Tā kā pārvadājumi rada būtisku daļu no siltumnīcefekta gāzu emisijām un gaisa piesārņojuma, transporta ilgtspējas uzlabošana ir viens no galvenajiem ES transporta politikas uzdevumiem. Enerģētikas savienības stratēģijā, kas publicēta 2015. gada februārī, tika atzīts, ka pāreja uz energoefektīvu un dekarbonizētu transporta nozari ir kritiski svarīga. Šo pāreju atbalsta konkrēti pasākumi, kas izklāstīti 2016. gada jūlijā pieņemtajā mazemisiju mobilitātes stratēģijā, kuras mērķis ir i) uzlabot transporta sistēmas efektivitāti, digitalizējot to un aktīvāk veicinot multimodalitāti, un ii) paplašināt mazemisiju alternatīvās enerģijas izmantošanu transporta nozarē, izvēršot alternatīvajām degvielām vajadzīgo infrastruktūru, lai pārietu uz bezemisiju transportlīdzekļiem. Minētie pasākumi pašreiz tiek īstenoti. Paziņojumā "Eiropa kustībā" 2017. gada maijā tika izklāstīta programma sociāli taisnīgai pārejai uz tīru, konkurētspējīgu un savienotu mobilitāti visiem, un to papildināja pirmais priekšlikumu kopums. Pašlaik ar "Eiropa kustībā" saistītā otrā priekšlikumu kopuma ietvaros tiek ierosināti papildu pasākumi, tostarp Tīro transportlīdzekļu direktīvas pārskatīšana un Kombinēto pārvadājumu direktīvas grozīšana.

Kombinēto pārvadājumu direktīvas grozījumu mērķis ir vēl vairāk veicināt pāreju no kravu autopārvadājumiem uz videi nekaitīgākiem pārvadājumu veidiem un tādējādi papildus samazināt ES transporta sistēmas negatīvās papildu sekas. Šā mērķa sasniegšanai paredzēts paplašināt to pasākumu klāstu, ar kuriem atbalsta kombinētos pārvadājumus, kā arī padarīt direktīvu vienkāršāku un skaidrāku. Šo mērķi nevar pietiekamā mērā izpildīt, rīkojoties tikai dalībvalstu līmenī, jo lielākā daļa kombinēto kravu pārvadājumu ir pārrobežu pārvadājumi un tiem nepieciešama intermodāla infrastruktūra, kas aptver visas dalībvalstis. Ir nepieciešama koordinēta pieeja ieguldījumiem intermodālā pārkraušanas infrastruktūrā.

Iniciatīva ir daļa no Komisijas darba, kura mērķis ir izveidot "spēcīgu Enerģētikas savienību ar tālredzīgu klimata pārmaiņu politiku", un viens no priekšlikumiem, kas saistīti ar mazemisiju mobilitāti. Paziņojumā "Eiropa kustībā" tika aprakstīta stratēģija "sociāli taisnīgai pārejai uz tīru, konkurētspējīgu un savienotu mobilitāti visiem". Līdz ar minēto paziņojumu tika sagatavots arī priekšlikumu kopums, piemēram, priekšlikumi par Eurovignette direktīvas (Direktīvas 1999/62/EK) pārskatīšanu, Direktīvas 2004/52/EK par ceļu lietotāju nodokļa elektronisko iekasēšanas sistēmu savstarpēju izmantojamību pārstrādāšanu, regulu par piekļuvi tirgum un darba nosacījumiem kravas autopārvadājumu nozarē pārskatīšanu, kā arī par turpmākiem pasākumiem, kas veicami, lai liktu pamatu sadarbīgai, savienotai un automatizētai mobilitātei.

Tā kā grozāmais tiesību akts ir direktīva, grozošā akta formai ir jābūt tādai pašai.

3.EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

•Ex post novērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

Komisija Direktīvas 92/106/EEK izvērtējumu publicēja 2016. gadā. Turklāt 2015. gada janvārī tika publicēts ārējs pētījums "Analysis of the EU Combined Transport" (“ES kombinēto pārvadājumu analīze”).

