CORRIGENDUM:Annule et remplace le document COM(2011)615 du 6.10.2011 et COM(2011)615/2 du 12.12.2011

Attiecībā uz lauku attīstības nākotni sabiedriska apspriešana notika no 2010. gada 23. novembra līdz 2011. gada 25. janvārim, un 2011. gada 12. janvārī tika organizēta padomdevējas komitejas sanāksme ar ieinteresētajām personām. Kopumā Komisija saņēma 517 atbildes. No visām organizāciju atbildēm 44 % atbilžu sniedza lauksaimniecības un pārstrādes nozare, un 40 % — valsts, reģionālās un vietējās iestādes, vides organizācijas, ideju laboratorijas un pētniecības institūti, kā arī attīstības organizācijas, tirdzniecības nozare un patērētāju organizācijas. Citas organizācijas (12 %), kas piedalījās apspriešanā, bija veselības aizsardzības organizācijas, ūdens apsaimniekošanas iestādes un pilsoniskās sabiedrības pārstāvniecības.

Attiecībā uz nākamo kohēzijas politikas regulējumu ekspertu konsultācijas sniedza Augsta līmeņa grupa turpmākās kohēzijas politikas apsvēršanai, rīkojot 10 sanāksmes no 2009. līdz 2011. gadam, neformālu platformu, kas izveidota, lai atbalstītu Komisijas darbu turpmāko kohēzijas politikas virzienu izstrādē, kā arī Nosacījumu darba grupu, kas tikās trīs reizes 2011. gada sākumā. Laikā no 2010. gada 12. novembra līdz 2011. gada 31. janvārim tika organizēta sabiedriska apspriešana par piektā Kohēzijas ziņojuma secinājumiem. Kopumā tika saņemtas 444 atbildes. Rezultātu kopsavilkums tika publicēts 2011. gada 13. maijā.

Komisija 2011. gada 29. jūnijā pieņēma priekšlikumu nākamajai daudzgadu finanšu shēmai laika posmam no 2014. līdz 2020. gadam — budžetu stratēģijai “Eiropa 2020”. Daži no nākamā programmu kopuma būtiskākajiem aspektiem ir politikas īstenošanas vienkāršošana, koncentrēšanās uz rezultātiem un palielināta nosacījumu izmantošana.

Dažādo strukturālo instrumentu efektivitāte ir atkarīga no pārdomāta politikas, tiesiskā un institucionālā regulējuma. Daudzās nozarēs, lai efektīvi novērstu izaugsmes šķēršļus, ir vajadzīgs stratēģisko un reglamentējošo nosacījumu un valsts ieguldījuma apvienojums. Šajā saistībā izvērtētās iespējas bija šādas: a) status quo (makrofiskālie nosacījumi saskaņā ar KF, atbilstība procedūrām un ES nozaru tiesību aktiem un stratēģiskajiem satvariem, lai arī tie tiek piemēroti nesistemātiski, ar izpildi saistītu noteikumu neesamība); b) ex ante nosacījumi, kas jāizpilda pirms programmu pieņemšanas; c) ex post nosacījumi, kas ietver izpildes sistēmu un izpildes rezervi; d) pastiprināti makrofiskālie nosacījumi un e) iespēju apvienojums. Vēlamā iespēja bija iespēju apvienojums, jo tas ļautu izvērtēt priekšnosacījumus, kas jāievēro, lai VSS fondi tiktu izlietoti efektīvi, un nodrošinātu stimulus sasniegt iepriekš noteiktus mērķus un saskaņot programmu īstenošanu ar Savienības ekonomikas pārvaldību.

Pašreizējā periodā daudzi atbalsta saņēmēji, kas izmanto līdzekļus no dažādiem Savienības finansējuma instrumentiem, saskaras ar atšķirīgiem atbilstības noteikumiem, kas palielina pārvaldības sarežģītību un līdz ar to arī kļūdu risku. Tāpēc īpašs uzsvars ir likts uz pasākumiem, kuru mērķis ir nodrošināt, lai administratīvās izmaksas būtu samērīgas un lai tiktu mazināts ar ES fondu pārvaldību saistītais administratīvais slogs atbalsta saņēmējiem. Mērķis ir, ciktāl iespējams, saskaņot šos instrumentu pamatnoteikumus, kas tiek īstenoti dalītā pārvaldībā, lai mazinātu praktiski piemēroto noteikumu daudzējādību. Vienkāršotu izmaksu iespējas, piemēram, vienotas likmes un vienreizēji maksājumi, nodrošina dalībvalstīm iespēju ieviest uz izpildi orientētu vadību individuālu darbību līmenī.

