EIROPAS KOMISIJA Briselē, 20.6.2017 COM(2017) 328 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par to, kā 2016. gadā un iepriekšējos gados veikti darbi saskaņā ar kodoliekārtu dezekspluatācijas palīdzības programmu Bulgārijai, Lietuvai un Slovākijai



1.Ievads Šajā ziņojumā ir aplūkots progress, kas gūts 2016. gadā, kā arī iepriekšējos gados Eiropas Savienības kodoliekārtu dezekspluatācijas [ekspluatācijas izbeigšanas] palīdzības programmās Bulgārijā, Lietuvā un Slovākijā. Ziņojums izpilda ziņošanas prasības attiecīgajās Padomes regulās, un kalpo par pamatu palīdzības programmu 2017. gada darba programmu pieņemšanai. Pašreizējās daudzgadu finanšu shēmas (DFS 2014.–2020. gadam) ietvaros Komisija par šo tematu ir ziņojusi divas reizes,. Pirms iestāšanās ES, Bulgārija, Lietuva un Slovākija apņēmās pirms plānotā ekspluatācijas termiņa slēgt astoņas padomju laikā projektētas kodolelektrostacijas. Apmaiņā ES apņēmās sniegt finansiālu palīdzību šādu kodolelektrostaciju dezekspluatācijai: ·Kozlodujas kodolelektrostacijas (KES) 1.–4. bloks Bulgārijā, ·Ignalinas KES Lietuvā un ·Bohunices V1 KES Slovākijā. Kodoliekārtu dezekspluatācijas palīdzības programmu mērķis1,2 ir palīdzēt attiecīgām dalībvalstīm stingri virzīties uz dezekspluatācijas nobeiguma posmu, vienlaikus nodrošinot, ka tiek uzturēti augstākie drošuma standarti. Visās trijās programmās nobeiguma posms tiek definēts kā degradēta teritorija. Lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu apglabāšana dziļā ģeoloģiskajā glabātavā neietilpst dezekspluatācijas palīdzības programmu darbības jomā, un katrai dalībvalstij šis jautājums jārisina savā lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanas nacionālajā programmā, kā to prasa attiecīgā direktīva,. 2.Programmas administrēšana 2.1.Īstenošanas metode Komisija programmu budžeta īstenošanu uztic pēc pīlāriem novērtētām īstenotājstruktūrām (netieša pārvaldība), t. i.: ·Bulgārijā – Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankai (ERAB), ar iemaksām Kozlodujas Starptautiskajā dezekspluatācijas atbalsta fondā (KIDSF) kopš 2001. gada; ·Lietuvā – ERAB, ar iemaksām Ignalinas Starptautiskajā dezekspluatācijas atbalsta fondā (IIDSF) kopš 2001. gada, un Centrālajai projektu vadības aģentūrai (CPMA) kopš 2003. gada; ·Slovākijā – ERAB, ar iemaksām Bohunices Starptautiskajā dezekspluatācijas atbalsta fondā (BIDSF) kopš 2001. gada, un Slovākijas Inovācijas un enerģētikas aģentūrai (SIEA) kopš 2016. gada. Tādējādi Ignalinas un Bohunices programmās ES finansējums tiek piešķirts caur diviem kanāliem. Komisija, izmantojot pīlāru novērtējumus, ir ieguvusi pierādījumus, ka īstenotājstruktūras (ERAB, CPMA un SIEA) atbilst netiešas pārvaldības prasībām, kas noteiktas Finanšu regulas 60. pantā. 2.2.Gada darba programmu plānošana un uzraudzība DFS 2014.–2020. gadam vajadzībām Komisija izmainīja programmu pārvaldību, lai skaidri noteiktu lomas un atbildību, un ieviesa stingrākas plānošanas, uzraudzības un ziņošanas prasības. Atbilstoši šai pārskatītajai pārvaldības pieejai katra attiecīgā dalībvalsts ir iecēlusi programmas koordinatoru (ministra vai valsts sekretāra līmenī), kas ir atbildīgs par dezekspluatācijas programmas plānošanu, koordināciju un uzraudzību valsts līmenī. Programmu koordinatoriem ir jāiesniedz gada darba programmas, kuras Komisija pieņem kopā ar finansēšanas lēmumiem, ievērojot Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantā izklāstīto pārbaudes procedūru.