Izvērtējumā tika secināts, ka direktīva joprojām ir lietderīgs instruments kombinēto pārvadājumu atbalstam. Tika konstatēts, ka bez attiecīgas ES rīcības pārrobežu kombinēto pārvadājumu pakalpojumus apgrūtinātu šķēršļi, ko rada atšķirīgas tiesiskās sistēmas, un tādējādi šie pakalpojumi būtu mazāk pievilcīgi un, iespējams, pat neiespējami. Izvērtējumā tika uzsvērts, ka kombinēti pārvadājumi palīdz samazināt negatīvas papildu sekas, pateicoties transporta veidu maiņai. Tomēr izvērtējumā atzīts, ka ir iespējams vēl būtiski uzlabot direktīvas iedarbīgumu, jo daži tās noteikumi ir zaudējuši aktualitāti, tās formulējumi dažkārt ir novecojuši un neviennozīmīgi, un tās darbības joma ir ierobežota. Nepilnības īpaši ir saistītas ar kombinēto pārvadājumu definīciju, fiskālo stimulu ierobežojumiem un novecojušajiem noteikumiem par pārvadājumu dokumentiem.

•Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

Apspriešanās ar ieinteresētajām personām notika atbilstoši obligātajiem standartiem par apspriešanos ar ieinteresētajām personām, kas noteikti Komisijas 2002. gada 11. decembra paziņojumā (COM(2002)704 galīgā redakcija).

Apspriešanās mērķis bija apkopot atsauksmes par ierosinātajiem politikas pasākumiem un šo pasākumu iespējamo ietekmi. Ieinteresētās personas tika lūgtas izteikties par jautājumiem, kas nebija apspriesti iepriekšējās sabiedriskajās apspriešanās (REFIT). Apspriešanās sniedza pārskatu par dažādu ieinteresēto personu grupu attieksmi pret ierosinātajiem politikas pasākumiem un risinājumiem, kā arī par to, kāda ir šo pasākumu un risinājumu gaidāmā ietekme uz ieinteresētajām personām, un to, kā noteikt, kuram risinājumam ieinteresētās personas dod priekšroku. Apspriešanās ietvēra turpmāk minētos pasākumus.

(1)Sabiedriskā apspriešana tika īstenota kā atklāta sabiedriska apspriešana internetā 12 nedēļu garumā. Apspriešanās norisinājās no 2017. gada 23. janvāra līdz 2017. gada 23. aprīlim, tai izmantoja rīku EUSurvey un Mobilitātes un transporta ģenerāldirektorāta apspriešanās tīmekļa lapu. Komisija saņēma 79 aizpildītas anketas un sešus nostājas dokumentus no 17 dalībvalstīm un Šveices, galvenokārt no pārvadājumu un loģistikas nozares pārstāvjiem: 43 % respondentu bija uzņēmēju asociācijas (no tām 13 bija Eiropas vai starptautiskas organizācijas), 36 % anketu saņemti no privātiem uzņēmumiem, 11 % – no iestādēm, 8 % – no NVO un 2 % – no akadēmisko aprindu dalībniekiem.

(2)No 2017. gada 10. marta līdz 31. martam notika mērķtiecīga apspriešanās ar ieinteresētajām personām tiešsaistē, to palīdzēja īstenot ārējais konsultants. Tās uzmanības centrā bija galvenokārt ekonomisko stimulu noteikšana, un tā bija pielāgota dažādām ieinteresēto personu grupām (nozares pārstāvjiem, dalībvalstīm, sociālajiem partneriem un citām interešu grupām). Komisija saņēma 122 aizpildītas anketas no 12 dalībvalstīm un Šveices: 44 % anketu iesniedza pārvadājumu pakalpojumu sniedzēji vai šādu uzņēmēju arodasociācijas, 17 % anketu saņemtas no pārvadājumu pakalpojumu izmantotājiem vai pārvadājumu izmantotāju arodasociācijām, 25 % – no valstu iestādēm un 14 % – no citām transporta jomas asociācijām.

