ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
94.

Šajā atzinumā EDAU sniedza arī citus ieteikumus – attiecībā uz turpmāk minētajiem aspektiem un pantiem: — 14. pantā būtu sīkāk jānorāda, ka gadījumos, kad trešo valstu valstspiederīgo sejas attēli tiek iegūti, uz vietas nofotografējot personu, šiem attēliem ir jāatbilst minimālajam kvalitātes līmenim, un 33. pantā būtu jāparedz, ka Komisija sniegs detalizētus norādījumus par to, kā nodrošināt sejas attēlu nepieciešamo kvalitātes līmeni, ja tos iegūst, nofotografējot personu uz vietas, — 15. panta 3. punktu vajadzētu grozīt tā, lai precizētu, kādu informāciju robežkontroles iestādes drīkst vākt, glabāt un izmantot gadījumos, kad tās pieprasa sīkākus paskaidrojumus par to, kādēļ uz laiku nav iespējams iegūt pirkstu nospiedumus, — 39. pantā būtu jāparedz cieša koordinācija starp eu-LISA un dalībvalstīm IIS drošības garantēšanai, — priekšlikumā būtu skaidri jānosaka pienākumi drošības jomā gadījumā, kad dalībvalstu atvieglojumu programmas tiek saslēgtas ar IIS. Šengenas Robežu kodeksa jaunajā 8.e pantā būtu jāprecizē, ka pēc pienācīga informācijas drošības riska izvērtējuma ir jāievieš drošības pasākumi, kā arī jāapraksta šie vajadzīgie pasākumi, — priekšlikumā būtu skaidri jāprecizē, ka eu-LISA atbild par tīmekļa pakalpojuma drošību, tajā ievietoto personas datu drošību un tā procesa drošību, kas saistīts ar personas datu pārnešanu no centrālās sistēmas uz tīmekļa pakalpojumu, — 44. panta 1. punktu vajadzētu grozīt tā, lai datu subjektiem sniedzamajā informācijā tiktu iekļautas šādas ziņas: datu saglabāšanas periods; norāde par to, ka personām, kuras pārsniedz atļauto uzturēšanās termiņu, ir tiesības pieprasīt personas datu dzēšanu, ja viņi iesniedz pierādījumus, ka atļautās uzturēšanās ilgumu viņi pārsniedza neparedzētu un nopietnu iemeslu dēļ; kā arī skaidrojums par to, ka piekļuve IIS datiem būs iespējama robežu pārvaldības un robežpārbaužu atvieglošanas nolūkā, — 46. panta 1. punktā būtu jānosaka stingrs un vienots termiņš, kurā jāsniedz atbilde uz piekļuves pieprasījumiem, un tas nedrīkstētu būt ilgāks par dažiem mēnešiem; — 9. panta 2. punkts būtu jāgroza tā, lai iekļautu skaidru aprakstu par drošības pasākumiem, kas garantētu, ka attiecībā uz bērnu, vecāka gadagājuma cilvēku un invalīdu datiem tiek pievērsta pienācīga uzmanība, — 57. pants būt jāgroza, nosakot, ka eu-LISA izstrādā funkcijas, kas dalībvalstīm, Komisijai, eu-LISA un Frontex sniedz iespēju automātiski izgūt nepieciešamos statistikas datus tieši no IIS centrālās sistēmas, neveidojot papildu repozitoriju, — priekšlikumā būtu jāparedz, ka EDAU tiek nodrošināta attiecīga informācija un resursi, lai tas varētu efektīvi un produktīvi pildīt savus jaunos pienākumus gaidāmās IIS uzraudzītāja statusā, — 28. panta 2. punktā būtu jānosaka stingrs termiņš, kurā verificējošajām iestādēm ir jāveic ex post pārbaude par nosacījumiem, kas attiecas uz piekļuvi IIS datiem tiesībaizsardzības nolūkā ārkārtas gadījumos, — 28. panta 3. punkts būtu jāgroza tā, lai noteiktu, ka izraudzītās iestādes un verificējošā iestāde nav iesaistītas vienā un tajā pašā organizācijā.
(1)

Pēc ex officio izmeklēšanas Komisija 2012. gada 30. janvārī uzsāka lietas izskatīšanu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 (2) 11. panta 6. punktu un Regulas (EK) Nr. 773/2004 (3) 2. panta 1. punktu par Samsung Electronics Co., Ltd., Samsung Electronics France, Samsung Electronics GmbH, Samsung Electronics Holding GmbH un Samsung Electronics Italia s.p.a. (kopā Samsung).
9.

