KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI par Eiropas inovācijas partnerību ūdens resursu jomā /* COM/2012/0216 final */





KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI par Eiropas inovācijas partnerību ūdens resursu jomā 1. Ievads Plūdiem, ūdens trūkumam un sausumam ir ārkārtīgi liela ietekme uz vidi, sabiedrību un ekonomiku. Nepietiekami labas kvalitātes ūdens rada draudus sabiedrības veselībai un bioloģiskajai daudzveidībai, un droša dzeramā ūdens un sanitārijas nodrošināšana joprojām rada problēmas gan Eiropā, gan ārpus tās. Lai ilgtspējīgi atrisinātu ūdens resursu izsīkšanas problēmu, ir vajadzīgas jaunas un novatoriskas pieejas. Saskaņā ar stratēģijas “Eiropa 2020” pamatiniciatīvā “Inovācijas savienība”[1] pausto priekšlikumu Eiropas inovācijas partnerības (EIP) nodrošina stratēģisku pieeju un satvaru trūkumu novēršanai Eiropas pētniecības un inovācijas sistēmā, lai paātrinātu inovācijas, kas ļoti palīdz risināt sabiedrībai aktuālas problēmas. Šādi rīkojoties, vajadzētu uzlaboties Eiropas konkurētspējai, sekmējot darbvietu radīšanu un ekonomisko izaugsmi. Ar EIP palīdzību var apvienot zināšanas un resursus saistībā ar galvenajām politiskajām prioritātēm, iesaistot un apvienojot visas attiecīgās ieinteresētās personas, kas pārstāv dažādus politikas virzienus, nozares un valstis, lai cilvēki varētu ātrāk gūt labumu no zinātniskiem atklājumiem un inovācijas. ES dalībvalstis atzīst inovācijas svarīgumu ūdens resursu apsaimniekošanas jomā. Eiropas Savienības Padome 2011. gada 21. jūnijā aicināja Komisiju “izpētīt iespēju veidot inovācijas partnerību ūdens resursu jomā, lai panāktu ilgtspējīgu un efektīvu ūdens resursu lietojumu”[2]. Stratēģijas “Eiropa 2020” pamatiniciatīvā “Resursu ziņā efektīva Eiropa”[3] ir uzsvērts, cik svarīgi Eiropai ir iesaistīties ūdens kā nozīmīga resursa ilgtspējīgā apsaimniekošanā. Ceļvedī par resursu efektīvu izmantošanu Eiropā[4] ir uzsvērts, ka efektivitāti ir iespējams palielināt. Komisija pašlaik izstrādā konceptuālo plānu Eiropas ūdeņu aizsardzībai – svarīgu dokumentu ūdens resursu jomā saistībā ar Ceļvedi par resursu efektīvu izmantošanu Eiropā. Šajā plānā, ko paredzēts izstrādāt līdz 2012. gada beigām, tiks iekļautas politikas pamatnostādnes īstenošanas problēmu risināšanai un trūkumu novēršanai ES ūdens resursu apsaimniekošanas politikas pašreizējā sistēmā. Konceptuālais plāns un EIP tiks veidoti ciešā sadarbībā, lai nodrošinātu inovatīvu pieeju un inovāciju pieprasījuma puses pasākumu integrēšanu, izstrādājot un īstenojot ES ūdens resursu apsaimniekošanas politiku. Turklāt EIP balstīsies uz Ekoinovācijas rīcības plānu[5], kurā galvenā uzmanība pievērsta tādas inovācijas veicināšanai, kuras rezultātā tiek mazināta ietekme uz vidi un pārvarēta plaisa starp inovāciju un tirgu vai kuras mērķis ir panākt šo rezultātu. 2. Inovācijas iespēju izmantošana Iedzīvotajiem, sabiedrībai, lauksaimniecībai un rūpniecībai arvien vairāk būs nepieciešami inovatīvi risinājumi, lai apmierinātu vajadzību izmantot ūdeni efektīvākā un lietderīgākā veidā. Inovatīva domāšana un gudrāka inovācijas izmantošana var palīdzēt ātri un efektīvi ieviest jaunus risinājumus tirgū, vienlaikus nodrošinot patērētāju vajadzības pilsētu, lauku un rūpnieciskos rajonos. Inovācijas potenciāla atraisīšana ūdens resursu apsaimniekošanas jomā var būtiski sekmēt darbvietu radīšanu, ekonomisko izaugsmi un konkurētspēju