LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 345/97

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums “Ekodizaina darba plāns 2016.–2019. gadam””

(COM(2016) 773 final)

(2017/C 345/16)

Ziņotājs: Cillian LOHAN

Apspriešanās Eiropas Komisija, 27.1.2017. Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pants Biroja lēmums 13.12.2016. Atbildīgā specializētā nodaļa Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa Pieņemts specializētās nodaļas sanāksmē 15.6.2017. Pieņemts plenārsesijā 5.7.2017. Plenārsesija Nr. 527 Balsojuma rezultāts (par/pret/atturas): 130/0/1

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. Ekodizaina darba plāna 2016.–2019. gadam darbības joma ir pārāk ierobežota, lai, izmantojot preču un pakalpojumu piegādes ķēdes, vairumtirdzniecības jomu spēcīgi virzītu uz ieradumu maiņu tādā tempā, kas atbilstu aprites ekonomikas rīcības plāna vērienam.

1.2. Preču un pakalpojumu ekodizaina jomā jāpiemēro plašāka pieeja nekā tikai enerģijas apsvērumi. Lai gan šie apsvērumi ir svarīgi, ir nepieciešams koncentrēties uz produktu pilnu aprites ciklu, tostarp to izturīgumu, apkopes un remonta vienkāršumu, kopīgas izmantošanas un digitalizācijas iespējām, atkārtotu izmantošanu, uzlabošanas iespējām, pārstrādāšanas iespējām un faktisko realizāciju pēc dzīves cikla beigām, lai iegūtu otrreizējās izejvielas izmantošanai produktos, ko laiž tirgū.

1.3. Ņemot vērā digitalizāciju, sadarbīgo un funkcionālo ekonomiku, ekodizainā jāiekļauj aprites ekonomikas principi, lai nodrošinātu saskaņotību starp dažādajām stratēģijām, kuru mērķis ir veidot jaunu ekonomikas modeli.

1.4. Produkta sastāvdaļām vajadzētu būt viegli atgūstamām atkārtotai izmantošanai un/vai atkārtotai izlietošanai ražošanā, lai virzītos uz spēcīga otrreizējo izejvielu tirgus izveidi.

1.5. Marķēšanas prasības var veicināt ekodizaina stratēģiju uzlabošanu un palīdzēt patērētājiem lēmumu pieņemšanā, tādējādi kļūstot par ieradumu maiņas virzītājspēku. Marķējumā būtu jāiekļauj informācija par produkta un/vai tā būtiskāko sastāvdaļu paredzamo dzīves ilgumu.

1.6. EESK vēlreiz apliecina, ka tā atbalsta ražotāja paplašinātas atbildības piemērošanu kā līdzekli, kas veicina pāreju uz aprites ekonomikas uzņēmējdarbības modeļiem, un uzsver, ka arī tas var popularizēt ekodizainu.

2. Pamatojums

2.1. Ekodizaina darba plāns 2016.–2019. gadam palīdz īstenot Komisijas jauno iniciatīvu par aprites ekonomiku. Vispārējais mērķis ir veicināt pāreju uz aprites ekonomikas modeli, kurā ņemts vērā viss produktu un to materiālu aprites cikls.

2.2. Tas turpina iepriekšējos ekodizaina darba plānus, kas bija izstrādāti 2009.–2011. gada un 2012.–2014. gada periodam. Juridisko satvaru veido gan Pamatdirektīva 2009/125/EK par ekodizainu, gan Pamatdirektīva 2010/30/EK par energomarķējumu. Ekodizaina direktīvas 16. panta 1. punktā ir paredzēts regulāri izstrādāt darba plānus.

2.3. Izskatāmais darba plāns paredzēts kā līdzeklis Eiropas konkurētspējas stiprināšanai un ekonomikas izaugsmes veicināšanai, vienlaikus veicinot darbvietu radīšanu.

2.4. Bija cerēts, ka Ekodizaina direktīvas pārskatīšanas vai darba plāna atjaunināšanas rezultātā varētu paplašināties iepriekšējo ekodizaina iniciatīvu darbības joma.

