EIROPAS KOMISIJA Briselē,1.6.2018 COM(2018) 393 final 2018/0217(COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 1306/2013 {SWD(2018) 301 final}

{SEC(2018) 305 final}



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi Komisijas priekšlikumā par daudzgadu finanšu shēmu (DFS) 2021.–2027. gadam (DFS priekšlikums) ir noteikta kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) budžeta struktūra un galvenie virzieni. Pamatojoties uz to, Komisija nāk klajā ar regulu kopumu, kurā noteikts 2021.–2027. gada KLP tiesiskais regulējums, kā arī publisko ar šīs politikas turpmākās attīstības alternatīvo scenāriju ietekmes novērtējumu. Šajos priekšlikumos ir paredzēts, ka tie būs piemērojami no 2021. gada 1. janvāra, un tie tiek iesniegti 27 dalībvalstu Savienībai atbilstoši Eiropadomes 2017. gada 29. martā saņemtajam Apvienotās Karalistes paziņojumam par nodomu izstāties no Eiropas Savienības un Euratom, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu. Par jaunāko KLP reformu lēmums tika pieņemts 2013. gadā, un tā tika īstenota 2015. gadā. Kopš tā laika konteksts, kurā minētā reforma tika plānota, ir būtiski mainījies. Konkrētāk, notikušas turpmāk aprakstītās izmaiņas. Makroekonomikas faktoru, ģeopolitiskās spriedzes un citu spēku ietekmē lauksaimniecības cenas ir ievērojami samazinājušās. Tirdzniecības sarunās uzsvars ir acīmredzamāk pārvirzījies no daudzpusējiem uz divpusējiem darījumiem, un ES ir kļuvusi atvērtāka pasaules tirgiem. ES ir uzņēmusies jaunas starptautiskās saistības, kas attiecas, piemēram, uz klimata pārmaiņu mazināšanu (ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām Pušu konferences 21. sesijā (COP 21)) un plašiem starptautiskās attīstības aspektiem (līdz ar ANO ilgtspējīgas attīstības mērķiem (IAM)), kā arī centienus labāk reaģēt uz citām ģeopolitiskām norisēm, tostarp migrāciju. Šīs pārmaiņas ir ierosinājušas publiskas debates par to, vai 2013. gada reforma dod KLP pietiekami labas iespējas pienācīgi risināt pašreizējās plaši izplatītās problēmas, kas saistītas ar lauksaimniecības nozares ekonomisko veselību, rūpēm par vidi, rīcību klimata pārmaiņu jomā un spēcīgu ekonomisko un sociālo struktūru ES lauku apgabalos, jo īpaši ņemot vērā jaunas rīcības iespējas tirdzniecības, bioekonomikas, atjaunojamo energoresursu enerģijas, aprites ekonomikas un digitālās ekonomikas jomā. KLP ir jāmodernizē, lai tiktu galā ar minētajām problēmām, jāvienkāršo, lai ar problēmu risināšanu būtu saistīts pēc iespējas mazāks administratīvais slogs, un vēl vairāk jāsaskaņo ar citiem ES politikas virzieniem, lai pēc iespējas palielinātu tās devumu Komisijas 10 prioritāšu un ilgtspējīgas attīstības mērķu izpildē. Kā Komisija atgādināja savā nesenajā paziņojumā par DFS, modernizētai kopējai lauksaimniecības politikai būs jāatbalsta pāreja uz pilnīgi ilgtspējīgu lauksaimniecības nozari un jāveicina lauku apvidu attīstība par rosīgiem apgabaliem, un stabili jānodrošina nekaitīga augstas kvalitātes pārtika vairāk nekā 500 miljoniem patērētāju. Lai nodrošinātu, ka Eiropas iedzīvotājiem tiek saražota nekaitīga, uzturvielām bagāta un daudzveidīga augstas kvalitātes pārtika par pieejamām cenām, un lai izveidotu spēcīgu sociālekonomisko struktūru lauku apvidos, Eiropai vajag viedu, noturīgu, ilgtspējīgu un konkurētspējīgu lauksaimniecības nozari. Modernizētai kopējai lauksaimniecības politikai ir jāpalielina sava Eiropas pievienotā vērtība, atspoguļojot vērienīgākus vidiskos un klimatiskos mērķus un apmierinot iedzīvotāju gaidas attiecībā uz viņu veselību, vidi un klimatu. Lai vairotu KLP ieguldījumu Komisijas 10 prioritāšu un ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) izpildē, Komisija plaši apspriedās par KLP vienkāršošanu un modernizēšanu, kā tas bija paredzēts Komisijas 2017. gada darba programmā. Apspriešanā galvenokārt pievērsās konkrētām nākotnes politikas prioritātēm, neskarot finansiālos piešķīrumus, kas kopējai lauksaimniecības politikai atvēlēti nākamajā daudzgadu finanšu shēmā. Šā procesa ietvaros ne tikai norisinājās plaša apspriešana, bet arī tika analizēti pieejamie pierādījumi par KLP veikumu, tostarp attiecīgie REFIT platformas atzinumi. Iznākums tika aprakstīts 2017. gada 29. novembrī pieņemtajā paziņojumā “Pārtikas un lauksaimniecības nākotne”. Paziņojums dod iespēju gan ES iestāžu starpā, gan ar ieinteresētajām personām veidot strukturētu dialogu par turpmāko KLP. Minētajā politikas dokumentā tika izklāstītas problēmas, mērķi un iespējamie risinājumi, kā panākt nākotnē noturīgu KLP, kam jābūt vienkāršākai, viedākai un modernai un kam jāvirza pāreja uz ilgtspējīgāku lauksaimniecību. Konkrētāk, Komisija par galvenajām KLP prioritātēm laikposmam pēc 2020. gada noteica sparīgāku rīcību vides un klimata jomā, labāku atbalsta mērķorientēšanu un spēcīgāku paļaušanos uz pētniecību, inovāciju un konsultācijām. Tā arī ierosināja KLP veikumu uzlabot ar jaunu īstenošanas modeli (JĪM), kurā politikas uzmanība ir pārvirzīta no atbilstības uz veikumu un ir palielināta subsidiaritāte, tādējādi panākot jaunu līdzsvaru starp ES un dalībvalstu atbildību. Jaunais modelis ir izstrādāts, lai labāk sasniegtu ES mērķus, un tas pamatojas uz stratēģisku plānošanu, plašu rīcībpolitikas intervenču klāstu un kopīgiem veikuma rādītājiem; tādējādi tiks uzlabota politikas saskaņotība visā turpmākajā KLP un saskaņotība ar citiem ES mērķiem. •Atbilstība spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā LESD 39. pantā ir noteikti KLP mērķi: ·celt lauksaimniecības ražīgumu, veicinot tehnikas attīstību un panākot lauksaimniecības ražošanas racionālu attīstību un ražošanas faktoru, jo īpaši darbaspēka, optimālu izmantojumu, ·šādi panākt pietiekami augstu dzīves līmeni lauku iedzīvotājiem, jo īpaši palielinot lauksaimniecībā nodarbināto personu individuālos ienākumus, ·stabilizēt tirgus, ·nodrošināt piedāvāto produktu pieejamību tirgū,

·panākt, ka patērētāji piedāvātos produktus saņem par samērīgām cenām. Šis priekšlikums pilnīgi atbilst Līgumā noteiktajiem KLP mērķiem. Ar to tiek modernizēts un vienkāršots Līguma noteikumu īstenošanas veids. •Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem Lauksaimniecībā un mežsaimniecībā tiek izmantoti 84 % no ES teritorijas. Šīs nozares ir atkarīgas no vides un arī ietekmē to. Tāpēc vairāki ierosinātie konkrētie KLP mērķi rosinās uz rīcību vides un klimata jomā saskaņā ar attiecīgajiem ES politikas virzieniem. Ir labi zināms, ka patēriņa modeļi ietekmē sabiedrības veselību. Lauksaimniecības politika, būdama saistīta ar pārtiku un dažkārt arī ar pārtikas ražošanas veidu, ir saistīta arī ar veselības politiku. Priekšlikumi pastiprina saikni ar veselības politiku, jo īpaši attiecībā uz veselīgiem ēšanas ieradumiem un antimikrobiālo līdzekļu izmantojuma samazināšanu. ES ir svarīga izejvielu importētāja un vērtīgu lauksaimniecības un pārtikas produktu eksportētāja, tāpēc tā rada ietekmi uz pārtikas sistēmām ārpus ES. Saskaņā ar LESD 208. pantu priekšlikumā ņemti vērā ES attīstības sadarbības mērķi jaunattīstības valstīs izskaust nabadzību un panākt ilgtspējīgu attīstību, jo īpaši nodrošinot, ka ES atbalsts lauksaimniekiem neiespaido tirdzniecību vai iespaido to minimāli. Visbeidzot, tāpat kā citās nozarēs, arī lauksaimniecībā un lauku apgabalos varētu labāk izmantot jaunās tehnoloģijas un zināšanas, jo īpaši digitālās tehnoloģijas. Priekšlikumi pastiprina saikni ar pētniecības politiku, lielu nozīmi politikas īstenošanas modelī piešķirot zināšanu apmaiņas organizēšanai. Tāpat arī, liekot uzsvaru uz digitalizāciju, tiek radīta saikne ar ES digitalizācijas programmu. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats LESD 42. pants un 43. panta 2. punkts KLP plānu regulai. •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā) Līgumā par Eiropas Savienības darbību ir norādīts, ka lauksaimniecība ir dalītā Savienības un dalībvalstu kompetencē, bet tai pašā laikā ar Līgumu tiek izveidota kopēja lauksaimniecības politika ar kopējiem mērķiem un kopēju īstenošanu. Pašreizējās KLP īstenošanas sistēmas pamatā ir ES līmenī sīki izstrādātas prasības, un tajā ir paredzēta stingra kontrole, sankcijas un revīzijas kārtība. Šie noteikumi bieži vien ir ļoti preskriptīvi līdz pat lauku saimniecību līmenim. Vēlamo rezultātu un ES pievienotās vērtības gūšanai Savienības ļoti daudzveidīgajos lauksaimniecības un klimatiskajos apstākļos tomēr neder ne lejupējas, ne universālas pieejas. Šajā priekšlikumā paredzētajā īstenošanas modelī Savienība nosaka rīcībpolitikas pamatparametrus (KLP mērķus, plašus intervences veidus, pamatprasības), bet dalībvalstis uzņemas lielāku atbildību un pārskatatbildību par mērķu un apstiprināto mērķrādītāju sasniegšanu. Lielāka subsidiaritāte ļaus minēto mērķu un mērķrādītāju sasniegšanas procesā labāk ņemt vērā vietējos apstākļus un vajadzības. Dalībvalstu uzdevums būs pielāgot KLP intervences tā, lai pēc iespējas palielinātu to ieguldījumu ES mērķu sasniegšanā. Tiks saglabāti pašreizējie pārvaldības struktūrelementi, kuriem jāturpina nodrošināt visu politikas mērķu efektīvu uzraudzību un sasniegšanu, bet dalībvalstīm būs lielāka teikšana saņēmējiem piemērojamā atbilstības un kontroles satvara (tostarp kontroļu un sankciju) izstrādē. •Proporcionalitāte Uz ekonomiskajām, vidiskajām un sociālajām problēmām, ar ko saskaras ES lauksaimniecības nozare un lauku apgabali, ir jāreaģē pamatīgi — atbilstoši tam, ka tās ir ES nozīmes problēmas. Tam, ka dalībvalstīm tiek dotas lielākas iespējas uz rezultātiem vairāk vērsta modeļa ietvaros izvēlēties un pielāgot rīcībpolitikas rīkus, kas kopējā lauksaimniecības politikā ir pieejami mērķu sasniegšanai, vajadzētu vēl vairāk samazināt iespēju, ka rīcība KLP ietvaros kļūst neproporcionāla. •Juridiskā instrumenta izvēle Tā kā visi sākotnējie akti ir Eiropas Parlamenta un Padomes regulas, grozījumi ir jāizdara ar Eiropas Parlamenta un Padomes regulu. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

•Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes KLP ir dziļi iesakņojusies Eiropas Savienības (ES) uzbūvē un attīstībā. Tā tika izveidota 20. gs. 60. gadu sākumā ar Līgumā paredzētajiem mērķiem, un kopš tā laika tā ir piedzīvojusi vairākus reformu viļņus, kuru mērķis bija uzlabot lauksaimniecības nozares konkurētspēju, sekmēt lauku attīstību, risināt jaunas problēmas un labāk reaģēt uz sabiedrības prasībām. Pēdējā lielākā reforma tika pieņemta 2013. gadā. 2013. gada reformā KLP vispārīgie mērķi bija sakārtoti trīs blokos: i) ekonomiski dzīvotspējīga pārtikas ražošana; ii) ilgtspējīga dabas resursu apsaimniekošana un klimata politika; iii) līdzsvarota teritoriālā attīstība. Lai novērtētu progresu iepriekš minēto mērķu sasniegšanā un apzinātu turpmākās problēmas, plašā apspriešanas procesā tika rosinātas strukturētas diskusijas ar visām ieinteresētajām personām, tostarp ar lauksaimniecību nesaistītiem dalībniekiem. Papildus tam no bagātīgā par KLP pieejamās informācijas klāsta (1. izcēlumā turpmāk tekstā ir sniegts īss kopsavilkums) tika ievākti pierādījumi par KLP veikumu, un uz to pamata tika novērtēts kopējās lauksaimniecības politikas gadu gaitā panāktais un KLP trūkumi, īpašu uzmanību veltot KLP nesenākās reformas rezultātiem. Konkrētāk, tie bija šādi pierādījumi: ·pierādījumi, kas savākti ar kopīgo uzraudzības un novērtēšanas sistēmu (CMEF), kuru izmanto KLP veikuma mērīšanai, ·pašreizējās daudzgadu finanšu shēmas darbības laikā (2014–2020) ieplānota virkne izvērtēšanas pētījumu, kuros tiks novērtēti pašreizējās KLP mērķi un kuru pirmie konstatējumi būs pieejami 2017./2018. gadā; gada īstenošanas ziņojumos (GĪZ) pieejamie rezultāti, kas attiecas uz progresu mērķrādītāju sasniegšanā un attiecīgo finansējumu lauku attīstības jomā, ·Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD interneta lapā ir publicēti vēl citi ar ietekmes novērtējumu saistītie dokumenti, dati, fakti un skaitļi, kas sniedz noderīgu papildinformāciju. •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Tika organizēta atklāta sabiedriskā apspriešana, kurā tika iesniegts vairāk nekā 322 000 dokumentu, strukturēts dialogs ar ieinteresētajām personām, pieci ekspertu darbsemināri, saņemti REFIT platformas atzinumi un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas, Reģionu komitejas un valstu parlamentu pienesums. Šajā procesā tika ņemti vērā arī ieteikumi no Lauksaimniecības tirgu jautājumu darba grupas (AMTF) un Korkas konferences par lauku attīstību (2016). •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Lai no ekspertiem ievāktu pierādījumus/zināšanas par jautājumiem, kas ir saistīti ar KLP, laikā no 2017. gada marta līdz 2018. gada februārim tika organizēta virkne speciālu darbsemināru. Šie darbsemināri deva iespēju ekspertiem un Komisijas amatpersonām savā starpā apmainīties ar viedokļiem un skaidrāk formulēt galvenos secinājumus/problēmjautājumus, kas ir jāņem vērā modernizācijas un vienkāršošanas procesā. Darbsemināros aplūkojamie pieci jautājumi tika izvēlēti tā, lai aptvertu vissvarīgākās jomas, kurās tika konstatēta zināšanu nepietiekamība un domstarpības par rīcībpolitikas pieejām. Darbsemināri tika veidoti, vadoties pēc līdzīgas metodikas, kuras pamatā bija šādi elementi: (1)visjaunāko pieejamo pierādījumu vākšana no ekspertiem, akadēmiskajām aprindām, praktiķiem un starptautiskajām iestādēm; (2)pievēršanās reālajos apstākļos gūtajai praktiskajai pieredzei; (3)novērtējums par jaunu tehnoloģiju/pieeju potenciālu uzlabot turpmākās politikas koncepciju konkrētajā aptvertajā jomā.