Šis atzinums sastāv no trim daļām. II daļā ir norādīts uz ciešo saistību starp pašreizējo interneta pārvaldību no vienas puses un datu aizsardzību no otras. III daļā tiek pētīts, kā pašreizējā ES tiesību sistēma var palīdzēt pielāgot internetu, koncentrējoties uz pasākumiem un noteikumiem, kuri nodrošinātu to, ka tiek pienācīgi ievērotas privātpersonu tiesības uz privātuma un datu aizsardzību. IV daļa skar turpmāko rīcību, kas šķiet gan vēlama, gan nepieciešama, lai panāktu interneta pārvaldības apmierinošu izveidi, un kuras mērķis ir sniegt savlaicīgu atbildi uz jautājumiem, kas saistībā ar internetu rodas ik dienas.
16.

Puses 2012. gada 16. martā iesniedza uzlabotu saistību kopumu, lai atrisinātu IP minētās problēmas. Šīs saistības ietver atbrīvošanos no visām daļām, kuras EDFM pieder SRB, un to ekonomisko labumu nodošanu, kas izriet no trīs esošajiem līgumiem par cukurniedru jēlcukura piegādi. Ja EDFM nenodotu ekonomisko labumu, kas izriet no “Mitra” līguma, puses ir arī apņēmušās piegādāt SRB līgumā paredzētos cukurniedru jēlcukura apjomus vai nodrošināt to piegādi ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā līgumā, savukārt attiecībā uz abiem pārējiem līgumiem EDFM piegādās SRB līgumā paredzētos cukurniedru jēlcukura apjomus vai nodrošinās to piegādi par saprātīgām dominējošajām tirgus cenām saskaņā ar nozares praksi. Koriģējošo pasākumu pakete ietver papildu pasākumus, piemēram, noteiktu prasību pircējiem specificēšanu un paātrinātas arbitrāžas klauzulas ieviešanu.
(13)

Pēc situācijas izpētes es esmu pārliecināts, ka šajā gadījumā bija pamatotas bažas par to, ka II kategorijas informācijas sniedzēji nebija pareizi sapratuši, kā sagatavot to atbilžu, kuras viņi bija norādījuši kā konfidenciālas, nekonfidenciālās versijas. Arī attiecībā uz III kategorijas informāciju pastāvēja pamatotas bažas par to, ka informācijas sniedzēji nebija norādījuši, ka informācija ir konfidenciāla.
38.

Attiecībā uz 56.a panta 1. punktu jāprecizē, ka atjauninājuma saturā jāietver tikai i) informācija par to, vai profesionālim ir aizliegts veikt profesionālo darbību, ii) vai tas ir pagaidu aizliegums (gaidot pārsūdzības procedūru), iv) cik ilgi aizliegums tiek piemērots un iv) tās kompetentās iestādes identitāte, kura izdod lēmumu (norādot arī valsti, kurā lēmums tika izdots). Jāizvairās no papildu informācijas sniegšanas, piemēram, par to, vai aizliegums noteikts krimināli sodāma vai disciplināra pasākuma rezultātā un kādi bija izdarītie pārkāpumi. Ja konkrētā gadījumā attiecīgajai iestādei ir vajadzīga šāda informācija, tā vienmēr var pieprasīt papildu informāciju, veicot divpusēju informācijas apmaiņu (izmantojot IMI, bet neizmantojot IMI dokumentu).
24.

Elektroniskā datubāze sastāv no vienas datubāzes no katras dalībvalsts (un pēc izvēles iekļaujot tajās decentralizētas datubāzes). Tajā reģistrē datus attiecībā uz katru atbalsta saņēmēju, kas iegūti no atbalsta pieteikumiem un maksājumu pieprasījumiem. Tā kā ne visi dati, kas iegūti no atbalsta pieteikumiem, var būt vajadzīgi kontroles veikšanai, būtu jāapsver iespējas samazināt personas datu apstrādes apjomu šajā sakarā.
7.

