Komisijas paziņojums Padomei, Eiropas Parlamentam un Eiropas Revīzijas Palātai Progresa ziņojums par Komisijas rīcības plānu integrētas iekšējās kontroles struktūras ieviešanai {SEC(2007) 311} /* COM/2007/0086 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 7.3.2007 COM(2007) 86 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI, EIROPAS PARLAMENTAM UN EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTAI Progresa ziņojums par Komisijas rīcības plānu integrētas iekšējās kontroles struktūras ieviešanai {SEC(2007) 311} KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI, EIROPAS PARLAMENTAM UN EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTAI Progresa ziņojums par Komisijas rīcības plānu integrētas iekšējās kontroles struktūras ieviešanai 1. DAļA: GALVENIE VēSTīJUMI Komisijas vērienīgais „Rīcības plāns integrētas iekšējās kontroles struktūras ieviešanai”[1], ko pieņēma 2006. gada janvārī, pamatojas uz Eiropas Revīzijas palātas ieteikumiem (ERP atzinums Nr. 2/2004[2]) un uzsver Komisijas apņemšanos uzlabot finanšu pārvaldību un ieviest efektīvu un iedarbīgu kontroles struktūru. Šā plāna mērķis nav risināt iekšējās kontroles jautājumus Komisijā, bet novērst konstatētās struktūras nepilnības. Turklāt 2006. gadā bija vērojamas arī citas nozīmīgas izmaiņas attiecībā uz iekšējo kontroli. Īpaši, pieņemot Kopsavilkuma pārskatu par Komisijas sasniegumiem vadības jomā, Komisija uzņēmās pilnu politisko atbildību par pārvaldības darbu, ko veic tās ģenerāldirektori un dienestu vadītāji, pamatojoties uz ticamības apliecinājumiem un atrunām, ko tie izteikuši gada darbības pārskatos. Šobrīd – vienu gadu pēc plāna pieņemšanas – ir pienācis laiks izvērtēt sasniegtos rezultātus un koriģēt pasākumus atsevišķās jomās. Šā pārskata 1. daļā apkopota informācija par sasniegtajiem rezultātiem. Papildu informācija par plānā paredzētajiem 16 sākotnējiem pasākumiem izklāstīta 2. daļā, bet kopsavilkums par pasākumu īstenošanas rādītājiem skatāms pielikumā. Komisija ir guvusi konkrētus panākumus šā rīcības plāna īstenošanā. Pagājušajā gadā īstenoti šādi pasākumi. - Uzlabots pārvaldības un kontroles sistēmu novērtējums struktūrfondu jomā . Ir ieviests katras dalībvalsts kontroles sastāvdaļu novērtējums, kā arī likumības un pārkāpumu rādītāji, kas palīdzēs uzlabot kontroles un iegūto ticamības apliecinājumu vispārējo analīzi. - Uzlabota kontroles pienākumu definīcija un sadale dalītas pārvaldības jomā . Tiesību aktos 2007.–2013. gadam par lauksaimniecības un strukturāliem pasākumiem iekļauti vairāki noteikumi, kuru mērķis ir nodrošināt stabilāku kontroles struktūru un labāku definīciju par dalībvalstu pienākumiem attiecībā uz ticamības pierādījumu sniegšanu. Tie ietver uzlabotus pārskatus par dalībvalstu revīzijas rezultātiem un labāku revīzijas darba koordināciju starp ģenerāldirektorātiem, kas izmanto kopējas sistēmas un procedūras. Pagaidām ir noslēgti tikai divi „uzticēšanās līgumi” attiecībā uz valstu kontroles sistēmu kvalitāti, revīzijas stratēģijām un pārskatiem. Attiecībā uz pārvaldības deklarācijām Iestāžu nolīgums par finanšu plāniem un pārskatītā Finanšu regula prasa dalībvalstīm sniegt kopsavilkumus par veiktajām revīzijām un deklarācijām. Lauksaimniecībā šī jaunā prasība jau ir ieviesta nozares noteikumos. - Pastiprināta maksājumu un sertificējošo aģentūru pārraudzība dalītas pārvaldības jomā. Lauksaimniecībā jauno dalībvalstu maksājumu aģentūras tika akreditētas tūlīt pēc pievienošanās ES. Turklāt saskaņā ar jaunajiem noteikumiem, kas piemērojami no 2007. finanšu gada sākuma, visām maksājumu aģentūrām ES 27 valstīs piemēro pārbaudes mehānismu, kas prasa akreditācijas iestādēm nodrošināt savu maksājumu aģentūru pastāvīgu uzraudzību un informēt Komisiju reizi trīs gados par šīs uzraudzības rezultātiem, tostarp par to, vai maksājumu