Eiropā. Ja Eiropas ūdenssaimniecības nozares izaugsmes temps palielināsies par 1 %, tas var radīt no 10 000 līdz 20 000 jaunu darbvietu[6]. Izmantojot jaunas un būtiskas tirgus iespējas, Eiropa var arvien vairāk tuvoties pasaules tirgus līderpozīcijām ar ūdens resursiem saistītas inovācijas un tehnoloģijas jomā. Eiropas ūdenssaimniecības nozares konkurētspējai un izaugsmei ir nozīmīgs potenciāls – šo nozari veido 9000 aktīvu MVU, un tā nodrošina 600 000 tiešo darbvietu tikai ūdensapgādes uzņēmumos6. Šāds potenciāls ir arī citām ar ūdeni saistītām nozarēm (nozares, kurās izmanto ūdeni, ūdens tehnoloģiju izstrāde utt.), kur inovācija var radīt augstāku darbības efektivitāti. Pasaules ūdens tirgus strauji aug, un tiek lēsts, ka tā apmērs līdz 2020. gadam sasniegs 1 tūkstoti miljardu ASV dolāru[7]. Eiropas nozares, kas saistītas ar ūdeni, jau darbojas pasaules mērogā, izstrādājot inovatīvus ar ūdens resursiem saistītus risinājumus, taču bieži vien nepietiekami izmanto komercializācijas radītos ieguvumus. Ja tiks novērsti šķēršļi ienākšanai tirgū un popularizētas Eiropas salīdzinošās priekšrocības inovācijas vērtības ķēdē, Eiropas uzņēmumiem būs vieglāk ieviest risinājumus tirgū, tādējādi pilnībā realizējot savu ekonomisko potenciālu. Ar ūdens resursiem saistītu problēmu inovatīvi risinājumi var sniegt tiešu ieguldījumu plašāku vides mērķu sasniegšanā, piemēram, mūsu dabas kapitāla un ekosistēmu aizsardzībā un to pamatā esošās bioloģiskās daudzveidības aizsardzībā. Turklāt risinājumi saistībā ar dzeramo ūdeni un notekūdeņu attīrīšanu labvēlīgi ietekmēs sabiedrības veselību, kas savukārt radīs būtiskus ietaupījumus. Jāpiemin arī, ka risinājumi, kas uzlabos plūdu skarto apgabalu aizsardzību un aizsardzību šajos apgabalos, palielinās sabiedrības drošību un novērsīs iespējamos saimnieciskos zaudējumus. 3. Sabiedrībai aktuālās problēmas Ja Eiropai nebūs efektīvas politikas inovācijas stimulēšanai, pastāv risks, ka tā nevarēs īstenot savu potenciālu pasaules tirgos attiecībā uz inovāciju, kas saistīta ar ūdens resursiem, un tāpēc tai ar ūdeni saistīto problēmu risināšanai, iespējams, būs jāiegādājas tehnoloģija citur[8]. Jaunākie pētījumi liecina, ka konkurējošais pieprasījums pēc nepietiekamiem ūdens resursiem pasaulē līdz 2030. gadam varētu izraisīt aptuveni 40 % lielu ūdensapgādes trūkumu[9], ietekmējot arī plašus Eiropas apgabalus. Ir sagaidāms, ka konkurence par tīru ūdeni arvien vairāk izraisīs sociālas, ekonomiskas, vides un pasaules mēroga ģeopolitiskas sekas. Problēmas saistībā ar ūdens kvalitāti un daudzumu ir būtiskas. Pastāv risks, ka līdz 2015. gadam ES Ūdens pamatdirektīvas mērķus neizdosies sasniegt attiecībā uz ievērojamu daļu Eiropas saldūdeņu. Saskaņā ar 2009. gadā veiktās sākotnējās analīzes datiem pastāv risks, ka 30 % virszemes ūdeņu un 38 % gruntsūdeņu neizdosies panākt labu stāvokli[10]. Tas nelabvēlīgi ietekmē bioloģisko daudzveidību un sabiedrības veselību un kavē ekosistēmas pakalpojumu nodrošināšanu. Attiecībā uz ūdens daudzumu var konstatēt, ka ar ūdens trūkuma un sausuma problēmu saskaras jau trešdaļa ES teritorijas dažādos platuma grādos. Salīdzinot sausuma ietekmi ES 1976.–1990. gadā un 1991.