Vienoti noteikumi visiem VSS fondiem uzraudzības un izvērtēšanas jomā paredz uzraudzības komitejas lomu un sastāvu, gada īstenošanas ziņojumus, gada pārskatīšanas sanāksmes, progresa ziņojumus par partnerības līguma īstenošanu, ex ante un ex post izvērtējumus.

Ex post nosacījumi pastiprinās galveno uzmanību izpildei un stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanai. Tie tiks balstīti uz sasniegtajiem starpposma mērķiem attiecībā pret sasniedzamajiem gala mērķiem un rezultātiem, kas saistīti ar stratēģijas “Eiropa 2020” mērķiem, kuri programmām izvirzīti partnerības līgumā. Dalībvalstīm, kuru programmās būs sasniegti to starpposma mērķi, starpposma izpildes pārskatīšanā tiks atlikti un piešķirti 5 % no attiecīgo fondu budžeta. Papildus izpildes rezervei starpposma mērķu nesasniegšanas gadījumā līdzekļi var tikt apturēti, un, ja ir vērojama būtiska atpalikšana programmas mērķu sasniegšanā, līdzekļu piešķiršana var tikt atcelta.

Motīvs ex ante nosacījumu nostiprināšanai attiecībā uz šiem fondiem ir nodrošināt, lai būtu ieviesti nosacījumi, kas nepieciešami to efektīvam atbalstam. Līdzšinējā pieredze liecina, ka fondu finansēto ieguldījumu efektivitāti dažos gadījumos ir mazinājušas problēmas politikas, tiesiskajā un institucionālajā regulējumā. Nosacījumu koncepcija nav jauna koncepcija kohēzijas politikā. Secīgos plānošanas periodos ir ieviesti vairāki mehānismi, lai maksimāli palielinātu intervences efektivitāti. Daži no tiem ir saistīti ar pārvaldības un kontroles disciplīnām, savukārt citi — ar stratēģiskiem satvariem un tiesiskajiem regulējumiem, kā arī administratīvajām spējām. Tomēr nosacījumu piemērošanā gūtā pieredze liecina par atšķirībām starp programmām. Tāpēc pamatota ir pārredzamāka un sistemātiska piemērošana.

Izpildes nostiprināšanai tiks ieviesti jauni nosacījumi, lai nodrošinātu, ka ES finansējums rada spēcīgus stimulus dalībvalstīm sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus. Nosacījumi tiks veidoti gan kā ex ante nosacījumi, kam ir jābūt spēkā pirms finansējuma izmaksāšanas, gan kā ex post nosacījumi, kas padarīs papildu finansējuma izmaksāšanu atkarīgu no izpildes.

KF atbalstīs dalībvalstis, kuru NKI uz vienu iedzīvotāju ir mazāk nekā 90 % no vidējā NKI ES 27 valstīs, tām ieguldot TEN-T transporta tīklos un vidē. Daļa no Kohēzijas fonda piešķīruma (EUR 10 miljardi) tiks nodalīta, lai finansētu galvenos transporta tīklus atbilstoši Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentam.

Visi reģioni, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju 2007.–2013. gadā bija mazāk nekā 75 % no ES 25 valstu vidējā rādītāja pārskata periodā, bet kuru IKP uz vienu iedzīvotāju ir pieaudzis līdz vairāk nekā 75 % no ES 27 valstu vidējā, saņems divas trešdaļas no 2007.–2013. gada piešķīruma.

Pārejas reģioni. Tiks ieviesta jauna reģionu kategorija — “pārejas reģioni” —, lai aizstātu pašreizējo atbalsta pakāpeniskas atcelšanas un ieviešanas sistēmu. Šajā kategorijā ietilps visi reģioni, kuros IKP uz vienu iedzīvotāju ir no 75 % līdz 90 % no ES–27 vidējā līmeņa.

