Priekšlikums Padomes pamatlēmumam, ar ko groza Padomes Pamatlēmumu 2002/475/JHA par terorisma apkarošanu {SEC(2007) 1424} {SEC(2007) 1425} /* COM/2007/0650 galīgā redakcija - CNS 2007/0236 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 6.11.2007 COM(2007) 650 galīgā redakcija 2007/0236 (CNS) Priekšlikums PADOMES PAMATLĒMUMAM, ar ko groza Padomes Pamatlēmumu 2002/475/JHA par terorisma apkarošanu (iesniegusi Komisija) {SEC(2007) 1424}{SEC(2007) 1425} PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKšLIKUMA SATURS 110 - Priekšlikuma pamatojums un mērķi Terorisms ir viens no visnopietnākajiem draudiem demokrātijai, cilvēktiesību brīvai īstenošanai un ekonomiskai un sociālai attīstībai. Eiropas Savienība Līgumā par Eiropas Savienību ir izvirzījusi sev mērķi nodrošināt pilsoņiem augstu drošības līmeni brīvības, drošības un tiesiskuma telpā. Lai attiecībā uz terorisma apkarošanu sasniegtu šo mērķi, ārkārtīgi svarīga ir efektīvu krimināltiesību esamība Eiropas Savienības dalībvalstīs. Būtiska ir arī pasākumu veikšana, lai uzlabotu starptautisko sadarbību šajā jomā. Modernajām informācijas un komunikāciju tehnoloģijām ir būtiska nozīme terorisma draudu propagandēšanā. Jo īpaši internets ir lēts, ātrs, viegli pieejams, un tam faktiski ir globāls pārklājums. Visas šīs priekšrocības, ko atzinīgi novērtē iedzīvotāji, kas ievēro likumu un gūst labumu no interneta ikdienas dzīvē, diemžēl izmanto arī teroristi. Teroristi internetu izmanto kā propagandas izplatīšanas līdzekli mobilizācijas un vervēšanas mērķiem, kā arī, lai izplatītu norādījumus un rokasgrāmatas tiešsaistē, kuras ir paredzētas apmācībai vai uzbrukumu plānošanai. Tie abi ir adresēti pašreizējiem un potenciālajiem atbalstītājiem. Šādā veidā internets ir viens no galvenajiem radikalizācijas un vervēšanas veicinātājiem, un to izmanto arī kā informācijas avotu par terorisma līdzekļiem un metodēm, tādējādi internets darbojas kā „virtuālās apmācības nometne”. Terorisma propagandas un īpašo zināšanu par terorismu izplatīšana internetā papildina un palielina ideoloģisko apstrādi un apmācību, ko veic nesaistē, un veicina spēcīgākas un plašākas terorisma aktīvistu un atbalstītāju platformas izveidi. Šādu pieaugošu draudu novēršana ir politiska steidzamība. ES jāapkaro mūsdienu terorisms un tā jaunās darbības metodes ar tādu pašu noteiktību un spēku, kāds parādīts, apkarojot tradicionālo terorismu. Šis priekšlikums atjaunina Pamatlēmumu par terorisma apkarošanu [OV L 164, 22.6.2002., 3.–7. lpp.] un saskaņo to ar Eiropas Padomes Konvenciju par terorisma novēršanu, terorisma jēdzienā iekļaujot publisku aicinājumu veikt teroristiskus nodarījumus, teroristu vervēšanu un teroristu apmācību. Ir būtiski, ka šos nodarījumus iekļauj arī Pamatlēmumā par terorisma apkarošanu galvenokārt šādu iemeslu dēļ: - tas ietver priekšrocības, ko sniedz integrētāka Eiropas Savienības institucionālā sistēma (jo īpaši – nekādu ilgstošu parakstīšanas un ratifikācijas procedūru, kā tas ir attiecībā uz Eiropas Padomes konvencijām, atbilstošu pārraudzīšanas mehānismu piemērošanu un vienotu interpretāciju, ko sniedz Tiesa); - Pamatlēmums nodrošina konkrētu tiesisko režīmu, jo īpaši attiecībā uz kriminālsankciju veidiem un līmeni un obligātajiem jurisdikcijas noteikumiem, ko attiecinās arī uz tikko integrētajiem nodarījumiem; - Pamatlēmums ir galvenais ES