Īpašais ziņojums ES ETS integritāte 
un īstenošanaLV 2015  Nr. 06
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA
EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis +352 4398-1
E-pasts: eca-info@eca.europa.eu  
Internets: http://eca.europa.eu
Twitter : @EUAuditorsECA  
YouTube : EUAuditorsECA
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2015. gads
Print ISBN 978-92-872-2370-8 ISSN 1831-0877 doi:10.2865/63635 QJ-AB-15-005-LV-C
PDF ISBN 978-92-872-2391-3 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/3877 QJ-AB-15-005-LV-N
EPUB ISBN 978-92-872-2380-7 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/6270 QJ-AB-15-005-LV-E
© Eiropas Savienība, 2015. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
Printed in Luxembourg
ES ETS integritāte 
un īstenošana
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)Īpašais ziņojumsLV 2015  Nr. 06
02
 Revīzijas darba grupa
ERP īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības aspektu lietderības un 
atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas lielāka ietekme, konkrē ­
ti, tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu vai izdevumu apjoms, paredzamie 
notikumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.
Šo lietderības revīziju veica ERP locekļa Augustyn Kubik  vadītā I apakšpalāta, kuras pārziņā ir izdevumu jomas, kas saistītas 
ar dabas resursu aizsardzību un apsaimniekošanu. Revīziju vadīja ERP loceklis Kevin Cardiff , un tajā piedalījās šādi dar ­
binieki: locekļa biroja vadītāja Mary Kerrigan , biroja atašejs Gediminas Macys , nodaļas vadītājs Colm Friel , revīzijas darba 
grupas vadītājs Emese Fésűs , grupas vadītāja vietnieks Stefan den Engelsen , revidents Marco Dentamaro , revidents  Andreas 
Dürrwanger , revidente María Luisa Gómez‑Valcárcel , revidente Laura Gores , revidente Joanna Kokot , revidente Loulla 
 Puisais‑Jauvin , revidents Frédéric Soblet  un revidente Anna Zalega .
No kreisās uz labo:  S. den Engelsen, E. Fésűs, K. Cardiff, C. Friel.
03
 Saturs
Punkts
 Abreviatūras
 Glosārijs
I–VII  Kopsavilkums
1–8 Ievads
1–8 Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēma (ES ETS)
4–6 ES ETS praksē no 2005. līdz 2012. gadam (1. un 2. posms)
7–8 ES ETS no 2013. gada (3. posms)
9 –11  Revīzijas tvērums un pieeja
12–86  Apsvērumi
12– 41  ES ETS integritātes aizsardzības satvars
14–24  Komisija pastāvīgi pilnveidoja emisijas kvotu tirgus regulēšanas un uzraudzības procesu, tomēr ir vajadzīgi 
turpmāki uzlabojumi
25–28  Problēmas ar kvotu definīciju
29–41  Sistēmās, kas saistītas ar ES reģistru ES ETS pamatinformācijas apstrādei, tika konstatētas dažas nepilnības
42–86  ES ETS īstenošana
46–63  Dalībvalstu sistēmas emisiju reģistrēšanai un ziņošanai par tām ES ETS 2. posmā nebija pietiekami 
labi izstrādātas
64–79  Tika konstatēti trūkumi saistībā ar to, kā Komisija deva norādījumus un praktiski uzraudzīja ES ETS 
2. posma īstenošanu dalībvalstīs
80–86 Tika atklātas dažas nepilnības veidā, kādā dalībvalstis īstenoja ES ETS sankciju režīmu un praktizēja 
starptautisko projektu kredītu nodošanu
04 Saturs
87–97  Secinājumi un ieteikumi
 Pielikums.  Vispārīga informācija
 Komisijas atbilde
05
 Abreviatūras
AF: Atbilstības forums
CDM : tīras attīstības mehānisms
CER : sertificēta emisijas samazināšanas vienība
CO2: oglekļa dioksīds
CO2e: oglekļa dioksīda ekvivalents
EA: Eiropas sadarbība akreditācijai
EEZ/EBTA : Eiropas Ekonomikas zona / Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācija
ERU : emisijas samazināšanas vienība
ES ETS : Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēma
ETS : emisijas kvotu tirdzniecības sistēma
EUA : emisijas kvota
EUTL : Eiropas Savienības darījumu žurnāls
GDP : gada darbības pārskats
ĢD: ģenerāldirektorāts
IPCC : Klimata pārmaiņu starpvaldību padome
IPPC : piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole
JI: kopīga īstenošana
KYC : princips “pazīsti savu klientu”
MAD : Direktīva par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu
MAR : Regula par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu
MiFID : Finanšu instrumentu tirgu direktīva
MRG : monitoringa un ziņošanas pamatnostādnes
NAP : valsts sadales plāns
06 Abreviatūras
OTC : ārpusbiržas
PVN : pievienotās vērtības nodoklis
SEG : siltumnīcefekta gāze
UNFCCC : Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējā konvencija par klimata pārmaiņām
07
 Glosārijs
Aktuāltirgus : tirgus, kurā tirgotos vērtspapīrus vai preces atšķirībā no nākotnes tirgus piegādā nekavējoties.
Atlikšana : Komisijas īstenotais īstermiņa pasākums, atliekot 900 miljonu kvotu izsoles līdz 2019.–2020. gadam, 
kad būs lielāks pieprasījums1. 3. posmā izsolāmo kvotu kopējais daudzums šīs atlikšanas dēļ nemainīsies; mainīsies 
tikai laikā no 2013. līdz 2020. gadam izsolīto kvotu sadalījums (“izsoļu laika grafiks”). Izsoļu atlikšana tiek īstenota 
ar grozījumiem ES ETS Izsoļu regulā2, kurus Komisija pieņēma 2014. gadā, kad tos bija apstiprinājusi ES Klimata 
pārmaiņu komiteja un pārbaudījis Eiropas Parlaments un Padome. Lai varētu īstenot šos grozījumus, 2013. gadā tika 
grozīta arī ES ETS direktīva3.
Centrālais administrators : saskaņā ar ETS direktīvu4 Komisija nozīmē centrālo administratoru, kurš uztur 
neatkarīgu darījumu žurnālu, kurā uzskaitīta kvotu piešķiršana, pārskaitīšana un anulēšana, kā arī veic automatizētu 
pārbaudi par katru darījumu, lai novērstu pārkāpumus attiecībā uz kvotu piešķiršanu, pārskaitīšanu un anulēšanu. 
Reģistra regulā ir noteikts, ka centrālais administrators nodrošina Savienības reģistra darbību un uzturēšanu5.
Darījums : process6 Savienības reģistrā, kas ietver kvotas vai Kioto vienības pārskaitīšanu no viena konta uz citu.
1 Eiropas Komisijas Klimata politikas ĢD: http://ec.europa.eu/clima/policies/ets/reform/index_en.htm
2 Komisijas 2014. gada 25. februāra Regula (ES) Nr. 176/2014, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1031/2010, jo īpaši, lai noteiktu siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu 
apjomus, kuri izsolāmi 2013.–2020. gadā (OV L 56, 26.2.2014., 11. lpp.).
3 Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Lēmums Nr. 1359/2013/ES, ar ko groza Direktīvu 2003/87/EK, precizējot noteikumus par 
siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu izsoļu grafiku (OV L 343, 19.12.2013., 1. lpp.).
4 20. pants Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvā 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas 
kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 25.10.2003., 32. lpp.).
5 Komisijas Regulas (ES) Nr. 389/2013 4. pants.
6 Komisijas Regulas (ES) Nr. 389/2013 3. pants.
08 Glosārijs
Direktīva un regula par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu ( MAD /MAR ): sākotnējā direktīva par tirgus ļaunprātīgu 
izmantošanu – Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīva 2003/6/EK par iekšējās informācijas 
ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (tirgus ļaunprātīgu izmantošanu) – tika atcelta un aizstāta 
ar jauniem tiesību aktiem, kas tika pieņemti 2014. gadā. Tā ir Regula (ES) Nr. 596/2014 par tirgus ļaunprātīgu 
izmantošanu ( MAR )7 un Direktīva 2014/57/ES par kriminālsodiem par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu ( MAD )8. Regula 
par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu stāsies spēkā 2016. gada jūlijā, un dalībvalstu rīcībā būs divi gadi, lai jauno 
direktīvu transponētu9 valsts tiesību aktos.
Emisiju ierobežošanas un tirdzniecības sistēma : ES ETS tiek uzskatīta par emisiju ierobežošanas un tirdzniecības 
sistēmu. Tas nozīmē, ka ir noteikts maksimālais apjoms jeb ierobežojums to iekārtu radīto pieļaujamo emisiju 
kopējam apjomam, uz kurām attiecas šī sistēma. ES ETS 1. un 2. posmā maksimālais apjoms tika noteikts valsts 
līmenī, un to apstiprināja Komisija. 3. posmā maksimālais apjoms ir noteikts ES līmenī. Rūpniecības uzņēmumi un 
gaisa kuģu ekspluatanti saņem emisijas kvotas tādā daudzumā, kas nepārsniedz maksimālo apjomu, un šīs kvotas 
viņi var pēc vajadzības savstarpēji pārdot vai pirkt. Tirgū var ienākt arī brīvprātīgie tirgotāji, lai pirktu un pārdotu 
kvotas. Pieejamo kvotu kopējā skaita ierobežojums nodrošina to, ka tām ir vērtība.
Finanšu instrumentu tirgu direktīva ( MiFID ): sākotnējā Finanšu instrumentu tirgu direktīva – Eiropas Parlamenta 
un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīva 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem, – tika atcelta 
un aizstāta ar jauniem tiesību aktiem, kas tika pieņemti 2014. gadā. Tā ir jaunā Direktīva 2014/65/ES par finanšu 
instrumentu tirgiem un Regula (ES) Nr. 600/2014 par finanšu instrumentu tirgiem. Jaunie tiesību akti stāsies spēkā 
no 2017. gada janvāra10.
Iekārta : stacionāra tehniska vienība11, kur veic vienu vai vairākas darbības, kas emitē SEG, un citas tieši saistītas 
darbības, kurām ir tehniska saistība ar šajā objektā veicamajām darbībām un kuras var ietekmēt emisijas un 
piesārņojumu.
Kioto protokola mehānismi : ar Kioto protokolu (sīkāku informāciju skatīt pielikuma izcēlumā ) tika ieviesti trīs 
mehānismi, kurus var izmantot emisiju samazināšanas mērķiem. Šie mehānismi ir emisijas kvotu tirdzniecība, tīras 
attīstības mehānisms ( CDM ) un kopīga īstenošana ( JI). Emisijas kvotu tirdzniecība ļauj valstīm savas neizmantotās 
emisijas vienības pārdot citām valstīm, kuras pārsniedz tām noteikto maksimālo apjomu. JI un CDM  ir uz projektu 
balstīti mehānismi, kas rada kredītus, kurus var tirgot, lai izlīdzinātu emisijas.
Kompetentā iestāde : ES ETS direktīvas noteikumu īstenošanai dalībvalstis ieceļ kompetento iestādi vai iestādes.
7 Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Regula (ES) Nr. 596/2014 par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas 
regula) un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK un Komisijas direktīvas 2003/124/EK, 2003/125/EK un 2004/72/EK (OV L 173, 
12.6.2014., 1. lpp.).
8 Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Direktīva 2014/57/ES par kriminālsodiem par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas 
izmantošanas direktīva) (OV L 173, 12.6.2014., 179. lpp.).
9 http://ec.europa.eu/finance/securities/index_en.htm
10 Turpat.
11 Direktīvas 2003/87/EK 3. pants.
09 Glosārijs
Konta turētājs : konta turētājs12 ir fiziska vai juridiska persona, kurai ir konts Savienības reģistrā.
Kopīga īstenošana ( JI): kopā ar CDM  tas ir viens no diviem uz projektu balstītiem mehānismiem, kas ieviesti 
ar Kioto protokolu. Industrializētās valstis kopā ar citām attīstītām valstīm kopīgi īsteno emisiju samazināšanas 
projektus, lai radītu tirgojamas emisijas samazināšanas vienības ( ERU ), kuras ar zināmiem nosacījumiem var izmantot 
ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā.
Kvota : Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā (ES ETS) viena emisijas kvota ( EUA ) atbilst tiesībām 
emitēt vienu tonnu oglekļa dioksīda ekvivalenta (CO2e) noteiktā periodā13. Emisijas kvotas var izmantot ES ETS 
reģistrētie operatori, lai segtu savas verificētās emisijas, vai pārdot citiem operatoriem, kuriem tās ir vajadzīgas.
Kvotu nodošana : līdz katra gada 30. aprīlim visu iekārtu operatoriem ir jānodod kvotas tādā daudzumā, kas atbilst 
attiecīgās iekārtas kopējam verificēto emisiju apjomam iepriekšējā kalendārajā gadā14. Saskaņā ar ES ETS 2. posmā 
operatori, ievērojot noteiktus ierobežojumus, var nodot arī starptautiskos kredītus ( CER un ERU ), ko radījuši Kioto 
protokola mehānismi ( CDM  un JI). Kopumā operatoram ir jānodod pietiekams daudzums EUA , CER un ERU , lai segtu 
savas verificētās emisijas.
Operators : jebkura persona15, kas ekspluatē vai kontrolē iekārtu, vai gadījumos, kad to paredz attiecīgās valsts 
tiesību akti, persona, kurai deleģētas ekonomiskas pilnvaras attiecībā uz iekārtas tehnisku funkcionēšanu.
OTC : terminu “ārpusbiržas” ( OTC ) izmanto, lai raksturotu visus finanšu tirgus darījumus, kas netiek veikti ne biržā, ne 
arī regulētā tirgū, bet gan privāti noslēgti starp diviem partneriem.
Pievienotās vērtības nodokļa (PVN) apgrieztās maksāšanas sistēma : šī sistēma ietver nodokļa saistību 
pāriešanu no piegādātāja saņēmējam, proti, PVN ir jāmaksā nevis piegādātājam, bet gan klientam, ja viņš ir nodokļa 
maksātājs. Apgrieztās maksāšanas sistēma varētu novērst PVN “karuseļveida” krāpšanu.
Saskaņoti sadales noteikumi : ES ETS 3. posmā Komisija izstrādāja saskaņotus sadales noteikumus16 ar katram 
produktam noteiktām līmeņatzīmēm, pamatojoties uz vidējo siltumnīcefekta gāzu emisijas rādītāju starp 10 % 
iekārtu ar augstāko rādītāju ES. Līmeņatzīmes aprēķina neatkarīgi no piemērojamās tehnoloģijas, degvielas, iekārtas 
lieluma vai ģeogrāfiskās atrašanās vietas.
12 3. pants Komisijas 2013. gada 2. maija Regulā (ES) Nr. 389/2013, ar ko izveido Savienības reģistru saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 
Direktīvu 2003/87/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 280/2004/EK un Lēmumu Nr. 406/2009/EK un atceļ Komisijas Regulu (ES) 
Nr. 920/2010 un Regulu (ES) Nr. 1193/2011 (OV L 122, 3.5.2013., 1. lpp.).
13 3. pants Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvā 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas 
kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 25.10.2003., 32. lpp.).
14 Direktīvas 2003/87/EK 12. panta 3. punkts.
15 Direktīvas 2003/87/EK 3. pants.
16 Komisijas 2011. gada27. aprīļa Lēmums Nr. 2011/278/ES, ar kuru visā Savienībā nosaka pagaidu noteikumus saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei 
atbilstoši 10.a pantam Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK (OV L 130, 17.5.2011., 1. lpp.).
10 Glosārijs
Savienības reģistrs : elektroniska sistēma, kurā tiek reģistrēti kvotu īpašnieki. Centrālais administrators17 nodrošina 
Savienības reģistra darbību un uzturēšanu. Reģistrs18 ir publiski pieejams, un tajā ir atsevišķa uzskaite par kvotām, 
kas ir katrai personai, kurai vai no kuras ir piešķirtas vai pārskaitītas kvotas. Savienības reģistrā kvotas var būt 
jebkurai personai.
Sekundārais tirgus : tirgus, kurā ieguldītāji pērk vērtspapīrus vai aktīvus no citiem ieguldītājiem, nevis no emitenta.
Siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisija : atmosfēras gāzes, kas atbild par globālās sasilšanas un klimata pārmaiņu 
izraisīšanu. Galvenās SEG ir oglekļa dioksīds (CO2), metāns (CH4) un slāpekļa oksīds (N2O). Mazāk izplatītas, tomēr ļoti 
spēcīgas siltumnīcefekta gāzes ir fluorogļūdeņraži (HFC), perfluorogļūdeņraži (PFC) un sēra heksafluorīds (SF6)19.
Tīras attīstības mehānisms ( CDM ): CDM  projekti saskaņā ar Kioto protokolu ietver ieguldījumus jaunattīstības 
valstu ilgtspējīgas attīstības projektos ar mērķi samazināt emisiju. Tie rada tirgojamas sertificētas emisijas 
samazināšanas vienības ( CER). Šos tā dēvētos kredītus ar zināmiem nosacījumiem var izmantot ES emisijas kvotu 
tirdzniecības sistēmā.
Tonna CO2 ekvivalenta (CO2e): viena metriskā tonna oglekļa dioksīda vai jebkuras citas siltumnīcefekta gāzes 
daudzums ar ekvivalentu globālās sasilšanas potenciālu20.
Valsts administrators : struktūra, kas atbild par dalībvalsts jurisdikcijā esošu Savienības reģistra lietotāju kontu 
kopuma pārvaldīšanu dalībvalsts vārdā.
17 Komisijas Regulas (ES) Nr. 389/2013 4. pants.
18 Direktīvas 2003/87/EK 19. pants.
19 Klimata pārmaiņu akronīmu vārdnīca, Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējā konvencija par klimata pārmaiņām ( UNFCCC ).
20 Direktīvas 2003/87/EK II pielikums.
11
 Kopsavilkums
I
Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēma 
(ES ETS) ir ES pamatpolitika cīņai pret klimata pārmai ­
ņām. Tā ir pasaulē lielākā siltumnīcefekta gāzu (SEG) 
emisijas ierobežošanas un tirdzniecības sistēma. Iero ­
bežojums jeb maksimālais apjoms ir noteikts kopējam 
emisiju apjomam, ko rada rūpniecības nozares ar aug ­
stu emisijas līmeni, un laika gaitā tas tiek samazināts. 
Maksimālais apjoms ierobežo emisijas no vairāk nekā 
11 000 energoietilpīgām iekārtām visā ES, aptverot 
aptuveni pusi no SEG emisijām. Šo iekārtu operatori 
saņem emisijas kvotas vai iegādājas tās izsolēs un 
vajadzības gadījumā var arī tās pārdot. Viena kvota 
atbilst tiesībām emitēt vienu tonnu oglekļa dioksīda 
(CO2) ekvivalenta. Katru gadu iekārtu operatoriem ir 
jānodod kvotas tādā daudzumā, kas atbilst emitētajam 
oglekļa dioksīda ekvivalentam (CO2e).
II
ES ETS bieži min kā atsauces modeli klimata pārmaiņu 
politikai un emisiju kvotu tirdzniecības sistēmām, kas 
tiek veidotas citur pasaulē. Šo inovatīvo shēmu ieviesa 
2005. gadā, tā visu laiku tiek pilnveidota un tagad 
atrodas 3. īstenošanas posmā. ES ETS vides mērķis 
Eiropas līmenī nav tikai samazināt emisijas atbilstoši 
maksimālajam apjomam, bet arī noteikt oglekļa cenu 
un piešķirt finansiālu vērtību katrai tonnai ietaupītā 
CO2e. Cenu nosaka kvotu tirgus. Tādējādi iekārtu ope ­
ratori tiek mudināti izmantot izmaksu ziņā efektīvākos 
emisiju samazināšanas pasākumus un tiek veicināti 
ieguldījumi zemu oglekļa emisiju tehnoloģijās, īpaši 
gadījumā, ja kvotu cenas ir augstas.
III
Lai ES ETS darbotos, kā plānots, ir jānodrošina sistēmas 
integritāte un sistēma ir pareizi jāīsteno. Palāta novēr ­
tēja, vai Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības 
sistēma tiek pienācīgi pārvaldīta, pārbaudot, vai ir 
izveidots atbilstošs integritātes aizsardzības satvars, 
kas darbojas kā tirgus mehānisms, un to, kā šī sistēma 
tiek faktiski īstenota. Attiecībā uz īstenošanu galveno 
uzmanību Palāta pievērsa ES ETS 2. posmam (2008.–
2012. gads), lai gūto pieredzi varētu izmantot politikas 
turpmākā veidošanā.
12 Kopsavilkums
IV
Kopumā Palāta secina, ka Komisija un dalībvalstis 
nenodrošināja ES ETS pienācīgu pārvaldību visos 
aspektos. To kavēja dažas problēmas saistībā ar 
sistēmas integritātes aizsardzībai ieviestā satvara 
robustumu un ievērojamas nepilnības ES ETS 2. posma 
īstenošanā.
V
Sistēmas integritātes aizsardzības satvarā ir veikti 
būtiski uzlabojumi, jo īpaši lielāko daļu kvotu aktuāl­
tirgus iekļaujot Finanšu instrumentu tirgu direk ­
tīvā ( MiFID ) un tirgus ļaunprātīgas izmantošanas 
regulējumā ( MAD  (direktīva par tirgus ļaunprātīgu 
izmantošanu)/ MAR  (regula par tirgus ļaunprātīgu 
izmantošanu)), emisijas kvotas kvalificējot kā finanšu 
instrumentus. Tomēr joprojām jārisina vairāki jautā ­
jumi, lai satvars būtu pietiekami robusts, tiktu uzla ­
bota regulēšana un vispārējā uzraudzība un tiktu veici ­
nāta ieguldītāju uzticēšanās, kas savukārt pastiprinātu 
ES ETS kā vides politikas instrumenta ietekmi.
a) Nav atrisināti emisijas kvotu tirgus regulēšanas un 
uzraudzības jautājumi saistībā ar obligātajiem tir ­
gotājiem, divpusējo ārpusbiržas ( OTC ) tirdzniecību 
aktuāltirgū un mazākiem tirgus dalībniekiem.
b) Netiek veikta emisijas kvotu tirgus uzraudzība 
ES līmenī, un sadarbība regulējuma jomā nav 
pietiekama.
c) Emisijas kvotu juridiskā definīcija nav pietiekami 
skaidra, un skaidrības nav arī par nodrošinājuma 
tiesību veidošanu un aizsardzību attiecībā uz 
kvotām.d) Savienības reģistrā tiek veikta ES ETS pamatinfor­
mācijas apstrāde, un, ņemot vērā kontu turētā ­
ju finansiālās intereses un daudzveidību, tas ir 
pakļauts lielam riskam. Lai gan reģistra drošība ES 
ETS 2. posmā tika būtiski uzlabota, šie pasākumi ir 
jāturpina. Dalībvalstu procedūrās, ko izmanto ES 
ETS kontu atvēršanas kontrolei, darījumu monito ­
ringam un sadarbībai ar regulatīvajām iestādēm, 
tika konstatētas būtiskas nepilnības, un, ņemot 
vērā datu aizsardzības apsvērumus, Komisija nevar 
pienācīgi uzraudzīt darījumus. Turklāt reģistra vei ­
došanu un izmantošanu Komisijā kavēja iekšējas 
koordinācijas problēmas un resursu ierobežojumi, 
kā aprakstīts 39.–41. pantā.
VI
Tika konstatētas būtiskas nepilnības saistībā ar to, kā 
dalībvalstis un Komisija 2. posmā īstenoja ES ETS kon ­
troles satvaru. Tās ir jānovērš 3. posmā, lai gūtu pietie ­
kamu pārliecību, ka sistēma darbojas, kā paredzēts.
a) Emisiju monitoringa, ziņošanas un verificēšanas 
sistēmas netika pietiekami labi īstenotas vai sa ­
skaņotas. Kompetentās iestādes pienācīgi nepār ­
baudīja verificētāju veikto darbu un veica ierobe ­
žotas pārbaudes uz vietas iekārtu līmenī.
b) Tika konstatēti trūkumi saistībā ar to, kā Komisija 
deva norādījumus un praktiski uzraudzīja ES ETS 
2. posma īstenošanu dalībvalstīs, un Komisijas 
veiktais novērtējums par valstu sadales plāniem 
(NAP ) 2. posmam nebija pietiekami pārredzams.
c) Dažas dalībvalstis neiesniedza visus vajadzīgos 
ziņojumus par ES ETS darbību, un Komisija nepub ­
licēja ES ETS direktīvā paredzēto gada īstenošanas 
ziņojumu.
13 Kopsavilkums
d) Tik vērtīgajiem apspriežu un koordinācijas foru ­
miem starp Komisiju un dalībvalstīm bija ierobežo ­
ta ietekme dalībvalstu zemā līdzdalības līmeņa dēļ.
e) Komisijai bija ierobežota loma galveno kontroles 
procedūru saskaņošanas nodrošināšanā saistībā ar 
ES ETS īstenošanu dalībvalstīs.
f) Palāta nevarēja novērtēt dalībvalstu dažādo 
sankciju sistēmu efektivitāti, jo trūka konsolidētas 
informācijas dalībvalstu un Eiropas līmenī. Dalīb ­
valstīs pēc dažādiem principiem izstrādāja notei ­
kumus attiecībā uz starptautisko projektu kredītu 
nodošanu. Šīs problēmas varētu ietekmēt vienlī ­
dzīgus konkurences apstākļus operatoriem.
VII
Attiecībā uz iepriekš aprakstītajiem apsvērumiem par 
sistēmas integritātes aizsardzības satvaru un tās īste ­
nošanu Palāta sniedz turpmāk minētos ieteikumus.
1. Lai vēl vairāk uzlabotu tirgus integritāti, Komisijai 
jānokārto emisijas kvotu tirgus regulēšanas un 
uzraudzības neatrisinātie jautājumi (sk. Komisijai 
adresētā 1. ieteikuma a)–c) apakšpunktu (šā ziņo ­
juma noslēgumā aiz 91. punkta)).
2. Vēl vairāk jāprecizē kvotu juridiskais statuss, lai 
sekmētu stabilitāti un uzticēšanos (sk. 2. ieteikumu 
aiz 92. punkta).
3. Jāturpina uzlabot ES ETS pamatinformācijas ap ­
strādes sistēmu daži aspekti (ES Savienības reģistrs 
un saistītās procedūras). Konkrēti, Komisijai būtu 
jāapsver, kā ES līmenī varētu izstrādāt un koordi ­
nēt pārrobežu darījumu efektīvu praktisko uzrau ­
dzību, lai mazinātu ļaunprātīgas izmantošanas un 
krāpšanas risku, un jāapzina pienācīgi pasākumi, 
ar kuriem pastiprināt kontroles satvaru un veicināt 
dalībvalstu labāko praksi saistībā ar kontu atvērša ­
nu visā Eiropas Savienībā. Dalībvalstīm jānodroši ­
na šo kontroles procedūru īstenošana (sk. Komisijai 
un dalībvalstīm adresētā 3. ieteikuma a)–e) apakš ­
punktu aiz 93. punkta).4. Labāk jāpiemēro kontroles satvars dalībvalstu 
līmenī, lai nodrošinātu, ka konstatētās nepilnības 
tiek ņemtas vērā, īstenojot 3. posmu (sk. Komisijai 
un dalībvalstīm adresētā 4. ieteikuma a)–f) apakš ­
punktu aiz 94. punkta).
5. ES ETS 3. posmā jāuzlabo norādījumi un informāci ­
ja attiecībā uz īstenošanu (sk. Komisijai un dalīb ­
valstīm adresētā 5. ieteikuma a)–c) apakšpunktu 
aiz 96. punkta).
6. ES ETS sankcijas jāpiemēro pārredzamāk. Dalībval ­
stu un ES līmenī jādara pieejama precīza jaunākā 
informācija par īstenošanu un soda procedūru 
rezultātiem, un Komisijai labāk jāuzrauga sankciju 
piemērošanas prakse visā ES, kā arī valstu sankciju 
konsekventa piemērošana (sk. Komisijai un dalīb ­
valstīm adresētā 6. ieteikuma a)–c) apakšpunktu 
aiz 97. punkta).