(8)Saskaņā ar Līguma 317. pantu un dalītas pārvaldības kontekstā būtu jāparedz nosacījumi, kas ļautu Komisijai veikt savus pienākumus saistībā ar Eiropas Savienības vispārējā budžeta izpildi, un būtu jāprecizē pienākumi attiecībā uz sadarbību ar dalībvalstīm. Minētajiem nosacījumiem būtu jāļauj Komisijai gūt pārliecību par to, ka dalībvalstis izmanto VSS fondus likumīgi un pastāvīgi un saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu tādā nozīmē, kā to paredz Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (turpmāk “Finanšu regula”). Dalībvalstīm un šim nolūkam izraudzītajām struktūrām jābūt atbildīgām par programmu īstenošanu atbilstoša teritoriālajā līmenī saskaņā ar dalībvalsts institucionālo, tiesisko un finanšu satvaru. Turklāt šie noteikumi nodrošina, ka uzmanība tiek pievērsta vajadzībai nodrošināt Savienības intervences papildināmību un saskaņotību, administratīvo sistēmu proporcionalitāti un administratīvā sloga samazināšanai VSS fondu saņēmējiem.

(41)Lai nodrošinātu VSS fondu intervences efektivitāti, taisnīgumu un ilgstošu ietekmi, būtu jāizstrādā noteikumi, kas garantē, ka ieguldījumi uzņēmumos un infrastruktūrās ir noturīgi, un lai novērstu to, ka VSS fondus izmanto kā nepamatotas priekšrocības. Pieredze liecina, ka pieci gadi ir atbilstošs piemērojams minimālais laika posms, izņemot tad, ja valsts atbalsta noteikumi paredz citu periodu. Darbībām, kuras atbalsta ESF, un tām, kuras nedod produktīvu ieguldījumu vai ieguldījumu infrastruktūrā, ir lietderīgi nepiemērot vispārējo prasību par ilglaicīgumu, ja vien šādas prasības neizriet no piemērojamiem valsts atbalsta noteikumiem, un paredzēt šo noteikumu nepiemērošanu ieguldījumiem finanšu instrumentos vai ieguldījumiem no finanšu instrumentiem.

(40)Lai vienkāršotu VSS fondu izmantošanu un mazinātu kļūdu risku, vienlaikus paredzot diferencēšanu, ja tā ir vajadzīga, lai atspoguļotu politikas specifiku, ir lietderīgi noteikt atbalsta veidus, saskaņotus nosacījumus piešķīrumu un vienotas likmes finansējuma atlīdzināšanai, īpašus atbilstības noteikumus par piešķīrumiem un īpašus nosacījumus attiecībā uz darbību atbilstību atkarībā no to norises vietas.

(37)Lai nodrošinātu Savienības resursu efektīvu izmantošanu un izvairītos no tādu darbību pārfinansēšanas, no kurām gūst ienākumus, ir jāparedz noteikumi par tā ieguldījuma aprēķināšanu, kas tiek piešķirts no VSS fondiem darbībai, no kuras gūst ienākumus.

(35)Būtu jāveic ex post izvērtējumi, lai novērtētu VSS fondu efektivitāti un lietderību un to ietekmi uz VSS fondu un Savienības stratēģijas gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei mērķiem.

(28)Dalībvalstīm ir jāuzrauga programmas, lai izvērtētu īstenošanu un progresu virzībā uz programmas mērķu sasniegšanu. Tālab būtu jāizveido uzraudzības komitejas un jānosaka to sastāvs un funkcijas attiecībā uz VSS fondiem. Lai uzlabotu VSS fondu savstarpējo koordināciju, var izveidot kopējas uzraudzības komitejas. Lai nodrošinātu efektivitāti, uzraudzības komitejām jāspēj iesniegt ieteikumus vadošajām iestādēm par programmas īstenošanu un jāuzrauga darbības, kas tiek veiktas, pamatojoties uz to ieteikumiem.

(27)Ir jāparedz īpaši noteikumi par summām, ko slēgšanas laikā var atzīt par attiecināmajiem izdevumiem, lai nodrošinātu, ka šādas summas, tostarp pārvaldības izmaksas un maksa, kas tiek iemaksāta finanšu instrumentos no VSS fondiem, tiek efektīvi izmantotas ieguldījumiem un maksājumiem galīgajiem saņēmējiem. Ir arī jāparedz īpaši noteikumi par to resursu atkārtotu izmantošanu, kuri attiecināmi uz atbalstu no VSS fondiem, tostarp pēc programmu slēgšanas mantoto līdzekļu izmantošanu.

