Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. maija rezolūcija par zināšanu izmantošanu praksē. "Plaša mēroga inovācijas stratēģija Eiropai" (2006/2274(INI))



Oficiālais Vēstnesis 102 E , 24/04/2008 Lpp. 0455 - 0464



P6_TA(2007)0212 Inovācijas stratēģija Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. maija rezolūcija par zināšanu izmantošanu praksē. "Plaša mēroga inovācijas stratēģija Eiropai" (2006/2274(INI)) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Zināšanu izmantošana praksē. Plaša mēroga inovācijas stratēģija ES" (COM(2006)0502), - ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Investīcijas pētniecībā: darbības plāns Eiropai" (COM(2003)0226), - ņemot vērā Komisijas paziņojumu par Kopienas Lisabonas programmas īstenošanu "Pētniecības un inovācijas sekmēšana — ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai: kopēja nostāja" (COM(2005)0488) un ar to saistītos Komisijas darba dokumentus (SEC(2005)1253 un SEC(2005)1289), - ņemot vērā 2006. gada 20. janvāra ziņojumu "Novatoriskas Eiropas izveide" ("E. Aho ziņojums"), ko sniedza neatkarīgu ekspertu grupa pētniecības un attīstības un inovācijas jautājumos, kas izveidota pēc Hemptonkortas augstākā līmeņa sanāksmes 2005. gada 27. oktobrī, - ņemot vērā prezidentūras secinājumus, kas izdarīti Eiropadomes 2000. gada 23. un 24. marta Lisabonas sanāksmē, ar kuriem paredz Eiropu izveidot par konkurētspējīgāko un dinamiskāko, uz zināšanām balstīto ekonomiku pasaulē, un prezidentūras secinājumus, kas izdarīti Eiropadomes 2005. gada 22. un 23. marta un 2006. gada 23. un 24. marta Briseles sanāksmē, - ņemot vērā Konkurētspējas padomes 2006. gada 4. decembra 2769. sanāksmes secinājumus, - ņemot vērā Komisijas paziņojumu pavasara Eiropadomei "Sadarbība izaugsmei un darbavietu attīstībai. Jauns posms Lisabonas stratēģijā" (COM(2005)0024), - ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Kopīgi pasākumi izaugsmei un nodarbinātībai: Kopienas Lisabonas programma" (COM(2005)0330), - ņemot vēra Komisijas paziņojumu "Kopienas Lisabonas programmas īstenošana: MVU izaugsmes finansēšana ES pievienotā vērtība" (COM(2006)0349), - ņemot vērā dalībvalstu iesniegtās valstu reformu programmas (VRP), dalībvalstu 2006. gada rudens ziņojumus par VPR īstenošanu un Komisijas ikgadējā progresa ziņojumā sniegto novērtējumu par VRP īstenošanu (COM(2006)0816), - ņemot vērā Padomes 2005. gada 12. jūlija Ieteikumu 2005/601/EK par dalībvalstu un Kopienas vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2005—2008) [1] un Padomes 2005. gada 12. jūlija Lēmumu Nr. 2005/600/EK par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm [2], kas kopā veido "Integrētās pamatnostādnes izaugsmei un darbavietām", - ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Lēmumu Nr. 1982/2006/EK par Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) [3](FP7), - ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 24. oktobra Lēmumu Nr. 1639/2006/EK, ar ko izveido konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammu (2007. līdz 2013. gads) [4] (KIP), - ņemot vērā priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Eiropas Tehnoloģijas institūta izveidi (COM(2006)0604), - ņemot vērā priekšlikumu Padomes regulai par Kopienas patentu (COM(2000)0412) un tās prezidentūras pārskatīto tekstu, - ņemot vērā Kopienas nostādnes par valsts atbalstu pētniecībai, attīstībai un inovācijai [5] un Komisijas paziņojumu "Par efektīvāku P&A nodokļu atvieglojumu piemērošanu" (COM(2006)0728), - ņemot vērā Komisijas dienestu darba dokumentu "2006. gada ziņojums par Eiropas konkurētspēju" (SEC(2006)1467) un Komisijas paziņojumu "Ekonomikas reformas un konkurētspēja: galvenās atziņas 2006. gada ziņojumā par Eiropas konkurētspēju" (COM(2006)0697), - ņemot vērā 2006. gada progresa ziņojumu par inovāciju Eiropā, kas nepārprotami liecina, ka ASV un Japāna joprojām apsteidz ES inovācijas