EDAU ar gandarījumu atzīmē, ka pašreizējā Priekšlikuma redakcijā ir iekļautas svarīgas atsauces uz attiecīgajiem datu aizsardzības noteikumiem. Taču viņš vēlētos norādīt uz dažu skaidrojumu nepieciešamību. No vienas puses, Priekšlikumā netiek paredzēti sīki noteikumi attiecībā uz datu aizsardzības principiem, ko garantē valstu normatīvo aktu, ar ko īsteno Direktīvu 95/46/EK, piemērošana visām apstrādes darbībām. No otras puses, EDAU ierosina dažus uzlabojumus dokumentā ar mērķi paskaidrot to precīzāk un nolūkā izvairīties no situācijas, kad kritēriji, kas nosaka piekļuves kredītu datu bāzei tiesības, tiek atstāti deleģēto tiesību aktu ziņā.
21.

Tas nozīmē, ka, no vienas puses, saglabātos zināmas atšķirības starp dalībvalstīm, kas jau ir izveidojušas PDR shēmas, un, no otras puses, lielākā daļa dalībvalstu, kas sistemātiski nevāc PDR datus (21 no 27 dalībvalstīm), būtu spiestas to darīt. EDAU uzskata, ka no šāda viedokļa ļoti apšaubāma ir jebkāda pievienotā vērtība datu aizsardzības jomā.
9.

3. panta 7. punktā ir nepārprotami noteikts, ka informācija, kas iegūta atmaksājumu sagatavošanai, ietver arī informāciju par marķētiem noguldījumiem saskaņā ar 4. panta 2. punktu. Saskaņā ar šo pēdējo pantu kredītiestādēm ir pienākums marķēt noguldījumus, ja kādu iemeslu dēļ noguldījums nav atmaksājams, piemēram, tādēļ, ka šie noguldījumi rodas no darījumiem, saistībā ar kuriem ir pieņemts notiesājošs spriedums krimināllietā par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, kā tas definēts Padomes Direktīvas 91/308/EEK 1. panta c) apakšpunktā (skatīt priekšlikuma 4. panta 1. punktu). Tā kā informācijas apmaiņas nolūks tieši ir noguldījuma atmaksāšana, šāda marķējuma paziņošana ir uzskatāma par nepieciešamu līdzekli. Tādēļ EDAU uzskata, ka šāda marķējuma tālāknodošana attiecībā uz personas datiem atbilst datu aizsardzības noteikumiem, kamēr marķējums neatklāj vairāk informācijas, kā nepieciešams. Šim nolūkam noderēs vienkārša atzīme, ka noguldījums nav atmaksājams. Līdz ar to pienākums, kas minēts priekšlikuma 4. panta 2. punktā, jāpiemēro tā, lai ievērotu noteikumus, kas izriet no Direktīvas 95/46/EK.
13.

Termins “komersants” ir definēts Komisijas Regulas (EK) Nr. 1875/2006 1.panta 12. punktā (8), tā ir “persona, kura savas saimnieciskās darbības veikšanas laikā ir iesaistīta darbībās, kuras reglamentē muitas tiesību akti”. Saskaņā ar to komersants var būt gan fiziska, gan juridiska persona. Saskaņā ar 9. punktu jēdziens “komersants” ietver AEO. Tādēļ informāciju par daļu no AEO varētu uzskatīt par “personas datiem”, kā definēts Regulas (EK) Nr. 45/2001 un Direktīvas 95/46/EK 2.panta a)apakšpunktā, vismaz to informāciju, kas ir par AEO – fiziskām personām. Pat ziņas par tiem AEO, kas ir juridiskas personas, dažos gadījumos varētu uzskatīt par personas datiem. Šajos gadījumos noteicošais faktors ir tas, vai informācija “attiecas” uz “identificējamu” fizisku personu (9). Tādējādi nav šaubu, ka attiecīgā priekšlikuma kontekstā varētu notikt apmaiņa ar personas datiem.
13.

Licenču pārvaldības iestāde: Energy Development Unit (EDU), Department for Business, Enterprise and Regulatory Reform, 3 Victoria Street, London, SW1H 0ET, UNITED KINGDOM (tālr. +44 3000686042, fakss +44 3000685129). Enerģijas resursu attīstības daļas (EDU) tīmekļa vietne: http://www.og.decc.gov.uk/
16.