terorisma apkarošanas politikas instruments – tādējādi šo sagatavošanā esošo tiesību aktu tieša iekļaušana aktivizē tos Eiropas Savienības sadarbības mehānismus, kas atsaucas uz Pamatlēmumu. Pievienotā vērtība, ko rada publiskā aicinājuma veikt teroristiskus nodarījumus, teroristu vervēšanas un teroristu apmācības iekļaušana ES pretterorisma koncepcijā, plašāk paskaidrota ir ietekmes novērtējumā. Pamatlēmums par terorisma apkarošanu attiecas arī uz rīcību, kas var veicināt terora aktus trešās valstīs. Tas atspoguļo Komisijas apņemšanos cīnīties pret terorismu globālā, kā arī Eiropas Savienības līmenī. Šis priekšlikums saglabā šo pieeju un uzsver starptautiskās sadarbības nozīmi pašreizējo organizāciju un sadarbības mehānismu ietvarā. Eiropas Savienība un tās dalībvalstis balstās uz cilvēktiesību un pamattiesību ievērošanu, cilvēka cieņas nodrošināšanu un šo tiesību aizsargāšanu gan attiecībā uz privātpersonām, gan iestādēm. 120 - Vispārējais konteksts Eiropas Savienība Pamatlēmums par terorisma apkarošanu tuvina teroristisku nodarījumu definīciju visās dalībvalstīs un nodrošina, ka fiziskām un juridiskām personām, kuras ir izdarījušas šādus nodarījumus vai ir par tiem atbildīgas, piemēro sodus un sankcijas, kas atspoguļo nodarījuma smagumu. Tajā ir noteikti gadījumi, kuros dalībvalstīm ir jāuzņemas jurisdikcija pār teroristiskiem nodarījumiem, lai par tiem var efektīvi veikt kriminālvajāšanu, un ietverti īpaši pasākumi attiecībā uz teroristisku nodarījumu upuru aizsardzību un palīdzības sniegšanu to neaizsargātības dēļ. Komisijas pirmajā novērtējuma ziņojumā par Pamatlēmuma par terorisma apkarošanu īstenošanu [COM(2004)409 galīgā versija, 8.6.2004., un Komisijas dienestu darba dokumentā SEC(2004) 688, 8.6.2004.] izvērtēta pamatlēmuma īstenošanu dalībvalstīs attiecīgajā brīdī. Komisijas otrais novērtējuma ziņojums, kas pieņemts vienlaikus ar šo priekšlikumu, atjaunina novērtējumu attiecībā uz dalībvalstīm, ko jau izvērtēja iepriekšējā ziņojumā, un ietver pilnīgu un sākotnēju novērtējumu par pamatlēmuma īstenošanu dalībvalstīs, ko novērtē pirmo reizi. Abi ziņojumi atspoguļo saskaņotības pakāpi, kāda Eiropas Savienībā ir sasniegta papildus pamatlēmuma par terorisma apkarošanu pieņemšanai, un sniedz noderīgas interpretējošas pamatnostādnes, kā arī vērtīgu pārskatu pār dalībvalstīs pastāvošajiem tiesību aktiem, kas vēršas pret terorismu. Saskaņā ar Hāgas programmu Eiropadome uzsver, ka terorisma efektīva novēršana un apkarošana, pilnībā ievērojot pamattiesības, prasa, lai dalībvalstis neierobežotu pasākumus, nodrošinot tikai savu drošību, bet koncentrētos arī uz Savienības drošību kopumā. Saskaņā ar ES terorisma apkarošanas stratēģiju un ES radikālisma un vervēšanas apkarošanas rīcības plānu, ko 2005. gada decembrī pieņēma Tieslietu un iekšlietu padome, ES aicina veikt pasākumus, lai apkarotu interneta izmantošanu terorisma mērķiem. Tajā ir arī uzsvērts, ka dalībvalstu pasākumi ir jāapvieno ar darbību ES līmenī. Savos 2006. gada 15. un 16. jūnija secinājumos Eiropadome skaidri lūdz Padomi un Komisiju izstrādāt pasākumus, lai novērstu interneta ļaunprātīgu izmantošanu terorisma nolūkos, vienlaicīgi ievērojot pamattiesības un principus. Starptautiskais līmenis Eiropas Padomes Konvencija par terorisma apkarošanu (Varšava, 2005. gada 16. maijs) prasa Konvencijas dalībvalstīm nodrošināt, ka