3. Pārskats par Ekodizaina darba plānu 2016.–2019. gadam

3.1. Ekodizaina un energomarķējuma tiesiskajam regulējumam ir divkāršs mērķis (1). Pirmais mērķis ir nodrošināt, lai, izmantojot ekodizainu, tirgū pakāpeniski varētu nonākt aizvien energoefektīvāki ražojumi. Otrais ir vērsts uz to, lai, izmantojot energomarķējumu, patērētājiem dotu plašākas iespējas un viņus mudinātu iegādāties visefektīvākos ražojumus.

3.2. Pašreizējā darba plānā izklāstīti pieņemtie īstenošanas pasākumi, tostarp 28 ekodizaina regulas, 16 deleģētās regulas par energomarķējumu un trīs atzīti brīvprātīgi nolīgumi.

3.3. Citas darba jomas ir, piemēram, ekodizaina pasākumi saistībā ar gaisa sildīšanas un dzesēšanas iekārtām – šajā jomā paredzēts izstrādāt regulu –, un vairāki regulu grozījumi, lai uzlabotu produktu testēšanu un samazinātu krāpniecību, kas saistīta ar ekodizainu un energomarķējumu. Minētās iniciatīvas papildina izskatāmo darba plānu un tajā ir minētas, bet nav konkrēti iekļautas.

3.4. Jau paveiktā un pašreizējā darba novērtēšana un informēšana par to ir koncentrēta uz energomarķējumu un ekodizaina elementa ieviešanu tikai saistībā ar snieguma efektivitāti.

3.5. Produktu grupu saraksts ir papildināts ar jaunām produktu grupām, uz kurām koncentrējas spēkā esošie tiesību akti vai pārskatīšana. Tās ir šādas: — ēku automātikas un vadības sistēmas, — elektriskās tējkannas, — roku žāvētāji, — lifti, — saules paneļi un invertori, — saldēšanas tvertnes, — augstspiediena tīrītāji.

4. Ekodizaina principi

4.1. Ekodizains var palīdzēt ekonomikas izaugsmi atsaistīt no resursu patēriņa, samazinot materiālu un enerģijas izmantošanu, palielinot pārstrādes apjomus un samazinot atkritumu daudzumu (2). Aprites ekonomikas modeļa priekšrocības ir tādas, ka ekonomiskās labklājības, sociālo un vides ieguvumu radīšana ir savstarpēji cieši saistīta. Ekodizains var būt svarīgs sociālās ilgtspējas virzītājspēks.

4.2. Lai arī Ekodizaina direktīva ir tikusi izmantota, lai uzlabotu produktu energoefektivitāti, to varētu intensīvāk izmantot aprites ekonomikai atbilstošu produktu dizaina stimulēšanai, piemēram, atceļot tādas dizaina stratēģijas, kas kavē detaļu ar defektiem salabošanu vai apmaiņu (3).

4.3. Ekodizains nodrošina produktu–pakalpojumu sistēmas un produktus, kuriem vajadzīgs mazāk resursu, izmantojot pārstrādājamus un atjaunojamus resursus un izvairoties no bīstamiem materiāliem, kā arī izmantojot sastāvdaļas, kuras ir ilgstošākas un kuras vieglāk uzturēt, salabot, uzlabot un pārstrādāt. Pastāv divas dažādas pieejas: produktu pārveidošana, pamatojoties uz esošo produktu pakāpeniskiem uzlabojumiem, un jaunu produktu izstrāde, kuras mērķis ir izstrādāt resursu ziņā efektīvākus produktus, kurus var remontēt, modernizēt un pārstrādāt (4). Ar Ekodizaina direktīvas īstenošanu līdz šim ir sekmēta galvenokārt pirmā pakāpeniskā pieeja, bet tagad vajadzētu pastiprināt otrās pieejas piemērošanu un līdztekus izstrādāt pārskatītu un piemērotu marķējumu, izmantojot atbalstu, ko sniedz Eiropas standartizācijas organizāciju darbs šajās jomās.

