KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPADOMEI 2013. gada ziņojums par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem /* COM/2013/0103 final */





KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPADOMEI 2013. gada ziņojums par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem IEVADS Komisija 2012. gadā Eiropadomei iesniedza otro ziņojumu par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem. Šis ziņojums, tāpat kā pirmais, īstenoja mandātu, kas tika dots stratēģijā “Eiropa 2020”[1], ko vēlāk papildināja Komisijas paziņojums “Tirdzniecība, izaugsme un pasaules norises”[2]. Minētajā paziņojumā bija izteikta apņemšanās “no 2011. gada sagatavot pavasara Eiropadomei ikgadēju ziņojumu par tirdzniecības un ieguldījumu šķēršļiem kā galveno instrumentu, lai uzraudzītu tirdzniecības šķēršļus un protekcionisma pasākumus un panāktu attiecīgus piemērošanas pasākumus”. Ziņojuma mērķis ir izcelt dažus galvenos šķēršļus, ar ko saskaras Eiropas Savienības (ES) uzņēmumi, un kopumā palielināt informētību par to, cik svarīgi tirdzniecības šķēršļus ir novērst tā, lai uzņēmumi varētu pilnībā izmantot pasaules tirgus priekšrocības ne tikai saskaņā ar daudzpusējiem vai divpusējiem nolīgumiem ar ES tirdzniecības partneriem, bet arī saskaņā ar saistībām, ko tā uzņēmusies citos brīvās tirdzniecības veicināšanas forumos, piemēram, G20 sanāksmju kontekstā. Ņemot vērā ilgstošo ekonomikas stagnāciju ES, šis trešais ziņojums ir īpaši svarīgs, jo ir tirgus piekļuves stratēģijas pīlārs un papildina ES vērienīgo sarunu programmu. Kā norādīts Komisijas dienestu darba dokumentā par ārējiem izaugsmes avotiem[3], nākotnē ekonomikas attīstībā aizvien nozīmigāks būs ārējais pieprasījums, jo ir paredzams, ka līdz 2015. gadam 90 % pasaules ekonomikas izaugsmes notiks ārpus ES. Turklāt situācijā, kad par vispārēju parādību kļūst reģionālo un pasaules piegādes ķēžu savstarpējā atkarība, ES ir pasaules līmenī jānostiprina tās vadošā loma vērtību radīšanā tādās jomās kā ražošana, pētniecība un izstrāde, dizains, loģistika utt. Lai pilnīgi nostiprinātu šo portenciālu, ir būtiski izveidot ciešākas saites ar pasaules jaunajiem izaugsmes centriem (kas lielā mērā apzināti 2012. gada ziņojumā par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem) un nodrošināt ilgtspējīgu ES ekonomikas atlabšanu. Tālab šis trešais 2013. gada ziņojums par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem sniedz pārskatu par panākumiem, kas gūti attiecībā uz tiem šķēršļiem, kuri norādīti iepriekšējos 2011. un 2012. gada ziņojumos par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem un kuri līdz šim nav pilnībā novērsti un ES eksportētājiem joprojām rada problēmas. Turklāt 2013. gada ziņojumā par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem ir uzsvērti vairāki jauni 2012. gadā radušies šķēršļi, pret kuriem noteiktos galvenajos tirgos nepieciešams vērst gan Komisijas, gan dalībvalstu saskaņotu rīcību un kuriem jākļūst par politisko prioritāti. Tas, ka šā ziņojuma uzmanības centrā ir daži ES stratēģiskie partneri, nenozīmē, ka pret šķēršļiem citos tirgos būtu jāizturas nevērīgi. Gluži pretēji — Komisija aktīvi sadarbojas ar daudz plašāku tirdzniecības partneru grupu, lai uzlabotu tirgus piekļuves nosacījumus ES uzņēmumiem, kuri joprojām saskaras ar daudziem šķēršļiem tirdzniecībai. Tirdzniecības šķēršļu uzraudzība Ziņojums par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem ir viens no ziņošanas instrumentiem, ko izmanto, lai novērtētu, uzraudzītu un novērstu tirdzniecības šķēršļus, ar ko saskaras ES eksportētāji. Šie ziņošanas instrumenti kalpo dažādiem mērķiem, lai gan tehniski tie zināmā mērā pārklājas. Pirmkārt, kā minēts iepriekš, ziņojumā par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem akcentēti daži galvenie šķēršļi, ar ko saskaras ES uzņēmumi ierobežotā skaitā tirgu. Tā mērķis ir politiskā līmenī palielināt informētību par to, cik svarīgi ir padarīt par prioritāti šo šķēršļu novēršanu. Otrkārt, instruments ar plašāku darbības jomu ir tādu pasākumu uzraudzība, kuriem ir potenciāls ierobežot tirdzniecību[4] (2012. gada jūnijā publicētais devītais ziņojums), un to izmanto, lai identificētu finanšu un ekonomikas krīzes kontekstā pieņemtos pasākumus. Tas ir parādījis, ka daudzu partneru tirgos ir pieaudzis protekcionisms, jo īpaši dažās jaunietekmes valstīs tiek īstenota industrializācijas politika, kas bieži pamatojas uz prasībām izmantot vietējos resursus un importa aizstāšanas praksi. Treškārt, kopš 2009. gada tirgus piekļuves stratēģijas kontekstā Tirdzniecības ĢD pēc Padomes īpaša pieprasījuma ir veicis arī vispusīgāku ziņošanas pasākumu “Key barriers exercise”. Tā rezultātā tika atlasīti 220 šķēršļi 30 tirgos. Tā mērķis ir noteikt prioritātes tirdzniecībā, ar dalībvalstu palīdzību veidojot uzņēmējdarbības prioritāšu sarakstus ar ne vairāk kā 10 šķēršļiem no katras valsts, lai pievērstos ekonomiski un juridiski visbūtiskākajiem jautājumiem. Lai nodrošinātu to, ka tiek nodots saskaņots vēstījums, sarakstu regulāri pārskata un tam pievieno dalībvalstīm paredzētas norādes (“hymsheets”). Šis pasākums iekļauj šķēršļus sešās valstīs, kas minētas ziņojumā par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem, kā