(3)2017. gada 30. martā notika ieinteresēto personu sanāksme, kurā ieinteresēto personu grupas, kas piedalās mērķtiecīgajā apspriešanā, varēja apmainīties viedokļiem. Sanāksmē piedalījās 35 ieinteresētās personas, kas pārstāvēja visus pārvadājumu veidus, kā arī jūras un iekšzemes ostas, termināļus, vagonu īpašniekus un kombinēto pārvadājumu nozari.

(4)2017. gada 10. aprīlī notika papildu sanāksme ar dalībvalstīm, un tajā bija pārstāvētas 14 dalībvalstis.

Kopsavilkums par saņemto informāciju un rezultātu izmantošanu Gan pārvadājumu un loģistikas nozare (ko pārstāv pārvadājumu izmantotāji un uzņēmēji, kā arī to asociācijas), gan iestādes ir paudušas nostāju, ka ir steidzami jāgroza Kombinēto pārvadājumu direktīva. Pašreizējais regulējums tiek uzskatīts par novecojušu, un regulatīvais un ekonomiskais atbalsts kombinētiem pārvadājumiem tiek uzskatīts par neatbilstošu, turklāt valda uzskats, ka pārvadājumu atbilstības nosacījumi nav piemēroti mūsdienīgiem piegādes ķēdes risinājumiem un konkurences situācijai kombinēto pārvadājumu pakalpojumu jomā. Attiecībā uz kombinēto pārvadājumu definīciju vairums ieinteresēto personu atbalstīja to, ka tiek paplašināta direktīvas darbības joma, ietverot tajā arī iekšzemes pārvadājumus un pārvadājumus uz vai no valstīm ārpus ES, un norādīja, ka tam būtu būtiska pozitīva ietekme uz kombinēto pārvadājumu apjomu un vidi. Par iespējamām izmaiņām attiecībā uz kombinēto pārvadājumu autoceļu posmu garuma ierobežojumu tika saņemts visvairāk piezīmju, un paustie viedokļi bieži bija pretēji: daudzas ieinteresētās personas un valstu iestādes vēlas saglabāt pašreizējos ierobežojumus, iespējams, pieļaujot nelielu elastīgumu, savukārt privātā sektora pārstāvji atbalsta autoceļu posma garuma ierobežojumu atcelšanu. Lai gan ir šādas atšķirīgas nostājas, ir noteikts iespējamais kompromiss, kurš ietvertu pašreizējās definīcijas un 150 km attāluma ierobežojuma saglabāšanu un vienlaikus – elastīguma iespēju, ko nodrošinātu tuvākā piemērotā termināļa jēdziena saglabāšana, ja tas būtu labāk definēts. Attiecībā uz pārvadājumu posmu, kas netiek veikts pa autoceļiem, ieinteresētās personas neizteica stingru nostāju par pašreizējā minimālā garuma (100 km) mainīšanu; tika atzīts, ka saistībā ar pārvadājumiem pa dzelzceļu un autoceļiem šim robežlielumam nav lielas nozīmes, bet tas ir kavējošs kombinētajiem pārvadājumiem pa iekšējiem ūdensceļiem. Ieinteresētās personas pauda uzskatu, ka pašreizējās direktīvas nodrošinātais atbalsts kopumā nav pietiekams, lai veicinātu kombinētos pārvadājumus Savienībā. Tomēr par īpaši rezultatīviem tika atzīti divi regulatīvā atbalsta pasākumi:

·autoceļu posmu atbrīvojums no ierobežojumiem, kas attiecas uz kabotāžu,

·atkāpe no 40 tonnu limita, kura ļauj kombinēto pārvadājumu gadījumā to palielināt līdz 44 tonnām saskaņā ar Masas un gabarītu direktīvu.