4.4. Aprites dizaina nozīmīgs elements ir tas, ka produkts var kļūt par pakalpojumu, uzsvaram mainoties no īpašumtiesībām uz izmantošanas tiesībām, no produkta pārdošanas uz darbības līgumiem, piemēram, produktu–pakalpojumu sistēmas (Product-Service System) un nolīgumi par pakalpojumu līmeni (Service-Level Agreements).

4.5. Attiecībā uz lauksaimniecības un pārtikas ražošanas nozari būtu jāatzīmē, ka ilgtspējīgas pārtikas ražošanas sistēmas, piemēram, it īpaši bioloģiskās pārtikas ražošanas sistēmas, ir gan aprites ekonomikas, gan ekodizaina piemērs.

4.6. Nesen uzsāktā EESK un Eiropas Komisijas kopīgā iniciatīva, kuras mērķis ir izveidot daudzpusēju Eiropas Aprites ekonomikas nozares ieinteresēto personu platformu, var palīdzēt apzināt labāko praksi šajā jomā un noteikt politikas šķēršļus pārejai uz ekodizaina stratēģiju.

5. Nepilnības un trūkumi

5.1. Integrēta pieeja

5.1.1. Preču un pakalpojumu ekodizaina jomā jāpiemēro plašāka pieeja nekā tikai enerģijas apsvērumi. Lai gan šie apsvērumi ir svarīgi, ir nepieciešams koncentrēties uz produktu pilnu aprites ciklu, tostarp to izturīgumu, apkopes un remonta vienkāršumu, kopīgas izmantošanas un digitalizācijas iespējām, atkārtotu izmantošanu, uzlabošanas iespējām, pārstrādāšanas iespējām un faktisko realizāciju pēc dzīves cikla beigām, lai iegūtu otrreizējās izejvielas izmantošanai produktos, ko laiž tirgū. Ekodizainam ir jābūt daļai no integrētas pieejas, kurā ir ņemti vērā gan produktu energoefektivitātes, gan snieguma aspekti, turklāt līdzvērtīgi un saistībā ar resursu un materiālu izmantošanas efektivitāti un sniegumu.

5.1.2. Pašreizējā darba plānā atzīti ierobežojumi, kas rodas, ja galvenokārt koncentrējas uz energoefektivitāti. Skaidri redzams, ka konsekvences un skaidrības labad ekodizaina jomā ir nepieciešama plašāka stratēģija. Ekodizaina direktīva pati par sevi neaprobežojas tikai ar enerģiju saistītu produktu energoefektivitātes rādītājiem, bet attiecas arī uz šādos produktos izmantoto materiālu plašāku izmantošanas jomu un uz resursu neefektīvas izmantošanas plašāku ietekmi un izmaksām.

5.1.3. Saskaņā ar aprites ekonomikas principiem ir vajadzīgas preces un pakalpojumi, kas ir izturīgi, atkārtoti izmantojami, labojami un atkārtoti pārstrādājami. Ņemot vērā digitalizāciju, sadarbīgo (5) un funkcionālo (6) ekonomiku, ekodizainā jāiekļauj aprites ekonomikas principi, lai nodrošinātu saskaņotību starp dažādajām stratēģijām, kuru mērķis ir veidot jaunu ekonomikas modeli (7). Ar pašreizējo nesaskaņotību saistītie riski var radīt nenoteiktību uzņēmējdarbības nozarē, un tas savukārt kavē inovāciju vai ieguldījumus uzņēmējdarbības modeļos, kas balstīti uz visaptverošāku aprites ekonomikas modeli. Tā arī novedīs pie tendences panākt resursu efektivitāti uz enerģijas pārmērīgas izmantošanas rēķina un otrādi. Pašreizējā un turpmākā produktu izvēle, kuras pamatā līdz šim ir bijusi enerģijas neefektivitāte, būtu jāpapildina ar produktiem un pakalpojumiem, kuriem ir augsta resursu izmantošanas neefektivitāte.