Tomēr, EDAU uzsver – šie noteikumi nenozīmē, ka netiek ņemti vērā līdzīgi no Regulas (EK) Nr. 45/2001 izrietoši noteikumi: piemēram, pienākums sniegt informāciju datu subjektam saskaņā ar 11. pantu, un īpaši, saskaņā ar 12 pantu, kurā reglamentēts, kāda informācija ir sniedzama, ja dati nav iegūti no datu subjekta; 14. pantā paredzētais pienākums nekavējoties izlabot neprecīzus vai nepilnīgus personas datus un 17. pantā noteiktais pienākums (kas attiecīgi ir piemērojams gadījumos, ja personu izņem no saraksta) paziņot par datu labojumiem vai to dzēšanu trešām pusēm, kam dati ir izpausti, ja vien tas neizrādās neiespējami vai nav saistīts ar nesamērīgām pūlēm.
18.

EDAU arī ierosina grozīt 4. panta 1. punkta g) apakšpunkta formulējumu, lai precizētu pieteikuma iesniedzēja tiesības. Ierosinātais formulējums nav skaidrs, jo “tiesības saņemt informāciju par šo tiesību īstenošanas procedūrām…” var uzskatīt par daļu no tiesībām piekļūt datiem un/vai tiesībām prasīt izlabot nepareizus datus (…). Turklāt no iepriekšminētās normas pašreizējā formulējuma izriet, ka dalībvalstīm pieteikuma iesniedzējs ir jāinformē nevis par tiesību saturu, bet par to, ka tādas tiesības “pastāv”. Tā kā pēdējais minētais aizrādījums ir drīzāk stilistisks, EDAU ierosina 4. panta 1. punkta g) apakšpunktu formulēt šādi: “Tiklīdz ir iesniegts starptautiskās aizsardzības pieteikums, dalībvalstu kompetentās iestādes informē patvēruma meklētāju (…) (…) par: g) tiesībām piekļūt ar viņu saistītiem datiem un tiesībām pieprasīt izlabot nepareizus ar viņu saistītus datus vai izdzēst nelikumīgi apstrādātus ar viņu saistītus datus, kā arī par procedūrām šo tiesību īstenošanai, tostarp paziņo to valsts datu aizsardzības iestāžu kontaktinformāciju, kuras izskata ar personas datu aizsardzību saistītas prasības.”
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 184/2

Čehijas Republikas paziņojums par vīzu savstarpību (1)

2009/C 184/02

Vēstniece Milena Vicenová

Čehijas Republikas pastāvīgā pārstāve Eiropas Savienībā

Briselē, 2009. gada 14. jūlijā

Atsauces Nr. 3638/2009-SZEU/JAV

Čehijas Republikas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā apliecina cieņu Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariātam un jūtas pagodināta, ka tā atkal var apliecināt augsto novērtējumu Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariāta konstantai sadarbībai ar Pastāvīgo pārstāvniecību visdažādākajos jautājumos un tās atbalstam, veicot ikdienas pienākumus. Ņemot vērā draudzīgo un lietišķo atmosfēru Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariāta un Pastāvīgās pārstāvniecības attiecībās, pārstāvniecība vēlas izmantot šo iespēju, lai pievērstu Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariāta uzmanību šādam jautājumam.

Balstoties uz 1. panta 4. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 851/2005 (2005. gada 2. jūnijs), Čehijas Republika paziņo, ka Kanāda no 2009. gada 14. jūlija vienpusēji piemēro vīzu režīmu attiecībā uz Čehijas Republikas valstspiederīgajiem, Čehijas Republikas pases turētājiem, lai gan Čehijas Republika kopš 2004. gada 1. maija ir ES dalībvalsts.

Tā kā vīzu savstarpība tiek uzskatīta par ļoti delikātu jautājumu pat visaugstākajā politiskajā līmenī, Čehijas Republika uzskata, ka būtu jāpieņem attiecīgi pasākumi, lai nodrošinātu, ka visi ES pilsoņi no vienas puses un Kanādas pilsoņi no otras puses varētu baudīt līdzvērtīgu un savstarpīgu vīzu režīmu, šķērsojot attiecīgās robežas.

