KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS IETEKMES NOVĒRTEJUMA KOPSAVILKUMS Pavaddokuments dokumentam Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI par informācijas un veicināšanas pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības produktiem iekšējā tirgū un trešās valstīs /* SWD/2013/0469 final */





KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS IETEKMES NOVĒRTEJUMA KOPSAVILKUMS Pavaddokuments dokumentam Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI par informācijas un veicināšanas pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības produktiem iekšējā tirgū un trešās valstīs Kopējā lauksaimniecības politika (KLP) atbalsta informācijas un veicināšanas pasākumus attiecībā uz lauksaimniecības produktiem iekšējā tirgū un trešās valstīs. Kopš 1999. gada šis atbalsts tiek īstenots ar horizontālu informācijas un veicināšanas shēmu plašam produktu klāstam. Pēdējo reizi vienkāršošanas nolūkā tā pārskatīta 2008. gadā. Notiekošā KLP reforma[1] aptver šādus jautājumus: atbalsta sekmīgāka orientēšana, atbalsta līmeņu labāka konverģence gan starp dalībvalstīm, gan pašās dalībvalstīs un ilgtspēja, veicot ekoloģiskos pasākumus. Tāpēc tagad ir lietderīgi pārskatīt informācijas un veicināšanas pasākumus, ņemot vērā to saikni ar KLP reformu. Šī reforma arī palīdzēs novērst dažādas nepilnības, uzlabot politikas efektivitāti un lietderību un palīdzēt labāk informēt iedzīvotājus par KLP radīto pievienoto vērtību. Tās sagaidāmā ietekme uz ES lauksaimniecības konkurētspēju, pievienoto vērtību un ilgtspēju sekmētu arī KLP ieguldījumu stratēģijā "Eiropa 2020". Reformu process tika uzsākts 2011. gadā, pamatojoties uz pašreizējās politikas neatkarīgu novērtējumu un Zaļo grāmatu par veicināšanas un informācijas pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības ražojumiem.[2] Tāpēc Komisija 2012. gada martā pieņēma paziņojumu, kurā izklāstītas reformas pamatnostādnes.[3] Eiropas Parlaments atbalstīja šo iniciatīvu. Tas uzskatīja, ka veicināšanas politikas reforma ir pirmais solis, lai uzlabotu vērtību, ko Eiropas iedzīvotāji un citi piešķir Eiropas lauksaimniecības produkcijai, un tādējādi būtu pozitīva ietekme uz tās rentabilitāti. 1. Problēmas definīcija un ES pievienotā vērtība 1.1. Palielināts spiediens uz lauksaimniecības nozares konkurētspēju Galvenais jautājums, kas jārisina, ir pieaugošais spiediens uz lauksaimniecības nozares konkurētspēju, kas izriet no trīs dažādiem avotiem. · Sīva konkurences cīņa pret Eiropas lauksaimniecības produktiem Lai gan ES ir ievērojami samazinājusi valsts atbalstu eksportam (50 % no kopējās lauksaimniecības politikas izdevumiem 1980. gadā līdz mazāk nekā 0,5 % patlaban) un turpina darboties šajā virzienā, lielākajai daļai tās konkurentu ir politikas popularizēšanas pasākumu finansēšanai vai eksporta atbalsta finansēšanai, lai palielinātu to konkurētspēju. Tas jo īpaši attiecas uz Amerikas Savienotajām Valstīm, kas ir pasaulē lielākais lauksaimniecības produktu eksportētājs (kopā ar Eiropas Savienību 2011. gadā). 