14
 Ievads
Eiropas Savienības 
emisijas kvotu 
tirdzniecības sistēma 
(ES ETS)
01 
ES ETS ir Eiropas Savienības klima ­
ta pārmaiņu apkarošanas politikas 
stūrakmens (sīkāku vispārīgu informā ­
ciju par emisijas kvotu tirdzniecības 
starptautisko regulējumu sk.  pieli -
kuma I daļā ). Tās mērķis ir izmaksu 
ziņā lietderīgā un ekonomiski efektīvā 
veidā veicināt siltumnīcefekta gāzu 
emisiju samazināšanu. Tas ir viens no 
galvenajiem komponentiem ES klimata 
un enerģētikas tiesību aktu kopumā21, 
kur 2020. gadam ir izvirzīti trīs mērķi 
(zināmi kā “20 ­20­20” mērķi):
 ­ ES siltumnīcefekta gāzu emisijas 
samazināt par 20 % salīdzinājumā 
ar 1990. gada līmeni;
 ­ no atjaunojamiem energoresur ­
siem ražotās ES enerģijas patēriņa 
īpatsvaru palielināt līdz 20 %;
 ­ par 20 % uzlabot ES 
energoefektivitāti.02 
ES ir pasaulē lielākā SEG emisijas 
ierobežošanas un tirdzniecības sistē ­
ma (sk.  1. izcēlumu ), un to bieži min 
kā atsauces modeli klimata pārmaiņu 
politikai un emisijas kvotu tirdzniecī ­
bas sistēmām, kas tiek veidotas citur 
pasaulē. Maksimālais apjoms ierobežo 
emisijas no vairāk nekā 11 000 energo­
ietilpīgām iekārtām visā ES22. No 
2013. gada ES ETS aptver aptuveni 
50 % no siltumnīcefekta gāzu (SEG) 
emisijām ES23. Līdztekus kopējās emisi ­
jas ierobežošanai ar pietiekami augstu 
oglekļa cenu ES ETS būtu jāmudina ie ­
kārtu operatori izmantot izmaksu ziņā 
lietderīgākos emisijas samazināšanas 
pasākumus un jāveicina ieguldījumi 
zemu oglekļa emisiju tehnoloģijās24.21 COM(2008) 30 galīgā redakcija, 
23.1.2008., “20 un 20 līdz 
2020. gadam – Eiropas iespējas 
saistībā ar klimata 
pārmaiņām”.
22 Aptverot šādas galvenās 
nozares: sadedzināšanas 
iekārtas, cements, klinkers, 
kaļķi, minerāleļļu attīrīšanas 
iekārtas, čuguna lietņi un 
tērauds. Nav ietvertas tādas 
nozares kā sauszemes 
transports, lauksaimniecība un 
pakalpojumu nozare.
23 COM(2012) 652 final, 
14.11.2012., “Eiropas oglekļa 
tirgus stāvoklis 2012. gadā”.
24 Eiropas Komisijas klimata 
politika, faktu lapa “ES emisijas 
kvotu tirdzniecības sistēma 
(ES ETS)”, kas pieejama  
http://ec.europa.eu/clima/
publications/docs/
factsheet_ets_en.pdf
ES ETS emisiju ierobežošanas un tirdzniecības sistēma
Emisiju ierobežošanas un tirdzniecības sistēma darbojas, nosakot ierobežojumu jeb maksimālo apjomu kopē ­
jam emisiju apjomam, ko rada rūpniecības nozares ar augstu emisijas līmeni. Maksimālais apjoms laika gaitā 
tiek samazināts. Ievērojot šo ierobežojumu, uzņēmumi pēc vajadzības var pirkt un pārdot emisijas kvotas. 
Viena kvota atbilst tiesībām emitēt vienu tonnu CO2e. Kvotu daudzums nosaka atļauto emisiju apjomu, t. i., 
emisijas ir ierobežotas. Kvotas tiek piešķirtas iekārtām, un tās var brīvi laist tirgū25. Katru gadu iekārtu operato ­
riem ir jānodod kvotas tādā daudzumā, kas atbilst emitētajam CO2e. Cenu nosaka tirgus.
25 COM(2010) 796 galīgā redakcija, 21.12.2010., “Virzībā uz plašāku tirgus uzraudzības regulējumu ES emisiju tirdzniecības sistēmā”.1. izcēlums
15 Ievads
03 
ES ETS tika izveidota ar Direktī ­
vu 2003/87/EK26. Saskaņā ar šo direktī ­
vu dalībvalstīm ir jāizveido un jāievieš 
vajadzīgās sistēmas un jāveic admi ­
nistratīvi pasākumi, lai īstenotu ES ETS 
valsts līmenī. Direktīvā ir arī noteikti 
dažādi konkrēti pienākumi Komisijai, 
no kuriem daudzi ir vērsti uz to, lai 
nodrošinātu konsekventu un saskaņo ­
tu ES ETS īstenošanu. Tā kā ar ES ETS 
tika radīts arī emisijas kvotu tirgus, 
dalībvalstīm un Komisijai ir jānodrošina 
ES ETS integritāte un stabilitāte, lai šī 
sistēma varētu efektīvi veicināt vides 
mērķu sasniegšanu.
ES ETS praksē no 2005. līdz 
2012. gadam (1. un 2. posms)
04 
ES ETS darbība tiek organizēta tirdznie ­
cības periodos jeb posmos. Pirmajos 
divos posmos (2005.–2012. gads) kvotu 
maksimālais apjoms tika noteikts valsts 
līmenī, izmantojot valsts sadales plā ­
nus ( NAP ), kurus izstrādāja dalībvalstis 
un novērtēja Komisija.05 
ES ETS pirmais posms (2005.–
2007. gads) bija trīs gadus ilgs izmē ­
ģinājuma periods, kura mērķis bija 
sagatavoties otrajam posmam (2008.–
2012. gads). Kvotas tika piešķirtas bez 
maksas. Tā kā lielākā daļa dalībvalstu 
vēl nebija paspējušas ES ETS iekļaut 
vēsturiskus datus par iekārtu radī ­
tām emisijām, 1. posma maksimālais 
apjoms tika noteikts, balstoties uz 
pētījumiem un prognozēm. Pirmā 
posma mērķis bija izveidot funkcionē ­
jošu tirgu, noteikt cenu ogleklim un 
radīt faktisko emisiju monitoringam, 
ziņošanai un verificēšanai vajadzīgo 
infrastruktūru. Pirmajā posmā iegūtie 
dati nodrošināja trūkstošo informāciju 
un palīdzēja noteikt valsts maksimālo 
apjomu otrajam posmam.
06 
Otrais posms (2008.–2012. gads)27 sa­
krita ar Kioto protokola pirmo saistību 
posmu – piecu gadu periodu, kura 
laikā ES dalībvalstīm bija jāsamazina 
emisija atbilstoši Kioto protokolā no ­
teiktajiem mērķiem28. Pamatojoties uz 
verificētajām emisijām, kas uzrādītas 
par 1. posmu, atļautais emisijas kvotu 
daudzums 2. posmā tika samazināts 
par 6,5 % no 2005. gada (t. i., pirmā ES 
ETS darbības gada) līmeņa, tādējādi 
nodrošinot faktisku emisijas samazinā ­
jumu (vairāk informācijas par piedāvā ­
juma un pieprasījuma izmaiņām ES ETS 
2. posmā sk.  pielikuma II daļā ).26 Eiropas Parlamenta 
un Padomes 
2003. gada 13. oktobra 
Direktīva 2003/87/EK, ar kuru 
nosaka sistēmu siltumnīcas 
efektu izraisošo gāzu emisijas 
kvotu tirdzniecībai Kopienā un 
groza Padomes 
Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 
25.10.2003., 32. lpp.).
27 ES ETS 2. posmā sistēmai 
pievienojās EEZ/EBTA (Eiropas 
Ekonomikas zonas / Eiropas 
Brīvās tirdzniecības asociācijas) 
dalībvalstis Islande, 
Lihtenšteina un Norvēģija.
28 Eiropas Savienība apņēmās 
2008.–2012. gadā panākt 
kopējās SEG emisijas 
samazinājumu par 8 % 
salīdzinājumā ar 1990. gada 
līmeni (kas ir augstāks par 
pielikuma izcēlumā  minēto 
mērķi visām industrializētajām 
valstīm). Šis mērķis ir kopīgs 
15 dalībvalstīm saskaņā ar 
juridiski saistošu nolīgumu – 
Padomes 2002. gada 25. aprīļa 
Lēmumu 2002/358/EK par 
ANO vispārējai konvencijai par 
klimata pārmaiņām pievienotā 
Kioto protokola apstiprināšanu 
Eiropas Kopienas vārdā un no 
tā izrietošo saistību kopīgu 
izpildi (OV L 130, 15.5.2002., 
1. lpp.).
16 Ievads
ES ETS no 2013. gada 
(3. posms)
07 
ES ETS 3. posmam (2013.–2020. gads) 
NAP  sistēma tika nomainīta. Tagad 
emisijas maksimālais apjoms iekārtām, 
uz kurām attiecas ES ETS, tiek noteikts 
ES līmenī. Tām kvotām, kuras joprojām 
var piešķirt par brīvu, piemēro saska ­
ņotus sadales noteikumus, kuri balstīti 
uz stingrām ES līmenī noteiktām emi ­
siju rādītāju līmeņatzīmēm. Tāpat kā 
iepriekšējos posmos, ja iekārtu opera ­
toriem emisiju segšanai nav piešķirtas 
bezmaksas kvotas vai to nav piešķirts 
pietiekami daudz, papildu kvotas ir 
jāpērk tirgū vai ir jāsamazina emisijas.
08 
ES ETS 3. posma sākumā vairāk nekā 
40 % no visām kvotām tiek izsolīti. 
Saskaņā ar Komisiju un ekonomikas 
teoriju izsoles ir vispārredzamākā 
sadales metode, ar kuru tiek īstenots 
princips “piesārņotājs maksā” ( pieliku -
ma III daļā  ir sniegta sīkāka vispārīgā 
informācija par ES ETS reformu un 
nākotnes perspektīvām).
17
 Revīzijas tvērums un pieeja
09 
Nosakot revīzijas tvērumu un pieeju, 
galveno uzmanību Palāta pievērsa 
sistēmas integritātes un īstenošanas 
pamatjautājumiem. Revīzijā netika 
pārbaudīta ES ETS kopējā efektivitā ­
te. Revīzijas mērķis bija atbildēt uz 
jautājumu, vai Komisija un dalībvalstis 
pienācīgi pārvalda Eiropas Savienības 
emisijas kvotu tirdzniecības sistē ­
mu. Tas tika darīts, aplūkojot šādus 
apakšjautājumus:
a) Vai ir izveidots atbilstošs ES 
ETS integritātes aizsardzības 
satvars?  Lai atbildētu uz šo 
jautājumu, Palāta pārbaudīja, cik 
atbilstoši ir tirgus regulēšanas un 
uzraudzības noteikumi, kas attie ­
cas uz emisijas kvotu tirdzniecību, 
kvotu juridisko statusu un definī ­
ciju un Savienības reģistra sistē ­
mu ES ETS datu reģistrēšanai un 
publiskošanai. Šajā revīzijas daļā 
galvenā uzmanība tika pievērsta 
dažādiem šajās jomās veiktiem pa ­
sākumiem, kurus Komisija izstrādā ­
jusi un ierosinājusi kopš 2011. gada, 
aptverot pasākumus, kuri ieviesti 
līdz 2014. gada 30. septembrim. Re ­
vīzijā netika novērtēti valstu pasā ­
kumi PVN “karuseļveida” krāpšanas 
riska novēršanai29.
b) Vai ES ETS ir pareizi īstenota?  Lai 
atbildētu uz šo jautājumu, Palā ­
ta pārbaudīja, kā dalībvalstis un 
Komisija īstenoja ES ETS 2. posmu. 
Šī revīzijas daļa attiecās tikai uz ES 
ETS īstenošanu saistībā ar stacio ­
nārajām iekārtām30.10 
Revīzija tika veikta gan Komisijas, gan 
arī dalībvalstu līmenī. Komisijas līmenī 
tika pārbaudīts, kā Komisija vadīja ES 
ETS īstenošanu dalībvalstīs un vai tā 
pildīja piemērojamā tiesiskajā regulē ­
jumā noteiktos pienākumus. Pierādī ­
jumi tika iegūti no septiņām dalībval ­
stīm. Tās tika izraudzītas, pamatojoties 
uz emisiju apjomu un veidiem. Tika 
apmeklētas attiecīgās iestādes piecās 
dalībvalstīs (Vācijā, Francijā, Itālijā, Poli ­
jā un Apvienotajā Karalistē). No divām 
pārējām (Grieķijas un Spānijas) tika 
iegūti dokumentāri pierādījumi. Veicot 
revīziju dalībvalstu līmenī, galvenā 
uzmanība tika pievērsta kvotu sadalei 
(NAP ) un nodošanai, emisiju moni ­
toringa, ziņošanas un verificēšanas 
sistēmām un neatbilstības gadījumā 
piemērotajām sankcijām. Tajā netika 
aplūkotas izsoles, jo 2. posma beigās 
tās joprojām tika rīkotas ļoti retos gadī ­
jumos un tikai dažās dalībvalstīs.
11 
Pierādījumi tika arī iegūti, padziļināti 
pārbaudot valstu kompetentajās iestā ­
dēs pieejamos dokumentus attiecībā 
uz 150 iekārtām, kas izraudzītas no šīm 
septiņām dalībvalstīm, un analizējot no 
publiskā ES darījumu žurnāla ( EUTL  – 
sk.  2. izcēlumu ) iegūtos uzstādīša ­
nas un atbilstības datus. Izraudzītās 
iekārtas netika apmeklētas uz vietas, jo 
Palātai nebija piekļuves tiesību.29 Sīkāku informāciju par PVN 
jautājumiem sk.  3. izcēlumā .
30 Aviācijas nozare šajā sistēmā 
tika iekļauta tikai no 
2012. gada.
18
 Apsvērumi
ES ETS integritātes 
aizsardzības satvars
12 
Lai nodrošinātu ES ETS radītā emisijas 
kvotu tirgus pietiekamu likviditāti un 
izveidotu labi funkcionējošu mehā ­
nismu, kas veicina šīs politikas vides 
mērķu sasniegšanu, tirgum vajadzē ­
tu būt drošam un pievilcīgam31 gan 
brīvprātīgajiem pircējiem32, gan arī 
operatoriem (obligātajiem pircējiem), 
kuriem saskaņā ar ES ETS direktīvu ir 
pienākums piedalīties šajā sistēmā. 
Tāpēc ir jāizvērtē, vai ES ETS integritāte 
ir pietiekami aizsargāta, lai saglabātu 
stabilitāti un nodrošinātu ieguldītāju 
uzticēšanos tirgum. Šādai aizsardzībai 
ir vajadzīga pienācīga tirgus regulē ­
šana un uzraudzība, kā arī sadarbība 
starp regulatīvajām iestādēm. Tur ­
klāt kvotu juridiskajam statusam un 
definīcijai vajadzētu būt pietiekami 
skaidriem, lai veicinātu stabilitāti un 
uzticēšanos emisijas kvotu tirgū.13 
ES reģistram (sk.  2. izcēlumu ) ir liela 
nozīme ES ETS integritātes aizsardzībā, 
jo tajā tiek reģistrēti un uzraudzīti visi 
ar kvotām saistītie “fiziskie darījumi” 
un atspoguļota tirgum svarīga infor ­
mācija. Šis instruments ir vērtīgs ne 
tikai vides aizsardzībai – būtiskas ir arī 
ar ES ETS saistītās finansiālās intereses. 
Visu kvotu un citu Savienības reģistrā 
uzskaitīto atbilstības vienību aplēstā 
vērtība atkarībā no šo vienību cenas 
un aprēķinu veikšanas laika pārsniedz 
10 miljardus EUR. Turklāt ES ETS inte ­
gritāti vajadzētu pienācīgi aizsargāt no 
tāda veida incidentiem, kas tika kon ­
statēti laikā no 2008. līdz 2011. gadam 
(t. i., tika ziņots par kvotu zādzībām, 
PVN krāpšanas shēmām un kiberdrau ­
diem, tādiem kā pikšķerēšana). Tāpēc ir 
arī svarīgi ieviest efektīvas procedūras 
kontu atvēršanas un darījumu kontro ­
lei Savienības reģistrā.
Komisija pastāvīgi 
pilnveidoja emisijas 
kvotu tirgus regulēšanas 
un uzraudzības procesu, 
tomēr ir vajadzīgi turpmāki 
uzlabojumi
14 
Komisija atzina33, ka, lai nepieļautu 
2. posmā notikušo drošības incidentu 
atkārtošanos (sk. arī 12. un 13. pun ­
ktu un 2. izcēlumu ), ir jāuzlabo tirgus 
regulēšana un uzraudzība un Reģistra 
drošība. Šo risku novēršanai Komi ­
sija izstrādāja visaptverošu pasāku ­
mu kopumu (kā aprakstīts turpmāk 
15. un 16. punktā).31 Sk., piemēram, 
COM(2010) 796 galīgā 
redakcija.
32 Brīvprātīgie pircēji (vai 
tirgotāji) ir saimnieciskas 
vienības, kas emisijas kvotu 
tirgū piedalās brīvprātīgi 
(piemēram, tirgotāji, 
ieguldītāji, privātpersonas, 
finanšu starpnieki u. c.) 
pretstatā obligātajiem 
pircējiem (operatoriem, kuru 
dalību tirgū paredz tiesību 
akti).
33 http://ec.europa.eu/clima/
policies/ets/oversight/
faq_en.htm , “Eiropas oglekļa 
tirgus integritātes 
nodrošināšana”, Bieži uzdotie 
jautājumi, 2014. gada aprīlis: 
“Noteikumu [t. i., finanšu tirgus 
noteikumu] mērķis ir arī 
nodrošināt drošu un efektīvu 
tirdzniecības vidi, lai pēc 
vairākām kļūmīgām 
krāpnieciskām darbībām, ko 
tirgus pieredzēja pirms dažiem 
gadiem, vairotu uzticēšanos 
oglekļa tirgum”. Sk. arī 
COM(2010) 796 galīgā 
redakcija, jo īpaši 1. nodaļu 
“Ievads”.
19 Apsvērumi
Valstu reģistru sistēma un Savienības reģistrs
1. posmā un gandrīz visu 2. posmu dalībvalstis izmantoja valstu reģistrus ar kontiem, kuros varēja turēt un 
pārskaitīt emisijas kvotas un starptautiskos kredītus. Nolūkā vienkāršot sistēmu un atvieglot nākotnē paredzē ­
to ES ETS sasaistīšanu ar citām starptautiskām emisijas kvotu tirdzniecības sistēmām, likumdevējas iestādes 
2009. gadā nolēma valstu reģistrus centralizēt vienā Savienības reģistrā, ko uztur un administrē Eiropas Komi ­
sija. Laikā no 2008. līdz 2011. gadam notika vairāki drošības incidenti – galvenokārt ar PVN saistīta krāpšana un 
kiberuzbrukumi. Kontu un datu migrācija tika veikta 2012. gada jūnijā. Lai gan reģistru sistēma tika centralizē ­
ta, dalībvalstis joprojām ir pilnībā atbildīgas par kontu atvēršanu, pārvaldīšanu un atjaunināšanu Savienības 
reģistra attiecīgajās nodaļās. Šo darbību izpildē Komisijas centrālais administrators nav iesaistīts. ES darījumu 
žurnāla ( EUTL ) sistēma pārbauda, reģistrē un autorizē visus Savienības reģistrā uzsāktos darījumus, lai no ­
drošinātu, ka ikviens kvotu pārskaitījums tiek veikts saskaņā ar ES ETS noteikumiem34. EUTL  publiskā versija 
ļauj sabiedrībai iepazīties ar būtiskiem ES ETS datiem. Reģistra (un agrākās valstu reģistru sistēmas) darbību 
reglamentē Komisijas regulas35.
34 http://ec.europa.eu/clima/policies/ets/registry/index_en.htm
35 Jo īpaši Komisijas 2004. gada 21. decembra Regula (EK) Nr. 2216/2004 par standartizētu un drošu reģistru sistēmu saskaņā ar Eiropas Parlamenta 
un Padomes Direktīvu 2003/87/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 280/2004/EK (OV L 386, 29.12.2004., 1. lpp.), Komisijas 
2010. gada 7. oktobra Regula (ES) Nr. 920/2010 par standartizētu un drošu reģistru sistēmu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 
Direktīvu 2003/87/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 280/2004/EK (OV L 270, 14.10.2010., 1. lpp.), Komisijas Regula (ES) 
Nr. 1193/2011, ar ko no 2013. gada 1. janvāra izveido Savienības reģistru un groza Komisijas regulas (EK) Nr. 2216/2004 un (ES) Nr. 920/2010 par 
Savienības reģistra izveidi periodiem, kas beidzas 2012. gada 31. decembrī, un Komisijas Regula (ES) Nr. 389/2013, ar ko izveido Savienības reģistru 
3. posmam.2. izcēlums
20 Apsvērumi
15 
Vajadzība uzlabot oglekļa tirgus regu ­
lēšanas procesu sakrita ar tiesību aktu 
pārskatīšanu finanšu tirgu regulēšanas 
jomā ( MiFID /MAD )36. Tas deva iespē ­
ju Komisijai aplūkot oglekļa tirgus 
regulēšanu vispārējās finanšu tirgu 
regulēšanas kontekstā. Saskaņā ar 
ietekmes novērtējumu37, kas pievienots 
2011. gada oktobrī iesniegtajam MiFID  
pārskatīšanas priekšlikumam, Komisija 
apsvēra šādas divas galvenās iespē ­
jas – izveidot oglekļa tirgum pielāgotu 
režīmu vai klasificēt emisijas kvotas 
kā finanšu instrumentu un iekļaut tās 
MiFID /MAD  regulējumā. Jautājums 
par to, kura regulatīvā pieeja būtu 
piemērotākā emisijas kvotu tirgum, 
uz šīs revīzijas tvērumu neattiecās. 
Emisijas kvotu atvasinātie instrumen ­
ti38, kas pēc Komisijas aplēsēm veido 
vairāk nekā 90 % oglekļa tirgus, ir 
finanšu instrumenti, tāpēc ES ETS 1. un 
2. posmā (2005.–2012. gads) tie jau 
tika regulēti saskaņā ar MiFID  un MAD . 
Taču tas neattiecas uz emisijas kvotu 
sekundāro tirdzniecību aktuāltirgū. 
2011. gadā Komisija ierosināja MiFID  
paplašināt un pielāgot arī emisijas 
kvotu sekundārajai tirdzniecībai ak ­
tuāltirgū, skaidri klasificējot kvotas kā 
finanšu instrumentus. Šis priekšlikums 
tika pieņemts 2014. gadā39, tādējādi uz 
emisijas kvotām attiecas arī MAD /MAR . 
Šie jaunie noteikumi būs spēkā no 
2017. gada janvāra40.16 
Lai uzlabotu ES ETS integritāti un dro ­
šību, Komisija veica arī citus svarīgus 
pasākumus, tostarp:
 ­ nodrošināja iespēju dalībvalstīm 
izmantot apgrieztās maksāšanas 
sistēmu, lai novērstu ar PVN saistī ­
tu krāpšanu (sk.  3. izcēlumu );
 ­ veica papildu drošības pasākumus 
attiecībā uz Savienības reģistru, 
lai novērstu iespējamos kiberno ­
ziegumus un starptautisko kredītu 
atkārtotu izmantošanu;
 ­ nelikumīgi iegūtu līdzekļu lega ­
lizācijas novēršanas noteikumus 
integrēja Reģistra regulā, ko darīt 
vedināja analoģija ar Nelikumīgi 
iegūtu līdzekļu legalizācijas novēr ­
šanas direktīvu41, un
 ­ pieņēma izsoļu rīkošanas un 
dalības noteikumus primārajam tir ­
gum, tos iekļaujot Izsoļu regulā42.
17 
Šo pasākumu rezultātā būtiski uzlabo ­
jās situācija oglekļa tirgus regulēšanas 
jomā, ko apliecina tas, ka incidentu 
skaits, par kuriem ziņots pēdējos ga ­
dos, ir ievērojami samazinājies. Tomēr, 
neraugoties uz šiem centieniem, Palāta 
konstatēja vairākas nepilnības šo pasā ­
kumu ieviešanā, kā arī jautājumus, kas 
vēl jāatrisina, lai satvars būtu pietieka ­
mi robusts. Tie ir aplūkoti turpmākajās 
nodaļās.36 MiFID  un MAD  ir finanšu tirgu 
regulējuma divi galvenie pīlāri. 
MiFID  (Finanšu instrumentu tirgu 
direktīva) attiecas uz ieguldījumu 
pakalpojumu sniegšanu finanšu 
instrumentos, MAD  (direktīva par 
tirgus ļaunprātīgu izmantošanu) 
attiecas uz tirgus ļaunprātīgu 
izmantošanu.
37 Komisijas dienestu darba 
dokuments, ietekmes novērtē ­
jums, kas pievienots 2011. gada 
20. oktobra priekšlikumam 
Eiropas Parlamenta un Padomes 
direktīvai par finanšu instrumen ­
tu tirgiem (pārstrādāta versija) un 
priekšlikumam Eiropas 
Parlamenta un Padomes regulai 
par finanšu instrumentu tirgiem 
(SEC(2011) 1226 galīgā redakcija).
38 Atvasinātais instruments ir 
finanšu līgums, kas piesaistīts 
tam pamatā esošā aktīva 
nākotnes vērtībai vai statusam 
(piemēram, procentu likmju vai 
valūtas vērtības izmaiņām vai 
debitora iespējamam bankro ­
tam). ( http://europa.eu/rapid/
press­ release_MEMO ­12­232_
en.htm?locale=en )
39 Eiropas Parlamenta un Padomes 
2014. gada 15. maija Direktī ­
va 2014/65/ES par finanšu 
instrumentu tirgiem un ar ko 
groza Direktīvu 2002/92/ES un 
Direktīvu 2011/61/ES (OV L 173, 
12.6.2014., 349. lpp.).
40 Regula par tirgus ļaunprātīgu 
izmantošanu būs spēkā no 
2016. gada jūlija.
41 Eiropas Parlamenta un Padomes 
2005. gada 26. oktobra 
Direktīva 2005/50/EK par to, lai 
nepieļautu finanšu sistēmas 
izmantošanu nelikumīgi iegūtu 
līdzekļu legalizēšanai un teroristu 
finansēšanai (OV L 309, 
25.11.2005., 15. lpp.). 2013. gadā 
Komisija pieņēma priekšlikumus 
tās atjaunināšanai, un Eiropas 
Parlaments un Padome 
2014. gada beigās panāca 
politisku vienošanos.
42 Komisijas 2010. gada 12. novem ­
bra Regula (ES) Nr. 1031/2010 par 
siltumnīcas efektu izraisošo gāzu 
emisiju kvotu izsoļu laika grafiku, 
administrēšanu un citiem 
aspektiem saskaņā ar Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru 
nosaka sistēmu siltumnīcas 
efektu izraisošo gāzu emisijas 
kvotu tirdzniecībai Kopienā 
(OV L 302, 18.11.2010., 1. lpp.).
21 Apsvērumi
ETS tirgus joprojām pakļauts ar PVN saistītas krāpšanas riskam
Vispārējā ziņojumā par Eiropola darbību 2009. gadā ir sniegta aplēse, ka zaudējumi ar oglekļa dioksīda 
kredītiem saistītas krāpšanas dēļ (izmantojot PVN “karuseļveida” krāpšanu) no 2008. gada jūnija līdz 2009. 
gada decembrim sasniedza aptuveni piecus miljardus EUR. Pret šāda veida noziedzīgām darbībām pārrobežu 
tirdzniecības jomā ETS tirgus bija īpaši neaizsargāts. Reaģējot uz krāpšanas incidentiem, tika pieņemta Di ­
rektīva (2010/23/ES),43 lai dotu iespēju dalībvalstīm ieviest PVN apgrieztās maksāšanas sistēmu, nosakot, ka 
pienākums maksāt PVN ir personai, kurai tiek pārskaitītas kvotas vai citas atbilstības vienības. Šā noteikuma 
piemērošanas termiņš ir pagarināts līdz 2018. gada decembrim (Direktīva 2013/43/ES)44.
Revīzijas laikā gandrīz trešdaļa dalībvalstu nebija ieviesušas apgrieztās maksāšanas sistēmu attiecībā uz emi ­
sijas kvotām. Tādējādi ar PVN saistītas krāpšanas risks attiecībā uz ES ETS kvotām Eiropas Savienībā joprojām 
nav pilnībā novērsts.
No piecām dalībvalstīm, kuras apmeklēja Palāta, PVN apgrieztās maksāšanas sistēmu revīzijas laikā nebija 
izmantojusi tikai Itālija. Vienīgā emisijas kvotu tirdzniecības platforma Itālijā 2010. gada decembrī pārtrauca 
darbību emisijas kvotu tirgū, jo tajā tika novērotas anomālas tirdzniecības svārstības. Biržas operācijas tika 
pilnībā izbeigtas 2014. gada martā. Protams, divpusējā kvotu tirdzniecība, izmantojot Itālijas kontus ES ETS 
reģistrā, joprojām ir iespējama. Kompetentā iestāde un valsts reģistra administrators revīzijas laikā pauda uz ­
skatu, ka, tā kā Itālijā nav ieviesta PVN apgrieztās maksāšanas sistēma, valstī pastāv būtisks PVN “karuseļveida” 
krāpšanas risks.
43 Padomes 2010. gada 16. marta Direktīva 2010/23/ES, ar ko Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu groza attiecībā 
uz fakultatīvu un pagaidu apgrieztas maksāšanas sistēmas piemērošanu attiecībā uz noteiktu pakalpojumu sniegšanu ar paaugstinātu krāpšanas 
risku (OV L 72, 20.3.2010., 1. lpp.).