–2006. gada laikposmā, var secināt, ka otrajā periodā ietekme gan uz teritorijām, gan uz iedzīvotājiem ir palielinājusies divas reizes[11]. Turklāt pēdējo desmit gadu laikā Eiropa ir pārcietusi vairāk nekā 175 lielus plūdus; tie nesa nāvi, to dēļ notika cilvēku pārvietošana, un tie radīja lielus saimnieciskos zaudējumus11. Ir paredzams, ka šīs problēmas kļūs nopietnākas klimata un sociālekonomisko pārmaiņu dēļ un tāpēc, ka arvien pieaug ūdens pieprasījums lauksaimniecībā pārtikas un biomasas ražošanai. Urbanizācija un straujā industrializācija apvienojumā ar demogrāfiskām pārmaiņām ir saasinājušas ar ūdens resursiem saistītās problēmas, un ūdens infrastruktūras novecošana rada jaunas problēmas. Turklāt ūdens un enerģijas izmantojuma efektivitātes palielināšana un mijiedarbība kļūs arvien nozīmīgāka ūdens resursu ilgtspējīgā apsaimniekošanā. Attiecībā uz jaunattīstības valstīm Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanai saistībā ar dzeramo ūdeni un sanitāriju ir neatsverama nozīme nabadzības mazināšanā un ekonomiskās attīstības veicināšanā miljoniem iedzīvotāju. 4. ES atbilde Ūdens resursu aizsardzība un ilgtspējīgas ekonomiskās izaugsmes veicināšana ir savstarpēji saistītas, un tām nepieciešama integrēta pieeja. EIP atvieglos inovatīvu risinājumu meklēšanu, veicinot efektīvu ES ūdens resursu politiku, kā arī palīdzēs atraisīt uzņēmumu un rūpniecības potenciālu, lai radītu inovācijas un iegūtu konkurētspējas priekšrocības. Papildus jaunām pieejām pētniecībai un tehnoloģiju izstrādei būs nepieciešamas arī jaunas pieejas finansēšanai, IKT, pārvaldībai, teritoriālajai plānošanai, institūcijām, apsaimniekošanai un citām jomām vai to mijiedarbībai. 4.1. ES pievienotā vērtība Zināšanas un tehnoloģija Eiropas ūdenssaimniecības nozarē ir teicamas, taču nevienmērīgi pieejamas. EIP var radīt kritisku masu, apvienojot dažādu nozaru resursus pāri robežām, un veicināt konkurenci un vienlīdzīgas konkurences nosacījumus. Eiropas līmeņa rīcība var atvieglot pasākumu koordināciju, dublēšanās novēršanu, kopīgu mērķu noteikšanu, izvēršanas iniciatīvas un paātrināt inovatīvu risinājumu ieviešanu. EIP maksimāli izmantos pašreizējos resursus un ierosinās darbības, kurām ir nepieciešams papildu atbalsts. Turklāt ES pieeja nodrošinās arī nepieciešamos apjomradītos ietaupījumus, lai izstrādātu un īstenotu inovatīvus risinājumus un veicinātu to izplatīšanu. Ūdens resursus neierobežo administratīvās robežas. Ūdens resursu apsaimniekošanas pārrobežu rakstura dēļ ir nepieciešama visaptveroša un integrēta Eiropas pieeja, kas tiek piemērota upju baseinu līmenī, kā tas ir atspoguļots Eiropas ūdens resursu politikas pamatnostādnēs. Lai to sasniegtu, ir vajadzīga reģionāla un starptautiska koordinācija. Pieprasījuma puses pasākumiem (iepirkums, tiesiskais regulējums, standartu noteikšana utt.) ir izšķiroša nozīme ar ūdens resursiem saistītu inovāciju ieviešanā un izmantošanā, un EIP būtu jāidentificē šie pasākumi. Eiropas tiesību akti ir būtisks inovācijas un uzņēmējdarbības virzītājspēks. EIP var veicināt inovatīvu risinājumu pienācīgu vērā ņemšanu politikas pamatnostādņu izstrādē un īstenošanā. Ar ūdeni saistītas infrastruktūras iepirkumiem, ko veic publiskā sektora iestādes un sabiedrisko pakalpojumu sniedzēji, ir potenciāls kļūt par inovatīvu risinājumu izstrādes un izmantošanas būtisku virzītājspēku. Citus tiesību aktus, piemēram Ekodizaina direktīvu, var uzskatīt par nozīmīgiem inovatīvu konstrukciju izmantošanas veicināšanā tirgū, šādi palīdzot īstenot politikas mērķus. Varētu būt jāizstrādā vai jāatjaunina attiecīgi standarti. ES instrumentus, kas koncentrējas