arī šķēršļus, piemēram, Ukrainā, Indonēzijā, Meksikā, Taizemē vai Izraēlā. Līdzīgi kā 2012. gada izdevums ziņojums pievēršas tirgus piekļuves šķēršļiem, kas pastāv dažu ES stratēģisko partneru tirgos, t. i., Ķīnā, Indijā, Japānā, Brazīlijā[5], Krievijā un Amerikas Savienotajās Valstīs (ASV). Šādai pieejai ir trīs būtiski iemesli. Pirmkārt, atlasītie partneri pārstāv ES galvenos eksporta tirgus — attiecībā uz precēm (40,9 % preču eksporta 2010. gadā), pakalpojumiem (40,0 %) un ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem (41,1 % no uzkrātajiem ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem — “outward stock”). ASV ir lielākais ES eksporta tirgus, Ķīna ierindojas otrajā vietā, Krievija — ceturtajā, Japāna — sestajā, Indija — astotajā un Brazīlija — devītajā. Otrkārt, ES jau uztur preferenciālās tirdzniecības attiecības ar citiem partneriem, kas ir desmit lielāko eksporta tirgu vidū: izmantojot Eiropas Ekonomikas zonu un īpašus nolīgumus, Norvēģijai un Šveicei ir dota piekļuve iekšējam tirgum; Turcija ir iekļauta muitas savienībā; kopš 2011. gada ar Dienvidkoreju ir noslēgts brīvās tirdzniecības nolīgums (BTN). Tāpēc tirdzniecības attiecības ar minētajiem četriem partneriem — atšķirībā no šajā ziņojumā norādītajiem sešiem galvenajiem partneriem — tiek sekmētas ar īpašiem tirdzniecības instrumentiem, kas nodrošina papildu kanālus tirdzniecības šķēršļu novēršanai. Visbeidzot šie stratēģiskie partneri pārstāv tirgus, kuros ES ir liels tirdzniecības un ieguldījumu izaugsmes potenciāls. Tādas jaunietekmes valstis kā Brazīlija, Indija, Ķīna un zināmā mērā Krievija, t. i., tā sauktās BRIC valstis, arī turpmāk ES uzņēmumiem nodrošinās arvien lielākas nākotnes iespējas. Saskaņā ar Pasaules Bankas datiem[6] laika posmā no 2007. līdz 2011. gadam Ķīnas IKP pieaugums bija vidēji 9,3 %, Indijas — 6,9 %, Krievijas —4,3 % un Brazīlijas — 2,7 %. Turpretim ES IKP šajā laikā samazinājās vidēji par 0,2 %, un saskaņā ar Komisijas 2012. gada rudens prognozēm[7] nākamajos trīs gados (2012.–2014. gadā) tas varētu stagnēt 0,4 % vidējās izaugsmes līmenī. Līdz ar to eksports uz šīm valstīm varētu lielā mērā sekmēt ES nākotnes eksporta izaugsmi, kas 2012.–2014. gadam tiek prognozēta vidēji 3,6 % apmērā. Tirdzniecības bilance kopš 2010. gada ir mazinājusi krīzes ietekmi, turklāt tiek paredzēts, ka tā būs galvenais izaugsmes virzītājspēks 2013. gadā (tāpat kā 2011. un 2012. gadā). Lai gan tirdzniecība ar šajā ziņojumā norādītajiem stratēģiskajiem partneriem ir ļoti svarīga, tā vēl nav pilnībā atraisījusi potenciālu daļēji tādēļ, ka šie tirgi ārkārtīgi strauji attīstās un visticamāk turpinās attīstīties, taču galvenokārt tādēļ, ka tie nav pietiekami atvērti ES eksportam. Šī tendence tika apstiprināta 2012. gadā, un vairākos šajos galvenajos tirgos situācija ir turpinājusi pasliktināties, — tas pamato šā gada atkārtoto pievēršanos šim nelielajam skaitam partneru. ES uzņēmumi joprojām pārāk bieži saskaras ar nozīmīgiem šķēršļiem iekļūšanai šajos ārvalstu tirgos. Parasti šie ierobežojumi ir ar tarifiem nesaistīti tirdzniecības šķēršļi, piemēram, tehniskie noteikumi un atbilstības novērtēšanas procedūras, apgrūtinošas muitas procedūras vai intelektuālā īpašuma tiesību (IĪT) nepietiekama piemērošana. ES ir veiksmīgi risinājusi šos jautājumus Tirgus piekļuves partnerības ietvaros. Tomēr, ņemot vērā to, ka šie šķēršļi bieži ir izplatīti jomās, kurās starptautiskie tirdzniecības noteikumi joprojām ir diezgan nepilnīgi, piemēram, attiecībā uz publisko iepirkumu un eksporta ierobežojumiem, turpmāka tādu noteiku izstrādāšana, kas nav iekļauti pašreizējā Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) noteikumu kopumā, tirdzniecības sarunu programmā joprojām ir vislielākā prioritāte. Tāpēc ES pēdējā gada laikā un līdztekus noteikumu īstenošanas nodrošināšanas pasākumiem ir proaktīvi turpinājusi savu vērienīgo sarunu programmu. BTN ar Koreju stājās spēkā 2011. gada 1. jūlijā un jau ir sācis sniegt ievērojamus ekonomiskus ieguvumus ES uzņēmumiem un patērētājiem. Divpusējas tirdzniecības sarunas tika noslēgtas ar Centrālameriku, tostarp ar Peru un Kolumbiju, un 2012. gada decembrī Eiropas Parlaments piekrita šiem nolīgumiem. Ar Ukrainu ir noslēgtas sarunas par padziļinātu un visaptverošu brīvās tirdzniecības nolīgumu (PVBTN), kas ietver tālejošus noteikumus par tehniskiem un regulatīviem jautājumiem, un 2012. gada decembrī ar Singapūru tika noslēgtas sarunas par BTN. Tirdzniecības sarunas ar Kanādu ir nobeiguma posmā. Vienlaikus tiek turpinātas sarunas ar Indiju, Mercosur, Malaiziju, Armēniju, Gruziju un Moldovu, un 2012. gadā tika sāktas sarunas ar Vjetnamu. Padome 2011. gada decembrī pilnvaroja sākt PVBTN sarunas ar Maroku. Attiecībā uz Japānu papildus veiksmīgai nolīguma darbības jomas izpētei, kas ietvēra konkrētus noteikumus par šķēršļiem, kuri nav saistīti ar tarifiem, Padome 2012. gada novembrī pilnvaroja sākt BTN sarunas. Attiecībā uz ASV, kas ir ES nozīmīgākais tirdzniecības partneris, pašlaik tiek veikti sagatavošanās darbi, lai sāktu BTN sarunas. Augsta līmeņa nodarbinātības un izaugsmes darba grupa ir iesniegusi nobeiguma ziņojumu, kurā rekomendē sākt sarunas par visaptverošu transatlantisku tirdzniecības