2012. gadā federālajā līmenī vien 280 miljonu dolāru no ASV valsts līdzekļiem tika piešķirti, lai veicinātu to lauksaimniecības produktu eksportu. Turklāt arvien biežāk parādās iniciatīvas, lai stātos pretī ES politikai par ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm[4]. Reaģējot uz Eiropas panākumiem savu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu (ĢIN) starptautiskajā aizsardzībā, ir radušās apvienības, kas cenšas aizstāvēt vispārīgu nosaukumu principu attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, tādējādi radot platformu, lai trešās valstis varētu apstrīdēt ģeogrāfisko norāžu aizsardzību. Turklāt Eiropas lauksaimniecība patlaban saskaras ar daudz konkurējošāku vidi, ko rada pieaugošā globalizācija pasaules ekonomikā un pieaugošā tirdzniecības liberalizācija. Tāpēc Eiropas lauksaimniecības produktu eksportam uz pārējo pasauli ir tendence samazināties par labu jaunietekmes valstīm, kuru ekonomikai ir ievērojams potenciāls palielināt lauksaimniecisko ražošanu. Piemēram, pēdējos 10 gados Brazīlija ir gandrīz divkāršojusi (no 5 % līdz gandrīz 10 %) savu pasaules eksporta daļu vērtības izteiksmē. Šī asā konkurence notiek ne tikai trešās valstīs, bet arī iekšējā tirgū, kur Eiropas lauksaimniecības produktiem jākonkurē ar importētajiem produktiem. · Izmaksu pieauguma slogs uz ES lauksaimniecību Laikposmā no 2000. gada līdz 2012. gadam lauksaimniecības produktu cenas pasaulē pieauga par 82 %, savukārt energoresursu un mēslojuma cenas palielinājās par attiecīgi 261 % un 286 %, tādējādi tika piedzīvotas visaugstākās cenu svārstības pēdējos 30 gados. Tiek sagaidīts, ka pieaugošā energoresursu un barības izmaksu pieauguma tendence turpināsies, neizbēgami izraisot ražošanas izmaksu pieaugumu. Lauksaimniekiem jāievēro arī stingrāki ražošanas standarti, lai nodrošinātu drošu, augstas kvalitātes un ilgtspējīgu ražošanu. Tai jāatbilst KLP, dzīvnieku veselības un labturības un fitosanitārajām prasībām, un tās tiks nostiprinātas KLP reformā ar īpašām prasībām par vidi un klimata pārmaiņām. · Izpratnes trūkums par ES lauksaimniecības produktu kvalitāti, jo īpaši iekšējā tirgū Produktu kvalitāte var uzlabot konkurētspēju, ja šī kvalitāte ir zināma un atzīta. Vairākums Eiropas iedzīvotāju jau uzskata, ka Eiropas Savienībai, īstenojot KLP, būtu jānodrošina, ka lauksaimniecības produktiem ir laba kvalitāte un ka tie ir veselīgi un droši. Tomēr statistika liecina, ka patērētāji nav pietiekami informēti par faktisko Eiropas lauksaimniecības produktu kvalitāti, un tikai 14 % patērētāju spēj atpazīt Eiropas ACVN/AĢIN[5] logotipus, kas ir Eiropas vadošās kvalitātes shēmas, kas izveidotas ar KLP. 1.2. ES pievienotā vērtība KLP informācijas un veicināšanas politikā Atšķirībā no citām ekonomikas nozarēm, lauksaimniecība ir vienīgā nozare, ko reglamentē kopējā ES politika ar kopējiem noteikumiem, tostarp tiem, kuri attiecas uz veicināšanu, kas noteikti Līgumā. KLP dod iespēju lauksaimniekiem ne tikai piegādāt drošu un ļoti kvalitatīvu pārtiku, izmantojot ilgtspējīgas lauksaimniecības metodes, bet arī nodrošināt sabiedrisko labumu. Tāpēc KLP ir vajadzīga ne tikai lauksaimniekiem vai lauksaimniecības kopienām, bet arī sabiedrībai kopumā. Tāpēc ir svarīgi veicināt pilsoņu informētību par KLP mērķiem un pievienoto vērtību, lai palielinātu visas sabiedrības izpratni un atbalstu tai. Attiecībā uz trešo valstu tirgiem ir ļoti svarīgi risināt jautājumus, ka saistīti ar pieaugošo konkurenci, informējot par Eiropā izmantoto ražošanas metožu priekšrocībām, jo īpaši, kad pamazām tiek nojauktas tirdzniecības barjeras, kā arī par Eiropā ražotu produktu kvalitāti. Pasākumi ES līmenī nodrošinās saskaņotu informāciju un to, ka veicināšanas darbības notiek atbilstīgi tam, ko parasti sagaida no tādas ES kopējās politikas, kāda ir KLP. Īsumā, veicināšanas politika dod ieguldījumu patērētāju informētības