uz inovācijas piedāvājuma pusi, piemēram, pētniecības un izstrādes finansējumu, ir atbilstīgi jāsasaista ar piedāvājuma puses darbībām, pasākumiem un politikas virzieniem, kas ir nepieciešami inovāciju sekmēšanai. EIP apvienos spēcīgu pētniecības un inovācijas dimensiju un pieprasījuma puses pasākumus dažādās politikas jomās, lai saīsinātu laiku līdz laišanai tirgū ar inovācijas atbalsta darbību palīdzību ES un valsts līmenī (t. i., pārskatot noteikumus un ierosinot jaunas normas, paātrinot ražojumu apstiprināšanu un standartu noteikšanu, izmantojot publiskā iepirkuma stratēģijas utt.). Visbeidzot, EIP radīs pārrobežu iespējas rūpniecības uzņēmumiem, jo īpaši MVU, sameklēt partnerus inovatīvu risinājumu izstrādē visā ES. 4.2. Mērķi un uzdevumi Atbilstīgi iepriekš izklāstītajām problēmām un iespējām un ņemot vērā Eiropas līmeņa rīcības nozīmību, EIP ūdens resursu jomā būtu jāsniedz ieguldījums ES ūdens resursu politikas vispārīgo mērķu sasniegšanā, kā tas ir noteikts Ūdens pamatdirektīvā un Ceļvedī par resursu efektīvu izmantošanu, un jāpārvar īstenošanas grūtības. Konkrētāk, EIP līdz 2020. gadam sasniedzamie stratēģiskie mērķi ir šādi: · visiem nodrošināt veselībai nekaitīgu un pieejamu ūdeni par pieņemamu cenu, vienlaikus nodrošinot pietiekamu ūdens daudzumu videi; · panākt to, lai saimnieciskā darbība galvenajās ES nozarēs (tostarp enerģētikā, lauksaimniecībā un ķīmijas rūpniecībā) nebūtu nenovēršami saistīta ar ūdens resursu noplicināšanu); · uzturēt ūdeņu labo stāvokli un uzlabot to visos ES upju baseinos – kvalitātes, daudzuma un izmantojuma ziņā un apstākļos, kad pieaug ietekme uz ūdens resursiem. Lai novērtētu ceļā uz šiem stratēģiskajiem mērķiem panākto progresu un stimulētu ieinteresētās personas aktīvi iesaistīties, ir izvirzīti mērķi. Tajos atspoguļotas darbības dažādās jomās, ko paredz stratēģiskie mērķi un pati EIP. Mērķi tiks sīkāk izstrādāti stratēģiskajā īstenošanas plānā, kurš tiks izstrādāts 2012. gada rudenī, un tie būs cieši saistīti ar konceptuālo plānu attiecībā uz Eiropas ūdeņiem, kuru plānots pabeigt 2012. gada novembrī. Ņemot vērā šos apstākļus, līdz 2020. gadam EIP paredz sasniegt šādus mērķus. · 2015. gadā visiem upju baseinu apsaimniekošanas plāniem jābūt īstenotiem paredzētajos termiņos. Ietekme uz ūdens resursiem turpinās palielināties, tomēr mērķi joprojām tiks sasniegti, samazinot sausuma un plūdu ietekmi, izmantojot piemērotus augus, palielinot ūdens aizturi augsnē un izmantojot efektīvu apūdeņošanu. Alternatīvus ūdensapgādes risinājumus izmantos tikai tad, ja būs izsmeltas visas pārējās taupīšanas iespējas, kuras izmaksā lētāk. · Ūdens zudumi tiks samazināti līdz ilgtspējīgam līmenim visā ES, ieviešot inovācijas it īpaši reģionos, kur šādi zudumi veido vislielāko problēmu. · Ūdens ieguve nepārsniegs 20 % no pieejamiem atjaunojamajiem ūdens resursiem visos reģionos. Sasniedzot šos mērķus, būtu jārodas šādiem ieguvumiem saistībā ar inovāciju un konkurētspēju. · Laiks, kas nepieciešams, lai ar ūdeni saistītas inovācijas nonāktu tirgū, Eiropā būs īsāks nekā citās pasaules valstīs ar līdzīgu ekonomiskās attīstības līmeni. Eiropa kļūs par pasaules tirgus līderi tādu inovatīvo risinājumu jomā, kas efektīvi risina ūdens resursu problēmas. · Ar ūdens resursu apsaimniekošanu saistīto ekonozaru ES apgrozījums līdz 2030. gadam būs palielinājies par 20 %, un arī nodarbinātības iespējas tajās palielināsies par 