jomā, - ņemot vērā ESAO 2006. gada pārskatu "Zinātnes, tehnoloģijas un rūpniecības perspektīvas", - ņemot vērā tā 2006. gada 5. jūlija rezolūciju par Kopienas Lisabonas programmas īstenošanu: pētniecības un inovācijas sekmēšana — ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai. Kopējā nostāja [6], - ņemot vērā tā 2006. gada 12. oktobra rezolūciju par turpmāko Eiropas patentu politiku [7], - ņemot vērā Parlamenta 2006. gada 15. marta rezolūciju par ieguldījumu Eiropadomes 2006. gada pavasara sanāksmes darbā saistībā ar Lisabonas stratēģiju [8], - ņemot vērā ekspertu grupas 2004. gada jūlija ziņojumu "Iestāžu darba pilnveidošana zinātnes radīto tehnoloģiju nodošanai uzņēmumiem", - ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas pašiniciatīvas atzinumu "Ieguldījumi zināšanās un inovācijā" (CESE 40/2007, INT/325), - ņemot vērā i2010. iniciatīvu un jo īpaši Komisijas paziņojumu "i2010. e-pārvaldības rīcības plāns: paātrināt e-pārvaldību Eiropā par labu visiem" (COM(2006)0173), - ņemot vērā Komisijas 2006. gada novembra darba dokumentu par inovācijām pakalpojumu nozarē, - ņemot vērā tā 2007. gada 10. maija rezolūciju par nākotnes reģionālās politikas devumu Eiropas Savienības inovācijas iespējām [9], - ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, - ņemot vērā Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas ziņojumu un Ekonomikas un monetārās komitejas, Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas, Reģionālās attīstības komitejas un Juridiskās komitejas atzinumus (A6-0159/2007), A. ņemot vērā Lisabonas stratēģijas īstenošanas gaitu un attiecīgi to nozīmi, kāda pasaules konkurences ziņā ir visaptverošai inovācijas stratēģijai; B. tā kā inovācijas rezultātā panāktā dažādība ir viens no veidiem, kā ES risināt globalizācijas problēmas; C. tā kā ir jāpalielina gan akadēmisko rezultātu nodošana, jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), gan izpētes rezultātu pieejamība, jo īpaši saistībā ar sociāli orientētām inovācijām, un tā kā ir jāpievēršas jautājumam par inovāciju platformu ģeogrāfisko koncentrēšanos, lai varētu izmantot dažādos ES reģionos pastāvošās iemaņas un daudzveidību; D. tā kā netiek pietiekami izmantotas plašās speciālās zinātniskās zināšanas, kas uzkrātas ES pētniecības centros; E. tā kā inovāciju atbalsta jomā vide nav konkurētspējīga un tajā trūkst taisnīgi un pārskatāmi nosacījumi, kas būtu vienādi visiem inovācijā iesaistītajiem dalībniekiem, tostarp, maziem novatoriskiem uzņēmumiem un tehnoloģisko jauninājumu centriem; F. tā kā tradicionālā pieeja inovācijas attīstībai, apvienojot tehnoloģisko progresu un pieprasījuma "vilcējspēku", nav pietiekama un vienlaikus ir vajadzīga labvēlīgu tirgus apstākļu radīšana, lai varētu veidot inovāciju sekmējošu normatīvo vidi; G. tā kā jaunās Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvas 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū [10] atbalstītais sekmīgi funkcionējošais iekšējais tirgus rada labvēlīgu vidi inovācijai, palielinot konkurenci plašākā un stabilākā ekonomiskajā zonā, piesaistot lielākas ieguldījumus un veicinot darbaspēka pārvietošanos; H. tā kā vienotajā tirgū joprojām pastāv šķēršļi, kas kavē preču, pakalpojumu un darbaspēka brīvu pārvietošanos, liedzot Eiropas uzņēmumiem sasniegt tādu līmeni, kas vajadzīgs, lai gūtu atdevi no ieguldījumiem pētniecībā un inovācijā; I. tā kā inovācijas galvenais uzdevums ir palielināt ES konkurētspēju un uzlabot tās iedzīvotāju dzīves kvalitāti; J. tā kā izcilības princips, kas galvenokārt ir piemērots prioritāras zinātniskās pētniecības atbalstam, apgrūtina veselīgu konkurenci inovācijas atbalsta jomā un mazākus dalībniekus (novatoriskus uzņēmumus, tehnoloģisko jauninājumu centrus, pētniecības centrus) izslēdz no dalības atbalsta programmās; K. tā kā inovācija dod iespēju saglabāt tradicionālās nozares; L. ņemot vērā inovācijas nozīmi dalībvalstu