Darbsemināru kopsavilkumi un prezentācijas ir pieejamas šādā saitē: https://ec.europa.eu/agriculture/events/cap-have-your-say/workshops_en . 1. darbseminārs: paraugprakse ar vidi un klimatu saistīto vajadzību apmierināšanā (2017. gada 23. un 24. marts) Šajā divu dienu darbseminārā bija iesaistīti daudzi dažādi eksperti vides un klimata problēmu jomā. Tajā tika aplūkoti: ·ar vidi saistīto vajadzību novērtēšanai pieejamie rīki, ·pasākumu izmantojuma veicināšanas metodes (uzmanības centrā tika likta biheiviorālo pieeju nozīme). 2. darbseminārs: riska pārvaldība (2017. gada 18. un 19. maijs) Šajā divu dienu darbseminārā centās gūt progresu pierādījumu vākšanā diskusijai par rīkiem, ar kuriem var atbalstīt lauksaimnieku kopienu, lai tā spētu labāk stāties pretī ražošanas, cenu un ienākumu apdraudējumiem. Tajā tika aplūkoti: ·ES tirgus drošības tīkla problēmas un nesenās izmaiņas ASV spēkā esošajā riska pārvaldības sistēmā, ·nākotnes līgumu stāvoklis Eiropas Savienībā, ES lauksaimniecības apdrošināšanas un pārapdrošināšanas nozare, publiskā un privātā sektora partnerības stāvoklis un sējumu apdrošināšanas shēma, ·ar uzvedību saistītie riska pārvaldības aspekti. 3. darbseminārs: pārtika un ar to saistīti jautājumi (2017. gada 31. maijs) Darbseminārā par pārtiku un ar to saistītajiem jautājumiem tika aplūkota KLP saskaņotība ar veselības politiku un tās spēja atvieglot lauksaimnieku pielāgošanos patēriņa modeļu izmaiņām. Īpaši liela uzmanība tika pievērsta rezistencei pret antimikrobiāliem līdzekļiem. 4. darbseminārs: sociālekonomiskie jautājumi (2017. gada 9. jūnijs) Darbseminārā par sociālekonomiskajiem jautājumiem galvenokārt pievērsās izaugsmes un darbvietu dinamikas analīzei ES lauksaimniecības pārtikas nozarē. Tajā, pamatojoties uz gadījumu pētījumiem, tika aplūkota saikne starp globālajām lauksaimniecības un pārtikas vērtības ķēdēm ES gan no konceptuālā, gan no praktiskā viedokļa. 5. darbseminārs: KLP veikuma mērīšana vides un klimata aspektā (2018. gada 26. februāris) Darbseminārā tika izskatīts, kādus politikas pamatmērķus var noteikt ES līmenī, kā tos var īstenot dalībvalstu līmenī un kā tos var uzraudzīt, kontrolēt un izvērtēt. •Ietekmes novērtējums Ietekmes novērtējums, kas pamato tiesību aktu priekšlikumus, kā arī Regulējuma kontroles padomes (RSB) atzinumi ir pieejami šādā saitē:

Ietekmes novērtējumu saraksts un attiecīgie Regulējuma kontroles padomes atzinumi. RSB sākotnēji izdeva negatīvu atzinumu. Tā atzinīgi novērtēja vērienīgo KLP modernizācijas un vienkāršošanas mērķi un dažādo scenāriju padziļināto analīzi, kas sniedz lietderīgu informāciju par kompromisiem starp politikas mērķiem, taču uzskatīja, ka ziņojumā būtu labāk jāizskaidro ierosinātā jaunā īstenošanas modeļa loģiskais pamatojums, realizējamība un darbība. Prasītie papildinājumi tika iekļauti ietekmes novērtējuma ziņojumā, tostarp īpašā pielikumā par priekšlikumiem jaunajam īstenošanas modelim. Uz tā pamata RSB sniedza pozitīvu atzinumu ar atrunām. RSB atzina, ka ziņojums ir uzlabots, taču lūdza sniegt sīkāku informāciju par to, kādi tieši aizsardzības mehānismi tiks izmantoti konstatēto risku mazināšanai. Ietekmes novērtējuma ziņojuma 1. pielikumā (dienestu darba dokuments) ir izskaidrots, kādi pielāgojumi tika veikti, lai izpildītu padomes prasības. Ietekmes novērtējuma ziņojumā ir izklāstīti un apspriesti dažādi politikas varianti. Ietekmes novērtējumā neviens variants nav atzīts par vēlamāko. Tā vietā dažādajos variantos tika pārbaudītas dažādas priekšlikumu elementu kombinācijas, lai mēģinātu iegūt optimālu elementu kopumu. Variantos būtībā tika pārbaudītas pretējīgas pieejas noteikto mērķu sasniegšanai: 1.dažāda mēroga vidiskie un klimatiskie mērķi, ar analīzi par obligāto un brīvprātīgo īstenošanas sistēmu potenciālajām sekām; 2.dažādi veidi, kā atbalstīt lauku saimniecību ienākumus un jo īpaši kā sadalīt atbalstu starp dažādiem lauksaimniekiem, pievēršot uzmanību potenciālajām sekām uz mazām un vidējām lauku saimniecībām; 3.plašākas sociālekonomiskās intervences, jo īpaši lauku attīstības politikas ietvaros, kā arī transversālas pieejas modernizācijai. Pirmajā variantā tiek pārbaudīts brīvprātīgas ekoshēmas potenciāls palielināt vidisko un klimatisko mērķu vērienīgumu. Tajā tiek izskatīta arī tādu riska pārvaldības rīku potenciālā nozīme, kas paredz mazākus tiešos maksājumus lauksaimnieku ienākumu atbalstam. Divi apakšvarianti atspoguļo dažādas dalībvalstu vidisko mērķu vērienīguma pakāpes un pieejas tiešajiem maksājumiem jaunajā īstenošanas modelī. Vēl vienā variantā paredzēta tiešo maksājumu labāka orientācija uz mērķi un vērienīgāka nosacījumu sistēmas ieviešana, lai uzlabotu KLP kopējo ekonomisko un vidisko veikumu, kā arī risinātu klimata problēmas. Ir izstrādāti arī apakšvarianti, kuri atspoguļo atšķirīga mēroga dalībvalstu centienus vidisko un klimatisko mērķu sasniegšanā. Pēdējā variantā liels uzsvars ir likts uz rūpēm par vidi un uz nodarbinātību un, lai saglabātu darbvietas lauku apgabalos, uzmanība tiek pārvirzīta uz maziem un vidējiem lauksaimniekiem. Lai papildus veicinātu rīcību klimata politikas jomā un dabas resursu ilgtspējīgu apsaimniekošanu, dalībvalstīm ir pienākums 30 % no I pīlāra maksājumiem atvēlēt piemaksām četrās brīvprātīgās shēmās, kas paredzētas lauksaimniekiem: bioloģiskajai lauksaimniecībai, ilggadīgajiem zālājiem, apgabaliem, kuros ir dabas ierobežojumi, un lineārajiem ainavas elementiem. Ietekmes novērtējumā ir norādīti grūtie kompromisi, kas politikā, kura pievēršas tik daudziem dažādiem mērķiem, ir neizbēgami, ja ir būtiski mainījušies pamatparametri. Viens no galvenajiem pamatparametriem ir KLP atbalsta līmenis. 5 % samazinājums, ko Komisija ierosināja 2018. gada maija paziņojumā par DFS 2021.–2027. gadam, ietilpst ietekmes novērtējumā aplūkotajā diapazonā. Lauku saimniecību ienākumu jautājumā liela nozīme ir gan atbalsta līmenim, gan tā sadalījumam. Lai garantētu pārtikas nodrošinājumu, vidisko un klimatisko mērķu vērienīgumu un lauku dzīvotspēju, nākotnē joprojām svarīga būs pienācīga atbalsta līmeņa un tātad pienācīga lauku saimniecību ienākumu līmeņa nodrošināšana. Atbalsta mērķtiecīgāka piešķiršana mazām un vidējām lauku saimniecībām un apgabaliem, kuros ir dabas ierobežojumi, var palīdzēt saglabāt vairāk darbvietu lauku saimniecībās, uzturēt lauksaimniecisko darbību visā teritorijā un tādējādi nostiprināt lauku apgabalu sociālekonomisko struktūru. Maksimuma noteikšana un konverģence var uzlabot tiešo maksājumu sadalījumu. Ir skaidrs, ka ikviens variants, kurš paredz būtiski pārdalīt tiešos maksājumus, tos novirzot zemāka ražīguma lauku saimniecībām un reģioniem, īstermiņā samazinās ES konkurētspēju, taču vienlaikus uzlabos vides aizsardzību. Taču mazāka skaidrība ir par to, kāda būtu vislabākā pasākumu kombinācija, kas varētu samazināt negatīvo ietekmi uz ienākumiem, tajā pašā laikā labāk risinot problēmas, kuras skar arī lauksaimniecību, piemēram, risināt vides un klimata problēmas vai apmierināt sabiedrības gaidas. Šajā nolūkā ir jāstimulē pielāgojumi, kas uzlabo nozares veikumu gan sociālekonomiskā, gan vides aspektā. Ieinteresēto personu devums apspriešanā un veiktā analīze liecina, ka tas ir iespējams, ja vajadzīgie papildpasākumi, kuru mērķis ir palielināt vidisko un klimatisko mērķu vērienīgumu, dod iespēju izmantot paraugpraksi (gan tradicionālajā, gan citu veidu lauksaimniecībā), kas aptver zināšanas, inovācijas un jaunākās attiecīgās tehnoloģijas. Pamatojoties uz analīzē izdarītajiem pieņēmumiem un izvēlēm, secināms, ka KLP ekonomisko, vidisko un sociālo mērķu sasniegšanā, kā arī attiecībā uz KLP vēlamo modernizāciju un vienkāršošanu ir iespējami kompromisi. Kopumā pārdalīšana varētu radīt pieņemamu ietekmi uz ienākumiem un palīdzēt panākt vidisko un klimatisko mērķu vērienīguma vēlamo pieaugumu, kā arī veicināt citas KLP sinerģijas. Taču, lai to izdarītu, nozarei un rīcībpolitikai būtu jāizmanto inovācijas un tehnoloģiju piedāvātās iespējas, ar kurām modernizāciju un vienkāršošanu var panākt jau tagad. Citu pieņēmumu un izvēļu konkrētie rezultāti noteikti būtu citādi, taču galvenais pamatvēstījums paliktu tāds pats, proti, vēlamajam variantam, kā veidot turpmāko KLP, būtu jāapvieno dažādo variantu elementi, kam ir vislabākais veikums, un tajā pašā laikā jānovērš to nepilnības, ieviešot vajadzīgos aizsardzības mehānismus, ar kuriem ES mērogā tiktu nodrošināti vienlīdzīgi konkurences apstākļi. Tas nozīmē, ka ir vajadzīgi skaidri kritēriji, pēc kuriem noteikt ienākumu atbalsta līmeni un sadalījumu (piem., maksimumu un/vai pakāpenisku samazināšanu), klimatisko un vidisko centienu vērienīgumu, nosacījumu sistēmu, modernizācijas stimulus un atbilstošo subsidiaritātes/vienkāršošanas līmeni. •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Pašreizējās rīcībpolitikas īstenošanas sarežģītība lielā mērā ir saistīta ar uzsvaru uz ES līmenī noteiktu sīki izstrādātu noteikumu ievērošanu. Ierosinātajā jaunajā īstenošanas modelī vairs nebūs ES līmeņa atbalsttiesīguma kritēriju un dalībvalstis varēs noteikt tādus atbalsttiesīguma nosacījumus, kas ir vislabāk piemēroti to konkrētajiem apstākļiem. Sagaidāms, ka tādējādi tiks panākta daudz lielāka vienkāršība. Vēstures gaitā KLP secīgu reformu rezultātā pārtapa par dažādiem instrumentiem. Dažkārt šo instrumentu koordinēšana ir sagādājusi grūtības. Pašreizējā priekšlikumā visi dažādie KLP atbalsta elementi ir apvienoti vienā saskaņotā sistēmā, kas samazinās ar KLP īstenošanu saistīto administratīvo slogu.