publisks aicinājums veikt teroristiskus nodarījumus, teroristu vervēšana un teroristu apmācība ir sodāma. Turklāt īpaši svarīga ir Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcija 1624 (2005. gada 14. septembris) un Apvienoto Nāciju Organizācijas Globālā pretterorisma stratēģija (2006. gada 8. septembris). Jāņem vērā arī G8 galotņu sanāksme (Krievijā, Sanktpēterburgā, 2006. gada 16. jūlijā) un EDSO Ministru Padomes Lēmums Nr. 7/06 „Interneta izmantošanas terorisma mērķiem apkarošana”(2006. gada 5. decembris). 130 - Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Pamatlēmuma par terorisma apkarošanu 4. pantā minēts, ka kūdīšana veikt teroristiskus nodarījumus, to atbalstīšana vai līdzdalība tajos ir sodāma. Šā paša pamatlēmuma 2. pants prasa dalībvalstīm saukt pie kriminālatbildības tos, kas vada teroristu grupu vai piedalās tās darbībās. Tomēr šie noteikumi neaptver pilnībā terorisma propagandu un īpašo zināšanu par terorismu izplatīšanu, jo īpaši caur internetu. Eiropas Padomes Konvencijas par terorisma apkarošanu 5. līdz 7. pantā Konvencijas dalībvalstīm prasīts nodrošināt, ka publisks aicinājums veikt teroristiskus nodarījumus, teroristu vervēšana un teroristu apmācība, kad veiktas nelikumīgi un ar nolūku, ir sodāmas (5. līdz 7. pants). Turklāt 9. pantā valstu pusēm prasīts 5. līdz 7. pantā noteiktajiem nodarījumiem noteikt papildu nodarījumus. 140 - Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Priekšlikums atbilst ES radikālisma un vervēšanas apkarošanas stratēģijai un rīcības plānam, atjaunina un papildina ES tiesisko regulējumu, kas vēršas pret terorismu, un ir saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartu [OV C 364, 18.12.2000.,1. lpp]. Terorisma apkarošanas pasākumiem ir jābūt saistītiem ar cilvēktiesību un pamattiesību aizsardzību. Šis priekšlikums izskata jautājumus, kas robežojas starp brīvību, piemēram, vārda brīvības, biedrošanās brīvības un reliģiskās pārliecības brīvības, likumīgu īstenošanu un kriminālu rīcību. Tādēļ šis priekšlikums ir izstrādāts, rūpīgi izskatot šādas cilvēktiesības un pamatbrīvības. Jo īpaši saskaņā ar ECK 10. pantu ir ierobežojumi, ko vārda brīvībai nosaka jaunais nodarījums – publisks aicinājums veikt teroristisku nodarījumu. 2. APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS - Apspriešanās ar ieinteresētajām personām 211 Apspriešanās metodes, galvenās mērķa nozares un vispārējs respondentu raksturojums Komisija 2006. gadā nosūtīja trīs dažādas aptaujas lapas: 2006. gada 26. jūnijā aptaujas lapu dalībvalstīm; 2006. gada 20. novembrī aptaujas lapu plašsaziņas līdzekļiem, attiecīgās rūpniecības nozarei un pilsoniskajai sabiedrībai, valstu, Eiropas un starptautiskajām NVO, kuras nodarbojas ar cilvēktiesību jautājumiem, advokātu un juristu kolēģijai, izdevējiem, raidorganizāciju un žurnālistu asociācijām, interneta pakalpojumu sniedzējiem, telekomunikāciju uzņēmumiem un citām attiecīgām rūpniecības nozarēm; un, visbeidzot, 2006. gada 11. decembrī – aptaujas lapu Eiropolam, Cepol un Eurojust . Turklāt Komisija veica pārrunas un rīkoja tikšanās ar Eiropas plašsaziņas līdzekļiem un interneta pakalpojumu sniedzējiem. Visbeidzot, 2007. gada 20. martā rīkoja konferenci, lai kopā saaicinātu dalībvalstu pārstāvjus, Eiropolu, Eurojust un Cepol , darītu tiem zināmus aptaujas lapu rezultātus un pārrunātu iespējamos risinājumus, kā cīnīties pret interneta izmantošanu terorisma mērķiem. 