EIROPAS KOMISIJA Briselē, 29.6.2018 COM(2018) 511 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par makrofinansiālas palīdzības sniegšanu trešām valstīm 2017. gadā {SWD(2018) 361 final}



SATURA RĀDĪTĀJS 1. Ievads 2. Makrofinansiālas palīdzības darbības 2017. gadā 2.1. Pārskats 2.2. Atsevišķas MFP darbības saņēmējvalstīs 2017. gadā 2.2.1. Gruzija 2.2.2. Jordānija 2.2.3. Moldova 2.2.4. Tunisija 2.2.5. Ukraina 2.3. Ar MFP darbībām atbalstīto reformu pārskats 3. MFP līdzekļu atbilstīgas izmantošanas nodrošināšana: darbības novērtējumi, ex post novērtējumi un revīzijas 3.1. Darbības novērtējumi 3.2. Ex post novērtējumi 3.3. Revīzijas 4. Vispārējās tendences SAISTĪBĀ AR MFP instrumentu 4.1. MFP instrumenta darbība 4.2. Nākotnes tendences: MFP nākamajā daudzgadu finanšu shēmā

5. Jauni lūgumi pēc palīdzības un turpmāki Komisijas priekšlikumi — budžeta situācija KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par makrofinansiālas palīdzības sniegšanu trešām valstīm 2017. gadā 1Ievads Makrofinansiāla palīdzība (MFP) ir ES finanšu instruments, kas paredzēts tam, lai risinātu ārkārtas ārēja finansējuma vajadzības valstīs, kuras ir ģeogrāfiski, ekonomiski un politiski tuvas ES. Tās primārais mērķis ir atjaunot makroekonomikas un finanšu stabilitāti kandidātvalstīs, potenciālajās kandidātvalstīs un Eiropas kaimiņreģiona valstīs, vienlaikus mudinot veikt makroekonomikas korekciju un strukturālas reformas. Palīdzību var sniegt vai nu tādu aizdevumu veidā, kuriem Komisija vajadzīgos līdzekļus aizņemas kapitāla tirgos un pēc tam aizdod tālāk saņēmējvalstij, vai arī — īpašos gadījumos — kā dotācijas, kas tiek finansētas no ES budžeta. MFP papildina ekonomikas korekciju un reformu programmu, par kuru panākta vienošanās ar Starptautisko Valūtas fondu (SVF), un šādas programmas esamība ir MFP īstenošanas nosacījums. Lai saņemtu MFP, saņēmējvalstij ir arī jānodrošina, ka tiek ievērotas cilvēktiesības un ir izveidoti iedarbīgi demokrātiski mehānismi. MFP piešķir pa daļām, kas ir ļoti atkarīgas no tā, cik veiksmīgi tiek īstenoti stingri korekcijas pasākumi, kuru mērķis ir saņēmējvalsts ekonomikas ilgtspējas atjaunošana ilgtermiņā. Tādējādi MFP papildina pastāvīgo ES sadarbības palīdzību un sekmē plašāka mērķa sasniegšanu, proti, stabilitātes saglabāšanu un labklājības veicināšanu ārpus ES robežām. Ņemot vērā pastāvošo makroekonomikas un politisko nestabilitāti ES kaimiņreģiona valstīs, MFP ir plaši atzīta kā efektīvs krīzes risināšanas instruments, kas ļauj ES iejaukties redzamā un elastīgā veidā un ar lielu politisku ietekmi. Lai novērstu pastāvīgo ģeopolitisko un ekonomikas nestabilitāti minētajā reģionā, maksimālā MFP aizdevumiem pieejamā summa daudzgadu finanšu shēmas 2014.–2020. gadam atlikušajā laikposmā tika palielināta no 0,5 miljardiem EUR līdz 2 miljardiem EUR gadā. Šis gada ziņojums ir sagatavots atbilstīgi Komisijas informācijas sniegšanas pienākumiem, kas paredzēti gan dažādos Padomes, gan Eiropas Parlamenta un Padomes kopīgos lēmumos par MFP darbībām. Tam pievienots Komisijas dienestu darba dokuments, kurā sniegta sīkāka informācija un analīze par makroekonomikas vidi un atsevišķu MFP darbību īstenošanu. 