Čehijas Republikas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā izmanto iespēju Eiropas Savienības Padomei vēlreiz paust visdziļākās cieņas apliecinājumus.

Javier SOLANA kungs Ģenerālsekretārs/Augstais pārstāvis Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariāts Eiropas Savienības Padome

Jacques BARROT kungs Priekšsēdētāja vietnieks Tiesiskuma, brīvības un drošības komisārs Eiropas Komisija

Christian DANIELSSON kungs Vēstnieks/pastāvīgais pārstāvis Zviedrijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā

(1) Šis paziņojums ir publicēts saskaņā ar 1. panta 4. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts, OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.).
13.

Ierosinātās direktīvas 15. pantā ir runa par dalībvalstu pienākumu ik nedēļu sūtīt Komisijai statistikas biļetenus par to, cik lieli komerciāli pieejami krājumi glabājas to teritorijā. Tādā informācijā parasti ir maz personas datu. Tomēr tajā var būt informācija par fiziskām personām, kam pieder naftas krājumi, vai arī – kas strādā kādai juridiskai personai, kam krājumi pieder. Lai novērstu to, ka dalībvalstis sniedz Komisijai tādu informāciju, 15. panta 1. punktā ir norādīts, ja dalībvalstis tā dara, tās nedrīkst minēt attiecīgo krājumu īpašnieku vārdus. Lai gan jāapzinās, ka vārdu svītrošana ne vienmēr dos tādus datus, ko nevar atvedināt uz kādu fizisku personu, tomēr šķiet, ka tādā situācijā (statistikas biļeteni par naftas krājumiem) pietiks ar tādu papildu frāzi, lai garantētu, ka Komisijai nesūtīs nekādus personas datus.
—

kā paredzēts Direktīvas 95/46/EK IV iedaļā, ir būtiski atbilstīgi informēt datu subjektus par viņu personas datu apstrādi un par to tiesībām. Jo īpaši tas nozīmē, ka būtu parādniekiem jāsniedz atbilstīga informācija neatkarīgi no tā, vai personas dati ievākti tieši no viņiem, vai netieši no trešām pusēm;
50.

EDAU uzskata, ka ir piemēroti atbrīvot no prasības sniegt informāciju un dot iespēju atteikt iepriekš aprakstītajās situācijās, kad tehniska uzglabāšana vai piekļuve interneta lietotāja gala iekārtai ir nepieciešama ar nolūku vienīgi pārraidīt komunikācijas elektronisko komunikāciju tīklā. Tas pats attiecas uz gadījumiem, kad tehniska uzglabāšana vai piekļuve ir nepieciešama vienīgi, lai sniegtu informācijas sabiedrības pakalpojumu. Tomēr EDAU nesaskata vajadzību atbrīvot no prasības sniegt informāciju un dot tiesības atteikt situācijās, kad tehniska uzglabāšana vai piekļuve ir nepieciešama ar nolūku vienīgi veicināt komunikāciju pārraidīšanu elektronisko komunikāciju tīklā. Piemēram, saskaņā ar šā panta pēdējo teikumu datu subjekts var nespēt izmantot informāciju un tiesības iebilst pret savu datu apstrādi, ja sīkdatne ievāc ziņas par valodu izvēli vai viņa atrašanās vietu (piemēram, Beļģijā, Ķīnā), jo šāda veida sīkdatnes var raksturot kā tādas, kuru mērķis ir veicināt komunikāciju pārraidīšanu. EDAU apzinās, ka programmatūras līmenī datu subjektam praksē ir dota iespēja atteikties no sīkdatņu uzglabāšanas vai to regulēt. Tomēr tam nav sniegts pietiekami skaidrs atbalsts ne ar vienu noteikumu, kurā datu subjekts būtu formāli pilnvarots aizstāvēt savas tiesības iepriekš minētajā kontekstā.
37.

Tas nozīmē arī to, ka obligāti vajadzīgais loci skaits ir būtisks elements, un tādēļ tas būtu jāietver nevis pašreizējās ierosmes pielikumā (ko atbilstīgi ierosmes 18. pantam var grozīt, Padomei ar kvalificētu balsu vairākumu vienojoties un nekonsultējoties ar Parlamentu), bet gan šās ierosmes tekstā, lai izvairītos no loci skaita samazinājuma ietekmes uz precizitāti. Atbilstīgi jāņem vērā iespēja, ka var būt kļūdas un kļūdainas atbilsmes, paredzot, ka attiecībā uz nepilnīgām atbilsmēm par to skaidri informē (tādējādi saņemošās iestādes būtu informētas, ka attiecīgā atbilsme nav tik ticama kā pilnīga atbilsme).
40.