un ieguldījumu partnerību. Ar Tunisiju, Jordāniju, Ēģipti un Maroku ir ievadītas sagatavošanās sarunas, lai, tiklīdz valstis būs gatavas, sāktu PVBTN sarunas. Visbeidzot arī ar Indonēziju, Taizemi un Filipīnām notiek apspriedes par iespējamām tirdzniecības sarunām, kas papildinātu šo izaicinājumiem pilno BTN programmu ASEAN reģionā. Krievijas pievienošanās PTO, kas bija svarīgs notikums tirdzniecības jomā 2012. gadā, ir radījusi jaunas perspektīvas saistībā ar pašlaik notiekošajām sarunām par jaunu nolīgumu, ar kuru paredzēts aizstāt partnerības un sadarbības nolīgumu (PSN). Papildus apspriedēm ES un Ķīnas samitā pašlaik notiek sagatavošanās darbs, lai sāktu sarunas par atsevišķu ieguldījumu nolīgumu. Visbeidzot attiecībā uz divām lielākajām pasaules ekonomikām — ASV un Ķīnu — ES ir iesaistījusies augsta līmeņa dialogā, kurā papildus citiem jautājumiem aplūko tirgus piekļuves šķēršļus. Lai garantētu ES iekļaušanu pasaules vērtību ķēdēs un uzņēmējdarbībai pasaules mērogā nodrošinātu stabilus un paredzamus pamatnosacījumus, tirdzniecības sarunas ir jāveic līdztekus noteikumu izpildes pasākumiem. ES saviem uzņēmumiem nevar garantēt vienlīdzīgus konkurences apstākļus pasaules tirgū, ja tā neīsteno pārliecinošu izpildes stratēģiju, ko vienlaicīgi papildina tirdzniecības diplomātija, strīdu izšķiršana un sarunas, kā arī rīcība dažādos līmeņos, tostarp augstākajā politiskajā līmenī, proti, samitos ar trešām valstīm. Lai nodrošinātu šķēršļu likvidēšanu trešās valstīs un ierobežotu mēģinājumus ieviest jaunus šķēršļus, Komisijai, dalībvalstīm un nozarēm ir jāturpina kopīgais darbs, ko tās veic saskaņā ar tirgus piekļuves stratēģiju. Tādējādi ES uzņēmumiem būs labāka piekļuve strauji augošiem ārvalstu tirgiem un iespēja efektīvi veicināt ES ekonomikas atlabšanu. Šis trešais ziņojums par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem ir sakārtots šādi: 1. sadaļā ir aprakstīti panākumi, kas gūti saistībā ar iepriekšējā ziņojumā norādītajiem šķēršļiem, un turpmākās rīcības iespējas jomās, kur panākumi vēl nav apmierinoši. Ziņojuma 2. sadaļā ir norādīti daži citi šķēršļi, ar kuriem saistāmi nākotnē veicami prioritāri pasākumi. Ziņojuma 3. sadaļā ir aprakstīts, kā kombinēt pieejamos instrumentus, lai visefektīvāk cīnītos ar šķēršļiem tirdzniecībai. 1. 2012. GADĀ APZINĀTIE ŠĶĒRŠĻI: KĀDI PANĀKUMI IR SASNIEGTI? Iepriekšējā 2012. gadā publicētajā ziņojumā par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem bija norādīti 25 šķēršļi sešās tirdzniecības partnervalstīs/reģionos (ASV, Ķīnā, Japānā, Indijā, Krievijā un Brazīlijā/Argentīnā). Ņemot vērā šo šķēršļu potenciālo ekonomisko vai sistēmisko ietekmi un to valstu stratēģisko nozīmi, kurās tie radušies, tika uzskatīts, ka tie būtiski ietekmē ES uzņēmumus. Šīs problēmas saistībā ar piekļuvi tirgum ir kļuvušas par galvenajām prioritātēm ES divpusējās tirdzniecības attiecībās ar attiecīgajām valstīm. Tas nozīmē to, ka Komisija ir sistemātiski vērsusi uzmanību uz šiem jautājumiem visās divpusējās sanāksmēs, tostarp visaugstākajā politiskajā līmenī (piemēram, samitos). Turklāt jāpiemin, ka Krievijas pievienošanās PTO 2012. gada 22. augustā ir devusi iespēju atrisināt daudzus ieilgušus tirgus piekļuves jautājumus, lai gan šā procesa laikā ir radušies jauni šķēršļi. Šajā sadaļā ir izklāstīti 2012. gadā gūtie panākumi. Dažos gadījumos panākta šķēršļa pilnīga likvidēšana. Citos gadījumos situācija tika uzlabota, tomēr šķērslis daļēji saglabājās. Attiecībā uz dažiem šķēršļiem īstenotie pasākumi nav bijuši efektīvi, un stāvoklis, salīdzinot ar pagājušo gadu, ir pasliktinājies. Šajā sadaļā tiks analizētas visas trīs minētās kategorijas atbilstoši gūto panākumu līmenim. a. Šķēršļi, kuru likvidēšanā gūti nozīmīgi panākumi Saistībā ar Ķīnu var ziņot par ES rīcības pozitīvu attīstību attiecībā uz ierobežojumu atcelšanu izejmateriālu eksportam. ES un ASV (pēc tam arī Meksika) 2009. gada 23. jūnijā ierosināja lietu strīda izšķiršanai PTO. Ar Apelācijas institūcijas 2012. gada 31. janvāra ziņojumu visas galvenās prasības, ko bija iesniegusi ES, tika atzītas par pamatotām un tika apstiprināti Strīdu izšķiršanas paneļa 2011. gada jūlija konstatējumi. Tika apstiprināts, ka Ķīnas ierobežojumi dažu rūpniecisko izejmateriālu eksportam ir pretrunā Ķīnas PTO saistībām, un šie ierobežojumi nav pamatojami ar vides aizsardzības vai saglabāšanas politiku. Tas bija ļoti būtisks ekonomisks un sistemātisks panākums saistībā ar to noteikumu īstenošanu, kurus Ķīna apņēmās ievērot, pievienojoties PTO. Ķīnai tika dots laiks līdz 2012. gada 31. decembrim īstenot šos noteikumus, un gada beigās tā paziņoja īstenošanas pasākumus, ar kuriem atceļ eksporta nodevas un kvotas. Tomēr Ķīna gandrīz visiem ražojumiem, kam iepriekš tika piemērota kvota, piemēro eksporta licencēšanas prasības. Komisija turpinās rūpīgi novērot situāciju un norises eksporta jomā, jo īpaši nesen ieviestās eksporta licencēšanas prasības. Otra lieta pret Ķīnu tika ierosināta 2012. gada 13. martā, kad ES, ASV un Japāna pieprasīja apspriešanos par Ķīnas ierobežojumiem retzemju, volframa un molibdēna eksportam. Tika izveidots Strīdu izšķiršanas panelis, un paredzēts, ka tas pieņems spriedumu 2013. gada nogalē. Attiecībā uz Indiju