sociālo modeļu izveidē; M. tā kā inovācija var sekmēt tādu sociālo grupu kā invalīdu integrāciju; N. tā kā preču, pakalpojumu un apstrādes jomā ES inovācijas potenciāls nav pietiekami izmantots; O. ņemot vērā institucionālā atbalsta nozīmi attiecībā uz inovācijas un zināšanu jomas autortiesību pārvaldību; P. ņemot vērā inovācijas politikas finansēšanu, kā arī publiskā iepirkuma un valsts un privātā sektora partnerības pieaugošo nozīmi; Q. tā kā inovācijas priekšnosacījums ir izglītība, tostarp starpdisciplīnu izglītība, kas aptver tradicionālo zināšanu jomas, un inovācijai ir jābūt visu līmeņu izglītības neatņemamai daļai; R. tā kā mūžizglītība var palielināt zināšanas par inovāciju un tā kā informācijas sabiedrības veidošana palīdz novērst noslāņošanos darba tirgū; S. tā kā Eiropas kvalitātes standartu un normu izveide attiecībā uz jaunās paaudzes produktu un pakalpojumu izstrādes pirmo fāzi var būt inovācijas avots; T. tā kā Septītajai pamatprogrammai jāsekmē spēcīgākas un plašākas Eiropas pētniecības telpas izveide, nosakot konkrētus uzdevumus; U. tā kā ESAO Oslo rokasgrāmatā dotā inovācijas definīcija tiek plaši interpretēta un ir kļuvusi par Kopienas iestāžu standartu, 1. atbalsta Komisijas priekšlikumu uzsākt jaunu vadošo tirgu iniciatīvu, lai atvieglotu jaunu, novatorisku produktu un pakalpojumu laišanu tirgū jomās, kurās ES var kļūt par pasaules līderi; uzskata, ka jaunā vadošo tirgu iniciatīva, kurā galvenā uzmanība jāpievērš jaunu, novatorisku preču un pakalpojumu izveidei un ieviešanai tirgū, jāievieš it īpaši tajās jomās, kurās pastāv liels pieprasījuma potenciāls, vienlaikus nodrošinot mazāk attīstītu reģionu iekļaušanu; 2. norāda, ka, izstrādājot inovācijas atbalsta politiku, ir svarīgi pievērst uzmanību inovācijas plašākai izpratnei, lai tajā ietvertu gan pakalpojumu sniegšanas jomu, tostarp tūrismu, gan arī netehnoloģisku inovāciju, citiem vārdiem sakot, — inovāciju tirgvedības un pārvaldības jomā; pilnībā atbalsta Konkurētspējas padomes 2006. gada 4. decembra secinājumus, kuros Komisija aicināta izstrādāt politikas pamatnostādnes attiecībā uz inovāciju pakalpojumu jomā un netehnoloģisko inovāciju, un aicina Komisiju apspriedēs par pamatnostādnēm jo īpaši iesaistīt organizācijas, kas pārstāv mazos un mājamatniecības uzņēmumus; 3. atzīmē, ka, lai gan MVU, organizāciju, uzņēmumu, universitāšu un pētniecības centru kopām un sadarbībai ir īpaša nozīme novatorisku risinājumu ieviešanā, tostarp sektoros, kuros tehnoloģiju attīstība ir zema un vidēja, taču uz pārredzamiem nosacījumiem balstīts un sistemātisks valsts atbalsts ir nepietiekams; tomēr atzinīgi vērtē jauno sistēmu valsts atbalstam pētniecībai, attīstībai un inovācijai, kurā paredzēti īpaši pasākumi MVU novatorisko darbību atbalstam; 4. mudina dalībvalstis atdzīvināt Eiropas uzņēmējdarbības vidi un inovācijas potenciālu, samazinot birokrātiju un tādējādi uzlabojot regulējuma kvalitāti, vienlaikus samazinot administratīvos šķēršļus; ir cieši pārliecināts, ka labāks regulējums, konkrēti tāds, kas MVU atbrīvotu no nevajadzīgā normatīvā sloga, sekmēs labvēlīgāku tirgus apstākļu veidošanos un veicinās jaunu novatorisku preču un pakalpojumu ieviešanu vadošajos tirgos, kā arī labāks regulējums uzlabos patērētāju uzticību un paļāvību un sekmēs tādu iniciatīvu ieviešanu kā ierosinātā programma Eurostars; 5. atzinīgi vērtē to, ka ir sākta plaša mēroga inovācijas stratēģijas īstenošana, kas ir paredzēta maziem uzņēmumiem un mikrouzņēmumiem, kuru inovācijas potenciāls, jo īpaši attiecībā uz zema un vidēja līmeņa tehnoloģiju, kā arī netehnoloģisko inovāciju, līdz šim nav bijis pietiekami atzīts un izmantots; tomēr pauž nožēlu, ka iepriekšminētajā Komisijas paziņojumā par zināšanu izmantošanu praksē attiecībā uz šādiem uzņēmumiem nav ierosināti rīcības pasākumi; tādēļ aicina Komisiju un Padomi šādu uzņēmumu īpašās iezīmes un vajadzības iekļaut visaptverošas inovācijas