aģentūras vēl aizvien atbilst akreditācijas kritērijiem. Kas attiecas uz struktūrfondiem, dalībvalstīm jaunajā pārskata periodā būs jāakreditē pārvaldības un kontroles sistēma, tostarp vadošā iestāde un sertificējošā iestāde. Šis process tiks atkārtots katru gadu, izmantojot revīzijas iestādes gada atzinumu un strādājot saskaņā ar Komisijas apstiprinātu revīzijas stratēģiju. Abās jomās Komisija var – atkarībā no tās veiktā riska novērtējuma – pārbaudīt atbilstību akreditācijas kritērijiem un, ja vajadzīgs, apturēt finansējumu vai piemērot finanšu korekcijas. - Uzlabots ticamības pierādījumu atspoguļojums ģenerāldirektorātu gada darbības pārskatos. Ir izstrādāts kompakts formāts dienestu 2006. gada darbības pārskatiem, lai vienotā veidā aprakstītu kontroles stratēģijas un ticamības pierādījumu avotus. Kontroles stratēģijas, rezultāti, likumības un pareizības rādītāji un kopējie ticamības pierādījumi ģenerāldirektorātu līmenī turpmāk ir jāizklāsta secīgi un standartizētā veidā, veicinot vispārējo ticamību un pieļaujot atrunas attaisnojamos gadījumos. - Paraugu atlase, pamatojoties uz starptautiskajiem standartiem. Ir paredzēta jauna paraugu atlases pieeja[3] pētniecības sestajai pamatprogrammai, kuras mērķis ir noteikt prioritātes sistēmisko kļūdu konstatēšanai un labošanai starp galvenajiem saņēmējiem, vienlaicīgi ietverot arī atbilstošu revidēto objektu reprezentatīvo paraugu. - Izmaksu aprēķināšanas metodikas apstiprināšana. Lai likvidētu iepriekšējās programmās pieļauto kļūdu galveno avotu, Komisija ir paredzējusi procedūras septītajai pamatprogrammai ar mērķi pārbaudīt saņēmēju izmaksu aprēķināšanas metodiku projektu sākumā. Šis pasākums ir paredzēts, lai samazinātu kļūdas, izmantojot vidējās izmaksas. - Obligātās revīzijas sertifikāta izsniegšanas procedūras. Lai garantētu revīzijas sertifikātu pastāvīgu kvalitāti, Komisija ir izstrādājusi „saskaņotas procedūras”, kas revidentiem jāizmanto, pārbaudot pētniecības septītajai pamatprogrammai atvēlēto līdzekļu izlietojumu. - Revīzijas standartu saskaņošana un ieteikumu un labas prakses izplatīšana struktūrfondu jomā . Komisija ir nodrošinājusi paraugu atlases metodikas saskaņošanu, kas dalībvalstīm jāizmanto jaunajā pārskata periodā, un ir izdevusi ieteikumus un piezīmes par labu praksi dalībvalstu iestāžu veiktajām pārbaudēm, līdzekļu atgūšanai, slēgšanas prasībām un informācijas sniegšanai saņēmējiem. - Uzlabota sadarbība ar augstākajām revīzijas iestādēm (ARI). Komisija nosūtīja augstākajām revīzijas iestādēm pārskatus par maksājumiem šo iestāžu valstīs 2005. gadā un nodibināja divpusējus sakarus ar daudzām augstākajām revīzijas iestādēm. Sadarbība tiks turpināta arī 2007. gadā, lai noskaidrotu, kādā veidā Komisija varētu atvieglot minēto iestāžu darbu, pārbaudot Kopienas līdzekļu izlietojumu dalībvalstīs[4], un pārliecināties par šā darba kvalitāti, vienlaicīgi ievērojot augstāko revīzijas iestāžu neatkarību. Risināmās problēmas Pieredze, kas gūta rīcības plāna īstenošanas pirmajā gadā, ļauj noteikt turpmāk risināmās problēmas. Turklāt dažus ierosinātos pasākumus likumdevējs neatbalstīja. Tā rezultātā ir ierosināti labojumi vai grozīti pasākumi. - Saiknes nostiprināšana starp pietiekamiem ticamības pierādījumiem un maksājumiem. Tiesību akti paredz maksājumu apturēšanu un finanšu korekcijas attaisnojamos gadījumos. Atbilstīgi 2005. gada kopsavilkuma pārskatā izklāstītajai pieejai Komisija piemēros likumdošanas noteikumus, skaidri noteiks gada darbības pārskatos un darīs zināmas budžeta lēmējinstitūcijai atrunas vispārējās ticamības nodrošināšanai, vajadzības gadījumā arī pēc nozares vai dalībvalsts, un informāciju par labojumiem un atgūtajiem līdzekļiem. - Līdzekļu atgūšanas nozīmes noskaidrošana. Revīzijas palāta 2006. gadā skaidroja, ka, pēc tās domām, naudas līdzekļu atgūšana ir