pagājušā gada ziņojumā par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem bija norādīts, ka gūti panākumi saistībā ar 2010. gadā ieviestajiem eksporta daudzuma ierobežojumiem kokvilnai, proti, kokvilnas diegiem un neapstrādātai kokvilnai. Indijas valdība 2011. gada augustā atcēla visus atlikušos daudzuma ierobežojumus neapstrādātai kokvilnai. Taču uzreiz pēc tam, kad 2012. gadā tika publicēts ziņojums par šķēršiem tirdzniecībai un ieguldījumiem, šie panākumi tika apdraudēti, jo 2012. gada 5. martā tika ieviests jauns daļējs aizliegums, ko vēlāk, 4. maijā, oficiāli atcēla. Pēc divpusējām un nozares sarunām ar Indijas valdību ES no Indijas panāca apņemšanos nākamajā sezonā neieviest eksporta ierobežojumus. Pagājušā gada ziņojumā par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem bija norādīts, ka zināmi panākumi gūti Japānā. Pēc ES un Japānas samita 2011. gada maijā tika sākta nolīguma darbības jomas izpēte, lai noskaidrotu turpmāko BTN sarunu jomu un vērienu. Šīs nolīguma darbības jomas izpētes kontekstā 2012. gadā tika apspriests visaptverošs to šķēršļu saraksts, kuri nav saistīti ar tarifiem. Attiecībā uz dažām norādītajām problēmām nolīguma darbības jomas izpēte jau ir guvusi rezultātus, un šobrīd ir novērsti šie sarakstā iekļautie šķēršļi, kas nav saistīti ar tarifiem — bioloģiskā pārtika, alkoholisko dzērienu vairumtirdzniecības licencēšana, pārredzamība, Japānas un ES farmācijas preču labas ražošanas prakses savstarpējās atzīšanas nolīguma paplašināšana attiecībā uz 12 jaunām ES dalībvalstīm, divu pārtikas piedevu noteikšana —, turklāt labi panākumi gūti, risinot jautājumus, kas saistīti ar pirotehnikas drošības ierīcēm automobiļu nozarē un farmācijas preču cenu metodikas paredzamību. Japāna ir arī izlēmusi atcelt aizliegumu liellopa gaļas importam no Francijas un Nīderlandes attiecībā uz dzīvniekiem, kas jaunāki par 30 mēnešiem. Pašlaik tiek izskatīti citu dalībvalstu pieteikumi. Reāla tirgus atvēršana ir paredzēta 2013. gada janvārī. Dažos citos gadījumos, piemēram, saistībā ar radioiekārtām, medicīnas ierīcēm, automobiļiem un farmācijas precēm, Japānai līdz 2013. gada martam būtu jāveic turpmāki pasākumi, lai izkliedētu ES izteiktās bažas. Attiecībā uz pārējiem jautājumiem turpmākajām BTN sarunām būtu jāveicina papildu panākumu gūšana. Līdz ar Krievijas pievienošanos PTO 2012. gada 22. augustā pirmo reiz tika piesaistīti Krievijas importa tarifi. Visbūtiskākā ietekme bija 2008. gadā krīzes laikā pieņemto tarifu palielinājumu atcelšanai. b. Šķēršļi, kuru likvidēšanā gūti nelieli panākumi Saskaņā ar 2011. gada ziņojumu par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem Komisijas neatlaidīgā darbība attiecībā uz Ķīnu ir atmaksājusies, risinot vienu no sistemātiskākajām problēmām divpusējo tirdzniecības nesaskaņu sarakstā. Nozīmīgi panākumi tika gūti 2011. gada pirmajā pusē saistībā ar tā saucamo “vietējo inovācijas” politiku, kuras pamatā ir princips nodrošināt piekļuvi publiskajam iepirkumam tikai tādiem inovatīviem izstrādājumiem, kas ir Ķīnas izcelsmes intelektuālais īpašums. Finanšu ministrija 2011. gada jūlija sākumā atcēla trīs pamatnoteikumus, un tika sniegti augstākā līmeņa politiskie paziņojumi. Tomēr joprojām ir pierādījumi par to, ka reģionālā līmenī tiek publicēti tiesību akti (piemēram, Guandunas valdības noteikumi, kas stājās spēkā 2012. gada martā), kas pieprasa tehnoloģiju standartu saskaņošanu ar vietējo inovāciju izstrādi. Tāpat dažādos veidos joprojām izpaužas vietējās inovācijas [politikas] elementi, piemēram, informācijas drošības standarti, kas izstrādāti vairāklīmeņu aizsardzības sistēmas (MLPS) atbalstam, jauni publiskā iepirkuma katalogi (piemēram, attiecībā uz amatpersonām vai partiju vadītājiem paredzētiem automobiļiem) vai Nacionālā attīstības un reformu komisijas (NARK) jaunais kataloga projekts topošas stratēģiskas nozīmes nozarēm. Tāpēc panākumi joprojām ir nestabili — saiknes saraušana starp vietējo inovācijas politiku un publisko iepirkumu, šķiet, vēl nav pilnībā īstenojusies politikā, un joprojām ir nepieciešama cieša uzraudzība, jo īpaši tādēļ, ka jaunākie tiesību akti kļūst arvien sarežģītāki. Standartizācijas un tehnisko noteikumu jomā tie Ķīnas ieviestie šķēršļi informācijas drošības nozarē, kas bija atzīti par prioritāti (piemēram, Valsts komerciālās kriptogrāfijas administrācijas (OSCCA) noteikumi par komerciālo šifrēšanu un MLPS), joprojām rada bažas. Ir gūti nelieli panākumi[8], taču joprojām pastāv grūtības iegūt OSCCA sertifikāciju produktiem ar šifrējumu, un tiek turpināta MLPS īstenošana. Citi svarīgi jautājumi ir Ķīnas eksporta finansēšanas nosacījumi un subsīdijas. Lai atbalstītu to valsts vadošo tirgus dalībnieku eksportu, kuri darbojas kapitālietilpīgās un bieži vien ar augstajām tehnoloģijām saistītās nozarēs, Ķīna izmanto eksporta kredītus, kas neatbilst ESAO/PTO noteikumiem. Nelieli panākumi tika gūti 2012. gadā, jo Ķīna izrādīja vēlēšanos principā iesaistīties starptautiskās sarunās par eksporta finansēšanas nosacījumiem. Pirmā tikšanās ar starptautisko darba grupu notika 2012. gada novembrī, un Ķīna piedāvāja rīkot nākamo sanāksmi 2013. gada maijā. Tomēr sarunu procesa sākums nav bijis viegls. Lai starptautiskās darba grupas