Katrai dalībvalstij ir komiteja, kas veic uzraudzības un ziņošanas funkcijas, un šo komiteju sanāksmju vadīšanā piedalās Komisijas pārstāvis un programmu koordinatori. Īstenošanas struktūras uzraudzību nodrošina ikdienā. Turklāt Komisija rūpīgi seko līdzi projektu īstenošanai, ik pēc diviem gadiem veicot dokumentāras pārbaudes un pārbaudes uz vietas. Lai pilnveidotu šo procesu, Komisija lūdza atbalsta saņēmējus ieviest iegūtās vērtības vadības (EVM) sistēmu, ar kuras palīdzību var objektīvi izmērīt projekta rezultativitāti un panākto progresu. 2.3.Revīzijas un izvērtējumi 2016. gadā Komisija pēc 2015. gada iekšējās revīzijas par programmu pārvaldību un uzraudzību ir veiksmīgi īstenojusi visas darbības. Galvenais nodevums bija padziļināts novērtējums par to, cik pamatīgi ir attiecīgo dalībvalstu finansēšanas plāni, kas izstrādāti drošai dezekspluatācijas procesa pabeigšanai. Pētījumā apstiprinājās Komisijas sākotnējie pozitīvie secinājumi (proti, ka dezekspluatācijas plāni ir pilnīgi, atbilstoši un visaptveroši, ka dezekspluatācijas programmu kopējās bāzes izmaksas ir atbilstoši aplēstas, ka resursi ir pietiekami, lai sasniegtu 2014.–2020. gada satvara mērķus, un ka nav finansiāla iztrūkuma). Komisija arī analizēja finansējuma iztrūkumu laikposmā pēc 2020. gada, jo īpaši Lietuvā. Te pētījumā tika konstatēts, ka visu trīs valstu tautsaimniecības ir acīmredzami spējīgas pabeigt savu programmu finansēšanu, izmantojot valsts finanšu resursus, vai nu ar nenozīmīgu ietekmi, vai Lietuvas gadījumā septiņu gadu periodā ietekme uz valsts gada budžetu varētu būt aptuveni 0,3–0,5 %. 2016. gada septembrī Eiropas Revīzijas palāta publicēja darbības rezultātu revīziju ziņojumu, kurā sniedza ieteikumus Komisijai un dalībvalstīm. Komisija ieteikumiem piekrita vai nu pilnībā, vai daļēji, un attiecīgi ir tos īstenojusi vai turpina to darīt šādā veidā: -turpina atbalstīt dalīšanos zināšanās un paraugprakses ieviešanu, -skaidro un nostiprina nacionālā līdzfinansējuma satvaru, -pēta, vai arī pēc 2020. gada būtu jāpiešķir īpašais dezekspluatācijas finansējums, -sāk diskusiju par iespējām Savienībā izveidot kopējas radioaktīvo atkritumu apglabāšanas iekārtas un -izvērtē, vai visās dalībvalstīs dezekspluatācijas un radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanas izmaksas tiek caurredzami uzskaitītas. 2016. gada novembrī Komisijas dienesti sāka starpposma izvērtēšanu. Šis izvērtējums ietver sabiedrisko apspriešanu un novērtējumu par programmu rezultativitāti un ietekmi, resursu izmantošanas efektivitāti un to Savienības pievienoto vērtību. Izvērtējumā tiks apskatīts arī jautājums par to, cik lielā mērā ir vajadzība mainīt sīki izstrādātās īstenošanas procedūras8. 