veicināšanā par Eiropas lauksaimniecības produktu raksturīgajām īpašībām un to, kā tie tiek ražoti, atvieglo šādu produktu tirdzniecību un veicina labas prakses apmaiņu starp dalībvalstīm. Tomēr, ņemot vērā KLP reformas rezultātā gaidāmās izmaiņas, jāatjaunina arī Eiropas veicināšanas politika. Saskaņā ar iepriekš minēto un ņemot vērā resursu trūkumu valstu budžetos ekonomiskās krīzes dēļ, (dalībvalstis vai ražotāju organizācijas īsteno ļoti maz veicināšanas kampaņu) ES shēmas ir svarīgs instruments attiecībā uz vispārīgajām informācijas programmām un arī attiecībā uz daudzvalstu programmām, kas ir iespēja dalībvalstīm apmainīties pieredzē un panākt apjomradītus ietaupījumus. 2. Pašreizējā Eiropas informācijas un veicināšanas politika attiecībā uz lauksaimniecības produktiem Eiropas Komisija atbalsta vispārīgas popularizēšanas programmas saistībā ar informācijas un veicināšanas pasākumu politiku attiecībā uz lauksaimniecības produktiem un to ražošanas metodēm. Tā izslēdz pasākumus, kas pamatojas uz komerciālām preču zīmēm un tām, kuras veicina produkta patēriņu tā konkrētās izcelsmes dēļ. Šīs programmas iesniedz nozaru profesionālās organizācijas un tās līdz 50 % līdzfinansē ES. Profesionālajām organizācijām ir jāveic minimāls ieguldījums 20 % apmērā, bet atlikušo maksājumu sedz tā dalībvalsts, kurā organizācija ir iesniegusi programmu. Turklāt Komisija īsteno konkrētas iniciatīvas trešās valstīs, piemēram, piedaloties starptautiskos gadatirgos vai veicot augsta līmeņa tirdzniecības misijas, iesaistot lauksaimniecības un lauku attīstības komisāru. Gada budžets lauksaimniecības informācijas un veicināšanas politikai ir 50 miljoni euro. Informācijas un veicināšanas pasākumu politikā ir sasniegti pozitīvi rezultāti informētības palielināšanā par kvalitatīviem produktiem un saistībā ar Eiropas Savienības tēlu gan iekšējā tirgū, gan trešās valstīs. Tā ir arī veicinājusi Eiropas lauksaimniecības produktu patēriņu. Tomēr jāmācās no pieredzes, kas gūta, īstenojot šo politiku, no ieinteresēto personu ieguldījuma Zaļajā grāmatā un no vērtējumiem, kādus par shēmu snieguši pieaicināti eksperti. Tas atklāj grūtības un trūkumus ieviešanā: vispārīga veicināšana trešās valstīs tiek uztverta kā nepiemērota, tādas stratēģijas trūkums, kurā būtu noteiktas skaidras prioritātes, daudzvalstu programmu ierobežotā pievilcība, sarežģītā shēmas pārvaldība, kopēju indikatoru trūkums, lai izmērītu veicināšanas politikas efektivitāti. Šīs problēmas ir jārisina. 3. Mērķi Eiropas lauksaimniecībai ir daudzi dažādi risināmi jautājumi: tautsaimnieciska rakstura (cenu svārstības, ražošanas faktoru produktivitātes pieauguma tempa palēninājums, aizvien mazāka lauksaimniecības daļa pārtikas ķēdē), tādi, kas saistīti ar vidi un klimatu (ilgtspējīgas lauksaimniecības saglabāšana un veicināšana, siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšana), un sociāla rakstura (līdzdalība lauku tautsaimniecībā un teritoriālais līdzsvars). Lai risinātu visus šos jautājumus, KLP būs visaptveroša pieeja. KLP instrumentam — veicināšanas politikai — attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, jāsasniedz "KLP 2020. gada perspektīvā" mērķi un jo īpaši mērķis paaugstināt nozares konkurētspēju gan iekšējā tirgū, gan trešās valstīs. Tas ir jāsasniedz: – attīstot un atverot jaunus tirgus Eiropas lauksaimniecības produktiem iekšējā tirgū un trešās valstīs; – palielinot patērētāju informētību par Eiropas lauksaimniecības produktu kvalitāti; – uzlabojot veicināšanas politikas efektivitāti un lietderīgumu. 