•Pamattiesības Priekšlikumā tiek ievērotas pamattiesības, un tas atbilst principiem, kas jo īpaši nostiprināti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Komisijas priekšlikumā par daudzgadu finanšu shēmu 2021.–2027. gadam (COM(2018) 322 final) paredzēts, ka ES budžeta liela daļa būtu jāturpina veltīt lauksaimniecībai, kas ir stratēģiski svarīga kopējā politika. Tāpēc tiek ierosināts, ka KLP būtu galvenā uzmanība jāvērš uz savām pamatdarbībām, atvēlot (pašreizējās cenās) 286,2 miljardus EUR Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondam (ELGF) un 78,7 miljardus EUR Eiropas Lauksaimniecības fondam lauku attīstībai (ELFLA). Šos lauksaimniecības fondus papildina finansējums no programmas “Apvārsnis Eiropa”, jo šai programmai ierosinātais finansējums iekļauj 10 miljardus EUR pētniecības un inovācijas atbalstam pārtikas, lauksaimniecības, lauku attīstības un bioekonomikas jomā. ELGF tiks izveidota jauna lauksaimniecības rezerve, no kuras finansēs papildu atbalstu lauksaimniecības nozarei. Gadā neizmantotās rezerves summas tiks pārnestas uz nākamo gadu. Attiecībā uz tiešo maksājumu sadalījumu dalībvalstu starpā tiek ierosināts, ka visas dalībvalstis, kuru tiešo maksājumu apjoms ir mazāks par 90 % no ES vidējā apjoma, turpina 2014.–2020. gada periodā aizsākto procesu un par 50 % samazina starpību, kas tās šķir no 90 %. Visas dalībvalstis sniegs ieguldījumu šīs tiešo maksājumu līmeņu ārējās konverģences finansēšanā. Dalībvalstīm atvēlētais tiešo maksājumu piešķīrums KLP stratēģisko plānu regulā ir aprēķināts uz šā pamata. Lauku attīstības jomā tiek ierosināts rast jaunu līdzsvaru starp ES un dalībvalstu budžeta nodrošināto finansējumu. Valstu līdzfinansējuma daļas palielināšana, kas paredzēta arī attiecībā uz Eiropas strukturālajiem un ieguldījumu fondiem, dos iespēju turpināt nodrošināt Eiropas lauku apgabaliem publisko atbalstu gandrīz tādā pašā līmenī kā līdz šim. ELFLA atbalsta sadalījumu nosaka, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, kas saistīti ar politikas mērķiem, un ņemot vērā pašreizējo atbalsta sadalījumu. Tāpat kā tas tiek darīts pašlaik, mazāk attīstītajos reģionos arī turpmāk būtu jāpiemēro augstākas līdzfinansējuma likmes, kas būs piemērojamas arī atsevišķiem pasākumiem, piemēram, Leader un maksājumiem par apsaimniekošanas saistībām. Dalībvalstīm būs zināma iespēja pārvietot summas no viena piešķīruma uz citu. Uz ELFLA piešķīrumu var pārvietot līdz 15 % no attiecīgiem tiešajiem maksājumiem, un otrādi. No tiešajiem maksājumiem uz ELFLA piešķīrumu var pārvietot lielāku procentuālo daļu intervences pasākumiem, kas ir vērsti uz vidisko un klimatisko mērķu sasniegšanu, un gados jaunu lauksaimnieku darbības sākšanas dotācijām. Informācija par KLP priekšlikuma finansiālo ietekmi ir izklāstīta priekšlikumam pievienotajā finanšu pārskatā. 5.CITI ELEMENTI •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība Lai pārietu uz tādu politiku, kas būtu vairāk vērsta uz veikumu, ir jāizveido spēcīgs veikuma satvars, kas dos Komisijai iespēju, pamatojoties uz virkni kopīgu rādītāju, novērtēt un uzraudzīt politikas veikumu. Par politikas veikuma uzraudzības un novērtēšanas pamatu tiktu izmantota pašreizējā kopīgā uzraudzības un novērtēšanas sistēma (CMEF) un pašreizējā tiešo maksājumu un lauku attīstības uzraudzības sistēma, kuras tomēr būs jāracionalizē un jāpilnveido (cita starpā jānodrošina abu pīlāru saskaņotība). Būtu vajadzīgas papildu investīcijas atbilstošu rādītāju izstrādē un pietiekamu datu plūsmu nodrošināšanā. Jauna veikuma uzraudzības un izvērtēšanas sistēma (PMEF) aptvers visus turpmākās KLP instrumentus: KLP stratēģiskos plānus un arī tos KLP elementus, uz kuriem neattiecas KLP stratēģiskie plāni (dažas tirgus kopīgās organizācijas (TKO) daļas, konkrētas shēmas). Veikumu attiecībā pret politikas konkrētajiem mērķiem novērtētu pēc virknes kopīgu rādītāju. Jaunā modeļa struktūras pamatā būtu šādi principi: ·konteksta rādītāji savu aktualitāti nezaudē, jo tie atspoguļo ekonomikas, vides un sabiedrības vispārējo tendenču attiecīgos aspektus, kuri, visticamāk, ietekmēs veikumu, ·būtu jāatlasa ierobežots, bet vairāk mērķorientēts rādītāju kopums, un pirmām kārtām būtu jāizvēlas tādi rādītāji, kas pēc iespējas precīzāk atspoguļo to, vai atbalstītā intervence veicina mērķu sasniegšanu vairāk nekā noteiktais pamatscenārijs, un tie būtu skaidri jādefinē, ·kopējais politikas veikums tiks novērtēts ik pēc vairākiem gadiem, pamatojoties uz ietekmes rādītājiem. Ikgadējā politikas veikuma izskatīšanā tiks izmantoti visi rezultātu rādītāji, ·izlaides rādītāji ik gadu atspoguļotu sakarību starp izdevumiem un veikumu politikas īstenošanā. Šis ir katru gadu veicams uzdevums, kurā izmanto virkni (galvenokārt jau pieejamu) izlaides rādītāju, ·attiecīgo veikuma rādītāju uzticamību var palielināt sinerģija starp statistikas un administratīvajiem datiem, taču tam ir vajadzīga kvalitātes kontroles sistēma. Būtībā tiek piedāvāts izmainīt pienākumus un iespējas kopēja skaidri noteikta un ieviesta satvara robežās, lai vienlaikus sasniegtu vairāk nekā vienu pamatmērķi, proti, panāktu vienkāršošanu, orientāciju uz rezultātiem (nevis uz atbilstību) un politikas efektivitāti un lietderību.

Paredzēts, ka politikas īstenošanas pastāvīgās uzraudzības un virzīšanas galvenais elements būs veikuma ikgadēja izskatīšana. Lai varētu faktiski sagatavot veikuma ikgadējo izskatīšanu, gada ziņojumā par KLP stratēģiskā plāna īstenošanu jeb gada veikuma ziņojumā būs jānorāda gan atbilstoši izlaides rādītāji, gan rezultātu rādītāji. Dalībvalstis ik gadu ziņos par paveikto jeb izlaidi un realizētajiem izdevumiem, kā arī attālumu līdz mērķrādītājiem, kas ir noteikti visam periodam un izteikti ar rezultātu rādītāju vērtībām. Tiks veikti izvērtējumi saskaņā ar 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīguma 22. un 23. punktu, kurā trīs iestādes apstiprināja, ka spēkā esošo tiesību aktu un politikas izvērtēšanai jāveido pamats ietekmes novērtējumiem attiecībā uz turpmākās rīcības iespējām. Izvērtējumos, pamatojoties uz programmas rādītajiem / mērķrādītajiem, novērtēs programmas iedarbību uz vietas un veiks detalizētu analīzi par pakāpi, kādā programmu var uzskatīt par nozīmīgu, lietderīgu un efektīvu, vai tā rada pietiekamu ES pievienoto vērtību un vai tā ir saskanīga ar citām ES politikas jomām. Tajos tiks ietvertas gūtās mācības par to, kā konstatēt trūkumus / problēmas vai ikvienu iespēju uzlabot darbības vai to rezultātus un palīdzēt maksimalizēt to izmantošanu / ietekmi. •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām) Neattiecas. •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums Priekšlikums aptver trīs regulas: ·Eiropas Parlamenta un Padomes regulu, ar ko izveido noteikumus par atbalstu stratēģiskajiem plāniem, kuri dalībvalstīm jāizstrādā saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku (KLP stratēģiskie plāni) un kurus finansē no Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) un no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA), un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1305/2013 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1307/2013 (turpmāk “KLP stratēģisko plānu regula”), ·Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 1306/2013 (turpmāk “KLP horizontālā regula”), ·Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu, ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju, Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām, Regulu (ES) Nr. 251/2014 par aromatizētu vīna produktu definīciju, aprakstu, noformējumu, marķējumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību, Regulu (ES) Nr. 228/2013, ar ko ievieš īpašus pasākumus lauksaimniecības jomā attālākajiem Eiropas Savienības reģioniem, un Regulu (ES) Nr. 229/2013, ar ko nosaka īpašus pasākumus lauksaimniecībā par labu Egejas jūras nelielajām salām (turpmāk “Grozījumu regula”). Šīs regulas kopā pielāgo KLP, saskaņojot tās mērķus ar Ž. K. Junkera prioritātēm un IAM un vienlaicīgi vienkāršojot politikas īstenošanu. Līdz ar ES līmeņa atbalsttiesīguma nosacījumu atcelšanu KLP būs vairāk pielāgota vietējiem apstākļiem. Dalībvalstis varēs noteikt vairumu atbalsttiesīguma nosacījumu valsts līmenī, lai tie būtu piemēroti to konkrētajiem apstākļiem. Tai pašā laikā, ierobežojot tiešo saikni starp ES līmeņa atbalsttiesīguma nosacījumiem un galīgajiem saņēmējiem, tiks samazināts ar kontrolēm saistītais administratīvais slogs. KLP nolūks ir panākt, ka lauksaimniecības, pārtikas un lauku apgabalu attīstība kļūst vēl ilgtspējīgāka, tāpēc KLP virsmērķi ir lauku saimniecību ekonomiskā dzīvotspēja, izturētspēja un ienākumi, uzlabots vidiskais un klimatiskais veikums un spēcīgāka lauku apvidu sociālekonomiskā struktūra. Turklāt vienojošais mērķis ir zināšanu, inovācijas un digitalizācijas veicināšana lauksaimniecībā un lauku apgabalos. Jaunajai KLP būs šādi konkrēti mērķi: (a)lai stiprinātu uzturdrošību, atbalstīt lauku saimniecību ienākumu pietiekamību un saimniecību izturētspēju visā ES teritorijā; (b)pastiprināt orientēšanos uz tirgu un vairot konkurētspēju, vairāk akcentējot pētniecību, tehnoloģijas un digitalizāciju; (c)uzlabot lauksaimnieku pozīcijas vērtības veidošanas ķēdē; (d)sekmēt klimata pārmaiņu mazināšanu un pielāgošanos tām, kā arī attīstīt ilgtspējīgu enerģētiku; (e)veicināt ilgtspējīgu attīstību un tādu dabas resursu – ūdens, augsne un gaisa – efektīvu apsaimniekošanu; (f)veicināt bioloģiskās daudzveidības aizsargāšanu, uzlabot ekosistēmu pakalpojumus un saglabāt biotopus un ainavas; (g)piesaistīt gados jaunus lauksaimniekus un veicināt uzņēmējdarbības attīstību lauku apvidos; (h)veicināt nodarbinātību, izaugsmi, sociālo iekļautību un vietējo attīstību lauku apvidos, kā arī veicināt bioekonomiku un ilgtspējīgu mežsaimniecību;

(i)uzlabot ES lauksaimniecības spēju reaģēt uz sabiedrības prasībām pārtikas un veselības jomā, tostarp uz prasībām par nekaitīgu, uzturvielām bagātu un ilgtspējīgi ražotu pārtiku, kā arī par dzīvnieku labturību. Lai sasniegtu šos mērķus, dalībvalstis nodrošina KLP atbalsta vienkāršošanu un rezultatīvu veikumu. Tās, balstoties uz regulā minētajiem intervences tipiem, izstrādā saviem apstākļiem piemērotas intervences. Dalībvalstīm būs jāvelta īpaša uzmanība konkrētajiem mērķiem vides un klimata jomā, paaudžu maiņai un politikas īstenošanas modernizēšanai, pievēršoties labākai zināšanu, konsultāciju un jaunu (digitālu) tehnoloģiju izmantošanai. Dalībvalstis intervences, ko tās ierosina ES konkrēto mērķu sasniegšanai, izklāstīs KLP stratēģiskajā plānā. Tiesību akti nosaka noteikumus par šāda KLP stratēģiskā plāna saturu, un Komisija plānus pārbaudīs un apstiprinās. KLP stratēģiskajos plānos būs apvienota lielākā daļa KLP atbalsta instrumentu, ko finansē no ELGF (tostarp nozaru programmas, kas līdz šim tika veidotas saskaņā ar TKO regulu) un ELFLA. Tādējādi ar dalībvalstu starpniecību katrai dalībvalstij tiks izstrādāta viena saskaņota intervences stratēģija. KLP stratēģiskajos plānos dalībvalstis, izmantojot noteiktos kopīgos rezultātu rādītājus, noteiks mērķrādītājus, ko tās vēlas sasniegt plānošanas periodā. Pēc tam, kad KLP stratēģiskie plāni būs izveidoti, dalībvalstis, izmantojot kopīgo rādītāju sistēmu, katru gadu ziņos par īstenošanā gūtajiem panākumiem. Dalībvalstis un Komisija uzraudzīs progresu un izvērtēs intervenču lietderību. Turpmākajā iedaļā ir sniegta informācija par visu trīs regulu konkrēto saturu. KLP stratēģisko plānu regula I sadaļā ir noteikta regulas darbības joma un sniegtas definīcijas. II sadaļā ir izklāstīti KLP vispārīgie un konkrētie mērķi, kas ir jāsasniedz ar intervencēm, kuras dalībvalstis iecerējušas savos KLP stratēģiskajos plānos. III sadaļā ir noteiktas vairākas kopējas prasības attiecībā uz KLP stratēģiskajiem plāniem, kā arī elementi, ko piemēro vairākām intervencēm. Kopējās prasības attiecas uz atbilstību tādiem vispārējiem principiem un pamattiesībām kā izvairīšanās no konkurences kropļošanas, iekšējā tirgus noteikumu ievērošana, nediskriminēšana, kā arī PTO iekšzemes atbalsta noteikumu ievērošana. To starpā ir arī prasības par konkrētiem elementiem, kas jādefinē KLP plānos, piemēram, kas ir lauksaimniecības platība, lauksaimnieciska darbība, īstens lauksaimnieks, gados jauns lauksaimnieks. Šajā iedaļā ir aprakstīti pienākumi, kas ir saistīti ar nosacījumu sistēmu (prasības, kas jāizpilda ikvienam platībatkarīgā maksājuma saņēmējam un attiecas uz labu lauksaimniecības praksi, kā arī pienākumi, kas izriet no ES tiesību aktiem), un vajadzība pēc labi funkcionējošiem lauku saimniecību konsultēšanas pakalpojumiem. Visbeidzot, šajā sadaļā ir izklāstīts, kāda tipa intervences dalībvalstis var izmantot, lai īstenotu savus KLP stratēģiskos plānus. Intervenču tipi ir plašas to intervenču kategorijas, kuras dalībvalstis var izmantot savos KLP stratēģiskajos plānos. IV sadaļā ir paredzēti finanšu noteikumi. Tajā jo īpaši ir noteikti finanšu piešķīrumi sadalījumā pa dalībvalstīm un fondiem un ir formulēta iespēja pārvietot piešķīrumus no viena fonda uz otru. Tajā ir noteiktas ELFLA iemaksu likmes attiecībā pret publiskajiem izdevumiem dalībvalstīs un noteikts dažu konkrētiem mērķiem paredzētu finanšu piešķīrumu minimums vai maksimums. V sadaļā ir izklāstīti noteikumi par KLP stratēģiskajiem plāniem. Tajā ir minēti elementi, kas dalībvalstīm jāņem vērā KLP stratēģisko plānu izstrādē, un noteikts, kādam vajadzētu būt tā minimālajam saturam, ieskaitot mērķrādītājus un finanšu plānojumu. Šajā sadaļā ir arī paskaidrots, kādus noteikumus piemēro, kad Komisija apstiprina KLP stratēģiskos plānus, un kā šos plānus var grozīt. VI sadaļā ir paredzēti nepieciešamie elementi attiecībā uz koordināciju un pārvaldību. Ar to dalībvalstu iestādēm tiek uzlikta atbildība par konkrētiem ar KLP stratēģiskajiem plāniem saistītiem uzdevumiem. Lai iesaistītu visas ieinteresētās personas, ar šo sadaļu tiek izveidota uzraudzības komiteja. Turklāt ar šo sadaļu tiek izveidoti tīkli, kam jāsekmē KLP stratēģisko plānu sekmīga īstenošana. Šie tīkli tiks ieviesti gan valsts, gan ES līmenī. Visbeidzot, lai stimulētu zināšanu un inovāciju apmaiņu, ar šo sadaļu tiek izveidota Eiropas Inovācijas partnerība. Ar VII sadaļu tiek ieviesta veikuma uzraudzības un izvērtēšanas sistēma, kurā iekļauti noteikumi par to, kad dalībvalstīm jāziņo par progresu savu KLP stratēģisko plānu izpildē un kas jāiekļauj šajos ziņojumus, kā arī noteikumus par to, kā šis progress tiks uzraudzīts un izvērtēts. Īpaši jāpiemin, ka šajā sadaļā ir ietverti noteikumi par veikuma bonusu, ko piešķir par labu vidisko un klimatisko veikumu. Visbeidzot, VIII un IX sadaļā ir izklāstīti konkurences noteikumi, kuros paskaidrots, kā tieši ir jāpiemēro valsts atbalsta noteikumi, un nobeiguma noteikumi, kuros paskaidrots, kuras regulas tiek atceltas un kad šo regulu jāsāk piemērot. KLP horizontālā regula Tiek ierosināts arī turpmāk strukturēt KLP divos pīlāros, kā tas ir pašlaik, – I pīlārā iekļaut ikgadējos vispārēji piemērojamos pasākumus, ko papildina II pīlārā iekļautie pasākumi, kuri atspoguļo valstu un reģionu specifiku un ir ieplānoti saskaņā ar daudzgadu plānošanas pieeju. Tomēr, lai dalībvalstis varētu labāk pielāgot abos pīlāros iekļautos īstenošanas pasākumus savai reālajai situācijai un konkrētajiem lauksaimnieku apstākļiem, jaunajā KLP koncepcijā laikposmam pēc 2020. gada būs paredzēta lielāka subsidiaritāte. Lielāka subsidiaritāte nozīmē, ka tiek rasts jauns līdzsvars starp pienākumiem KLP pārvaldīšanā un meklētas jaunas attiecības starp Eiropas Savienību, dalībvalstīm un lauksaimniekiem. Uz šā pamata pašreizējā KLP horizontālā regula tiek pielāgota jaunajam īstenošanas modelim un atspoguļo gan to, ka dalībvalstīm ir lielāka rīcības brīvība politikas īstenošanā (lai tā atbilstu to vietējām vajadzībām), gan mazāku birokrātijas slogu saņēmējiem, gan arī pāreju uz politiku, kuras uzmanības centrā ir veikums. Lai ES līmenī uzsvaru pārliktu no atbilstības uz veikumu, ir skaidri jānosaka mērķi, kas ar šo politiku ir jāpanāk; kā jau minēts, šie mērķi tiks noteikti ES līmenī. Lai virzītos uz tādu politikas mehānismu, kurā politiku vairāk virzītu rezultāti, tiks pāriets no pārliecināšanās par pamatā esošo darījumu likumību un pareizību uz pārliecināšanos par veikumu un ES pamatprasību ievērošanu, piemēram, tādos aspektos kā integrētā administrācijas un kontroles sistēma (IAKS) vai pārvaldības struktūras (maksājumu aģentūras, koordinējošās struktūras, kompetentās iestādes un sertifikācijas struktūras). Pamatīgās un uzticamās pārvaldības sistēmas, kas ir raksturīgas KLP, tiks saglabātas. KLP horizontālajā regulā līdztekus finansēšanas noteikumiem joprojām būs iekļauti noteikumi par pārbaužu un sankciju, nosacījumu izpildes pārbaužu un IAKS vispārīgajiem principiem. Tādējādi regulā ir izklāstīti noteikumi par finansēšanas, pārvaldības un kontroles sistēmām, noskaidrošanas procesiem (ikgadējo finansiālo noskaidrošanu un ikgadējo veikuma noskaidrošanu) un atbilstīguma procedūru. Šī regula ietver dažādus vienkāršošanas elementus. Pirmkārt, jaunā ikgadējā veikuma noskaidrošana atspoguļo uzmanības pārlikšanu no atsevišķa saņēmēja atbilstības uz politikas veikumu dalībvalstīs.