Šajā sakarā EDAU uzsver divus konkrētus elementus Komisijas priekšlikumā Padomes pamatlēmumam, kas ir īpaši piemēroti, lai veicinātu datu subjektiem sniegto aizsardzību gadījumos, kad Eiropols apstrādā to datus. Pirmkārt, priekšlikums paver iespēju datu apstrādes nošķirt atbilstīgi to pareizības un ticamības pakāpei. Datus, kas pamatojas uz viedokļiem, nošķir no datiem, kas pamatojas uz faktiem. Lai ievērotu datu kvalitātes principu, šāda skaidra “vieglo” un “smago” datu nošķiršana ir svarīga metode. Otrkārt, priekšlikumā ir paredzēts nošķirt datus pa personu kategorijām, ņemot vērā to iespējamo iesaisti noziedzīgā nodarījumā.
82.

4. panta 1. punkta d) apakšpunkta trešajā teikumā ir paredzēts, ka dalībvalstis var paredzēt atšķirīgas datu apstrādes precizitātes un uzticamības pakāpes. EDAU uzskata, ka šis noteikums nozīmē atkāpi no vispārējā precizitātes principa, un to, ka noteikums būtībā saistīts ar atkāpi, ierosina skaidrot, 4. panta 1. punkta d) apakšpunkta trešā teikuma sākumā iekļaujot “tomēr” vai “kaut arī”. Tādos gadījumos — nespējot pilnībā nodrošināt datu precizitāti — kontrolierim būs pienākums nošķirt datus pēc precizitātes un uzticamības pakāpes, īpaši norādot ar faktiem pamatotu datu un ar viedokļiem vai personīgiem vērtējumiem pamatotu datu būtisko atšķirību. EDAU uzsver, ka šis pienākums ir svarīgs gan datu subjektiem, gan tiesībaizsardzības iestādēm, jo īpaši, ja datus apstrādā tālu no to izcelsmes vietas (skat. šā atzinuma 7. punktu).
24.

uzsver, ka mazpilsētām un ciematiem var būt būtiska nozīme integrētu teritoriālās attīstības procesu plānošanā un īstenošanā, un aicina Eiropas Komisiju popularizēt to lomu integrēto teritoriālo ieguldījumu un sabiedrības virzītas vietējās attīstības iniciatīvās, kā arī citos teritoriālos instrumentos, ar kuriem atbalsta dalībvalstu iniciatīvas; šim mērķim kohēzijas politikā būtu jāizveido konsultatīvs atbalsta tīkls, lai veicinātu šo instrumentu izmantošanu, it īpaši nelielās pilsētu teritorijās, kuras pilda reģionālo centru lomu, un lai garantētu, ka valstu valdības atbalstīs visas integrētas teritoriālās attīstības un sabiedrības virzītas vietējās attīstības iniciatīvas, it īpaši tajos reģionos, kuriem tās ir vajadzīgas visvairāk, piemēram, mazāk attīstītajos reģionos un tajos, kas atpaliek vietējā attīstībā;
38.

aicina Komisiju ciešā sadarbībā, it īpaši ar RK apvienotajām konsultatīvajām komitejām, kas izveidotas ar Melnkalni, Ziemeļmaķedoniju un Serbiju, kā arī Rietumbalkānu darba grupu, izveidot pastāvīgus un strukturētus mehānismus, kas atbalsta sadarbību starp Rietumbalkānu vietējām pašvaldībām un to partneriem Eiropas Savienībā. Komiteja atzinīgi vērtē to, ka atsākta stratēģiska Tehniskās palīdzības un informācijas apmaiņas programmas ( TAIEX ) atbalsta sniegšana Rietumbalkānu vietējām pašvaldībām;
18.