2.4.Budžeta īstenošana Komisija pieņēma 2014., 2015. un 2016. gada darba programmas un saistītos finansēšanas lēmumus,,, asignēto budžetu piešķirot ar deleģēšanas nolīgumiem ar ERAB (EUR 120,6 miljoni Kozlodujas IDSF, EUR 9,0 miljoni Ignalinas IDSF, EUR 30,3 miljoni eiro Bohunices IDSF) un CPMA (EUR 176,6 miljoni) un SIEA (EUR 62,5 miljoni). Komisijas maksājumu pamatā bija prognozētās līgumiskās vajadzības un panāktais progress projektu īstenošanā. 3.Līdzfinansējums Kozlodujas programma Laikā no 2014. gada līdz 2016. gadam Kozlodujas kodolelektrostacijas dezekspluatācijas plāna izmaksu segšanai no valsts līdzekļiem tika izlietoti EUR 42,8 miljoni, turpretī no Kozlodujas IDSF — EUR 86,1 miljoni, kas nozīmē, ka Bulgārijas resursi veidoja līdzfinansējumu 33 % apmērā. Eiropas Revīzijas palāta savā ziņojumā11 lēsa, ka 2021.–2030. gadā finansiālais iztrūkums būs EUR 28 miljoni. Tomēr Bulgārija pašlaik veic dezekspluatācijas plāna trīsgadu caurskatīšanu, ko prasa tās tiesību akti. Pēc tam, kad programmas koordinators būs iesniedzis šā pārskata rezultātus, Komisija tos izvērtēs un ziņos Eiropas Parlamentam un Padomei. Ignalinas programma No programmas uzsākšanas līdz 2016. gada 1. jūnijam Ignalinas kodolelektrostacijas dezekspluatācijas plāna izmaksu segšanai no valsts līdzekļiem tika izlietoti EUR 137,9 miljoni, turpretī no Ignalinas IDSF un CPMA — EUR 805,8 miljoni, kas nozīmē, ka Lietuvas resursi veidoja līdzfinansējumu 15 % apmērā. Pašreizējā DFS novērots, ka līdzfinansējumam ir tendence pieaugt. Tiek sagaidīts, ka 2016. un 2017. gadā no valsts līdzekļiem tiks segti EUR 44 miljoni. Tajā pašā laikā tiek sagaidīts, ka Ignalinas IDSF un CPMA segs EUR 176 miljonus, Lietuvas resursiem 2016. un 2017. gadā veidojot līdzfinansējumu 20 % apmērā.

Finansiālais iztrūkums 2021.–2038. gadā joprojām ir apjomīgs: EUR 1,561 miljardi11. Attiecīgie spēkā esošie valsts tiesību akti paredz, ka Lietuvas valdībai ir jālūdz papildu atbalsts no Savienības laikposmam pēc 2020. gada, kā arī tajos ir noteikts, ka no valsts budžeta tiks segtas visas izmaksas, kam nebūs rasts cits finansējuma avots. Bohunices programma No programmas uzsākšanas līdz 2015. gada beigām no Slovākijas Valsts kodolenerģijas fonda tika izmaksāti EUR 148 miljoni, savukārt no Bohunices IDSF — EUR 189 miljoni, Slovākijas resursiem veidojot līdzfinansējumu 44 % apmērā. 2016.–2025. gadam (programmas beigu gads) piešķirtā valsts finansējuma summa ir EUR 328 miljoni, turpretī ES piešķirtā summa ir EUR 482 miljoni. Palikušais finansiālais iztrūkums 2021.–2025. gadā ir EUR 92 miljardi11. 4.Progress un izpilde Galvenie konkrētie dezekspluatācijas programmu mērķi 2014.–2020. gada finansēšanas periodam ir noteikti abu regulu, 2. pantā. Šie mērķi ir sīkāk izklāstīti īstenošanas procedūrās8, kurās katrai dezekspluatācijas programmai līdz attiecīgajam nobeiguma posmam noteikti bāzes scenāriji. Visu reaktoru darbība ir apturēta, un no visiem, izņemot viena reaktora aktīvo zonu, ir izvākta kodoldegviela. 