(45)Būtu jānosaka Komisijas pilnvaras un pienākumi pārbaudīt, vai pārvaldības un kontroles sistēmas darbojas efektīvi, un pieprasīt dalībvalsts rīcību. Turklāt Komisijai jābūt tiesībām veikt revīziju attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar pareizu finanšu pārvaldību, lai sagatavotu secinājumus par fondu izpildi.

(46)Katru gadu būtu jāizpilda Savienības budžeta saistības. Lai nodrošinātu efektīvu programmas vadību, ir jāparedz kopīgi noteikumi par starpposma maksājumu pieprasījumiem, vajadzības gadījumā, gada bilances maksājumu, kā arī slēguma bilances maksājumu, neskarot konkrētus noteikumus, kas jāievēro attiecībā uz katru VSS fondu.

(47)Priekšfinansējuma maksājums programmu sākumā nodrošina, ka dalībvalstīm ir līdzekļi, lai sniegtu atbalstu saņēmējiem programmas īstenošanas laikā kopš tās pieņemšanas. Tādēļ būtu jāparedz noteikumi par sākotnējiem priekšfinansējuma maksājumiem no VSS fondiem. Sākotnējais priekšfinansējums būtu pilnībā jādzēš, slēdzot programmu.

(48)Lai nodrošinātu Savienības finansiālo interešu aizsardzību, būtu jābūt ierobežota termiņa pasākumiem, kas ļauj deleģētajam kredītrīkotājam apturēt maksājumus, ja ir pazīmes, kuru dēļ var uzskatīt, ka ir būtiski trūkumi pārvaldības un kontroles sistēmas darbībā, ar maksājuma pieteikumu saistīta pārkāpumu pazīmes vai pazīmes, kas liecina, ka nav iesniegti dokumenti grāmatojumu noskaidrošanai.

(49)Lai nodrošinātu, ka izdevumi, kas līdzfinansēti no Savienības budžeta jebkurā konkrētā finanšu gadā, tiek izmantoti saskaņā ar piemērojamajiem noteikumiem, ir jārada atbilstošs gada grāmatojumu noskaidrošanas regulējums. Saskaņā ar minēto regulējumu akreditētajām iestādēm par katru programmu būtu jāiesniedz Komisijai pārvaldības garantijas deklarācija, kam pievienoti apliecināti gada pārskati, kontroles kopsavilkuma ziņojums un neatkarīgas revīzijas atzinums un kontroles ziņojums.

(50)Lai aizsargātu Savienības budžetu, Komisijai var būt nepieciešams veikt finanšu korekcijas. Lai dalībvalstīm nodrošinātu juridisko noteiktību, ir svarīgi noteikt apstākļus, kādos Savienības vai valsts tiesību aktu pārkāpumu gadījumā Komisija var veikt finanšu korekcijas. Lai nodrošinātu, ka finanšu korekcijas, ko Komisija var noteikt dalībvalstīm, ir saistītas ar ES finansiālo interešu aizstāvību, tās jāattiecas uz gadījumiem, kad Savienības vai valstu tiesību aktu pārkāpums ir tieši vai netieši saistīts ar darbību atbilstību, regularitāti, pārvaldību vai kontroli un attiecīgajiem izdevumiem. Lai nodrošinātu proporcionalitāti, ir svarīgi, lai Komisija, pieņemot lēmumu par korekcijas summu, apsver pārkāpuma būtību un smaguma pakāpi.

(51)Lai veicinātu finanšu disciplīnu, ir atbilstoši noteikt kārtību jebkuras budžeta saistību daļas atcelšanai programmā, jo īpaši tad, ja no saistību atcelšanas var izslēgt kādu summu, proti, gadījumos, kad īstenošanas kavējumus izraisa apstākļi, kas nav atkarīgi no attiecīgās personas, kas nav parasti vai paredzami un kā sekas nav iespējams novērst, neskatoties uz rūpību.