20 %[12]. · Ilgtspējīgas ūdens resursu apsaimniekošanas paņēmieni tiek ieviesti pasaules tirgū un tiek integrēti ES un dalībvalstu sadarbībā ar kaimiņvalstīm un jaunattīstības valstīm ūdens resursu jomā. Pašai EIP būs šādi uzdevumi. · Līdz 2012. gada beigām vienoties par stratēģisko īstenošanas plānu. · Līdz 2013. gadam efektīvi funkcionēt kā platformai publiskā sektora un privāta sektora ieinteresēto personu efektīvai sadarbībai ar ūdeni saistītu problēmu inovatīvu risinājumu izstrādē. · Līdz 2013. gadam izveidot tīmeklī balstītu “Tirgus laukumu” ar ūdens resursiem saistītām inovācijām, kurš ļaus sadarboties piedāvājuma un pieprasījuma puses struktūrām visā Eiropā. · Līdz 2015. gadam sasniegt pirmos darbības rezultātus galveno inovācijas šķēršļu novēršanā ES, dalībvalstu un reģionālajā līmenī, lai nodrošinātu tiesību aktu un finanšu instrumentu atbalstu inovācijām. · Līdz 2020. gadam nodrošināt 10 nozīmīgu ar ūdens resursiem saistītu problēmu pārbaudītus risinājumus, kas ir sekmīgi izplatīti un tiek veiksmīgi izmantoti. 5. Inovācijas galvenās jomas Lai optimizētu inovācijas šķēršļu novēršanas pasākumus, tirgū laižamu risinājumu izstrādes un izplatīšanas stratēģiju veidošanas pasākumus, tiek ierosināti trīs darba virzieni: ūdens resursu apsaimniekošana pilsētās, ūdens resursu apsaimniekošana lauku apvidos un rūpniecībā izmantoto ūdens resursu apsaimniekošana. Pēc plašas apspriešanās ieinteresētās personas pauda vispārēju atbalstu šai pieejai. Darba virzienu ieviešana ir lietderīga, lai organizētu EIP rezultātu sasniegšanas darbības, izmantojot tādu ieinteresēto personu grupas palīdzību, kas saskaras ar samērā līdzīgām problēmām. Turpmāk sniegtais indikatīvais apraksts veidos pamatu darba virzienu izstrādei. · Ūdens resursu apsaimniekošana pilsētās Pilsētas ūdens resursu apsaimniekošanā rodas arvien lielākas grūtības pieaugošās urbanizācijas dēļ (sagaidāms, ka 2050. gadā vairāk nekā 80 % iedzīvotāju dzīvos pilsētu teritorijās[13]). Ir vajadzīga integrēta pieeja, kuras centrālais elements būtu pilsētu ūdens cikls un kurā tiktu iesaistītas visas ieinteresētās personas, kas var ietekmēt ar ūdeni saistītu problēmu risināšanu vai kurām nākas tās risināt. Lai nodrošinātu inovāciju pieņemšanu un izmantošanu, šo personu vidū ir gan nozares ieinteresētās personas, gan iedzīvotāji un vietējās pašvaldības. Ļoti svarīgi būs inovatīvi risinājumi, kuros galvenā uzmanība pievērsta saiknei starp ūdeni un enerģiju, ūdens izmantošanas efektivitātei (mājsaimniecībās un rūpniecībā), ūdens kvalitātei, ūdens infrastruktūrai, ūdens izmantošanai atpūtai, sabiedrības veselībai un ar IKT starpniecību veicinātai patērētāju informētībai. Darbs tiks koordinēts ar Eiropas Komisijas Progresīvo pilsētu un pašvaldību iniciatīvu enerģijas, transporta un IKT jomā. · Ūdens resursu apsaimniekošana lauku apvidos Lauku teritorijā bioloģiskā daudzveidība, lauksaimniecība, telpiskā plānošana un zemes izmantošanas pārvaldība savstarpēji ietekmē cita citu un var konkurēt par pieejamajiem ūdens resursiem. Turklāt lauku apvidiem var būt liela nozīme plūdu novēršanā un ūdens trūkuma un sausuma ietekmes mazināšanā. EIP ūdens resursu jomā pievērsīsies mijiedarbībai starp ūdens apsaimniekošanu lauku saimniecību līmenī un ūdens resursu piešķiršanu lauksaimniecībai ūdens sateces baseinu un ūdenstilpju līmenī un pieļaujamajam ūdens kvalitātes samazinājumam. Šī EIP sadarbosies ar EIP “Lauksaimniecības ražīgums un ilgtspējība”, kura risinās ūdens kvalitātes un daudzuma problēmas lauku saimniecību līmenī. · Rūpniecībā izmantoto ūdens resursu apsaimniekošana Inovācijas ražošanas procesos, IKT programmas un jaunās tehnoloģijas efektīvākai attīrīšanai samazinās izmaksas un nepieciešamās enerģijas apjomu un mazinās piesārņojumu. Rūpniecības nozarēs, kurās ir augsts ūdens patēriņa līmenis, piemēram, enerģijas ražošanā vai ķīmijas rūpniecībā, inovācijas, kas palielina ūdens efektivitāti ražošanas procesos, palīdzēs mazināt kopējo ietekmi uz ūdens resursiem. EIP ūdens resursu jomā pievērsīs galveno uzmanību tam, lai sekmētu rūpniecības uzņēmumu un MVU iespēju izplatīt šīs inovācijas. Tiks izpētīta pasākumu papildināmība ar EIP izejvielu jomā. Tiks noteiktas vairākas transversālās tēmas, lai risinātu starpnozaru problēmas, kas attiecas uz divu vai visu triju darba virzienu pasākumiem. To vidū varētu būt, piemēram, upju baseinu apsaimniekošana, klimata pārmaiņas un ūdens, saikne starp enerģiju un ūdeni, ūdens pārvaldība, ar ūdeni saistīta sadarbība attīstības jomā, finanšu inženierija vai standartizācija. 6. EIP īstenošana EIP rezultāti tiks sasniegti ar stratēģiskā īstenošanas plāna (SĪP) palīdzību. Izmantojot augšupēju pieeju, SĪP paredzēs darbību prioritātes darba virzienos, kā arī transversālās tēmas, kurām būtu jāpievēršas. Plānā pilnībā tiks ņemtas vērā attiecīgās ES finansējuma programmas[14] un iniciatīvas, lai optimizētu finansējuma ietekmi un veicinātu EIP mērķu sasniegšanu. Plānā tiks arī rūpīgi izskatīti EIP mērķi, ņemot vērā konceptuālo plānu Eiropas ūdeņu aizsardzībai. 6.1. Rezultāti Īstenojot EIP, tiks panākti šādi rezultāti: · Inovācijas vietas Līdz 2013. gadam tiks izveidots pirmais inovācijas vietu kopums, kur varēs konstatēt šķēršļus inovācijai, izstrādāt, testēt un demonstrēt konkrētus pasākumus, darbības, eksperimentālos paraugus un risinājumus saskaņā ar SIP un attiecībā uz konkrētu ar ūdeni saistītu problēmu. Tās var būt visdažādākās vietas – no fiziskām demonstrēšanas vietām līdz projektiem vai sadarbības tīklu veidošanai. Inovācijas vietām būs svarīga nozīme EIP īstenošanā. · Inovatīvu risinājumu izplatīšana EIP veicinās stratēģiju izstrādi, lai izplatītu atklājumus un inovatīvus risinājumus galvenajām ar ūdeni saistītajām problēmām, paātrinot to izmantošanu tirgū. · Šķēršļu novēršana inovācijām ūdens resursu jomā Risinājumu izstrādi sekmīgai inovāciju laišanai tirgū un to izplatīšanai kavē dažādi šķēršļi (regulējuma, finansiālie, standartizācijas, tehniskie, sociālie un citi šķēršļi). EIP noteiks galvenos inovācijas šķēršļus. EIP apkopos informāciju par pasākumiem un darbībām, kas nepieciešamas, lai novērstu trūkumus un identificētu iespējas atklājumu un inovāciju paātrināšanai katrā vērtības ķēdes posmā no pētījuma līdz tirgum. · “Tirgus laukums” inovācijai ūdens resursu jomā Līdz 2013. gadam tiks izstrādāts un ieviests tīmeklī balstīts “Tirgus laukums”. “Tirgus laukums” radīs sadarbības iespēju tiem, kuri saskaras ar problēmām, un tiem, kas var piedāvāt risinājumus, neatkarīgi no atrašanās vietas. “Tirgus laukumu” uzraudzīs EIP pārvaldības struktūra, un tas būs saistīts ar citām rezultātu jomām. 