stratēģijas desmit pamatpunktos un mudina Komisiju sadarbībā ar šādu uzņēmumu pārstāvības organizācijām iesniegt Padomei un Parlamentam īpašu programmu inovācijas vispārējai attīstībai šādos uzņēmumos neatkarīgi no to darbības jomas; 6. uzsver zinātnes, tehnoloģijas un inovācijas nozīmi izglītībā un kultūrā; uzsver vajadzību izglītības programmās paredzēt pasākumus un iniciatīvas, lai jauniešos radītu interesi par zinātni un inovāciju; uzskata, ka ir jāuzlabo mūžizglītības programmu kvalitāte un apjoms un ka ir jāsekmē informācijas un sakaru tehnoloģiju (IST) izmantošana, lai radītu zināšanu sabiedrību, kas sniegtu ieguldījumu Eiropas inovācijas attīstībā; 7. ierosina Komisijai un dalībvalstīm izvērtēt uzticamas Eiropas tālākizglītības sistēmas izveidošanu, kas palīdzētu veidot spēcīgāku Eiropas darba tirgu; 8. uzskata, ka ES, reģionu un vietējā līmenī ir vajadzīgi pasākumi, lai palielinātu absolventu skaitu, it īpaši sieviešu īpatsvaru dabaszinātņu, inženierzinātņu un tehnisko zinātņu studiju programmās, kā arī fundamentālajā pētniecībā, it sevišķi izmantojot īpašo programmu "Cilvēki", ar ko tiek īstenota Septītā pamatprogramma, piešķirot finansiālu atbalstu, balvas un cita veida stimulus un ar pieredzes nodošanas projektu palīdzību un cita veida atbalstu, iedrošinot sievietes dibināt novatoriskus uzņēmumus; 9. ierosina izveidot tehnoloģisko un zinātnisko infrastruktūru, kas vajadzīga novatorisku risinājumu izstrādei esošajās augstākās izglītības iestādēs, lai pētījumu centriem nodrošinātu izaugsmes iespējas; atgādina, ka ir svarīgi finansēt sevišķi kvalitatīvu materiālo un tehnoloģisko infrastruktūru, lai tādējādi piesaistītu ieguldījumus un veicinātu darbaspēka mobilitāti; 10. uzsver, ka inovatīvajiem procesiem ir vajadzīga piemērota teritoriālā struktūra, veidojot jaunus attiecību modeļus starp uzņēmumiem, pētniecības centriem un universitātēm (piemēram, veidojot kopas, apgabalus, platformas), un norāda uz pozitīvo ietekmi, kādu inovācijas jomā var nodrošināt organizatoriskie procesi; aicina dalībvalstis izmantot struktūrfondus, lai veidotu jaunu un uzlabotu esošo tehnisko infrastruktūru inovācijas attīstībai, veidojot inovācijas centrus, tehniskās jaunrades centrus un pētniecības un izstrādes centrus reģionos, kuros ir atbilstīgs jaunrades un zināšanu potenciāls; uzskata, ka viens no priekšnoteikumiem inovācijas iespēju palielināšanai ES ir bezmaksas vai izmaksu ziņā izdevīga piekļuve platjoslām, kas ļautu attīstīt uz zināšanām balstītu uzņēmējdarbību; atzinīgi vērtē centienus sekmēt zināšanu apmaiņu starp universitātēm, citām publiskām pētniecības organizācijām un nozari; 11. aicina dalībvalstis apsvērt un ieviest tādus nodokļu atvieglojumus, kas mudinātu uzņēmumus veikt lielākus ieguldījumus pētniecībā, attīstībā un inovācijā, vajadzības gadījumā pārskatot spēkā esošo mehānismu un atvieglojumu struktūru; 12. aicina dalībvalstis kopīgi darboties, lai strauji pilnveidotu iekšējo tirgu un mēģinātu panākt politisku vienošanos par leģislatīvajiem un neleģislatīvajiem pasākumiem tajās jomās, kurās joprojām ir barjeras, kas kavē preču, pakalpojumu un darbaspēka brīvu apriti, liedzot uzņēmumiem kapitalizēt to ieguldījumus inovācijā; 13. uzskata, ka ir jāsamazina iekšējā tirgū esošie šķēršļi brīvai ražošanas faktoru un izstrādājumu kustībai, tādējādi panākot gan vieglāku piekļuvi riska kapitālam, gan pētnieku un tehnoloģiski novatorisku preču un pakalpojumu mobilitāti, kā arī nodrošinot uzlabotu zināšanu plūsmu, jo šie procesi palīdz Eiropā radīt patiesi inovatīvu telpu; uzskata, ka ir plašāk jāapsver noderīgi, pakalpojumu nozarei raksturīgi novatoriski risinājumi un ka inovācija tiks stimulēta, turpinot novērst šķēršļus, kas kavē preču, pakalpojumu un kapitāla brīvu kustību, dibinājumbrīvību, kā arī personu, tostarp strādnieku, pārvietošanās brīvību; 14. atzīmē Eiropas tehnoloģiju platformu (ETP) labvēlīgo ietekmi un