aicina Komisiju nākt klajā ar konkrētiem pasākumiem, kā likvidēt šķēršļus ieguldījumiem un risināt ieguldījumu nepietiekamības problēmu; īpaši uzsver, ka publisko ieguldījumu līmenis – ņemot vērā, ka vairāk nekā pusi no tiem veic pilsētas un reģioni – joprojām ir pārāk zems, un daļēji tā iemesls ir ES un valstu līmenī ar budžeta regulēšanas mehānismiem noteiktie ierobežojumi; mudina Komisiju ieviest pasākumus, kas Stabilitātes un izaugsmes paktu vairāk orientētu uz izaugsmi un ilgtermiņa, kā arī stratēģiskiem ieguldījumiem, izslēdzot reģionālo/valsts līdzfinansējumu no Stabilitātes un izaugsmes pakta aprēķiniem, lai to konsekventi un neatliekami saskaņotu ar analogiem noteikumiem, kas tiek piemēroti struktūrfondu līdzekļiem, ņemot vērā to, ka šie instrumenti veicina to pašu mērķu sasniegšanu; atkārtoti pauž arī savu aicinājumu Komisijai izvērtēt EKS 2010 noteikumu ietekmi uz vietējo un reģionālo pašvaldību spēju veikt ieguldījumus, un sniegt skaidrojumu par publiskā un privātā sektora partnerību traktēšanu saskaņā ar Eurostat noteikumiem;
18.

ierosina, ka moduļu sistēmai vajadzētu būt atvērtai reģionālām prioritātēm, formātiem un grupām, kas līdz šim nav noteikti kā mērķi, un īpaši ierosina pieejamos moduļus izmantot elastīgi. Mērķis ir komunikāciju pēc iespējas pielāgot vietējiem apstākļiem. Jaunajā uzaicinājumā iesniegt piedāvājumus vajadzētu paredzēt iespēju iesniegt projektus reģionālajā līmenī, lai komunikāciju varētu iespējami labāk pielāgot vietējām vajadzībām. Tādā veidā tiktu stiprināta partnerība starp dažādām iestādēm, kas palīdz nodrošināt atbilstošus sabiedriskos pakalpojumus attiecīgajā teritorijā, rūpīgāk izstrādātas un aktuālas komunikācijas stratēģijas, kā arī strukturētākas attiecības ar ieinteresētajām personām un citiem Eiropas tīkliem. Būtu lietderīgi paredzēt iespēju daļēji izmantot tādus partnerības veidus, kas balstās uz publiskā un privātā sektora sadarbību (tā rīkoties turklāt rosināja arī Eiropas Komisija, plānojot ES fondu izmantošanu 2014.–2020. gadā). Šādiem projektiem vajadzētu nodrošināt atbilstošu finansējumu, kam jābūt atkarīgam no to iedzīvotāju skaita, kurus aptver attiecīgais projekts, un no publisko kontaktpunktu skaita;
11.

atgādina, ka uzdevums uzraudzīt ES tiesību aktu atbilstību subsidiaritātes principam tagad ietver arī Reģionu komiteju un reģionālos parlamentus ar likumdošanas pilnvarām ciešā sadarbībā ar valstu parlamentiem; lai RK varētu efektīvāk palīdzēt uzraudzīt subsidiaritāti un ES tiesību aktu vispārējo kvalitāti, RK aicina pielikt pūles šādās jomās: — teritoriālās ietekmes novērtējumu veikšana ex ante posmā, — ex post posmā – ES tiesību aktu transponēšanas uzraudzība vietējā, reģionālajā un subnacionālajā līmenī un ES vārdā, — agrīnās brīdināšanas sistēmas uzlabošana, piemēram, pagarinot termiņus, lai to pilnībā varētu izmantot arī reģionālie dalībnieki, — reģionālo likumdošanas asambleju lomas stiprināšana agrīnās brīdināšanas procedūrā, nosakot, ka valstu parlamentu konsultēšanās par reģionālā kompetencē esošiem jautājumiem ir obligāta, nevis brīvprātīga, — iespēju izpētīšana, lai kopā ar ES dalībvalstīm piešķirtu reģionālajiem un subnacionālajiem parlamentiem ar likumdošanas pilnvarām pilnas tiesības pieņemt argumentētus atzinumus attiecībā uz subsidiaritātes principu līdzīgi valstu parlamentiem (sal. ar Lisabonas līguma 51. deklarāciju);