5.1.4. Spēcīgam otrreizējo izejvielu tirgum ir būtiska nozīme aprites ekonomikas attīstībā. Ekodizainam būtu jāpalīdz izstrādāt tādus produktus un pakalpojumus, kas ļauj atdalīt produkta sastāvdaļas. Tas nozīmē, ka produkta sastāvdaļām vajadzētu būt viegli atgūstamām atkārtotai izmantošanai un/vai atkārtotai izlietošanai ražošanā. Dizainā jāparedz šī iespēja atgūt otrreizējās izejvielas, lai tirgum piegādātu tīrus un augstas kvalitātes materiālus.

5.1.5. Turklāt dizains kā virzītājs uz spēcīgu otrreizējo izejvielu tirgu jāizmanto, ņemot vērā arī izturības un modularitātes nozīmi dizainā.

5.2. Ieradumu maiņa

5.2.1. Būtu jāizmanto vairākas stratēģijas, lai mainītu patērētāju ieradumus. Ar marķējumu vien nepietiks, lai sasniegtu plašas pārmaiņas ieradumos. Iepriekšējos EESK atzinumos jau ir norādīts, ka ir jāizmanto ekonomikas instrumenti (8), informācija par produkta dzīves ilgumu (9) un uzvedības ekonomika (10) (jo īpaši uzvedinošā pieeja) (11) kā daļa no instrumentu kopuma, ar ko realizēt šo pāreju.

5.2.2. Prasība mainīt ieradumus attiecas ne tikai uz patērētājiem un galalietotājiem. Uzņēmējdarbības nozare ir jāatbalsta, izmantojot stimulus un noteiktību attiecībā uz politikas virzienu, lai rosinātu pārmaiņas. Tas būs jo īpaši svarīgi MVU sektorā, kur apmācība un atbalsta instrumenti var veicināt ekodizaina principu izpratni un piemērošanu un nodrošināt, ka jebkura pāreja ir saistīta ar darba ņēmēju pārdali pēc vajadzības, lai pēc iespējas samazinātu pārvietošanu.

5.2.3. EESK vēlreiz apliecina, ka tā atbalsta ražotāja paplašinātas atbildības piemērošanu kā līdzekli, kas veicina pāreju uz aprites ekonomikas uzņēmējdarbības modeļiem, un uzsver, ka arī tas var veicināt ekodizainu.

5.2.4. EESK atzinumā par aprites ekonomikas dokumentu kopumu (12) ir norādīts, ka svarīga nozīme ir jauniem īpašumtiesību modeļiem, kas ietvertu produktu un pakalpojumu nomu. Tas var arī veicināt ekodizainu kā obligātu priekšnoteikumu komercdarbībā, sniedzot labumu gan videi, gan sabiedrībai kopumā.

5.3. Pārskatīšanas klauzulas

5.3.1. Vairumam ekodizaina un energomarķējuma īstenošanas pasākumu ir paredzētas pārskatīšanas klauzulas, ko plānots īstenot praksē nākamajos gados. Pārskatīšanā īpaši tiks analizēta resursu izmantošanas efektivitāte, remontējamība, produktu pārstrādājamība un izturība.

5.3.2. EESK uzsver, ka ir svarīgi šos principus piemērot ne tikai jaunām ražojumu grupām, kas ir jāiekļauj šajā darba plānā, bet arī pašreiz notiekošajiem pētījumiem par esošo ražojumu sarakstu.

5.3.3. Šo principu piemērošanu vajadzētu ne tikai ārēji attiecināt uz pārskatīšanu, bet arī tagad iekļaut Ekodizaina darba plānā.

5.4. Izstrādāt atbilstošu pašreizējo Ekodizaina darba plānu

5.4.1. EESK atzīmē, ka pašreizējais Ekodizaina darba plāns tika pārskatīts, ņemot vērā ES rīcības plānu pārejai uz aprites ekonomiku. Tomēr ar Apspriežu forumu paredzētā konsultēšanās par priekšlikumiem attiecībā uz Ekodizaina darba plāna projektu, kā noteikts Ekodizaina direktīvas 18. pantā, notika 2015. gada oktobra beigās. Tas bija pirms aprites ekonomikas rīcības plāna uzsākšanas.