2Makrofinansiālas palīdzības darbības 2017. gadā 2.1Pārskats 2017. gadu raksturoja tas, ka tika pabeigtas MFP darbības Gruzijā un Tunisijā, kas aizkavējās tādu iemeslu dēļ, kurus ES nevarēja kontrolēt, un tika īstenotas jaunās, 2016. gadā apstiprinātās, MFP programmas Jordānijā un Tunisijā. 2017. gada septembrī Eiropas Parlaments un Padome pieņēma lēmumu piešķirt MFP palīdzību Moldovai un Komisija ierosināja jaunu darbību Gruzijā. Visbeidzot, 2018. gada janvārī beidzās trešā MFP programma Ukrainā, turklāt finansējuma pēdējā daļa netika izmaksāta, jo saskaņotās strukturālās reformas netika pienācīgi īstenotas. 2017. gadā MFP programmas tika īstenotas šādi: -MFP II Gruzijai. 2013. gada augustā ES apstiprināja MFP darbību Gruzijai līdz EUR 46 miljonu apmērā, kas bija jāizmaksā divās vienādās daļās — pa EUR 23 miljoniem (10 miljoni EUR dotācijās, 13 miljoni EUR aizdevumos). Pirmā daļa tika izmaksāta 2015. gadā. Otrās daļas izmaksa tika aizkavēta — sakarā ar nepietiekamu progresu saskaņā ar programmu, par kuru tika noslēgta vienošanās ar SVF, — un tā tika izmaksāta 2017. gada maijā. -MFP II Jordānijai. Līdztiesīgie likumdevēji 2016. gada 14. decembrī pieņēma lēmumu piešķirt papildu MFP Jordānijai (MFP II) līdz 200 miljonu EUR apmērā, tikai aizdevumu veidā, kā turpinājumu darbībai 180 miljonu EUR apmērā, kas tika pabeigta 2015. gadā. Saprašanās memorandu (SM) ES un Jordānija noslēdza 2017. gada 19. septembrī. Palīdzība tiks izmaksāta divās daļās — pirmā daļa 100 miljonu EUR apmērā tika izmaksāta 2017. gada oktobrī, savukārt otro daļu paredzēts piešķirt 2018. gada otrajā ceturksnī. -MFP Moldovai. Līdztiesīgie likumdevēji 2017. gada 13. septembrī pieņēma lēmumu piešķirt MFP Moldovai līdz 100 miljonu EUR apmērā, no kuriem 40 miljoni EUR tiktu piešķirti dotācijās un 60 miljoni EUR — aizdevumos. Saprašanās memorandu ES un Moldova noslēdza 2017. gada 24. novembrī. Palīdzība tiks izmaksāta trijās daļās. -MFP I un MFP II Tunisijai. Pirmā MFP programma 300 miljonu EUR apmērā tika apstiprināta 2014. gada maijā un izmaksāta trijās daļās 2015.–2017. gadā. 2016. gada 6. jūlijā ES apstiprināja papildu MFP Tunisijai līdz 500 miljonu EUR apmērā aizdevumu veidā, kas ir jāizmaksā trijās daļās. Pirmā MFP II programmas daļa 200 miljonu EUR apmērā tika izmaksāta 2017. gada 25. oktobrī, un pārējās divas daļas ir paredzēts piešķirt 2018. gada gaitā. -MFP III Ukrainai. Trešo darbību līdz 1,8 miljardu EUR apmērā aizdevumos līdztiesīgie likumdevēji apstiprināja 2015. gada aprīlī. Kopā ar abām darbībām, kas tika īstenotas laikposmā no 2014. gada maija līdz 2015. gada aprīlim, kopējā MFP, kas bija darīta pieejama Ukrainai kopš krīzes sākuma, ir 3,4 miljardi EUR. Pēc pirmās daļas (600 miljoni EUR) izmaksas 2015. gada jūlijā otrā daļa 600 miljonu EUR apmērā tika izmaksāta 2017. gada aprīlī, atbildot uz pasākumiem, kurus iestādes bija pieņēmušas 2016. gada beigās un 2017. gada sākumā. Vairākas politiskās apņemšanās saistībā ar trešo un pēdējo maksājumu daļu 600 miljonu EUR apmērā, tostarp attiecībā uz korupcijas apkarošanu, netika izpildītas līdz palīdzības pieejamības laikposma beigām 2018. gada janvārī. Tāpēc Komisija pēdējo MFP III daļu nevarēja izmaksāt un tā oficiāli tika atcelta 2018. gada 17. janvārī. Pavisam 2017. gadā tika izmaksāti līdzekļi 1,01 miljarda EUR apmērā. Šā ziņojuma 1.A un 1.B pielikumā ir sniega sīkāka informācija par spēkā esošo maksājumu statusu sadalījumā pa valstīm un reģioniem 2017. gada decembra beigās.