6.2 Finansējums EIP noteiks, kāds varētu būt vislabākais mijiedarbības veids starp dažādām finansējuma programmām ES, valsts un reģionālajā līmenī un privātiem finansētājiem, lai paātrinātu inovatīvu risinājumu izstrādi, piemēram, izmantojot ekoinovācijas finansētāju tīklu, kas ir izveidots saistībā ar Ekoinovācijas rīcības plānu. Eiropas Komisija apsvērs iespēju atbalstīt EIP pasākumus, izmantojot Septīto pamatprogrammu. Dalībvalstis tiek mudinātas iekļaut attiecīgos ieguldījumus turpmākajās programmās saistībā ar 2014.–2020. gada struktūrfondiem. 7. Pārvaldība EIP būs vajadzīga visu ieinteresēto personu, kas pārstāv visu inovācijas vērtības ķēdi, līdzdalība un apņemšanās. EIP izmantos un savā darbībā ņems vērā pastāvošo Eiropas, valsts un reģionālo iniciatīvu pasākumus un rezultātus. To vidū ir attiecīgās kopīgās plānošanas ierosmes, valsts un reģionālās pētniecības un inovācijas programmas, Eiropas tehnoloģiju platformas, finansēšanas mehānismi, citas EIP un citas inovācijas iniciatīvas, lai novērstu dublēšanos un veicinātu sinerģiju. Šajā pārvaldības modelī varēs izmantot augšupēju pieeju, lai noteiktu kā prioritāras tās jomas, kurās var īstenot un būtu jāīsteno inovācijas darbības. Vienlaikus tas nodrošinās visu iesaistīto personu apņemšanos augstākajā lēmumu pieņemšanas līmenī. 1. attēls. Pārvaldības modelis. Pēc Eiropas Komisijas uzaicinājuma tiks izveidota augsta līmeņa vadības grupa (ALVG). ALVG priekšsēdētājs būs vides komisārs, un šo grupu veidos citi Eiropas komisāri, dalībvalstu pārstāvji, Eiropas Parlaments un plašs ieinteresēto personu loks. Grupas locekļi tiks uzaicināti piedalīties privātpersonas statusā un pārstāvēs visu inovācijas vērtības ķēdi. ALVG noteikts EIP pilnvaras un pieņems SĪP un daudzgadu ceļvedi 2012.–2020. gadam. ALVG loma īstenošanas posmā tiks izvērtēta pēc SĪP pieņemšanas. ALVG iecels darba grupu, kas tiks veidota pēc tāda paša principa kā ALVG, šādi sasaistot darbības un lēmumu pieņemšanas līmeni. Darba grupa būs atbildīga par SĪP izstrādi, nodrošinot augšupēju pieeju. Pēc SĪP pieņemšanas darba grupas sastāvu var pārskatīt, ņemot vērā iespēju īstenošanas posmā palielināt pārstāvēto ieinteresēto personu skaitu, vienlaikus saglabājot lēmumu pieņemšanas spēju. EIP īstenošanas posmā darba grupai būs svarīga loma pasākumu progresa uzraudzībā, ievērojot nospraustos mērķus. Turklāt darba grupa nodrošinās koordināciju un bagātinošu mijiedarbību starp EIP pasākumiem un palīdzēs izstrādāt izplatīšanas stratēģijas. Katram darba virzienam tiks izveidoti darbības tīkli, un tajos darbosies visas attiecīgā darbības virziena ieinteresētās personas un tie dalībnieki, kas līdzdarbojas inovācijas vietās. Lai panāktu maksimālu zināšanu un pieredzes apmaiņu un stimulētu EIP pasākumu paplašināšanu, šie darbības tīkli būs atvērti citiem inovācijas pasākumiem saistībā ar ūdens resursiem Eiropā. Visiem darbības tīklu dalībniekiem būs jāparaksta saistību deklarācija. Darbības tīkli būs atbildīgi par koordināciju starp darba virzieniem, saikņu veidošanu ar inovāciju vietām un par EIP rezultātu sasniegšanas veicināšanu (tirgus iespēju meklēšana, dažādu inovācijas šķēršļu novēršana, finansēšanas iespēju noteikšana un izplatīšanas stratēģiju izstrāde). Darbības tīklu pasākumus koordinēs un uzraudzīs darba grupa. Tiks rīkota ikgadēja EIP ūdens jomā sanāksme, lai visiem dalībniekiem sniegtu iespēju tikties un pārrunāt EIP rezultātu sasniegšanu. Šajā sanāksmē darbības tīklu dalībnieki sanāks kopā un ziņos par darbībām, pārraudzīs pasākumu norisi un novērtēs inovācijas vietu panākumus. Pēc darba virzienu darbības tīklu sanāksmes