2016. gadā tika sasniegti galvenie atskaites punkti; tika izdota dezekspluatācijas licence Kozlodujas 3. un 4. blokam un tika atsākta kodoldegvielas izvākšana no Ignalinas KES. Visas trīs dalībvalstis turpināja demontāžas darbus, kā rezultātā dezekspluatācijas process pavisam noteikti ir kļuvis neatgriezenisks. Minētie sasniegumi ir arī būtiski soļi ceļā uz augstāku drošuma līmeni konkrētajos objektos. Galvenie darbības rādītāji liecina, ka rezultāti kopumā atbilst gaidītajam, kā arī tie palīdzēja agrīnā stadijā konstatēt problēmjautājumus nolūkā rast iedarbīgus mīkstinošus pasākumus. 4.1.Kozlodujas programma Kozlodujas kodolelektrostacijas (KES) 1.–4. bloks ir VVER 440/230 tipa reaktori: 1. un 2. bloks tika galīgi slēgti 2002. gadā un 3. un 4. bloks — 2006. gadā. Sākot ar 2013. gadu, dezekspluatāciju pārrauga Bulgārijas Radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanas valsts uzņēmums (SERAW), kas ir īpaši izveidota dezekspluatācijas organizācija, kuras uzdevums ir radioaktīvo atkritumu droša apsaimniekošana Bulgārijas Republikas teritorijā. SERAW — Enerģētikas ministrijas padotībā — ir licences turētājs / operators, kas atbildīgs par Kozlodujas KES 1.–4. bloka dezekspluatāciju un par plānoto nacionālo atkritumu apglabāšanas poligonu. Programmas bāzes scenārijs Kozlodujas programmas bāzes scenārija galvenās iezīmes ir šādas: nobeiguma posms (degradēta teritorija) jāsasniedz līdz 2030. gadam un kopējās aplēstās izmaksas ir EUR 1,107 miljardi (2013). Bāzes scenārija pamatojums ir dots Kozlodujas KES dezekspluatācijas plānā, ko apstiprinājušas Bulgārijas iestādes, kā apliecināts dezekspluatācijas licencēs. Progress Panāktais progress attiecībā pret izvirzītajiem mērķiem uz ziņošanas atskaites brīdi bija apmierinošs. -No reaktora aktīvās zonas un baseiniem ir aizvākta kodoldegviela, un 2014. gada novembrī un 2016. gada jūlijā attiecīgi Kozlodujas KES 1. un 2. blokam un 3. un 4. blokam tika izdotas dezekspluatācijas licences. -Uz priekšu pavirzījušies turbīnu zāles demontāžas darbi (demontētas ~13 430 t jeb viena trešdaļa no metāla detaļām un ~5978 t betona plātņu). -Turpinājās demontāžas darbi reaktora ēkās (demontētas ~196 t metāla detaļu). -Kā neradioaktīvi atbrīvoti apjomīgi daudzumi materiālu (~13 049 t). -Pašreiz notiekošajiem demontāžas un dekontaminācijas darbiem atkritumu apsaimniekošanas infrastruktūra ir pietiekama, taču nākotnē būs vajadzīgas papildu iekārtas. Šobrīd tiek izstrādāts zema radioaktivitātes līmeņa atkritumu (> 90 % no radioaktīvo atkritumu kopapjoma) apglabāšanas ceļš, un 2017. gadā tiks sākta nacionālā atkritumu apglabāšanas poligona būvniecība. Turklāt būtiski uz priekšu pavirzījusies gan radioaktīvo atkritumu lielapjoma samazināšanas, gan fragmentācijas un dekontaminācijas iekārtu būvniecība; nodošana ekspluatācijā plānota 2017. gadā.