EUREKA kopu iesaistīšanu šajās platformās un aicina dalībvalstis atbalstīt šīs platformas un veicināt citu ETP tīklu veidošanu; turklāt kā konstruktīvu vērtē Padomes lēmumu par Eiropas kopīgām tehnoloģiskām iniciatīvām nozarēs, kas ir izšķirošas Eiropas inovācijas attīstībai, piemēram, ierosināto programmu Eurostars, un to, ka šīs iniciatīvas īstenos ar publiskā un privāta sektora partnerības atbalstu; 15. aicina dalībvalstis noteikt inovācijas jomas, kuras tās uzskata par nozīmīgākajām gan attiecībā uz lietišķajiem pētījumiem un tehnoloģiju, gan attiecībā uz tādiem netehnoloģiskiem procesiem kā vadībzinības teorija vai administratīvā vadība, un papildus pašu noteiktajām prioritātēm aicina atbalstīt ETP paredzētās prioritātes inovācijas jomā; 16. aicina Komisiju sekmēt paraugprakses apmaiņu un veicināt negatīvas pieredzes apzināšanu un apmaiņu ar šādā pieredzē gūtām atziņām, lai jo īpaši sekmētu kopīgu tehnoloģisko iniciatīvu labāka regulējuma izstrādi, pamatojoties uz publiskā un privātā sektora partnerību konkrētās jomās, kas stimulētu inovāciju arī mazāk attīstītos ES reģionos; 17. vērš Komisijas un dalībvalstu uzmanību uz to, ka, ja tiktu izveidots Eiropas Tehnoloģijas institūts (ETI), tā mērķis būtu izpētīt attiecības starp izglītības un zinātnes iestādēm un uzņēmumiem, galveno uzmanību pievēršot inovācijai, un papildus tā koordinēšanas funkcijai zināšanu trijstūrī tas palīdzētu palielināt konkurenci novatorisma jomās, tādējādi būtiski veicinot Eiropas inovācijas potenciāla īstenošanu praksē; 18. atzīmē Eiropas Pētniecības padomes izveidošanu un aicina, lai iespēja praktiski realizēt izvēlētos projektus un inovācijas būtu svarīgi kritēriji pētniecības tēmu izvēlē; 19. uzsver, ka Lisabonas stratēģijā noteiktais mērķis 3% no IKP atvēlēt pētniecības un attīstības izdevumiem ir zemākais vajadzīgais līmenis; 20. saprot, ka pētniecības un attīstības jomai raksturīgās neskaidrības mazina finanšu tirgu vēlmi ieguldīt pētniecības un attīstības projektos; atzinīgi vērtē Komisijas piedāvājumu izveidot riska dalīšanas finanšu mehānismu, lai ar aizdevumiem un garantijām atbalstītu augsta riska pētniecības un attīstības projektus; 21. atzīmē KIP, ar ko paredz piemērotus finanšu instrumentus, kā arī iepriekšminēto Komisijas paziņojumu par MVU izaugsmes finansēšanu, kurā paredzēti konkrēti pasākumi, lai palielinātu riska kapitāla ieguldījumus; 22. uzsver, ka MVU, mikrouzņēmumiem un individuāliem uzņēmējiem piekļuve līdzekļiem ir izšķiroša, lai paaugstinātu pētniecības un attīstības līmeni, izstrādātu jaunas tehnoloģijas un ieviestu novatoriskus risinājumus tirgū; šajā ziņā uzsver, ka vajadzīgs finansējums gan darbības uzsākšanas posmā, gan arī pietiekami ilglaicīgs finansējums darbības nostiprināšanas posmā; tomēr uzsver, ka pašreizējā riska kapitāla sistēma neapmierina mērķa grupas vajadzības pēc finansējuma, jo īpaši attiecībā uz netehnoloģisko inovāciju; tādēļ aicina dalībvalstis izmantot valsts finansējumu, tostarp struktūrfondus, lai, sadarbojoties publiskajam un privātajam sektoram, sāktu veidot riska kapitāla fondus reģionos un jomās, kurās ir inovācijas potenciāls un labs zināšanu pamats; turklāt mudina Komisiju, Eiropas Investīciju banku (EIB) un Eiropas Investīciju fondu (EIF) paredzēt piemērotus finansējuma veidus, nosakot riska kapitāla apjomu vai, ja vajadzīgs, izstrādājot novatoriskus finanšu instrumentus; 23. aicina dalībvalstis un reģionālās un vietējās kopienas saistībā ar KIP paredzēt novatoriskus, videi draudzīgus risinājumus, kā arī vērš uzmanību uz to, ka MVU pastāv iespējas izmantot finansiālu atbalstu, ko nodrošina, piemēram, programma JEREMIE; mudina Komisiju, dalībvalstis un reģionālās iestādes izmantot tādus pētniecībai inovācijas jomā paredzētus finanšu atbalsta atjaunojamus avotus kā "inovācijas sertifikātu" sistēmu; aicina reģionu atbildīgās personas izmantot struktūrfondu finansējumu arī