dalībnieki varētu neoficiālā līmenī turpināt apspriest eksporta kredītu jautājumus, ES 2013. gada martā rīkos tehnisku sanāksmi. Pagājušajā gada ziņojumā par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem bija minēts, ka Indijā nav gūti ievērojami panākumi attiecībā uz dažu nozaru, piemēram, mazumtirdzniecības, juridisko, grāmatvedības, apdrošināšanas, banku un finanšu pakalpojumu nozares, atvēršanu ārvalstu ieguldījumiem. Tāpat pastāvēja bažas par pasta nozares reformu un iespējamo negatīvo ietekmi uz ekspressūtījumu pakalpojumu nozari. Tomēr 2012. gadā valdība bija sākusi ekonomikas reformu programmu. Daži konkrēti šā procesa rezultāti ir (viena zīmola un vairāku zīmolu) mazumtirdzniecības nozares atvēršana ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem un lēmums palielināt ārvalstu tiešos ieguldījumus aviosabiedrībās. Parlamentā tiek izskatītas arī citas reformas, piemēram, banku nozares reformas un apdrošināšanas nozares atvēršana ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem. Abas šīs reformas apstiprinātu valdības nodomu turpināt darboties ekonomikas reformas virzienā. Turklāt Indijā tika gūti nelieli panākumi saistībā ar telekomunikāciju drošības pielaides prasībām. Pirmkārt, 2010. gadā ieviestās telekomunikācijas iekārtu drošības prasības beidzot tika pārveidotas tā, lai atceltu lielāko daļu apgrūtinošo nosacījumu, jo īpaši sākotnējo prasību par avota kodu deponēšanu. Joprojām pastāv bažas par prasību sertificēt ierīces, ko Indijā uzskata par saistītām ar drošības apsvērumiem, — tas ir pretrunā starptautiskajai praksei, kuras pamatā ir savstarpējās atzīšanas kritēriji. Indija ir arī ilgu laiku īstenojusi Indijas standartu biroja (ISB) sertifikācijas režīmu importētām un eksportētām riepām. Indija 2012. gada septembrī atcēla vienu no visapgrūtinošākajiem sistēmas elementiem, proti, aizliegumu ārpus Indijas tirgus pārdot riepas ar IS (Indijas standarta) marķējumu. Tā bija ilgstoša ES rūpniecības prasība. Tomēr joprojām saglabājas daudzas ar riepu sertifikāciju saistītas problēmas (par katru riepu iekasētās nodevas, ilgas procedūras, rūpnīcu pārbaudes un prasības par bakas garantijām, utt.). Attiecībā uz ISB sertifikāciju tērauda izstrādājumiem Indija dažiem izstrādājumiem ir atlikusi sertifikācijas prasību spēkā stāšanos līdz 2013. gada martam (iepriekš 2012. gada septembris). Tomēr sertifikācijas prasības joprojām ir neproporcionālas un neatbilst starptautiskajai praksei šajā jomā (rūpnīcu pārbaudes, ilgi termiņi, pārmērīga testēšana, nodevas). Indija saskaņā ar PTO Nolīgumu par tehniskajiem šķēršļiem tirdzniecībai (TBT nolīgums) ir informējusi par riepu un tērauda izstrādājumu sertifikācijas režīmiem, kas tiek regulāri apspriesti TBT komitejā. Pagājušā gada ziņojumā par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem bija minēts, ka ASV ir gūti panākumi. Ziņojumā bija norādīts, ka panākumi gūti saistībā ar tiesību aktiem par “100% skenēšanu”. Vairāku, tostarp arī ES īstenotu, pasākumu rezultātā ASV Iekšzemes drošības departaments uz diviem gadiem atlika spēkā stāšanos prasībai par konteineru 100 % skenēšanu, kas sākotnēji bija paredzēta 2012. gada jūlijā. Tirdzniecības politikas pārskatā ASV apstiprināja, ka 100 % skenēšanas prasības stāsies spēkā ne agrāk par 2014. gada 1. jūliju. Tiesību aktos noteiktā prasība joprojām ir piemērojama, taču ir mainīts īstenošanas termiņš. Iekšzemes drošības sekretārs ir pilnvarots šo termiņu noteiktajā laikā pagarināt vēlreiz, taču vēl nav panākts lēmums par šādu turpmāku pagarinājumu. Turklāt ASV ir panākts zināms progress attiecībā uz tiesību aktu noteikumiem, kas aicina pirkt ASV ražotas preces (Buy American), tomēr šie tiesību akti joprojām ir problemātiski. Finanšu krīzes laikā, proti, 2009. gadā, ieviestais stimulu kopums, kurā bija svarīgi noteikumi par ASV ražotu preču pirkšanu, zaudēja spēku 2011. gada septembrī un netika pagarināts. Astoņus mēnešus pēc tam, kad tika sāktas PTO strīdu izšķiršanas konsultācijas par tirdzniecību ierobežojošiem pasākumiem, Argentīna 2013. gada 25. janvārī atcēla neautomātiskās importa licences. Tas ir būtisks solis, kas sperts tādēļ, ka ES pastāvīgi centās likt Argentīnai izpildīt tās PTO pienākumus. Turklāt tas parāda, ka PTO strīdu izšķiršanas mehānisms ir efektīvs. Tomēr ar šo soli netiek atcelti visi Argentīnā spēkā esošie tirdzniecību ierobežojošie pasākumi. Tāpēc ES 2013. gada 28. janvārī pieprasīja PTO Strīdu izšķiršanas panelim censties panākt divu citu nelikumīgu pasākumu atcelšanu (sk. nākamo sadaļu). c. Šķēršļi, attiecībā uz kuriem 2012. gadā panākumi nav gūti Lai gan ES rīcība 2012. gadā bija aktīva, tostarp atsevišķos gadījumos jautājumi tika izvirzīti visaugstākajā politiskajā līmenī, attiecībā uz dažiem šķēršļiem nozīmīgi panākumi nav gūti, un tie paliks 2013. gada prioritāšu sarakstā. Ieguldījumi joprojām ir nozīmīga joma divpusējās attiecībās ar Ķīnu, ņemot vērā šīs valsts lielo potenciālu. Tomēr šķēršļi ieguldījumiem turpina pastāvēt, un pagājušajā gadā stāvoklis nav uzlabojies. Ārvalstu ieguldījumu katalogs, kas tika pārskatīts 2011. gada beigās, nebija iepriecinošs, jo tajā liberalizētas bija tikai nedaudzas jomas, savukārt dažās citās jomās tirgus piekļuve bija vēl