Izpilde 2016. gadā vispārējie darbības rezultāti kopumā bija apmierinoši; turbīnu zālē tika demontēti 93 % no plānotā metāla detaļu daudzuma, savukārt nojaukto betona konstrukciju apjoms pārsniedza plānoto (apsteidzot grafiku par pusgadu); tomēr reaktora ēkās demontēto materiālu daudzums vēl nesasniedza plānotos apjomus. Grafika izpilde bija apmierinoša daudziem dezekspluatācijas projektiem; tomēr dažos projektos nebija iespējams novērst kavējumus. Kā ziņots pagājušajā gadā4, izpildes riskus programmā lielākoties rada nevis tehniski, bet gan administratīvi un juridiski iemesli. Šie riski, iespējams, apdraudēja programmas kritiski svarīgo virzību; tāpēc tie tika apskatīti un mīkstināti 2016. gada darba programmā. Kā konkrēts rezultāts minama nacionālā atkritumu apglabāšanas poligona būvniecības sakarā veiktā vides ietekmējuma novērtējuma pabeigšana. Kopš 2014. gada ar Savienības finansiālo atbalstu īstenotās programmas iegūtā vērtība ir saskanīga ar faktiskajām izmaksām, kas nozīmē, ka izmaksizpilde ir apmierinoša. 4.2.Lietuva — Ignalinas kodolelektrostacija Ignalinas KES veido divi RBMK 1500 tipa reaktori: 1. un 2. bloka darbība tika apturēta attiecīgi 2004. un 2009. gadā. Licences turētājs / operators, kas atbildīgs par dezekspluatācijas procesā esošajām iekārtām un atkritumu apglabāšanas poligoniem, ir Lietuvas valsts uzņēmums Ignalinas kodolelektrostacija (INPP). Tā darbību uzrauga Enerģētikas ministrija. Pagājušajā gadā INPP turpināja veikt izmaiņas savā struktūrā, lai izveidotu sekmīgu dezekspluatācijas organizāciju, kura būtu spēcīgāka projektu vadībā. Programmas bāzes scenārijs Ignalinas programmas bāzes scenārija galvenās iezīmes ir šādas: nobeiguma posms (degradēta teritorija) jāsasniedz līdz 2038. gadam un kopējās aplēstās izmaksas ir EUR 3,377 miljardi. Programmas bāzes scenārija pamatojums ir dots galīgajā dezekspluatācijas plāna20 versijā, ko 2014. gada 25. augustā apstiprināja Lietuvas Republikas Enerģētikas ministrija. Progress Panāktais progress attiecībā pret izvirzītajiem mērķiem uz ziņošanas atskaites brīdi bija apmierinošs. -2016. gada septembrī 1. un 2. blokā tika sākta lietotās kodoldegvielas bloku aizvākšana no lietotās kodoldegvielas baseiniem. -2015. gada oktobrī tika koriģēti Ignalinas KES 1. bloka darbības licences nosacījumi, lai dotu atļauju turpmākai aprīkojuma demontāžai un dekontaminācijai. -Demontāžas un dekontaminācijas darbi turbīnu zālē 1. blokā tika veikti 99 % apmērā, bet 2. blokā — vairāk nekā 30 %, kas nozīmē, ka no 2014. gada līdz 2016. gada jūnija beigām ir demontētas un dekontaminētas 19 576 t aprīkojuma. Tie ir gandrīz 50 % no daudzgadu finanšu shēmai izvirzītā mērķrādītāja. -Darbu uzsākusi jaunā iekārta lietotās degvielas sausajai pagaidu uzglabāšanai. -Pašreiz notiekošo demontāžas un dekontaminācijas darbu vajadzībām atkritumu apsaimniekošanas infrastruktūra ir pietiekama, taču nākotnē būs vajadzīgas papildu iekārtas. Šobrīd tiek izstrādāts zema radioaktivitātes līmeņa atkritumu (> 90 % no radioaktīvo atkritumu kopapjoma) apglabāšanas ceļš, un sagaidāms, ka 2017. gadā tiks apstiprināts virszemes apglabāšanas iekārtas projekts. Turklāt 2018. gadā ekspluatācijā tiks nodotas jaunās cieto atkritumu apstrādes iekārtas un glabātavas. Izpilde 2016. gadā aprīkojuma demontāžas darbi turbīnu zālēs, kā arī tehniskajās ēkās, kas tās savieno ar reaktora ēkām, norisēja pienācīgos tempos. Arī atkritumu apsaimniekošana noritēja apmierinoši, proti, saskaņā ar nosprausto mērķrādītāju vai to pārsniedzot. Atbilstoši plānotajam no reaktora ēkām uz jauno pagaidu glabātavu tika pārvestas pirmās lietotās degvielas tvertnes. Pašreiz programmu neapdraud nekādi būtiski līgumiskie strīdi, tomēr ir jāuzlabo iekļaušanās grafikā tādās jomās kā jauno cieto atkritumu apstrādes iekārtu un glabātavu nodošana ekspluatācijā.