4. Politikas scenāriji Kā alternatīva pašreizējai politikai ir izstrādāti trīs scenāriji. Tie izriet no raksturīgām iezīmēm, kas parādījās publiskajās debatēs un no dažādu dalībnieku nostājas: mērķa tirgus(-i), Eiropas veicināšanās stratēģijas esība vai neesība; noteikumi attiecībā uz privāto preču zīmju redzamību un produktu izcelsmes norādēm. Lai veiktu ietekmes novērtējumu un rezultātus varētu ņemt vērā lēmumu pieņemšanas procesā, ir noteikti šādi scenāriji: – uzlabota status quo scenārijs ir pašreizējās veicināšanas politikas ierobežota pielāgošana. Tajā tiek atzīta veicināšanas politikas vērtība un risināta trūkumu novēršana, lai politiku vienkāršotu un padarītu pieejamāku, lai varētu piedalīties vairāki labuma guvēji (jo īpaši ražotāju organizācijas), un lai palīdzētu tām ar atbilstošu tehnisko atbalstu; – mērķa scenārijs ir plašāks par status quo scenāriju. Atbilstoši šim scenārijam tiktu īstenoti mērķtiecīgi veicināšanas pasākumi iekšējā tirgū un trešās valstīs. Stratēģijas pamatā būtu cieša tirgus tendenču un sarunu par brīvās tirdzniecības nolīgumiem uzraudzība, un tā ļaus mērķtiecīgi virzīt veicināšanas programmas konkrētiem tirgiem un iedzīvotājiem, produktiem vai nozarēm. Šā scenārija mērķis ir arī palielināt sadarbību starp dažādu dalībvalstu ekonomikas dalībniekiem, tādējādi veicinot starpvalstu programmu pārvaldību, ko tieši īsteno Komisija. Atbilstīgo produktu un tēmu saraksts šajā scenārijā būs plašāks. Visbeidzot, šajā scenārijā, ievērojot īpašus nosacījumus, lai ilustrētu vispārīgu ziņojumu, ierosina atļaut izmantot norādes uz produktu izcelsmi un privātām preču zīmēm; – tikai trešām valstīm paredzētajam scenārijam ir tādi paši mērķi kā mērķa scenārijam, bet to attiecina tikai uz trešo valstu tirgiem. Pārvaldība šajā scenārijā būs koncentrēta Komisijā un darbības tiks īstenotas saskaņā ar atlases stratēģiju. Izmaiņas saskaņā ar uzlabotā status quo scenāriju būs iekļauts šajā scenārijā. Turklāt papildus vispārīgai veicināšanai saistībā ar veicināšanas politiku tiks atbalstīta privātu preču zīmju komercdarbība un var tikt izstrādāts to produktu un tematu saraksts, uz kuriem attiecas atbalsts. 5. politikas scenāriju ietekmes izvērtējums 5.1. Scenārijs bez politikas Pētījumi un novērtēšanas ziņojumi, tostarp 2009. gada Revīzijas palātas ziņojums, liecina, ka Eiropas veicināšanas politikai ir labvēlīga ietekme, lai gan grūti to izmērīt un, visbeidzot, tiek novērtētas Eiropas lauksaimnieku pūles ražot saskaņā ar KLP augstajiem standartiem. Atteikšanās no šīs politikas samazinātu Eiropas lauksaimniecības produktu vērtības pieauguma izredzes, un tādēļ zustu ES pievienotā vērtība gan tirgus daļu, gan tēla ziņā. Tas varētu arī novest pie ražošanas koncentrācijas vai ražošanas intensifikācijas un lauksaimniecības produktu vienveidīguma. 5.2. Uzlabota status quo scenārijs Vērtējot tautsaimniecības aspektā, paplašinātā ražotāju organizāciju piekļuve shēmai ļautu ražotājiem labāk izmantot informācijas un veicināšanas programmas. Tāpēc šis scenārijs sekmē efektīvu darbību lauksaimniecības nozarē, veicina konkurētspēju un nodrošina gan apjomradītus ietaupījumus, gan izaugsmi. Pieaugošais iniciatīvu skaits palielinās Komisijas atpazīstamību starptautiskajos gadatirgos, kas nāks par labu tiem mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kuri šajos gadatirgos piedalās. Tehniskais atbalsts uzlabotu veicināšanas (tostarp arī daudzvalstu) programmu izvedi, kas iekšējo tirgu padarītu dinamiskāku. Vērtējot sociālajā aspektā, ražotāju organizāciju izveide nostiprinātu lauksaimniecības nozari un uzlabotu sociālos apstākļus lauku apvidos. 