(52)Ir vajadzīgi vispārīgi papildu noteikumi saistībā ar fondu konkrēto darbību. Jo īpaši lai palielinātu šo fondu pievienoto vērtību un veicinātu to ieguldījumu prioritātēs, kas noteiktas Savienības stratēģijā gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei, fondu darbība ir jāvienkāršo un jākoncentrē uz mērķiem “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” un “Eiropas teritoriālā sadarbība”.

(53)Papildu noteikumi par ELFLA un EJZF konkrēto darbību ir noteikti attiecīgajos nozares tiesību aktos.

(54)Lai veicinātu Līgumā noteikto ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas mērķu sasniegšanu, mērķim “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” ir jāatbalsta visi reģioni. Lai nodrošinātu līdzsvarotu un pakāpenisku atbalstu un atspoguļotu ekonomiskās un sociālās attīstības līmeni, resursi saskaņā ar minēto mērķi no ERAF un ESF ir jāpiešķir, tos sadalot starp mazāk attīstītiem reģioniem, pārejas reģioniem un vairāk attīstītiem reģioniem atbilstoši to iekšzemes kopproduktam (IKP) uz vienu iedzīvotāju salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju. Lai nodrošinātu struktūrfondu ieguldījuma ilgtermiņa ilgtspējību, reģioni, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju 2007.–2013. gadā bija mazāk nekā 75 % no ES 25 valstu vidējā rādītāja pārskata periodā, bet kuru IKP uz vienu iedzīvotāju ir pieaudzis līdz vairāk nekā 75 % no ES 27 valstu vidējā, saņems vismaz divas trešdaļas no 2007.–2013. gada piešķīruma. Dalībvalstīm, kurās nacionālais kopienākums (NKI) uz vienu iedzīvotāju ir mazāks nekā 90 % no vidējā Savienībā, būtu jāgūst labums no mērķa “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai”, kas tiek finansēts no KF.

(55)Jānosaka objektīvi kritēriji to atbilstīgo reģionu un teritoriju definēšanai, kuri ir tiesīgi saņemt atbalstu no fondiem. Tālab, nosakot reģionus un teritorijas Savienības mērogā, būtu jābalstās uz kopējo reģionu klasifikācijas sistēmu, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Regulu (EK) Nr. 1059/2003 par kopējas statistiski teritoriālo vienību klasifikācijas (NUTS) izveidi.

(56)Lai izklāstītu atbilstošu finanšu shēmu, Komisijai ar īstenošanas tiesību aktiem, izmantojot objektīvu un pārskatāmu metodi, būtu jāveic pieejamo saistību apropriāciju indikatīvs gada sadalījums, lai koncentrētos uz reģioniem, kuri attīstībā atpaliek, tostarp reģioniem, kas saņem pārejas posma atbalstu.

(57)Ir jānosaka minēto resursu ierobežojumi mērķim “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” un jānosaka objektīvi kritēriji to piešķiršanai reģioniem un dalībvalstīm. Lai veicinātu nepieciešamo infrastruktūras attīstības paātrināšanu transporta un enerģētikas nozarē, kā arī informācijas un komunikācijas tehnoloģiju jomā visā Savienībā, jāizveido “Eiropas savienošanas” mehānisms. Gada apropriāciju piešķiršana dalībvalstij no fondiem un summas, kas tiek pārskaitītas no Kohēzijas fonda “Eiropas savienošanas” mehānismam dalībvalstī, ir jāierobežo līdz maksimālajam apjomam, kas tiks noteikts, ņemot vērā konkrētās dalībvalsts spēju absorbēt šīs apropriācijas. Turklāt saskaņā ar vērienīgo mērķi par nabadzības mazināšanu, jāpārorientē pārtikas piegādes sistēma vismazāk nodrošinātajiem cilvēkiem, lai veicinātu sociālo iekļautību un Savienības saskaņotu attīstību. Ir paredzēts mehānisms, ar kuru līdzekļi tiks pārnesti uz šo instrumentu un ar kuru nodrošinās, ka tie nāk no ESF piešķīrumiem, izmantojot katrā valstī ESF piešķiramo struktūrfondu minimālās procentuālās daļas netiešu atbilstošu samazinājumu.