44 Padomes 2013. gada 22. jūlija Direktīva 2013/43/ES, ar ko Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu groza attiecībā 
uz fakultatīvu un pagaidu apgrieztas maksāšanas sistēmas piemērošanu saistībā ar noteiktu preču un pakalpojumu piegādi ar paaugstinātu 
krāpšanas risku (OV L 201, 26.7.2013., 4. lpp.).3. izcēlums
22 Apsvērumi
Lai gan emisijas kvotas 
ir kvalificētas kā finanšu 
instrumenti, revīzijā tika 
konstatēti daži neatrisināti 
jautājumi saistībā ar emisijas 
kvotu tirgus regulēšanu un 
uzraudzību
18 
Palāta pārbaudīja, vai Komisijas 
2011. gada priekšlikumā par MiFID  
pārskatīšanu ir ņemtas vērā emisijas 
kvotu tirdzniecības īpatnības. Viena no 
šīm īpatnībām ir obligātie tirgotāji ES 
ETS emisijas kvotu tirgū (kuri tirgo gan 
kvotas aktuāltirgū, gan arī to atvasi ­
nātos instrumentus). Šis tirgus tagad 
lielā mērā ir finanšu tirgus, bet tajā 
ir iesaistīti obligātie tirgotāji, tāpēc, 
pārskatot tiesību aktus, šis aspekts ir 
rūpīgi jāizvērtē. Saskaņā ar Komisijas 
sagatavoto pārskatīšanas priekšlikumu 
ES ETS obligātie tirgotāji tiek atbrīvoti 
no prasības saņemt MiFID  atļauju45. 
Saistībā ar MiFID  piemērošanu emisijas 
kvotu tirgum Palāta konstatēja dažus 
aspektus, kas rada jautājumus par tir ­
gus regulēšanu un uzraudzību un kas 
nav pietiekami analizēti. Tie ir izklāstīti 
turpmākajos punktos.19 
Saskaņā ar pārskatīto MiFID  regulēju ­
mu obligātie tirgotāji, kā arī dažas citas 
vienības, kas tirgo emisijas kvotas46, 
tiks atbrīvotas no prasības iegūt MiFID  
atļauju. Konkrētāk, lielie obligātie tir ­
gotāji, kuriem bieži vien ir lielas specia ­
lizētas tirdzniecības darījumu nodaļas, 
tiks atbrīvoti no šīs prasības, ja ES ETS 
darījumus tie veiks savā vārdā47. Bez 
MiFID  atļaujas varēs darboties arī ma ­
zās saimnieciskās vienības, kas emisijas 
kvotas brīvprātīgi uz sava vārda tirgo 
aktuāltirgū48. Palāta uzskata, ka, ja 
šādas vienības ļaunprātīgi izmantos ar 
MiFID  ieviesto atbrīvojumu, iesaistoties 
tirdzniecības darbībās, uz kurām šis 
atbrīvojums neattiecas, tiks apdrau ­
dēta tirgus integritāte. Turklāt Palāta 
konstatēja risku, ka MiFID  noteikto 
atbrīvojumu attiecībā uz obligātajiem 
tirgotājiem varētu ļaunprātīgi izman ­
tot personas, kas cenšas iegādāties 
iekārtas, lai emisijas kvotas aktuāltirgū 
varētu pirkt un pārdot bez MiFID  atļau ­
jas. Palāta konstatēja, ka Komisija nav 
pietiekami izanalizējusi obligāto tir ­
gotāju ietekmi uz emisiju kvotu tirgu, 
lai varētu pierādīt, ka risks, kas rodas, 
tirgus dalībnieku grupas atbrīvojot no 
prasības, nav būtisks.45 Lai varētu sniegt ieguldījumu 
pakalpojumus, ieguldījumu 
sabiedrībai ir jāsaņem atļauja 
no valsts regulatora.
46 Piemēram, 
Direktīvas 2014/65/ES 2. panta 
1. punkta j) apakšpunkta 
i) punkts attiecībā uz 
personām, kas emisijas kvotas 
vai to atvasinātos 
instrumentus tirgo savā vārdā.
47 Un atbildīs 
Direktīvas 2014/65/ES 2. panta 
1. punkta e) apakšpunktā 
noteiktajām prasībām.
48 Arī Komisijas pasūtītajā 
2012. gada eksperta ziņojumā 
par MiFID  ietekmes 
novērtējuma daļām, kas 
attiecas uz emisijas kvotu 
tirgu, ir minētas iespējamās 
sekas, ko varētu radīt MiFID  
atbrīvojumu noteikšana 
mazākiem tirgus dalībniekiem, 
kuri arī varētu būt iesaistīti 
krāpšanā un iespējamā kvotu 
zādzībā un kuriem nebūs 
vajadzīga MiFID  atļauja 
neraugoties uz to, ka oglekļa 
emisijas kvotas ir klasificētas 
kā finanšu instrumenti.
23 Apsvērumi
20 
Turklāt pārskatītā MiFID  joprojām 
netiks piemērota pilnīgi divpusējai 
OTC  tirdzniecībai, tostarp emisijas 
kvotu tirdzniecībai, kas tiek veikta 
ārpus MiFID  regulētajām tirdzniecības 
vietām. Lai nodrošinātu divpusējās 
tirdzniecības ceļā pārdoto emisijas 
kvotu “fizisku” piegādi, abām pusēm 
ir vajadzīgs konts ES ETS Savienības 
reģistrā. Tomēr, kā aprakstīts tālāk 
37. un 38. punktā, šiem “fiziskajiem” 
darījumiem Savienības reģistrā ne ­
piemēro uzraudzību. Tas nozīmē, ka 
var būt dalībnieki, kas darbojas tādās 
tirgus daļās, kas regulatoriem un kom ­
petentajām iestādēm nav pietiekami 
pārredzamas. Tāpēc, emisijas kvotas 
MiFID  klasificējot kā finanšu instru ­
mentus, šī regulējuma nepilnība netiks 
novērsta. Tomēr Komisija norāda, ka, 
salīdzinājumā ar atvasināto instrumen ­
tu tirdzniecību, neregulēta divpusēja 
tirdzniecība aktuāltirgū veido nelielu 
sekundārā emisijas kvotu tirgus daļu 
(apmēram 1 %).
21 
Komisija arī ierosināja49 mazākos tirgus 
dalībniekus līdz noteiktai robežvērtībai 
atbrīvot no pienākuma publiskot iekšē ­
jo informāciju, kā paredzēts pārskatīta ­
jos tiesību aktos par tirgus ļaunprātīgu 
izmantošanu ( MAD /MAR ). Revīzijā ne ­
tika gūti pierādījumi, ka Komisija būtu 
pietiekami izanalizējusi šādu dalīb ­
nieku identitāti un uzvedību, kā arī to 
rīcībā esošo informāciju un iespējamo 
kopējo ietekmi uz emisijas kvotu tirgu. 
Šā jautājuma nozīme ir atkarīga no tā, 
kā tiek definēti “mazākie” dalībnieki, 
kas revīzijas laikā vēl nebija izdarīts.Pastāv bažas par emisijas kvotu 
tirgus uzraudzības satvara dažu 
elementu piemērotību
22 
Tāpat kā saistībā ar jebkuru tirgus 
mehānismu ES ETS integritātes aiz ­
sardzībai ir vajadzīga atbilstoša tirgus 
uzraudzība (sk. arī 12. punktu). Šim 
nolūkam Komisijai vajadzētu apspries ­
ties ar valstu finanšu regulatoriem 
par emisijas kvotu tirgus darbību un 
izskatīt jautājumu par regulatīvo sadar ­
bību emisijas kvotu tirgū. Ir arī svarīgi, 
lai Eiropas Komisijā, galvenokārt starp 
dienestiem, kuri atbild par ES ETS 
un finanšu tirgu regulējumu, proti, 
Klimata politikas ĢD50 un Iekšējā tirgus 
un pakalpojumu ĢD51, tiktu izveidota 
pastāvīgas un efektīvas sadarbības 
sistēma attiecībā uz oglekļa tirgus 
darbību.49 Komisijas dienestu darba 
dokuments, ietekmes 
novērtējums, kas pievienots 
2011. gada 20. oktobra 
priekšlikumam Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
regulai par iekšējās 
informācijas ļaunprātīgu 
izmantošanu un tirgus 
manipulācijām (tirgus 
ļaunprātīgu izmantošanu) 
un priekšlikumam Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
direktīvai par 
kriminālsankcijām iekšējās 
informācijas ļaunprātīgas 
izmantošanas un tirgus 
manipulāciju gadījumā, 
SEC(2011) 1217 galīgā 
redakcija.
50 Komisijas ģenerāldirektorāts, 
kura pārziņā ir klimata politika.
51 Komisijas ģenerāldirektorāts, 
kura pārziņā ir iekšējais tirgus 
un pakalpojumi. Sākot ar 
2015. gadu, Iekšējā tirgus un 
pakalpojumu ĢD ir pārdēvēts 
par Finanšu stabilitātes, 
finanšu pakalpojumu un 
kapitāla tirgu savienības ĢD.
24 Apsvērumi
23 
Neraugoties uz pārrobežu raksturu un 
bažām, kas izteiktas saistībā ar krāp ­
šanu un citām noziedzīgām darbībām 
(sk. arī 13. un 14. punktu un 2. izcēlu -
mu), Palāta konstatēja, ka emisijas kvo ­
tu tirgus uzraudzība ES līmenī netiek 
nodrošināta. Valstu finanšu regulatori 
var prasīt saviem valsts administra ­
toriem vai centrālajam administrato ­
ram sniegt informāciju no Savienības 
reģistra par emisijas kvotu darījumiem 
saskaņā ar slēgtām procedūrām, kas 
definētas Reģistra regulā. Tomēr Palāta 
konstatēja, ka revīzijas laikā dalībvalstu 
līmenī to darīja reti. Turklāt Savienības 
reģistrā netiek reģistrēta ne cena, ne 
arī ar darījumiem saistītā finanšu infor ­
mācija. Tādējādi valstu regulatori nevar 
gūt pilnīgu priekšstatu par pārrobežu 
darījumiem, kurus tie uzskata par 
aizdomīgiem, un viņu rīcībā ir mazāk 
informācijas par darījumiem, kas varē ­
tu būt aizdomīgi. Šajā jomā Komisijai 
nav uzraudzības pilnvaru (sk. arī 37. 
un 38. punktu). Tas palielina sadarbī ­
bas nozīmi starp valstu regulatoriem, 
lai nodrošinātu, ka emisijas kvotu 
tirdzniecība tiek uzraudzīta atbilstošā 
līmenī un ļaunprātīgas izmantošanas 
iespēja ir samazināta līdz minimumam.24 
Palāta uzskata, ka valstu regulatoriem 
nav integrētu procedūru tieši emisijas 
kvotu tirgus uzraudzības organizēšanai 
ES līmenī un ka saglabājas neskaidrības 
par emisijas kvotu tirgus uzraudzības 
satvaru pēc tam, kad stāsies spēkā pār ­
skatītā MiFID  direktīva un MAR  regula52. 
Pašā Komisijā Klimata politikas ĢD 
sadarbība ar Iekšējā tirgus un pakal ­
pojumu ĢD ir organizēta neformālā 
ad hoc  veidā, kas pietiekami neveici ­
na koordinētu pieeju emisijas kvotu 
tirgus praktiskajai uzraudzībai. Esošās 
oficiālās dienestu apspriešanās un tie ­
sību aktu priekšlikumu sagatavošanas 
procedūras nav paredzētas emisijas 
kvotu tirgus regulēšanas un praktiskās 
uzraudzības koordinēšanai.
Problēmas ar kvotu definīciju
25 
Lai emisijas kvotu tirgus darbotos labi, 
tam ir vajadzīga pietiekama likviditāte 
(sk. arī 12. punktu). Šajā sakarā emisijas 
kvotu tirgus darbība varētu uzlaboties, 
ja būtu lielāka skaidrība par kvotu defi ­
nīciju ES mērogā un ja emisijas kvotas 
no komerciālā viedokļa vairāk intere ­
sētu brīvprātīgos dalībniekus, piemē ­
ram, atbalstot spēju radīt un aizsargāt 
drošas un realizējamas nodrošinājuma 
tiesības53.52 Arī Komisijas pasūtītajā 
eksperta ziņojumā ir norādīti 
iespējamie trūkumi emisijas 
kvotu uzraudzības satvarā, kas 
palikuši pat pēc pārskatīto 
finanšu tirgus noteikumu 
pieņemšanas. Daļu atbildības 
par oglekļa tirgus uzraudzību 
kopīgi uzņemsies daudzi un 
dažādi dalībnieki. Tas rada 
bažas par nenovērstajiem 
trūkumiem, kuru dēļ, ja tiks 
traucēta tirgus darbība, varētu 
būt vajadzīgi turpmāki 
grozījumi tiesību aktos.
53 Nodrošinājuma tiesības ir 
trešās puses likumīgas tiesības, 
piemēram, hipotēka vai citas 
prasījuma tiesības.
25 Apsvērumi
54 Komisijas Regulas (ES) 
Nr. 389/2013 40. panta 
1. punkts.
55 Palāta saņēma divus ekspertu 
ziņojumus, kurus bija 
pasūtījusi Eiropas Komisija, – 
vienu par MiFID  ietekmes 
novērtējuma daļām, kas 
attiecas uz emisijas kvotu tirgu 
(2012. g .), un otru par 
mijiedarbību starp ES ETS 
reģistru un pēctirdzniecības 
infrastruktūru (2013. g .). Abos 
ziņojumos minētie riski ir 
līdzīgi Palātas konstatētajiem.
56 Komisijas Regulas (ES) 
Nr. 1193/2011 21. panta 
3. punkts un Komisijas Regulas 
(ES) Nr. 389/2013 23. panta 
3. punkts.26 
ES ETS direktīvā nav noteikts kvotu 
juridiskais statuss. Kvotu kā savstarpēji 
atvietojamu, dematerializētu, tirgo ­
jamu instrumentu raksturojums, kas 
sniegts ES Reģistra regulā54, tikai no ­
rāda uz dažiem veidiem, kā kvotas var 
izmantot. Turklāt, klasificējot kvotas kā 
finanšu instrumentus, kļūst skaidrs ti ­
kai tas, kā tām piemērojami tiesību akti 
finanšu pakalpojumu jomā. Joprojām 
nav skaidrs, kādas tiesības ir emisijas 
kvotu turētājiem. Revīzijai izraudzītajās 
dalībvalstīs ir dažādas pieejas attiecībā 
uz kvotu juridisko statusu un veidu. 
Francijā un Apvienotajā Karalistē kvotu 
raksturojums atbilst īpašuma juridis ­
kajām īpašībām vai tiek par tādām uz ­
skatīts. Tomēr lielākajā daļā no revīzijai 
izraudzītajām dalībvalstīm emisijas 
kvotām nav juridiskas definīcijas.
27 
Juridiskās noteiktības trūkums ES un 
dalībvalstu līmenī un atšķirīgās pieejas 
nozīmē to, ka radušās juridiskās prob ­
lēmas tiek risinātas katram gadījumam 
individuāli. Tas vēl vairāk paaugstina 
atšķirīgas juridiskās definīcijas un 
pieejas risku ne tikai starp dalībvalstīm 
(no kurām lielākajai daļai vēl jādefinē 
kvotas savās tiesību sistēmās), bet arī 
katras atsevišķas dalībvalsts tiesību 
aktos. Šis jautājums par ES mēroga 
juridiskās definīcijas trūkumu attiecībā 
uz kvotām jau tika pieminēts vairākos 
ekspertu ziņojumos55, kurus pasūtījusi 
Komisija. Tomēr Komisija neko nav da ­
rījusi, lai šo jautājumu atrisinātu. Palāta 
uzskata, ka lielāka skaidrība par kvotu 
juridisko definīciju varētu labvēlīgi 
ietekmēt tirgus darbību.28 
Turklāt pašlaik ne no juridiskā, ne 
praktiskā viedokļa nav skaidrs, vai 
emisijas kvotas var izmantot, lai at ­
balstītu nodrošinājuma tiesības, tāpat 
kā tradicionālos finanšu instrumentus 
ar komerciālu vērtību. Nodrošinājuma 
tiesību reģistrēšana attiecībā uz kvo ­
tām nav skaidri noteikta. Saskaņā ar 
ES Reģistra regulu praktisks risinājums 
nodrošinājuma reģistrēšanai attiecībā 
uz kvotām ir iecelt “papildu pilnva ­
rotus pārstāvjus”56, kuru atļauja būs 
vajadzīga, lai varētu veikt darījumus ar 
šīm kvotām. ES līmenī skaidri pieņemts 
noteikums, ka emisijas kvotas spēj at ­
balstīt nodrošinājuma tiesības, un šādu 
tiesību reģistrēšanas mehānisms var 
palielināt emisijas kvotu komerciālo 
vērtību tirgus dalībniekiem.
26 Apsvērumi
Sistēmās, kas saistītas 
ar ES reģistru ES ETS 
pamatinformācijas apstrādei, 
tika konstatētas dažas 
nepilnības
29 
Savienības reģistrs ir elektroniska 
sistēma, kurā tiek reģistrētas kvotas 
un to īpašnieki un apstrādāta ES ETS 
pamatinformācija par iekārtām un tir ­
gotājiem (sk. arī iepriekš 13. punktu un 
2. izcēlumu ). Noteikumi attiecībā uz 
kontu atvēršanas procedūrām ir ietver ­
ti Reģistra regulā57, un tos īsteno valstu 
administratori. Īpaši svarīgas ir kontu 
atvēršanas procedūras brīvprātīgiem 
dalībniekiem (piemēram, tirdzniecības 
vai ieguldījumu nolūkā), jo tajās ir defi ­
nēti nosacījumi, ar kādiem kontu kvotu 
tirdzniecībai var izveidot citi tirgotāji, 
kas nav obligātie tirgotāji. Turklāt, tik ­
līdz tirgotājiem ir piekļuve kontam, viņi 
var uzsākt pārrobežu darījumus.
30 
Savienības reģistrs ir pakļauts lielam 
riskam, tāpēc tā darbībā būtu jānodro ­
šina darījumu identifikācija un mēr ­
ķtiecīgas izsekošanas iespējas, kā arī 
kontu turētāju un atlikumu kontroles 
mehānismi un identifikācija. Lai atbals ­
tītu tirgus integritāti, visām dalībval ­
stīm būtu konsekventi jāievieš stingras 
kontu atvēršanas procedūras un jānod ­
rošina potenciāli aizdomīgu darījumu 
pārrobežu uzraudzība nolūkā novērst 
un atklāt krāpnieciskas vai noziedzīgas 
darbības. Reģistra regulā ir ietverti no ­
teikumi par nelikumīgi iegūtu līdzekļu 
legalizācijas un teroristu finansēša ­
nas novēršanu un norādīts, kā valstu 
administratoriem būtu jāsadarbojas ar attiecīgajām kompetentajām iestā ­
dēm šajās jomās, jo īpaši ar finanšu 
izlūkošanas vienībām un tiesībaizsar ­
dzības struktūrām. Ņemot vērā lielās 
finansiālās intereses un drošības riskus, 
reģistra veiksmīgai darbībai ir vaja ­
dzīgas stabilas pārvaldības struktūras, 
tostarp IT un pamatdarbības pienāku ­
mu nošķiršana Komisijas iekšējā darba 
organizācijā un pietiekami resursi.
31 
Izstrādājot Savienības reģistra drošības 
pasākumus, tika ņemti vērā arī nesenie 
incidenti (sk. 13. punktu). Palāta kon ­
statēja, ka, lai gan laika gaitā reģistra 
sistēmas un procesi ir uzlabojušies, 
joprojām saglabājas dažas nepilnības, 
kuras aprakstītas turpmākajās iedaļās.57 Komisijas Regula (ES) 
Nr. 920/2010.
27 Apsvērumi
Kontu atvēršanas procedūras 
nebija pietiekami stingras
32 
Pēc vairākiem nopietniem inciden ­
tiem, kas no 2008. līdz 2011. gadam 
ietekmēja reģistru sistēmas drošī ­
bu (sk. 13. punktu un 2. izcēlumu ), 
2011. gadā ES ETS drošība tika pastip ­
rināta. Noteikumi attiecībā uz kontu 
atvēršanu un pilnvaroto pārstāvju 
pieņemšanu (t. i., tā dēvētās KYC58 
pārbaudes) tika būtiski paplašināti. 
Reģistra regulā ir paredzēti noteikumi 
personas konta atvēršanai Savienības 
reģistrā un norādīti iemesli, kuru dēļ 
valstu administratori var atteikties 
atvērt kontu brīvprātīgiem dalībnie ­
kiem, īpaši, ja attiecībā uz personu, kas 
pieprasījusi konta atvēršanu, notiek 
izmeklēšana par krāpšanu ar kvotām 
vai Kioto vienībām, nelikumīgi iegūtu 
līdzekļu legalizēšanu, teroristu finan ­
sēšanu vai citiem smagiem nozie ­
gumiem, kuros var izmantot kontu. 
Turklāt dalībvalstīm tika dota iespēja 
izstrādāt sīkākus valsts noteikumus 
attiecībā uz atteikšanos atvērt kontus 
reģistrā. Dalībvalstīm ir arī noteikta 
prasība dalīties informācijā par atteik ­
šanos atvērt kontus.
33 
Lai gan 2012. gada jūnijā tika sākta 
reģistra sistēmas centralizācija, kad 
notika valstu reģistru migrācija uz jau ­
no Savienības reģistru, kuru pārvalda 
Komisija, kontu pārvaldība (un fizisko 
un juridisko personu piekļuve emisijas 
kvotu kontiem) joprojām ir tikai dalīb ­
valstu un to administratoru atbildībā. 
Līdzīgi kā tas bija pirms valsts reģistru 
centralizēšanas, valsts administrato ­
riem nav piekļuves datiem, kas reģistrā 
iekļautas citu dalībvalstu nodaļās.34 
Palāta konstatēja daudz atšķirību 
dalībvalstu veiktajās KYC  pārbaudēs 
(procesu, iekšējās organizācijas un 
administratīvās spējas aspektos) un iz ­
mantotajās riska profilēšanas metodēs, 
turklāt Francija un Apvienotā Karaliste 
ir piemērs tam, kā pārsniegt šajā jomā 
noteikto prasību minimumu. Šīs dalīb ­
valstis demonstrēja plašas riska novēr ­
tēšanas procedūras un sīki izstrādātas 
iepriekšējās darbības pārbaudes.
35 
Tomēr, lai gan kontu atvēršanas re ­
gulējums kopš 2011. gada tika pastip ­
rināts, Palāta konstatēja, ka lielākajā 
daļā apmeklēto dalībvalstu joprojām ir 
šādas nepilnības:
 ­ kontu atvēršanas pieprasījumi 
netika atteikti pat tad59, kad, bal­
stoties uz Reģistra regulā noteik ­
tajiem kontu atvēršanas atteikuma 
kritērijiem (sk. 32. punktu), tas būtu 
pamatoti;
 ­ valstu administratori un Komisija 
efektīvā veidā neapmainījās ar 
informāciju par aizdomīgiem kontu 
atvēršanas pieteikumiem (piemē ­
ram, juridiskā pamata trūkuma dēļ 
ES mērogā nav izveidots pastā ­
vīgs kontu atvēršanas atteikuma 
gadījumu saraksts, informācijas 
apmaiņa ir tikai īslaicīga un par 
pieteikumiem, kas oficiāli nav 
atteikti, tomēr uz valsts administra ­
tora aizdomu pamata ir pārtraukti, 
citas dalībvalstis netika informētas 
kā par atteiktiem kontu atvēršanas 
pieteikumiem);58 Princips “pazīsti savu klientu” 
(KYC) ir process, ko izmanto 
finanšu iestādes vai citas 
struktūras, lai pārbaudītu 
klienta uzticamību (t. i., 
pārbaudes, ko veic, lai 
pārliecinātos par klienta un 
faktiskā īpašnieka identitāti, 
saprastu, kādas ir darījuma 
attiecības, un nodrošinātu to 
pastāvīgu uzraudzību). Tas 
vajadzīgs, lai nodrošinātu 
atbilstību tiesību aktiem 
attiecībā uz uzticamības 
pārbaudi un finanšu 
regulēšanu, piemēram, 
nelikumīgi iegūtu līdzekļu 
legalizācijas un terorisma 
finansēšanas novēršanas jomā 
(http://ec.europa.eu/
internal_market/company/
docs/financial ­crime/  
130205_impact ­assessment_
en.pdf ).
59 Revīzijas laikā Palāta tika 
informēta tikai par trim šādiem 
gadījumiem – vienu Vācijā un 
diviem Francijā –, no kuriem 
divi attiecās uz 3. posmu.
28 Apsvērumi
 ­ lielākā daļa apmeklēto dalībvalstu 
nebija izmantojušas iespēju izstrā ­
dāt valsts noteikumus attiecībā uz 
kontu atvēršanu;
 ­ kontu atvēršanas iekšējās procedū ­
ras, kuru mērķis ir pārbaudīt, vai no 
potenciālajiem kontu turētājiem 
ir iegūti visi vajadzīgie pieteiku ­
ma elementi, daudzos gadījumos 
nebija pienācīgi dokumentētas vai 
pārbaudītas, izmantojot “četru acu 
principu” (piemēram, Vācijā, Itālijā, 
Polijā), un
 ­ kompetento iestāžu un valstu 
administratoru oficiālās attiecības 
ar valstu finanšu izlūkošanas vienī ­
bām vai tiesībaizsardzības struktū ­
rām tikai veidojās un revīzijas laikā 
vēl nebija uzsāktas (īpaši Itālijā un 
Polijā).
36 
Kontu atvēršanas procedūras nosaka 
piekļuvi sistēmai, novērtējot tirgus da ­
lībnieku integritāti. Valstis, kuru veiktās 
kontu atvēršanas pārbaudes ir mazāk 
stingras, var kļūt par mērķi personām 
ar noziedzīgiem nolūkiem. Tomēr 
attiecībā uz šīm procedūrām Komisijai 
(kā centrālajam administratoram) ar 
Reģistra regulu nav piešķirtas pilnvaras 
pieprasīt, lai dalībvalstu sistēmas tiktu 
saskaņotas.Darījumi netiek pietiekami 
uzraudzīti ES līmenī
37 
Agrākie noziedzīgie incidenti 
(sk. 13. punktu un 2. izcēlumu ) ES ETS 
radīja nopietnus finansiālus zaudēju ­
mus dalībvalstīm un dažiem atseviš ­
ķiem dalībniekiem un pakļāva lielam 
riskam ES ETS un Eiropas Komisijas 
reputāciju. Tas atkārtoti norādīts arī 
Klimata politikas ĢD atrunā, kas ie ­
kļauta tā 2012. un 2013. gada darbības 
pārskatā. Šie pārskati tiek sagatavoti 
kopš reģistra centralizācijas 2012. gadā 
(sk. arī 41. punktu). Lai gan centrālajā 
līmenī ES reģistru vada Komisija, tai 
nav juridisku tiesību ne vispārīgi, ne 
praktiski uzraudzīt darījumus. ES līme ­
nī netiek uzraudzīti potenciāli aizdomī ­
gi darījumi Savienības reģistrā (sk. arī 
23. punktu). Šī situācija varētu vājināt 
ES ETS integritāti.
29 Apsvērumi
38 
Dalībvalstu reģistra administratoriem 
jāinformē valsts iestādes, kuras atbild 
par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legali ­
zācijas novēršanu (finanšu izlūkošanas 
vienības), ja ir aizdomas par nelikumīgi 
iegūtu līdzekļu legalizāciju vai nozie ­
dzīgām darbībām. Palāta uzskata: lai 
to darītu efektīvi, ir jāizstrādā piemē ­
rotas procedūras, ar kurām uzraudzīt 
potenciāli aizdomīgus darījumus. Kopš 
2012. gada, kad Savienības reģistru 
centralizēja Komisijas līmenī, dalībval ­
stīm vairs nav tiešas piekļuves savas 
valsts reģistra datubāzēm. Dalībvalstīm 
ir grūti analizēt pārrobežu darījumu 
datus. Dažas dalībvalstis60 sadarbojas 
ad hoc  kārtībā un izstrādā kopīgus 
instrumentus ārpus reģistra sistēmas. 
Lai gan Komisija pārvalda centralizēto 
datubāzi, datu aizsardzības un konfi ­
dencialitātes apsvērumu dēļ tā nevar 
pilnībā izmantot tās rīcībā esošos 
datus. Palāta uzskata, ka šajā situācijā, 
kad dalībvalstis un Komisija saskaras 
ar tehniskiem ierobežojumiem un 
aizliegumiem datu aizsardzības jomā, 
jau radušos ļaunprātīgas izmantošanas 
risku nav iespējams pilnībā novērst.
Iekšējās koordinācijas 
problēmas un resursu 
ierobežojumi kavēja Savienības 
reģistra vadīšanu un veidošanu
39 
Kā minēts 30. punktā, lai reģistrs būtu 
efektīvs, ir rūpīgi jānovērtē mērķi un 
prioritātes un pienācīgi jāsadala re ­
sursi. Turklāt ir jāievieš pienācīga IT un 
pamatdarbības pienākumu nošķiršana 
atbildīgajā Komisijas dienestā.40 
ES ETS 2. posmā Palāta konstatēja, 
ka Komisija aktīvi iesaistījās daudzos 
svarīgos pasākumos (sk. 16. punktu), 
kuru mērķis bija pilnveidot ES ETS un 
uzlabot tās uzticamību.