Turklāt tika gatavotas divas jaunas MFP programmas: ·MFP III Gruzijai. Pēc Gruzijas valdības lūguma Komisija 2017. gada 29. septembrī pieņēma priekšlikumu par jaunu MFP programmu līdz 45 miljonu EUR apmērā. Ierosināto MFP, ko Eiropas Parlaments un Padome pieņēma 2018. gada aprīlī, veido 35 miljoni EUR aizdevumos un 10 miljoni EUR dotācijās, ko paredzēts izmaksāt divās daļās 2018. gadā. ·MFP IV Ukrainai. Komisija 2017. gada 29. novembrī saņēma oficiālu lūgumu veikt turpmāku MFP darbību Ukrainā. 2018. gada 9. martā Komisija iesniedza priekšlikumu piešķirt Ukrainai papildu MFP 1 miljarda EUR apmērā aizdevumos, ko paredzēts izmaksāt divās daļās 2018.–2019. gadā. 2.2Atsevišķas MFP darbības saņēmējvalstīs 2017. gadā 2.2.1Gruzija Gruzijas makroekonomiskā perspektīva vēl aizvien ir nestabila. Lai gan IKP 2017. gadā pieauga, ekonomika ir apdraudēta ārējās nelīdzsvarotības (kas galvenokārt izpaužas kā liels tekošā konta deficīts un būtisks ārējais parāds) un nepietiekamu ārējo rezervju dēļ. Gruzijas IKP 2017. gada janvārī–novembrī pieauga par 4,8 %, un paredzams, ka, pateicoties tam, ka atjaunojās arvien lielāks ārējais un iekšzemes pieprasījums, kā arī lielākiem ieguldījumiem, IKP pieaugums 2017. gadā kopumā būs vairāk nekā 4 %. Pēc ekonomikas palēnināšanās perioda divu gadu garumā ārēju satricinājumu un reģiona ekonomikas attīstības palēninājuma dēļ, pagājušajā gadā ekonomikas izaugsme bija straujāka, nekā plānots. Tādēļ paredzams, ka pārsniegums ļaus samazināt vispārējās valdības fiskālo deficītu līdz 3,5 % no IKP 2017. gadā salīdzinājumā ar 4,1 % 2016. gadā. Paredzams, ka Gruzijas valsts parāds 2017. gadā būs samazinājies līdz aptuveni 42 % no IKP (salīdzinājumā ar 45 % 2016. gadā). Tomēr Gruzijas maksājumu bilance vēl aizvien ir nestabila lielā tekošā konta deficīta (paredzams, ka 2017. gadā tas būs aptuveni 10 %) un ārējā parāda (paredzams, ka 2017. gadā tas būs 107 %) dēļ. Gruzijas ārējās rezerves kopš 2011. gada lielākoties ir bijušas stabilas absolūtā izteiksmē, sasniedzot 3,0 miljardus USD 2017. gada beigās (aptuveni 3 mēnešu importa segums), taču rezervēm ir jāpalielinās, un pašlaik tās ir zem līmeņa, kādu SVF ir aplēsis kā pietiekamu. Šajā kontekstā Gruzija un SVF 2017. gada aprīlī vienojās par paplašinātu trīs gadu (2017–2020) vienošanos saskaņā ar paplašinātās finansēšanas mehānisma programmu 285 miljonu USD apmērā. Pēc minētās programmas pirmās pārskatīšanas 2017. gada oktobrī SVF apstiprināja, ka programma tiek īstenota labi un Gruzija ir izpildījusi visus attiecīgos mērķus. Nākamā SVF atbalstītās Gruzijas programmas pārskatīšana ir paredzēta 2018. gada aprīlī. Veikt pirmo un otro MFP darbību Gruzijā tika apsolīts Starptautiskajā līdzekļu devēju konferencē Briselē 2008. gada oktobrī pēc Gruzijas militārā konflikta ar Krieviju 2008. gada augustā. Otrā MFP darbība 46 miljonu EUR apmērā — puse dotācijās, puse aizdevumos — tika īstenota 2015.–2017. gadā, un pēdējā finansējuma daļa tika izmaksāta 2017. gada maijā. Pēc tam, kad bija pabeigta otrā MFP darbība, Gruzijas valdība 2017. gada jūnijā lūdza ES turpmāku MFP. 2017. gada septembrī Komisija iesniedza Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu par MFP līdz 45 miljonu EUR apmērā, no kuriem 35 miljoni EUR tiktu piešķirti aizdevumos un 10 miljoni EUR — dotācijās. Pēc tam, kad Eiropas Parlaments un Padome pieņems lēmumu un tiks parakstīts SM, paredzams, ka MFP Gruzijai tiks izmaksāta divās daļās 2018. gadā. 2.2.2Jordānija Jordānijas ekonomika turpināja ciest zaudējumus Sīrijas un Irākas krīzes dēļ: bloķēti tirdzniecības ceļi, mazāki ārvalstu tiešie ieguldījumi un ārējie ieņēmumi aizkavēja izaugsmi un ietekmēja Jordānijas ārējo un fiskālo situāciju. Turklāt Sīrijas konflikta rezultātā Jordānijā ieplūda aptuveni 1,3 miljoni Sīrijas bēgļu un tas palielināja spiedienu uz Jordānijas fiskālo situāciju, sabiedriskajiem pakalpojumiem un infrastruktūru. Izaugsme 2017. gadā vēl aizvien bija lēna (aptuveni 2,2 %), savukārt