būtisks faktors ticamības deklarācijām. Palāta uzskatīja, ka Komisijas un dalībvalstu atgūto līdzekļu summa bija pārāk neliela salīdzinājumā ar nosacīto kopējo kļūdu līmeni. Lai palīdzētu uzlabot Komisijas darbības rezultātus attiecībā uz atgūtajām summām, papildu apakšpasākums noteiks summas, kas atgūtas 2005. un 2006. gadā centralizētas tiešas pārvaldības un struktūrfondu gadījumā, un to atbilstību pārbaužu laikā konstatētajām kļūdām. - Samērīguma nodrošināšana starp kontroles izmaksām un kļūdas risku . Likumdevējs neiekļāva pārskatītajā Finanšu regulā jēdzienu „pieļaujamais risks” (kas saistīts ar kontroles izmaksu lietderību). Taču Komisija vēlas nodrošināt, lai kontroles resursi tiktu izmantoti lietderīgi un kontroles izmaksas attaisnotos saistībā ar novēroto kļūdu intensitāti, preventīvo iedarbību un citām kvalitātes priekšrocībām. Ir uzsākts darbs pie kontroles izmaksu noteikšanas lauksaimniecības un struktūrfondu jomā, pamatojoties uz kopējām metodēm. Šobrīd tiek novērtētas kontroles izmaksas arī pētniecības jomā, un 10. pasākumam pievienotais ievadpētījums būs vērsts uz kontroles stratēģijas izstrādi, ietverot pētījumu par „pietiekamu ticamību” pret „absolūtu ticamību” un riska ietekmi uz to. - Noteikumu vienkāršošana un precizēšana. Sarežģītais uzdevums vienkāršot sīki izstrādātus tiesību aktus saistībā ar atbilstības prasībām un sarunu nākamo posmu nozīmēja to, ka 2007.–2013. programmēšanas periodam bija iespējama tikai daļēja vienkāršošana. Neraugoties uz to, atsevišķās nozarēs jau bija panākta iepriekšēja vienošanās par svarīgiem vienkāršošanas pasākumiem, samazinot kļūdas risku, īpaši dalītas pārvaldības jomā. Tagad uzdevums ir vienkāršot un precizēt jauno noteikumu darbību praksē. - Revīzijas datu apmaiņa. Pamatojoties uz datu apmaiņu, kas šobrīd jau tiek īstenota pētniecības un struktūrfondu jomā, Komisija turpinās pētīt iespējas uzlabot revīzijas informācijas apmaiņas efektivitāti, tostarp arī informācijai attiecībā uz plānotajām revīzijām un rezultātiem, kas gūti, pārbaudot dažādu programmu finansējuma saņēmēju sistēmas. 2. DAļA: SīKS PāRSKATS PAR PROGRESU UN TURPMāKIEM PASāKUMIEM VIENKĀRŠOŠANA UN KOPĒJI KONTROLES PRINCIPI (1.–4. PASĀKUMS) 1. pasākums: Pārskatīt 2007.–2013. gadam ierosinātos tiesību aktus ar mērķi vienkāršot tos Pēc rīcības plāna pieņemšanas bija visai ierobežotas iespējas vienkāršot tiesību aktus 2007.–2013. plānošanas periodam papildus jau saskaņotajiem noteikumiem. Kaut arī vienkāršošana netika īstenota tik plašā mērogā kā cerēts, atsevišķās nozarēs tika ieviesti daži elementi, kas paredzēti, lai samazinātu to saņēmēju skaitu, kas netīši iesniedz kļūdainus pieprasījumus. Tagad Komisijas dienestiem ir lielākas iespējas izmantot vienreizējus maksājumus, tādējādi samazinot pārkāpumu risku. Ir vienkāršoti arī izmaksu pārskata paraugi un attaisnoto izmaksu definīcija, lai samazinātu kļūdas risku. Struktūrfondu jomā valstu sistēmu akreditācija, kā arī Komisijas apstiprinātās dalībvalstu revīzijas stratēģijas un vienkāršotās procedūras maksājumu pārtraukšanai varētu nodrošināt augstāku ticamības pakāpi. Komisija 2006. gada decembrī pieņēma jaunus noteikumus, kas konsolidē un pastiprina kontroli un sankcijas lauku attīstības jomā. Centralizētas netiešas pārvaldības jomā ir pastiprināti korektīvi pasākumi attiecībā uz izglītību un kultūru, un dalībvalstīm būs jāsagatavo iepriekšējas deklarācijas par valsts aģentūru kontroles sistēmām. 2. pasākums: Iekļaut priekšlikumā pārskatītajai Finanšu regulai kopējās iekšējās kontroles principus Neraugoties uz to, ka likumdevējs noraidīja papildu īpašo principu Finanšu regulā (FR), 28.a pants paredz, ka „budžetu īsteno saskaņā ar efektīvu un rezultatīvu iekšējo kontroli…”, ietverot „pienācīgu tādu risku vadību, kas attiecas uz notikušo darījumu likumību un pareizību”. Tādējādi ir sasniegts galvenais mērķis iekļaut regulā iekšējās kontroles struktūras pamatjēdzienus. 