Otrkārt, tajā ir paredzēts samazināt maksājumu aģentūru skaitu un pastiprināt koordinējošās struktūras un sertifikācijas struktūras nozīmi atbilstoši jaunajam īstenošanas modelim. Tādējādi sistēma kļūs pārredzamāka un mazāk apgrūtinās gan valstu pārvaldes iestādes, gan Komisiju. Saskaņā ar Finanšu regulu ir ieviests vienotas revīzijas pieejas jēdziens, un Komisijas revīziju skaits var būt mazāks. Grozījumu regula Paziņojumā par pārtikas un lauksaimniecības nākotni ir apstiprināts, ka orientācija uz tirgu ir viens no galvenajiem KLP elementiem, bet arī uzsvērtas problēmas, kas ir saistītas ar vides ilgtspēju un klimata pārmaiņām. Tas arī ierauj lauksaimniecības nozari diskusijās par pārtiku un ar to saistītajām iedzīvotāju bažām, atgādinot, ka “politikas svarīgākais uzdevums ir palīdzēt lauksaimniekiem paredzēt ēšanas ieradumu pārmaiņas un attiecīgi savu ražošanu pielāgot tirgus signāliem un patērētāju prasībām”. Tā kā ES līmenī ir noteikti sīki izstrādāti noteikumi, kas var liegt veikt nepieciešamos pielāgojumus, šī reforma ir iespēja veikt vajadzīgās izmaiņas. Turklāt KLP būtu arī jāmazina iedzīvotāju bažas par lauksaimnieciskās ražošanas ilgtspēju. Tāpēc ir paredzēts saglabāt Regulas (ES) Nr. 1308/2013 uzbūvi un galvenos elementus, bet grozīt dažus noteikumus, ņemot vērā ekonomiskās, vidiskās un sabiedrības izmaiņas, kas novērotas kopš 2014. gada, kad regula stājās spēkā. Pirmkārt, ir paredzēts svītrot līdzšinējos Regulas (ES) Nr. 1308/2013 noteikumus par nozariskām intervencēm, jo nākotnes KLP intervences reglamentēs [KLP plānu regula] un, lai nodrošinātu lielāku saskanību starp KLP intervencēm, tās būs ietvertas dalībvalstu stratēģiskajos plānos. Otrkārt, lai arī vīna politikas secīgās 2008. un 2013. gada reformas kopumā ir sasniegušas savus mērķus un panākušas ekonomiski rosīgas vīna nozares izveidošanos, ir radušās jaunas ekonomiskās, vidiskās un klimatiskās problēmas. Lai tiktu galā ar šīm problēmām, regulā ir paredzēti vairāki konkrēti pašlaik spēkā esošo noteikumu grozījumi. Treškārt, Paziņojumā par pārtikas un lauksaimniecības nākotni tika aicināts vairot ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu (ĢIN) pievilcību lauksaimnieku un patērētāju acīs un padarīt šo sistēmu vieglāk pārvaldāmu. Tāpēc, lai vienkāršotu ĢIN sistēmu, paātrinātu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrāciju un palielinātu produkta specifikāciju grozījumu apstiprināšanas efektivitāti, ir ierosināts grozīt četros pamataktos izklāstītos pašlaik spēkā esošos noteikumus par ĢIN. Šo izmaiņu mērķis ir panākt vienkāršāku ĢIN sistēmu, kuru patērētāji varētu labāk saprast, kuru būtu vieglāk popularizēt un kuras pārvaldība radītu mazākas administratīvās izmaksas. Kas attiecas uz noteikumiem par vīna ĢIN – ierobežojot ES līmenī veikto pieteikumu izskatīšanu tā, ka tiktu pārbaudīts tikai tas, vai tajos nav acīmredzamu kļūdu, nošķirot intelektuālā īpašuma noteikumus no citām produkta specifikācijā izklāstītām prasībām, kā arī dodot dalībvalstīm tiesības pieņemt lēmumus par grozījumiem, kam nav ES līmeņa ietekmes, tiktu atbilstoši subsidiaritātes un proporcionalitātes principam racionalizēta apstiprināšana, saīsināti termiņi un uzlabota resursu izmantošanas racionalitāte. Tāpat arī paredzams, ka dažu konkrētu procedūru, piemēram, iebildumu procedūras, vienkāršošana palielinās apstiprināšanas procesa efektivitāti. Precizētā vīnu “aizsargāta izcelsmes nosaukuma” definīcija dos ražotāju grupām iespēju izmantot jaunus vienšķirnes vīnus – kas ir vajadzīgs arī klimata pārmaiņu dēļ – un ļaus pienācīgi pamatot pieteikumus atbilstoši reālajai situācijai vīnkopībā un vīndarībā. Ir ierosināts arī nostiprināt ĢIN aizsardzību pret ĢIN viltojumiem internetā un preču tranzītā. Lai panāktu, ka vīna ĢIN shēma un lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu shēma ir savā starpā pietiekami saskaņotas, un lai iepriekšminētos labumus varētu gūt ar ĢIN apzīmēto produktu ražotāji arī šajā nozarē, ierosinātā vīna ĢIN shēmas vienkāršošana ir jāattiecina arī uz pārtikas produktu ĢIN shēmu. Aromatizēto vīnu ĢIN shēma, kurā ir tikai 5 no 3350 ĢIN, nevar darboties, un tā būtu jāapvieno ar kādu citu shēmu; tam ir piemērota lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu shēma, jo tā jau attiecas uz citiem alkoholiskajiem dzērieniem. Papildus tam regulā ir iekļauti noteikumi, ar kuriem iekšējos tiesību aktos tiek vienkārši iekļautas saistības, ko ES un tās dalībvalstis uzņēmās saistībā ar nesenajiem Pasaules Tirdzniecības organizācijas ministru lēmumiem, jo īpaši saistības, kas attiecas uz eksporta subsīdijām un, vispārīgāk, uz eksporta konkurences pasākumiem. Visbeidzot, tiek ierosināts svītrot virkni novecojušu noteikumu, cita starpā noteikumus par cukura nozarei piemērojamo ražošanas regulējuma sistēmu un prasības, kuru termiņš beidzās 2016./2017. tirdzniecības gada beigās. 2018/0217 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 1306/2013 EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Revīzijas palātas atzinumu, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1)Komisijas 2017. gada 29. novembra paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Pārtikas un lauksaimniecības nākotne” secināts, ka kopējai lauksaimniecības politikai (turpmāk “KLP”) būtu jāturpina stiprināt tās spēja nākotnē reaģēt uz grūtībām un iespējām, veicinot nodarbinātību, izaugsmi un investīcijas, cīnoties pret klimata pārmaiņām un pielāgojoties tām, kā arī pētniecību un inovāciju iznesot ārpus laboratoriju sienām un pārņemot tās laukos un tirgū. Turklāt KLP būtu arī jāmazina iedzīvotāju bažas par lauksaimnieciskās ražošanas ilgtspēju. (2)[Vieta atvēlēta attiecīgajām Padomes un EP rezolūcijām] (3)KLP īstenošanas modelis, kas orientēts uz atbilstību, būtu jākoriģē, lai lielāku uzmanību pievērstu rezultātiem un veikumam. Tāpēc Savienībai būtu jānosaka politikas pamatmērķi, intervences tipi un Savienības pamatprasības, bet dalībvalstīm būtu jāuzņemas lielāka atbildība un pārskatatbildība par minēto mērķu sasniegšanu. Lai labāk ņemtu vērā vietējos apstākļus un vajadzības, ir jānodrošina lielāka subsidiaritāte. Tātad saskaņā ar jauno īstenošanas modeli dalībvalstīm vajadzētu būt atbildīgām par savu KLP intervenču pieskaņošanu Savienības pamatprasībām tā, lai maksimalizētu to ieguldījumu Savienības KLP mērķu sasniegšanā un izveidotu un izstrādātu atbilstības un kontroles satvaru saņēmējiem. (4)KLP ietver dažādas intervences un pasākumus, un daudzus no tiem aptver Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) .../... [KLP stratēģisko plānu regula] III sadaļā minētie KLP stratēģiskie plāni. Citos joprojām tiek ievērots ierastais atbilstības princips. Lai sekmētu KLP mērķu sasniegšanu, ir svarīgi nodrošināt finansējumu visām intervencēm un pasākumiem. Minētajām intervencēm un pasākumiem ir daži kopīgi elementi, tāpēc to finansēšanai būtu jāpiemēro viens un tas pats noteikumu kopums. Tomēr vajadzības gadījumā minētajiem noteikumiem būtu jāpieļauj atšķirīga rīkošanās. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1306/2013 reglamentēja divus Eiropas lauksaimniecības fondus, proti, Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (turpmāk “fondi”). Minētajiem fondiem būtu jāpaliek iekļautiem šajā regulā. Ņemot vērā reformas tvērumu, Regulu (ES) Nr. 1306/2013 ir lietderīgi aizstāt. (5)Šajā regulā minētajām intervencēm un pasākumiem būtu jāpiemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) .../... [jaunā Finanšu regula] normas, jo īpaši tās, kas reglamentē ar dalībvalstīm dalītu pārvaldību, akreditēto struktūru funkcijas un budžeta principus. (6)Lai dalībvalstu starpā saskaņotu nepārvaramas varas klauzulas piemērošanas praksi, šajā regulā būtu jāparedz, kur tas vajadzīgs, atbrīvojumi no KLP noteikumiem nepārvaramas varas un ārkārtas apstākļu gadījumos, kā arī jāiekļauj neizsmeļošs saraksts ar iespējamiem nepārvaramas varas un ārkārtas apstākļu gadījumiem, kas jāatzīst valsts kompetentajām iestādēm. Lēmumi par nepārvaramu varu vai ārkārtas apstākļiem valsts kompetentajām iestādēm būtu jāpieņem katrā gadījumā atsevišķi, pamatojoties uz relevantiem pierādījumiem. (7)KLP izdevumi, tostarp izdevumi par KLP stratēģisko plānu intervencēm, kas paredzētas Regulas (ES) .../... [KLP stratēģisko plānu regula] III sadaļā, būtu jāfinansē no Savienības vispārējā budžeta (“Savienības budžets”) vai nu tiešā veidā no fondiem, vai arī dalītā pārvaldībā ar dalībvalstīm. Būtu jānorāda izdevumu veidi, kurus var finansēt, izmantojot fondus. (8)Lai sasniegtu Līguma par Eiropas Savienības darbību (“Līgums”) 39. pantā noteiktos KLP mērķus un ievērotu Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 59. pantā paredzēto dalītas pārvaldības principu, dalībvalstīm būtu jānodrošina vajadzīgo pārvaldības sistēmu ieviešana. Tālab būtu jāparedz, ka tiek izraudzīta kompetentā iestāde, maksājumu aģentūra, koordinējošā struktūra un sertifikācijas struktūra. (9)Būtu jāparedz, ka dalībvalstis akreditē maksājumu aģentūras un koordinējošās struktūras, ka tiek izveidotas pārvaldības deklarāciju un gada veikuma ziņojumu saņemšanas, kā arī pārvaldības un uzraudzības sistēmu sertificēšanas procedūras, ka tiek izveidotas ziņošanas sistēmas un ka gada pārskatus sertificē neatkarīgas struktūras. Turklāt, lai nodrošinātu valsts līmenī veicamo pārbaužu sistēmas pārredzamību, jo īpaši attiecībā uz atļaušanas, validēšanas un maksāšanas procedūrām, un lai mazinātu administratīvo un revīzijas slogu Komisijai un tām dalībvalstīm, kurās tiek prasīta katras atsevišķas maksājumu aģentūras akreditācija, to iestāžu un struktūru skaits, kurām deleģēti šādi pienākumi, būtu jāierobežo, vienlaikus ievērojot katras dalībvalsts konstitucionālās normas. (10)Ja dalībvalsts akreditē vairāk nekā vienu maksājumu aģentūru, tai būtu jāizraugās viena publiska koordinējošā struktūra, kas nodrošinātu fondu pārvaldības konsekvenci, uzturētu saikni starp Komisiju un dažādajām akreditētajām maksājumu aģentūrām un nodrošinātu to, ka Komisijas pieprasītā informācija par vairāku maksājumu aģentūru darbībām tiek sniegta nekavējoties. Turklāt koordinējošajai struktūrai būtu jāveic un jākoordinē rīcības, kuru mērķis ir novērst jebkādus vispārīgas dabas trūkumus, kas radušies valsts līmenī, un būtu jāinformē Komisija par jebkādu turpinājumdarbu. (11)Būtisks jaunā īstenošanas modeļa priekšnoteikums ir dalībvalstu akreditēto maksājumu aģentūru iesaistīšana, jo tādā veidā iespējams panākt pamatotu pārliecību par to, ka ar intervencēm, kuras finansē no Savienības budžeta, tiks sasniegti attiecīgajos KLP stratēģiskajos plānos izvirzītie mērķi un mērķrādītāji. Tāpēc šajā regulā būtu skaidri jāparedz, ka no Savienības budžeta ir atlīdzināmi tikai akreditētu maksājumu aģentūru veiktie izdevumi. Turklāt ar Savienības finansētajiem izdevumiem par KLP stratēģisko plānu regulā minētajām intervencēm būtu jāpanāk atbilstoša izlaide, un šiem izdevumiem būtu jāatbilst Savienības pamatprasībām un pārvaldības sistēmām. (12)Saistībā ar budžeta disciplīnas ievērošanu no ELGF finansējamo izdevumu gada maksimālais apjoms jānosaka, ņemot vērā maksimālās summas, kas minētajam fondam atvēlētas daudzgadu finanšu shēmā, kura izveidota ar Padomes Regulu (ES, Euratom) [COM(2018)322 final – DFS regula]. (13)Budžeta disciplīna prasa arī to, lai no ELGF finansējamo izdevumu gada maksimālais apjoms tiktu ievērots jebkādos apstākļos un ikvienā budžeta procedūras un budžeta izpildes posmā. Tāpēc tiešajiem maksājumiem atvēlētais valsts maksimālais apjoms, kas katrai dalībvalstij noteikts Regulā (ES) .../... [KLP stratēģisko plānu regula], ir jāuzskata par finanšu līdzekļu maksimālo apjomu, kas tērējams tiešajiem maksājumiem attiecīgajai dalībvalstij, un minēto maksājumu atlīdzināšanai jānotiek šā finanšu līdzekļu maksimālā apjoma robežās. (14)Lai nodrošinātu to, ka KLP finansējuma summas atbilst gada maksimālajiem apjomiem, būtu jāsaglabā finanšu disciplīnas mehānisms, ar kuru koriģē tiešā atbalsta līmeni. Tomēr sliekšņvērtība 2000 EUR apmērā būtu jāatceļ. Lai atbalstītu lauksaimniecības nozari gadījumos, kad lauksaimniecisko ražošanu vai produkcijas izplatīšanu ietekmē tirgus norises vai smagas krīzes, būtu jāuztur lauksaimniecības rezerve. Regulas (ES, Euratom) .../... [jaunā Finanšu regula] 12. panta 2. punkta d) apakšpunktā paredzēts, ka apropriācijas, par kurām nav notikusi saistību uzņemšanās, drīkst pārnest tikai uz nākamo finanšu gadu. Lai saņēmējiem un valsts pārvaldes iestādēm būtiski vienkāršotu īstenošanu, būtu jāizmanto [finansējuma] pastāvīgas pārcelšanas mehānisms, ar kuru izmanto visas neizlietotās summas no lauksaimniecības nozares krīzēm paredzētās rezerves, kas izveidota 2020. gadā. Šajā nolūkā ir vajadzīga tāda atkāpe no 12. panta 2. punkta d) apakšpunkta, kas atļauj lauksaimniecības rezerves apropriācijas, par kurām nav notikusi saistību uzņemšanās, pārnest bez laika ierobežojuma, lai finansētu lauksaimniecības rezervi nākamajā finanšu gadā vai gados. Turklāt attiecībā uz 2020. finanšu gadu ir vajadzīga otra atkāpe, jo kopējā neizlietotā rezerves summa, kas pieejama 2020. gada beigās, būtu jāpārnes uz 2021. gadu, uz atbilstošo jaunās lauksaimniecības rezerves pozīciju, neatgriežot to budžeta pozīcijās, kas sedz tiešo maksājumu intervences KLP stratēģisko plānu satvarā.