bezdarbs 2017. gada trešajā ceturksnī pieauga līdz 18,5 %, salīdzinot ar 15,3 % 2016. gadā. Kopējais fiskālais deficīts (ieskaitot dotācijas) samazinājās līdz 2,6 % no IKP, to atbalstīja fiskālie pasākumi 1,5 % apmērā no IKP, kurus iestādes veica 2017. gada sākumā. Neraugoties uz gūtajiem panākumiem, fiskālā situācija vēl aizvien ir atkarīga no ārvalstu dotācijām, kas 2017. gadā veidoja 2,9 % no IKP. Līdzīgi — neraugoties uz korekcijām pēdējos gados tekošā konta deficīts vēl aizvien ir ļoti liels (aptuveni 11,7 % no IKP 2017. gadā), izņemot ārvalstu dotācijas. SVF valde 2016. gada 24. augustā apstiprināja paplašinātās finansēšanas mehānisma programmu trim gadiem 723 miljonu USD apmērā (150 % no kvotas), kas ir daudz mazāk nekā 2015. gada augustā pabeigtās trīs gadu rezerves vienošanās apmērs —2 miljardi USD (jeb 800 % no kvotas). SVF programmas pirmā pārskatīšana tika sekmīgi pabeigta 2017. gada jūnijā. Otrā programmas pārskatīšana bija sākotnēji plānota 2017. gada septembrī, taču vēl nav pabeigta, jo ir ieilgušas diskusijas par konkrētu SVF nosacījumu izpildi. Turklāt 2016. gada 14. decembrī Eiropas Parlaments un Padome pieņēma lēmumu par otro makrofinansiālas palīdzības programmu (MFP II) 200 miljonu EUR apmērā aizdevumos. MFP II programma, kas papildina MFP I ietvaros piešķirtos līdzekļus 180 miljonu EUR apmērā, kuri tika izmaksāti 2015. gadā, palīdzēs Jordānijai segt tās arvien pieaugošās ārējā un fiskālā finansējuma vajadzības, kas lielā mērā ir saistītas ar nestabilitāti reģionā, kā arī ar to, ka Jordānijā ir liels skaits Sīrijas bēgļu. SM un MFP II aizdevuma nolīgums tika parakstīti 2017. gada 19. septembrī. SM ir paredzēta vērienīga reformu programma saistībā ar katru no abām izmaksājamajām MFP daļām. Jomas, kurās ir paredzēti nosacījumi, ietver reformas, lai: i) padarītu nodokļu sistēmu pārredzamāku un palielinātu nodokļu iekasēšanu; ii) stiprinātu publisko finanšu pārvaldību, sociālās drošības tīklu un darba tirgu; iii) veicinātu ieguldījumus un tirdzniecību; un iv) uzlabotu ūdens nozares darbības rezultātus. Pirmo finansējuma daļu 100 miljonu EUR apmērā Komisija izmaksāja 2017. gada 25. oktobrī. Otro daļu nebija iespējams izmaksāt, jo līdz šim netika panākts pietiekams progress četros politikas pasākumos (ienākumu nodokļa likums, nodokļu ieņēmumi, publiskais iepirkums un revīzijas biroju likums). 2.2.3Moldova 2014. gada novembrī izcēlās nozīmīgs banku krāpšanas skandāls, atklājot nopietnas pārvaldības problēmas, kuras pavadīja politiska nestabilitāte. Šie notikumi izraisīja ekonomikas izaugsmes palēnināšanos un to, ka Moldovas starptautiskie partneri apturēja budžeta atbalstu, kā arī kļuva vājāka fiskālā un maksājumu bilances pozīcija. Moldovas IKP 2015. gadā samazinājās par 0,5 %, un tikai 2016. gadā ekonomika pieauga par 4,1 %. 2017.–2019. gadā paredzams, ka ekonomikas pieaugums saglabāsies 3,5–4,0 % robežās un to atbalstīs patēriņš un fiskālie stimuli. Inflācijas radītais spiediens tika ierobežots, un paredzams, ka gada inflācija 2017. gadā saglabāsies stabila 6,5 % apmērā, bet 2018. gadā samazināsies līdzz 4,4 %. Ārējā pieprasījuma un cenu uzlabošanās palīdzēja uzlabot eksporta izaugsmes rādītājus. Taču, tā kā atgriezās augstākas importa cenas un atjaunojās iekšzemes pieprasījums, pasliktinājās tekošā konta deficīta rādītājs, un 2017. gadā tas bija 6 % no IKP. 2017. gadā salīdzinājumā ar 2016. gadu sāka atjaunoties darba ņēmēju naudas pārvedumi. Finanšu stabilitāte tika saglabāta; turpinās vērienīgi centieni, lai attīrītu nozari, tostarp centieni uzlabot akcionāru pārredzamību un banku diagnostiku. 2014. gada krīzes sākumā Moldova lūdza SVF atbalstu, un 2016. gada novembrī SVF apstiprināja trīs gadu paplašinātās kredītprogrammas un paplašinātās finansēšanas mehānisma programmas (ECF/EFF) vienošanās 183 miljonu USD apmērā. Pēc otrās programmas pārskatīšanas pabeigšanas 2017. gada decembrī SVF apstiprināja, ka programma lielā mērā tiek īstenota atbilstoši plānam.