(58)Lai vēl vairāk koncentrētos uz rezultātiem un stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu, pieci procenti no resursiem, kas paredzēti mērķim “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai”, ir jāatliek kā izpildes rezerve katram fondam un reģionu kategorijai katrā dalībvalstī.

(59)Attiecībā uz fondiem un lai nodrošinātu atbilstošu piešķīrumu katrai reģionu kategorijai, resursus nedrīkst pārnest starp mazāk attīstītajiem, pārejas un vairāk attīstītajiem reģioniem, izņemot pienācīgi pamatotos apstākļos, kas saistīti ar viena vai vairāku tematisko mērķu sasniegšanu, un par ne vairāk kā 2 % no kopējās apropriācijas konkrētajai reģionu kategorijai.

(60)Lai nodrošinātu īstu ekonomisko ietekmi, saskaņā ar šīs regulas nosacījumiem atbalsts no fondiem nedrīkstētu aizstāt dalībvalstu valsts izdevumus vai līdzvērtīgus strukturālos izdevumus. Turklāt, lai atbalsta piešķiršanā no fondiem tiktu ņemts vērā plašāks ekonomiskais konteksts, valsts izdevumu apjoms būtu jānosaka atkarībā no vispārējiem makroekonomiskajiem apstākļiem, kuros notiek finansēšana, pamatojoties uz rādītājiem, kas iekļauti stabilitātes un konverģences programmās, kuras katru gadu iesniedz dalībvalstis saskaņā ar 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/1997 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu. Komisijai pārliecinoties par papildināmības principa ievērošanu, būtu jākoncentrējas uz dalībvalstīm, kurās mazāk attīstītajos un pārejas reģionos dzīvo vismaz 15 % no iedzīvotājiem, ņemot vērā tiem piešķirto finanšu resursu apjomu.

(61)Ir nepieciešams paredzēt papildu noteikumus par fondu atbalstīto darbības programmu plānošanu, pārvaldību, uzraudzību un kontroli. Darbības programmās būtu jānosaka prioritārie virzieni, kas atbilst katram tematiskajam mērķim, jāizstrādā konsekventa intervences loģika, lai risinātu noteiktās attīstības vajadzības, un jāsagatavo sistēma izpildes novērtēšanai. Turklāt tajās būtu jāietver citi elementi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu šo fondu efektīvu un lietderīgu īstenošanu.

(62)Lai uzlabotu papildināmību un vienkāršotu īstenošanu, jābūt iespējai apvienot atbalstu no KF un ERAF ar atbalstu no ESF kopīgās darbības programmās atbilstīgi izaugsmes un nodarbinātības mērķim.

(63)Lieli projekti ir ievērojama Savienības izdevumu daļa un šie projekti bieži vien ir stratēģiski svarīgi, lai īstenotu Savienības stratēģiju gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei. Tādēļ ir pamatoti, ka Komisija aizvien apstiprinās liela mēroga darbības saskaņā ar šo regulu. Skaidrības labad šajā nolūkā ir atbilstoši definēt liela projekta saturu. Turklāt Komisijai būtu jābūt iespējai atteikt atbalstu lielam projektam, ja šāda atbalsta piešķiršana nav pamatota.

(64)Lai dotu dalībvalstīm iespēju īstenot darbības programmas daļu, izmantojot uz rezultātiem balstītu pieeju, ir lietderīgi izstrādāt kopīgu rīcības plānu, kurā nosaka to pasākumu kopumu, kas jāveic atbalsta saņēmējam, lai stimulētu darbības programmas mērķu sasniegšanu. Lai vienkāršotu un nostiprinātu fondu koncentrēšanos uz rezultātiem, kopīgā rīcības plāna pārvaldība būtu jāveic, pamatojoties vienīgi uz kopīgi saskaņotiem starpposma mērķiem, gala mērķiem un rezultātiem, kas noteikti Komisijas lēmumā, ar kuru tiek pieņemts kopīgais rīcības plāns. Arī kopīga rīcības plāna kontrole un revīzija būtu jāattiecina tikai uz minēto starpposma mērķu, gala mērķu un rezultātu sasniegšanu. Attiecīgi ir nepieciešams paredzēt noteikumus par kopīgā rīcības plāna sagatavošanu, saturu, pieņemšanu, finanšu pārvaldību un kontroli.