(15)Lai nepieļautu pārmērīgu administratīvo slogu valsts pārvaldes iestādēm un lauksaimniekiem, būtu jāparedz, ka summas, kas no iepriekšējā finanšu gada pārnestas saistībā ar piemēroto finanšu disciplīnu, netiek atlīdzinātas, ja finanšu disciplīnu piemēro otro gadu pēc kārtas (N+1. gads) vai ja to apropriāciju kopsumma, par kurām nav notikusi saistību uzņemšanās, veido mazāk par 0,2 % no ELGF atvēlētā gada maksimālā apjoma. (16)Ņemot vērā tiešo maksājumu līmeņus, kas paredzēti lauksaimniekiem Horvātijā un izriet no pakāpeniskās ieviešanas mehānisma piemērošanas visiem tiešajiem maksājumiem, kurus piešķir minētajā dalībvalstī, finanšu disciplīnas instruments Horvātijā būtu jāpiemēro tikai no 2022. gada 1. janvāra. (17)Pasākumi, kas veikti, lai finanšu līdzekļu maksimālo apjomu aprēķināšanas kontekstā noteiktu fondu finansiālo iemaksu, neskar budžeta lēmējinstitūcijas pilnvaras, kas paredzētas Līgumā. Tāpēc minēto pasākumu pamatā vajadzētu būt finansējumam, kas noteikts saskaņā ar [...] Iestāžu vienošanos [COM(2018) 322 final – DFS regula]. (18)Budžeta disciplīna prasa arī nemitīgi veikt budžeta vidējā termiņa stāvokļa izskatīšanu. Vajadzības gadījumā Komisijai būtu likumdevējam jāierosina atbilstoši pasākumi, lai ar tiem nodrošinātu, ka dalībvalstis ievēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) .../... [COM(2018) 322 final – DFS regula] noteiktos maksimālos apjomus. Turklāt Komisijai vienmēr būtu pilnībā jāizmanto savas pārvaldības pilnvaras, lai nodrošinātu gada maksimālā apjoma ievērošanu, un vajadzības gadījumā tai būtu Eiropas Parlamentam un Padomei vai Padomei jāierosina atbilstoši pasākumi, ar kuriem izlīdzina budžeta stāvokli. Ja budžeta gada beigās dalībvalstu pieprasīto atlīdzinājumu dēļ ievērot gada maksimālo apjomu nav iespējams, Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai pieņemt pasākumus, kas ļautu pieejamo budžetu provizoriski sadalīt starp dalībvalstīm proporcionāli vēl neapmaksātajiem atlīdzinājumu pieprasījumiem, kā arī pasākumus, kas nodrošinātu attiecīgajam gadam noteiktā maksimālā apjoma ievērošanu. Maksājumi par attiecīgo gadu būtu jāsedz nākamajā budžeta gadā, un būtu jānosaka Savienības finansējuma galīgā kopsumma katrai dalībvalstij, kā arī kompensēšanu dalībvalstu starpā, lai tādā veidā nodrošinātu noteiktās summas ievērošanu. (19)Lai gadījumos, kad pastāv gada maksimālā apjoma pārsniegšanas risks, Komisija saskaņā ar tai piešķirtajām pārvaldības pilnvarām pēc iespējas drīzāk varētu veikt piemērotus pasākumus un ierosināt citus pasākumus, ja minētie pasākumi šķiet nepietiekami, Komisijai budžeta izpildē būtu jāizmanto ikmēneša agrīnās brīdināšanas un uzraudzības sistēma attiecībā uz lauksaimniecības izdevumiem. Komisijai būtu jāsniedz Eiropas Parlamentam un Padomei periodisks ziņojums, kurā līdz konkrētam datumam veikto izdevumu dinamika būtu jāsalīdzina ar izdevumu profiliem un būtu jānovērtē paredzamā izpilde budžeta gada atlikušajā posmā. (20)Attiecībā uz ELGF akreditēto maksājumu aģentūru veikto izdevumu segšanai vajadzīgie finanšu līdzekļi Komisijai būtu dalībvalstīm jāsniedz atlīdzinājumu veidā, pamatojoties uz iegrāmatotajiem izdevumiem, kurus veikušas minētās aģentūras. Turklāt ir jāparedz: kamēr šādi atlīdzinājumi mēneša maksājumu veidā nav veikti, finanšu līdzekļi ir jāmobilizē dalībvalstīm atkarībā no to akreditēto maksājumu aģentūru vajadzībām. Šajā regulā būtu skaidri jānosaka, ka dalībvalstīm un saņēmējiem, kas iesaistīti KLP īstenošanā, savas administratīvas un personāla izmaksas ir jāsedz pašiem. (21)Lai Komisijai sagādātu lauksaimniecības tirgu pārvaldīšanai vajadzīgos instrumentus, atvieglotu lauksaimniecības izdevumu uzraudzību un uzraudzītu lauksaimniecības resursus vidējā un ilgā termiņā, būtu jāparedz, ka tiek izmantota agrometeoroloģiskā sistēma un notiek satelītdatu ieguve un uzlabošana. (22)Attiecībā uz ELFLA finanšu pārvaldību būtu jāparedz noteikumi par budžeta saistībām, maksājumu termiņiem, saistību atcelšana un pārtraukumiem. Lauku attīstības intervences finansē no Savienības budžeta, pamatojoties uz saistībām, ko uzņemas gada maksājumu veidā. Dalībvalstīm būtu jāspēj atvēlētos Savienības līdzekļus izmantot, tiklīdz ir apstiprināti KLP stratēģiskie plāni. Tāpēc ir vajadzīga atbilstoši ierobežota priekšfinansēšanas sistēma, kas nodrošinātu līdzekļu stabilu plūsmu, lai maksājumi saņēmējiem intervenču satvarā tiktu veikti pareizajā laikā. (23)Līdztekus priekšfinansējumam ir jānošķir arī Komisijas starpmaksājumi un atlikuma maksājumi akreditētajām maksājumu aģentūrām. Jānosaka arī detalizēti noteikumi, kas reglamentē minētos maksājumus. Apropriāciju automātiskas atcelšanas noteikumam būtu jāpalīdz paātrināt intervenču izpildi un jāveicina pareiza finanšu pārvaldība. Arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) .../... [KLP stratēģisko plānu regula] izklāstītie noteikumi, kas reglamentē valsts mēroga satvaru dalībvalstīs, kurām ir reģionālas intervences, dalībvalstīm kalpo par instrumentu, ar ko nodrošināma izpilde un pareiza finanšu pārvaldība. (24)Lai saņēmēji varētu efektīvi izmantot Savienības atbalstu, dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka tas tiek izmaksāts laikus. Ja dalībvalstis neievēro Savienības tiesību aktos noteiktos maksājuma termiņus, tas varētu radīt lielas grūtības saņēmējiem un apdraudēt Savienības gada budžeta plānošanu. Tāpēc izdevumi, kas veikti, neievērojot maksājumu termiņus, būtu jāizslēdz no Savienības finansējuma. Saskaņā ar proporcionalitātes principu Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai attiecībā uz abiem fondiem paredzēt izņēmumus no šā vispārējā noteikuma. (25)Saskaņā ar jaunā KLP īstenošanas modeļa arhitektūru un galvenajiem parametriem dalībvalstu veikto maksājumu attiecināmībai uz Savienības finansējumu vairs nevajadzētu būt atkarīgai no atsevišķiem saņēmējiem veikto maksājumu likumības un pareizības. Tā vietā – attiecībā uz Regulā (ES) .../... [KLP stratēģisko plānu regula] minētajiem intervences tipiem – dalībvalstu maksājumiem vajadzētu būt attiecināmiem, ja ar tiem ir panākta atbilstoša izlaide un tie veikti atbilstoši piemērojamajām Savienības pamatprasībām. (26)Lai atbalstītu likumības un pareizības kontroli, Regulā (ES) Nr. 1306/2013 bija paredzēts samazināt vai uz laiku apturēt mēneša vai starpposma maksājumus. Jaunajā īstenošanas modelī minētie instrumenti būtu jāizmanto, lai atbalstītu uz veikumu orientētu īstenošanu. Būtu jāpaskaidro arī atšķirība starp samazināšanu un apturēšanu uz laiku. (27)Procedūra, kādā ELGF maksājumus samazina par Savienības tiesību aktos noteikto finanšu līdzekļu maksimālo apjomu neievērošanu, būtu jāracionalizē un jāsalāgo ar procedūru, ko šādā sakarībā izmanto ELFLA maksājumiem. (28)Dalībvalstīm līdz N+1. gada 15. februārim būtu jānosūta Komisijai gada pārskati un gada veikuma ziņojums par KLP stratēģiskā plāna īstenošanu. Ja šie dokumenti nav nosūtīti un Komisija tāpēc nevar veikt attiecīgās maksājumu aģentūras grāmatojumu noskaidrošanu vai pārbaudīt izdevumu attiecināmību salīdzinājumā ar ziņojumā uzrādīto izlaidi, Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai uz laiku apturēt mēneša maksājumus un pārtraukt ceturkšņa atlīdzināšanu līdz brīdim, kad saņemti trūkstošie dokumenti. (29)Būtu jāievieš jauns maksājumu apturēšanas veids, kas izmantojams nesamērīgi mazas izlaides gadījumā. Ja paziņotā izlaide salīdzinājumā ar deklarētajiem izdevumiem ir nesamērīgi maza un dalībvalstis nespēj labi un saprotami paskaidrot situācijas iemeslus, Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai ne tikai samazināt izdevumus attiecībā uz N–1. finanšu gadu, bet arī uz laiku apturēt turpmākus izdevumus, kas saistīti ar intervenci, kuras izlaide bijusi nesamērīgi maza. Šādai apturēšanai uz laiku būtu vajadzīgs apstiprinājums lēmumā par ikgadējo veikuma noskaidrošanu. (30)Komisija būtu jāpilnvaro uz laiku apturēt maksājumus arī saistībā ar daudzgadu veikuma uzraudzību. Tātad gadījumos, kad virzība uz valsts KLP stratēģiskajā plānā noteiktajiem mērķrādītājiem kavējas vai ir nepietiekama, Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai prasīt attiecīgajai dalībvalstij veikt vajadzīgo korektīvo rīcību saskaņā ar rīcības plānu, kurš jāsagatavo, apspriežoties ar Komisiju, un kurā jāiekļauj skaidri progresa rādītāji. Ja dalībvalsts rīcības plānu neiesniedz vai neīsteno vai ja rīcības plāns ir acīmredzami nepietiekams, lai situāciju labotu, Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai ar īstenošanas aktu uz laiku apturēt mēneša maksājumus vai starpmaksājumus. (31)Tāpat, kā tas bija saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1306/2013, Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai uz laiku apturēt maksājumus, ja pārvaldības sistēmām piemīt būtiski trūkumi, tostarp neatbilstība Savienības pamatprasībām un ziņošanas neuzticamība. Tomēr, lai mehānismu padarītu efektīvāku, ir jāizskata maksājumu apturēšanas nosacījumi. Par šādas apturēšanas finansiālajām sekām būtu jālemj ad hoc atbilstības procedūrā. (32)Valstu kompetentajām iestādēm KLP maksājumi, kas paredzēti Savienības tiesību aktos, saņēmējiem būtu jāizmaksā pilnībā. (33)Lai konkrētu veidu ieņēmumus, kas saistīti ar KLP, atļautu atkārtoti izmantot KLP vajadzībām, tie būtu jāuzskata par piešķirtajiem ieņēmumiem. Regulas (ES) Nr. 1306/2013 43. pantā iekļautais summu saraksts būtu jāgroza, un minētās normas būtu jāsaskaņo un jāapvieno ar esošajām normām par piešķirtajiem ieņēmumiem. (34)Regulā (ES) Nr. 1306/2013 ir iekļauts saraksts ar informācijas pasākumiem, kas saistīti ar KLP, un to mērķiem un noteikti noteikumi par to finansēšanu un par atbilstošo projektu īstenošanu. Īpašās normas, kas attiecas uz finansējamo informācijas pasākumu mērķiem un veidiem, būtu jāpārnes uz šo regulu.