Moldovas valdība arī atkārtoti lūdza jaunu ES MFP 2016. gada martā. Komisija 2017. gada 13. janvārī ierosināja piešķirt MFP Moldovai līdz 100 miljonu EUR apmērā, no kuriem 60 miljoni EUR ir aizdevumi un 40 miljoni EUR — dotācijas. Eiropas Parlaments un Padome 2017. gada 13. septembrī parakstīja lēmumu paplašināt MFP Moldovai. Atbalsta mērķis ir palīdzēt Moldovai segt daļu no tās atlikušajām ārējā finansējuma vajadzībām un samazināt ekonomikas maksājumu bilances un fiskālo neaizsargātību nākamajos divos gados. 2017. gada 24. novembrī ar Moldovas iestādēm tika noslēgts SM, aizdevuma nolīgums un dotāciju nolīgumi. Moldova paziņoja, ka ir izpildījusi valsts procedūras, lai minētie trīs nolīgumi varētu stāties spēkā 2018. gada 18. janvārī. SM ir paredzēta vērienīga reformu programma saistībā ar katru no trim izmaksājamajām MFP daļām. Paredzētie nosacījumi aptver: i) reformas, lai stiprinātu finanšu nozares pārvaldību, publisko finanšu pārvaldību un cīņu pret korupciju un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju; ii) enerģētikas nozares reformu; un iii) papildu pasākumus, lai stiprinātu sociālās drošības tīklu, uzlabotu ieguldījumu klimatu un atbalstītu padziļināta un visaptveroša brīvās tirdzniecības nolīguma (DCFTA) īstenošanu. 2.2.4Tunisija Kopš 2011. gada revolūcijas Tunisijā ir samazinājusies ekonomiskā aktivitāte un ir vērojamas aizvien nopietnākas problēmas saistībā ar valsts maksājumu bilanci. To ir izraisījusi nepieciešamība pārkārtot ekonomiku pēc režīma maiņas un vairāki teroristu uzbrukumi 2015. gadā, kas būtiski ietekmēja dažas valsts svarīgākās nozares (piem., tūrismu un transportu). 2017. gadā Tunisijas ekonomikā bija vērojamas zināmas atveseļošanās pazīmes, aplēstais IKP pieaugums bija aptuveni 2 % — pēc diviem gadiem, kad izaugsmes gandrīz nebija (0,8 % 2015. gadā un 1,1 % 2016. gadā). Inflācija paaugstinājās visa gada laikā, sasniedzot vairāk nekā 6 % gada beigās salīdzinājumā ar 4,2 % 2016. gada beigās. Publisko finanšu stāvoklis gadu gaitā ir pasliktinājies, galvenokārt izdevumu (jo īpaši saistībā ar algām) pieauguma dēļ, kas nav pietiekami līdzsvaroti ar stimulētu ieņēmumu pieaugumu, ko izraisīja kopš 2016. gada īstenotie nodokļu reformas pasākumi. Tiek lēsts, ka valsts budžeta deficīta apmērs 2017. gadā ir vairāk nekā 6 % no IKP, bet parāds gada beigās varētu sasniegt 70 %. Pēdējā laikā pasliktinājās arī ārējā pozīcija, tekošā konta deficītam sasniedzot gandrīz 10 % no IKP, rezervēm samazinoties līdz aptuveni 90 importa dienām 2017. gada beigās un kopējam ārējam parādam sasniedzot aptuveni 70 % no IKP. Pirmoreiz Tunisija rezerves vienošanos ar SVF noslēdza 2013. gada jūnijā par 1,75 miljardiem USD. Minētā vienošanās beidzās 2015. gada decembrī. Otrā SVF paplašinātās finansēšanas mehānisma programma sākās 2016. gada maijā —2,9 miljardu USD apmērā uz 48 mēnešiem. Tā kā reformas īstenošana kavējas, līdz šim ir izmaksātas tikai divas finansējuma daļas paplašinātās finansēšanas mehānisma programmas ietvaros (katra 320 miljonu USD apmērā) — programmas sākumā un pēc pirmās pārskatīšanas pabeigšanas 2017. gada jūnijā. Otrās pārskatīšanas beigās 2017. gada decembrī tika noslēgts darbinieku līmeņa nolīgums, un Valde to apstiprināja 2018. gada 23. martā. Pirmo MFP darbību (MFP I) 300 miljonu EUR apmērā līdztiesīgie likumdevēji apstiprināja 2014. gada maijā, tās īstenošana tika sākta 2015. gada martā, un pēdējais maksājums tika veikts 2017. gada jūlijā. Vienlaikus pēc teroristu uzbrukumiem 2015. gadā un krīzes pastiprināšanās Tunisijas iestādes lūdza piešķirt otru MFP darbību (MFP II) tā paša gada augustā. Līdztiesīgie likumdevēji to apstiprināja 2016. gada jūlijā. MFP II veido 500 miljonu EUR aizdevums, kas jāizmaksā trijās daļās —200 miljonu EUR, 150 miljonu EUR un 150 miljonu EUR apmērā. Pirmā daļa, kas nebija atkarīga no SM nosacījumiem, tika izmaksāta 2017. gada 25. oktobrī. Politikas pasākumi, kas jāveic, lai varētu izmaksāt otro un trešo daļu, attiecas uz tādām svarīgām reformu jomām kā civildienests un publiskā finansējuma pārvaldība kopumā, nodokļu sistēma, sociālā un nodarbinātības politika, banku nozare un uzņēmējdarbības vide. Ja tiks izpildīti visi attiecīgie pasākumi, maksājumus varētu veikt līdz 2018. gada beigām. 