļu apmērā – izstrādes darbībām.

–Ilgums – Eiropas Aizsardzības fonda pielāgošana 2021.–2027. gada DFS darbības ilgumam.

–Pārvaldība – EAF gada darba programmas un piešķiršanas lēmumus attiecībā gan uz pētniecības, gan izstrādes darbībām pieņem kā īstenošanas aktus (divkārša komitoloģijas procedūra), izmantojot pārbaudes procedūru, saskaņā ar kuru īstenošanas akta projektu nevar pieņemt, ja nav sniegts atzinums. Fondu īsteno tiešā pārvaldībā, taču, pamatotos gadījumos izdarot atkāpi, Finanšu regulas 62. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētās struktūras konkrētas darbības var veikt netiešā pārvaldībā; tomēr šādas atkāpes neattiecas uz atlases un piešķiršanas procedūru.

–Atbalsttiesīgās darbības – tiesības pretendēt uz fonda atbalstu neattiecina uz tādu letālu autonomu ieroču izstrādes darbībām, kuru izmantošanā nav iespējama pietiekama cilvēka kontrole pār selektivitātes un spēka lietošanas lēmumu pieņemšanu gadījumos, kad uzbrukumi tiek vērsti pret cilvēkiem, neskarot iespēju piešķirt līdzekļus darbībām, ar kurām paredzēts izstrādāt agrīnās brīdināšanas sistēmas un pretpasākumus aizsardzības nolūkos.

–Revolucionāras tehnoloģijas – vismaz 4 % un līdz pat 8 % no finansējuma piešķir uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus vai revolucionāru aizsardzības tehnoloģiju atbalstam, kas ir pieaugums salīdzinājumā ar 5 % robežvērtību, kuru sākotnēji ierosināja Eiropas Komisija.

–Īpašumtiesības uz rezultātiem – to rezultātu izslēgšana, kuri pakļauti neasociētas trešās valsts vai neasociētas trešās valsts subjekta kontrolei vai ierobežojumiem, un ex ante paziņošana Komisijai ir obligāta, tādējādi ierobežojot Komisijas rīcības brīvību šo nosacījumu piemērošanā katrā atsevišķajā gadījumā. Precizējums, ka EAF regula neskar dalībvalstu rīcības brīvību ar aizsardzību saistīto ražojumu eksporta politikas jomā. Papildinājums, saskaņā ar kuru dalībvalstīm vai asociētajām valstīm ir tiesības bez autoratlīdzības piekļūt pētniecības darbību rezultātiem, kas ir vajadzīgi kopīgu turpmāko pasākumu veikšanai.