5.3. Mērķa scenārijs Vērtējot tautsaimniecības aspektā, Eiropas veicināšanas stratēģija dos iespēju veikt mērķtiecīgas darbības attiecībā uz īpašiem produktiem, tematiem un tirgiem, tādējādi palielinot atdevi no ieguldījumiem informācijas un veicināšanas politikā. Komunikācijas darbības līdztekus veicināšanas darbībām palielinās Eiropas Savienības atpazīstamību un veicinās pieprasījumu pēc Eiropas lauksaimniecības produktiem to augsto standartu un ražošanas paņēmienu dēļ. Privātu zīmolu atpazīstamībai, kas ir lieliska iespēja sekmēt faktisko pirkšanu, būtu jāuzlabo Eiropas lauksaimniecības produktu konkurētspēja, un tā nāktu par labu MVU, jo īpaši tāpēc, ka tie iegūs no priekšrocībām piekļūt shēmai. Konkurētspējas pieaugums tiks sekmēts, paplašinot atbilstīgo produktu sarakstu. Darbības atbilstīgi šim scenārijam veicinātu ES lauksaimniecības produktu eksportu. Izmaiņas daudzvalstu programmu pārvaldībā palielinātu to skaitu un vairotu apjomradītus ietaupījumus un pieredzes apmaiņu. Vērtējot sociālajā aspektā, šis scenārijs sekmēs nodarbinātības saglabāšanu — vai pat palielināšanu — lauksaimniecības pārtikas nozarē, reaģējot uz sagaidāmo eksporta pieaugumu šīs stratēģijas rezultātā. Turklāt stratēģija veicinās tādu produktu popularizēšanu, ko atzinušas Eiropas kvalitātes shēmas, un ir saistīti ar izcelsmes reģioniem un Eiropas tradīcijām, tādējādi sekmējot Eiropas kultūras mantojuma popularizēšanu un saglabāšanu. Informācijas veicināšanai par produktu izcelsmi būtu pozitīva ietekme ne tikai attiecīgajos reģionos vai dalībvalstīs, bet arī Eiropas Savienībai kopumā, jo tā veicināšanas kampaņas saistītu ar Eiropas tradīcijām un tēlu. Visbeidzot, ar stratēģiju varētu sekmēt temati, kas saistītas ar patērētāju labklājību un veselīgu uzturu. Vērtējot vides aizsardzības aspektā, stratēģijā tiks uzsvērtas KLP ilgtspējīgas ražošanas raksturīgās īpašības, un tas palielinās Eiropas ražotāju centienu nozīmi un sekmēs vidi saudzējošas lauksaimniecības attīstību. 5.4. Tikai trešām valstīm paredzēts scenārijs Ņemot vērā eksporta pieauguma potenciālu, šajā scenārijā par prioritāru tiek uzskatīta lauksaimniecības nozares konkurētspējas palielināšana. Tirdzniecības zīmolu un produktu atpazīstamība veicinās eksportu. Tomēr, lai mazinātu privāto uzņēmumu virspeļņas risku un jebkādu privātās iniciatīvas un privāto ieguldījumu aizstāšanu, būtu jāpiemēro īpaši atbilstības kritēriji. Savukārt iekšējam tirgum paredzētu informācijas un veicināšanas pasākumu neesība skars patērētājus Eiropā: jebkāda vispārīga informācija par lauksaimniecības produktiem, ražošanas metodēm vai veselīgu uzturu tiks atstāta dalībvalstu vai profesionālo organizāciju ziņā, kurām tā nav galvenā prioritāte. Vērtējot vides aizsardzības aspektā, pasākumi veicinās tādu Eiropas lauksaimniecības produktu iegādi un patēriņu trešās valstīs, kuru ražošanas metodes atbilst vērienīgajām KLP prasībām. Tas sekmē ilgtspējīgu lauksaimniecisko ražošanu. Tomēr patērētāji Eiropā, uz kuriem turpmāk neattiektos šie pasākumi, būs mazāk informēti par vides prasībām, kas jāievēro Eiropas lauksaimniekiem, kas savukārt varētu vājināt saikni starp lauksaimniecību un vidi. 5.5. Administratīvais slogs Lielāks potenciālo labuma guvēju