41 
Tomēr Palāta uzskata, ka Komisijas 
dienestu organizatoriskā struktūra 
un tiem pieejamie resursi pietiekami 
neveicināja reģistra vadīšanu un veido ­
šanu. Palāta konstatēja, ka par ES ETS 
īstenošanu atbildīgo Klimata politikas 
ĢD dienestu pienākumi IT un uzņēmēj ­
darbības jomā nebija pienācīgi defi ­
nēti un sadalīti. Klimata politikas ĢD 
reģistra grupas funkciju apraksti bija 
vispārīgi un ietvēra pienākumu pār ­
klāšanos. Komisijas Iekšējās revīzijas 
dienests jau sniedza revīzijas ieteiku ­
mus šajā jomā61. Lai gan revīzijas laikā 
tika īstenots rīcības plāns šo ieteikumu 
izpildei, ir vajadzīgi turpmāki uzlaboju ­
mi, lai palielinātu reģistra vadīšanas un 
veidošanas efektivitāti. Šajā kontekstā 
Palāta vērš uzmanību arī uz atrunām, 
ko Klimata politikas ĢD minēja savā 
2012. un 2013. gada darbības pārskatā 
attiecībā uz Savienības reģistra drošī ­
bas apdraudējumu62.60 Saskaņā ar Komisijas sniegto 
informāciju revīzijās laikā tādas 
bija aptuveni desmit 
dalībvalstis.
61 Palātas konstatējumi sasaucas 
ar Komisijas Iekšējās revīzijas 
dienesta ziņojumu. Sīkākai 
informācijai skatīt Klimata 
politikas ĢD 2013. gada 
darbības pārskata 2.3. nodaļu 
“Revīzijas rezultātu 
novērtējums un revīzijas 
ieteikumu izpildes kontrole”.
62 Klimata politikas ĢD 
2013. gada darbības pārskata 
(GDP) kopsavilkums: 
“2013. gada darbības pārskatā 
tiek saglabāta jau 2010., 
2011. un 2012. gada darbības 
pārskatos iekļautā atruna, kam 
par iemeslu ir iedragātā 
reputācija saistībā ar 
nenovērsto būtisko drošības 
trūkumu Savienības emisijas 
kvotu tirdzniecības sistēmas 
(ES ETS) reģistrā. Nav 
pamatotas pārliecības par to, 
ka pašreizējie drošības 
pasākumi varētu veiksmīgi 
novērst turpmākus 
uzbrukumus. Pārliecība par 
drošību ir priekšnosacījums šīs 
atrunas atcelšanai.”
30 Apsvērumi
ES ETS īstenošana
42 
ES ETS īstenošana sākās 2005. gadā, 
bet pirmais faktiskais saistību pe ­
riods saskaņā ar Kioto protokolu ilga 
no 2008. līdz 2012. gadam (ES ETS 
2. posms). ES ETS īstenošanai dalīb ­
valstīs būtu jāietver kvotu piešķiršana 
iekārtām, NAP  un attiecīgo noteikumu 
īstenošana dalībvalstīs un emisiju 
monitoringa, ziņošanas un verificēša ­
nas procedūras, vajadzības gadījumā 
ietverot verificētāju akreditāciju vai 
atzīšanu.
43 
ES ETS 2. posma gada atbilstības cikls 
dalībvalstīs ir aprakstīts 4. izcēlumā . 
Šajā saistībā svarīga kontroles metode 
ir monitoringa plānu apstiprināša ­
na, jo šajos plānos iekļauto datu un 
parametru pareizībai ir būtiska nozīme 
ticamas informācijas sniegšanā par 
emisijām. ES ETS direktīvā un Komisijas 
sniegtajās monitoringa un ziņošanas 
pamatnostādnēs ( MRG ) 2. posmam63 ir 
aprakstīts emisijas atļauju, monitorin ­
ga plānu, emisijas ziņojumu un zināmā 
mērā arī verifikācijas ziņojumu saturs, 
kā arī to iesniegšanas termiņi. Tajās nav 
norādīts, kādus kontroles mehānismus 
būtu jāizmanto kompetentajām ie­
stādēm. Kontroles satvars, ko piemēro 
3. posmam, ir pārskatīts un ir ieviesti 
papildu pienākumi attiecībā uz verifi ­
kāciju un verificētāju akreditāciju64.44 
Direktīvā tika noteikta Eiropas Komisi ­
jas loma, kas ietver NAP  novērtēšanu, 
norādījumu sniegšanu dalībvalstīm, 
kompetento iestāžu informācijas ap ­
maiņas koordinēšanu un zināmā mērā 
arī īstenošanas praktisko uzraudzību 
dalībvalstīs.
45 
Lai nodrošinātu pareizu kvotu nodo ­
šanu, būtu jāievieš piemēroti, efektīvi, 
samērīgi un preventīvi sankciju režīmi. 
Direktīvā ir paredzēts sods EUR 100 
apmērā par katru tonnu CO2e, kas 
jāmaksā, ja operators nav nodevis pie ­
tiekamu daudzumu kvotu, lai nosegtu 
savas gada emisijas65. Dalībvalstīm ir 
jāparedz sods arī citu ES ETS noteiku ­
mu pārkāpumu gadījumā.63 2007. gada 18. jūlijā Komisija 
pieņēma Lēmumu 2007/589/
EK, ar ko nosaka 
pamatnostādnes 
siltumnīcefekta gāzu emisiju 
monitoringam un ziņošanai 
par tām saskaņā ar ES ETS 
direktīvu, kas tika piemērota 
un atjaunināta 2. posmā 
(2008.–2012. gadā) (OV L 229, 
31.8.2007., 1. lpp.).
64 Komisijas 2012. gada 21. jūnija 
Regula (ES) Nr. 600/2012 par 
siltumnīcefekta gāzu ziņojumu 
un tonnkilometru ziņojumu 
verifikāciju un par verificētāju 
akreditāciju saskaņā ar Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
Direktīvu 2003/87/EK 
(OV L 181, 12.7.2012., 1. lpp.).
65 Direktīvas 2003/87/EK 
16. pants.
31 Apsvērumi
Vispārējs pārskats par ES ETS 2. posma atbilstības ciklu
Kompetentā iestāde : dalībvalstis ieceļ vienu vai vairākas (t. i., reģionālas) kompetentās iestādes, kas būs atbil ­
dīgas par ES ETS direktīvas īstenošanu.
Atļauju un monitoringa plāns : saskaņā ar ETS direktīvu un Komisijas sniegtajām monitoringa un ziņošanas 
pamatnostādnēm kompetentā iestāde izsniedz SEG emisijas atļaujas operatoru iekārtām, ietverot monitoringa 
plānu, kurā aprakstītas iekārtas tehniskās īpašības un emisiju monitoringa (t. i., izmantojot aprēķinus un/vai 
mērījumus) un ziņošanas kārtība.
Gada emisijas ziņojums un verifikācijas ziņojums : pamatojoties uz gada laikā veikto monitoringu, opera ­
tori sagatavo gada emisijas ziņojumu, kuru pārbauda to nolīgts neatkarīgs verificētājs. Verificētājs pārbauda 
gada emisijas ziņojumu un sagatavo verifikācijas ziņojumu, kurā ietver verifikācijas atzinumu. Šie dokumenti 
tiek nosūtīti kompetentajai iestādei līdz nākamā gada 31. martam. Verificētājs sagatavo arī plašāku iekšējo 
verifikācijas pārskatu, kuru var nosūtīt operatoram un/vai kompetentajai iestādei.
Kvotu nodošana : pamatojoties uz verificētajos gada emisijas ziņojumos sniegtajiem skaitļiem, līdz nākamā 
gada 30. aprīlim no operatora konta reģistrā tiek nodots atbilstošs skaits kvotu.
Avots: Eiropas Revīzijas palātas veiktā analīze, pamatojoties uz tiesisko regulējumu un monitoringa un ziņošanas pamatnostādnēm.4. izcēlums
Uz vietasSankcijas un 
to piemērošana
Iesniegšana pārbaudei 
un kvotu nodošanaMonitoringa plāna 
apstiprināšana un pārbaudeAtļauju izsniegšana
un pārbaude
Gada emisijas ziņojums
VeriﬁcētājsVeriﬁkācijas ziņojumsMonitoringa plāna 
īstenošana (visu gadu)Operators Kompetentā iestāde
32 Apsvērumi
Dalībvalstu sistēmas emisiju 
reģistrēšanai un ziņošanai 
par tām ES ETS 2. posmā 
nebija pietiekami labi 
izstrādātas
46 
Dalībvalstu sistēmas emisiju reģistrēša ­
nai un ziņošanai par tām ietvēra:
 ο procedūras, lai nodrošinātu, 
ka iekārtu emisijas tiek pareizi 
uzraudzītas;
 ο procedūras, lai nodrošinātu, ka ie ­
kārtu emisijas ziņojumi tiek pareizi 
verificēti;
 ο procedūras, lai nodrošinātu verifi ­
cētāju darba kvalitāti; ο iekārtu pārbaudes, ko veic kompe ­
tentās iestādes;
 ο ziņošanu par ES ETS īstenošanu.
47 
Tā kā ES ETS tika izveidota ar direktīvu, 
pamatojoties uz Līguma sadaļu “Vide”, 
šī politikas joma paliek galvenokārt 
dalībvalstu kompetencē. Tāpēc dalīb ­
valstis to var īstenot dažādi, kā tas ir 
aprakstīts 5. izcēlumā .
Īstenošanas modeļu daudzveidība dalībvalstīs
Grieķijā ES ETS tiek īstenota centralizēti. ES ETS kompetentā iestāde ir Vides, enerģētikas un klimata pārmai ­
ņu ministrijas Vides ģenerāldirektorāta Emisijas kvotu tirdzniecības birojs. Tas atbild par lielāko daļu no gada 
atbilstības cikla elementiem un izsniedz emisijas atļaujas, apstiprina monitoringa plānus, pieņem verificētos 
gada emisijas ziņojumus un informē valsts reģistra administratoru par verificēto emisiju apjomu. Birojs atbild 
arī par sodu un sankciju noteikšanu.
Arī Itālija piemēro centralizētu pieeju. Par ES ETS īstenošanu atbild komiteja, kuru atbalsta Vides ministrijas 
Tehniskais sekretariāts Romā. 2. posmā komiteja bija atbildīga par ES ETS atļauju un monitoringa plānu apstip ­
rināšanu, ziņošanas ciklu un verificētāju atzīšanu.
Spānijā ES ETS īstenošana ir lielā mērā decentralizēta – autonomo apgabalu attiecīgās iestādes apstiprina 
atļaujas un monitoringa plānus, kā arī uzrauga ziņošanas ciklu. Spānijas Vides ministrijas galvenā kompetentā 
iestāde atbild par ES ETS īstenošanas vispārējo koordināciju un veicina saskaņošanu, izdodot pamatnostādnes 
un organizējot īpašu koordinācijas komiteju.
Vācijā, Francijā un Polijā reģionālās un/vai vietējās iestādes parasti bija iesaistītas emisijas atļauju izdošanā un 
monitoringa plānu apstiprināšanā un pārbaudē, savukārt valsts kompetentajai iestādei parasti bija vadošā 
loma emisiju ziņošanas ķēdē un ES ETS vispārējās īstenošanas koordinēšanā.5. izcēlums
33 Apsvērumi
Tika konstatētas nepilnības un 
kavēšanās monitoringa plānu 
apstiprināšanas procedūrās
48 
Lai varētu izdot emisijas atļaujas iekār ­
tām un turpmāk nodrošināt ticamas 
informācijas sniegšanu par emisijām, 
būtiska nozīme ir iekārtu monitoringa 
plānu apstiprināšanai.49 
Palāta konstatēja, ka monitoringa plā ­
nu apstiprināšanas procedūras lielāka ­
jā daļā revīzijai izraudzīto dalībvalstu 
bija nepilnīgas, kā tas ir aprakstīts 
6. izcēlumā .
Nepilnības monitoringa plānu apstiprināšanas procedūrās
Francijā nav valsts līmenī saskaņotas metodikas, ko piemērot, lai analizētu, kontrolētu un apstiprinātu monito ­
ringa plānus. Pat vienā reģionā atkarībā no kontroliera (vides inspektora) var būt dažādas pieejas. Polijā Palāta 
konstatēja, ka vietējo iestāžu veiktās monitoringa plānu pārbaudes ietver tikai dokumentu izpēti par plānu 
pamatelementiem. Netiek veiktas nekādas sīkākas iekārtu pārbaudes, lai novērtētu iesniegto datu ticamību un 
nodrošinātu, ka monitoringa plāni precīzi atspoguļo iekārtas situāciju.
Vācijā Palāta konstatēja, ka iekārtu definēšanas noteikumi ES ETS 2. posmā dažādās federālajās zemēs tika 
piemēroti atšķirīgi. Praksē par atsevišķu iekārtu teritoriju vienā federālajā zemē varēja saņemt vienu atļauju uz 
visu teritoriju, aptverot visas tajā esošās iekārtas, savukārt citā federālajā zemē tā varēja tikt sadalīta vairākās 
iekārtās ar atsevišķām atļaujām. Atļaujā noteiktais iekārtas lielums varēja ietekmēt to, vai iekārta pārsniedza 
dalībai ES ETS vajadzīgo robežvērtību vai ne. Turklāt 2. posma pirmajā pusē federālās zemes izmantoja dažā ­
das monitoringa plānu (jeb “koncepciju”, kā tos sauca Vācijā) apstiprināšanas pieejas. Dažas federālās zemes 
visu monitoringa plānu apstiprināja jau 2. posma sākumā, bet citas apstiprināja tikai atkāpes no monitoringa 
pamatnostādnēm. Vēlāk tiesa nolēma66, ka apstiprināšanas procedūras ir jāsaskaņo, atzīstot, ka attiecīgajām 
iestādēm ir jāapstiprina visaptverošs monitoringa plāns attiecībā uz visu 2. posmu, jo tādējādi tika samazināts 
risks sniegt kļūdainu informāciju par emisiju.
Spānijā, Itālijā un Grieķijā 2. posma monitoringa plānu izveide un apstiprināšana pēc 2. posma MRG  pieņem ­
šanas 2007. gada jūlijā aizkavējās līdz pat diviem gadiem. Kompetentās iestādes norādīja, ka termiņi bija pārāk 
īsi, lai jaunos noteikumus transponētu valsts pamatnostādnēs vai tiesību aktos un jauno monitoringa plānu 
līdz ziņošanas perioda sākumam iekļautu emisijas atļaujā. Dažos gadījumos monitoringa plāni netika oficiāli 
apstiprināti līdz pat 2010. gadam.
66 Federālās administratīvās tiesas nolēmums [ Bundesverwaltungsgericht ] 7 C 10.09, 18.2.2010.6. izcēlums
34 Apsvērumi
Verificētāju sniegtajos 
ziņojumos par konstatējumiem 
trūka skaidrības, un 
kompetento iestāžu turpmākie 
pasākumi bija ierobežoti
50 
Saskaņā ar ES ETS direktīvu dalībval ­
stīm ir vispārējs pienākums nodrošināt 
emisiju monitoringu iekārtas līmenī un 
verificēšanu atbilstoši ES ETS direktīvā 
izklāstītajiem noteikumiem un Komi ­
sijas sniegtajām pamatnostādnēm67. 
Še pievienotajā 4. izcēlumā  ir parādīti 
galvenie soļi saistībā ar ES ETS gada 
atbilstības cikla ietvaros veicamo prak ­
tisko uzraudzību, ziņošanu un verifikā ­
ciju, kas 2. posmā balstījās uz minēta ­
jām pamatnostādnēm un principiem. 
Šajā kontekstā no operatoriem saņem ­
to verificēto gada emisijas ziņojumu 
pārbaudes ir kontroles satvara svarīgs 
elements kompetentās iestādes līmenī. 
Izpētot dokumentāciju, kas attiecas 
uz 150 iekārtām septiņās izraudzītajās 
dalībvalstīs, Palāta konstatēja daudzas 
atšķirības šādu pārbaužu organizēša ­
nas pieejās un to efektivitātes līmenī.
51 
ES ETS 2. posmā nebija standarta mo ­
deļa, kurā būtu noteikts verifikācijas 
ziņojuma obligātais saturs. Tā kā šāda 
modeļa vai konkrētāku ieteikumu par 
šāda ziņojuma veidu un saturu nebija, 
tika izstrādāti daudzi un dažādi formāti 
un pieejas, kas ne vienmēr sniedza 
skaidru pārskatu par verifikācijas kon ­
statējumiem un secinājumiem.52 
Palāta konstatēja, ka kompetentajai 
iestādei pieejamie pierādījumi par 
verifikācijas pareizu izpildi dažkārt bija 
nepietiekami vai neskaidri68. Piemē ­
ram, daži verifikācijas konstatējumi ne ­
bija pietiekami sīki aprakstīti, un netika 
veikti nekādi turpmāki pasākumi saistī ­
bā ar iepriekšējā gada konstatējumiem 
vai korektīvo darbību rezultātiem. 
Lielākajā daļā izraudzīto dalībvalstu 
netika gūti pierādījumi tam, ka, ņemot 
vērā ziņojumos atkārtotos konstatēju ­
mus, kompetentās iestādes būtu veiku ­
šas kādus pasākumus. Šādi atkārtoti 
konstatējumi bija saistīti, piemēram, ar 
to, ka netika veikti pietiekami sīki emi ­
sijas aprēķini, mērīšanas vai svēršanas 
ierīces nebija kalibrētas vajadzīgajos 
intervālos vai netika izmantota at ­
bilstoši akreditēta laboratorija. Vai ­
rākumā dalībvalstu Palāta konstatēja 
gadījumus, kad verificētāju konstatēju ­
mi atkārtojās gadu no gada un netika 
sniegta pietiekama informācija par 
iemesliem, cēloņiem vai turpmākiem 
pasākumiem. Tomēr lielākajā daļā da ­
lībvalstu Palāta konstatēja arī daudzus 
gadījumus, kad, neraugoties uz atse ­
višķu iekārtu lielumu un sarežģītību 
vai salīdzinoši mazo pieredzi ar emisiju 
monitoringu un ziņošanu saistībā ar ES 
ETS, verificētāji savos ziņojumos nebija 
iekļāvuši nevienu konstatējumu. Sīkāka 
informācija par šiem konstatējumiem ir 
sniegta 7. izcēlumā .67 Lēmums 2007/589/EK.
68 Palāta arī konstatēja, ka 
neviena no izraudzītajām 
dalībvalstīm nebija 
izmantojusi pamatnostādnēs 
paredzēto iespēju 
kompetentajām iestādēm 
novērtēt verificētāju darbu, 
pieprasot un izskatot iekšējos 
verifikācijas pārskatus. Šis 
jautājums ir sīkāk izskaidrots 
0. līdz 0. punktā.
35 Apsvērumi 7. izcēlumsPiemēri par konsekvences trūkumu, ziņojot par verifikācijas konstatējumiem
Verificēto gada emisijas ziņojumu iesniegšanai Vācija izmantoja lielā mērā automatizētu un standartizētu elek ­
tronisko sistēmu. Tādējādi tika nodrošināts skaidrs pārskats par verifikācijas rezultātiem un verificētāja konkrē ­
to viedokli par emisijas rādītājiem, bet netika sniegta sīka informācija par izmantoto metodiku un verificētāju 
veikto darbu. Turklāt šīs sistēmas verificētāju daļā nebija īpašu teksta lauku, kur verificētājiem būtu jāsniedz 
ieteikumi uzlabojumiem vai konkrēta informācija par turpmākiem pasākumiem saistībā ar iepriekšējā gada 
konstatējumiem un komentāriem.
Francijā kompetentā iestāde saņēma verificētāju paziņojumus par pamatotu pārliecību attiecībā uz gada 
emisijas ziņojumu. Šajos paziņojumos verificētāji sniedza komentārus un informāciju par neatbilstības gadī ­
jumiem. Tomēr revīzijā tika konstatēts, ka daži verificētāji savos paziņojumos nebija snieguši informāciju par 
šādiem gadījumiem, pat ja iekšējos verifikācijas pārskatos tika iekļauti konstatējumi, un ka verificētāju sniegto 
paziņojumu saturs atšķīrās.
Saskaņā ar Itālijas valsts tiesību aktiem verificētājiem ir jāizmanto īpaši ziņojumu modeļi. Tādējādi ziņošanas 
ķēdē tiek nodrošināts augsts standartizācijas līmenis. Tomēr Palāta ievēroja, ka vairumā gadījumu verificētāji 
savos ziņojumos nebija iekļāvuši konstatējumus. Savukārt Apvienotajā Karalistē verificētāji savos ziņojumos 
vairākumā gadījumu bija iekļāvuši konstatējumus.
Kādā Itālijas gadījumā verificētājs bija ziņojis par daudziem konstatējumiem attiecībā uz pirmajiem trim ga ­
diem. Dokumentos neparādījās, kā un vai visi jautājumi tika atrisināti un vai šajā procesā iesaistījās kompeten ­
tā iestāde. Tomēr par 2011. pārskata gadu operators noslēdza līgumu ar jaunu verificētāju, kurš ziņojumā par 
šo gadu neiekļāva nevienu konstatējumu.
Polijā kompetentā iestāde izmantoja elektronisku datubāzi, lai salīdzinošā veidā pārbaudītu ziņojumos sniegto 
informāciju par emisijām, bet neveica nekādus turpmākus pasākumus attiecībā uz verificētāju atzinumos 
sniegtajiem konstatējumiem, ja tādi bija.
36 Apsvērumi
69 Eiropas sadarbība akreditācijai 
jeb EA ir asociācija, ko veido 
Eiropas valstu akreditācijas 
iestādes, kuras oficiāli 
atzinušas attiecīgo valstu 
valdības un kuru uzdevums ir 
novērtēt un, pamatojoties uz 
starptautiskiem standartiem, 
pārbaudīt organizācijas, kas 
veic tādus vērtēšanas 
pakalpojumus kā sertifikācija, 
verifikācija, pārbaudes, 
testēšana un kalibrēšana (ko 
dēvē arī par atbilstības 
novērtēšanas pakalpojumiem) 
(http://www.european ­ 
accreditation.org/about ­us).
70 Komisijas 
Lēmums 2007/589/EK, 
10.4.2. punkta d) apakšpunkts, 
sk. arī 4. izcēlumu .
71 Vispārīgāka informācija ir 
sniegta 4. izcēlumā .Verificētāju veiktā darba 
kvalitāte netika pietiekami 
kontrolēta
53 
ES ETS direktīvā un ar to saistītajās 
2. posma monitoringa un ziņošanas 
pamatnostādnēs netika izvirzītas 
skaidras prasības attiecībā uz neatkarī ­
gu verificētāju akreditāciju vai verifi ­
cētāju veiktā darba kvalitātes kontroli. 
Direktīvā ir noteikts verificētāju kom ­
petences prasību minimums, un MRG  ir 
definēti termini “verificētājs” un “akre ­
ditācija” un uzdots dalībvalstīm ņemt 
vērā attiecīgos ieteikumus, ko sniegusi 
Eiropas sadarbība akreditācijai ( EA)69. 
MRG  ir arī paredzēta iespēja kompe ­
tentajām un akreditācijas iestādēm 
novērtēt verificētāju iekšējo verifikāci ­
jas pārskatu70. Dalībvalstīm šajās jomās 
bija ievērojama rīcības brīvība, kas 
neveicināja pamatnostādņu efektīvu 
īstenošanu. Tāpēc operatoriem visā ES 
nebija izvirzītas vienādas prasības, un 
no verifikācijas darbībām gūtā pārliecī ­
ba nebija pietiekama.
54 
Visās revīzijai izraudzītajās dalībvalstīs 
zināmā veidā tika veikta verificētāju 
akreditācija vai atzīšana, lai varētu 
izveidot tādu apstiprinātu verificētāju 
sarakstu, kurus var nolīgt operatori. 
Itālijā verificētāju atzīšanu veica valsts 
kompetentā iestāde. Tā izveidoja 23 
Itālijā atzītu ES ETS verificētāju sa ­
rakstu, bet neveica to darba kvalitātes 
periodisku novērtēšanu vai uzraudzī ­
bu. 3. posmā šis modelis vairs netiek 
izmantots. Citās revīzijai izraudzītajās 
dalībvalstīs akreditāciju vai atzīšanu 
veica attiecīgā akreditācijas vai atzīša ­
nas iestāde.55 
Palāta konstatēja, ka kompetentās 
iestādes izraudzītajās dalībvalstīs lielā 
mērā paļāvās uz verificētāju veikto dar ­
bu, lai gūtu pārliecību par gada emi ­
sijas ziņojumiem. Tomēr neviena no 
dalībvalstu kompetentajām iestādēm 
neveica īpašas kontroles procedūras 
attiecībā uz verifikācijas ziņojumu un 
saistīto dokumentu kvalitāti un saturu, 
jo uzskatīja, ka tas ir akreditācijas ie­
stāžu pienākums. Tāpat arī neviena no 
izraudzītajām dalībvalstīm neizmanto ­
ja pamatnostādnēs paredzēto iespēju 
pieprasīt verificētāju iekšējos verifi ­
kācijas pārskatus71 un tos izmantot, lai 
novērtētu verificētāju darbu.
56 
Turklāt trijās no piecām apmeklētajām 
dalībvalstīm (Vācijā, Polijā un Apvieno ­
tajā Karalistē), kur verificētāju akredi ­
tāciju veica neatkarīga iestāde, trūka 
koordinācijas vai regulāras informā ­
cijas apmaiņas starp kompetentajām 
iestādēm un akreditācijas iestādēm 
attiecībā uz verifikācijas ziņojumu 
pilnīgumu un kvalitāti, kā arī pārliecī ­
bu, ko tie varētu sniegt. Palāta norāda, 
ka tikai kompetentajām iestādēm bija 
tieša un neierobežota piekļuve tām 
iesniegtajiem verificētajiem gada 
emisijas ziņojumiem. Palāta uzskata, ka 
iepriekš minētie konstatējumi ir daļēji 
saistīti ar to, ka ES ETS satvarā nav 
ietverti noteikumi par akreditācijas un 
(kvalitātes) kontroles pasākumiem un 
kompetentajām iestādēm nav noteikts 
pienākums iesaistīties tā darba no ­
vērtēšanā, ko ES ETS 2. posmā veikuši 
verificētāji.
37 Apsvērumi
72 Piesārņojuma integrēta 
novēršana un kontrole (līdz 
2013. gadam), pamatojoties uz 
Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2008. gada 
15. janvāra Direktīvu 2008/1/EK 
par piesārņojuma integrētu 
novēršanu un kontroli 
(OV L 24, 29.1.2008., 8. lpp.), kas 
ir aizstāta ar Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
2010. gada 24. novembra 
Direktīvu 2010/75/ES par 
rūpnieciskajām emisijām 
(OV L 334, 17.12.2010., 17. lpp.).
73 Iekārtu pārbaužu 
procentuālais rādītājs 
Apvienotajā Karalistē no 
aptuveni 5 % 2. posma sākumā 
(2008. gadā) samazinājās līdz 
aptuveni 1 % 2. posma beigās 
(2012. gadā).57 
Turklāt nevienā no dalībvalstīm nebija 
spēkā rotācijas politika, lai stiprinātu 
verificētāju neatkarību un objektivitāti. 
Francijā un Polijā Palāta konstatēja ga ­
dījumus, kad verificētāji bija iesaistīti 
ne tikai emisijas ziņojumu verificēšanā, 
bet arī tās pašas iekārtas monitorin ­
ga plāna izstrādē vai citās saistītās 
darbībās (tādās kā iekārtu pārbaudes 
kompetentās iestādes vajadzībām), kas 
varētu radīt interešu konfliktu.
Iekārtu pārbaudes uz vietas 
bija ļoti ierobežotas
58 
ES ETS direktīvā un MRG  nav noteikts, 
kādas kontroles procedūras kom ­
petentajām iestādēm ir jāveic iekār ­
tās. Konkrētāk, nav izvirzīta prasība 
kompetentajām iestādēm veikt iekārtu 
pārbaudes uz vietas, lai novērtētu 
monitoringa plāna izpildi vai verificēto 
emisijas ziņojumu ticamību.
59 
Palāta konstatēja, ka kompetentās 
iestādes apmeklētajās dalībvalstīs, 
izņemot Apvienoto Karalisti, neveica 
ar ES ETS saistītus vietas apmeklēju ­
mus. Valsts pārvaldes iestādes bieži 
veica citādus iekārtu apmeklējumus, 
piemēram, saskaņā ar IPPC72 atļauju 
vai tiesību aktiem atkritumu un vides 
jomā, kas tika uzskatīti par augstāku 
prioritāti (piemēram, Vācijā, Francijā un 
Polijā), bet kuros nav konkrēti aplūkoti 
ES ETS jautājumi. Vācijā un Spānijā 
Palāta konstatēja dažus gadījumus, kad 
reģionālās kompetentās iestādes ad 
hoc veidā pavadīja verificētājus, kuri 
veica pārbaudes uz vietas.60 
Nevienā no izraudzītajām dalībvalstīm 
nevarēja iegūt centralizētus statistikas 
datus par ES ETS pārbaudēm, izņemot 
Apvienoto Karalisti, kur apmeklējumu 
skaits uz 2. posma beigām pakāpeniski 
samazinājās73.
Dalībvalstu ziņošana par ES ETS 
īstenošanu bija nepilnīga
61 
Saskaņā ar ES ETS direktīvas 21. pantu 
dalībvalstīm ir pienākums reizi gadā 
iesniegt ziņojumu. Gada ziņojumi par 
svarīgiem direktīvas piemērošanas 
aspektiem tām ir jāiesniedz Komisijai. 