2.2.5Ukraina 2014. gadā un 2015. gadā Ukrainas ekonomikā bija vērojama dziļa lejupslīde, kuras rezultātā reālais IKP samazinājās attiecīgi par 6,6 % un 9,8 %. Lai gan krīze atspoguļoja Ukrainas makroekonomikas un strukturālās nepilnības, to izraisīja konflikts, kuru provocēja Krievijas destabilizējošās darbības Ukrainas austrumos un kura rezultātā tika zaudēta uzticība un nodarīts kaitējums valsts ražošanas jaudai. Spēcīgā iestāžu politiskā reakcija kopā ar liela mēroga starptautisku atbalstu palīdzēja Ukrainas ekonomikai 2016. gadā atjaunot izaugsmi (2,3 %). Atveseļošanās turpinājās 2017. gadā, kad gada pirmajos trijos ceturkšņos Ukrainā tika reģistrēta izaugsme 2,3 % apmērā (salīdzinājumā ar pirmajiem trim ceturkšņiem 2016. gadā). Ekonomiskās aktivitātes paplašināšanos 2017. gadā galvenokārt stimulēja ieguldījumi un mājsaimniecību patēriņš uz algu pieauguma un valūtas maiņas kursa stabilizācijas rēķina. Ir uzlabojusies arī publisko finanšu ilgtspēja, valsts parādam 2017. gada beigās nostabilizējoties aplēsto 75,6 % apmērā no IKP, un tas daļēji ir valdības pēdējos trijos gados īstenoto fiskālās konsolidācijas centienu rezultāts. Lai gan Ukrainas ekonomiskā situācija kopš 2015. gada ir uzlabojusies, joprojām pastāv vairāki ārējas ievainojamības aspekti. To izraisa lēnāka, nekā paredzēts, Ukrainas ārējo rezervju papildināšana, valsts atkarība no preču eksporta un tās ārējo parādsaistību pastāvīgi augstais līmenis. Atbildot uz Ukrainas lūgumu piešķirt finanšu atbalstu, SVF 2015. gada martā apstiprināja četru gadu paplašinātās finansēšanas mehānisma programmu Ukrainai 17,5 miljardu USD apmērā. Tā beigsies 2019. gada martā. Līdz šim šajā programmā ir izmaksāti līdzekļi pavisam 8,5 miljardu USD apmērā, dažkārt — ar būtiskiem kavējumiem sliktās reformu īstenošanas dēļ. Pašlaik notiekošās programmas pārskatīšanas pabeigšana, kas tiek gaidīta kopš 2017. gada vidus un kas varētu pavērt ceļu 1,9 miljardu USD izmaksai, ir atkarīga no tā, vai Ukraina izpildīs vairākas iepriekš paredzētās darbības. ES atbalsts Ukrainai ir bijis SVF izveidotās starptautiskās finanšu paketes neatņemama daļa, kuras ietvaros Ukrainai ir pieejama ES makrofinansiāla palīdzība 3,4 miljardu EUR apmērā. No tiem 2,8 miljardi EUR tika izmaksāti 2014.–2017. gadā, tostarp 1,6 miljardi EUR pirmo divu MFP darbību ietvaros un divi maksājumi 600 miljonu EUR apmērā katrs trešās MFP darbības ietvaros. Pēdējais maksājums 600 miljonu EUR apmērā bija pieejams Ukrainai saskaņā ar trešo MFP programmu, ar nosacījumu, ka tā īstenos 21 politikas pasākumu, par kuriem tika panākta vienošanās SM. Ukraina izpildīja 17 no savām politiskajām saistībām, kas bija nosacījums šā maksājuma kontekstā, tostarp reformas publisko finanšu pārvaldībā, valsts pārvaldē, enerģētikā un tieslietās. Tomēr četri pasākumi laikā, kad beidzās MFP derīguma periods, nebija īstenoti, tostarp divi pasākumi saistībā ar korupcijas apkarošanu, no kuriem viens bija valsts amatpersonu iesniegto aktīvu deklarāciju pārbaudes mehānisma ieviešana. Tāpēc 2018. gada 18. janvārī trešais MFP maksājums tika atcelts. Pēc Ukrainas lūguma Komisija 2018. gada 9. martā iesniedza priekšlikumu piešķirt Ukrainai papildu MFP 1 miljarda EUR apmērā aizdevumos, kurus paredzēts izmaksāt divās daļās 2018.–2019. gadā. 2.3Ar MFP darbībām atbalstīto reformu pārskats Strukturālo reformu kritērijos SM ir noteikts pasākumu kopums, kas jāīsteno saņēmējvalstij, lai stiprinātu makroekonomiku un finanšu stabilitāti un padarītu ilgtspējīgāku maksājumu bilances pozīciju. 