skaits visos scenārijos palielinās darba slodzi, atlasot informācijas un veicināšanas programmas. Tehniskā atbalsta īstenošana un iniciatīvu izstrāde palielinās arī Komisijas tiešās pārvaldības uzdevumus. Tomēr atlases procedūras uzlabošana radīs ietaupījumus salīdzinājumā ar pašreizējo administratīvo slogu. Turklāt mērķa un trešām valstīm domātajos scenārijos lielāka shēmas pievilcība un rezultātu noteikšana par veicināšanas politikas pamatu varētu palielināt gan valstu iestāžu, gan Komisijas dienestu darba slodzi. Komisija varētu arī saskarties ar centralizēti vadīto pasākumu skaita pieaugumu, īpaši attiecībā uz daudzvalstu programmām. Patlaban veiktā pētījumā tiek noskaidrots, vai dažus šos uzdevumus nevarētu deleģēt izpildaģentūrai. Visbeidzot, labāka daudzvalstu programmu pārvaldība, kas plānota mērķa un trešām valstīm paredzētajā scenārijā, ievērojami samazinās profesionālo organizāciju administratīvo slogu salīdzinājumā ar pašreizējo situāciju. 5.6. Starptautiskā dimensija Eiropas veicināšanas politika popularizē Eiropas tēlu un Eiropas lauksaimniecības produktu kvalitāti ES un trešās valstīs. Tā ir saskaņā ar PTO nolīgumu par lauksaimniecību un saderīga ar PTO noteikumiem. Neviens no dažādajos scenārijos ieteiktajiem noteikumiem neietekmēs veicināšanas pasākumu klasifikāciju paziņojumos PTO par Eiropas lauksaimniecības izdevumiem. 5.7. Vienkāršošanas iespēju novērtējums Dažādie scenāriji sniedz lielākas vienkāršošanas iespējas politikas pārvaldībā, trešām valstīm paredzētais scenārijs šajā aspektā sasniedz visvairāk. Tas ietver viena posma atlasi, kas notiks tikai vienu reizi gadā (attiecībā uz visiem scenārijiem), un vienkāršotu daudzvalstu programmu pārvaldību, jo struktūras tieši sadarbosies ar Komisiju (arī atbilstīgi mērķa scenārijam). Tā kā šajā scenārijā uzmanība tiks vērsta tikai uz trešām valstīm, tas novērsīs iespējamās grūtības shēmas interpretācijā un īstenošanā, kas varētu rasties pretējā gadījumā, ja būtu atšķirīgi noteikumi attiecībā uz iekšējo tirgu un attiecībā uz trešām valstīm. 6. SCENĀRIJU MĒRĶU UN IETEKMES SALĪDZINĀJUMS Visi trīs scenāriji vērsti uz konkurētspējīgāku lauksaimniecības nozari Eiropā. Šajā nolūkā būs svarīgi palielināt izpratni par Eiropas lauksaimniecības produktu kvalitāti. Paredzamā ietekme uz tautsaimniecību, sociālo jomu un vidi ir apkopoti tabulā. || || Uzlabotā status quo scenārijs || Mērķa scenārijs || Tikai trešām valstīm paredzēts scenārijs Tautsaimnieciskais aspekts || Lauksaimniecības nozares konkurētspēja || + || + + + || + + MVU || + || + + || + + + Patērētāji Eiropā || 0 || + + || -- Reģioni || + || + + + || + + Iekšējā tirgus darbība || 0 || + + || + Sociālais aspekts || Nodarbinātība || + || + + || + + Kultūras mantojums || + || + + + || + + Eiropas patērētāju labklājība || 0 || + || - Vides aspekts || Ilgtspējīga ražošana || 0 || + + || + Vienkāršošana || + || + + || + + + Labākai pārvaldībai saskaņā ar uzlabotā status quo scenāriju būtu neliela, bet ļoti pozitīva vispārēja ietekme visās jomās. Saglabājot pašreizējo tendenci, katrai atsevišķajai programmai vēl aizvien būtu vērtīgi rezultāti. Tomēr tas, ka nav globālas pieejas, kavēs politikas saskaņotību kopumā, un radīs risku, ka netiks novērtētas iespējas, ko sniedz konkrētas nozares vai tirgi, jo īpaši trešās valstīs. Jaunais tehniskais atbalsts varētu pastiprināt attiecības starp labuma guvējiem un palīdzēt viņiem rast partnerus daudzvalstu programmu īstenošanā. Tomēr šajā