eksperimentāliem, līdz ar to riskantiem pasākumiem; 24. aicina reģionālā un vietējā līmeņa atbildīgās personas radīt labvēlīgus apstākļus un panākt, lai inovācijas veicināšana ir viens no darbības programmu pamatjautājumiem, un paredzēt investīcijām zinātnē, inovācijā un tālākizglītībā nozīmīgu daļu no struktūrfondu līdzekļiem, tādējādi panākot daudzus konstruktīvus rezultātus, tostarp radot jaunas darbvietas, veicinot nodarbinātību un ierobežojot intelektuālā darbaspēka emigrāciju un apdzīvotības sarukšanu; turklāt aicina dalībvalstis atbalstīt šos mērķus, investējot valsts līdzekļus augstākajā izglītībā, lai veicinātu apdāvinātu personu izaugsmi; 25. prasa Komisijai izvērtēt sasniegtos rezultātus, izvērtējot projektu un pasākumu kvalitatīvos, kvantitatīvos un finansiālos rādītājus, lai tādējādi laika gaitā uzlabotu turpmāko darbību efektivitāti; 26. paredz, ka lielāka konkurence, kas veidojas iekšējā tirgū, liks uzņēmumiem palielināt izpētei un inovācijai paredzētos līdzekļus; aicina uzņēmumus ieguldīt daļu no peļņas izpētē un tehnoloģijas attīstībā; 27. uzskata, ka ekoinovācijai ir būtiska nozīme energoefektivitātes uzlabošanā, tīras un drošas energoapgādes nodrošināšanā (tostarp atjaunīgās enerģijas avotus un ekoloģiskas fosilās enerģijas nodrošināšanā), kā arī Eiropas konkurētspējas palielināšanā; tādēļ uzskata, ka ekoinovācijai ir jāpiešķir lielāka uzmanība Eiropas un dalībvalstu inovācijas programmās un ka ES ir jāievieš praksē "veiksmīgākā dalībnieka" pieeja; 28. atzīmē, ka pilsētu centriem var būt būtiska nozīme visa reģiona inovācijas stratēģijas izstrādē un ka attiecīgā gadījumā tie var ierosināt daudzsološu projektu iniciatīvas, piemēram, siltumiekārtu modernizācijas un koģenerācijas izmantošanas jomā, vai ierosināt iniciatīvas zinātnes attīstības un tehnoloģijas centru izveides jomā; 29. vērš uzmanību uz to, ka mazāk attīstītiem reģioniem ir grūtības piesaistīt privāto investoru ieguldījumus, un aicina dalībvalstis, kā arī vietējā un reģionu līmenī atbildīgās personas vairāk izmantot iespēju saņemt EIB aizdevumus, kā arī veicināt un stiprināt publiskā un privātā sektora partnerību inovatīvās darbībās, īpašu uzmanību pievēršot paraugprakses piemēriem un valsts līdzekļu lietderīgam izmantojumam; 30. uzsver vajadzību nostiprināt to ietekmi, kāda ir uzņēmumiem kā inovācijas galvenajam dzinējspēkam, nevis tikai kā inovācijas procesu un mehānismu izmantotājam; 31. atzīmē Eiropas iniciatīvu INNOVA, ar ko paredz dinamiskāku pieeju novatorisku uzņēmumu izveidei un atbalstam pakalpojumu nozarē; 32. aicina Komisiju mudināt izmantot Euro Info centru un Inovācijas atbalsta centru pārveidotos tīklus, lai reģionālā mērogā nodrošinātu plašu pakalpojumu spektru visiem inovācijas procesā iesaistītajiem dalībniekiem, jo īpaši individuāliem izgudrotājiem un maziem novatoriskiem uzņēmumiem; mudina tādas sektorālās organizācijas un starpniekorganizācijas kā tirdzniecības palātas un citas informācijas sniegšanas iestādes sadarbībā ar Euro Info centriem un Inovācijas atbalsta centriem izveidot vienas institūcijas apkalpošanas centrus; turklāt aicina Komisiju veicināt to ietekmi, kāda ir MVU pārstāvošajām starpniekorganizācijām kā inovācijas veicinātājām un konsultantēm, sniedzot atbalstu šiem konsultatīvajiem mehānismiem; 33. mudina dalībvalstis turpināt centienus, lai mazinātu reģionu atšķirības, kas kavē izveidot Eiropas zinātnes un tehnoloģijas telpu; 34. uzskata, ka publiskajam iepirkumam ir stratēģiska nozīme novatorisku izstrādājumu un pakalpojumu izstrādes veicināšanā ar nosacījumu, ka tas sekmē efektīvāku izstrādājumu radīšanu un racionāli organizētu un izmaksu ziņā lietderīgu pakalpojumu sniegšanu; aicina dalībvalstis, kā arī reģionālās un vietējās varas iestādes, izvēloties labākos piedāvājumus, ņemt vērā to patieso novatorismu; 35. atzinīgi vērtē Komisijas nodomu publicēt pamatnostādnes par vienotā tiesiskā regulējuma efektīvāku