Iegūtās vērtības analīze rāda, ka pēc trīs darbības gadiem (2014.–2016. g.) programma kopumā atpaliek no grafika par sešiem mēnešiem. Kopš 2014. gada ar Savienības finansiālo atbalstu īstenotās programmas iegūtā vērtība ir saskanīga ar faktiskajām izmaksām, kas nozīmē, ka izmaksizpilde ir apmierinoša. 4.3.Slovākija — Bohunices V1 kodolelektrostacija Bohunices V1 KES veido divi VVER 440/230 tipa reaktori: 1. un 2. bloka darbība tika galīgi apturēta attiecīgi 2006. un 2008. gadā. Slovākijas “Jadrová a vyraďovacia spoločnosť” (JAVYS) ir īpaši izveidota dezekspluatācijas organizācija, kuras uzdevums ir droša kodoliekārtu dezekspluatācija un lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu apsaimniekošana Slovākijas Republikas teritorijā. Tās darbību uzrauga Ekonomikas ministrija. JAVYS ir licences turētājs/operators, kas atbildīgs par Bohunices V1 KES dezekspluatāciju un lietotās degvielas apsaimniekošanu un atkritumu glabātavām. Programmas bāzes scenārijs Bohunices programmas bāzes scenārija galvenās iezīmes ir šādas: nobeiguma posms (degradēta teritorija) jāsasniedz līdz 2025. gadam un kopējās aplēstās izmaksas ir EUR 1,246 miljardi. Programmas bāzes scenārija pamatojums ir dots detalizētajā Bohunices V1 KES dezekspluatācijas plānā20, kas datēts ar 2014. gada 22. oktobri. Progress Panāktais progress attiecībā pret izvirzītajiem mērķiem uz ziņošanas atskaites brīdi bija apmierinošs. -No reaktora aktīvajām zonām un baseiniem ir izvākta kodoldegviela, un Slovākijas kodolenerģētikas regulators 2014. gada decembrī izdeva licenci Bohunices V1 KES dezekspluatācijas 2. posmam (nobeiguma posms). -V1 reaktora turbīnu zālē un palīgēkās demontētas visas sistēmas, izņemot vienu. Līgums par dzesēšanas torņu demontāžu ar ārpakalpojumu sniedzējiem tika noslēgts vēlāk, nekā plānots, taču par ievērojami zemāku cenu, nekā sākotnēji aplēsts, kā arī tas neietekmēs V1 KES dezekspluatācijas grafika kritiski svarīgo punktu izpildi. -Ir sākta reaktora ēkas demontāža un dekontaminācija; ir pilnībā aizvākti primāro kontūru izolācijas materiāli; ir atsākta primāro kontūru dekontaminācija; ir izsludināts uzaicinājums iesniegt piedāvājumus attiecībā uz reaktora dzesēšanas sistēmas lielo detaļu demontāžu. -Kā neradioaktīvi atbrīvoti apjomīgi daudzumi materiālu (~74 692 t). -Pašreiz notiekošo demontāžas un dekontaminācijas darbu vajadzībām atkritumu apsaimniekošanas infrastruktūra ir pietiekama, un vajadzībām nākotnē tiek veidotas papildu iekārtas. Šobrīd tiek palielināta zema radioaktivitātes līmeņa atkritumu (> 90 % no radioaktīvo atkritumu kopapjoma) apglabāšanas jauda esošajās glabātavās Mohovocē. Arī jaunā pagaidu glabātava vidēja radioaktivitātes līmeņa atkritumu glabāšanai, kurus nevar apglabāt Mohovocē, ir gandrīz izbūvēta. Izpilde 2016. gadā, neraugoties uz grūtībām, kas projektā radušās sakarā ar primārā dzesēšanas kontūra dekontamināciju, aprīkojuma demontāžas progress reaktora ēkā bija apmierinošs. Kā tika sagaidīts iepriekšējā ziņojumā4, kavējumi šajā projektā ietekmēja citas darbības, kā rezultātā mazinājās apstrādāto un kondicionēto radioaktīvo atkritumu apjomi. Iegūtās vērtības analīze rāda, ka pēc programmas trīs darbības gadiem (2014.