scenārijā netiek risināti pārvaldības jautājumi, kas rodas saistībā ar daudzvalstu programmām, kuras kopīgi pārvaldīs Komisija un dalībvalstis. Savukārt trešām valstīm paredzētajā scenārijā ir sniegta iedarbīgāka un uz komercdarbību vairāk vērsta pieeja, attiecinot veicināšanas pasākums tikai uz trešo valstu tirgiem, vērienīgāk izmantojot privātas preču zīmes un izcelsmi. Šis scenārijs varētu radīt ievērojamu tautsaimniecisko ietekmi, jo īpaši attiecībā uz MVU, kuriem veicināšanas pasākumos ļauts norādīt savas preču zīmes. Tomēr tas neapmierina Eiropas patērētāju vajadzību pēc informācijas. Šis veicināšanas pasākumu trūkums iekšējā tirgū ar laiku ietekmēs patērētāju iepirkšanās ieradumus Eiropā. Mērķa scenārijā ņemtas vērā gan iekšējā, gan ārējā tirgus vajadzības. Pasaules lauksaimniecības ražojumu veicināšanas stratēģija būtu efektīva un tiktu risinātas ekonomiskās iespējas trešās valstīs un informācijas vajadzības iekšējā tirgū. Vispārējā popularizēšana nesniegtu īpašu tautsaimniecisku labumu lauksaimniecības uzņēmumiem. Tomēr reklāmas materiālus patērētājiem, ko piedāvā šis scenārijs, radītu privātu preču zīmju un produktu izcelsmes atpazīstamību, kas to daļēji kompensētu. Mērķa un trešām valstīm paredzētie scenāriji radītu vairāk daudzvalstu programmu ar augstu Eiropas pievienoto vērtību. Šī analīze tomēr parāda, ka līdz zināmai robežai no lielāka administratīvā sloga nav iespējams izvairīties. Budžeta izteiksmē jaunās politikas finanšu līdzekļus noteiks saskaņā ar jauno daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam. Neierobežojot šādu resursu pieejamību, mērķa scenārijs būs vislielākais ES budžeta līdzekļu pieprasītājs. Tas izriet no vēlmes saglabāt savus tālejošos mērķus, veicot pasākumus trešo valstu tirgos un no daudzvalstu programmu skaita ievērojamā palielinājuma. Budžets trešām valstīm paredzētajam scenārijam būs puse no mērķa scenārija budžeta, pieņemot, ka šā budžeta izdevumi ir sadalīti vienādi starp iekšējo tirgu un trešo valstu tirgiem. Pat ja trešām valstīm paredzētais scenārijs ir lētāks, abi scenāriji ir līdzvērtīgi izmaksu lietderības ziņā. Ir skaidrs, ka trešām valstīm paredzētais scenārijs nevar atbilstoši reaģēt uz Eiropas patērētāju gaidām; savukārt mērķa scenārijs palielinās informētību par Eiropas lauksaimniecības produktu kvalitāti iekšējā tirgū, tādējādi palielinot pieprasījumu un sekmējot ilgtspējīgu ražošanu. Mērķa scenārijs maksimāli palielinātu ES pievienoto vērtību, labāk informējot par Eiropas lauksaimniecības produktu kvalitāti un palielinot patērētāju informētību visā ES, pievēršoties svarīgiem pārrobežu jautājumiem, kas saistīti ar daudzvalstu programmu pārvaldību, un stiprinot labas prakses apmaiņu starp dalībvalstīm. Turpmāk tekstā norādītājā tabulā ir sniegts šo triju scenāriju potenciāls, lai atbilstu īpašajiem reformas mērķiem: || Uzlabotā status quo scenārijs || Mērķa scenārijs || Trešām valstīm paredzētais scenārijs Informētība par Eiropas lauksaimniecības produktu kvalitāti || + + || + + + || + Izstrādā un atver jaunus tirgus iekšējā tirgū un trešās valstīs || + || + + + || + + Efektivitāte un lietderība || + || + + || + + ES pievienotā vērtība || + || + + + || + + Uzlabota status quo scenārijs izrādās nepietiekami vērsts uz darbībām ar augstu pievienoto vērtību, turpretī trešām valstīm paredzētais scenārijs šķiet pārāk riskants, ņemot vērā zemo zināšanu līmeni par lauksaimniecības produktiem Eiropā. Mērķa scenārijs nodrošina pareizo līdzsvaru, lai pakāpeniski panāktu, ka lauksaimniecības ražojumu veicināšanas politika kļūtu par politiku, kuras mērķis būtu vairāk ņemt vērā lauksaimniecības nozares un tirgus vajadzības, vienlaikus arī uzlabojot patērētāju informētību attiecībā uz daudziem lauksaimniecības produktiem. Mērķa scenārijs ļaus lauksaimniecības nozarei labāk reaģēt uz spiedienu tās konkurētspējai; mērķa pasākumi trešās valstīs risinās jautājumus, kas saistīti ar citu valstu sīvo konkurenci. Informētības trūkums par ES produktu kvalitāti tiks risināts ar visaptverošu stratēģiju, lai uzlabotu informācijas pasākumus iekšējā tirgū, tostarp cieši uzraugot tirgus attīstības tendences. Visbeidzot, bet ne mazāk svarīgi — gan iekšējā, gan ārējā tirgū —, šis scenārijs novērsīs paaugstināto izmaksu spiedienu uz ES lauksaimniecības ekonomiku un palīdzēs saglabāt ES lauksaimniecības produktu, vides un lauku dzīves daudzveidību.[6] 7. Pārraudzība un novērtēšana Patlaban ietekmes novērtējumu par katru atsevišķu informācijas un veicināšanas programmu sistemātiski veic, izmantojot rādītājus un mērķus, ko nosaka ierosinātāja organizācija un novērtē Komisijas dienesti, apstiprinot programmu. Tomēr, ja nav vispārīgas stratēģijas, šo novērtējumu rezultātus ir grūti apkopot veicināšanas politikas plašākā mērogā. Nākotnē būs svarīgi pastiprināt Eiropas veicināšanas programmas uzraudzību un novērtēšanu attiecībā uz lauksaimniecības produktiem. Turpmākā pārraudzības un novērtēšanas sistēmā būtu labāk jāatspoguļo pastiprinātā stratēģiskā pieeja. Tāpēc būtu jāievieš kopēji rādītāji, pamatojoties uz mērķiem un prioritātēm, lai veicinātu novērtēšanas izmantošanu programmu atlases gaitā. Lauksaimniecības veicināšanas politikas pārraudzības un novērtēšanas sistēma būtu jāsaista ar vienoto KLP pārraudzības un novērtēšanas sistēmu, kā ierosināts KLP reformas priekšlikumā par KLP[7] finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību. Šajā nolūkā tiek piedāvāti turpmāk sniegtie rādītāji. – Ietekmes rādītāji, kas saistīti ar vispārīgo mērķi: · lauksaimniecības preču tirdzniecības bilance, · lauksaimniecības faktorienākums. – Ar īpašajiem mērķiem saistīti rezultāta rādītāji: · ES lauksaimniecības produktu eksports, · produkcijas vērtība saskaņā ar ES kvalitātes shēmām, · informētības līmenis par Eiropas lauksaimniecības produktu kvalitāti. – Īstenošanas rādītāji, kas saistīti ar dažādiem veicināšanas politikas pasākumiem: · programmu skaits attiecībā uz iekšējo tirgu un trešo valstu tirgiem, · jaunu labuma guvēju skaits, · daudzvalstu programmu skaits. · [1] Skatīt ietekmes novērtējumu par "KLP 2020. gada perspektīvā” (SEC (2011) 1154, galīgā redakcija/2). [2] COM(2011) 436 galīgā redakcija. [3] Paziņojums "Veicināšanas un informācijas pasākumi attiecībā uz lauksaimniecības ražojumiem — stratēģija ar augstu Eiropas pievienoto vērtību Eiropas garšu popularizēšanai (COM(2012) 148). [4] Skatīt, piemēram, 2012. gada aprīļa iniciatīvu izveidot jaunu apvienību ASV: CCFN — Consortium for Common Food Names — , kas ir starptautiska iniciatīva, lai saglabātu tiesības izmantot nepatentētus nosaukumus. [5] ACVN – aizsargāts cilmes vietas nosaukums un AĢIN – aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde. [6] Skatīt pētījumu Scenar 2020”, kas liecina par scenārija negatīvo ietekmi bez KLP http://ec.europa.eu/agriculture/agrista/2006/scenar2020/final_report/scenar2020final.pdf. [7] Skatīt COM (2011) 628 galīgā redakcija/2 110. pantu.