izmantošanu publiskā iepirkuma procedūrās, kas ne tikai veicina konkurenci, bet arī padara likumus pielāgojamākus, tādējādi sekmējot inovatīvu risinājumu un radošas pieejas izmantošanu; 36. aicina Padomi un Komisiju uzlabot ar pētniecību un inovāciju saistīto ekonomisko aspektu juridiskos standartus, lai, ņemot vērā starptautisko pieejamību, uzlabotu procesu, tehnoloģiju un atklājumu nodošanas aizsardzību; 37. norāda, ka inovācijai pakalpojumu jomā ir būtiska ietekme uz ekonomiku un ka Eiropā ar pakalpojumu sniegšanu saistītā intelektuālā īpašuma aizsardzība bieži vien izpaužas kā noteikšana par komercnoslēpumu; uzskata, ka maziem uzņēmumiem ir sarežģīti un dārgi vest sarunas un īstenot vienošanās par konfidencialitāti un ka tas var atturēt veidot riska kapitāla sabiedrības un piesaistīt finansējumu; 38. uzsver, ka ir jācenšas atvieglot pētniecības rezultātu izmantošanu tirgū pieprasītu preču ražošanai, īpaši tādu, ko ražo MVU (vienlaikus raugoties, lai nemazinātu fundamentālo pētniecību), un uzskata, ka ir vajadzīga holistiskāka pieeja, līdzsvarojot ciešāku sadarbību starp pētniecības un uzņēmējdarbības nozarēm ar patērētāju, pilsoniskās sabiedrības un vides interesēm un iesaistot visus vietējā tirgus dalībniekus (gan valsts, gan privātos); atzinīgi vērtē, ka Komisija plāno pieņemt Paziņojumu par zināšanu apmaiņu starp universitātēm un citām publiskām pētniecības organizācijām un nozarēm; 39. uzskata, ka konstruktīvas un uzticamas autortiesību aizsardzības un patentēšanas sistēmas ir izšķiroši elementi inovatīvas, uz zinātnes atziņām balstītas ekonomikas un zināšanu sabiedrības radīšanā; aicina Komisiju un EIF izpētīt iespējas nodrošināt atbilstīgu finansiālo atbalstu mazajiem uzņēmumiem, lai tie varētu iesniegt patenta pieteikumus; 40. aicina Komisiju sadarbībā ar dalībvalstīm izstrādāt pasākumus, kas būtu alternatīvi un papildinātu patentu tiesību tiesiskās aizsardzības pasākumus, lai aizsargātu izgudrotājus un jaunradītos modeļus pret šantāžu un tiesību pārkāpumiem; 41. atzinīgi vērtē Komisijas jaunākās iniciatīvas attiecībā uz atklātu piekļuvi, lai uzlabotu zinātnes atziņu izplatīšanu; 42. aicina Komisiju un dalībvalstis nodrošināt, lai kopīgie noteikumi par patentspēju būtu pielāgoti katras konkrētās nozares apstākļiem; 43. aicina Komisiju un dalībvalstis saistībā ar jauno Kopienas patentu ierosināt procedūru, lai izskaustu maznozīmīgus patentus, kā arī nerealizētus patentus; 44. aicina Komisiju sadarbībā ar Eiropas standartizācijas organizācijām palielināt Eiropas standartizācijas tempu un efektīvi izmantot jau esošos standartus; 45. ir pārliecināts, ka, īsākā laikā ieviešot sadarbspējīgus Eiropas standartus, tiks atbalstīta vadošo tirgu attīstība, jo īpaši pakalpojumu un progresīvo tehnoloģiju jomā, un veicināta to izmantošana pasaules mērogā, tādējādi Eiropas uzņēmumiem nodrošinot lielākas priekšrocības nekā pārējiem pasaules tirgus dalībniekiem; 46. aicina dalībvalstis mudināt vienprātības panākšanu attiecībā uz Eiropas standartiem, jo tas, ka šajā jomā pēc iespējas drīz tiek pieņemts lēmums, ir būtiski svarīgi pienācīgai ES iekšējā tirgus darbībai, pārrobežu tirdzniecībai un attiecīgi uzņēmumu peļņai pēc līdzekļu ieguldīšanas pētniecībā un inovācijā; 47. aicina Komisiju sekmēt ne tikai Eiropas standartu pieņemšanu, bet arī to izmantošanu, proti, saprotamā veidā informējot par tiem MVU; uzskata, ka rokasgrāmatām un procedūru skaidrojumiem jābūt pieejamiem visās ES oficiālajās valodās; 48. atzinīgi vērtē ES sadarbību ar pasaules regulatīvajām iestādēm un sagaida ātru un efektīvu tehnisko inovāciju attīstību, veicot standartizāciju; 49. uzskata, ka pasaules mērogā nav vēlama standartu sadrumstalotība; iesaka Komisijai, dalībvalstīm un dažādām Eiropas un starptautiskajām standartizācijas iestādēm pēc iespējas bieži jaunu standartu noteikšanā ievērot pieeju "priekšroka starptautiskajam"; 50. atgādina Komisijas