3. pasākums: Izveidot un labāk saskaņot kontroles stratēģiju un pietiekamu ticamības pierādījumu izklāstu Izmantojot paraugveidnes pētniecībai un struktūrfondiem, dienestu gada darbības pārskatos 2006. gadam būtu jāiekļauj kontroles stratēģijas saskaņotākā formātā. Tas ietver skaidru aprakstu par ticamības pierādījumu avotiem un kontroles rezultātiem, tostarp darījumu likumības un pareizības rādītājiem. Būs vajadzīgs laiks, lai nodrošinātu pieejas konsekventu piemērošanu, bet cerams, ka šis pasākums uzlabos informētību par kontroles struktūrām un ticamības pierādījumu avotiem un palīdzēs precīzi izzināt vājos punktus un noteikt vajadzīgos uzlabojumus. Lai nostiprinātu saikni starp pietiekamiem ticamības pierādījumiem un maksājumiem, sākot ar Kopsavilkuma pārskatu 2006. gadam, Komisija skaidri noteiks un darīs zināmas budžeta lēmējinstitūcijai atrunas vispārējās ticamības nodrošināšanai, vajadzības gadījumā arī pēc nozares vai dalībvalsts, ietverot informāciju par finanšu korekcijām vai apturētajiem maksājumiem. 4. pasākums: Sākt iestāžu dialogu par riskiem, kas būtu pieļaujami notikušajiem darījumiem Rīcības plāns veicina svarīgas pārrunas par pieļaujamo risku. Ievērojot Eiropas revīzijas palātas ieteikumus skaidri paredzēt riska pieņemamību politiskā līmenī, Komisija mēģināja formulēt likumā to, kas līdz šim ir bijis netieši atspoguļots kontroles stratēģijās. Kaut arī likumdevējs noraidīja tā iekļaušanu Finanšu regulā, tas atbalstīja Komisijas centienus turpināt pētīt šo jēdzienu. Komisija uzskata, ka ir ārkārtīgi svarīgi turpināt iestāžu dialogu par pieļaujamajiem riskiem, un tā turpinās to darīt, pamatojoties uz vajadzīgo vispārējo informāciju saistībā ar 10. un 11. pasākuma īstenošanu. PĀRVALDĪBAS DEKLARĀCIJAS UN REVĪZIJAS TICAMĪBA (5.-8 . PASĀKUMS) 5. pasākums: Veicināt operatīvā līmeņa pārvaldības deklarācijas un kopsavilkumu pārskatus valsts līmenī Attiecībā uz dalītu pārvaldību pārskatītās Finanšu regulas 53.b pants paredz, ka „dalībvalstis attiecīgā savas valsts līmenī sagatavo gada kopsavilkumu par pieejamajām revīzijām un deklarācijām”. Šie revīzijas kopsavilkumi un deklarācijas 2008. gadā tiks saņemti pirmo reizi. Lai gan tas neietilpst šajā rīcības plānā, Komisija izmantos savu revīziju un pārbaužu rezultātus gada revīzijas kopsavilkumu un deklarāciju kvalitātes novērtēšanai, lai nodrošinātu pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvu darbību. Ja rezultāti būs pozitīvi, tas būs pamats kopējās ticamības nodrošināšanai. Negatīvi rezultāti var novest pie atrunām un maksājumu apturēšanas vai attiecīgā gadījumā līdzekļu atgūšanas. Komisija pārraudzīs progresu šajā jomā un centīsies rast labāko veidu sadarbībai ar dalībvalstīm, lai nodrošinātu regulāras atsauksmes par rezultātiem, kas gūti attiecībā uz gada plānošanas un pārskatu ciklu. 6. pasākums: Pārbaudīt pārvaldības deklarāciju lietderību jomās, kurās netiek īstenota dalīta un centralizēta netieša pārvaldība Iekļautais 6.a pasākums, kura mērķis bija pārbaudīt, vai deklarācijas varētu radīt pievienoto vērtību centralizētai tiešai pārvaldībai, nelikās efektīvs. Tā kā nav starpniekiestāžu, kas veic pārbaudes funkciju starp Komisiju un galīgo saņēmēju, deklarāciju saņemšana no saņēmēja papildus citām prasībām saistībā ar finanšu pārvaldību nebūtu lietderīga. Šis plānā paredzētais pasākums ir atcelts, bet tā galvenais mērķis tiek īstenots ar 7. pasākuma starpniecību, izmantojot metožu apstiprināšanu. 