5.4.2. Apspriežu forumam vajadzētu ņemt vērā organizētas pilsoniskās sabiedrības oficiālo nostāju, ko sagatavojusi EESK.

5.4.3. Attiecībā uz IKT ražojumu grupu plānā tiek piedāvāta vienīgi “atsevišķa pieeja”, ņemot vērā sarežģījumus un grūtības, kas saistītas ar ātrās aprites produktiem, un tirgus turpmāko norišu nenoteiktību. Tiek atzīmēts, ka šo produktu marķējuma izstrādei parasti ir vajadzīgs pārāk ilgs laiks (vidēji 4 gadi) un ka brīvprātīgie nolīgumi pietiekami stingri un ātri nesniedz vides, ekonomiskos un sociālos ieguvumus.

5.4.4. Tas, ka darba plānā IKT ražojumiem ir piemērota atsevišķa pieeja, ir svarīgi. Šajā nozarē jānosaka īpašs un skaidrs virziens un mērķi, lai veicinātu inovāciju šo produktu ekodizainā. Piemēram, ekodizaina piemērošana mobilajiem telefoniem varētu tos padarīt par ekodizaina “sūtņiem”, proti, izmantojot komunikācijas ierīces, plašu sabiedrību varētu informēt par ekodizaina praktiskajiem aspektiem un par to, kādu ietekmi un ieguvumus tas rada sabiedrībai.

5.4.5. ES un ASV nolīguma Energy Star darbības termiņš beigsies 2018. gadā. Ar to abās jurisdikcijās nosaka vienādas brīvprātīgi izpildāmas prasības attiecībā uz biroja iekārtu efektivitāti. Ņemot vērā jauno politisko dinamiku ASV, pastāv risks saistība ar šā nolīguma pagarināšanu. Pārskatīšanā būtu jāņem vērā konkurences priekšrocības, kas Eiropas uzņēmumiem radīsies, ja būs spēcīgs atbalsts ekodizaina jomai. Eiropas Savienībai ir iespēja būt par pasaules līderi šajā jomā. Lai panāktu ekodizaina visaptverošu integrēšanu, ir svarīgi pienācīgi novērtēt savstarpīguma un starptautisko nolīgumu nozīmi.

5.4.6. Izteikti tiek norādīts, ka plānā tiks iekļauta visaptverošāka sadaļa par ekodizaina ieguldījumu aprites ekonomikā. Šī atziņa par nepieciešamību paplašināt darbības jomu ir vērtējama atzinīgi, taču vienlaikus jānosaka konkrēti īsi īstenošanas termiņi.

5.4.7. Ekodizainam paredzēta aprites ekonomikas instrumentu (kā piemēru var minēt Ellen MacArthur fonda nesen publicēto “Circular Design Guide”) kopuma izstrāde var veicināt pārmaiņas, bet tā ir jāatbalsta ar spēcīgiem atbilstošiem tiesību aktiem, kuru pamatā ir situācijas izpēte, plašas konsultācijas ar ieinteresētajām personām un atbalsts standartizācijai. Raugoties gan no patērētāju, gan uzņēmumu perspektīvas, šāda instrumentu kopuma izmantošana būs atkarīga no produktu cenas un ekonomiskiem stimuliem. Princips “piesārņotājs maksā” var nostiprināt paraugpraksi šajā jomā.