(35)KLP pasākumu un intervenču finansēšana lielā mērā ir pakļauta dalītas pārvaldības principam. Lai nodrošinātu Savienības fondu pareizu pārvaldību, Komisijai būtu jāpārbauda, kā par maksājumu veikšanu atbildīgās dalībvalstu iestādes pārvalda fondus. Ir lietderīgi definēt Komisijas veicamo pārbaužu būtību, konkretizēt nosacījumus, kas reglamentē tās atbildību par Savienības budžeta izpildi, un padarīt skaidrākus dalībvalstu sadarbības pienākumus. (36)Lai Komisija varētu izpildīt savu pienākumu pārbaudīt, vai dalībvalstīs pastāv un pareizi darbojas Savienības izdevumu pārvaldības un inspekcijas sistēmas, neatkarīgi no pašu dalībvalstu veiktām inspekcijām būtu jāparedz pārbaudes, kas jāveic personām, kuras Komisija pilnvarojusi rīkoties tās vārdā un kurām jābūt iespējai pieprasīt no dalībvalstīm palīdzību savā darbā. (37)Lai sagatavotu Komisijai nosūtāmo informāciju, pēc iespējas plašāk jāizmanto informācijas tehnoloģija. Kad Komisija veic pārbaudes, tai vajadzētu būt pilnīgai un tūlītējai piekļuvei gan papīra formā, gan elektroniski reģistrētai informācijai par izdevumiem. (38)Lai piemērotu [jaunās] Finanšu regulas prasības attiecībā uz savstarpēju paļaušanos uz revīzijām un lai mazinātu dažādu iestāžu veiktu revīziju pārklāšanās risku, ir jānosaka noteikumi par vienotas revīzijas pieeju un jānodrošina Komisijai iespēja gūt pārliecību, pamatojoties uz uzticamu sertifikācijas struktūru darbu. (39)Lai izveidotu finansiālu saikni starp akreditētajām maksājumu aģentūrām un Savienības budžetu, Komisijai ikgadējās finansiālās noskaidrošanas satvarā katru gadu būtu jāveic maksājumu aģentūru grāmatojumu noskaidrošana. Lēmumam par grāmatojumu noskaidrošanu būtu jāaprobežojas tikai ar grāmatojumu pilnīgumu, pareizumu un patiesumu, bet tam nebūtu jāattiecas uz izdevumu atbilstību Savienības tiesību aktiem. (40)Lai izdevumu attiecināmību pārbaudītu attiecībā pret ziņojumā uzrādīto izlaidi, līdz ar jauno īstenošanas modeli būtu jāiedibina ikgadējā veikuma noskaidrošana. Lai rīkotos situācijās, kad ziņojumā nav uzrādīta deklarētajiem izdevumiem atbilstoša izlaide un dalībvalstis nevar pamatot šo novirzi, būtu jāizveido maksājumu samazināšanas mehānisms. (41)Saskaņā ar Līguma 317. pantu Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm uzņemas atbildību par Savienības budžeta izpildi. Tālab Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai ar īstenošanas aktiem lemt par to, vai dalībvalstu veiktie izdevumi ir atbilstīgi Savienības tiesību aktiem. Būtu jāpiešķir dalībvalstīm tiesības pamatot savus lēmumus veikt maksājumus, un tām vajadzētu būt iespējai izmantot samierināšanas procedūru, ja tās nevar vienoties ar Komisiju. Lai dalībvalstīm dotu juridiskas un finansiālas garantijas par iepriekš veiktajiem izdevumiem, būtu jānosaka noilguma periods, kura laikā Komisijai jānolemj, kādām vajadzētu būt neatbilstības finansiālajām sekām. (42)Lai aizsargātu Savienības budžeta finanšu intereses, vienlaikus saglabājot pašreizējo stabilo pareizas finanšu pārvaldības satvaru, dalībvalstīm būtu jāizveido sistēmas, ar kuru palīdzību tās var pārliecināties par to, vai fondu finansētās intervences ir faktiski veiktas un pareizi izpildītas. Saskaņā ar Finanšu regulu, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013, Padomes Regulu (Euratom, EK) Nr. 2988/95, Padomes Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 un Padomes Regulu (ES) 2017/1939 Savienības finanšu intereses jāaizsargā, piemērojot samērīgus pasākumus, tostarp pārkāpumu un krāpšanas novēršanu, konstatēšanu, labošanu un izmeklēšanu, zaudēto, kļūdaini izmaksāto vai nepareizi izmantoto līdzekļu atgūšanu un – vajadzības gadījumā – administratīvu sankciju piemērošanu. Turklāt saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013 un Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) drīkst veikt administratīvas izmeklēšanas, tostarp pārbaudes uz vietas un inspekcijas, lai konstatētu, vai ir notikusi krāpšana, korupcija vai jebkāda cita nelikumīga darbība, kas skar Savienības finanšu intereses. Saskaņā ar Regulu (ES) 2017/1939 Eiropas Prokuratūra (EPPO) var veikt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2017/1371 paredzēto izmeklēšanu un kriminālvajāšanu par krāpšanu un citiem noziedzīgiem nodarījumiem, kas skar Savienības finanšu intereses. Saskaņā ar Finanšu regulu jebkurai personai vai subjektam, kas saņem Savienības līdzekļus, ir pilnībā jāsadarbojas Savienības finanšu interešu aizsardzībā, jāpiešķir Komisijai, OLAF, EPPO un Eiropas Revīzijas palātai (ERP) nepieciešamās tiesības un piekļuve un jānodrošina, ka līdzvērtīgas tiesības piešķir visas trešās personas, kas iesaistītas Savienības fondu apgūšanā. Lai OLAF varētu īstenot savas pilnvaras un nodrošināt pārkāpumu gadījumu efektīvu analīzi, dalībvalstīm būtu jāievieš sistēmas, kas ļautu tām ziņot Komisijai par konstatētiem pārkāpumiem, tostarp krāpšanu, un citiem gadījumiem, kad pieļauta neatbilstība nosacījumiem, ko dalībvalstis noteikušas KLP stratēģiskajā plānā, un par dalībvalstu veikto turpinājumdarbu, kā arī par OLAF veiktu izmeklēšanu turpinājumdarbu. Lai nodrošinātu ar fondiem saistīto sūdzību rezultatīvu izskatīšanu, dalībvalstīm būtu jāizveido vajadzīgā kārtība. (43) Šai regulai piemēro horizontālos finanšu noteikumus, ko Eiropas Parlaments un Padome pieņēmuši, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 322. pantu. Šie noteikumi ir izklāstīti Finanšu regulā un reglamentē jo īpaši procedūru, kādā nosaka un izpilda budžetu, izmantojot dotācijas, iepirkumu, godalgas, netiešu izpildi, un paredz finanšu procesu dalībnieku atbildības pārbaudes. Noteikumi, kas pieņemti uz LESD 322. panta pamata, attiecas arī uz Savienības budžeta aizsardzību gadījumos, kad pastāv vispārīgas nepilnības attiecībā uz tiesiskumu dalībvalstīs, jo tiesiskuma ievērošana ir būtisks pareizas finanšu pārvaldības un Savienības finansējuma rezultativitātes priekšnoteikums. (44)Ir lietderīgi nodrošināt, ka tādu maksājumu atteikšana vai atgūšana, kuri izriet no neatbilstības publiskā iepirkuma noteikumiem, atspoguļo attiecīgās neatbilstības smagumu un atbilst proporcionalitātes principam, kas noteikts, piemēram, attiecīgajās Komisijas vadlīnijās par finansiālajām korekcijām, kuras šādu noteikumu neievērošanas gadījumā jāveic izdevumos, ko Savienība finansējusi dalītā pārvaldībā. Turklāt ir lietderīgi skaidri noteikt, ka darījumu likumību un pareizību šāda neatbilstība ietekmē tikai neizmaksājamās vai atsaucamās atbalsta daļas apmērā. (45)Lai garantētu piekritīgās summas samaksu pienākuma neizpildes gadījumā, dažādās lauksaimniecības nozarisko tiesību aktu normās ir prasīts iesniegt nodrošinājumu. Lai nostiprinātu nodrošinājumu satvaru, visām šīm normām būtu jāpiemēro viens horizontāls noteikums. (46)Attiecībā uz dažām intervencēm, kas paredzētas Regulā (ES) ..../... [KLP stratēģisko plānu regula], un pasākumiem, kas minēti attiecīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 228/2013 IV nodaļā un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 229/2013 IV nodaļā, dalībvalstīm būtu jāizveido un jāuztur integrēta administrācijas un kontroles sistēma (“integrētā sistēma”). Lai uzlabotu Savienības atbalsta rezultativitāti un uzraudzību, būtu jāatļauj dalībvalstīm integrēto sistēmu izmantot citām Savienības intervencēm. (47)Būtu jāsaglabā integrētās sistēmas pašreizējie galvenie elementi un jo īpaši normas, kas attiecas uz lauksaimniecības zemesgabalu identifikācijas sistēmu, ģeotelpisko un dzīvniekbāzēto pieteikumu sistēmu, maksājumtiesību identifikācijas un reģistrācijas sistēmu, saņēmēju identitātes reģistrēšanas sistēmu un kontroles un sodu sistēmu. Lai nodrošinātu to, ka visā Savienībā ir pieejami visaptveroši un salīdzināmi dati tādām vajadzībām kā agrovides un klimata politikas uzraudzība un Copernicus Sentinel satelītu un dienestu savākto pilnīgo, bezmaksas un atvērto datu un informācijas pastiprināta izmantošana, dalībvalstīm papildus tādām informācijas tehnoloģijām kā GALILEO un EGNOS būtu jāturpina izmantot dati vai informācijas produkti, kurus nodrošina programma Copernicus. Šajā nolūkā integrētajā sistēmā būtu jāiekļauj arī platību uzraudzības sistēma. (48)Integrētajai sistēmai kā daļai no pārvaldības sistēmām, kam vajadzētu būt ieviestām KLP īstenošanas nolūkā, būtu jānodrošina, ka gada veikuma ziņojumos sniegtie agregētie dati ir ticami un verificējami. Ņemot vērā to, cik svarīga ir integrētās sistēmas pienācīga funkcionēšana, ir jānosaka kvalitātes prasības. Dalībvalstīm katru gadu būtu jānovērtē lauksaimniecības zemesgabalu identifikācijas sistēmas, ģeotelpisko pieteikumu sistēmas un platību uzraudzības sistēmas kvalitāte. Dalībvalstīm būtu arī jānovērš visi trūkumi un jāizstrādā rīcības plāns, ja to pieprasījusi Komisija. (49)Komisijas paziņojumā “Pārtikas un lauksaimniecības nākotne” kā viens no turpmākās KLP stratēģiskajiem virzieniem tika minēts uzdevums veicināt vidrūpi un klimata darbu un palīdzēt sasniegt Savienības vidiskos un klimatiskos mērķus. Tāpēc vidiskiem un klimatiskiem nolūkiem valsts un Savienības līmenī ir kļuvusi nepieciešama zemesgabalu identifikācijas sistēmas un citu integrētās administrācijas un kontroles sistēmas datu koplietošana. Tālab būtu jāparedz, ka integrētajā sistēmā savāktos datus vidiskos un klimatiskos nolūkos koplieto dalībvalstu publiskās iestādes un Savienības iestādes un struktūras. Lai kāpinātu to datu izmantošanas efektivitāti, kas dažādām publiskajām iestādēm pieejami Eiropas statistikas sagatavošanai, būtu jāparedz arī tas, ka integrētās sistēmas dati statistiskām vajadzībām ir jādara pieejami struktūrām, kas ir daļa no Eiropas Statistikas sistēmas. (50)To uzņēmumu komercdokumentu rūpīga pārbaude, kas saņem vai veic maksājumus, var būt ļoti rezultatīvs līdzeklis, ar kuru pārraudzīt darījumus, kas ir daļa no ELGF finansēšanas sistēmas. Minētās rūpīgas pārbaudes papildina citas pārbaudes, ko jau veic dalībvalstis. Turklāt valstu normas, kas attiecas uz rūpīgu pārbaudi, var būt plašākas par Savienības tiesību aktos paredzētajām normām. (51)Dokumenti, kas izmantojami par pamatu šādai rūpīgai pārbaudei, būtu jāatlasa tādā veidā, lai būtu iespējams veikt pilnīgu rūpīgo pārbaudi. Rūpīgi pārbaudāmie uzņēmumi būtu jāizvēlas, pamatojoties uz to darījumu būtību, ko tie veikuši uz savu atbildību, un maksājumus saņemošo vai veicošo uzņēmumu sadalījums pa sektoriem būtu jāizvēlas atkarībā no to finansiālā svarīguma ELGF finansēšanas sistēmā. (52)Ir jānosaka par rūpīgās pārbaudes veikšanu atbildīgo ierēdņu pilnvaras un uzņēmumu pienākumi uz noteiktu laiku darīt komercdokumentus pieejamus šiem ierēdņiem, kā arī sniegt jebkādu informāciju, ko ierēdņi varētu pieprasīt šiem uzņēmumiem. Konkrētos gadījumos vajadzētu būt iespējamai komercdokumentu izņemšanai. (53)Ņemot vērā lauksaimniecības produktu tirdzniecības starptautisko struktūru un gādājot par iekšējā tirgus pienācīgu darbību, ir jāorganizē dalībvalstu sadarbība. Ir jāizveido arī Savienības līmenī centralizēta dokumentēšanas sistēma, kas attiecas uz uzņēmumiem, kuri veic uzņēmējdarbību trešās valstīs un saņem vai veic maksājumus. (54)Lai gan dalībvalstis ir atbildīgas par savu rūpīgo pārbaužu programmas pieņemšanu, minētās programmas ir jādara zināmas Komisijai, lai tā varētu uzņemties savu pārraudzītājas un koordinētājas lomu un tādā veidā nodrošināt to, ka programmas tiek pieņemtas, pamatojoties uz atbilstošiem kritērijiem, un garantēt, ka rūpīgā pārbaude koncentrējas uz sektoriem vai uzņēmumiem, kuros ir augsts krāpšanas risks. Ir būtiski, lai katra dalībvalsts izraudzītos dienestu, kas atbild par komercdokumentu rūpīgo pārbaužu uzraudzību un minēto pārbaužu koordinēšanu. Minētajiem izraudzītajiem dienestiem vajadzētu būt neatkarīgiem no dienestiem, kas veic rūpīgas pārbaudes pirms maksājuma veikšanas. Lai aizsargātu komercnoslēpumus, minēto rūpīgo pārbaužu laikā savāktajai informācijai vajadzētu būt konfidenciālai.