7. pasākums: Veicināt labo praksi, lai uzlabotu revīziju izmaksu un ieguvumu attiecību projektu līmenī Revīzijas sertifikāti tika paredzēti pētniecības sestajai pamatprogrammai, lai gūtu labāku pārliecību par projekta izpildi. Taču pieredze rāda, ka revidenti bieži vien nav konstatējuši kļūdas, ko Komisija var konstatēt uz vietas, un galvenokārt tikai tādēļ, ka tie nav iepazinušies ar atbilstības prasībām. Lai nodrošinātu to, ka visi revidenti, kas Komisijas uzdevumā pārbauda pētniecības septītajai pamatprogrammai atvēlēto līdzekļu izlietojumu, veic revīzijas vienotā veidā, ir izstrādātas „saskaņotas procedūras”, lai nodrošinātu obligāto procedūru kopumu visām šāda veida revīzijām. Šī pieeja revidentiem dos iespēju konstatēt un ziņot par izņēmumiem, kas savukārt Komisijai ļaus izdarīt secinājumus, pamatojoties uz lielāku izpratni par jautājumiem, kas varētu rasties šajā sakarā. Centralizētas netiešas pārvaldības jomā juridiskais pamats, kas noteikts programmām „Mūžizglītība” (2007-2013) un „Jaunatne rīcībā”, prasa dalībvalstīm sniegt provizoriskus un gada ticamības apliecinājumus. Ir sagatavoti iepriekšēju deklarāciju paraugi un publicētas vadlīnijas valsts iestādēm. Darbs saskaņā ar rīcības plānu pētniecības septītajai pamatprogrammai ir vērsts uz to, lai likvidētu vienu no galvenajiem iepriekšējās programmās pieļauto kļūdu avotiem – saņēmēju vidējo izmaksu aprēķina izmantošanu. Lai samazinātu šādu kļūdu iespējamību, Komisija ir izstrādājusi procedūras, kā iepriekš analizēt izmaksu uzskaites sistēmas un to pamatā esošās izmaksu aprēķināšanas metodikas, lai apzinātu sistēmiskas kļūdas. Tas zināmā mērā palīdz sasniegt 6.a pasākuma mērķi, analizējot datus par saņēmējiem, lai noteiktu līgumam atbilstīgas metodes, kā arī „sakārtot lietas turpmākās darbības nodrošināšanai”, novēršot kļūdas. 8. pasākums: Veicināt papildu ticamības pierādījumus no augstāko revīzijas iestāžu puses Komisija ir uzlabojusi sadarbību ar augstākajām revīzijas iestādēm. Komisija ir uzņēmusies vadību, palielinot caurskatāmību attiecībā uz augstākajām revīzijas iestādēm, un iesniegusi katras dalībvalsts augstākajai revīzijas iestādei pārskatu par maksājumiem no Kopienas budžeta attiecīgās iestādes valstī 2005. gadā. Pamatojoties uz saņemtajām atbildēm, ir sagatavots standarta pārskats, kas sniedz sīkāku informāciju. Pārskati par 2006. gada maksājumiem drīzumā tiks nosūtīti augstākajām revīzijas iestādēm. Komisija uzskata, ka pastāvīgu attiecību nodibināšana ar augstākajām revīzijas iestādēm ir veiksmīgi īstenots pasākums un liels sasniegums vispārējās kontroles vides uzlabošanā dalītas pārvaldības jomā. Augstāko revīzijas iestāžu lomas pieaugums dažādās valstu iniciatīvās, kas saistītas ar deklarācijām valstu līmenī, tiek vērtēts pozitīvi, jo tā rezultātā galvenais uzsvars tiks likts uz Kopienas līdzekļu pārvaldību šajās dalībvalstīs. Jauns apakšpasākums: Lai izmantotu šā pasākuma radīto ierosmi, Komisija turpinās sazināties ar augstākajām revīzijas iestādēm ar mērķi noteikt, kā izmantot šo iestāžu darbu, lai pārliecinātos par tās programmu izpildi dalībvalstīs. Tā sāks gadījumu izpēti galvenajos jautājumos, kas jārisina augstākajām revīzijas iestādēm, pārbaudot Kopienas izdevumus. VIENOTAS REVĪZIJAS PIEEJA: REZULTĀTU APMAIŅA UN IZMAKSU UN IEGUVUMU PRIORITĀŠU NOTEIKŠANA (9. -11. PASĀKUMS) 9. pasākums: Izstrādāt efektīvus instrumentus revīzijas un pārbaužu rezultātu apmaiņai un veicināt vienotas revīzijas pieeju Izmantojot jauno 2005. gadā ieviesto ABAC grāmatvedības sistēmu, Komisija tagad var vieglāk koordinēt savākto pārvaldības informāciju, kas tiek glabāta dienestu vietējās sistēmās. ABAC sistēmā 2006. gadā tika ieviests modulis, kas savienots ar juridiskām personām un ļauj ievadīt un meklēt revīzijas informāciju, kā arī izsekot tai. Šo moduli 2007. gadā papildinās ar automatizētu saskarni ar dienestu vietējām sistēmām, kas dos iespēju gūt pārskatu par Komisijas veiktajām revīzijām attiecībā uz tiešajiem saņēmējiem bez turpmākas datu manuālas ievades. Detalizēta revīzijas datubāze ļauj uzlabot plānošanu un riska pārvaldību Komisijas struktūras