212 Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Uz šīm trijām aptaujas lapām sniegtās atbildes ir apkopotas šim priekšlikumam pievienotā ietekmes novērtējuma I, II un III pielikumā. 2007. gada 20. martā rīkotā konference apstiprināja, ka ir sniegts pietiekams atbalsts grozījumu veikšanai Pamatlēmumā par terorisma apkarošanu, lai iekļautu jaunos nodarījumus – publisku aicinājumu veikt teroristiskus nodarījumus, teroristu vervēšanu un teroristu apmācību, tostarp, kad tos veic caur internetu, ciktāl kriminālatbildība neizjauc līdzsvaru, kāds panākts Eiropas Padomes Konvencijā par terorisma novēršanu. Pašreizējais priekšlikums ir līdzsvarota pieeja, kurā ņemtas vērā trijās atbildes lapās sniegtās atbildes un apspriedēs paustie viedokļi, un tā pamatā ir pievienotais ietekmes novērtējums. Priekšlikums jo īpaši ietver nodarījumus, kas ir analogi nodarījumiem, kuri ieviesti Eiropas Padomes Konvencijā par terorisma novēršanu. Šādā veidā tas nodrošina atbilstošus juridiskus pasākumus, lai novērstu publisku aicinājumu veikt teroristiskus nodarījumus, teroristu vervēšanu un teroristu apmācību, tostarp, kad šādus nodarījumus veic caur internetu. Tas pilnībā ievēro cilvēktiesības un nemaina pakalpojuma sniedzēju atbildības režīmu, ko nosaka Direktīva par elektronisko tirdzniecību. - Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana 229 Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. 230 - Ietekmes novērtējums 1. Nekādu politikas izmaiņu (kas ir apspriežams „status quo”, jo pastāv Eiropas Padomes Konvencija par terorisma novēršanu). 2. Aizliedz interneta pakalpojumu sniedzējiem nodrošināt piekļuvi materiāliem, kuru mērķis ir publiski aicināt uz teroristisku nodarījumu veikšanu, teroristu vervēšana un teroristu apmācība. 3. Uzlabo tiesību aizsardzības iestāžu rīcībspēju un īpašās zināšanas, lai apkarotu interneta izmantošanu terorisma mērķiem (veicot atbilstošu apmācību, sniedzot ekspertu atbalstu un nodrošinot efektīvu aprīkojumu, ko varbūt finansēs Eiropas Komisija). 4. Mudina dalībvalstis parakstīt un/vai ratificēt Eiropas Padomes Konvenciju par terorisma novēršanu (ar politisku paziņojumu). 5. Pārskata Pamatlēmumu par terorisma apkarošanu, lai ieviestu nodarījumus, kas ir analogi nodarījumiem, kuri paredzēti Eiropas Padomes Konvencijā par terorisma novēršanu, un nodrošinātu, ka publisks aicinājums veikt teroristiskus nodarījumus, teroristu vervēšana un teroristu apmācība caur internetu ir sodāmi. Pēc rūpīgas izpētes par katra risinājuma ietekmi uz drošību, ekonomiku un cilvēktiesībām, kā arī izsverot to priekšrocības un trūkumus, 5. un 3. risinājuma apvienojums šķiet visefektīvākā politika cīņā pret interneta izmantošanu terorisma mērķiem, vienlaikus pilnībā ievērojot cilvēktiesības. 231 Komisija ir veikusi darba programmā minēto ietekmes novērtējumu, kurš ir pieejams tīmekļa vietnē: www.europa.eu.int. 3. PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI 305 - Ierosināto pasākumu kopsavilkums Ierosinātie grozījumi Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmumā par terorisma apkarošanu ir paredzēti, lai saskaņotu valstu noteikumus par publisku aicinājumu veikt teroristiskus nodarījumus, teroristu vervēšanu un teroristu apmācību tā, lai šie rīcības veidi ir sodāmi visā ES arī tad, kad tie veikti caur internetu, un nodrošinātu, ka pašreizējos noteikumus par sodiem, juridisku personu atbildību un kriminālvajāšanu, ko attiecina uz teroristiskiem nodarījumiem, attiecina arī uz šādiem rīcības veidiem. 