pieņemto atvērto standartu definīciju, saskaņā ar kuru i) standartu pieņem un uztur bezpeļņas organizācija un tā turpmākā uzlabošana notiek, pamatojoties uz atklātu lēmumu pieņemšanas procedūru, kas ir pieejama visām ieinteresētajām pusēm; ii) standarts tiek publicēts un tā specifikācijas dokuments ir pieejams par brīvu vai par nominālu maksu; iii) ar standartu (vai tā daļām) saistītais intelektuālais īpašums — t. i., var tikt izmantoti patenti — ir neatceļami noteikts kā pieejams bez atlīdzības; 51. piekrīt Komisijas viedoklim, ka svarīga dalībvalstu inovācijas politikas sastāvdaļa ir "kopu veidošanas politika", un aicina atbildīgās personas, it īpaši reģionu un pašvaldību mērogā, sekmēt kopu, kā arī inovācijas un tehnoloģijas centru veidošanu gan pilsētu centros, gan lauku apvidos, tādējādi panākot līdzsvaru starp dažādiem reģioniem; mudina dalībvalstis savā teritorijā veicināt "zināšanu reģionu" un "kopu" izveidi, ES un pārrobežu mēroga sadarbību, kā arī veicināt sadarbību ar trešo valstu ekspertiem; šajā ziņā uzsver, ka ir svarīgi izveidot pārvaldes struktūras, lai uzlabotu sadarbību starp dažādiem kopu dalībniekiem, un aicina šīs kopas iesaistīties arī pārrobežu pasākumos, it īpaši balstoties uz eiroreģionu pieredzi pārrobežu struktūru un sociālo tīklu veidošanā; šajā sakarā varētu konsultēties ar kopām un jumta organizācijām, kā arī iesaistīt tās sadarbībā; 52. atzīmē Reģionu komitejas iniciatīvu izveidot reģionu tīklu, kura pamatā būtu vietējo kopienu interaktīva platforma, ar mērķi salīdzināt Lisabonas stratēģijas īstenošanā gūto pieredzi, kā arī apmainīties ar šādu pieredzi; 53. aicina Komisiju novērot inovācijas procesus reģionos un izstrādāt kopējus ES mēroga inovācijas rādītājus, kas labāk atspoguļotu dalībvalstu un reģionu vēlmi iesaistīties inovācijā; 54. mudina dalībvalstis aktīvi popularizēt zinātniskās karjeras iespējas, izmantojot esošos stimulus un piešķirot tādas balvas kā Dekarta, Aristoteļa un jauno zinātnieku balvas, kā arī radot pievilcīgus apstākļus, lai Eiropai piesaistītu perspektīvākos un novatoriskākos zinātniekus; 55. mudina Komisiju un dalībvalstis, kā arī reģionālās iestādes izveidot un popularizēt valsts un Eiropas mēroga balvas par inovāciju; 56. uzskata, ka patērētāju uzticības un drošības līmeņa uzlabošanai ir vajadzīgi piemēroti patērētāju aizsardzības instrumenti, lai nodrošinātu plašāku sabiedrības atbalstu precēm un pakalpojumiem, kuri izstrādāti pētījumu rezultātā; 57. uzsver, ka inovācija nav pašmērķis, bet gan veids, kā uzlabot ES iedzīvotāju dzīves kvalitāti; šai ziņā uzskata, ka konkurence un preču un pakalpojumu liberalizācija, kas palīdz sasniegt izvirzīto mērķi inovācijas jomā, ir jāpapildina ar uzraudzību un patērētāju aizsardzības noteikumiem gadījumos, kad tas vajadzīgs sabiedrības interesēs; 58. uzskata, ka inovācijas pasākumiem lielākā mērā ir jānodrošina informācijas kampaņu atbalsts, un uzsver vajadzību apmainīties ar informāciju par paveiktajiem projektiem; vienlaikus iesaka ņemt vērā pieredzi, kas gūta neveiksmīgos projektos, piemērojot nepareizas procedūras, kā arī brīdināt citus ES reģionus, lai tie nepieļautu līdzīgas kļūdas; 59. aicina Komisiju, dalībvalstis un reģionālās un vietējās varas iestādes nodrošināt vispārēju iespēju strādāt ar IST, lai kopumā veicinātu e-mācības un e-darbu; 60. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai un dalībvalstu parlamentiem un valdībām. [1] OV L 205, 6.8.2005., 28. lpp. [2] OV L 205, 6.8.2005., 21. lpp. [3] OV L 412, 30.12.2006., 1. lpp. [4] OV L 310, 9.11.2006., 15. lpp. [5] OV C 323, 30.12.2006., 1. lpp. [6] Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0301. [7] Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0416. [8] OV C 291 E, 30.11.2006., 321. lpp. [9] Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0184. [10] OV L 376, 27.12.2006., 36. lpp. --------------------------------------------------