P6_TA(2006)0324
Vārda brīvība internetā
Eiropas Parlamenta rezolūcija par vārda brīvību internetā
Eiropas Parlaments,
—ņemot vērā tāiepriekšējās ikgadējās rezolūcijas par stāvokli cilvēktiesību jomā pasaulē;
—ņemot vērā tāiepriekšējās Rezolūcijas par cilvēktiesībām un preses brīvību, kā arīnovērtējumu Pasaules
augstākā līmeņa sanāksmei par informācijas sabiedrību, kas notika Tunisijā 2005. gada decembrī;
—ņemot vērā Vispārējās cilvēktiesību deklarācijas 19. pantu,
—ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 10. pantu,
—ņemot vērā ES vadlīnijas par dialogu cilvēktiesību jautājumos (2001) un par cilvēktiesību aizstāvju aizsar-
dzību (2004), kā arī šo vadlīniju pirmo novērtējumu Austrijas prezidentūras laikā;
—ņemot vērā Deklarāciju par principiem, kuru pieņēma 2003. gada 12. decembrī Pasaules augstākā līmeņa
sanāksmē par informācijas sabiedrību;
—ņemot vērā ANO Īpašā referenta par uzskatu un vārda brīvību un EDSO Pārstāvja plašsaziņas līdzekļu
brīvības jautājumos, kā arīAVO Īpašā referenta par vārda brīvību 2005. gada 21. decembra kopējo
deklarāciju;
—ņemot vērā ES politiku cilvēktiesību un demokratizācijas jomā trešajās valstīs, kuru Padome pieņēma
2005. gada decembrī;
—ņemot vērā Eiropas Iniciatīvu demokrātijai un cilvēktiesībām (EIDHR);
—ņemot vērā Reglamenta 115. pantu,
A. tā kāVispārējās cilvēktiesību deklarācijas 19. pantā noteikts, ka ikvienam ir tiesības uz uzskatu un vārda
brīvību; tostarp tiesībām pieturēties pie saviem uzskatiem bez traucējumiem, kā arīmeklēt, saņemt un
paust informāciju un idejas plašsaziņas līdzekļos neatkarīgi no robežām;
B. atzinīgi vērtējot 2005. gada 16.-18. novembra Pasaules augstākā līmeņa sanāksmes Tunisā paziņojumu
par informācijas sabiedrības primāro nozīmību demokrātijai un cilvēktiesību un pamatbrīvību ievēro-šanai; jo īpaši izpausmes un uzskatu brīvības, kā arīinformācijas saņemšanas un piekļuves brīvības
ievērošanā;
C. tā kācīņa par vārda brīvību lielākoties mūsdienās ir pārgājusi uz tiešsaisti, jo internetu par savu
izpausmes līdzekli ir izvēlējušies politiskie disidenti, demokrātijas aktīvisti, cilvēktiesību aizstāvji un neat-karīgi žurnālisti visā pasulē;
D. tā kāpiekļuve internetam var stiprināt demokrātiju un atbalstīt valstu ekonomisko un sociālo attīstību,
unšādas piekļuves ierobežošana nav savienojama ar tiesībām uz vārda brīvību;
E. tā kāierobežojumi var pastāvēt vienīgi gadījumos, kad internetu izmanto prettiesiskām darbībām, tādām
kānaida, vardarbības un rasisma kurināšana, totalitārisma propaganda vai bērnu piekļuve pornogrāfijai
vai viņu seksuāla ekspluatācija;
F. tā kāsaskaņā ar Reportieru bez robežām informāciju, autoritārie režīmi un valdības aizvien cītīgāk strādā
pie visizsmalcinātākajām metodēm, lai kontrolētu internetu, pamatā izmantojot arvien sarežģītākas filtrā-
cijas tehnoloģijas un elektronisko komunikāciju uzraudzību, kā arīizveidojot kiberpoliciju;
G. tā kā, saskaņā ar cilvēktiesību aizsardzības organizāciju informāciju, pašreiz ieslodzījumā atrodas 61
kiberdisidents, no kuriem 51 ir no Ķīnas, tostarp Ķīniešu blogeris un dokumentālo filmu veidotājs Hao
Wu, Ķīnas kiberdisidents Yang Zili, irāņu vebblogeris Motjaba Saminejad, tunisiešu jurists Mohammed
Abbou, vjetnamiešu ārsts Pham Hong Son, kā arīSīrijas tiešsaistes žurnālists Habib Saleh; tā kāpavisam
nesen ir ieslodzīti ēģiptiešu blogeri Mohamed Sharkawy unKarim Lel-shaer;13.12.2006. C 303 E/879 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 6. jūlijsLV