310 - Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienību 29. pants, 31. panta 1. punkta e) apakšpunkts un 34. panta 2. punkta b) apakšpunkts. 320 - Subsidiaritātes princips Subsidiaritātes princips ir piemērojams Eiropas Savienības pasākumiem. Dalībvalstis nevar pilnībā sasniegt priekšlikuma mērķus šāda (-u) iemesla (-u) dēļ. Mūsdienās terorisms ir ļoti globāls. Propagandas izplatīšanai, kuras mērķis ir caur internetu mobilizēt un vervēt, kā arī izplatīt norādījumus un rokasgrāmatas tiešsaistē, kuras paredzētas apmācībai vai uzbrukumiem, ir būtisks starptautisks un pārrobežu raksturs. Draudi ir starptautiska rakstura, tādējādi arī problēmas risinājumam vismaz daļēji jābūt starptautiskā līmenī. Gan ES terorisma apkarošanas, gan kibernoziedzības apkarošanas politika prasa dalībvalstu saskaņotas pūles, kā arī sadarbību starptautiskā līmenī, lai sasniegtu izvirzītos mērķus. Atšķirības dažādu dalībvalstu tiesiskajā režīmā kavē saskaņotus pasākumus, kas jāveic ES līmenī, un apgrūtina sadarbību starptautiskā līmenī. Priekšlikuma mērķus sasniegs labāk ar vienotu rīcību šāda (-u)iemesla (-u) dēļ. Pašreizējie papildu centieni valstu un ES līmenī apkarot terorismu ir nepārprotami jāattiecina arī uz teroristu jaunajiem darbības veidam. Pašreizējās kopējās terorisma definīcijas paplašināšana neļaus teroristiem gūt labumu no nepilnībām un atšķirībām valstu tiesību aktos. Operatīvs tiesību aizsardzības iestāžu darbs pret pārrobežu kriminālām darbībām būs ievērojami atvieglināts. Kopējs pamats arī atvieglinās visām dalībvalstīm sadarbību starptautiskā līmenī, nostiprinot ES pozīciju starptautiskajā forumā. Pastiprināta tiesību aizsardzības iestāžu sadarbības ES un starptautiskā līmenī panāks efektīvāku izmeklēšanu un saukšanu pie atbildības, kas uzlabos drošību. Tāpēc priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam. - Proporcionalitātes princips Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam šāda (-u) iemesla (-u) dēļ. Šis priekšlikums nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs un rada pievienoto vērtību ES līmenī. Kā pamatlēmums tas ir saistošs dalībvalstīm attiecībā uz sasniedzamajiem rezultātiem, bet ļauj valstu iestādēm izvēlēties īstenošanas formu un metodes. Direktīvas par elektronisko tirdzniecību un Direktīvas par datu uzglabāšanu noteikumi nemainās, tādējādi telekomunikāciju pakalpojumu sniedzējiem un operatoriem netiek uzliktas jaunas saistības. Rūpniecības nozarei priekšlikums neuzliek par pienākumu izveidot jaunus sadarbības mehānismus. Tas vienkārši liek pastiprināti izmantot esošos mehānismus saskaņā ar Direktīvu par elektronisko tirdzniecību un Direktīvu par datu saglabāšanu. Netiešās izmaksas, kas izriet no šī priekšlikuma, ir ierobežotas līdz papildu darba slodzei, ko rada izmeklēšana saistībā ar jaunajiem nodarījumiem. Ņemot vērā teroristu vajāšanas, ko ik gadu veic ES, šķiet, ka šādas izmaksas nav ievērojamas. - Instrumentu izvēle 341 Ierosinātie instrumenti – pamatlēmums, balstoties uz Līguma par Eiropas Savienību 34. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Tā kā pamatlēmuma mērķis ir tuvināt dalībvalstu tiesību aktus, citi instrumenti nav atbilstoši. 