Palāta uzskata, ka papildus šim obligā ­
tajam ziņošanas pienākumam dalībval ­
stīm būtu jāinformē plaša sabiedrība 
par ES ETS īstenošanu un tās rezultā ­
tiem valstī.
62 
Palāta konstatēja, ka Itālija nebija 
sagatavojusi un Komisijai iesniegusi 
21. pantā paredzēto ziņojumu par 
2010., 2011. un 2012. gadu un Francija 
iesniedza ziņojumu par 2012. gadu 
tikai pēc tam, kad Palāta to bija 
pieprasījusi.
38 Apsvērumi
63 
Attiecībā uz citiem ziņošanas veidiem, 
kuru mērķis ir informēt sabiedrību par 
ES ETS īstenošanu valstī, Vācija un Spā ­
nija sagatavoja plašus gada ziņojumus 
par ES ETS, tostarp analīzi par emisiju 
un atbilstības rādītāju tendencēm pa 
nozarēm. Tomēr Grieķija, Francija un 
Itālija nesniedza sabiedrībai pietiekami 
plašu informāciju par ES ETS īstenoša ­
nu un tās rezultātiem valstī. Apvienotā 
Karaliste valsts gada ziņojumu par ES 
ETS sagatavoja tikai līdz 2010. gadam.
Tika konstatēti trūkumi 
saistībā ar to, kā Komisija 
deva norādījumus un 
praktiski uzraudzīja ES 
ETS 2. posma īstenošanu 
dalībvalstīs
64 
Komisijas pienākumi 2. posmā74 ietvēra 
dalībvalstu NAP  paredzēto sadales 
noteikumu novērtēšanu, norādījumu 
sniegšanu dalībvalstīm un politikas 
īstenošanas praktisko uzraudzību. Šo 
Komisijas uzdevumu galvenais mērķis 
ir nodrošināt, ka ES ETS pareizi darbo ­
jas kā Eiropas mēroga sistēma, ir no ­
vērsti konkurences traucējumi un nav 
citu ar saskaņošanu saistītu problēmu, 
kas varētu negatīvi ietekmēt ES ETS kā 
tirgus instrumenta efektīvu darbību, lai 
izmaksu ziņā efektīvākajā veidā sama ­
zinātu emisijas. Ieinteresēto personu 
uzticēšanās ES ETS pareizai darbība 
tiktu veicināta, regulāri publiskojot 
sīku un būtisku informāciju par sistē ­
mas vispārējo īstenošanu un darbību, 
jo īpaši gadījumā, ja tā tiek īstenota 
decentralizēti.Komisijas veiktā 2. posma NAP  
novērtēšana nebija pārredzama
65 
ES ETS 1. un 2. posmam dalībvalstis iz ­
strādāja valsts sadales plānus, norādot 
kvotu kopējo daudzumu, ko tās paredz 
piešķirt operatoriem. Šim nolūkam 
Komisija sagatavoja īpašas vadlīnijas75. 
Tajās bija aprakstīti galvenie kritēri ­
ji, kas ietekmē emisijas tendences, 
piemēram, IKP izaugsme un oglekļa in ­
tensitāte, un veidi, kā novērtēt emisijas 
samazināšanas potenciālu dalībvalstīs. 
Pamatojoties uz samazināšanas poten ­
ciālu un attiecīgā bāzes gada emisiju, 
varēja aprēķināt indikatīvo maksimālo 
apjomu.
66 
Pēc pirmo desmit 2. posma NAP  
apstiprināšanas Komisija 2006. gadā 
publicēja paziņojumu76, kurā paskaid ­
roja, ka emisijas maksimālā apjoma 
aprēķināšanai vajadzīgo oglekļa 
intensitātes un ekonomikas izaugsmes 
rādītāju pamatā tā izmantoja metodi ­
ku, kas aprakstīta dokumentā “Eiropas 
enerģētikas un transporta attīstības 
tendences līdz 2030. gadam – precizē ­
ta redakcija 2005. gadā”77. Šā ziņojuma 
rezultāti tika iegūti, izmantojot Atēnu 
universitātes izstrādāto PRIMES  mode ­
li78. Tomēr par šo novērtēšanas metodi 
iepriekš (t. i., ar NAP  pamatnostādnēm) 
netika informētas dalībvalstis.74 ES ETS direktīvas 9., 14., 19., 20., 
21. un 30. pants.
75 COM(2005) 703 galīgā 
redakcija, 22.12.2005.
76 COM(2006) 725 galīgā 
redakcija, 29.11.2006.
77 To sagatavoja Komisijas 
Enerģētikas un transporta ĢD, 
pamatojoties uz PRIMES  
modeli.
78 “Eiropas enerģētikas un 
transporta attīstības 
tendences līdz 2030. gadam – 
precizēta redakcija 
2005. gadā”, ko Komisijai 
sagatavoja Atēnu Valsts 
tehniskās universitātes 
Komunikācijas un 
datorsistēmu institūts 
(ICCS‑NTUA ) Grieķijā. PRIMES  ir 
universāls modelis. Tas 
paredzēts nākotnes prognožu 
izstrādei, scenāriju veidošanai 
un politikas ietekmes analīzei. 
Izmantojot šo modeli, tiek 
ņemtas vērā enerģijas 
pieprasījuma un piedāvājuma 
tehnoloģijas un piesārņojuma 
samazināšanas tehnoloģijas. 
Sistēma atspoguļo 
apsvērumus par tirgus 
ekonomiku, nozares struktūru, 
enerģētikas/vides politiku un 
regulēšanu, tos parādot tā, lai 
ietekmētu enerģētikas 
sistēmas dalībnieku uzvedību 
tirgū ( https://ec.europa.eu/
energy/sites/ener/files/
documents/trends_to_2030_
update_2005.pdf ).
39 Apsvērumi
67 
Palāta konstatēja, ka Komisijas lēmums 
2. posma maksimālā apjoma aprēķinu 
pamatā izmantot PRIMES  modeli un 
par šo aprēķinu bāzes gadu noteikt 
2005. gadu nebija pārredzams, jo 
dalībvalstis bija sākušas izstrādāt savus 
NAP , pamatojoties uz pieejamajām 
NAP  izstrādes vadlīnijām, kurās PRIMES  
modelis nebija pieminēts. Tādējādi 
dalībvalstu darba efektivitāte ievēroja ­
mi samazinājās, jo tām bija jāpārstrādā 
savi NAP , izmantojot jaunus kritērijus, 
un 2. posma NAP  sagatavošanas un no ­
vērtēšanas process nebija pārredzams.
68 
Turklāt, lai pārbaudītu, vai 2. posma 
NAP  tika novērtēti konsekventi, taisnīgi 
un vienlīdz detalizēti, Palāta piepra ­
sīja Komisijai iesniegt savus iekšējos 
un darba dokumentus, kas saistīti ar 
2. posma NAP  novērtēšanu.
69 
Tā kā šo dokumentu glabāšanas laiks 
bija beidzies, Komisijas dienesti varēja 
iesniegt tikai izmantotā kontrolsarak­
sta paraugu un aizpildītus kontrolsa ­
rakstus par divām dalībvalstīm. Par 
pārējām dalībvalstīm tie šādus kontrol ­
sarakstus iesniegt nevarēja. Dokumen ­
tācijas trūkuma dēļ Palāta nevarēja 
izsecināt, vai Komisijas veiktais darbs 
NAP  novērtēšanā bija vienlīdz deta ­
lizēts un pabeigts attiecībā uz visām 
izraudzītajām dalībvalstīm.Komisija nepublicēja ES ETS 
direktīvā paredzētos gada 
īstenošanas ziņojumus
70 
Saskaņā ar ES ETS direktīvas 21. pan ­
tu dalībvalstīm ir jāiesniedz gada 
ziņojums Komisijai par direktīvas 
piemērošanu (sk. arī 61. un 62. pantu). 
Pamatojoties uz dalībvalstu iesniegta ­
jiem gada ziņojumiem, Komisijai trīs 
mēnešu laikā no dalībvalstu ziņojumu 
saņemšanas ir jāpublicē konsolidēts 
gada ziņojums par ES ETS direktīvas 
īstenošanu. Lai varētu publicēt šādu 
ziņojumu, Komisijai būtu jāuzrauga, vai 
dalībvalstis savlaicīgi iesniedz savus 
ziņojumus, kas kalpo par pamatu kon ­
solidētajam ziņojumam, un jāizstrādā 
metodes, kā apvienot un izmantot 
šajos ziņojumos sniegto informāciju.
71 
Palāta konstatēja, ka ES ETS 2. posmā 
Komisija šo gada īstenošanas ziņojumu 
nepublicēja. Tas nozīmē, ka 2. posmā 
Komisija nenodrošināja visaptverošu 
informāciju par ES ETS īstenošanu visās 
dalībvalstīs.
40 Apsvērumi
72 
Turklāt Palāta konstatēja, ka Komisijas 
dienesti pienācīgi neuzraudzīja, vai 
dalībvalstis ir savlaicīgi iesniegušas 
visus gada īstenošanas ziņojumus, un 
saņemto informāciju neiekļāva kopējā 
reģistrā. Komisija sistemātiski neizman ­
toja šo informācijas avotu par ES ETS 
īstenošanu.
Komisijas veiktā ES ETS 
īstenošanas praktiskā 
uzraudzība dalībvalstīs bija 
ierobežota
73 
Ir jānodrošina saskaņota emisijas kvotu 
tirdzniecības sistēmas īstenošana 
dalībvalstīs, lai lietderīgāk izmantotu 
ieguvumus no emisijas kvotu tirdznie ­
cības un novērstu traucējumus iekšējā 
tirgū79. ES ETS galvenokārt finansē un 
īsteno dalībvalstis, izmantojot direktīvā 
tām paredzēto rīcības brīvību, un Palā ­
ta atzīst Komisijas ierobežotās saska ­
ņošanas iespējas. Tomēr attiecībā uz ES 
ETS 2. posmu direktīvā tika paredzēti 
īpaši norādījumu sniegšanas, praktis ­
kās uzraudzības un īstenošanas pienā ­
kumi Komisijai. Lai noskaidrotu, kurās 
jomās ir vajadzīgāka lielāka saskaņoša ­
na, Komisijai būtu pienācīgi jāuzrauga 
sistēmas īstenošana dalībvalstīs.74 
Palāta konstatēja, ka jomās, kur 
Komisija aktīvi meklēja saskaņošanas 
iespējas, piemēram, pieņemot pamat ­
nostādnes80, ir sasniegti zināmi rezul ­
tāti. Tomēr jomās, kur Komisija nebija 
pieņēmusi sīki izstrādātas pamatnos ­
tādnes, galvenie īstenošanas aspekti 
netika saskaņoti, piemēram, kontu at ­
vēršana (sk. 32.–36. punktu), darījumu 
analīze (sk. 37. un 38. punktu), verifikā ­
cija un akreditācija (sk. 50.–57. punktu), 
kontroles satvars un sankciju režīmi 
(sk. 80.–85. punktu).
75 
Dalībvalstu izmantoto atšķirīgo īste ­
nošanas pieeju dēļ operatoriem un 
citiem tirgus dalībniekiem dažādās 
dalībvalstīs var tikt izvirzītas atšķirīgas 
prasības un noteikumi (piemēram, 
attiecībā uz kvotu juridisko statusu, 
sankciju piemērošanu un monitoringa 
un verificēšanas režīmu) papildus tiem, 
kas īpaši noteikti ES tiesību aktos vai 
pamatnostādnēs.79 8. apsvērums Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
2009. gada 23. aprīļa 
Direktīvā 2009/29/EK, ar ko 
Direktīvu 2003/87/EK groza, lai 
uzlabotu un paplašinātu 
Kopienas siltumnīcas efektu 
izraisošo gāzu emisiju kvotu 
tirdzniecības sistēmu 
(OV L 140, 5.6.2009., 63. lpp.).
80 Piemēram, monitoringa un 
ziņošanas pamatnostādnes 
(MRG ) 1. un 2. posmam.
41 Apsvērumi
76 
Viens veids, kā gūt izpratni par saska ­
ņošanas līmeni starp dalībvalstīm un 
panākt saskaņotas kārtības ieviešanu, 
ir pārbaužu veikšana uz vietas. Palāta 
atzīst, ka Komisijai nav skaidri noteiktu 
pilnvaru veikt pārbaudes dalībvalstu 
līmenī, bet nav arī pierādījumu, ka 
Komisija būtu pienācīgi uzraudzīju ­
si un novērtējusi risku (piemēram, 
konkurences traucējumus) vai atšķi ­
rīgās īstenošanas kārtības iespējamo 
ietekmi uz ES ETS efektīvu darbību 
un integritāti. Lai gan ar saskaņošanu 
saistītās problēmas varētu uzskatīt par 
direktīvai atbilstošas ES ETS īstenoša ­
nas sekām, Palāta uzskata, ka Komisijas 
veiktā īstenošanas kārtības saskaņoša ­
nas līmeņa uzraudzība dalībvalstīs ES 
ETS 2. posmā bija ierobežota.
Komisijas organizētā 
informācijas apmaiņa starp 
dalībvalstu kompetentajām 
iestādēm par ES ETS īstenošanu 
zemā līdzdalība līmeņa dēļ 
nebija efektīva
77 
ES ETS direktīva paredz, ka Komisija 
organizē informācijas apmaiņu starp 
dalībvalstu kompetentajām iestādēm 
par situācijas attīstību saistībā ar kvotu 
sadali, ERU81 un CER izmantošanu 
Kopienas sistēmā, reģistru darbību, 
monitoringu, ziņošanu, verificēšanu un 
atbilstību šai direktīvai.78 
2009. gadā tika izveidots Atbilstības 
forums (AF), lai radītu platformu, kur 
dalībvalstu kompetentās iestādes 
varētu apmainīties ar informāciju par 
ES ETS īstenošanu. AF mērķi aptver ES 
ETS atbilstības ķēdes procesu pareizu 
darbību, palīdzības sniegšanu da ­
lībvalstīm ES ETS atbilstības prasību 
un procesu īstenošanā un ciešas un 
efektīvas sadarbības veicināšanu starp 
dalībvalstu kompetentajām iestādēm. 
AF bija viens no galvenajiem mehā ­
nismiem, ar kura palīdzību Komisija 
centās nodrošināt efektīvu ES ETS 
informācijas apmaiņu, kas ir svarīgi, lai 
varētu dalīties labākajā pieredzē un 
uzlabot ES ETS pārvaldību.
79 
ES ETS 2. posmā AF organizēja četras 
darba grupas. Forumā apspriestā un 
izstrādātā informācija tika izplatīta, 
izmantojot visām kompetentajām 
iestādēm pieejamu tīmekļa program ­
mu. Pamatojoties uz darba grupu 
sanāksmju protokoliem un intervijām 
ar kompetentajām iestādēm, Palāta 
konstatēja, ka, neraugoties uz Atbils ­
tības foruma nozīmi, dalībvalstis to 
apmeklēja slikti (vidēji mazāk nekā 
sešas kompetentās iestādes katrā sēdē) 
un tikai dažas kompetentās iestā ­
des (galvenokārt tās pašas) regulāri 
piedalījās darba grupu sanāksmēs. Tas 
mazināja iespēju kompetentajām iestā ­
dēm dalīties informācijā, kas ir svarīgi 
ES ETS mērķu sasniegšanai.81 ERU ir emisijas samazināšanas 
vienības, ko rada kopīgas 
īstenošanas ( JI) projekti, lai 
samazinātu emisijas; CER ir 
sertificētas emisijas 
samazināšanas vienības, kas 
rodas, īstenojot tīras attīstības 
mehānisma ( CDM ) projektus.
42 Apsvērumi
Tika atklātas dažas 
nepilnības veidā, kādā 
dalībvalstis īstenoja ES ETS 
sankciju režīmu un praktizēja 
starptautisko projektu 
kredītu nodošanu
80 
Saskaņā ar ES ETS direktīvu dalībvalstis 
izstrādā un īsteno valsts noteikumus 
par sankcijām, kas piemērojamas ES 
ETS tiesību aktu pārkāpšanas gadīju ­
mos. ES ETS direktīva paredz arī īpašu 
ES mēroga sodu par emisijas apjoma 
pārsniegšanu, neskarot citas sankcijas, 
kuras varētu noteikt dalībvalstis. Soda 
apmērs ir EUR 100 par katru tonnu 
CO2e, par kuru operators nav nodevis 
kvotas. Tā kā šis sods ievērojami pār ­
sniedz kvotu tirgus cenu, tas darbojas 
kā efektīvs stimuls, mudinot iekārtu 
operatorus ievērot maksimālo apjo ­
mu un nodot pietiekamu daudzumu 
kvotu. Palāta atzīmē, ka attiecībā uz 
visas ES mērogā izvirzīto pienākumu 
iekārtām nodot prasīto skaitu kvotu 
salīdzinājumā ar verificētajām emisi ­
jām nodošanas termiņā (katra gada 
aprīlī) ES ETS ir panākts labs izpildes 
rādītājs (99 %) saskaņā ar publiski pie ­
ejamo informāciju EUTL . Komisija nevar 
piemērot sankcijas – tā ir dalībvalstu 
prerogatīva.Ļoti dažādie sankciju noteikumi 
dalībvalstīs var nenodrošināt 
vienlīdzīgus konkurences 
apstākļus operatoriem
81 
Palāta konstatēja, ka papildus direk ­
tīvā paredzētajam EUR 100 sodam 
dalībvalstis savos tiesību aktos bija 
noteikušas dažāda veida pārkāpumus, 
kurus varētu identificēt, lai pēc tam 
tiem piemērotu sankcijas sodu vai citu 
pasākumu veidā (piemēram, anulējot 
vai uz laiku atceļot atļauju). Tabulā  ir 
sniegts valstu noteikto pārkāpumu 
saraksts (tas nav izsmeļošs saraksts) un 
attiecīgās sankcijas dažās no revīzijai 
izraudzītajām dalībvalstīm.
82 
Pārkāpumi, par kuriem var piemērot 
sodu, un attiecīgais soda apmērs vai 
sankcijas dažādās dalībvalstīs ievēro ­
jami atšķiras. Palāta uzskata, ka šī ne ­
saskaņotība var ietekmēt vienlīdzīgus 
konkurences apstākļus dalībniekiem.
43 Apsvērumi
Valstu noteikto pārkāpumu ilustratīvs saraksts un attiecīgās sankcijas dažās no 
revīzijai izraudzītajām dalībvalstīm
DalībvalstsPārkāpumi
(nepilnīgs saraksts)Soda nauda € (AK – £)
Min.–maks.Apcietinājums (mēneši)
Min.–maks.
VācijaDarbība bez atļaujas
5–50  000 neattiecas Neziņošana par izmaiņām iekārtā
Citi (5)
SpānijaDarbība bez atļaujas
50 001–2  000  000 neattiecasNav izpildīts pienākums ziņot par jebkādām iekārtas īpašību, dar -
bības vai lieluma izmaiņām, kas varētu būtiski ietekmēt emisiju vai 
kuru dēļ būtu jāmaina uzraudzības prasības
Nav iesniegts verificētais gada emisijas ziņojums
Tīša informācijas nesniegšana vai sagrozīšana kvotu pieteikumā
Verificētājam liegta piekļuve iekārtai
Nav izpildīts pienākums ziņot par izmaiņām, kas skar operatora 
identitāti vai dzīvesvietu10 001–50  000 neattiecas
FrancijaDarbība bez atļaujas 0–150  000 0–24
Pārkāpums monitoringa un ziņošanas pienākumu izpildē0–75  000 0–6Neziņošana par izmaiņām iekārtā
Itālija (2010. gads)Darbība bez atļaujas 25 000–250  000
neattiecas Vēsturisko datu nesniegšana 2 500–25  000
Neziņošana par slēgšanu 1 000–100  000
Apvienotā KaralisteDarbība bez atļaujas
0Disciplinārsods 
5 000 un 
apsūdzība0–24Pārkāpumi monitoringa un ziņošanas pienākumu izpildē
Neziņošana par izmaiņām iekārtā
Dažādi citi pārkāpumi, tostarp nepatiesas vai maldinošas informāci -
jas izmantošanaTabula
Avots: Informācija, kas sniegta Direktīvas 21. pantā paredzētajos attiecīgo dalībvalstu ziņojumos par 2. posmu.
44 Apsvērumi
Trūka konsolidētas informācijas 
par to, kā dalībvalstis piemēro 
sankcijas
83 
Lielākajā daļā revīzijai izraudzīto dalīb ­
valstu, izņemot Vāciju un Apvienoto 
Karalisti, trūka aktuālas informācijas 
par ES mēroga sankciju un papildu 
valsts sankciju īstenošanas gaitu vai 
rezultātiem. Nebija pilnīgas informāci ­
jas par vairākām soda procedūrām, kas 
tika uzsāktas 2. posmā un veiksmīgi 
īstenotas (t. i., tika apstiprināts mak ­
sājums). Palāta konstatēja, ka dalīb ­
valstis bieži saskārās ar savas tiesiskās 
un administratīvās vides noteiktajiem 
ierobežojumiem ES ETS sankciju veik ­
smīgai īstenošanai. Kompetentajām 
iestādēm vai nu nebija tiesību pašām 
piemērot sankcijas (piemēram, Itāli ­
jā), vai arī tām bija jāsagaida ilgstošu 
tiesas procedūru un apelāciju rezultāti 
(piemēram, Vācijā). Tas varēja atturēt 
kompetentās iestādes no jaunu soda 
procedūru uzsākšanas. Turklāt visap ­
tverošas ziņošanas trūkums par soda 
procedūru īstenošanu neveicina šādas 
sistēmas preventīvo ietekmi.
84 
Palāta konstatēja arī to, ka Komisija ES 
ETS īstenošanas praktiskās uzraudzības 
nolūkā neveido aktuālu pārskatu par 
valstu sankcijām saistībā ar ES ETS un 
nevāc statistikas datus par sankciju 
piemērošanu ES.85 
Kopumā Palāta nespēja novērtēt, kā 
dalībvalstis piemēroja sankciju proce ­
dūras, jo trūka konsolidētas informāci ­
jas dalībvalstu un Eiropas līmenī.
Īpaši jautājumi saistībā ar 
starptautisko projektu kredītu 
nodošanu
86 
Procentuālie ierobežojumi starptau ­
tisko projektu kredītu izmantošanai 
vai nodošanai no kopīgās īstenošanas 
(JI – ERU ) un tīrās attīstības mehā ­
nisma ( CDM  – CER) (sīkāku vispārīgu 
informāciju sk.  pielikuma I daļā ) starp 
dalībvalstīm atšķīrās, bet bija noteik ­
ti attiecīgajos valsts sadales plānos 
2. posmam. Ja valsts kompetentā 
iestāde ļauj atsevišķiem operato ­
riem pārsniegt starptautisko kredītu 
nodošanas ierobežojumu attiecībā 
uz savām iekārtām, tas var ietekmēt 
vienlīdzīgus konkurences apstākļus 
operatoriem. 6 %82 no Palātas pārbau ­
dītajiem 150 gadījumiem operatori 
pārsniedza valsts procentuālos ierobe ­
žojumus starptautisko projektu kredītu 
nodošanai. Sīkāka informācija par 
dažiem no šiem gadījumiem ir sniegta 
8. izcēlumā .82 Francijā (pieci gadījumi), 
Grieķijā (trīs gadījumi) un 
Apvienotajā Karalistē (viens 
gadījums). Operatori bija 
finansiāli ieinteresēti nodot 
Kioto protokola projektu 
kredītus, nevis emisijas kvotas 
(EUA), jo īpaši 2. posma beigās, 
kad kredīti bija daudz lētāki 
par EUA . Šo projektu kredītu 
izmantošana saistībā ar ES ETS 
tās 3. posmā tika ierobežota. 
Tāpēc 2. posma beigās 
operatori tos izmantoja ļoti 
intensīvi – sk.  attēlu 
pielikumā .
45 Apsvērumi 8. izcēlumsStarptautisko kredītu nodošanas ierobežojumu pārsniegšana
Starptautisko projektu kredītu nodošanas ierobežojums 2. posmā tika izteikts kā procentuāla daļa no iekārtai 
piešķirto kvotu kopējā daudzuma.
Francijā EUTL  neatspoguļoja piešķirto kvotu daudzuma palielinājumu pēc ražošanas apjoma pieauguma 
2008.–2010. gadā piecās no 20 pārbaudītajām iekārtām. Palielinoties piešķirto kvotu daudzumam, bija pie ­
audzis arī to starptautisko kredītu absolūtais daudzums, kurus varēja nodot. Operatori šo iespēju izmantoja, 
nododot vairāk starptautisko kredītu. Tomēr, tā kā dalībvalstis nebija paziņojušas Komisijai par šo ražošanas 
apjoma pieaugumu un tam sekojošo kvotu piešķīrumu no jaunām iekārtām paredzētajām valsts rezervēm, 
Palātas aprēķini par nodotajiem starptautiskajiem kredītiem, pamatojoties uz EUTL  datiem, pārsniedza 13,5 %, 
kas bija ierobežojums Francijā.
Apvienotajā Karalistē Palāta konstatēja vienu gadījumu, kad tika pārsniegts starptautisko projektu kredītu 
nodošanas ierobežojums. Kad kāds operators slēdza vienu no savām iekārtām (par kuru jau bija piešķirtas 
kvotas), iestādes viņam deva atļauju visas slēgtajai iekārtai piešķirtās kvotas paturēt un ar projektu kredītiem 
(kuru attiecīgais nodošanas ierobežojums bija 8 %) pārskaitīt citai šā operatora iekārtai. Palāta aprēķināja, ka 
par iekārtu, kurai tika pārskaitītas kvotas, operators ar projektu kredītiem nodeva vairāk nekā atļautos 8 % no 
tai piešķirtajām kvotām. Palāta konstatēja, ka operators tikai daļēji bija saglabājis slēgtās iekārtas jaudu un 
nodevis to citai iekārtai. Tā kā operators saņēma atļauju nodot projektu kredītus par piešķirto kvotu kopējo 
daudzumu, ierobežojums tika pārsniegts. Palāta konstatēja, ka šāda prakse var kļūt par iemeslu atšķirīgai 
attieksmei pret operatoriem, kas darbojas vienā nozarē.
46
 Secinājumi 
un ieteikumi
87 
ES ETS ir ES klimata politikas stūrak ­
mens, un to bieži min kā atsauces 
modeli klimata pārmaiņu politikai un 
emisijas kvotu tirdzniecības sistēmām, 
kas tiek veidotas citur pasaulē. Šo 
inovatīvo shēmu ieviesa 2005. gadā, 
tā visu laiku tiek pilnveidota un tagad 
atrodas 3. īstenošanas posmā. ES ETS 
kā tirgus instrumenta mērķis Eiropas 
līmenī nav tikai samazināt emisiju 
atbilstoši maksimālajam apjomam, bet 
arī izveidot oglekļa cenas noteikša ­
nas mehānismu. Augstāka cena rada 
lielāku stimulu ieguldīt līdzekļus zemu 
oglekļa emisiju tehnoloģijās83. Lai ES 
ETS darbotos kā plānots, ir arī jānodro ­
šina sistēmas integritāte un sistēma ir 
pareizi jāīsteno. Arī agrākie incidenti, 
tostarp iespējamā kvotu zādzība un 
PVN “karuseļveida” krāpšana, norāda, 
ka ir jārīkojas piesardzīgi.
88 
Tāpēc Palāta novērtēja, vai ES ETS tiek 
pienācīgi pārvaldīta, pārbaudot, vai ES 
ETS integritātes aizsardzības satvars ir 
pietiekami robusts, lai ES ETS varētu 
labi darboties, un vai ES ETS 2. posmā 
šī sistēma tika pareizi īstenota.
89 
Kopumā Palāta secina, ka Komisija un 
dalībvalstis nenodrošina ES ETS pie ­
nācīgu pārvaldību visos aspektos. To 
kavēja dažas problēmas saistībā ar sis ­
tēmas integritātes aizsardzībai ieviestā 
satvara robustumu un ievērojamas 
nepilnības ES ETS 2. posma īstenošanā.90 
Lai gan tirgus integritātes aizsardzības 
satvarā ir veikti būtiski uzlabojumi 
(14.–17. punkts), jo īpaši lielāko daļu 
kvotu aktuāltirgus iekļaujot MiFID  un 
MAD  regulējumā, ir jānovērš vairākas 
nepilnības, lai satvars būtu pietiekami 
robusts un tiktu veicināta ieguldītāju 
uzticēšanās, kas savukārt pastiprinātu 
ES ETS kā vides politikas instrumenta 
ietekmi.
91 
Lai gan emisijas kvotas ir kvalificētas 
kā finanšu instrumenti, revīzijā tika 
konstatēti neatrisināti emisijas kvotu 
tirgus regulēšanas un uzraudzības 
jautājumi saistībā ar obligātajiem 
tirgotājiem, divpusējo OTC  tirdznie ­
cību aktuāltirgū un mazākiem tirgus 
dalībniekiem (18.–21. punkts). Nerau ­
goties uz to, ka 2012. gadā reģistrs 
tika centralizēts, emisijas kvotu tirgus 
uzraudzība netiek veikta ES līmenī, 
un nav pietiekami skaidru procedūru 
sadarbībai, kurā iesaistīti valstu finanšu 
regulatori un Komisija (22.–24. punkts). 