ietvaros. Revīzijas datu apmaiņa paredzēta arī citiem pārvaldības veidiem. Izglītības un kultūras jomā EK lēmums par Komisijas, dalībvalstu un valstu aģentūru pienākumiem, pamatojoties uz vienotas revīzijas pieeju, precizē pārbaužu veidus un līmeni. Valstu aģentūrām izdotajās īpašajās vadlīnijās ir norādīts veicamo pārbaužu veids un minimālais skaits. Dalītas pārvaldības jomā dalībvalstu sniegtie pārskati par revīzijas rezultātiem un to izmantošana Komisijas darbā ir pakāpeniski uzlabojusies, ieviešot standartizētus formātus un novērtējuma procedūras, iepriekšējas saskaņošanas sanāksmes un rīkus informācijas izsekošanai datubāzē. Jauns apakšpasākums: Lai pārraudzītu datu apmaiņas sākotnējos posmus ABAC sistēmā, Komisija kontrolēs datu apmaiņas izmantošanu un pārvaldības pārskatu sniegšanu saistībā ar sesto pamatprogrammu, lai noteiktu galvenos elementus, kas vajadzīgi, lai varētu labāk integrēt datu apmaiņu kopējā kontroles procesā. 10. pasākums: Sagatavot kontroles izmaksu sākotnējo aprēķinu un analīzi Attiecībā uz dalītu pārvaldību ir saskaņota metodika kontroles izmaksu aprēķināšanai, kā arī uzsākts apsekojums lauksaimniecības un struktūrfondu jomā. Lauksaimniecības jomā ir iesaistītas visas dalībvalstis, bet struktūrfondiem sākotnējais uzdevums attiecas uz Velsu, Ungāriju un Portugāli, pirms tas tiks attiecināts arī uz pārējām dalībvalstīm. Tiešās pārvaldības jomā Komisija šobrīd nosaka kontroles izmaksas diviem eksperimentā iesaistītajiem ģenerāldirektorātiem (Izglītības un kultūras ģenerāldirektorātam ( EAC ) un Informācijas sabiedrības ģenerāldirektorātam ( INFSO )). Jauns apakšpasākums: Lai turpinātu pētīt kontroles ieguvumu un izmaksu attiecību, Komisija pārbaudīs programmas modeļa un atbilstības prasību ietekmi uz kontroles izmaksām, lai veiktu sīku analīzi par pieļaujamo risku praksē. 11. pasākums: Uzsākt izmēģinājuma projektus kontroles ieguvumu novērtēšanai Kontroles ieguvumi var būt finansiāli (kļūdaini izmaksāto summu atgūšana) un kvalitatīvi (piemēram, kontroles un sankciju iespējamībai ir preventīva iedarbība, kas saņēmējiem liek labāk pārbaudīt maksājumu pieprasījumus). Taču kontroles preventīvās iedarbības novērtēšana ir problemātiska sakarā ar kontroles objektu kopuma trūkumu, lai varētu salīdzināt papildu kontroles izmaksas, un starpnozaru salīdzinājumu izdarīšanas komplicēto raksturu politiskās vides un kontroles struktūru atšķirību dēļ. Tā rezultātā šis pasākums ir vērsts uz Izglītības un kultūras ģenerāldirektorāta un Informācijas sabiedrības ģenerāldirektorāta ieguvumiem skaitliskā izteiksmē, un tā mērķis ir novērtēt 2005. gadā atgūtās summas atbilstoši kļūdām, kas konstatētas attiecībā uz šo ģenerāldirektorātu programmām. Šķiet, ka šī pieeja joprojām nepietiekami novērtē kontroles tiešos ieguvumus, ņemot vērā dažu programmu daudzgadu raksturu un faktu, ka kļūdas, kas pieļautas N. gadā, nākamajos gados var tikt konstatētas un labotas, atgūstot summas. Lai nodrošinātu kontroles izmaksu attaisnojamību saistībā ar novēroto kļūdu intensitāti, šis jautājums tiks pētīts padziļināti ar ievadpētījuma starpniecību. Attiecinot to uz centralizētu tiešu un dalītu pārvaldību, tiks nodrošināta informācija par atgūtajām summām un finanšu korekcijām 2005. gadā un to, kā risku attiecināt uz kontroles stratēģiju definīciju, ņemot vērā programmu daudzgadu raksturu. Tiks ņemti vērā arī kvalitatīvie ieguvumi. Jauns apakšpasākums: Lai konstatētu, vai līdzekļu atgūšanas un ieskaita sistēmas darbojas efektīvi, nosakot 2005. un 2006. gadā atgūtās summas un to atbilstību pārbaužu laikā konstatētajām kļūdām, Komisija tiešas pārvaldības jomā izstrādās kļūdu tipoloģiju un noteiks to saistību ar atgūtajām summām, finanšu korekcijām un maksājumu korekcijām, bet strukturālo fondu jomā tā pārbaudīs valstu kontroles un pārskatu sniegšanas sistēmu uzticamību. NOZARĒM RAKSTURĪGI TRŪKUMI (12.