2017. gadā īstenoto MFP programmu nosacījumi, par kuriem tika panākta vienošanās, austrumu un dienvidu kaimiņreģiona valstīm bija atšķirīgi gan pēc skaita, gan veida. Austrumu kaimiņreģiona valstīs visbiežāk nosacījumu mērķis bija uzlabot publiskā sektora pārvaldību, tam sekoja reformas nolūkā uzlabot uzņēmējdarbības vidi un reformas enerģētikas nozarē, kā arī cīņa pret korupciju un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju. Dienvidu kaimiņreģiona valstīs SM nosacījumu skaits bija mazāks un uzmanība vairāk bija pievērsta publiskā sektora pārvaldības aspektiem un sociālās aizsardzības un sociālās drošības tīklam, kā arī pasākumiem darba tirgus jomā. Publiskā sektora pārvaldība Cīņa pret korupciju un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju Enerģētikas nozare Uzņēmējdarbības vide Finanšu nozare Sociālās drošības tīkls un darba tirgus Citi Gruzija II 2 0 0 2 2 2 0 Jordānija II 6 0 0 0 0 4 1 Moldova 5 6 5 7 5 0 0 Tunisija I 2 0 0 2 2 2 1 Tunisija II 5 0 0 2 1 6 1 Ukraina III 14 4 6 6 2 4 0 Austrumu kaimiņreģiona valstis 21 10 11 15 9 6 0 Dienvidu kaimiņreģiona valstis 13 0 0 4 3 12 3 3MFP līdzekļu atbilstīgas izmantošanas nodrošināšana: darbības novērtējumi, ex post novērtējumi un revīzijas 3.1Darbības novērtējumi Atbilstīgi ES Finanšu regulas prasībām Komisija ar ārējo konsultantu palīdzību veic darbības novērtējumus, lai gūtu pietiekamu pārliecību par saņēmējvalstu administratīvo procedūru un finanšu plūsmu darbību. Darbības novērtējumos galvenā uzmanība ir pievērsta publisko finanšu pārvaldības sistēmām, īpaši tam, kā ir organizētas finanšu ministrijas un centrālās bankas un kādas procedūras tās īsteno un, konkrētāk, kā tiek pārvaldīti konti, kuros tiek saņemti ES līdzekļi. Turklāt īpaša uzmanība tiek veltīta tam, kā darbojas ārējās revīzijas iestādes, to neatkarībai, darba programmām un to veiktās kontroles iedarbīgumam. Tiek pārbaudītas arī publiskā iepirkuma procedūras centrālajā līmenī.

Komisija 2017. gadā veica vienu darbības novērtējumu Gruzijā, gatavojoties jaunajai MFP darbībai. Novērtējums tiks pabeigts 2017. gada decembrī, un tajā tika secināts, ka procedūras Gruzijā nodrošina pietiekamas garantijas, lai varētu turpināt paredzēto MFP darbību. 3.2Ex post novērtējumi Atbilstīgi ES Finanšu regulai Komisija pēc MFP programmu pabeigšanas veic ex post novērtējumus, lai novērtētu to ietekmi. Galvenie mērķi ir šādi: I.analizēt ietekmi uz saņēmējvalsts ekonomiku un jo īpaši uz tās ārējās pozīcijas ilgtspēju; II.novērtēt ES darbības pievienoto vērtību. Ārējo līgumslēdzēju ziņojumi par ex post novērtējumiem par MFP I un MFP II darbībām Ukrainā un MFP I darbību Jordānijā tika pabeigti 2017. gada beigās. Ex post novērtējumā par MFP I un MFP II darbībām Ukrainā tika secināts, ka MFP labvēlīgi ietekmēja Ukrainas ekonomiku, daļēji pateicoties to ātrai īstenošanai. Jo īpaši tās palīdzēja stabilizēt finanšu stāvokli un būtiski stimulēja reformu veikšanu publisko finanšu pārvaldības jomā un sociālās drošības tīklā. Ja nebūtu MFP programmu, būtiskajiem publisko izdevumu samazinājumiem būtu nopietnas sociālās sekas, reālais IKP 2014. gadā un 2015. gadā būtu samazinājies daudz straujāk un 2016. gadā izaugsmes temps būtu lēnāks. Attiecībā uz MFP I darbību Jordānijā novērtējumā tika secināts, ka MFP apvienojumā ar vienlaikus notiekošo SVF programmu efektīvi stimulēja savlaicīgu Jordānijas ārējās finanšu un fiskālās pozīcijas stabilizāciju un ilgtspēju vidējā termiņā. MFP nosacījumi tika izpildīti apmierinoši un netieši veicināja strukturālo reformu īstenošanu vairākās ES prioritārajās jomās. Tomēr novērtējumā tika secināts arī, ka varētu uzlabot ar MFP darbību saistīto lēmumu pieņemšanas procesu, lai izvairītos no nevajadzīgas kavēšanās. 3.3Revīzijas Eiropas Revīzijas palāta (ERP) publicēja divus īpašos ziņojumus, kuros bija novērtēta ES palīdzība Ukrainai un Tunisijai. Attiecībā uz MFP ziņojumi bija lielākoties pozitīvi, tika sniegti daži konkrēti ieteikumi, kurus Komisija pieņēma. ERP 2016. gada decembrī publicēja īpašu ziņojumu par ES palīdzību Ukrainai, aptverot gan budžeta atbalstu, gan MFP. Ziņojumā tika secināts, ka ES palīdzība Ukrainai bija daļēji efektīva attiecībā uz atbalstu Ukrainas pārveidi par labi pārvaldītu valsti, pievēršoties publisko finanšu pārvaldībai, cīņai pret korupciju un gāzes nozarei 2007.