ierobežotāka. Situācija ir pasliktinājusies, piemēram, saistībā ar ārvalstu ieguldījumiem automobiļu rūpniecības “sastāvdaļu ražošanā”, kas līdz Ārvalstu ieguldījumu kataloga pieņemšanai 2011. gadā bija juridiski “neierobežoti”. Pašlaik 2011. gada beigu katalogs ierobežo ieguldījumus elektrisko transportlīdzekļu baterijās līdz maksimāli 50 %. Lai gan ES un Ķīnas 2012. gada 20. septembra samitā abas puses atkārtoti apstiprināja apņemšanos sagatavoties sarunu sākšanai par ieguldījumiem, starp abām administrācijām turpinās provizoriska saziņa, jo abas puses joprojām veic iekšējo sagatavošanos. Pagājušajā gadā ir bijuši daudzi oficiāli paziņojumi par tirgu turpmāku atvēršanu ieguldījumiem, jo īpaši pakalpojumu jomā. Vēl nav zināms, vai tas tā notiks praksē. Ķīna 2011. gadā attiecībā uz uzņēmumu apvienošanos un pārņemšanu, kas saistīta ar ārvalstu investoriem, pieņēma valsts drošības pārbaudes mehānismu, ar kura palīdzību tā varētu bloķēt ārvalstu uzņēmumu iesaistīšanos, pamatojoties uz valsts drošības apsvērumiem. Finanšu mehānisms tika pieņemts 2011. gada septembrī. Problēma ir nevis šāda mehānisma ieviešana pati par sevi (šādi mehānismi pastāv arī dažās ES dalībvalstīs), bet gan tas, ka šis mehānisms tiek ļoti plaši piemērots gan attiecībā uz nozarēm, gan attiecībā uz valsts drošības definīciju, ievērojami pārsniedzot pieņemtos starptautiskos (ESAO) principus. Šajā ziņā panākumi nav gūti, un ir zināms nesena lieta, kas skar kopuzņēmumu ar ES uzņēmumu un pašlaik tiek izskatīta ārvalstu tiešo ieguldījumu pārbaudes mehānismā, kura procedūras un noteikumi joprojām ir neskaidri un neparedzami, tādējādi tas rada lielu nenoteiktību un attur potenciālos ieguldītājus. Joprojām tiek izstrādāta Indijas jaunā telekomunikāciju politikas sistēma, taču dažas jau publicētās politikas daļas ietver prasības izmantot vietējos resursus (vismaz 30 % apmērā), kas iepirkuma procedūrās rada priekšrocības vietējā ražojuma iekārtām un elektroniskiem izstrādājumiem. Līdzīgi noteikumi pastāv citās rūpniecības jomās, piemēram, atjaunojamo energoresursu un saules enerģijas ražošanā. Lai gan Indija nav pievienojusies Nolīgumam par publisko iepirkumu, šādi pavērsieni politikā ir samērā satraucoši jo īpaši pašreizējo BTN sarunu kontekstā, jo tās apstiprina Indijas nodomu atbalstītu valsts vadošos tirgus dalībniekus galvenajās rūpniecības nozarēs, kurās ES uzņēmumiem pieder ievērojamas daļas. Tāpēc šī politika varētu apdraudēt pašreizējās darījumu iespējas Indijā. Ir būtiski pieminēt, ka jaunas bažas rada tas, ka Indija saistībā ar drošības apsvērumiem telekomunikāciju iekārtu privātajā iepirkumā plāno noteikt prasības izmantot vietējos resursus. Šis projekts nozarei rada lielas bažas. Kā ziņots pagājušajā gadā, Indijā 2011. gadā tika panākts zināms progress jautājumā par sanitārajiem un fitosanitārajiem (SFS) ierobežojumiem. Precīzāk, tika nodrošinātas labākas izredzes panākt liellopu ģenētiskā materiāla (spermas) atbilstību starptautiskiem standartiem. Tomēr, neraugoties uz Indijas apņemšanos grozīt šos importa nosacījumus, 2012. gadā netika panākts reāls progress. Komisija ar Indiju turpina sarunas par šo jautājumu, taču ir norūpējusies par Indijas kopējo pieeju, jo tā uztur nepamatotus un nevajadzīgus SFS pasākumus, lai lauksaimniecības un pārtikas tirgus paliktu slēgts importam. Saistībā ar Mercosur valstīs norādītajiem šķēršļiem 2011. gadā nav panākti uzlabojumi, bet gluži pretēji vērojama dažu protekcionisma tendenču turpināšanās jo īpaši saistībā ar pasākumiem Argentīnā un Brazīlijā. Attiecībā uz dažiem šiem šķēršļiem (piemēram, ierobežojumiem jūras transportam un ierobežojumiem izejmateriālu eksportam Argentīnā un Brazīlijā) BTN sarunas tika uzskatītas par galveno platformu šo jautājumu apspriešanai. Lai gan sarunas ar Mercosur valstīm ir virzījušās ļoti lēni, 2013. gada 26. janvārī puses ministru līmenī vienojās par to, ka piedāvājumu izskatīšana notiks ne vēlāk kā 2013. gada pēdējā ceturksnī. Kopumā importu ierobežojošu pasākumu skaits pieaug. Argentīna turpina īstenot rūpniecības atjaunošanas un importa aizstāšanas politiku un diskriminē importu. Argentīna 2012. gada februārī visam importam ieviesa jaunu vienotu elektronisko kontaktpunktu, uzliekot importētājiem pienākumu par visu importu iesniegt ar zvērestu apliecinātas pirmsimportēšanas deklarācijas, kurām jāsaņem dažādu valsts aģentūru neatkarīgs apstiprinājums. Tas daudzās jomās palielina jau tā ievērojamos importa kavējumus. Šīs sistēmas piemērošanas jomu 2012. gada aprīlī paplašināja, attiecinot to uz pakalpojumu nozari. Turklāt ārvalstu uzņēmumus arvien vairāk ietekmē ierobežojumi attiecībā uz ārvalstu valūtu, dividenžu un autoratlīdzību pārvedumiem. Importētājiem ir arī jāievēro importa bilances prasības. Minētie pasākumi ir pretrunā it īpaši aizliegumam ieviest kvantitatīvus ierobežojumus, un tādējādi netiek ievērots 1994. gada GATT nediskriminācijas pienākums un valsts režīma princips un Nolīgums par importa licencēšanas procedūrām. ES 2012. gada 25. maijā pieprasīja PTO strīdu izšķiršanas konsultācijas par neautomātiskām licencēm (kuras atcēla 2013. gada janvārī — sk. iepriekš), ar zvērestu apliecinātām pirmsimportēšanas deklarācijām un importa bilances prasībām, taču konsultācijas