5.4.8. Nevajadzētu pārāk zemu novērtēt problēmas, ar ko nākas saskarties tirgus uzraudzības un starptautiskās sadarbības jomā. EESK norāda, ka dalībvalstu līmenī aizvien vairāk ir vajadzīga īstenošana un pārskatu sniegšana, izmantojot tirgus uzraudzību; pretējā gadījumā var rasties vajadzība pēc stingrākiem uzraudzības mehānismiem, kas jāievieš valstu līmenī un kurus vai nu netieši vai tieši koordinē ar ES līmeņa pārraudzību. Iespējams, būtu jāapsver tādu uzraudzības vai inspekcijas mehānismu izmantošana, kuri atšķiras no ekodizaina un energomarķējuma jomā pašlaik izmantotajiem ierastajiem mehānismiem, lai pēc iespējas samazinātu “parazītisku” ražotāju un importētāju klātbūtni ES tirgū un aizsargātu un atalgotu to uzņēmumu veiktos ieguldījumus, kuri izmanto labu un pārredzamu praksi ekodizainā, marķēšanā, informācijas par izstrādājumu sniegšanā un ziņošanā.

5.4.9. Runājot par patērētājiem un pārredzamību, būtiska nozīme ir marķējumam. Tomēr marķējums neatrisina visas problēmas, un jo īpaši tas nav piemērotākais instruments uzņēmumu savstarpējos darījumos ar produktiem un pakalpojumiem. Marķējumā atbilstošos gadījumos būtu ne tikai jākoncentrējas uz energoefektivitāti, bet arī jāatspoguļo paredzamais dzīves ilgums. Piemēram, ēkai var būt augsts reitings, pateicoties tās energoefektivitātei, bet būtu jānodrošina vēl augstāks novērtējums tās būvniecībā izmantoto materiālu dēļ. Un attiecībā uz lieliem sarežģītiem produktiem (piemēram, dažas siltumapgādes, dzesēšanas vai ventilācijas produktu sistēmas) jāgarantē tajās izmantoto materiālu tālāka atzīšana un arī to labošanas, aizstāšanas, kalpošanas ilguma un pārstrādes iespējas.

Briselē, 2017. gada 5. jūlijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Georges DASSIS

(1) OV C 82, 3.3.2016., 6. lpp.

(2) Ellen MacArthur Foundation, Towards the circular economy: Opportunities for the consumer goods sector (“Virzība uz aprites ekonomiku: iespējas patēriņa preču jomā”), 2013. Dokumentu skatīt: https://www.ellenmacarthurfoundation.org/assets/downloads/publications/TCE_Report-2013.pdf.

(3) Eiropas Vides aģentūra, Environmental indicator report 2014: Environmental impacts of production-consumption systems in Europe (“Ziņojums par vides rādītājiem 2014. gadā: ražošanas un patēriņa sistēmu ietekme uz vidi Eiropā”), 2014. Dokumentu skatīt: https://www.eea.europa.eu/publications/environmental-indicator-report-2014

(4) ANO Vides programma un Delftas Tehnoloģiju universitāte, Design for sustainability – A step-by-step approach (“Dizains ilgtspējai: pakāpeniska pieeja”), 2009. Dokumentu skatīt:

http://wedocs.unep.org/bitstream/handle/20.500.11822/8742/DesignforSustainability.pdf?sequence=3&isAllowed=y.

(5) OV C 303, 19.8.2016., 36. lpp.

(6) OV C 75, 10.3.2017., 1. lpp.

(7) Eiropas Vides aģentūra, Circular by design – Products in the circular economy (“Aprites veicināšana, izmantojot izstrādi – produkti aprites ekonomikā”), ziņojums Nr. 6-2017, 2017. gada jūnijs. Dokumentu skatīt: https://www.eea.europa.eu/publications/circular-by-design. EESK patlaban analizē jaunu ilgtspējīgu ekonomikas modeļu kopējo potenciālu, izstrādājot atsevišķu atzinumu (SC/048), kuru paredzēts pieņemt 2017. gada otrajā pusē.

(8) OV C 226, 16.7.2014., 1. lpp.

(9) OV C 67, 6.3.2014., 23. lpp.

(10) Eiropas Vides aģentūra, Circular by design – Products in the circular economy (“Aprites veicināšana, izmantojot izstrādi – produkti aprites ekonomikā”), sk. iepriekš, 31. lpp.

(11) OV C 75, 10.3.2017., 28. lpp.

(12) OV C 264, 20.7.2016., 98. lpp.