Tāpēc pastāv risks, ka tirgus traucējumi 
vai anomālijas ar potenciāli nopietnām 
sekām netiek pienācīgi pārvaldītas.83 Eiropas Komisijas klimata 
politika, faktu lapa “ES emisijas 
kvotu tirdzniecības sistēma (ES 
ETS)”, kas pieejama  
http://ec.europa.eu/clima/
publications/docs/
factsheet_ets_en.pdf .
47 Secinājumi un ieteikumi
1. ieteikums
Lai turpinātu uzlabot tirgus integritā ­
ti, Komisijai jānokārto emisijas kvotu 
tirgus regulēšanas un uzraudzības 
neatrisinātie jautājumi. Komisijai
a) laikā, kad nākotnē notiks attiecīga 
MiFID  un MAR  tiesību aktu pārska ­
tīšana, jāanalizē iespējamais risks, 
kas saistīts ar obligāto tirgotāju 
un emisijas kvotu tirgus mazāko 
dalībnieku atbrīvojumu no regula ­
tīvajām prasībām, lai noteiktu, vai 
šis risks ir jānovērš;
b) jānodrošina, lai emisijas kvotu 
tirgus būtu pakļauts pienācīgai ES 
līmeņa uzraudzībai, ņemot vērā 
to, ka ES finanšu tirgu regulējumu 
(piem., MiFID  un MAR  regulējumu) 
aizvien vairāk attiecina arī uz emi ­
sijas kvotu tirgu;
c) jānostiprina regulatīvās sadarbī ­
bas mehānismi, lai būtu iespējams 
labāk izsekot tirgus kopainai.
92 
Palāta uzskata, ka lielāka skaidrība 
par emisijas kvotu juridisko definīciju 
varētu labvēlīgi ietekmēt ES ETS tirgus 
darbību (1.–27. punkts). Lai atbalstītu 
emisijas kvotu tirgus likviditāti, ir jāpa ­
nāk uzticēšanās, jo īpaši no ieguldīju ­
mu tirgotājiem, kuriem nav pienākums 
turpināt dalību šajā tirgū. Arī lielāka 
skaidrība par nodrošinājuma tiesību 
veidošanu un aizsardzību attiecībā 
uz kvotām var veicināt tirgus labāku 
darbību (28. punkts).2. ieteikums
Vēl vairāk jāprecizē kvotu juridiskais 
statuss, lai sekmētu stabilitāti un 
uzticēšanos.
Šajā kontekstā Komisijai jāanalizē iegu ­
vumi, ko varētu dot emisiju kvotu pie ­
līdzināšana īpašuma tiesībām visā ES, 
un jāapsver, kā varētu ieviest atsevišķu 
reģistrēšanas mehānismu nodrošināju ­
ma tiesībām.
93 
Savienības reģistram ir liela nozīme 
ES ETS pamatinformācijas apstrādē un 
publiskošanā un ES ETS tirgus inte ­
gritātes nodrošināšanā. Ņemot vērā 
dalībnieku lielās finansiālās intereses 
un daudzveidību, tas ir pakļauts lielam 
riskam (29.–31. punkts). Lai tirgus 
tiktu aizsargāts ES līmenī un ņemot 
vērā agrākos drošības incidentus, kas 
ietekmēja tirgu, riska pārvaldības pro ­
cedūrām ir vajadzīga saskaņota pieeja. 
ES ETS 2. posmā reģistra drošība tika 
būtiski uzlabota (32. punkts). Tomēr 
procedūras, ko lielākā daļa revīzijai 
izraudzīto dalībvalstu izmanto kontu 
atvēršanas kontrolei, darījumu uzrau ­
dzībai un sadarbībai ar regulatīvajām 
iestādēm, nav pietiekami stingras 
(33.–38. punkts). Tā kā datu aizsardzī ­
bas apsvērumu dēļ Komisija arī nevar 
pienācīgi uzraudzīt darījumus, tas ir 
būtisks uzraudzības trūkums. Reģistra 
veidošana un izmantošana Komisijā 
bija sarežģīts projekts, kuru kavēja 
iekšējās koordinācijas problēmas un 
resursu ierobežojumi (39.–41. punkts).
48 Secinājumi un ieteikumi
3. ieteikums
Jāturpina uzlabot ES ETS pamatinfor ­
mācijas apstrādes sistēmu daži aspekti 
(ES Savienības reģistrs un saistītās 
procedūras).
Komisijai
a) jāapsver, kā ES līmenī varētu 
izstrādāt un koordinēt pārrobežu 
darījumu efektīvu uzraudzību, lai 
mazinātu ļaunprātīgas izmantoša ­
nas un krāpšanas risku;
b) jāapzina pienācīgi pasākumi, ar 
kuriem pastiprināt kontroles satva ­
ru un veicināt dalībvalstu labāko 
praksi saistībā ar kontu atvēršanu, 
lai vēl vairāk samazinātu drošības 
un integritātes risku, un jānodroši ­
na šo pasākumu īstenošana visā ES;
c) jānodrošina attiecīgajā Komisijas 
dienestā veikto IT un pamatdarbī ­
bas pienākumu pienācīga struk ­
tūra, kā arī reģistra sistēmas laba 
darbība.
Dalībvalstīm
d) jāīsteno šā 3. ieteikuma b) apakš ­
punktā minētās kontroles procedū ­
ras un
e) jāuzlabo sadarbība starp iestādēm, 
kas atbild par Savienības reģistru, 
un citām kompetentām iestā ­
dēm, jo īpaši finanšu izlūkošanas 
vienībām un tiesībaizsardzības 
struktūrām.94 
Palāta secina, ka ES ETS 2. posma īste ­
nošanu ietekmēja būtiskas nepilnības. 
Dalībvalstis izvēlējās ES ETS direktīvu 
īstenot dažādos veidos (47. punkts). 
Tika konstatētas nepilnības saistībā ar 
to, kā dalībvalstis īstenoja kontroles 
satvaru. Emisiju monitoringa, ziņoša ­
nas un verificēšanas sistēmas netika 
ne pietiekami labi saskaņotas, ne arī 
efektīvi īstenotas (48.–60. punkts). 
Konkrētāk, kompetentās iestādes 
pietiekami nepārbaudīja verificētāju 
veikto darbu un veica tikai dažas pār ­
baudes uz vietas iekārtu līmenī. Dažas 
dalībvalstis arī neiesniedza visus vaja ­
dzīgos ziņojumus par ES ETS darbību 
(61.–63. punkts).
49 Secinājumi un ieteikumi
4. ieteikums
Īstenojot 3. posma pārskatīto satvaru, 
jārisina nepilnības, kuras Palāta kon ­
statēja veidā, kādā dalībvalstis īstenoja 
kontroles satvaru 2. posmā.
Komisijai
a) jāapsver, vai ir vajadzīgi turpmāki 
grozījumi monitoringa un ziņo ­
šanas satvarā, lai pastiprinātu 
emisiju monitoringu, ziņošanu un 
verificēšanu;
b) jāprasa kompetentajām iestādēm 
uzlabot sankciju piemērošanas 
praksi, lai gūtu pārliecību par kon ­
troles satvara kvalitāti.
Dalībvalstīm
c) jāievieš saskaņoti un efektīvi moni ­
toringa, ziņošanas un verificēšanas 
darbību kontroles satvari, tostarp 
pārbaudes;
d) jānodrošina labāka koordinācija un 
informācijas apmaiņa starp kompe ­
tentajām iestādēm un akreditācijas 
iestādēm, lai uzlabotu verificēša ­
nas procesa kvalitāti;
e) savlaicīgi jāiesniedz Komisijai 
direktīvā paredzētie gada ziņojumi 
un
f) regulāri jāpublicē ziņojumi par ES 
ETS īstenošanu un rezultātiem, lai 
veicinātu pārredzamību operato ­
riem un tirgus dalībniekiem.95 
Palāta konstatēja trūkumus saistībā ar 
to, kā Komisija deva norādījumus un 
praktiski uzraudzīja ES ETS 2. posma īs ­
tenošanu dalībvalstīs. Palāta konstatē ­
ja, ka pārredzamības trūkums saistībā 
ar Komisijas lēmumu 2. posma maksi ­
mālā emisijas apjoma aprēķinu pamatā 
izmantot PRIMES  modeli un par bāzes 
gadu noteikt 2005. gadu noveda pie 
tā, ka dalībvalstu darbs nebija efektīvs 
un 2. posma NAP  sagatavošanas un no ­
vērtēšanas process nebija pārredzams 
(65.–67. punkts). Ar NAP  novērtēšanu 
saistītu īpašu Komisijas iekšējo doku ­
mentu trūkuma dēļ Palāta nevarēja 
izsecināt, vai Komisijas veiktais darbs 
NAP  novērtēšanā bija vienlīdz deta ­
lizēts un pabeigts attiecībā uz visām 
izraudzītajām dalībvalstīm (sk. 68. un 
69. punktu).
50 Secinājumi un ieteikumi
96 
Ņemot vērā to, ka ES ETS ir tirgus 
mehānisms, ir regulāri jāsniedz sīka 
un būtiska informācija par sistēmas 
īstenošanu un darbību. Lai gan ir 
publiski pieejama plaša informācija, 
Komisija nepublicēja vienu svarīgu šā ­
das informācijas avotu, proti, direktīvā 
paredzēto gada īstenošanas ziņojumu 
(sk. 71. un 72. punktu). Būtiska nozī ­
me ir arī koordinācijai un informācijas 
apmaiņai starp dalībvalstīm. Komisijai 
bija ierobežota loma galveno kontro ­
les procedūru saskaņošanas nodroši ­
nāšanā saistībā ar ES ETS īstenošanu 
dalībvalstīs (73.–76. punkts). Informāci ­
jas apmaiņas vajadzībām tika izveidoti 
dažādi forumi un darba grupas, kas 
sniedza būtisku atbalstu dalībvalstīm. 
Tomēr to ietekme bija zināmā mērā 
ierobežota salīdzinoši zemā dalībvalstu 
līdzdalības līmeņa dēļ (77.–79. punkts).
5. ieteikums
ES ETS 3. posmā jāuzlabo norādījumi 
un informācija attiecībā uz īstenošanu. 
Komisijai
a) jāuzlabo īstenošanas praktiskā 
uzraudzība dalībvalstīs, lai noteik ­
tu jomas, kur noteikti vajadzīga 
lielāka saskaņošana, un
b) regulāri jāpublicē direktīvā pare ­
dzētais ziņojums par ES ETS īsteno ­
šanu, īpašu uzmanību pievēršot ar 
saskaņošanu saistītām problēmām 
un to radītajam riskam.Dalībvalstīm
c) jāgādā, lai kompetento iestāžu 
pārstāvji regulāri apmeklētu sanāk­
smes un piedalītos informācijas, 
pieredzes un zināšanu apmaiņā par 
īstenošanas jautājumiem.
97 
Attiecībā uz visas ES mērogā izvirzīto 
pienākumu iekārtām katru gadu nodot 
prasīto skaitu kvotu, ES ETS ir panākts 
ļoti augsts izpildes rādītājs. Tomēr 
Palāta novēroja ļoti dažādus sankci ­
ju noteikumus dalībvalstīs attiecībā 
uz cita veida pārkāpumiem, kas var 
negatīvi ietekmēt vienlīdzīgus konku ­
rences apstākļus operatoriem (81. un 
82. punkts). Palāta nevarēja novērtēt 
dalībvalstu sankciju sistēmu efektivi ­
tāti, jo trūka konsolidētas informācijas 
dalībvalstu un Eiropas līmenī. Sankciju 
efektīvu īstenošanu dažkārt kavēja 
dalībvalstu tiesisko un administratīvo 
sistēmu ierobežojumi (83.–85. punkts). 
Turklāt dalībvalstīs bija spēkā atšķirīga 
kārtība attiecībā uz starptautisko pro ­
jektu kredītu nodošanas konkrētajiem 
noteikumiem (86. punkts). Šīs prob ­
lēmas varētu ietekmēt vienlīdzīgus 
konkurences apstākļus operatoriem.
51 Secinājumi un ieteikumi
6. ieteikums
ES ETS sankcijas jāpiemēro pārredza ­
māk. Dalībvalstu un ES līmenī jādara 
pieejama precīza jaunākā informācija 
par īstenošanu un soda procedūru 
rezultātiem, un Komisijai labāk jāuzrau ­
ga sankciju piemērošanas prakse visā 
ES, kā arī valsts sankciju konsekventa 
piemērošana.
Komisijai
a) jānodrošina, lai dalībvalstīm būtu 
jaunākā informācija par visa veida 
(ES un valsts mēroga) sankciju 
piemērošanu un jāizstrādā attiecīgi 
priekšlikumi un pamatnostādnes, 
lai attiecīgās iestādes darbotos 
savstarpēji pārredzami.Dalībvalstīm
b) konsekventi jāpiemēro valsts 
līmenī noteiktās sankcijas, kā arī 
direktīvā paredzētās sankcijas;
c) jāuztur precīza jaunākā informācija 
par piemērotajām sankcijām.
Šo ziņojumu 2015. gada 15. aprīļa sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas 
I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Augustyn KUBIK .
 Revīzijas palātas vārdā
 priekšsēdētājs
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

52
 Pielikums
Vispārīga informācija
I daļa. Emisijas kvotu tirdzniecības starptautiskais regulējums
1. Zinātnieku aprindās ir plaša vienprātība par to, ka siltumnīcefekta gāzēm, kas radušās cilvēka darbības 
rezultātā un nonāk atmosfērā, ir tieša ietekme uz siltumnīcefektu, izraisot globālo sasilšanu un ietekmējot 
klimata sistēmu. Vienprātība ir arī par to, ka, pasaules vidējai temperatūrai paaugstinoties par 2 °C salīdzinā ­
jumā ar temperatūru pirms rūpniecības laikmeta, pastāv daudz lielāks risks, ka globālajā vidē notiks bīstamas 
un, iespējams, katastrofālas pārmaiņas. Tāpēc starptautiskā sabiedrība iesaka sasilšanu ierobežot zem 2 °C, 
samazinot šo emisiju1.
2. Risinot ar klimata pārmaiņām saistītas problēmas, Eiropas Savienība ir uzņēmusies vadību starptautiskā mē ­
rogā. Tā ir apņēmusies samazināt siltumnīcefekta gāzu emisiju, parakstot 1997. gadā pieņemto Kioto proto ­
kolu (sk.  izcēlumu ), kas pievienots 1992. gada ANO Vispārējai konvencijai par klimata pārmaiņām ( UNFCCC ), 
kurā noteikts vispārējs regulējums starpvaldību centieniem risināt klimata pārmaiņu radītās problēmas.Pielikums
Izcēlums. Kioto protokols
Kioto protokolu pieņēma Japānas pilsētā Kioto 1997. gada 11. decembrī, un tas stājās spēkā 2005. gada 
16. februārī. Protokolu ir parakstījušas 188 valstis un viena reģionāla ekonomiskās integrācijas organizācija 
(Eiropas Savienība). No UNFCCC  parakstītājām protokolu nav ratificējušas vienīgi Amerikas Savienotās Valstis. 
Protokolā ir izvirzīts saistošs mērķis visām 37 industrializētajām valstīm un Eiropas Savienībai – piecu gadu 
periodā no 2008. līdz 2012. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisiju par vidēji 5 % salīdzinājumā ar tās 
līmeni 1990. gadā. Ar Kioto protokolu šā mērķa sasniegšanai tika ieviesti trīs tirgus mehānismi – emisijas kvotu 
tirdzniecība, tīras attīstības mehānisms un kopīga īstenošana.
3. Komisijas ilgtermiņa ceļvedī ir noteikts mērķis siltumnīcefekta gāzu emisijas līdz 2050. gadam samazināt par 
80 %2. 2014. gada 23. oktobrī Padome vienojās par klimata un enerģētikas politikas satvaru laikposmam līdz 
2030. gadam un apstiprināja saistošu ES mērķi līdz 2030. gadam vismaz par 40 % samazināt siltumnīcefekta gāzu 
emisijas iekšzemē salīdzinājumā ar 1990. gadu3. Šo mērķu sasniegšanā būtiska nozīme joprojām būs ES ETS.
1 Skatīt informāciju par Klimata pārmaiņu starpvaldību padomi (IPPC), ko 1988. gadā izveidoja ANO Vides programma un Pasaules Meteoroloģijas 
organizācija ( www.ipcc.ch ).
2 COM(2011) 112 galīgā redakcija, 8.3.2011., “Ceļvedis virzībai uz konkurētspējīgu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni 2050. g.”
3 Eiropadomes (2014. gada 23. un 24. oktobris) secinājumi par klimata un enerģētikas politikas satvaru laikposmam līdz 2030. gadam, SN 79/14.
53 Pielikums
II daļa. Piedāvājums un pieprasījums ES ETS 2. posmā (2008.–2012. gads)
4. Ekonomikas krīze, kas sākās ap 2008. gadu, būtiski samazināja rūpniecisko darbību un emisiju4. Tāpēc kvotu 
pieprasījums 2. posmā bija zemāks par gaidīto, radot kvotu pārpalikumu tirgū (sk.  attēlu ) un ietekmējot 
oglekļa cenu, kas laikā no 2. posma sākuma 2008. gadā līdz tā beigām 2012. gadā samazinājās no aptuveni 
22 EUR līdz 5 EUR.Pielikums
2. posms. Pārpalikums2. posms. Veriﬁcētās emisijas
2. posms. Nodotās Kioto vienības2. posms. Izsolītās kvotas2. posms. Bez maksas piešķirtās kvotasPiedāvājums1 000 emisijas vienību – CO2e kt
PieprasījumsPārpalikums442 2831 047 9451 779 687
9 709 851 9 999 310Attēls. Piedāvājums, pieprasījums un pārpalikums ES ETS 2. posmā (2008.–2012. gads)
Avots: Eiropas Revīzijas palātas analīze, pamatojoties uz EVA ETS datu skatītāja informāciju (2014. gada jūnijs) par stacionārajām iekārtām.
4 Saikni starp ekonomikas krīzi un emisijas samazinājumu atzina Komisija (“Eiropas oglekļa tirgus stāvoklis 2012. gadā”, COM(2012) 652 galīgā 
redakcija) un arī citi avoti (piemēram, Pasaules Banka savā 2013. gada ziņojumā “Oglekļa cenas noteikšanas iniciatīvu apzināšana”).
54 Pielikums
III daļa. Debates par reformu, lai samazinātu kvotu pārpalikumu, un par nākotnes 
perspektīvām
5. Joprojām notiek debates par turpmākajām pārmaiņām ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā un par struk ­
turālo reformu no 2020. gada. 2. posmā sistēma ne pārāk elastīgi reaģēja uz mainīgo ekonomisko situāciju, 
samazinājās kvotu pieprasījums un palielinājās pārpalikums. Komisija atzina, ka tas vājina sistēmas efektivi ­
tāti. Komisija arī uzskata, ka augstāka tirgus cena radītu lielāku stimulu ieguldīt līdzekļus mazoglekļa tehno ­
loģijās5. Cenšoties mazināt sekas, ko rada ES ETS kvotu pārpalikums (3. posma sākumā Komisija konstatēja 
gandrīz divu miljardu kvotu pārpalikumu6) (sk. arī attēlu ), un pastiprināt cenas signālu attiecībā uz oglekļa 
dioksīda emisiju, Komisija 2012. gadā ierosināja 3. posma izsoles atlikt. Īstenojot šo priekšlikumu, 900 miljo ­
nu kvotu izsoles tiktu atliktas līdz 2019.–2020. gadam. Izsoļu atlikšana nesamazinātu pieejamo kvotu kopējo 
daudzumu, bet gan mainītu to sadalījumu attiecīgajā laikposmā. Šo tiesību akta priekšlikumu Parlaments un 
Padome pieņēma 2013. gadā.
6. Lai risinātu jautājumu par pārpalikumu un pastiprinātu sistēmas ietekmi uz vidi, Komisija uzskatīja, ka nelīdz ­
svarotībai starp piedāvājumu un pieprasījumu ir vajadzīgs ilgtspējīgs risinājums. Tāpēc 2014. gada janvārī 
kopā ar priekšlikumu par klimata un enerģētikas tiesību aktu kopumu laikposmam līdz 2030. gadam7 Komisija 
ierosināja īstenot ES ETS strukturālās reformas pasākumus, no 2021. gada ieviešot tirgus stabilitātes rezervi, 
kur uzkrāt jau radušos kvotu pārpalikumu, lai uzlabotu sistēmas noturību pret lieliem satricinājumiem, auto ­
mātiski koriģējot kvotu piedāvājumu izsolēs. Šo tiesību akta priekšlikumu pašlaik izskata Padome un Eiropas 
Parlaments.
5 Eiropas Komisijas klimata politika, faktu lapa “ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēma (ES ETS)”, kas pieejama  
http://ec.europa.eu/clima/publications/docs/factsheet_ets_en.pdf
6 Eiropas Komisijas Klimata politikas ĢD ( http://ec.europa.eu/clima/policies/ets/reform/index_en.htm ).
7 COM(2014) 15 final, 22.1.2014., “Klimata un enerģētikas politikas satvars laikposmam no 2020. gada līdz 2030. gadam”.Pielikums
55
V
Vajadzības gadījumā, lai uzlabotu tirgus integritāti, 
būtu jāatrisina visi pārējie būtiskie emisijas kvotu 
tirgus regulēšanas un uzraudzības jautājumi. Lai 
nodrošinātu, ka ES rīcība ir vajadzīga un tās īsteno ­
šana ir efektīva, Komisija izvērtē savas politikas un 
priekšlikumu ietekmi katrā posmā – no priekšlikuma 
ierosināšanas līdz tā ieviešanai un pārskatīšanai. 
Nesen pieņemtos noteikumus par emisijas kvotu 
tirgus regulēšanu un uzraudzību, kuru īstenošana 
notiek pašlaik, var izvērtēt to ziņojumu kontekstā, 
kurus Komisija iesniegs Eiropas Parlamentam un 
Padomei 2019. gadā saskaņā ar MiFID II1 90. pantu 
un MAR2 38. pantu.
V a)
MiFID II  (turpmāk “ MiFID ”) pieņemšanas procesā 
Komisija un citi likumdevēji rūpīgi analizēja tos 
iespējamos riskus saistībā ar emisijas kvotu tirgus 
regulēšanu un uzraudzību, kuri attiecas uz obligāta ­
jiem tirgotājiem, divpusējo ārpusbiržas tirdzniecību 
aktuāltirgū un mazākiem tirgus dalībniekiem, tādēļ 
minētajā direktīvā ir ietverts sabalansēts izņēmumu 
režīms. Uz izņēmumiem, kas minēti MiFID  2. panta 
1. punkta e) un j) apakšpunktā un 3. panta 1. punkta 
e) apakšpunktā, attiecas nosacījumi un regulatīvā 
uzraudzība, turklāt tie ne vienmēr ir saistīti tikai 
ar emisijas kvotām, bet tāpat attiecas arī uz preču 
atvasinātajiem instrumentiem. Izņēmumu iemesli 
izriet no MiFID  atļaujas pieprasīšanas mērķa izvērtē ­
juma (galvenokārt, lai pārrobežu darījumos aizsar ­
gātu ieguldījumu brokeru sabiedrību klientus), kā 
arī no atbrīvojumu samērīguma, salīdzinot šādas 
atļaujas iegūšanas izmaksas ar priekšrocībām, ko 
gūst atbrīvotās personas.
1 Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija 
Direktīva 2014/65/ES par finanšu instrumentu tirgiem un ar ko 
groza Direktīvu 2002/92/ES un Direktīvu 2011/61/ES.
2 Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa 
Regula (ES) Nr. 596/2014 par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu 
(tirgus ļaunprātīgas izmantošanas regula) un ar ko atceļ Eiropas 
Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK un Komisijas 
Direktīvas 2003/124/EK, 2003/125/EK un 2004/72/EK.Kopsavilkums
II
ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēma (ES ETS) ir 
ES klimata politikas stūrakmens. Šajā sistēmā tiek 
noteikta oglekļa cena, un emisiju apjoms no iekār ­
tām, uz kurām attiecas šī sistēma, samazinās, kā bija 
plānots – līdz 2012. gadam tas bija par 19 % mazāks 
salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni.
ES ETS nodrošina, lai vajadzīgie emisijas samazinā ­
jumi tiktu panākti, izmantojot izmaksu ziņā efektī ­
vākos pasākumus. Neviens cits politikas pasākums – 
ne nodokļi, ne regulējums – to negarantē tik labi kā 
emisijas kvotu tirdzniecība.
ES ETS panākumi ir iedvesmojuši arī citus visā 
pasaulē, un Komisija turpinās veicināt ETS kā politi ­
kas pasākumu.
III
Lai gan Palātas uzmanības centrā, veicot revīziju, 
bija ES ETS 2. posms (2008.–2012. gads), jau ir veikti 
arī daudzi 3. posma (2013.–2020. gads) uzlabojumi, 
sevišķi saistībā ar Palātas apsvērumos minēto trū ­
kumu novēršanu. Tādējādi šie apsvērumi ir novērtēti 
kā papildu atbalsts saistītajām izmaiņām, kas jau 
ir ieviestas attiecībā uz 3. posmu, bet citos gadīju ­
mos – kā viela turpmākām pārdomām.
IV
Komisija ņem vērā Palātas secinājumu.
Komisija uzsver, ka 2. posmā ES ETS pārvaldību 
kavēja vairākas problēmas, kas saistītas ar tās inte ­
gritātes aizsardzības regulējuma stabilitāti. ES ETS 
īstenošanas 2. posmā konstatētās nepilnības ir viens 
no svarīgākajiem iemesliem, lai rūpīgi izvērtētu 
jaunās izmaiņas un uzlabojumus, kas pašlaik tiek 
īstenoti 3. posmā.Komisijas  
atbilde
Komisijas atbilde 56
VI c)
Komisija atzīst, ka 2. posmā saistībā ar “21. panta” 
ziņojumu iesniegšanu tika konstatētas dažas nepil ­
nības. Tagad attiecībā uz 3. posmu, pamatojoties uz 
Komisijas Īstenošanas lēmumu 2014/166/ES, prasī ­
bas tiek īstenotas daudz stingrāk.
VI d)
Komisija turpina koordinēt darbu tā, lai informācijas 
apmaiņa ar dalībvalstīm un starp tām notiktu bieži, 
organizējot labi apmeklētas sanāksmes un publicē ­
jot informāciju par procedūrām un konsultācijām.
VI e)
Komisija uzskata, ka saistībā ar ES ETS īstenošanu 
tai joprojām būs būtiska nozīme galveno kontroles 
procedūru saskaņošanā, izmantojot tiesisko regulē ­
jumu, atbalsta norādījumus un veidnes, kā arī pie ­
mērotas konferences, sanāksmes un konsultācijas.
VI f)
Pārskati par ES ETS sankciju sistēmām dalībval ­
stīs tiek iegūti Komisijas veikto dalībvalstu ES ETS 
atbilstības pārskata pētījumu ietvaros un saistībā 
ar Komisijas Īstenošanas lēmumu 2014/166/ES, ar 
ko tiek atjaunināta sistēma, kura paredz, ka dalīb ­
valstīm ir jāiesniedz Komisijai ikgadējie “21. panta” 
ziņojumi par ES ETS direktīvas īstenošanu.
Katrs operators 3. posmā var izmantot starptautisko 
projektu kredītus konkrētā apjomā, kas noteikts, 
pamatojoties uz Komisijas Regulā (ES) Nr. 1123/2013 
definētajiem noteikumiem.
VII 1.
Komisija daļēji atbalsta ieteikumus un piekrīt, ka 
vajadzības gadījumā, lai uzlabotu tirgus integritāti, 
būtu jānokārto visi neatrisinātie būtiskie jautājumi, 
kas saistīti ar emisijas kvotu tirgus regulēšanu un 
uzraudzību.
VII 2.
Komisija piekrīt šim ieteikumam un analizēs 
priekšrocības, ko radītu kvotu juridiskā statusa 
precizēšana.V b)
Uz emisijas kvotu tirgu attiecas ar ES finanšu tirgu 
tiesību aktiem izveidotais uzraudzības regulējums, 
kas tiek izmantots arī attiecībā uz visiem preču atva ­
sinātajiem instrumentiem, kuri tiek tirgoti ES (piem., 
MiFID  paredzētā ziņošana par pozīcijām, MAR  izklās ­
tītie tālejošas sadarbības mehānismi).
Regulatīvās sadarbības mehānismi pilnībā stāsies 
spēkā un ir īstenojami no 2017. gada.
V c)
Lai gan kvotu juridiskais statuss ES līmenī nav defi ­
nēts un nav skaidri paredzēta nodrošinājuma tiesību 
veidošana un aizsardzība attiecībā uz kvotām, ES 
oglekļa tirgus analīze kopumā parāda, ka tirgus ir 
izaudzis un nobriedis.
V d)
Pamatojoties uz 2. posmā panākto progresu, Komi ­
sija veiks nepārtrauktus uzlabojumus, kas vajadzīgi, 
lai uzturētu Savienības reģistra drošību visaugstā ­
kajā līmenī.