4. IETEKME UZ BUDžETU 409 Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. E-14058 2007/0236 (CNS) Priekšlikums PADOMES PAMATLĒMUMAM, ar ko groza Padomes Pamatlēmumu 2002/475/JHA par terorisma apkarošanu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, jo īpaši tā 29. pantu, 31. panta 1. punkta e) apakšpunktu un 34. panta 2. punkta b) apakšpunktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[2], tā kā: (1) Terorisms ir viens no visnopietnākajiem pārkāpumiem pret universālajām vērtībām, kuras ir Eiropas Savienības pamatā – cilvēka cieņa, brīvība, vienlīdzība un solidaritāte, cilvēktiesību un pamattiesību ievērošana. Tas ir arī viens no visnopietnākajiem uzbrukumiem demokrātijas un tiesiskuma principiem, kas ir kopēji dalībvalstīm un uz kuriem ir balstīta Eiropas Savienība. (2) Padomes Pamatlēmums 2002/745/JHA par terorisma apkarošanu ir Eiropas Savienības terorisma apkarošanas politikas pamatā. Tas, ka visās dalībvalstīs ir panākts kopējs tiesiskais regulējums un jo īpaši tas, ka panākta teroristisku nodarījumu definīcijas saskaņošana, ir ļāvis Eiropas Savienības terorisma apkarošanas politikai attīstīties un paplašināties, ievērojot pamattiesības un tiesiskumu. (3) Terorisma draudi pēdējos gados ir palielinājušies un strauji izplatījušies, notikušas izmaiņas terorisma aktīvistu un atbalstītāju darbības veidā, tostarp strukturētu un hierarhisku grupu aizstāšana ar daļēji autonomām vienībām, kas viena ar otru ir vāji saistītas. Šādas vienības savstarpēji saista starptautiskos tīklus un aizvien vairāk balstās uz jauno tehnoloģiju, jo īpaši interneta, izmantošanu. (4) Internetu izmanto, lai iedvesmotu un mobilizētu vietējos teroristu tīklus un privātpersonas Eiropā un kā informācijas avotu par terorisma līdzekļiem un metodēm, tādējādi internets darbojas kā „virtuālās apmācības nometne”. Publisks aicinājums veikt teroristiskus nodarījumus, teroristu vervēšana un teroristu apmācība ir palielinājusies, uzņemoties pavisam nelielu risku ar ļoti zemām izmaksām. (5) Hāgas programmā uzsvērts, ka efektīva terorisma novēršana un apkarošana, pilnībā ievērojot pamattiesības, prasa, lai dalībvalstis neierobežotu pasākumus, nodrošinot tikai savu drošību, bet pievērstu uzmanību arī Savienības drošībai kopumā. (6) Rīcības plānā par Hāgas programmas ieviešanu atgādināts, ka cīņā pret terorismu ir vajadzīga globāla reaģēšana un ka nevar ignorēt to, ko pilsoņi sagaida no Eiropas Savienības, nedz arī Savienība nedrīkst neattaisnot šīs cerības. Turklāt tajā teikts, ka uzmanība galvenokārt jāpievērš dažādiem aspektiem saistībā ar novēršanu, sagatavotību un atbildes sniegšanu, lai vēl vairāk uzlabotu un vajadzības gadījumā papildinātu dalībvalstu spējas apkarot terorismu, īpašu uzmanību pievēršot vervēšanai, finansēšanai, riska analīzei, kritisko infrastruktūru aizsardzībai un seku pārvaldīšanai. (7) Pašreizējais priekšlikums paredz ar terorismu saistītu nodarījumu kriminalizēšanu, lai sekmētu politikas vispārīgāko mērķi – terorisma novēršana, samazinot to materiālu izplatīšanu, kas varētu mudināt cilvēkus veikt teroristiskus uzbrukumus. (8) Apvienoto Nāciju Drošības padomes Rezolūcija 1624 (2005) aicina valstis veikt nepieciešamos un atbilstošos pasākumus un atbilstoši starptautiskajos tiesību aktos noteiktajām saistībām aizliegt kūdīšanu uz terora akta