jūlijā nesniedza rezultātus. ES 2012. gada 6. decembrī lūdza PTO lemt par Argentīnas tirdzniecību ierobežojošo pasākumu likumību un izveidot Strīdu izšķiršanas paneli. Arī ASV un Japāna tajā pašā dienā pieprasīja izveidot Strīdu izšķiršanas paneli par šiem pašiem jautājumiem. Argentīna ir saglabājusi ierobežojumus arī pārapdrošināšanas pakalpojumu nozarē. Argentīnas apdrošināšanas regulators (Superintendencia de Seguros de la Nacion jeb SSN) 2011. gada februārī izdeva rezolūciju, ar kuru ievieš izmaiņas pārapdrošināšanas tiesiskajā regulējumā. Viens no tās galvenajiem nosacījumiem ir jauns noteikums, kas šajā valstī pārapdrošināšanas pakalpojumus ļauj sniegt tikai vietējiem uzņēmumiem vai ārvalstu uzņēmumu vietējām filiālēm. Šajā jautājumā nav gūti panākumi. Situācija nav uzlabojusies attiecībā uz publisko iepirkumu Brazīlijā. Brazīlija 2010. gadā ieviesa horizontālu preferences robežu 25 % apmērā, ko uzreiz piemēroja informācijas un sakaru tehnoloģiju nozarei. Šajā jautājumā 2012. gadā nav gūti panākumi. Brazīlija ir pastiprinājusi procedūras arī attiecībā uz tekstilizstrādājumu un apģērbu importu, kopš 2011. gada pēdējā ceturkšņa ieviešot stingrāku muitas kontroli. Uz tekstilizstrādājumiem un apģērbu attiecas pelēkā koridora un sarkanā koridora muitas procedūras. Tas nozīmē, ka precēm tiek veiktas fiziskas pārbaudes un paraugiem var veikt laboratorijas pārbaudes. Šajā jautājumā nav gūti panākumi. 2. CITI BŪTISKI ŠĶĒRŠĻI, TOSTARP PRIORITĀTES, ŠĀ GADA ZIŅOJUMĀ PAR ŠĶĒRŠĻIEM TIRDZNIECĪBAI UN IEGULDĪJUMIEM Papildus nenovērstajiem šķēršļiem, kas norādīti 2012. gada ziņojumā par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem, prioritāšu sarakstā, kas attiecas uz noteikumu īstenošanas nodrošināšanas pasākumiem, ir iekļauti vairāki jauni tirgus piekļuves šķēršļi, kuri radušies šogad. a. Jauni šķēršļi Pagājušā gada ziņojumā par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem bija norādīts, ka Brazīlija 2011. gada septembrī ir paaugstinājusi rūpniecisko izstrādājumu nodokli (RIN) mehānisko transportlīdzekļu un kravas automašīnu pārdevumiem, kas neatbilst dažiem vietējās ražošanas nosacījumiem. RIN 2011. gada pagaidu noteikumi 2012. gada oktobrī tika aizstāti ar jauniem noteikumiem uz laika posmu 2013.–2017. gadam, pievienojot turpmākus nosacījumus un prasības (tā sauktā “INOVAR-AUTO atbalsta programma”). Vietējie ražotāji varēs gūt labumu no RIN nodokļa samazinājumiem, ja tie atbildīs nosacījumiem, kas cita starpā attiecas uz ieguldījumiem pētniecībā un izstrādē un arvien lielāka skaita ražošanas posmu īstenošanu Brazīlijā. Nodokļa samazinājums tiek piešķirts kā progresīva nodokļu atlaide, kas saistīta ar vietējā ražojuma automobiļu daļu izmantošanu. Tādējādi Brazīlija ir faktiski pagarinājusi diskriminējošo nodokļu režīmu, kas sākotnēji tika ieviests 2011. gadā. Režīms 2013.–2017. gadam turpina stimulēt vietējo ražošanu un kaitēt importam. Netiešo nodokļu izmantošana ar mērķi nodrošināt Brazīlijas ražotāju aizsardzību pret importu neaprobežojas ar automobiļu rūpniecību. Arī citās nozarēs ir ziņots par problemātiskiem pasākumiem, piemēram, elektronikas un telekomunikācijas iekārtu nozarē. Pastāv bažas par apšaubāmas nodokļu prakses iespējamo attiecināšanu uz citām jomām, tostarp ar mērķi subsidēt Brazīlijas eksporta uzņēmumus. Saistībā ar iekšējo nodokļu uzlikšanu konstatētās problēmas vēl vairāk pastiprināja tas, ka Brazīlija 2012. gada oktobrī pēc Mercosur samita lēmuma, atkāpjoties no Mercosur vienotā tarifa, pieņēma lēmumu par 100 pozīciju tarifu palielināšanu līdz PTO saistīto likmju līmenim. Lai gan lēmums nav pretrunā PTO saistībām, tas neievēro G20 politisko apņemšanos atturēties no importu ierobežojošu pasākumu piemērošanas. Tarifi tiks palielināti daudziem izstrādājumiem, piemēram, keramikas izstrādājumiem un ugunsizturīgiem izstrādājumiem, papīram, viskozes dzijai, pārstrādātiem kartupeļiem, ķīmiskām vielām utt. Daudzi no šiem izstrādājumiem ir ekonomiski nozīmīgi ES. Paredzams, ka, atkāpjoties no Mercosur vienotā tarifa, 2013. gada sākumā tarifi tiks palielināti vēl 100 pozīcijām. Saistībā ar automobiļiem Brazīlijā pastāv tendence automobiļu daļām piemērot iekšējos noteikumus un vietējās sertifikācijas procedūras, lai gan iepriekš ANO/EEK sertificēti un marķēti izstrādajumi Brazīlijā tika pieņemti bez papildu testēšanas, sertificēšanas vai marķēšanas. Ideālā gadījumā Brazīlijai būtu jāpievienojas daudzpusējam nolīgumam par automobiļu un automobiļu daļu vienotu tehnisko prasību pieņemšanu un apstiprinājumu savstarpējo atzīšanu (ANO/EEK 1958. gada nolīgums), taču nav garantiju, ka šāda politiskā griba pastāv. ES ražotājiem palīdzētu cita veida līdzekļi, kas veicinātu to, ka Brazīlija pieņem ES veiktas atbilstības novērtēšanas procedūras (testus un pārbaudes). Saistībā ar Brazīliju un Indiju iepriekš izklāstītā tendence piemērot prasības izmantot vietējos resursus ir novērojama arī Ķīnā, lai gan šīs prasības kopumā netiek publicētas valsts vai vietēja līmeņa noteikumos. Tas nenozīmē to, ka tās nepastāv, bet gan to, ka tās ir kļuvušas sarežģītākas un slēptākas nekā iepriekš. Pēdējos gados arī publiskais iepirkums ir kļuvis par jomu, kas rada bažas. Publisko iepirkumu Ķīnā pārsvarā regulē divi