(55)Nosacījumu sistēma ir svarīgs KLP elements, jo īpaši attiecībā uz tās vidiskajiem un klimatiskajiem elementiem, kā arī ar sabiedrības veselību un dzīvniekiem saistītiem jautājumiem. Tas nozīmē, ka būtu jāveic kontroles un vajadzības gadījumā jāpiemēro sodi, lai nodrošinātu nosacījumu sistēmas rezultativitāti. Lai saņēmējiem dažādās dalībvalstīs nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus, daži vispārīgi noteikumi par nosacījumu sistēmas kontrolēm un sodiem būtu jāievieš Savienības līmenī. (56)Lai nodrošinātu to, ka nosacījumu sistēmas izpilde dalībvalstīs tiek panākta saskaņotā veidā, Savienības līmenī ir jānosaka minimālā kontroles intensitāte, savukārt kompetento kontroles struktūru un kontroļu organizēšana būtu jāatstāj dalībvalstu ziņā. (57)Lai gan būtu jāatļauj sodus detalizēti noteikt dalībvalstīm, minētajiem sodiem vajadzētu būt samērīgiem, iedarbīgiem un atturošiem un tiem nebūtu jāskar citi sodi, kas noteikti Savienības vai valstu tiesību aktos. Lai nodrošinātu rezultatīvu un saskanīgu pieeju dalībvalstīs, Savienības līmenī ir jāparedz minimālā naudassoda likme par neatbilstību, kas nolaidības dēļ pieļauta pirmo reizi, savukārt atkārtošanai būtu jānoved pie augstākiem procentiem, bet tīšas neatbilstības sekas varētu būt pat pilnīga izslēgšana no maksājuma saņemšanas. Lai nodrošinātu sodu samērīgumu gadījumos, kad neatbilstība ir maznozīmīga un pieļauta pirmo reizi, būtu jāatļauj dalībvalstīm ieviest agrīnās brīdināšanas sistēmu. (58)Lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus dalībvalstīm un nosacījumu sistēmā piemērojamās sodu sistēmas iedarbīgumu un atturošo efektu, Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai pieņemt deleģētos aktus par šādu sodu piemērošanu un aprēķināšanu. (59)Lai nodrošinātu Komisijas un dalībvalstu saskaņotu sadarbību KLP izdevumu finansēšanā un, konkrētāk, lai Komisija varētu uzraudzīt dalībvalstu īstenoto finanšu pārvaldību un veikt akreditēto maksājumu aģentūru grāmatojumu noskaidrošanu, dalībvalstīm ir jāsaglabā konkrēta informācija un jādara tā zināma Komisijai. (60)Lai apkopotu Komisijai nosūtāmos datus un dotu Komisijai pilnīgu un tūlītēju piekļuvi izdevumu datiem gan papīra, gan elektroniskā formā, ir jāparedz piemēroti datu pasniegšanas un nosūtīšanas noteikumi, tostarp noteikumi par termiņiem. (61)Tā kā valstu kontroles sistēmu piemērošana un atbilstības noskaidrošana varētu skart personas datus vai komercnoslēpumus, dalībvalstīm un Komisijai būtu jāgarantē šādā kontekstā saņemtās informācijas konfidencialitāte. (62)Lai nodrošinātu Savienības budžeta pareizu finanšu pārvaldību un objektīvu attieksmi dalībvalsts un saņēmēja līmenī, būtu jānosaka noteikumi par euro izmantošanu. (63)Euro un valstu valūtu maiņas kurss darbības veikšanas laikā var mainīties. Tāpēc attiecīgajām summām piemērojamais kurss būtu jānosaka, ņemot vērā notikumu, ar kuru tiek sasniegts darbības ekonomiskais mērķis. Būtu jāpiemēro valūtas kurss, kas ir spēkā dienā, kurā notiek šis notikums. Ir jākonkretizē šī noteicošā diena vai jāatceļ tās piemērošana, vienlaikus ievērojot noteiktus kritērijus un jo īpaši tos, kas saistīti ar ātrumu, kādā notiek valūtas kursa svārstības. Lai nodrošinātu KLP noteiktās kārtības rezultatīvu darbību, būtu jānosaka īpaši noteikumi par rīcību ārkārtas monetārās situācijās, kuras iestājušās Savienībā vai pasaules tirgū un uz kurām jāreaģē nekavējoties. (64)Dalībvalstīm, kuras nav ieviesušas euro, vajadzētu būt iespējai maksājumus par izdevumiem, kas izriet no KLP tiesību aktu piemērošanas, veikt euro, nevis valsts valūtā. Lai nodrošinātu to, ka šī iespēja nerada nepamatotas priekšrocības pusēm, kuras veic vai saņem maksājumus, ir vajadzīgi īpaši noteikumi. (65)Personas datu vākšanai, ko dalībvalstis un Komisija veic, lai izpildītu savus attiecīgos pārvaldības, kontroles, revīzijas un uzraudzības un izvērtēšanas pienākumus, kas paredzēti šajā regulā, būtu jāpiemēro Savienības tiesību akti par personu aizsardzību saistībā ar personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 un Regula (ES) 2016/679. (66)Fondu atbalsta saņēmēju vārda publicēšana ir līdzeklis, kā pastiprināt sabiedrības kontroli pār fondu izlietojumu, un ir vajadzīga, lai nodrošinātu Savienības finanšu interešu aizsardzību pienācīgā līmenī. To panāk daļēji ar šādas publicēšanas preventīvo un atturošo iedarbību, daļēji ar individuālu saņēmēju atturēšanu no nelikumīgas rīcības un daļēji arī, palielinot lauksaimnieku personisko pārskatatbildību par saņemto publisko līdzekļu izlietojumu. Relevantās informācijas publicēšana ir saskanīga ar nesenu Eiropas Savienības Tiesas judikatūru un arī ar Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 izklāstīto pieeju. (67)Šajā sakarā būtu pienācīgi jāatzīst pilsoniskās sabiedrības, tostarp plašsaziņas līdzekļu un nevalstisko organizāciju, loma un to ieguldījums pārvaldes iestāžu kontroles satvara stiprināšanā pret krāpšanu un pret publisko līdzekļu nelikumīgu izlietojumu jebkādā citā veidā. (68)Regulā (ES) .../... [KNR] ir izklāstīti noteikumi, kas prasa nodrošināt pārredzamību Eiropas strukturālo un investīciju fondu īstenošanā un fondu satvarā īstenoto programmu paziņošanā. Lai nodrošinātu konsekvenci, būtu jāparedz, ka minētie noteikumi attiecīgā gadījumā ir piemērojami arī ELFLA un ELGF intervenču atbalsta saņēmējiem. (69)Lai sasniegtu mērķi nodrošināt sabiedrības kontroli pār fondu līdzekļu izlietojumu, ir nepieciešams darīt sabiedrībai zināmu noteikta līmeņa informāciju par saņēmējiem. Minētajai informācijai būtu jāietver dati par saņēmēja identitāti, piešķirto summu un fondu, no kura tā piešķirta, un attiecīgā intervences tipa vai pasākuma nolūku un būtību. Minētās informācijas publicēšanai būtu jānotiek tādā veidā, kas pēc iespējas mazāk apdraud saņēmēju tiesības uz viņu privātās dzīves neaizskaramību un viņu tiesības uz personas datu aizsardzību – tiesības, kas atzītas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pantā. (70)Publicējot ziņas par pasākumu vai intervenci, kas dod lauksaimniekam tiesības saņemt atbalstu, un par atbalsta būtību un nolūku, sabiedrībai tiek sniegta konkrēta informācija par subsidēto aktivitāti un nolūku, kādā piešķirts atbalsts. Šāda publiska pārraudzība radītu preventīvu un atturošu efektu un palīdzētu aizsargāt Savienības finanšu intereses. (71)Publiskojot šādu informāciju kopā ar vispārīgo informāciju, kas paredzēta šajā regulā, tiek palielināta pārredzamība pār Savienības fondu līdzekļu izlietojumu KLP un tādējādi uzlabota minētās rīcībpolitikas pamanāmība un izpratne par to. Tas dod iedzīvotājiem iespēju vēl ciešāk iesaistīties lēmumu pieņemšanas procesā un nodrošina lielāku pārvaldes sistēmas leģitimitāti un rezultativitāti, un nosaka tai lielāku atbildību iedzīvotāju priekšā. Tas uzskatāmi parāda iedzīvotājiem arī konkrētus piemērus tam, kā lauksaimniecība nodrošina sabiedriskos labumus, tādā veidā stiprinot lauksaimniecībai atvēlētā valsts atbalsta leģitimitāti. (72)No tā izriet, ka relevantās informācijas vispārēja publicēšana nesniedzas tālāk par to, kas demokrātiskā sabiedrībā vajadzīgs, lai aizsargātu Savienības finanšu intereses, kā arī galveno mērķi nodrošināt fondu līdzekļu izlietojuma publisko pārraudzību. (73)Lai izpildītu datu aizsardzības prasības, fondu līdzekļu saņēmēji pirms datu publicēšanas būtu jāinformē, ka to dati tiks publicēti. Tie būtu jāinformē arī par to, ka Savienības un dalībvalstu revīzijas un izmeklēšanas struktūras drīkst apstrādāt datus Savienības finanšu interešu aizsardzības nolūkos. Turklāt saņēmēji būtu jāinformē par viņu tiesībām, kas paredzētas Regulā (ES) 2016/679, un par procedūrām, kas piemērojamas šo tiesību izmantošanai. (74)Lai papildinātu vai grozītu dažus nebūtiskus šīs regulas elementus, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma 290. pantu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu. Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.