vai aktu veikšanu, un novērst šādu rīcību. Apvienoto Nāciju Ģenerālsekretāra 2006. gada 27. aprīļa ziņojumā „Apvienojoties pret terorismu – ieteikumi vispārējai terorisma apkarošanas stratēģijai” skaidrots, ka iepriekš minētā rezolūcija nodrošina pamatu, ka kūdīšana uz teroristisku nodarījumu veikšanu un teroristu vervēšana, tostarp caur internetu, ir krimināli sodāma. Apvienoto Nāciju Globālā terorisma apkarošanas stratēģijā (2006. gada 8. septembris) minēts, ka ANO dalībvalstis nolemj izpētīt veidus un līdzekļus, kā koordinēt centienus starptautiskā un reģionālā līmenī, lai apkarotu terorismu visos tā veidos un izpausmēs internetā. (9) Eiropas Padomes Konvencija par terorisma apkarošanu nosaka Konvencijas dalībvalstīm par pienākumu kriminalizēt publisku aicinājumu veikt teroristisku nodarījumu, teroristu vervēšanu un teroristu apmācību, kad to veic nelegāli un ar nolūku. (10) Teroristisku nodarījumu, tostarp ar teroristu darbībām saistītu nodarījumu, definīcija ir vēl vairāk jātuvina visās dalībvalstīs tā, lai tā ietvertu publisku aicinājumu veikt teroristisku nodarījumu, teroristu vervēšanu un teroristu apmācību, kad to veic ar nolūku. (11) Fiziskām un juridiskām personām, kuras ir veikušas vai ir atbildīgas par publisku aicinājumu veikt teroristiskus nodarījumus, teroristu vervēšanu un teroristu apmācību, kad to veic nelegāli un ar nolūku, ir jāpiemēro sodi un sankcijas. Šāda veida rīcībai ir jābūt vienādi sodāmai visās dalībvalstīs, neatkarīgi no tā, vai nodarījums ir veikts caur internetu. (12) Jāizstrādā papildu jurisdikcijas noteikumi, lai nodrošinātu, ka par publisku aicinājumu veikt teroristiskus nodarījumus, teroristu vervēšanu un teroristu apmācību var efektīvi veikt kriminālvajāšanu, kad to nolūks ir veikt teroristisku nodarījumu vai tās ir izraisījušas šāda nodarījuma veikšanu, kas ir pakļauts attiecīgās dalībvalsts jurisdikcijai. (13) Ņemot vērā to, ka ierosinātās rīcības mērķus dalībvalstis vienpusēji nevar sasniegt pietiekamā mērā, un tāpēc šos mērķus labāk var sasniegt Savienības līmenī, jo visā Eiropā vajadzīgi saskaņoti noteikumi, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu. Saskaņā ar proporcionalitātes principu šis pamatlēmums nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs šo mērķu sasniegšanai. (14) Savienība ievēro principus, kas atzīti Līguma par Eiropas Savienību 6. panta 2. punktā un atspoguļoti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, it sevišķi tās II un VI nodaļā. Neko šajā pamatlēmumā nevar interpretēt tādā veidā, ka tas paredz mazināt vai ierobežot tādas pamattiesības vai pamatbrīvības kā vārda brīvību, pulcēšanās brīvību vai biedrošanās brīvību, tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, tostarp tiesības ievērot sarakstes konfidencialitāti. (15) Publisks aicinājums veikt teroristiskus nodarījumus, teroristu vervēšana un teroristu apmācība ir tīši noziegumi. Tāpēc neko šajā pamatlēmumā nevar interpretēt tādā veidā, ka tas paredz mazināt vai ierobežot informācijas izplatīšanu zinātniskiem, akadēmiskiem vai pārskata mērķiem. Radikālu, polemisku vai strīdīgu uzskatu paušana sabiedriskās apspriedēs par jutīgiem politiskiem jautājumiem, tostarp terorismu, ir ārpus šā pamatlēmuma darbības jomas un jo īpaši uz tiem neattiecas definīcija par publisku aicinājumu veikt teroristiskus nodarījumus. IR PIEŅĒMUSI ŠO PAMATLĒMUMU. 