Tiesību aktos nav paredzēts, ka Komisijai ir jāuz ­
rauga darījumi Savienības reģistrā. Eiropas oglekļa 
tirgus ES līmeņa uzraudzību var uzlabot, lai kon ­
statētu ļaunprātīgu izmantošanu un krāpnieciskas 
darbības, taču šis jautājums ir plašāks un ir attieci ­
nāms ne tikai uz Reģistru, kurā tiek reģistrēta vienīgi 
informācija par oglekļa vienību fizisku pārskaitīšanu, 
nevis par konkrētu finanšu posmu.
VI a)
Lai vēl vairāk uzlabotu ES ETS monitoringa, ziņo ­
šanas, verificēšanas un akreditācijas lietderību, 
efektivitāti un saskaņošanu 3. posmā, ir pieņemtas 
Komisijas regulas.
VI b)
Ar Komisijas Īstenošanas lēmumu 2014/166/ES un 
saistīto paskaidrojuma rakstu ir atkārtoti ieviesta 
sistēma, kas paredz, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz 
Komisijai ikgadējie “21. panta” ziņojumi par ES ETS 
direktīvas īstenošanu. Šie ziņojumi ir publiski pie ­
ejami, izmantojot Eiropas Vides aģentūras ReportNet  
sistēmu.
Komisijas atbilde 57
reģistrā. Visbeidzot, tika pastiprināta oglekļa tirgus 
regulēšana un uzraudzība.
15
Komisija atzīmē, ka Palāta ir skaidri norādījusi, 
ka jautājums par to, kura regulatīvā pieeja būtu 
piemērotākā emisijas kvotu tirgum, uz šīs revīzijas 
tvērumu neattiecas.
Komisija uzskata, ka visi jautājumi, kas jāatrisina 
saistībā ar turpmāko reglamentējošo darbību, būtu 
jāpārbauda, ņemot vērā emisijas kvotu tiesisko 
regulējumu pēc tam, kad 2017. gadā tās kļūs par 
finanšu instrumentiem.
16 – atbilde uz pirmo ievilkumu
Pēc Komisijas priekšlikuma Padome pieņēma 
Padomes Direktīvu 2010/23/ES3, kurā paredzēta 
iespēja (199.a pantā) emisijas kvotu nodošanai 
piemērot apgrieztās maksāšanas sistēmu. Šīs 
direktīvas piemērošanas termiņš tika pagarināts 
līdz 2018. gada 31. decembrim4.
16 – atbilde uz trešo ievilkumu
Regulā (ES) Nr. 389/2013 (Reģistra regula) nav 
iekļauta tieša atsauce uz Nelikumīgi iegūtu līdzekļu 
legalizācijas novēršanas direktīvas materiālajām 
tiesību normām, taču valstu reģistru administrato ­
riem ir paredzēts ad hoc  režīms, pamatojoties uz 
“pazīsti savu klientu” pārbaužu saskaņotu kopumu 
un citām attiecīgām prasībām, kuras tādēļ šajā jomā 
paredz tieši piemērojamus ES līmenī saskaņotus 
noteikumus.
3 Padomes 2010. gada 16. marta Direktīva 2010/23/ES, ar ko 
Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa 
sistēmu groza attiecībā uz fakultatīvu un pagaidu apgrieztas 
maksāšanas sistēmas piemērošanu attiecībā uz noteiktu 
pakalpojumu sniegšanu ar paaugstinātu krāpšanas risku (OV L 72, 
20.3.2010., 1. lpp.).
4 Ar Padomes 2013. gada 22. jūlija Direktīvu 2013/43/ES 
(OV L 201, 26.7.2013., 4. lpp.).VII 3.
Komisija piekrīt attiecīgajiem ieteikumiem. Kopš 
2012. gada reģistra sistēmas drošība ir ievērojami 
uzlabojusies, un Komisija centīsies turpmāk uzla ­
bot šo sistēmu attiecībā uz Palātas norādītajiem 
aspektiem.
VII 4.
Komisija piekrīt attiecīgajiem ieteikumiem. Visu 
ES ETS procesā iesaistīto personu konkrētās funkci ­
jas un pienākumi ir precizēti Komisijas regulās par 
akreditāciju, verificēšanu, monitoringu un ziņošanu, 
kas pieņemtas attiecībā uz 3. posmu.
VII 5.
Komisija piekrīt attiecīgajiem ieteikumiem un tam, 
ka norādījumu un informācijas sniegšanas līmenis 
par ES ETS īstenošanu 2. posmā varētu būt bijis 
labāks. Tā uzskata, ka attiecībā uz 3. posmu situācija 
ir atbilstoši uzlabojusies.
VII 6.
Komisija uzskata, ka ES ETS sankciju sistēma ir efek ­
tīva. Sodam EUR 100 apmērā par emitēto CO2 tonnu, 
par kuru līdz 30. aprīlim netiek nodotas kvotas, ir 
spēcīga preventīva ietekme. Par to jo īpaši liecina 
ļoti augstais atbilstības līmenis.
Dalībvalstu sankcijām, ko piemēro valsts līmenī, 
būtu jābūt pārredzamām, un dalībvalstīm arī būtu 
jāpublicē informācija par operatoriem, kas pārkā ­
puši nodošanas pienākumu.
Komisija piekrīt attiecīgajam ieteikumam un 
uzskata, ka ļoti augstā atbilstības līmeņa saglabāša ­
nai ir svarīgi, lai attiecības starp dalībvalstu kompe ­
tentajām iestādēm būtu pārredzamas.
Ievads
2. izcēlums
ES ETS apdraudēja vairāki riski, kas tika novērsti, 
veicot konkrētas darbības. PVN “karuseļveida” 
krāpšana oglekļa tirgū tika novērsta, nodrošinot 
dalībvalstīm iespēju piemērot apgrieztās maksāša ­
nas sistēmu. Vairāki valstu reģistri bija IT uzbrukumu 
mērķis, un reģistra sistēmas drošība tika uzlabota 
pēc darbību centralizācijas vienotā Savienības 
Komisijas atbilde 58
Ņemot vērā proporcionalitātes principu, Komisija 
uzskata, ka saistībā ar MiFID  atļaujas mērķiem, attie ­
cīgajām izmaksām salīdzinājumā ar priekšrocībām, 
kā arī regulatīvo slogu, obligātajiem pircējiem pare ­
dzētie atbrīvojumi ir mazāk apgrūtinošie līdzekļi 
vēlamā rezultāta sasniegšanai.
Turklāt uz atbrīvotajām vienībām joprojām attiektos 
MAR  darbības joma.
20
Attiecībā uz ārpusbiržas atvasinātajiem instrumen ­
tiem EMIR  ir paredzētas saistības konkrētiem tirgus 
dalībniekiem, kas ir iesaistīti atvasināto instrumentu 
darījumos, un kā tādi tie arī būtu jāregulē6.
Vairāki pētījumi liecina, ka to tūlītējo ārpusbiržas 
darījumu līgumu īpatsvars, uz kuriem neattiecas tīr ­
vērte, 2010. gadā bija aptuveni 1 %. Pieejamo datu 
analīze par jaunākajām tirgus attīstības tendencēm 
ļauj secināt, ka tagad šis īpatsvars, iespējams, ir vēl 
zemāks7.
Turklāt uz pilnīgi divpusējo ārpusbiržas tirdznie ­
cību joprojām attieksies MAR  darbības joma, kurā ir 
skaidri norādīts, ka to “piemēro visiem darījumiem, 
rīkojumiem vai rīcībām saistībā ar jebkuru finanšu 
instrumentu, kā minēts 2. panta 1. un 2. punktā, 
neatkarīgi no tā, vai šāds darījums, rīkojums vai 
rīcība notiek tirdzniecības vietā”.
5 Pilns nosaukums: Regula par ārpusbiržas atvasinātajiem 
instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu 
reģistriem (Regula (ES) Nr. 648/2012).
6 Gandrīz visās atbildēs uz Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes 
(EVTI) uzdotajiem jautājumiem par piemērojamiem saistītā 
projekta tīrvērtes sliekšņiem ir ierosināts, ka šie sliekšņi būtu 
jāpalielina, apgalvojot, ka savstarpējās saistības trūkuma dēļ 
nefinanšu sabiedrības rada finanšu sistēmai niecīgu sistēmiska 
rakstura risku. To pašu var teikt par nefinanšu sabiedrībām, ja runa 
ir par pilnīgi divpusēju emisijas kvotu ārpusbiržas tirdzniecību 
aktuāltirgū.
7 Komisijas aprēķinu pamatā ir Bloomberg New Energy Finance  
dati par kopējo emisijas kvotu tirgus lielumu un tā sadali 
pa izsolēm, biržām un ārpusbiržas tirgiem, kā arī Londonas 
Enerģētikas brokeru asociācijas ( London Energy Brokers 
Association  – LEBA ) aplēses par to ārpusbiržas emisijas kvotu 
darījumu īpatsvaru, kas 2010. gadā noslēgti par aktuālproduktiem, 
un LEBA  2010.–2014. gada dati par to ārpusbiržas darījumu 
īpatsvaru, uz kuriem neattiecās tīrvērte.3. izcēlums – atbilde uz otro rindkopu
Komisāri, kas attiecīgi ir atbildīgi par ETS un PVN 
politiku, 2011. gada jūnijā nosūtīja kopīgu vēstuli 
visām dalībvalstīm, kas vēl nav ieviesušas apgriez ­
tās maksāšanas sistēmu, aicinot tās izstrādāt valsts 
noteikumus. Tas liecina par to, ka šis jautājums tiek 
risināts augstākajā iespējamajā līmenī.
3. izcēlums – atbilde uz trešo rindkopu
No 2015. gada 1. janvāra Itālijas tiesību aktos attie ­
cībā uz emisijas kvotām ir paredzēta apgrieztās 
maksāšanas sistēma.
18
Obligātajiem pircējiem ir jāpiedalās oglekļa tirgū, ja 
to emisijas pārsniedz bez maksas piešķirtās kvotas. 
Viņi var iegādāties kvotas, izmantojot bankas vai 
ieguldījumu brokeru sabiedrības, kas tiek regulētas 
saskaņā ar MiFID . MiFID  (ko piemēro kopā ar MAR  
un Regulu par Eiropas tirgus infrastruktūru ( EMIR )5) 
mērķis ir uzlabot tirgus stabilitāti un integritāti, 
tostarp samazināt sistēmiskos riskus, ņemot vērā 
rentabilitāti un ES tiesību aktu samērīgumu.
19
Atbrīvojumi attiecas uz “nefinanšu” vienībām, 
kas pārdod kvotas. Tie ir līdzīgi atbrīvojumiem, 
kas definēti citos noteikumos par finanšu tirgiem, 
piemēram, atbrīvojumam no tīrvērtes pienākuma, 
kas saskaņā ar EMIR  attiecas uz nefinanšu darījuma 
partneriem, vai atbrīvojumiem, ko piemēro preču 
atvasinātajiem instrumentiem. Tie ir nevis vispārēji 
atbrīvojumi, bet atbrīvojumi, uz kuriem attiecas val ­
stu kompetento iestāžu un arī ES līmeņa nosacījumi 
un/vai uzraudzība. Dažos gadījumos šie atbrīvojumi 
darbojas valsts mērogā un tiem nav pārrobežu 
ietekmes.
Pat tad, ja saskaņā ar MiFID  vienībām ir piešķirts 
atbrīvojums, uz daudzām no tām tomēr joprojām 
attieksies MAR  paredzētie pienākumi saistībā ar 
iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un 
tirgus manipulācijām.
Komisijas priekšlikumu atbalstīja pārējie likumde ­
vēji, kas nepārprotami apstiprināja šo pieeju un 
(vajadzības gadījumā) atbrīvojumu darbības jomas 
paplašināšanu.
Komisijas atbilde 59
Attiecībā uz MAR  kompetentās iestādes īsteno savas 
MAR  izklāstītās funkcijas un pienākumus sadarbībā 
ar citām iestādēm vai tirgus uzņēmumiem. MAR  
kompetentajām iestādēm ir pienākums sadarboties 
ar EVTI, tostarp vajadzīgās informācijas apmai ­
ņas jomā, un ar ES dalībvalstu kompetentajām 
iestādēm.
Attiecībā uz Savienības reģistru un Komisijas piln ­
varām valstu finanšu regulatori saskaņā ar Regulas 
(ES) Nr. 389/2013 110. panta 2. punktu var saņemt 
informāciju par darījumiem Savienības reģistrā no 
attiecīgās valsts administratora vai Komisijas kā 
centrālā administratora (kas var sniegt datus par vai ­
rākām vai visām dalībvalstīm). Ir vērts arī pieminēt, 
ka 30–40 % no emisijas kvotu nākotnes līgumiem 
netiek saglabāti līdz termiņa beigām, un tāpēc tie 
nav fiziski nokārtoti un nav redzami Savienības 
reģistrā.
24
Komisija norāda, ka par emisijas kvotu tirgus uzrau ­
dzību ir atbildīgi valstu regulatori. Valstu regulatoru 
saskaņotās procedūras emisijas kvotu tirgus uzrau ­
dzības organizēšanai ES līmenī ir noteiktas ar pār ­
skatīto MiFID  un MAR , ar ko paredz sīki izstrādātus 
noteikumus par pārrobežu sadarbību starp valstu 
kompetentajām iestādēm un par to sadarbību ar 
EVTI, ES līmenī, kā arī ar trešām valstīm visā pasaulē.
Turklāt saskaņā ar pārskatītajiem MiFID/MiFIR9 un 
MAR/MAD  regulējumiem, kurus piemēros emisijas 
kvotām attiecīgi no  2017. gada janvāra un 2016. gada 
jūlija, tiks ieviesta plaša uzraudzības, datu ziņošanas 
un kontroles sistēma (valstu un ES līmenī).
Starp Komisijas dienestiem pastāvošā oficiālā un 
neoficiālā saziņa notiek tik bieži, cik ir nepieciešams, 
un saziņas struktūra ir pietiekama un samērīga ar 
vispārējiem regulatīvajiem uzdevumiem.
9 Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Regula 
(ES) Nr. 600/2014 par finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza 
Regulu (ES) Nr. 648/2012.21
Komisija 2013. gada oktobrī lūdza EVTI sniegt 
padomu un palīdzēt tai jautājumā par to deleģēto 
aktu saturu, kas paredzēti vairākos MAR  noteikumos, 
tostarp par oglekļa dioksīda izmešu ekvivalenta un 
nominālās ievadītās siltumjaudas sliekšņu līmeni.
Vairums respondentu saistītajā EVTI apspriešanā 
apgalvoja, ka ir maz (vai nav vispār) attiecīgas vie ­
nībai paredzētas informācijas, kas vēl nav publicēta 
saskaņā ar citiem noteikumiem, jo īpaši Regulu par 
enerģijas vairumtirgus integritāti un pārredzamību 
(REMIT ).8
Jebkura potenciāla kumulatīva ietekme uz emisijas 
kvotu tirgu būtu būtiska tikai tiktāl, ciktāl vairums 
mazāko tirgus dalībnieku koordinētu savas darbī ­
bas, kas būtu ne tikai saistītas ar pretmonopola jau ­
tājumu, uz kuru attiecas pretmonopola uzraudzība, 
bet arī grūti atbalstāmas, ņemot vērā to lielo skaitu.
22
Komisija piekrīt, ka ir jāturpina darbs pie regulatī ­
vās sadarbības mehānismu izveides emisijas kvotu 
tirgus uzraudzības regulējuma ietvaros. Tomēr paš ­
reizējie noteikumi par mehānismiem pilnībā stāsies 
spēkā un būs īstenojami tikai no 2017. gada. Tādēļ 
visā turpmākajā darbā būtu jākoncentrē uzmanība 
uz iespējām stiprināt pašreizējās sistēmas, vajadzī ­
bas gadījumā pamatojoties uz skaidru visu to atli ­
kušo risku nopietnības novērtējumu, kas apdraud 
ES ETS vai Eiropas oglekļa tirgu, un tas būtu jādara 
pēc iespējas rentablā un samērīgā veidā.
23
Uzraudzības regulējums, kas izveidots ar ES finanšu 
tirgu tiesību aktiem, tiek izmantots arī attiecībā uz 
visiem preču atvasinātajiem instrumentiem, kas 
tiek tirgoti ES (piem., MiFID  paredzētā ziņošana 
par pozīcijām, MAR  izklāstītie tālejošas sadarbī ­
bas mehānismi). Pārskatā nav iekļauti elementi, ar 
kuriem būtu atbalstīta nostāja, ka šis regulējums 
nav piemērots emisijas kvotu tirgum salīdzinājumā 
ar preču atvasināto instrumentu līgumiem kopumā.
8 Regula (ES) Nr. 1227/2011.
Komisijas atbilde 60
Tiesības turēt, pārskaitīt, nodot un anulēt kvotas ir 
pilnībā garantētas ar Direktīvu 2003/87/EK, kā arī šīs 
tiesības pilnībā atbalsta Savienības reģistrs, kurā tās 
var īstenot.
27
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka 
tiesiskās intereses ir pienācīgi aizsargātas un kvotas 
var apstrīdēt civillietās valstu tiesās. Tomēr Komi ­
sija centīsies analizēt iespējamās priekšrocības, ko 
sniegtu kvotu juridiskā statusa turpmāka precizē ­
šana ES tiesībās par ES ETS un Eiropas oglekļa tirgus 
darbību.
28
Komisija apsvērs juridisko un tehnisko iespēja ­
mību atvieglot nodrošinājuma tiesību reģistrēšanu 
attiecībā uz kvotām, ņemot vērā ES ETS sabiedriskās 
politikas mērķus.
30
Komisija uzskata, ka Savienības reģistrā ir ieviesti 
uzlabojumi, lai novērstu iepriekšējās nepilnības, 
kas konstatētas decentralizētajā 2. posma valstu 
reģistru sistēmā. Pēc tam ES ETS 3. posmā – pēc 
ES ETS direktīvas pārskatīšanas 2009. gadā – tika 
veikti arī papildu pasākumi. Kopš Savienības reģistrs 
sāka darbu 2012. gadā un Savienības reģistrā vai ES 
darījumu žurnālā glabātie dati tiek sniegti valstu 
tiesībaizsardzības iestādēm saistībā ar oficiālām 
izmeklēšanām vai tiesvedībām par incidentiem nav 
ziņots.
Komisija piekrīt, ka oglekļa tirgus uzraudzību var 
uzlabot. Savienības reģistrā nav iekļauta finanšu 
informācija, tāpēc Reģistra dati nav piemēroti tam, 
lai tos izmantotu finanšu darījumu uzraudzībai.
Turklāt saskaņā ar attiecīgajiem primārajiem tiesību 
aktiem un Regulu (ES) Nr. 389/2013 Komisijai nav 
juridiska pamata, lai analizētu dalībvalstu datus, kas 
tiek glabāti Savienības reģistrā.
Komisija ir aktīvi atbalstījusi dalībvalstis to cen ­
tienos īstenot sadarbību ar finanšu izlūkošanas 
vienībām.25
Lai gan kvotu juridiskais statuss ES līmenī vēl nav 
definēts, ES oglekļa tirgus ir izaudzis un nobriedis. 
Likviditāti stimulējošie faktori drīzāk ir ekonomiska, 
nevis juridiska rakstura10.
Komisija uzskata, ka Direktīvā 2003/87/EK un tās 
īstenošanas tiesību aktos, jo īpaši Regulas (ES) 
Nr. 389/201311 40. pantā, kā arī ES finanšu tirgu 
regulējumā12, kurā tiek veikti grozījumi, ir nodroši ­
nāts vajadzīgais juridiskais pamats pārredzamam 
un likvīdam ES oglekļa tirgum, nodrošinot arī tirgus 
stabilitāti un integritāti.
26
Saskaņā ar LESD 345. pantu un Savienības tiesību 
aktiem īpašumtiesības ir dalībvalstu prerogatīva. 
Tas jo īpaši izpaužas saistībā ar pilnvarojumu ieviest 
īpašumtiesības ES līmenī attiecībā uz aktīvu klasi, ja 
atbilstīgi Palātas konstatējumam dalībvalstīs nav jau 
iepriekš pastāvošu īpašumtiesību.
Konkrēta īpašumtiesību režīma esība attiecībā uz 
tirdzniecības aktīviem lielā mērā drīzāk ir izņēmums, 
nevis norma attiecībā uz lielāko daļu darījumā 
iesaistīto aktīvu, tostarp finanšu instrumentiem. 
Tomēr tas nenozīmē, ka valsts līguma un īpašumtie ­
sību parastie principi nav obligāti piemērojami darī ­
jumos ar šādiem aktīviem13. Direktīvā 2003/87/EK 
un tās īstenošanas tiesību aktos tiek reglamentētas 
visas svarīgās juridiskās iezīmes attiecībā uz to, kā 
īstenot tiesības uz kvotām.
10 Komisija jau ir ierosinājusi izveidot tirgus stabilitātes 
rezervi (COM(2014) 20), lai risinātu ar kvotu pārpalikumu 
saistītos jautājumus un uzlabotu sistēmas noturību pret lieliem 
satricinājumiem, pielāgojot izsolāmo kvotu piegādi; šis jautājums 
jau tiek apspriests Eiropas Parlamentā un Padomē.
11 Kvotas var turēt jebkurš, bet īpašumtiesības var noteikt, 
vēršoties Savienības reģistrā, jo reģistra ieraksts ir ticams ( prima 
facie ) un pietiekams pierādījums īpašumtiesībām uz kvotu.
12 No 2017. gada Eiropas Savienībā emisijas kvotām tiks piešķirts 
finanšu instrumentu statuss un uz tām attieksies ES finanšu tirgu 
regulējums.
13 Piemēram, attiecībā uz bankas kontā turēto naudu nav 
izstrādāts īpašs tiesiskais regulējums. Lai gan konta turētājam 
kā tādam nauda kontā nepieder, bet ir tikai juridiskas tiesības to 
pieprasīt, šis apstāklis nav kavējis tādu finanšu tirgu attīstību, kuru 
pamatā ir nauda, ne tikai ES, bet arī visā pasaulē.
Komisijas atbilde 61
37
Eiropas oglekļa tirgus uzraudzību ES līmenī varētu 
vēl uzlabot, cita starpā izmantojot attiecīgos 
Savienības reģistra datus. Tomēr Savienības reģistrā 
tiek reģistrēta tikai informācija par oglekļa vienību 
fizisko pārskaitīšanu, nevis par darījumu finanšu 
posmiem, un tas nav pietiekami, lai konstatētu ļaun ­
prātīgu izmantošanu vai krāpnieciskas darbības.
38
Pirms valstu reģistru migrācijas uz Savienības reģis ­
tru pārrobežu darījumu analīze nebija iespējama, 
jo valstu reģistru darbību nodrošināja atsevišķas 
dalībvalstis un tie nebija konsolidēti.
Ar pašreizējo tiesisko regulējumu Komisija nodro ­
šina Savienības reģistra lietošanu, taču tās uzdevu ­
mos neietilpst aktīvi uzraudzīt Savienības reģistrā 
veiktos darījumus, izmantojot datus, kas tiek glabāti 
dalībvalstu vārdā.
41
Komisija uzskata, ka tās organizatoriskā struktūra 
ir atbilstoša. Uzdevumu sadale starp darījumdar ­
bības/politikas īstenotājiem un IT piegādātājiem ir 
veikta kopš 2014. gada saskaņā ar attiecīgo projektu 
vadības metodoloģiju, savukārt resursi un prasmes 
ir jāturpina optimizēt, lai nodrošinātu atbilstošu 
iekšējo organizāciju.
Rīcības plāna īstenošana pēc IT revīzijas, ko veica 
Komisijas Iekšējās revīzijas dienests, palīdz novērst 
konstatētās nepilnības un uzlabot reģistra veidoša ­
nas un vadīšanas efektivitāti.
50
Palātas ziņojuma 4. izcēlumā ir minēti galvenie 
aspekti, kas attiecas uz monitoringu, ziņošanu un 
verificēšanu. Lai gan būtu pamatoti sagaidāms, ka 
attiecībā uz verificētajiem gada emisijas ziņojumiem 
kompetentā iestāde veiks zināma veida pārbaudi, 
Direktīvā 2003/87/EK un īstenošanas pasākumos tas 
nav skaidri paredzēts. Pilnīga verificēšanas dub ­
lēšana būtu neproduktīva, tostarp arī saistībā ar 
papildu izmaksām.31
Komisija uzskata, ka laika gaitā reģistra sistēmas ir 
nepārtraukti uzlabotas un ka daudzi Palātas minētie 
jautājumi 3. posmā ir atrisināti.
32
Attiecībā uz “pazīsti savu klientu” pārbaudēm un 
praksi Regulā (ES) Nr. 389/2013 ir izsmeļoši uzskai ­
tīti nosacījumi un dokumenti saistībā ar obligāto 
dalībnieku kontu atvēršanu. Taču noteikumos par 
brīvprātīgo dalībnieku kontiem saistībā ar konta 
atvēršanu ir paredzētas tikai minimālās prasības.
34
Regulā (ES) Nr. 389/2013 paredzētajās prasībās attie ­
cībā uz brīvprātīgajiem dalībniekiem dalībvalstīm 
ir nodrošinātas iespējas piemērot atbilstošas riska 
novērtēšanas metodes.
35 – atbilde uz otro ievilkumu
Regulā (ES) Nr. 389/2013 ir norādīts, ar kādu infor ­
māciju par aizdomīgiem kontu atvēršanas pietei ­
kumiem apmainās valstu administratori. Ja tiktu 
izveidots ES mēroga pastāvīgs kontu atvēršanas 
atteikuma gadījumu saraksts, rastos problēmas 
saistībā ar tiesisko regulējumu par personas datu 
aizsardzību.
36
Ar Direktīvu 2003/87/EK un Komisijas Regulu (ES) 
Nr. 389/2013 reģistra lietotāju kontu pārvaldība 
atbilstīgi subsidiaritātes principam ir uzticēta dalīb ­
valstīm. Komisijas kā centrālā administratora uzde ­
vums ir nodrošināt Savienības reģistra darbību un 
uzturēšanu. Komisija koordinē attiecīgo tiesību aktu 
īstenošanu, organizējot informācijas un paraugprak ­
ses apmaiņu par “pazīsti savu klientu” pārbaudēm, 
tostarp reģistru administratoru darba grupā, īpašu 
uzsvaru liekot uz metodēm un instrumentiem, kurus 
var īstenot spēkā esošā tiesiskā regulējuma ietvaros.
Komisijas atbilde 62
pirms uzmanība tiek pievērsta attiecīgajiem Eiro ­
pas Akreditācijas kooperācijas (EA) norādījumiem. 
Šajās pamatnostādnēs ir iekļauti arī akreditācijas 
iestādēm un kompetentajām iestādēm paredzēti 
noteikumi, lai tās varētu piekļūt verificētāja iekšē ­
jam verifikācijas pārskatam un to novērtēt. Tomēr 
vajadzība pēc daudz lielākas ES ETS verifikācijas 
un akreditācijas saskaņošanas ir galvenais iemesls, 
kāpēc attiecībā uz 3. posmu ir pieņemta Regula (ES) 
Nr. 600/2012 par ES ETS akreditāciju un verifikāciju.
56
Atsevišķu vienību uzdevumu pamatā saistībā ar 
ES ETS ir to attiecīgās kompetences. Verifikāciju 
veikšanā viskompetentākās personas ir verificētāji 
(nevis regulatīvās iestādes). Valstu akreditācijas 
iestādes (nevis regulatīvās iestādes) ir kompetentas 
un pilnvarotas akreditēt verificētājus. Izraudzītās 
kompetentās iestādes (nevis verificētāji vai valstu 
akreditācijas iestādes) ir kompetentas un pilnvaro ­
tas vispārēji īstenot ES ETS. Lai kopumā veicinātu 
ES ETS efektīvu īstenošanu, ir svarīgi veikt koordinā ­
ciju starp šīm dažādajām vienībām, taču šai koordi ­
nācijai ir jābūt samērīgai, ņemot vērā kompetenci, 
kā arī jāizvairās no neefektīvas un neproduktīvas 
dublēšanās un papildu izmaksām.
57
Komisija uzskata, ka ziņojumā minētā situācija, kad 
verificētāji vienā un tajā pašā vietā bija iesaistīti 
gan verificēšanā, gan monitoringa plānu izstrādē, ir 
interešu konflikts. Regulā (ES) Nr. 600/2012 (Akre ­
ditācijas un verifikācijas regula 3. posmam) šī tēma 
ir skaidri izklāstīta, un minētais jautājums ir valstu 
akreditācijas iestāžu galvenā problēma, kas būtu 
jāizskata un jāatrisina.
58
Direktīvā 2003/87/EK un īstenošanas pasākumos 
nav izvirzīta prasība kompetentajām iestādēm veikt 
pārbaudes uz vietas. Tas ļauj kompetentajai iestādei 
saglabāt elastību, lai tā varētu darboties samērīgi 
un efektīvi, tostarp izlemt, kur un kad pārbaudes 
ir visproduktīvākās, kā arī izvairīties no verificētāja 
uzdevumu dublēšanas un spēt apvienot savu dar ­
bību ar citiem regulatīvajiem pienākumiem.51
Tagad attiecībā uz 3. posmu jau ir izstrādāts kon ­
krēts ES ETS verifikācijas ziņojuma obligātais 
saturs un standarta veidne. Eiropas līmeņa tiesību 
aktos par ES ETS 2. posmu standarta veidne nebija 
paredzēta.