H. tā kādaudzas valstis var uzskatīt par ienaidniecēm vārda brīvībai, kā tas ir paziņots Reportieru bez
robežām pēdējā pārskatā, un starp šīm valstīm ir Ķīna, Baltkrievija, Birma, Kuba, Nepāla, Vjetnama,
Maldīvu salas, Turkmenistāna, Uzbekistāna, Lībija, Irāna, Tunisija, Saūda Arābija, Sīrija un Ziemeļkoreja;
I. tā kāuzņēmumi no demokrātiskām valstīm daļēji nodrošina šīs valstis ar līdzekļiem tīmekļa cenzūrai un
elektroniskās saziņas uzraudzībai;
J. tā kā Ķīnas valdībai ir izdevies pierunāt tādus uzņēmumus kā Yahoo, Google unMicrosoft atbalstīt savu
pakalpojumu cenzēšanu Ķīnas interneta tirgū; arī atzīmējot, ka citas valdības ir pieprasījušas cenzēšanas
līdzekļus no citiem uzņēmumiem;
K. tā kāRietumu uzņēmumu, tādu kā CISCO Systems, Telecom Italia unFrance Telecom meitas uzņēmums
Wanadoo piegādātās ierīces un tehnoloģijas valdības izmanto, lai pakļautu cenzūrai internetu, liedzot
vārda brīvību;
L. tā kā2006.gada februā rīASV likumdevēji iesniedza likumprojektu Globālajam tiešsaistes brīvības aktam,
kura mērķis ir reglamentēt interneta uzņēmumu rīcību, ja tie darbojas represīvās valstīs;
M. tā kāES būtu skaidri jāparāda, ka tai patiešām rūp interneta lietotāju tiesības un, ka tā ir gatava rīkoties,
lai veicinātu brīvas izpausmes iespējas tiešsaistē;
1. atkārtoti apstiprina, ka vārda brīvība ir pamatvērtība visām ES valstīm, un tām konkrēti jārīkojas, lai to
aizsargātu;
2. šajā sakarā aicina Padomi un dalībvalstis vienoties par kopīgu paziņojumu, kurā apstiprinātu savu
apņemšanos aizsargāt interneta lietotāju tiesības un visā pasaulē veicināt vārda brīvību internetā;
3. Atkārtoti pauž atbalstu Tunisijas sammitā apstiprinātajiem principiem:
—izveidot informācijas sabiedrību, kuras pamatā būtu cilvēktiesības un pamatbrīvības;
—cīnīties pret “digitālo plaisu” un atrast līdzekļus, lai vienotos par rīcības plāniem attīstības sekmēšanai;
—panākt līdzsvarotāku, plurālistiskāku un pārstāvētāku interneta pārvaldību un risināt ar jaunajiem tehno-
loģiskajiem izaicinājumiem (mēstules, datu aizsardzība utt.) saistītos uzdevumus;
4. asi nosoda valdību ieviestos interneta satura ierobežojumus, gan informācijas izplatīšanas, gan saņem-
šanas jomā, kas izteikti neatbilst vārda brīvības garantijām; asi nosoda uzbrukumus žurnālistiem un citiem,
kas pauž savu viedokli internetā, kā arīviņu ieslodzīšanu; šajā sakarā aicina Padomi un Komisiju darīt visu
nepieciešamo attiecībā uzšo valstu iestādēm, lai nodrošinātu visu ieslodzīto interneta lietotāju atbrīvošanu;
5. aicina Komisiju un Padomi izstrādāt brīvprātīgas rīcības kodeksu, kas ierobežotu uzņēmumu aktivitātes
represīvās valstīs;
6. aicina Komisiju un Padomi uzturēt ES klātbūtni un aktīvu līdzdalību, kā arīkopējās nostājas pārstāvnie-
cību jo īpaši ANO Ekonomikas un sociālo lietu padomē, Starptautiskajā elektrosakaru savienībā, UNESCO
un ANO Attīstības programmā;
7. aicina Padomi un Komisiju, apsverot palīdzības programmas trešām valstīm ņemt vērā to, ka šo valstu
pilsoņu neierobežota piekļuve internetam ir nepieciešama;
8. atzinīgi vērtē ieguldītāju kopīgo paziņojumu par vārda brīvību internetā, kas bija Reportieru bez
robežām iniciatīva; uzsver, ka korporācijām, kuras nodrošina meklēšanu internetā, sarunas, publicēšanu vaicitus pakalpojumus, būtu jābūt atbildīgām par savu lietotāju tiesību ievērošanu;
9. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai un dalībvalstu valdībām un
parlamentiem.13.12.2006. C 303 E/880 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 6. jūlijsLV