(75)Lai papildinātu dažus nebūtiskus šīs regulas elementus, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma 290. pantu. Minētais pilnvarojums būtu jāpiešķir attiecībā uz maksājumu aģentūru un koordinējošo struktūru akreditāciju, maksājumu aģentūru pienākumiem attiecībā uz valsts intervenci, noteikumiem par maksājumu aģentūru pārvaldības un kontroles pienākumu saturu, noteikumiem par to, kā aprēķināma finanšu disciplīna, kas dalībvalstīm jāpiemēro lauksaimniekiem, pasākumu veidiem, kas finansējami no Savienības budžeta valsts intervences satvarā, attiecināmības nosacījumiem un aprēķināšanas metodēm, kas pamatojas uz maksājumu aģentūru faktiski konstatēto informāciju vai pamatojas uz Komisijas noteiktām vienotām likmēm, vai pamatojas uz vienotas vai nevienotas likmes summām, kas paredzētas lauksaimniecības nozariskajos tiesību aktos, darbību vērtības noteikšanu saistībā ar valsts intervenci un pasākumiem, kas jāveic valsts intervences produktu zaudējuma vai sabojāšanās gadījumā, un finansējamo summu noteikšanu. Minētajam pilnvarojumam būtu jāattiecas arī uz atkāpēm no to maksājumu neattiecināmības, kurus maksājumu aģentūras veikušas saņēmējiem pirms iespējamās agrākās vai vēlākās maksājuma dienas. Turklāt minētajam pilnvarojumam būtu jāattiecas uz maksājumu apturēšanas likmi saistībā ar ikgadējo noskaidrošanu, maksājumu apturēšanas likmi un ilgumu un attiecīgo summu atlīdzināšanas vai samazināšanas nosacījumu, kas saistīts ar daudzgadu veikuma uzraudzību. Minētajam pilnvarojumam būtu jāaptver arī intervences un pasākumi, par kuriem dalībvalstis drīkst izmaksāt avansus, un nosacījumi, ar kādiem jākompensē noteikti izdevumu un ieņēmumu veidi fondu satvarā. Turklāt minētajam pilnvarojumam būtu jāaptver metodes, kas piemērojamas saistībām un summu maksājumiem, ja Savienības budžets līdz finanšu gada sākumam nav pieņemts vai ja plānoto saistību kopsumma pārsniedz Finanšu regulas 170. panta 3. punktā noteikto sliekšņvērtību. Turklāt minētajam pilnvarojumam būtu jāaptver konkrēti pienākumi, kas dalībvalstīm jāpilda saistībā ar pārbaudēm un piekļuvi dokumentiem un informācijai, kritēriji, kas attiecas uz dalībvalstu sniegto pamatojumu, metodika un kritēriji, ar kādiem piemēro samazinājumus ikgadējās veikuma noskaidrošanas sakarā, un kritēriji un metodika, ar kādiem piemēro finansiālās korekcijas atbilstības noskaidrošanas procedūras kontekstā. Turklāt gadījumos, kad tas vajadzīgs sistēmas pienācīgas pārvaldības nolūkā, minētajam pilnvarojumam būtu jāaptver noteikumi par papildu prasībām attiecībā uz muitas procedūrām, jo īpaši tām, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, tādi noteikumi par nodrošinājumu, kas garantē nediskriminējošu attieksmi, nosaka atbildīgo personu pienākuma neizpildes gadījumā, nosaka konkrētas situācijas, kurās kompetentā iestāde drīkst atcelt prasību iesniegt nodrošinājumu, nosacījumi, kas piemērojami iesniedzamajam nodrošinājumam un garantijas sniedzējam, nodrošinājuma iesniegšanas un atbrīvošanas nosacījumi, īpaši nosacījumi, kas saistīti ar nodrošinājumu, ko iesniedz avansa maksājumu gadījumā, un noteikumi par to, kā nosakāmas sekas tādu pienākumu neizpildes gadījumā, par kuriem ir iemaksāts nodrošinājums. Turklāt attiecībā uz integrēto sistēmu minētajam pilnvarojumam būtu jāaptver noteikumi par lauksaimniecības zemesgabalu identifikācijas sistēmas, ģeotelpisko pieteikumu sistēmas un platību uzraudzības sistēmas kvalitātes novērtēšanu, un lauksaimniecības zemesgabalu identifikācijas sistēmas, saņēmēju identifikācijas sistēmas un maksājumtiesību identifikācijas un reģistrācijas sistēmas definīcijas, pamatiezīmes un noteikumi. Turklāt minētajam pilnvarojumam būtu jāaptver noteikumi par intervencēm, kas izslēdzamas no darījumu rūpīgām pārbaudēm, par noteicošo dienu un valūtas kursu, kas jāizmanto dalībvalstīm, kuras neizmanto euro, un par valūtas kursu, kas piemērojams, kad tiek sagatavotas izdevumu deklarācijas un intervences krājumu darbības tiek iegrāmatotas maksājumu aģentūru kontos, par pasākumiem, kas veicami, lai aizsargātu Savienības tiesību aktu piemērošanu, ja to varētu apdraudēt ar valsts valūtu saistīta ārkārtēja monetāra rakstura prakse. Lai grozītu dažus nebūtiskus šīs regulas elementus, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras saskaņā ar Līguma 290. pantu pieņemt aktus attiecībā uz sliekšņvērtību, par kuru mazākas vērtības gadījumā uzņēmu rūpīga pārbaude būtu jāveic tikai īpašu iemeslu dēļ. (76)Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011. Minētajām pilnvarām būtu jāattiecas uz noteikumiem par maksājumu aģentūru un koordinējošo struktūru akreditācijas piešķiršanas, atsaukšanas un izskatīšanas procedūrām, kā arī maksājumu aģentūru akreditācijas pārraudzības procedūrām; par darbu un pārbaudēm, kas ir maksājumu aģentūru pārvaldības deklarācijā pamatā; par koordinējošās struktūras funkcionēšanu un informācijas paziņošanu Komisijai, ko veic minētā koordinējošā struktūra, par sertifikācijas struktūru uzdevumiem, tostarp veicamajām pārbaudēm, un struktūrām, uz kurām attiecina minētās pārbaudes, un par sertifikātiem un ziņojumiem un tos pavadošajiem dokumentiem, kas jāsagatavo minētajām struktūrām. (77)Komisijas īstenošanas pilnvarām būtu jāaptver arī revīzijas principi, uz kuriem balstās sertifikācijas struktūru atzinumi, tostarp riska novērtējums, iekšējās kontroles un prasīto revīzijas pierādījumu līmenis, revīzijas metodes, kas sertifikācijas struktūrām jāizmanto, lai, ņemot vērā starptautiskus revīzijas standartus, sniegtu savus atzinumus. (78)Komisijas īstenošanas pilnvarām būtu jāaptver arī valsts intervences pasākumu finansēšanai vajadzīgo summu noteikšana, noteikumi par to, kā finansējama platību uzraudzības sistēmai vajadzīgo satelītdatu ieguve, ko veic Komisija, un pasākumi, kurus Komisijas veic ar tālizpētes lietotnēm, ko izmanto platību uzraudzības sistēmā, procedūra, kā Komisija veic minēto satelītdatu ieguvi un platību uzraudzības sistēmu, satvars, kas reglamentē satelītattēlu un meteoroloģisko datu ieguvi, uzlabošanu un izmantošanu, un piemērojamie termiņi. (79)Komisijas īstenošanas pilnvarām būtu jāaptver arī saistībā ar finanšu disciplīnas procedūru – tiešo maksājumu intervenču korekcijas koeficienta noteikšana un tā pielāgošana, kā arī noteikumi, kas piemērojami apropriācijām, kuras saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) .../... [jaunā Finanšu regula] 12. panta 2. punkta d) apakšpunktu pārnestas, lai finansētu tiešo maksājumu intervences; saistībā ar budžeta disciplīnas procedūru – maksājumu summas provizoriska noteikšana un pieejamo budžeta līdzekļu provizoriska sadalīšana starp dalībvalstīm, un mēneša maksājumu noteikšana, kurus Komisija veic, pamatojoties uz izdevumu deklarāciju. (80)Turklāt Komisijas īstenošanas pilnvarām būtu jāaptver tā perioda noteikšana, kādā akreditētajām maksājumu aģentūrām ir jāsagatavo un jānosūta Komisijai izdevumu starpposma deklarācijas, kas saistītas ar lauku attīstības intervencēm, kā arī noteikumi par procedūru un citas praktiskas detaļas, kas saistītas ar maksājumu termiņu mehānisma pienācīgu funkcionēšanu; dalībvalstīm izmaksājamo mēneša vai starpposma maksājumu samazināšana un apturēšana uz laiku, kā arī noteikumi par rīcības plānu elementiem un to izstrādes procedūru. Tām būtu jāaptver arī noteikumi, kas ārkārtas gadījumos ir vajadzīgi un pamatoti, lai atrisinātu specifiskas problēmas, kuras saistītas ar maksājumu termiņiem un avansa maksājumiem, sīki izstrādāti noteikumi par to, kā maksājumu aģentūras kārto atsevišķus grāmatvedības kontus; īpaši nosacījumi, kas piemērojami informācijai, kura jāiegrāmato maksājumu aģentūru kārtotajos kontos; noteikumi par to intervences pasākumu finansēšanu un iegrāmatošanu, kurus īsteno intervences krājumu glabāšanas veidā, un citiem fondu finansētiem izdevumiem, noteikumi, kas reglamentē automātiskas saistību atcelšanas procedūru. (81)Turklāt Komisijas īstenošanas pilnvarām būtu jāaptver procedūras, kas saistītas ar dalībvalstu pienākumiem sadarboties attiecībā uz Komisijas veiktām pārbaudēm un piekļuvi informācijai; nosacījumi, ar kādiem jāglabā ar veiktajiem maksājumiem saistītie apliecinošie dokumenti, ikgadējā finansiālā noskaidrošana, ieskaitot pasākumus, kas jāveic saistībā ar attiecīgo īstenošanas aktu pieņemšanu un īstenošanu, ikgadējā veikuma noskaidrošana, ieskaitot pasākumus, kas veicami saistībā ar attiecīgo īstenošanas aktu pieņemšanu un īstenošanu, un informācijas apmaiņa starp Komisiju un dalībvalstīm, procedūras un termiņi, kas jāievēro, atbilstības noskaidrošanas procedūra, tostarp pasākumi, kas jāveic saistībā ar attiecīgo īstenošanas aktu pieņemšanu un īstenošanu, informācijas apmaiņa starp Komisiju un dalībvalstīm, termiņi, kas jāievēro, un noteikumi, kas attiecas uz samierināšanas procedūru, to summu izslēgšana no Savienības finansējuma, kuras pieprasīts segt no Savienības budžeta, un to paziņojumu veidlapām, kas dalībvalstīm jāsniedz Komisijai saistībā ar līdzekļu atgūšanu neatbilstības gadījumā. (82)Komisijas īstenošanas pilnvarām būtu jāaptver arī noteikumi, kuru mērķis ir panākt ar Savienības finanšu interešu aizsardzību saistīto dalībvalstu pienākumu vienādu piemērošanu, un vajadzīgie noteikumi, kuru mērķis ir panākt pārbaužu vienādu piemērošanu Savienībā. (83)Turklāt Komisijas īstenošanas pilnvarām būtu jāaptver iesniedzamo nodrošinājumu forma un nodrošinājumu iesniegšanas, akceptēšanas un sākotnējo nodrošinājumu aizstāšanas procedūra; nodrošinājumu atbrīvošanas procedūra un paziņojumi, kas dalībvalstīm vai Komisijai jāsniedz nodrošinājumu kontekstā. (84)Komisijas īstenošanas pilnvarām būtu jāaptver arī noteikumi par formu, saturu un kārtību, kādā Komisijai nosūtāmi vai darāmi pieejami lauksaimniecības zemesgabalu identifikācijas sistēmas, ģeotelpisko pieteikumu sistēmas un platību uzraudzības sistēmas kvalitātes novērtēšanas ziņojumi, un par korektīvo rīcību, kas dalībvalstīm jāveic attiecībā uz minētajās sistēmās atklātajiem trūkumiem; ģeotelpisko pieteikumu sistēmas un platību uzraudzības sistēmas pamatiezīmes un noteikumi. (85)Komisijas īstenošanas pilnvarām būtu jāaptver arī noteikumi, kuru mērķis ir nodrošināt komercdokumentu rūpīgas pārbaudes noteikumu vienādu piemērošanu. Tām būtu jāaptver arī noteikumi, kas attiecas uz dalībvalstu informācijas paziņošanu Komisijai, un pasākumi, kas veicami, lai aizsargātu Savienības tiesību aktu piemērošanu, ja to varētu apdraudēt ar valsts valūtu saistīta ārkārtēja monetāra rakstura prakse. (86)Turklāt Komisijas īstenošanas pilnvarām būtu jāaptver noteikumi par fondu līdzekļu saņēmēju publiskošanas formu un laika grafiku, vienādu veidu, kā piemēro pienākumu informēt saņēmējus par to, ka viņu dati tiks publiskoti, un Komisijas un dalībvalstu sadarbību fondu līdzekļu saņēmēju publiskošanas sakarā. (87)Dažu īstenošanas aktu pieņemšanā būtu jāizmanto konsultēšanās procedūra. Attiecībā uz īstenošanas aktiem, kas saistīti ar Komisijas veiktiem summu aprēķiniem, konsultēšanās procedūra ļauj Komisijai pilnībā uzņemties atbildību par budžeta pārvaldību, un tās mērķis ir lielāka efektivitāte, paredzamība un ātrums, kas vajadzīgi, lai ievērotu laika ierobežojumus un budžeta procedūras. Attiecībā uz īstenošanas aktiem, kas saistīti ar dalībvalstīm veicamajiem maksājumiem un grāmatojumu noskaidrošanas procedūras un ikgadējās veikuma noskaidrošanas norisi, konsultēšanās procedūra ļauj Komisijai pilnībā uzņemties atbildību par budžeta pārvaldību un valstu maksājumu aģentūru gada pārskatu verificēšanu, ko veic, lai akceptētu šādus pārskatus vai – gadījumos, kad izdevumi nav veikti atbilstīgi Savienības noteikumiem, – izslēgtu šādus izdevumus no Savienības finansējuma. Citu īstenošanas aktu pieņemšanai būtu jāizmanto pārbaudes procedūra. (88)Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai, nepiemērojot Regulu (ES) Nr. 182/2011, pieņemt īstenošanas aktus attiecībā uz ELGF izdevumiem pieejamo līdzekļu neto atlikuma noteikšanu, to mēneša maksājumu noteikšanu, kas tai būtu jāveic, pamatojoties uz dalībvalstu izdevumu deklarāciju, un papildinošiem maksājumiem vai atvilkumiem mēneša maksājumu procedūras kontekstā. (89)Tāpēc Regula (ES) Nr. 1306/2013 būtu jāatceļ.

(90)Lai panāktu vienmērīgu pāreju no Regulā (ES) Nr. 1306/2013 paredzētajiem noteikumiem uz šajā regulā paredzētajiem noteikumiem, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras saskaņā ar Līguma 290. pantu pieņemt aktus par pārejas noteikumu noteikšanu. (91)Ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, kas ir pieņēmis atzinumu. (92)Tā kā, ņemot vērā saikni starp šo regulu un citiem KLP instrumentiem un dalībvalstu finansiālo resursu limitus, šīs regulas mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, izmantojot Savienības finansējuma daudzgadu garantiju un koncentrējoties uz tā prioritātēm, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I sadaļa

Darbības joma un definīcijas 1. pants

Darbības joma Šajā regulā nosaka noteikumus par: (a)izdevumu, tostarp lauku attīstības izdevumu, finansēšanu saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku (KLP); (b)pārvaldības un kontroles sistēmām, kas jāizveido dalībvalstīm; (c)noskaidrošanas un atbilstības procedūrām. 2. pants

Definīcijas Šajā regulā piemēro šādas definīcijas: (a)“pārkāpums” ir pārkāpums Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 1. panta 2. punkta nozīmē; (b)“pārvaldības sistēmas” ir pārvaldības struktūras, kas minētas šīs regulas II sadaļas II nodaļā, un Savienības pamatprasības, kas noteiktas šajā regulā, Regulā (ES) .../... [KLP stratēģisko plānu regula], tostarp ziņošanas sistēma, kas izveidota, lai sniegtu Regulas (ES) .../... [KLP stratēģisko plānu regula] 121. pantā minēto gada veikuma ziņojumu; (c)“Savienības pamatprasības” ir prasības, kas noteiktas Regulā (ES) .../... [KLP stratēģisko plānu regula] un šajā regulā. 3. pants

Atbrīvojumi nepārvaramas varas un ārkārtas apstākļu gadījumos KLP finansēšanas, pārvaldības un uzraudzības vajadzībām “nepārvarama vara” un “ārkārtas apstākļi” var tikt atzīti jo īpaši šādos gadījumos: (a)smaga dabas katastrofa, kas būtiski ietekmē saimniecību; (b)lauksaimniecības dzīvnieku novietņu nejauša nopostīšana saimniecībā;

(c)epizootija vai augu slimība, kas skar, attiecīgi, visus saņēmēja lauksaimniecības dzīvniekus vai lauksaimniecības kultūras vai daļu no tiem; (d)visas saimniecības vai tās lielas daļas ekspropriācija, ja minēto ekspropriāciju nevarēja paredzēt pieteikuma iesniegšanas dienā. II sadaļa

Vispārīgi noteikumi par lauksaimniecības fondiem I NODAĻA

Lauksaimniecības fondi 4. pants

Fondi, kas finansē lauksaimniecības izdevumus Dažādo KLP jomā ietilpstošo intervenču un pasākumu finansējumu no Savienības vispārējā budžeta (“Savienības budžets”) nodrošina: (a)Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds (ELGF); (b)Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA). 5. pants

ELGF izdevumi 1.ELGF īsteno dalībvalstu un Savienības dalītā pārvaldībā vai tiešā pārvaldībā, kā izklāstīts 2. un 3. punktā. 2.Dalītas pārvaldības kontekstā ELGF finansē šādus izdevumus: (a)lauksaimniecības tirgus regulējoši vai atbalstoši pasākumi, kas noteikti Regulā (ES) Nr. 1308/2013; (b)Regulas (ES) .../... [KLP stratēģisko plānu regula] III sadaļas 3. nodaļā minētās nozariskās intervences; (c)Regulas (ES) .../... [KLP stratēģisko plānu regula] 14. pantā minētās tiešo maksājumu intervences lauksaimniekiem KLP stratēģiskā plāna satvarā; (d)Savienības finansiālā iemaksa informācijas un veicināšanas pasākumos, ko dalībvalstis veic attiecībā uz lauksaimniecības produktiem Savienības iekšējā tirgū un trešās valstīs un ir atlasījusi Komisija; (e)Savienības finansiālā iemaksa Regulā (ES) Nr. 228/2013 minētajos īpašajos pasākumos, kas paredzēti lauksaimniecībai tālākajos Savienības reģionos, un Regulā (ES) Nr. 229/2013 minētajos īpašajos pasākumos, kas veicami lauksaimniecībā par labu Egejas jūras nelielajām salām. 3.Tiešā pārvaldībā ELGF finansē šādus izdevumus: (a)lauksaimniecības produktu veicināšana, kuru Komisija veic tieši vai ar starptautisku organizāciju starpniecību; (b)pasākumi, ko saskaņā ar Savienības tiesību aktiem veic, lai nodrošinā