-16. pasākums) 12. pasākums: Novērst nepilnības, ko atklājuši iesaistītie dienesti Kopš nepilnību izvērtēšanas 2005. gada vidū ģenerāldirektorātiem ir bijusi iespēja integrēt savos gada pārvaldības plānos konkrētus elementus, par ko tiks ziņots 2006. un 2007. gada darbības pārskatos. Daži ģenerāldirektorāti savos 2007.-1013. gada tiesību aktos spēja integrēt arī galvenos nepilnību izvērtēšanas rezultātus. Iekšējās politikas jomā Pētniecības ģenerāldirektorāts ir izstrādājis un īsteno pētniecības sestās pamatprogrammas pēckontroles revīzijai paredzēto daudzgadu stratēģiju, pamatojoties uz saskaņotu revīzijas plānu, galveno uzsvaru liekot uz sistemātiskiem uzlabojumiem galveno saņēmēju izdevumu deklarācijās un piedāvājot pietiekamu segumu visam revidēto objektu kopumam. Jauns apakšpasākums: Lai nodrošinātu efektīvus papildu ticamības pierādījumus, Komisija 2007. gadā veiks 300 revīzijas sestajai pamatprogrammai, salīdzinot ar 45 revīzijām 2006. gadā. Turklāt, izstrādājusi pastāvīgu pieeju sestajai pamatprogrammai piešķirto līdzekļu saņēmēju kopuma analīzei un parauga atlasei, kas ir daļa no 16.b pasākuma, Komisija turpinās identificēt un labot kļūdas attiecībā uz saņēmējiem, kas saņem budžeta finansējuma vislielāko daļu. Tas līdz 2007. gada beigām ļaus iegūt vispārēju priekšstatu par pārkāpumu līmeni un raksturu pētniecības budžetā kopumā. 13. pasākums: Analizēt pārbaudes dalītas pārvaldības jomā (jo īpaši attiecībā uz struktūrfondiem) reģionālā līmenī un līdzšinējo ticamības deklarāciju kvalitāti Pašreizējās kontroles efektivitātes un dalībvalstu ticamības deklarāciju sīkāks novērtējums tiks iekļauts 2006. gada darbības pārskatos. Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts ( DG REGIO ) un Nodarbinātības, sociālo lietu un vienlīdzīgu iespēju ģenerāldirektorāts ( DG EMPL ) turpina uzlabot savas procedūras, lai iegūtu ticamības pierādījumus maksājumiem, sagatavojot katras dalībvalsts pārvaldības un kontroles sistēmu detalizētu novērtējumu sistēmas vai programmas līmenī. Tas ļauj novērtēt sistēmu kontroles sastāvdaļas pēc to atbilstības un efektivitātes, izmantojot vērtes skalu, kas ir līdzīga Revīzijas palātas izmantotajai skalai, iedalot programmas trīs grupās pēc iegūtā ticamības līmeņa: pietiekama ticamība, ticamība ar zināmiem ierobežojumiem un ierobežota ticamība/nekādas ticamības. Šie ģenerāldirektorāti ir izstrādājuši likumības un pareizības rādītājus, kas papildinās kontroles stratēģiju izklāstu 2006. gada darbības pārskatos. 14. pasākums: Sniegt precīzākus ieteikumus kļūdas riska pārvaldībai struktūrfondu jomā Attiecībā uz 14.a pasākumu Komisija ir lūgusi dalībvalstis nodrošināt, lai struktūrfondu finansējuma saņēmēji apzinātos kontroles iespējamību un finansējuma atcelšanas risku. Ir izdoti turpmākie ieteikumi par informāciju, kas dalībvalstīm jānosūta Komisijai par finansējuma atgūšanu un atcelšanu pēc pārkāpumu konstatēšanas, un izdarīti grozījumi likumā paredzētajās pārskatu sniegšanas normās[5]. Komisija 2006. gada augustā izdeva vadlīnijas 2000.-2006. gada programmu slēgšanai. Ir izdoti ieteikumi, kas atspoguļo labu praksi pirmā līmeņa pārvaldības pārbaudēs un maksājuma aģentūru pārbaudēs. Attiecībā uz 14.b pasākumu Komisija pašlaik gatavo skaidrojošus ieteikumus par daudziem jautājumiem, tostarp „finanšu plānošanu”, kas tiks izdoti pēc apspriešanās ar dalībvalstīm. 15. pasākums: Veicināt „uzticēšanās līgumu” iniciatīvu attiecībā uz struktūrfondiem Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts turpināja veicināt „uzticēšanās līgumus”, lai paaugstinātu ticamības līmeni 2000.-2006. gada programmēšanas periodam, kā arī likt pamatus 2007.-2013. gada periodam. Ir noformēti divi uzticēšanās līgumi struktūrfondu jomā (Velsa un Austrija), un turpinās apspriedes ar vēl četrām dalībvalstīm. 