1. pants Šādi groza 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmumu par terorisma apkarošanu. 1. Pamatlēmuma 3. pantu aizstāj ar šādu tekstu: „ 3. pants – nodarījumi, kas saistīti ar teroristu darbībām 1. Šajā pamatlēmumā: 2. „publisks aicinājums veikt teroristiskus nodarījumus” nozīmē informācijas izplatīšanu vai kā citādi darīšanu zināmu sabiedrībai ar mērķi kūdīt uz kādu no 1. panta 1. punkta a) līdz h) apakšpunktā minēto darbību veikšanu, kad šāda rīcība, neskatoties uz to, vai tā tieši vai netieši propagandē teroristiskus nodarījumus, rada apdraudējumu, ka var tikt veikts viens vai vairāki šādi nodarījumi. 3. „teroristu vervēšana” nozīmē prasīt citai personai veikt vienu no 1. panta 1. punktā un 2. panta 2. punktā minētajām darbībām. 4. „teroristu apmācība” nozīmē sniegt norādījumus par sprāgstvielu, šaujamieroču vai citu ieroču, vai kaitīgo vai bīstamo vielu izgatavošanu vai izmantošanu, vai par citām īpašām metodēm vai tehnikām ar mērķi veikt vienu no 1. panta 1. punktā minētajām darbībām, zinot, ka apgūtās prasmes ir paredzēts pielietot šim mērķim. 5. Katra dalībvalsts veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka nodarījumi, kas saistīti ar terorismu, ietver šādas tīšas darbības: 6. publisku aicinājumu veikt teroristisku nodarījumu; 7. teroristu vervēšanu; 8. teroristu apmācību; 9. laupīšanu ar mērķi nodarīt kādu no darbībām, kas minētas 1. panta 1. punktā; 10. izspiešanu ar mērķi izdarīt kādu no darbībām, kas minētas 1. panta 1. punktā; 11. viltotu administratīvo dokumentu noformēšanu ar mērķi nodarīt kādu no darbībām, kas minētas 1. panta 1. punkta a) līdz h) apakšpunktā un 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā. 12. Lai darbība būtu sodāma, kā paredzēts 2. punktā, nav obligāts nosacījums, ka teroristisks nodarījums ir faktiski veikts. 2. Pamatlēmuma 4. panta 2. punktu aizstāj ar šādu tekstu: „Katra dalībvalsts veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka mēģinājums veikt nodarījumu, kas minēts 1. panta 1. punktā un 3. pantā, izņemot valdījumu saskaņā ar 1. panta 1. punkta f) apakšpunktu un nodarījumu, kas minēts 1. panta 1. punkta i) apakšpunktā un 3. panta 2. punkta a) līdz c) apakšpunktā, ir sodāms. 3. 9. pantu papildina ar šādu 1.a punktu: “1.a Katra dalībvalsts nosaka savu jurisdikciju pār nodarījumiem, kas minēti 3. panta 2. punkta a) līdz c) apakšpunktā, kad nodarījuma mērķis bija vai tā rezultātā tika veikts nodarījums, kas minēts 1. pantā, un šāds nodarījums ir pakļauts attiecīgās dalībvalsts jurisdikcijai saskaņā ar kritērijiem, kas minēti šā panta 1. punkta a) līdz e) apakšpunktā.” 2. pants 1 Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai līdz [2008. gada 31. decembrim] panāktu atbilstību šim pamatlēmumam. 2 Līdz [2008. gada 31. decembrim] dalībvalstis nosūta Padomes Ģenerālsekretariātam un Komisijai to noteikumu tekstu, ar kuriem to tiesību aktos transponē saistības, kuras tām uzliek šis pamatlēmums. Pamatojoties uz ziņojumu, kas sagatavots no šīs informācijas, un uz Komisijas ziņojumu, Padome līdz [2009. gada 31. decembrim] izvērtē, vai dalībvalstis ir veikušas nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu šo pamatlēmumu.” 3. pants Šis pamatlēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Oficiālajā Vēstnesī . Briselē, Padomes vārdā – priekšsēdētājs [1] [...] [2] [...]