notiks transversālo tēmu pārstāvju sanāksme, kurā tiks apspriests sasniegtais un jomas, kurās nepieciešama darbība nākotnē. Pēc šīm sanāksmēm tiksies darba grupa, un šajā sanāksmē darbības tīklu un transversālo tēmu grupas pārstāvji sniegs ziņojumus un saņems stratēģiskus ieteikumus. Šo tikšanos laikā tiks novērtēts progress mērķu sasniegšanā. Eiropas Komisija darbosies kā EIP procesa virzītāja un atvieglotāja. Eiropas Komisija izveidos EIP sekretariātu, kurš palīdzēs darba grupai SĪP izstrādē un sniegs atbalstu EIP īstenošanas posmā. Pēc SĪP pieņemšanas Eiropas Komisija novērtēs plānu un sniegs ierosinājumus, kā tas var veicināt EIP mērķu sasniegšanu. 8. Turpmākie pasākumi Komisija paredz šādus galvenos pasākumus: · Paziņojuma par EIP izskatīšana Eiropas Parlamentā un Padomē līdz 2012. gada maijam. · ALVG izveide un darbības uzsākšanas sanāksme līdz 2012. gada vasaras sākumam. · Darba grupas iecelšana un EIP sekretariāta izveide līdz 2012. gada septembrim. · Darba grupas īstenota SĪP izstrāde līdz 2012. gada decembrim. · SĪP pieņemšana ALVG 2012. gada decembrī. Komisija šo plānu kopā ar savu nostāju par to iesniegs Eiropas Parlamentam un Padomei. · EIP īstenošana no 2013. gada sākuma: piemēram, pirmo inovācijas vietu izraudzīšanās, darba virzienu darbības tīklu izveide, pieprasījuma puses pasākumu īstenošana, tīklā balstīta “Tirgus laukuma” izveide utt. · Eiropas Komisija organizēs Eiropas Inovāciju partnerību izvērtēšanu 2013. gadā, lai novērtētu progresu. · Regulāri pārskati par īstenošanu, veicot paveiktā salīdzinājumu ar mērķiem. [1] Paziņojums COM(2010) 546 galīgā redakcija. [2] Eiropas Savienības Padomes 2011. gada 21. jūnija secinājumi (dok. 11308/11). [3] Resursu ziņā efektīva Eiropa, COM(2011) 21 galīgā redakcija. [4] Ceļvedis par resursu efektīvu izmantošanu Eiropā, COM(2011)571 galīgā redakcija. [5] COM(2011) 899 galīgā redakcija. [6] Komisijas dienestu darba dokuments “Pētniecības kopīgas plānošanas ierosme ūdens resursu jomā” (dok. SEC(2011) 1250 galīgā redakcija). [7] LUX Research pētījums “Water Cultivation: The Path to Profit in Meeting Water Needs”, 2008. [8] Global Water Intelligence, 2011. Global Water Market 2011 - Meeting the world's water and wastewater needs until 2016. [9] McKinsey & Company, 2009. Charting our Water Future: Economic frameworks to inform decision-making. [10] Piezīme ūdenssaimniecības nozares vadītājiem “Upju baseinu apsaimniekošanas plānu sakotnēja analīze 2009. gadā”. Ūdenssaimniecības nozares vadītāju tikšanās Varšavā, 2011. gada 8.-9. decembrī. [11] Eiropas Vides aģentūra (EVA), 2010. Water resources: quantity and flows – SOER 2010 tematiskais novērtējums. [12] Ar ūdeni saistītās nozares veido 33 % no pasaules ekonozaru tirgus, un tajās 2010. gadā bija aptuveni 1,15 tūkstošu miljardu euro liels apgrozījums gadā. Nodarbinātība nozarēs, kas saistītas ar ūdeni, 2010. gadā veidoja 22 % no kopējās nodarbinātības ekonozarēs Eiropā. Ecorys pētījums par darbvietu skaitu, kas ir atkarīgs no vides un resursu efektivitātes uzlabojumiem (2012. gada februāris). [13] Population Division of the Department of Economic and Social Affairs of the United Nations Secretariat, World Population Prospects: The 2006 Revision and World Urbanization Prospects: The 2007 Revision, http://esa.un.org/unup [14] Tostarp ar turpmākās ES kohēzijas politikas valsts un reģionālo pētījumu un inovācijas stratēģiju palīdzību.