–2016. g.), ja netiks veikti mīkstinoši pasākumi, tās beigu datums būtu jāatliek par vismaz vienu gadu. Tomēr uzlabotā pārvaldības sistēma, kas tika ieviesta DFS 2014.–2020. gadam, ļāva agrīni konstatēt problēmjautājumus, un tādējādi operators var laicīgi pārskatīt darbu sadalījuma struktūru, lai nodrošinātu pabeigšanu noteiktajā termiņā (2025. g.). Šīs analīzes rezultāti tiks izklāstīti vidusposma izvērtējumā. Kopš 2014. gada ar Savienības finansiālo atbalstu īstenotās programmas iegūtā vērtība ir saskanīga ar faktiskajām izmaksām, kas nozīmē, ka izmaksizpilde ir apmierinoša. 4.4.Enerģētikas nozares projekti Pašreizējā daudzgadu finanšu shēmā palīdzības programma neparedz jaunu finansiālo atbalstu mīkstinošiem pasākumiem enerģētikas nozarē; tomēr periodā līdz 2013. gada beigām palīdzības programmas bija devušas ieguldījumu enerģētikas nozares projektos atbilstoši attiecīgajiem pievienošanās līgumiem un nacionālajām enerģētikas rīcībpolitikām. Daudzi projekti uz šo brīdi ir pabeigti, taču daļu no finansējuma, kas tika piešķirts pirms 2014. gada, ir vēl tikai plānots iztērēt notiekošajos projektos.

Bulgārija Palīdzība tika sniegta projektiem tādās jomās kā energoefektivitātes uzlabošana (piemēram, sabiedriskajās ēkās, ielu apgaismē, kalnrūpniecības iekārtās), elektroenerģijas pārvade un sadale, enerģijas ražošana. Maksājumi sasniedza 63 % no saistību apropriācijām. Lietuva Ir pabeigti visi projekti, kas tika īstenoti ar Ignalinas starptautiskā dezekspluatācijas atbalsta fonda palīdzību. Ar CPMA starpniecību tika sniegta palīdzība projektiem energoefektivitātes uzlabošanai (piemēram, sabiedriskajās ēkās un ielu apgaismē); maksājumi sasniedza 63 % no saistību apropriācijām. Slovākija Palīdzības programma sekmēja pasākumus pārvades sektorā, kā arī energoefektivitātes pasākumus sabiedriskajās ēkās. Energoefektivitātes uzlabošanas projekti ir pabeigti. Arī pārvades sektorā ir pabeigti būtiski projekti. Maksājumi sasniedza 57 % no saistību apropriācijām. 5.Secinājums Bulgārija, Lietuva un Slovākija ir guvušas panākumus to reaktoru dezekspluatācijā, kas apskatīti šajā ziņojumā. To attiecīgo dezekspluatācijas plānu sagatavošana un apstiprināšana 2014. gadā bija būtisks solis šajā procesā. Ņemot vērā to, cik tālu progresējuši demontāžas darbi, Komisija uzskata, ka neviens no šiem reaktoriem nevar atsākt darbu tā, lai izmaksas būtu ekonomiski saprātīgas. Ir aplēsts dezekspluatācijas pabeigšanai vajadzīgais finansējums. Lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu ilgtermiņa apsaimniekošana neietilpst Savienības palīdzības programmu darbības jomā, tādējādi šīs darbības ir pilnīgā dalībvalsts pārziņā, kā noteikts attiecīgajā direktīvā5. Pamatojoties uz 2016. gada Komisijas pētījumu10, DFS 2014.