16. pasākums: Izveidot vienotas vadlīnijas katrai politikas grupai Saskaņā ar 16.a pasākumu atjauninātajā revīzijas rokasgrāmatā ir iekļautas vadlīnijas pētniecības un iekšējās politikas jomā, kas paredzētas revidentiem, pārbaudot sestajai pamatprogrammai atvēlēto līdzekļu izlietojumu. Komisija konstatēja nepieciešamību sniegt norādījumus par revīzijas stratēģiju pielāgošanu heterogēnai kontroles videi, saglabājot kopējos pamatelementus. Šā pasākuma termiņš ir pagarināts, lai varētu apkopot labāko praksi vairākās politikas jomās un ieviest šajā jomā. Savukārt 16.b pasākums ir veicinājis sestās pamatprogrammas revīzijas stratēģiju, nosakot prioritātes sākotnējam vispārējam pārskatam un saņēmēju kopuma novērtējumam. Tā rezultātā, pamatojoties uz starptautiskiem standartiem, ir izstrādāta pieeja, kas apvieno stratifikāciju ar naudas vienību paraugu atlasi un ietver sistēmisku kļūdu labojumus ar vispārējās kļūdu intensitātes noteikšanu, izmantojot statistikas paraugu. Attiecībā uz 16.c pasākumu Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts pārbauda revīzijas rokasgrāmatu struktūrfondiem. Tas ņems vērā arī jaunās tiesību aktu prasības un iekļaus ieteikumus starptautisko revīzijas standartu piemērošanai. VISPāRēJI SECINāJUMI UN TURPMāKIE PASāKUMI Secinājumi kopumā ir pozitīvi. Kaut arī bija vērojama zināma aizkavēšanās (skatīt pielikumu), Komisija uzskata, ka tā spēs sasniegt mērķi līdz 2007. gada beigām izveidot pamatu kļūdu riska pienācīgai pārvaldībai un uzlabot ticamības pierādījumus, kā paredzēts rīcības plānā. Pasākumu rezultāti būs redzami un pierādāmi – sākotnēji caurskatāmākas un skaidrākas kontroles pieejas veidā. Tas varētu palīdzēt samazināt kļūdu intensitāti, izmantojot labojumus un kļūdu novēršanu. Pieredze rāda, ka ir jāuzlabo vairāki pasākumi, lai nodrošinātu turpmāko stimulu uzlabot ticamības pierādījumus, un Komisija ir ierosinājusi jaunus apakšpasākumus šajās jomās. Jaunie apakšpasākumi ir virzīti uz centralizētu tiešu pārvaldību, ņemot vērā to, ka par šo jomu atbild tikai Komisija. Jaunie apakšpasākumi tiks pabeigti rīcības plānā noteiktajā sākotnējā termiņā (2007. gada beigās) un kopā ar notiekošajiem pasākumiem nodrošinās struktūras ieviešanu līdz datumam, kad sāksies plānotā integrētas iekšējās kontroles struktūras ietekme uz ticamības pierādījumiem.Ja Komisija iegūst papildu ticamības pierādījumus, Eiropas Revīzijas palātas revidentiem būs iespēja izmantot tos savās ticamības deklarācijās. Tādēļ Komisija turpinās cieši sadarboties ar Palātu jautājumos par rīcības plāna īstenošanu un tā ietekmi un uzlabos pretrunīgās procedūras. Termiņi joprojām ir problēma visās budžeta īstenošanas jomās. Dalītas pārvaldības jomā apmēram puse dalībvalstu atbilžu uz Palātas sākotnējo konstatējumu paziņojumiem nebija pieejamas pienācīgā laikā sakarā ar pretrunīgo procedūru 2005. gada pārskatiem[6]. Tādēļ potenciāli svarīgas dalībvalstu atbildes uz Palātas sākotnējo konstatējumu paziņojumiem tiek saņemtas pārāk vēlu, lai tās ņemtu vērā ticamības deklarācijās. Komisija 2008. gada sākumā sniegs nobeiguma pārskatu par rīcības plāna ieviešanu. Šajā pārskatā pirmo reizi tiks apskatīta dažādu pasākumu ietekme uz ticamības pierādījumiem un tiks izdarīti secinājumi par integrētas iekšējās kontroles struktūras konsolidāciju nākotnē. [1] COM(2006) 9 un SEC(2006) 49. [2] OV C 107/1, 30.4.2004. (Atzinums par „vienotu revīziju”). [3] (48. paragrāfs). ECA 02/2004. [4] Kontrola Państwowa Special issue December 2006 (Īpašs izdevums 2006. gada decembrī)http://www.nik.gov.pl/docs/kp/kp_2006_referaty_calosc.pdf [5] Regula 448/2001, daļa no 22.12.2006. Regulas Nr. 1978/2006, ar ko izdara grozījumus (OV L 368, 23.12.2006., 89. lpp.). [6] Zemsvītras piezīme: Pārskats par dalībvalstu atbildēm uz ERP 2005. gada pārskatu/ Šobrīd SKK.