52
Komisija piekrīt, ka 2. posmā saistībā ar verificē ­
tāju konstatējumiem netika veikti nekādi turpmāki 
pasākumi. Tagad attiecībā uz 3. posmu operatoriem 
ir jāiesniedz kompetentajai iestādei apstiprināša ­
nai uzlabojumu ziņojums par visām verificētāju 
ziņotajām neatbilstībām un ieteikumiem. Komisija 
ir publicējusi arī norādījumus, lai informētu verifi ­
cētājus par to, kā rīkoties atkārtotu konstatējumu 
gadījumos.
7. izcēlums
Komisijas tagad publicētajā verifikācijas ziņojuma 
veidnē ir norādīta informācija, kas obligāti iekļau ­
jama dalībvalstu verifikācijas ziņojuma veidnēs 
attiecībā uz 3. posmu, un ietverts īpašs noteikums, 
ka verificētājiem ir jāsniedz ieteikumi.
Attiecībā uz 3. posmu ir ieviesti papildu pienākumi 
saistībā ar akreditāciju un verifikāciju, kā arī papildu 
pienākumi valstu akreditācijas iestādēm, lai tās 
varētu pastāvīgi veikt verificētāju uzraudzību. Viens 
no galvenajiem šīs pastāvīgās uzraudzības mērķiem 
ir pārbaudīt verificētāju nepārtraukto kompetenci, 
jo īpaši atklājot nekonsekvences (piem., ja kāds 
verificētājs nekad neziņo par neatbilstībām vai 
nesniedz ieteikumus; neatbilstības starp iekšējo 
verifikācijas dokumentāciju un iesniegto verifikāci ­
jas ziņojumu).
53
Pamatnostādnēs par monitoringu un ziņošanu 
2. posmā ir iekļautas konkrētas terminu definīcijas 
attiecībā uz 2. posmu – gan “verificētājs” (Komi ­
sijas Lēmuma 2007/589/EK I pielikuma 2. iedaļas 
5. punkta m) apakšpunkts), gan “akreditācija” 
(Komisijas Lēmuma 2007/589/EK I pielikuma 2. ieda ­
ļas 5. punkta k) apakšpunkts), kas ir vajadzīgas 
Komisijas atbilde 63
Proti, visiem publiski pieejamiem Komisijas lēmu ­
miem par dalībvalstu NAP  ir vienāda struktūra, 
un tajos tiek plaši pamatoti iemesli, balstoties uz 
kuriem apsvērumos var NAP vai nu apstiprināt, vai 
noraidīt. Par katru aspektu, kas Komisijai būtu rūpīgi 
jāpārbauda saskaņā ar šīs direktīvas III pielikumu, 
ir sīki izklāstīts, vai juridiskās prasības ir izpildī ­
tas. Tādējādi tie pierāda, ka Komisija ir veikusi šo 
novērtējumu tā, kā paredzēts Direktīvā 2003/87/EK, 
attiecībā uz visām dalībvalstīm vienādi.
Kopīga atbilde uz 71. un 72. punktu
Komisija atzīst, ka 2. posmā “ar 21. pantu saistītā 
ziņošana” par ES ETS īstenošanu ne vienmēr ir 
bijusi pilnīga. Pamatojoties uz Komisijas Īsteno ­
šanas lēmumu 2014/166/ES, prasības attiecībā uz 
3. posmu tagad tiek īstenotas stingrāk, lai turpmāk 
nosacījums par visaptveroša gada īstenošanas ziņo ­
juma publicēšanu būtu izpildīts.
74
Komisija ir turpinājusi saskaņot ES ETS īstenošanu 
3. posmā (tāpēc 2009. gadā tika pieņemta pārskatītā 
ES ETS), kā arī turpina apsvērt iespējas saistībā ar 
iespējamiem turpmākiem uzlabojumiem nākotnē.
76
Tiesiskajā regulējumā pārbaužu veikšana ir atstāta 
dalībvalstu ziņā saistībā ar to vispārējo pieeju regu ­
lējuma piemērošanai, un tāpēc saskaņā ar subsidia ­
ritātes principu Komisijai nav jāveic īpaši uzdevumi.64
Komisija piekrīt, ka, regulāri sniedzot attiecīgu infor ­
māciju par ES ETS vispārējo īstenošanu un darbību, 
tiek veicināta ieinteresēto personu uzticēšanās 
sistēmai. Direktīvā 2003/87/EK paredzētā ziņošana, 
jo īpaši saskaņā ar tās 10. un 21. pantu, palīdz risināt 
šo jautājumu.
67
Dalībvalstu valsts sadales plānu ( National Allocation 
Plan  – NAP ) novērtējuma kontekstā PRIMES  mode ­
lis kā plaši izmantots analītisks instruments tika 
uzskatīts par labāko pieejamo atsauci. Šis mode ­
lis dalībvalstīm bija zināms un tika uzskatīts par 
uzticamu, un dažas dalībvalstis pašas to izmantoja, 
sagatavojot NAP .
Komisija atzīst, ka 2005. gada decembrī izdota ­
jās pamatnostādnēs nebija iekļauts norādījums 
izmantot 2005. gada emisiju datus. Tomēr dati par 
2005. gada verificētajām emisijām bija pieejami 
dalībvalstīm kopš 2006. gada pavasara – tādējādi 
krietni pirms NAP  iesniegšanas termiņa beigām 
un krietni pirms tam, kad vairums NAP  tika reāli 
iesniegti. Ņemot vērā ES ETS mērķi, Komisijai bija 
jāizvērtē NAP  salīdzinājumā ar pašiem jaunākajiem 
emisiju datiem; to uzsvēra arī Klimata pārmaiņu 
komiteja.
69
Komisija atzīst, ka tā nevarēja iesniegt Palātai 
aizpildītus kontrolsarakstus par visām dalībvalstīm. 
Šādu dokumentu administratīvais glabāšanas laiks 
bija beidzies. Tomēr Palātai tika iesniegti vairāki 
citi dokumenti, piemēram, sarakste ar dalībvalstīm, 
prezentācijas un informatīvās lapas.
Tomēr Komisija uzskata, ka nav pamata domāt, ka 
citu valstu NAP  izvērtējums jebkādā veidā nebija 
tikpat detalizēts vai pilnīgs.
Komisijas atbilde 64
82
Komisija norāda, ka valstu noteikto pārkāpumu 
veidu un sankciju atšķirības var būt pilnīgi pamato ­
tas, ņemot vērā valstu apstākļus un administratīvos 
procesus, jo īpaši tad, ja likumdevēji ir nolēmuši 
Direktīvas 2003/87/EK 16. panta 1. punktā minētās 
sankcijas saskaņā ar subsidiaritātes principu nodot 
valstu kompetencē.
83
Pārskati par ES ETS sankciju sistēmām dalībval ­
stīs tiek iegūti Komisijas veikto dalībvalstu ES ETS 
atbilstības pārskata pētījumu ietvaros un saistībā 
ar Komisijas Īstenošanas lēmumu 2014/166/ES, ar 
ko tiek atjaunināta sistēma, kura paredz, ka dalīb ­
valstīm jāiesniedz Komisijai ikgadējie “21. panta” 
ziņojumi par ES ETS direktīvas īstenošanu.
84
Komisija ir paredzējusi veidot īpašu pārskatu par 
valstu sankcijām saistībā ar ES ETS un vākt statis ­
tikas datus par šo sankciju piemērošanu. Tā jau ir 
izvēlējusies sistemātiskāku pieeju sankciju sistēmas 
uzraudzībai, uzlabojot dalībvalstīm uzdodamos 
jautājumus par sankcijām Direktīvas 2003/87/EK 
21. pantā minētā ziņojuma kontekstā.
Dalībvalstu iestādes ir atbildīgas par ES ETS notei ­
kumu izpildi, bet Komisija cieši seko ES ETS direktī ­
vas īstenošanai dalībvalstīs. Ja 2. posmā radās šau ­
bas par sankciju piemērošanas likumību, Komisija 
vienmēr šajā saistībā veica turpmākus pasākumus 
un vajadzības gadījumā uzturēja regulārus kontak ­
tus ar dalībvalstīm. Piemēram, Komisija pastāvīgi 
atgādināja, ka dalībvalstis nevar samazināt naudas 
sodus, ko piemēro kvotu nenodošanas gadījumos 
(EUR 100)14.
14 Minēto 16. panta interpretāciju pa šo laiku ir apstiprinājusi 
Eiropas Savienības Tiesa.77
Komisija turpina organizēt plašu informācijas 
apmaiņu ar dalībvalstu ES ETS jautājumos kompe ­
tentajām iestādēm, piemēram, rīkojot regulāras 
apspriedes, kurās piedalās Klimata pārmaiņu komi ­
teja un tās 3. darba grupa, kas nodarbojas ar emisi ­
jas kvotu tirdzniecības jautājumiem, ad hoc  tehnisko 
darba grupu apspriedes, forumus (piem., Akredi ­
tācijas un verifikācijas forumu, Atbilstības forumu 
un ar to saistītās darba grupas) un attiecīgo grupu 
apspriedes, piemēram, reģistru administratoru 
darba grupas apspriedes. Informācija par procedū ­
rām parasti tiek izplatīta elektroniski, lai palīdzētu 
tiem, kas nevar piedalīties sanāksmēs personīgi.
79
Komisija atzīst, ka ES ETS Atbilstības forumam un 
tā darba grupām ir būtiska nozīme, arī saskaņoti 
īstenojot ES ETS un apmainoties ar informāciju par 
paraugpraksi starp dalībvalstu kompetentajām ies ­
tādēm. Kaut arī valstu iestāžu piedalīšanās reizēm 
nebija pietiekama, Atbilstības forumā apspriestā 
un izstrādātā informācija tika izplatīta, izmantojot 
visām kompetentajām iestādēm pieejamu tīmekļa 
programmu.
80
Augstais atbilstības līmenis ir ES ETS sankciju 
režīma – jo īpaši direktīvā paredzētās ES līmeņa 
soda sankcijas, ko piemēro kvotu nenodošanas 
gadījumā – preventīvās ietekmes labākais rādītājs.
Papildus šai ES mērogā saskaņotajai sankcijai dalīb ­
valstis, pamatojoties uz attiecīgajiem valsts tiesību 
aktiem, nosaka un piemēro sodus par konkrētiem 
pārkāpumiem, piemēram, ja laicīgi nav iesniegts 
emisijas ziņojums.
Komisijas atbilde 65
89
Komisija ņem vērā Palātas secinājumu.
Komisija uzsver, ka 2. posmā ES ETS traucēja vai ­
rākas problēmas, kas saistītas ar tās integritātes 
aizsardzības regulējuma stabilitāti. ES ETS īsteno ­
šanas 2. posmā konstatētās nepilnības ir viens no 
svarīgākajiem iemesliem, lai rūpīgi izvērtētu jaunās 
izmaiņas un uzlabojumus, kas pašlaik tiek īstenoti 
3. posmā.
91
Attiecībā uz Palātas konstatējumiem, ka nav atrisi ­
nāti emisijas kvotu tirgus regulēšanas un uzraudzī ­
bas jautājumi saistībā ar obligātajiem tirgotājiem, 
divpusējo ārpusbiržas tirdzniecību aktuāltirgū un 
mazākiem tirgus dalībniekiem, MiFID  pieņemšanas 
procesā Komisija un citi likumdevēji rūpīgi analizēja 
iespējamos riskus, tādēļ šajā direktīvā ir ietverts 
sabalansēts izņēmumu režīms. Uz emisijas kvotu 
tirgu attiecas ar ES finanšu tirgu tiesību aktiem 
izveidotais uzraudzības regulējums, kas tiek izman ­
tots arī attiecībā uz visiem preču atvasinātajiem 
instrumentiem, kuri tiek tirgoti ES (piem., MiFID  
paredzētā ziņošana par pozīcijām, MAR  izklāstītie 
tālejošas sadarbības mehānismi). Regulatīvās sadar ­
bības mehānismi pilnībā stāsies spēkā un ir īsteno ­
jami no 2017. gada.
1. ieteikums
Komisija piekrīt, ka vajadzības gadījumā, lai uzla ­
botu tirgus integritāti, būtu jāatrisina visi pārējie 
būtiskie emisijas kvotu tirgus regulēšanas un 
uzraudzības jautājumi. Lai nodrošinātu, ka ES rīcība 
ir vajadzīga un tās īstenošana ir efektīva, Komisija 
izvērtē savas politikas un priekšlikumu ietekmi katrā 
posmā – no priekšlikuma ierosināšanas līdz tā ievie ­
šanai un pārskatīšanai.
Nesen pieņemtos noteikumus par emisijas kvotu 
tirgus regulēšanu un uzraudzību, kuru īstenošana 
notiek pašlaik, var izvērtēt to ziņojumu kontekstā, 
kurus Komisija iesniegs Eiropas Parlamentam un 
Padomei 2019. gadā saskaņā ar MiFID II  90. pantu un 
MAR  38. pantu.86
ES ETS 3. posmā operatori vairs nevar tieši izmantot 
starptautiskos kredītus savu ES ETS saistību izpildei. 
Operatoriem vispirms ir jāapmaina savi starptau ­
tiskie kredīti pret kvotām, kuras pēc tam viņi var 
izmantot saistību izpildei.
Starptautisko kredītu apjoms, ko operators var 
apmainīt, ir ierobežots. Komisijas Regulā (ES) 
Nr. 1123/2013 ir izklāstīti noteikumi par atsevišķu 
kredītu tiesību noteikšanu iekārtām un gaisakuģu 
operatoriem. Operatori saņem tiesības laikpos ­
mam no 2008. gada līdz 2020. gadam, tāpēc viņu 
3. posma tiesībās tiek ņemts vērā tas, kādas priekš ­
rocības viņi ir saņēmuši 2. posmā.
8. izcēlums – atbilde uz otro rindkopu
ES ETS 3. posmā līdzīgām problēmām vairs 
nebūtu jārodas. Lūdzu, skatiet Komisijas atbildi uz 
86. punktu.
8. izcēlums – atbilde uz trešo rindkopu
ES ETS 3. posmā līdzīgām problēmām vairs 
nebūtu jārodas. Lūdzu, skatiet Komisijas atbildi uz 
86. punktu.
Secinājumi un ieteikumi
87
ETS ieviešanas laikā nebija praktiskas pieredzes 
valstu un ES līmenī. Tādēļ Komisija un dalībval­
stis izmantoja praktisku mācību pieeju, ar kuras 
palīdzību ir stabili uzlabota gan izstrāde, gan 
īstenošana.
Attiecībā uz ES ETS un PVN “karuseļveida” krāp ­
šanu – lai novērstu ar PVN saistītu krāpšanu, Komi ­
sija nodrošināja juridisko pamatu Eurofisc  tīklam, kas 
paredzēts ātrai mērķtiecīgas informācijas apmaiņai 
par krāpnieciskiem PVN darījumiem. Šajā saistībā arī 
dalībvalstis cenšas atklāt jaunas krāpšanas tenden ­
ces un savlaicīgi brīdināt cita citu, ja parādās jauni 
krāpšanas veidi. Oglekļa emisiju tirdzniecība ir 
viena no nozarēm, kuru šajā sakarā dalībvalstis cieši 
kontrolē.
Komisijas atbilde 66
2. ieteikums
Komisija piekrīt 2. ieteikumam. Tā analizēs kvotu 
juridiskā statusa precizēšanas priekšrocības, kā arī 
apsvērs, vai un kā varētu ieviest īpašu nodrošinā ­
juma tiesību reģistrēšanas mehānismu.
Lai gan kvotu juridiskais statuss ES līmenī vēl nav 
definēts, ES oglekļa tirgus ir izaudzis un nobriedis. 
Likviditāti stimulējošie faktori drīzāk ir ekonomiska, 
nevis juridiska rakstura.
Tādēļ Komisija jau ir ierosinājusi izveidot tirgus 
stabilitātes rezervi (COM(2014) 20), lai risinātu ar 
kvotu pārpalikumu saistītus jautājumus un uzlabotu 
sistēmas noturību pret lieliem satricinājumiem, 
pielāgojot izsolāmo kvotu piegādi; šis jautājums jau 
tiek apspriests Eiropas Parlamentā un Padomē.
Komisija uzskata, ka Direktīvā 2003/87/EK un Regulā 
(ES) Nr. 389/2013, kā arī ES finanšu tirgu regulējumā, 
kurā tiek veikti grozījumi, ir nodrošināts vajadzīgais 
juridiskais pamats pārredzamam un likvīdam ES 
oglekļa tirgum, nodrošinot arī tirgus stabilitāti un 
integritāti.
93
ES ETS 3. posmā reģistra drošība tika būtiski uzla ­
bota. Papildus normatīvo prasību izpildei attiecībā 
uz kontu atvēršanu Komisija veicina aktīvu sadar ­
bību un paraugprakses apmaiņu starp dalībvalstīm. 
Kopš 2012. gada Savienības reģistra nepārtrauktā 
uzlabošana atbilstīgi attiecīgajai projekta metodo ­
loģijai ir likusi Komisijai veikt vajadzīgos grozījumus.1. ieteikums – a)
Komisija piekrīt 1. ieteikuma a) punktam. Pārskatītās 
MiFID  pieņemšanas procesā Komisija un citi likum ­
devēji rūpīgi analizēja iespējamos riskus, tādēļ šajā 
direktīvā ir ietverts sabalansēts izņēmumu režīms. 
Saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktiem šie izņēmumi 
būs jāpārskata 2019. gadā.
Uz izņēmumiem, kas minēti MiFID  2. panta 1. punkta 
e) un j) apakšpunktā un 3. panta 1. punkta e) apakš ­
punktā, attiecas nosacījumi un regulatīvā uzraudzība, 
turklāt tie ne vienmēr ir saistīti tikai ar emisijas kvo ­
tām, bet tāpat attiecas arī uz preču atvasinātajiem 
instrumentiem. Izņēmumu iemesli izriet no MiFID  
atļaujas pieprasīšanas mērķa izvērtējuma (galveno ­
kārt, lai pārrobežu darījumos aizsargātu ieguldījumu 
brokeru sabiedrību klientus), kā arī no atbrīvojumu 
samērīguma, salīdzinot šādas atļaujas iegūšanas 
izmaksas ar priekšrocībām, ko gūst atbrīvotās 
personas.
1. ieteikums – b)
Komisija piekrīt 1. ieteikuma b) punktam, jo tajā ir 
ņemts vērā ES finanšu tirgu tiesību aktu kopums, 
kas ir pieņemts un pašlaik tiek īstenots.
1. ieteikums – c)
Komisija daļēji piekrīt 1. ieteikuma c) punktam. Ir 
ieviesti sadarbības mehānismi, kurus emisijas kvotu 
tirgus pašreizējā situācijā Komisija uzskata par 
piemērotiem. Komisijas dienesti darbojas Eiropas 
Vērtspapīru un tirgu iestādes (EVTI) padomē / 
pastāvīgajās komitejās un darba grupās, ja tiek 
apspriesti politikas jautājumi, un uztur kontaktus ar 
Energoregulatoru sadarbības aģentūru ( ACER ). Tomēr 
pārskatīto tiesību aktu īstenošanas posmā joprojām 
tiek stiprināta sadarbība Komisijas ietvaros. Attiecībā 
uz citiem regulatoriem un uzraudzības iestādēm 
(tostarp aģentūrām) un ņemot vērā tirgus turpmāko 
attīstību Komisija apsvērs iespējas veicināt iniciatīvas, 
lai vēl vairāk stiprinātu regulatīvo sadarbību ārpus jau 
ieviestajiem mehānismiem.
Komisijas atbilde 67
4. ieteikums
Visu ES ETS iesaistīto personu konkrētās funkcijas 
un pienākumi ir precizēti Komisijas regulās par akre ­
ditāciju, verificēšanu, monitoringu un ziņošanu, kas 
pieņemtas attiecībā uz 3. posmu.
4. ieteikums – a)
Komisija piekrīt 4. ieteikuma a) punktam.
4. ieteikums – b)
Komisija piekrīt 4.ieteikuma b) punktam. Direktīvā 
2003/87/EK un īstenošanas pasākumos ir noteikts 
izpildes regulējums. Šī pieeja ļauj kompetentajai 
iestādei saglabāt elastību, lai tā varētu darboties 
samērīgi un efektīvi, tostarp izlemt, kur un kad 
pārbaudes ir visproduktīvākās, kā arī izvairīties no 
verificētāja uzdevumu dublēšanas un spēt apvienot 
savu darbību ar citiem regulatīvajiem pienākumiem.
4. ieteikums – c)–f)
Šie ieteikumi ir adresēti dalībvalstīm.
95
Komisija ir izstrādājusi visaptverošas pamatnostād ­
nes par valstu sadales plānu sagatavošanu un īste ­
nošanu 2. posmā. Tā atzīst, ka šajās pamatnostād ­
nēs nebija iekļauts norādījums izmantot 2005. gada 
emisiju datus, tomēr tas nav ietekmējis Komisijas 
novērtējuma kvalitāti.
Komisijas darbs, vadot un uzraugot ES ETS īste ­
nošanu dalībvalstīs, 3. posmā ir uzlabojies. Ar 
Komisijas Īstenošanas lēmumu 2014/166/ES un 
saistīto paskaidrojuma rakstu ir atkārtoti ieviesta 
sistēma, kas paredz, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz 
Komisijai ikgadējie “21. panta” ziņojumi par Direk ­
tīvas 2003/87/EK īstenošanu. Šie ziņojumi ir pub ­
liski pieejami, izmantojot Eiropas Vides aģentūras 
ReportNet  sistēmu.3. ieteikums – a)
Komisija piekrīt 3. ieteikuma a) punktam. Savienības 
reģistrā nav iekļauti visi attiecīgie dati, lai varētu kon ­
statēt ļaunprātīgu izmantošanu vai krāpnieciskas dar ­
bības. Tomēr saskaņā ar MiFID/MiFIR  un MAR/MAD  jau 
ir paredzēts vākt būtiskus datus par to kvotu darījumu 
finansiālo pusi, kas tiks pilnībā īstenoti 2017. gadā.
3. ieteikums – b)
Komisija piekrīt 3. ieteikuma b) punktam.
3. ieteikums – c)
Komisija piekrīt 3. ieteikuma c) punktam. Attiecībā uz 
struktūru Komisija uzskata, ka šis ieteikums jau ir īste ­
nots. Pēc Iekšējās revīzijas dienesta veiktās IT revīzijas 
Komisija ir arī precizējusi darbinieku uz de vumus un 
optimizējusi struktūru. Komisija ir apņēmusies nodro ­
šināt reģistra sistēmas efektīvu darbību.
3. ieteikums – d), e)
Šie ieteikumi ir adresēti dalībvalstīm.
94
Komisijas regulas, kas pieņemtas pirms 3. posma 
sā kuma, uzlabo ES ETS īstenošanas lietderību, efek ­
tivitāti un saskaņošanu 3. posmā. Ar šīm regulām 
tiek novērstas Palātas norādītās nepilnības. Uzlabo ­
jumi attiecas uz monitoringu, ziņošanu, verificēšanu 
un akreditāciju, apstiprinot visu personu, tostarp 
kom  petento iestāžu, operatoru, verificētāju, valstu 
akreditācijas iestāžu un dalībvalstu, funkcijas un 
pienākumus.
Komisijas atbilde 68
97
Pārskati par ES ETS sankciju sistēmām dalībval ­
stīs tiek iegūti Komisijas veikto dalībvalstu ES ETS 
atbilstības pārskata pētījumu ietvaros un saistībā 
ar Komisijas Īstenošanas lēmumu 2014/166/ES, ar 
ko tiek atjaunināta sistēma, kura paredz, ka dalīb ­
valstīm ir jāiesniedz Komisijai ikgadējie “21. panta” 
ziņojumi par Direktīvas 2003/87/EK īstenošanu.
6. ieteikums
Komisija uzskata, ka ES ETS sankciju sistēma ir efek ­
tīva. Sodam EUR 100 apmērā par emitēto CO2 tonnu, 
par kuru līdz 30. aprīlim netiek nodotas kvotas, 
ir spēcīga preventīva ietekme. To jo īpaši pierāda 
apstāklis, ka katru gadu aptuveni 99 % no emisijām 
faktiski tiek nosegti ar vajadzīgo kvotu skaitu un 
tādēļ sankcijas attiecas tikai uz 1 % no paziņotajām 
emisijām.
Dalībvalstu sankcijām, ko piemēro valsts līmenī 
attiecībā uz pārkāpumiem, kuri nav saistīti ar nodo ­
šanas pienākumu, būtu jābūt pārredzamām, un 
dalībvalstīm būtu jāpublicē informācija par opera ­
toriem, kas pārkāpuši nodošanas pienākumu. Tomēr 
ir svarīgi norādīt, ka saskaņā ar Direktīvas 2003/87/
EK 16. panta 1. punktu dalībvalstis saglabā tiesības 
noteikt sankcijas, turklāt sankciju atšķirīgo apmēru 
var pamatot, ņemot vērā konkrēto situāciju attiecī ­
gajā dalībvalstī.
Komisija uzskata, ka ļoti augstā atbilstības līmeņa 
saglabāšanai ir svarīgi, lai attiecības starp dalībval ­
stu kompetentajām iestādēm būtu pārredzamas.96
Komisija atzīst, ka 2. posmā “ar 21. pantu saistītā 
ziņošana” par ES ETS īstenošanu ne vienmēr ir 
bijusi pilnīga. Pamatojoties uz Komisijas Īsteno ­
šanas lēmumu 2014/166/ES, prasības attiecībā uz 
3. posmu tagad tiek īstenotas stingrāk, lai turpmāk 
nosacījums par visaptveroša gada īstenošanas ziņo ­
juma publicēšanu būtu izpildīts.
Komisija turpina organizēt plašu informācijas 
apmaiņu ar dalībvalstu ES ETS jautājumos kompe ­
tentajām iestādēm, piemēram, rīkojot regulāras 
apspriedes, kurās piedalās Klimata pārmaiņu komi ­
teja un tās 3. darba grupa, kas nodarbojas ar emisi ­
jas kvotu tirdzniecības jautājumiem, ad hoc  tehnisko 
darba grupu apspriedes, forumus (piem., Akreditāci ­
jas un verifikācijas forumu, Atbilstības forumu un ar 
to saistītās darba grupas), attiecīgo grupu apsprie ­
des, piemēram, reģistru administratoru darba gru ­
pas apspriedes, un izmantojot saistītas dokumentu 
glabāšanas sistēmas.
5. ieteikums – a)
Komisija piekrīt 5.ieteikuma a) punktam.
Tā kā 3. posmā ES ETS saskaņošana ir būtiska, Komi ­
sija turpina vēl stingrāk uzraudzīt ES ETS īstenošanu 
dalībvalstīs.
5. ieteikums – b)
Komisija piekrīt 5. ieteikuma b) punktam attiecībā uz 
ES ETS īstenošanas ziņojuma regulāru publicēšanu.
5. ieteikums – c)
Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.
Komisijas atbilde 69
6. ieteikums – a)
Komisija piekrīt 6. ieteikuma a) punktam. Tā sīki 
izanalizēs informāciju, ko tā saņem saistībā ar 
ES ETS atbilstības pārskata pētījumiem un gada 
ziņojumiem, ko dalībvalstis ir iesniegušas saskaņā 
ar ES ETS direktīvas 21. pantu, kā arī vajadzības gadī ­
jumā veiks pasākumus.
6. ieteikums – b), c)
Šie ieteikumi ir adresēti dalībvalstīm.

KĀ PASŪTĪT  ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
  Viens eksemplārs:  
ar EU Bookshop  starpniecību (http://bookshop .europa.eu).
  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plak āti/kartes: 
Eiropas Savienības pārstā vniecībās  
(http://ec .europa.eu/r epresen t_lv.htm),  
Eiropas Savienības delegācijās valstīs , kas nav ES dalīb valstis  
(http://eeas .europa.eu/delega tions/inde x_lv .htm),  
ar Europe Direct dienesta starpniecību  
(http://eur opa.eu/eur opedir ect/inde x_lv .htm)  
vai piez vanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebk uras 
vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas , tāpa t arī lielāk ā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus oper atorus , viesnīcas  
vai taksof onus).
Maksas izdevumi
 Ar EU Bookshop  starpniecību (http://bookshop .europa.eu).
Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēma 
(ES ETS) ir ES klimata politikas stūrakmens, un to bieži min kā 
paraugu klimata pārmaiņu politikai, kas tiek veidota citviet 
pasaulē. Palāta konstatēja ievērojamas nepilnības 2. posma 
īstenošanā (2008.–2012. g.) un problēmas, ko radīja 
nepietiekami robustais integritātes aizsardzībai ieviestais 
satvars. Ir jāuzlabo tirgus regulējums un uzraudzība, 
jāprecizē kvotu juridiskais statuss un jāpilnveido ES ETS 
pamatinformācijas apstrādes sistēmas. Dalībvalstīm būtu 
labāk jāpiemēro kontroles sistēma un sankcijas. Palāta ir 
formulējusi vairākus ieteikumus ar mērķi uzlabot shēmas 
integritāti un īstenošanu.
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA