Šis priekšlikums attiecas uz to, kā piemērot Padomes 1995. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, kurā jaunākie grozījumi attiecībā uz Krievijas un Ukrainas izcelsmes amonija nitrāta importa procedūru veikti ar Padomes 2004. gada 8. marta Regulu (EK) Nr. 461/2004 („pamatregula”).

(14)Atbildes uz aptaujas jautājumiem tika saņemtas no diviem Krievijas ražotājiem eksportētājiem un no viena Ukrainas ražotāja eksportētāja, kā arī no 11 Kopienas ražotājiem. Vairāki ražotāji eksportētāji, ražotāji Kopienā, importētāji un attiecīgās asociācijas pieteicās kā ieinteresētās puses un atsūtīja savas piezīmes. Ņemot vērā, ka visa vajadzīgā informācija un dati ir brīvi pieejami, tika nolemts, ka nav nepieciešams veikt pārbaudes vizītes tajos uzņēmumos, kas iesniedza atbildes.

(12)Visbeidzot attiecīgā produkta Kopienas ražotājs izmeklēšanas laikā apgalvoja, ka viens no jaunā ražojuma veidiem tika klasificēts ar KN kodu 3105 90 99. Attiecībā uz KN kodu 3105 20 90 (minēts pieprasījumā) un 3105 90 99 izmeklēšanā noskaidroja, ka šie kodi aptver vienīgi mēslojumu ar tādu slāpekļa saturu, kas nepārsniedz 10 % no sausa bezūdens ražojuma svara. Tāpēc tika secināts, ka šos kodus nevar ņemt vērā, jo tie a fortiori neietver mēslošanas līdzekļus, kas normālos apstākļos satur vairāk nekā 28 % slāpekļa no svara.

(9)Ar 2004. gada 20. septembra iesniegumu EFMA informēja Komisiju, ka attiecīgā produkta ražotājs Krievijā nesen uzsācis tāda jauna produkta veida ražošanu, kas nav minēts pieprasījumā un kurā N saturs pārsniedz 28 %, un kuram pievienoti 6 % P. Tādēļ EFMA lūdza Komisiju apsvērt iespējamos risinājumus, lai varētu atbilstoši reaģēt uz visiem jaunajiem produktu veidiem no amonija nitrāta ar N saturu, kas pārsniedz 28 % no svara. Tādēļ EFMA lūdza Komisiju apsvērt iespējamos risinājumus, lai varētu atbilstoši reaģēt uz visiem jaunajiem produktu veidiem no amonija nitrāta ar N saturu, kas pārsniedz 28 % no svara. Tā kā paziņojumā par pārskata uzsākšanu bija atsauce uz „jauniem produktu veidiem” bez jebkādas plašākas informācijas attiecībā uz to sastāvu, uzskatīja, ka pēdējais pieprasījums jau ir ietverts paziņojumā par pārskata uzsākšanu.

(15)Izmeklēšanas laiks („IL”) ilga no 2003. gada 1. jūlija līdz 2004. gada 30. jūnijam. Lai izpētītu izmaiņas attiecīgā produkta un jauno produkta veidu pārdošanā, importēšanā un pirkšanā Kopienas tirgū, savāca datus par laikposmu no 2000. gada līdz IL beigām.

B. ATTIECĪGAIS PRODUKTS SASKAŅĀ AR SĀKOTNĒJĀM REGULĀM

(16)Attiecīgais ražojums ir Krievijas un Ukrainas izcelsmes amonija nitrāts, kas klasificēts ar KN kodiem 3102 30 90 (amonija nitrāts, izņemot ūdens šķīdumos) un 3102 40 90 (amonija nitrāta maisījumi ar kalcija karbonātu vai citām neorganiskām vielām, kas nav mēslošanas līdzekļi, kuru N saturs pārsniedz 28 % no svara. Amonija nitrāts ir ciets slāpekļa mēslojums, ko parasti lieto lauksaimniecībā. To ražo no amonjaka un slāpekļskābes mikrogranulu vai granulu veidā, un tā N saturs pārsniedz 28 % no svara.

(17)Jāatzīmē, ka attiecīgais produkts vienmēr ietver neorganiskas vielas, kas nav mēslojums, bet kuru klātbūtne ir nepieciešama, jo tās darbojas kā stabilizatori. Atsevišķos gadījumos tas var saturēt sekundāras barības vielas un/vai mikroelementus ļoti nelielos daudzumos. Neorganisku vielu, kas nav mēslojums, sekundāru barības vielu un/vai mikroelementu klātbūtni var uzskatīt par nenozīmīgu, un tā neietekmē attiecīgā ražojuma muitas klasifikāciju. Amonija nitrātu kopā ar šīm vielām un/vai barības vielām (turpmāk tekstā „papildvielas un/vai barības vielas”) šajā regulā apzīmē „attiecīgais ražojums”.

C. Izmeklēšanas rezultāti

(18)Lai noteiktu, vai pašreizējie pasākumi vairs nav pietiekami, lai neitralizētu dempingu, kas rada zaudējumus, pētīja: 1) vai jaunajiem ražojuma veidiem, kas minēti pieprasījumā, un attiecīgajam ražojumam ir vienādas ķīmiskās un fizikālās īpašības un galapatēriņa veidi; 2) vai eksistē jauni ražojuma veidi, kas atšķiras no pieprasījumā minētajiem, bet kam ir vai var būt attiecīgajam ražojumam analoģiskas ķīmiskās un fizikālās īpašības un galapatēriņa veidi; 3) vai, pamatojoties uz iepriekšējos punktos minētajiem faktiem, attiecīgā ražojuma definīcija un apraksts jāprecizē, ņemot vērā jaunos apstākļus.

(19)Lai definētu regulā lietotos ķīmiskos un agronomiskos jēdzienus, izmantoja Regulā (EK) Nr. 2003/2003 („mēslošanas līdzekļu regula”) izklāstītās primāro barības vielu (N, P, K), sekundāro barības vielu (kalcijs, magnijs, nātrijs un sērs), mikroelementu (bors, kobalts, varš, dzelzs, mangāns, molibdēns un cinks), amonija nitrāta mēslošanas līdzekļu ar augstu slāpekļa saturu (N pārsniedz 28 %), vienkāršu mēslošanas līdzekļu (tikai viena primārā barības viela) un kombinēto minerālmēslu (vairāk par vienu primāro barības vielu) definīcijas.

1.Attiecīgā ražojuma un pieprasījumā minēto jauno ražojumu veidu ķīmiskās un fizikālās īpašības un galapatēriņa veidi

(20)Attiecīgo ražojumu ražo no amonjaka (NH3) un slāpekļskābes (HNO3), kuru savienojums rada amonija nitrātu (NH4NO3, turpmāk „AN”). N saturs attiecīgajā ražojumā pārsniedz 28 % no svara (parasti tas ir starp 33 % un 34 %). Attiecība starp AN un N saturu, kas ir atkarīga no elementu atomsvara, ir 2,86. Tāpēc, tā kā attiecīgā ražojuma N saturs pārsniedz 28 % no svara, tā AN saturs automātiski pārsniedz 80 % no svara (parasti tas ir starp 94 % un 97 %). Kā minēts 17. apsvērumā, attiecīgais produkts satur arī papildvielas un/vai barības vielas, kuru kopējais saturs nekad nevar pārsniegt 20 % no svara, ņemot vērā to, ka vismaz 80 % no attiecīgā produkta sastāva ir AN.

(21)Divi galvenie parametri, kas raksturo attiecīgā ražojuma ķīmisko sastāvu ir tas, kā izteikts N saturs, un kopējais N un AN satura līmenis. N ir izteikts kā nitrātu slāpeklis (nitrāta jons NO3-) un amonija slāpeklis (amonjaka jons NH4+), un attiecība starp tiem ir 1:1. N saturs vienmēr pārsniedz 28 % no svara, un tāpēc, kā minēts iepriekš, AN līmenis vienmēr pārsniedz 80 % no svara.

(22)Attiecībā uz jaunajiem produkta veidiem, kas minēti pieprasījumā, konstatēja, ka tie arī ir ražoti no amonjaka un slāpekļskābes, to N saturs pārsniedz 28 % no svara, un tādējādi AN saturs pārsniedz 80 % no svara. Bez AN šie jaunie produkta veidi var saturēt arī papildvielas un/vai barības vielas. Šajos produktos N bija izteikts kā nitrātu slāpeklis un amonija slāpeklis, un attiecība starp tiem bija aptuveni 1:1.

(23)Tomēr jaunie produkta veidi, kas minēti pieprasījumā, tika pakļauti papildu apstrādei, kuras mērķis bija pievienot primārās barības vielas, izņemot N, proti, P un/vai K, kuru klātbūtne pārveidoja produktu par kombinētajiem minerālmēsliem. Šos kombinētos minerālmēslus varēja iegūt ķīmiski vai sajaucot. Neskatoties uz šo primāro barības vielu pievienošanu un izmantoto pārveidošanas veidu (ķīmisko vai sajaukšanu), konstatēja, ka šis process neietekmē nevienu no galvenajām sastāvā esošā AN ķīmiskajām īpašībām, tas ir, N saturu un kopējo N un AN līmeni, kas pārsniedza attiecīgi 28 % un 80 % no svara.

(24)It īpaši attiecībā uz kopējo N un AN līmeni bija jānošķir kombinētie minerālmēsli, kas iegūti ķīmiski un kas iegūti sajaucot. Pirmajā gadījumā konstatēja, ka maksimālais P un/vai K saturs 5 %, kā norādīts pieprasījumā, ir ķīmiski aizvietojams ar AN saturu, kas pārsniedz 80 % (minerālmēslos, kuros AN pārsniedz 80 %, P un/vai K satura lielākais intervāls mainās starp 7,4 % un 12 % no svara atkarībā no izmantotā komponenta – ja izmanto amonija polifosfātu – 7,4 %, diamonija fosfātu – 9,2 %, monoamonija fosfātu – 10,4 % un kālija hlorīdu – 12 %). Mehānisko maisījumu gadījumā konstatēja, ka gala produkts sastāv no attiecīgā produkta granulām vai mikrogranulām, kas samaisītas ar P un/vai K barības vielas saturošām granulām vai mikrogranulām, nodrošinot to, ka vismaz 80 % no minerālmēslu kopējā svara ir AN.

(25)Attiecībā uz fizikālajām īpašībām konstatēja, ka tās ir cieši saistītas ar agronomiskajiem parametriem, un tādēļ tās var pētīt saistībā ar tiem. Vispār mēslojuma agronomiskās īpašības galvenokārt ir atkarīgas no primāro barības vielu satura, to ķīmiskās formulas un to daudzuma no svara. Balstoties uz šiem trim kritērijiem, konstatēja, ka gan attiecīgajam produktam, gan pieprasījumā minētajiem jaunajiem produkta veidiem ir vienādas agronomiskās īpašības attiecībā uz to N un AN saturu. N saturs, kas bija vienāds abām produkta kategorijām, bija atbilstošs kultūraugu vajadzībai pēc N gan īstermiņā, gan vidējā vai ilgtermiņā. Tiešām, daļu no N, kas bija izteikts kā nitrātu slāpeklis, augi varēja ātri absorbēt, taču daļai, kas izteikta kā amonija slāpeklis, pirms uzsūkšanās bija jāveic papildu apstrāde (fermentācija, izmantojot augsnes baktērijas). Turklāt 28 % robežlielums izrādījās nozīmīgs, lai apmierinātu augu specifiskās vajadzības pēc N, kā tas Kopienas līmenī atzīts ar mēslošanas līdzekļu regulu, kuras 25. pantā noteikts, ka amonija nitrāta mēslošanas līdzekļus ar augstu slāpekļa saturu par tādiem var definēt tikai tad, ja to N saturs pārsniedz 28 % no svara. Tāpēc augu specifisko vajadzību pēc N tikpat labi var nodrošināt gan attiecīgais produkts, gan pieprasījumā minētie jaunie produkta veidi, neskatoties uz to, ka pēdējie minētie papildus N satur arī citas primārās barības vielas, proti, P un/vai K, kas nevājina N agronomiskās īpašības.

(26)Visbeidzot, attiecībā uz galapatēriņu neviena persona neapstrīdēja, ka – ja tika sasniegts nepieciešamais AN līmenis – gan attiecīgo produktu, gan pieprasījumā minētos jaunos produktus zemnieki IL lietoja vienām un tām pašām vajadzībām. Šo secinājumu apstiprināja tirgus pētījums, kurā noskaidroja, ka gandrīz visi zemnieki, kas piedalījās pētījumā, attiecīgā ražojuma vieta ir izvēlējušies jaunos produkta veidus, jo tie ir lētāki. Šo faktu apstiprināja arī importētājs.

(27)Turklāt informācijas avoti atsaucās uz šiem jaunajiem produkta veidiem kā AN vai NP/NK/NPK. Šie pierādījumi apstiprināja secinājumu, ka piegādātāja tirgus stratēģija (eksportējošā ražotāja un importētāja) un patērētāja uztvere koncentrējās uz kopēju priekšstatu – ka attiecīgais produkts un jaunie produkta veidi apmierina vienas un tās pašas vajadzības.

(28)Tāpēc secināja, ka no ķīmiskā un fizikālā/agronomiskā viedokļa pieprasījumā minētos jaunos produkta veidus nevar uzskatīt par attiecīgo produktu, ņemot vērā citu primāro barības vielu, izņemot N, klātbūtni – proti, P un/vai K klātbūtni. Tomēr attiecīgais produkts un pieprasījumā minētie jaunie produkta veidi ir identiski attiecībā uz to AN saturu, ja vien tas pārsniedz 80 % no svara, papildvielām un barības vielām, ko tie var saturēt, kā arī attiecībā uz galvenajiem galapatēriņa veidiem. Tāpēc pieprasījumā minēto jauno produkta veidu AN sastāvs, papildvielas un barības vielas arī ir jāuzskata par attiecīgo produktu.

2.Attiecīgā produkta un pieprasījumā neminēto jauno produkta veidu ķīmiskās un fizikālās īpašības un galapatēriņa veidi

(29)Pārbaudīja arī to, vai ir jauni produkta veidi, izņemot pieprasījumā minētos, kam ir vai varētu būt tādas pašas būtiskākās ķīmiskās un fizikālās īpašības un galapatēriņa veidi kā attiecīgajam produktam un kuram tāpēc jāpiemēro tādi paši noteikumi, kā attiecīgajam produktam.

(30)Kā minēts iepriekš, tās attiecīgajam produktam raksturīgās galvenās ķīmiskās īpašības, kas nosaka agronomiskos parametrus, ir N saturs un kopējais N un AN līmenis. Tādejādi izpētīja, vai citi mēslošanas līdzekļi satur vai var saturēt N, kas izteikts kā nitrātu slāpeklis un amonija slāpeklis, tādā daudzumā, kas pārsniedz 28 % no svara (un līdz ar to AN tādā daudzumā, kas pārsniedz 80 % no svara).