–2015. gadā. Par MFP ziņojumā bija teikts, ka “Komisijas pārvaldītais makrofinansiālās palīdzības instruments bija efektīvākais līdzeklis, ar kuru ātri piešķirt Ukrainai apsolīto atbalstu sarežģītās finanšu situācijas uzlabošanai”. MFP izmaksu atlikšana arī palīdzēja nodrošināt, ka daži ar programmu saistīti nosacījumi tika izpildīti pienācīgi. No otras puses, ziņojumā bija norādīts, ka dažos gadījumos MFP nosacījumi tika noteikti un to izpilde tika novērtēta, atstājot lielu rīcības brīvību. Ziņojumā bija sniegti pieci ieteikumi ES palīdzības uzlabošanai: i) vairāk pievērsties publisko finanšu pārvaldībai; ii) labāk izstrādāt nosacījumus attiecībā uz finanšu palīdzības piešķiršanu un izmaksāšanu; iii) ciešāk uzraudzīt to, kā tiek īstenota ES palīdzība; iv) vairāk pievērsties reformu efektīvai īstenošanai un ilgtspējai; un v) veikt pasākumus, lai padarītu efektīvāku ES palīdzību Ukrainas gāzes nozarei. Pēc šiem ieteikumiem Komisija precīzāk un mērķtiecīgāk definēja politikas mērķus un turpinās risināt saņēmējvalsts finanšu vajadzības, vienlaikus atbalstot svarīgākās reformas, lai atjaunotu minētās valsts ekonomikas ilgtspēju. ERP 2017. gada martā publicēja īpašu ziņojumu par ES palīdzību Tunisijai, aptverot gan budžeta atbalstu, gan MFP. Ziņojumā tika secināts, ka ES finansējums būtiski veicināja Tunisijas demokrātisko pārveidi un ekonomikas stabilitāti un ka MFP aizdevums sniedz vērtīgu piekļuvi finansējumam, neraugoties uz to, ka izmaksa kavējās. Ziņojumā ir sniegti ieteikumi ES palīdzības uzlabošanai. Īpaši attiecībā uz MFP — ERP ieteica Komisijai kopā ar saviem līdztiesīgajiem likumdevējiem izpētīt iespējas paātrināt turpmāko MFP programmu apstiprināšanas procedūras, jo īpaši ārkārtas situācijās. Komisija uzskata, ka MFP aizdevumu izmaksas Tunisijai kavējās ārējo faktoru kopuma dēļ, tostarp tādu faktoru dēļ, kurus ES nevarēja kontrolēt. Komisija arī atzīst, ka ir iespējams darīt vairāk, lai izmaksātu palīdzību ātrāk, un tā turpinās sadarboties ar līdztiesīgajiem likumdevējiem, lai izstrādātu efektīvāku lēmumu pieņemšanas procesu. 4Vispārējās tendences SAISTĪBĀ AR MFP instrumentu 4.1MFP instrumenta darbība Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada kopīgajā deklarācijā par MFP ir paredzēts, ka palīdzība ir makroekonomiska un finansiāla, un ir skaidri teikts, ka tās mērķis ir “atjaunot ilgtspējīgu ārējo finanšu situāciju kritērijiem atbilstošajās valstīs un teritorijās, kurās ir radušās problēmas saistībā ar ārējo finansējumu. Tai būtu jābalsta tādas politikas programmas īstenošana, kas ietver stingrus korekcijas pasākumus un strukturālas reformas, kuru mērķis ir novērst maksājumu bilances problēmas, jo īpaši programmas periodā, un attiecīgo vienošanos un programmu īstenošana kopīgi ar Savienību.” Saskaņā ar tās pašas kopīgās deklarācijas 6. principa a) apakšpunktu “priekšnoteikumam makrofinansiālās palīdzības piešķiršanai vajadzētu būt, ka kritērijiem atbilstošā valstī vai teritorijā tiek ievēroti efektīvi demokrātiskie mehānismi, tostarp daudzpartiju parlamentārā sistēma un tiesiskums, un tiek garantēta cilvēktiesību ievērošana”. Visā MFP darbību dzīves ciklā Komisija kopā ar Eiropas Ārējās darbības dienestu uzrauga šo politisko priekšnosacījumu izpildi, un katras daļas izmaksa ir atkarīga no šīs izpildes. 2017. gadā likumdošanas procesa ietvaros saistībā ar jaunajiem priekšlikumiem Moldovai un Gruzijai līdztiesīgie likumdevēji iekļāva sīkākus noteikumus par politikas priekšnosacījumiem, pārsniedzot prasības, kas bija noteiktas Komisijas priekšlikumā, kura pamatā bija 2013. gada kopīgajā deklarācijā apstiprinātā veidne. Šī pastiprinātā uzmanība politikas priekšnosacījumiem paildzināja lēmumu pieņemšanas procesu, paildzinot laiku, kas vajadzīgs, lai apstiprinātu ar MFP saistītos lēmumus. Tas ir apdraudējis MFP galveno mērķi sniegt atbalstu maksājumu bilancei krīzes situācijā, kad to vajag visvairāk, kā tika norādīts arī iepriekš minētajā ERP īpašajā ziņojumā par ES palīdzību Tunisijai.