–2020. gadam finansējums ir atbilstošs attiecīgo regulu, 2. pantā izklāstīto mērķu sasniegšanai. Tā rezultātā konkrētajos objektos būtiski uzlabosies drošuma līmenis; Kozlodujas un Bohunices KES gadījumā tiek sagaidīts, ka atlikušais radioloģiskais apdraudējums būs minimāls; Ignalinas KES gadījumā mērķis ir no reaktora blokiem aizvākt visu lietoto kodoldegvielu un izveidot visu infrastruktūru, kas vajadzīga, lai droši pabeigtu dezekspluatāciju. Nevienā no trijām valstīm līdz 2020. gadam nav sagaidāms finansiālais iztrūkums. Būs rūpīgi jāuzrauga tas, kā tiks meklēts ilgtermiņā (pēc 2020. gada) nepieciešamais papildu finansējums, jo īpaši Lietuvā. Pašreizējā finanšu shēmā programmas pārliecinoši virzās uz vissarežģītākajiem dezeskpluatācijas posmiem. Piemēram, Bohunicē, kur programmā panākts vislielākais progress, operators ir sācis reaktora primāro kontūru demontāžu un dekontamināciju un ir saskāries ar sākotnējām grūtībām, kas radušās, nonākot programmas tehniski vissarežģītākajā posmā. Tomēr ir secināts, ka izveidotā pārvaldības struktūra, ir piemērota tam, lai ar uzraudzības un galveno darbības rādītāju palīdzību agrīni konstatētu problēmjautājumus, kā arī operatīvi apzinātu mīkstinošos pasākumus. Gūtā pieredze būs noderīga Ignalinas un Kozlodujas programmās; Ignalinas gadījumā demontāžu apgrūtina reaktora aktīvās zonas īpatnības, jo pasaulē uzkrātā pieredze ir neliela. Kā uzsvērts Revīzijas palātas ziņojumā11, atkritumu apsaimniekošanas infrastruktūras izveidē iepriekš bija vairāki būtiski kavējumi, sevišķi Lietuvā un Bulgārijā; šobrīd ir atrisināti ilgi neatrisinātie problēmjautājumi un attiecīgie projekti stingrā uzraudzībā atkal virzās uz priekšu. Sīki izstrādātie mērķi un rādītāji (ko ierosinājušas trīs iesaistītās dalībvalstis un apstiprinājusi Komisija8) ļāva, pamatojoties uz kvantitatīvu informāciju, cieši uzraudzīt un izmērīt darbu virzību. Turklāt iegūtās vērtības vadības metodika, ko piemēro visām trim programmām (sk. 2. tabulu pielikumā), ir uzlabojusi īstenošanas progresa salīdzināmību un uzlabojusi Komisijas veiktās pārraudzības iedarbīgumu. Nākotnes perspektīvas Komisija veiks programmu vidusposma izvērtējumu, un par rezultātiem līdz 2017. gada beigām ziņos Eiropas Parlamentam un Padomei. Šajā sakarā tiks pārskatītas sīki izstrādātās īstenošanas procedūras8, lai vēl vairāk racionalizētu programmu pārvaldību; tiks kritiski izvērtēts nacionālā līdzfinansējuma īpatsvars un apzinātas ar dezekspluatāciju nesaistītās izmaksas (ja tādas ir). Nozīmīgākie sagaidāmie notikumi šajā kontekstā ir šādi: ·Bulgārijā – nacionālās atkritumu apglabāšanas iekārtas būvniecības uzsākšana un citu nozīmīgu atkritumu apsaimniekošanas infrastruktūru pabeigšana; ·Lietuvā – stabils progress kodoldevielas aizvākšanā un sagatavošanās grafīta aktīvās zonas demontāžai, kas būs unikāls, vēl nepieredzēta mēroga projekts;