tiesību akti — Publiskā iepirkuma likums (lēstā tirgus vērtība CNY 1,13 triljoni, netiek piemērots valsts īpašumā esošiem uzņēmumiem) un Likums par piedāvājumu iesniegšanu un konkursiem (lēstā tirgus vērtība CNY 8,3 triljoni, tiek piemērots valsts īpašumā esošiem uzņēmumiem). Dažos gadījumos vietējā līmeņa valdība ir noteikusi prasības izmantot vietējos resursus 70 % apmērā. Praksē prasība par “pašmāju precēm” piedāvājumu iesniegumos un skaidru vadlīniju trūkums attiecībā uz šādu “pašmāju preču” definēšanu ir liegusi Ķīnā reģistrētiem uzņēmumiem, kuros ir ārvalstu ieguldījumi, vienlīdzīgu piekļuvi publiskā iepirkuma līgumiem. Satraucošā kārtā Argentīnas valdība pēdējos gados ir aktīvi centusies panākt, lai konkrēti sektori un nozares ražošanas procesos palielinātu vietējo resursu izmantošanu. Līdz ar to daudzi sektori un nozares ir atkarīgas no prasībām izmantot vietējos resursus, tostarp kalnrūpniecībā, automobiļu, apavu nozarē, lauksaimniecībā, iekārtu, būvmateriālu, medicīnas preču, ķīmisko vielu un tekstilizstrādājumu nozarē. Valdības politika ir radījusi lielu satraukumu arī pakalpojumu sektorā — banku, apdrošināšanas un plašsaziņas līdzekļu pakalpojumi ir pakļauti stingrām prasībām izmantot vietējos resursus. Argentīnā valdība 2012. gada aprīlī pieņēma lēmumu ekspropriēt 51 % YPF akciju, kas piederēja Spānijas uzņēmumam Repsol, un 51 % Repsol YPF GAS S.A. akciju, kas piederēja Spānijas uzņēmumam Repsol Butano S.A. Pirmkārt, šāda ekspropriācija var būt diskriminējoša, jo tika ekspropriētas tikai viena YPF akcionāra akcijas. Otrkārt, pretēji Spānijas un Argentīnas divpusējā ieguldījumu līguma noteikumiem Argentīna iepriekšējam īpašniekam nav atlīdzinājusi zaudējumus. Indija nesen informēja TBT komiteju par nolūku ieviest obligātas reģistrācijas sistēmu elektronikas un informācijas tehnoloģiju precēm. Attiecīgā sistēma (t. i., pienākums no 2013. gada aprīļa izstrādājumus testēt Indijas laboratorijās) ievieš stingrākas atbilstības novērtējuma procedūras, nekā nepieciešams saistībā ar riskiem, ko varētu radīt neatbilstība. ES šādi izstrādājumi tiek uzskatīti par zema riska izstrādajumiem un tādēļ tiem piemēro piegādātāja atbilstības deklarāciju. Tas var būtiski ietekmēt ES un Indijas tirdzniecību ar minētajiem izstrādājumiem. Satraucoši ir arī tas, ka Ķīna vietējā ražojuma reģionālās lidmašīnas ir atbrīvojusi no PVN. Šis atbrīvojums rada nopietnas grūtības saistībā ar PTO nediskriminācijas pienākumu un apgrūtina ārvalstu ražotāju piekļuvi tirgum. Šis jautājums tiks turpmāk risināts, lai panāktu, ka Ķīnai ievēro savas starptautiskās saistības. b. Krievija: jauni šķēršļi pēc pievienošanās PTO papildus jau ieilgušiem tirgus piekļuves jautājumiem Krievija noslēdza 18 gadus ilgušās sarunas par pievienošanos PTO un 2012. gada 22. augustā oficiāli pievienojās PTO. Šī pievienošanās tiek pozitīvi vērtēta kā pavērsiens, kas uzlabos tirdzniecības attiecības ar šo valsti. Tomēr, gaidot pievienošanos, Krievija saglabāja un pieņēma virkni protekcionisma pasākumu, un vairums no tiem ir pretrunā Krievijas PTO saistībām. Attiecībā uz transportlīdzekļu pārstrādes nodevu 2012. gada 1. septembrī stājās spēkā jauns ietvarlikums un tā īstenošanas dekrēts, kuri izveido pārstrādes sistēmu ar pārstrādes nodevām transportlīdzekļiem, kurus paredzēts laist apgrozībā. Tā vietā, lai maksātu nodevu, pašmāju ražotāji var sniegt garantiju par savu transportlīdzekļu pārstrādi, savukārt ārvalstu piegādātājiem ir jāmaksā nodeva, lai varētu reģistrēt importēto automobili. Tas neapšaubāmi ir diskriminējošs pasākums. Lai atrisinātu šo jautājumu, pašlaik tiek vestas divpusējas sarunas. Ja rezultāti netiks sasniegti, ES izvērtēs iespēju sākt PTO strīdu izšķiršanas procedūru. Kopš pievienošanās PTO Krievija plašam izstrādājumu klāstam, tostarp lietotiem transportlīdzekļiem, papīram, automobiļu karkasiem un dažiem citiem izstrādājumiem piemēro importa tarifu, kas ir augstāks par solīto (tā saukto saistošo) līmeni (piemēram, to rada īpaša nodeva, kas pievienota pastāvošajai ad valorem nodevai kā minimālā importa cena)[9]. Šos pasākumus, kas ir pretrunā PTO saistībām, būtu ātri jāizbeidz. Notiek divpusējas sarunas, un ir panākts zināms progress saistībā ar dažu tarifa pozīciju grozīšanu līdz 2013. gada 1. martam, taču automobiļu karkasiem piemērojamais tarifs ir palicis nemainīgs. Saistībā ar TBT Krievijas, Kazahstānas un Baltkrievijas muitas savienības (MS) kontekstā ir sagatavoti vairāki tehniskie noteiktumi (piemēram, attiecībā uz alkoholiskajiem dzērieniem, automobiļiem un tekstilizstrādājumiem). Ja tos apstiprinās pašreizējā formā, tie ES uzņēmumiem radīts grūtības laist to izstrādājumus Krievijas tirgū. Krievijai ir lūgts pildīt tās PTO TBT nolīguma saistības un jau agrā posmā informēt par tehnisko noteikumu projektiem, lai pārējie PTO dalībnieki varētu tos analizēt un komentēt. Līdz šim ir saņemti divi paziņojumi (par alkoholiskajiem dzērieniem un automobiļiem), bet pretēji TBT līguma prasībām Krievija pārējiem PTO dalībniekiem nav devusi iespēju izteikties. Šīs problēmas ar alkoholiskajiem dzērieniem un tekstilizstrādājumiem jau ir plaši apspriestas divpusējā un daudzpusējā līmenī. Krievijai iestājoties PTO, tika gaidīts progress saistībā ar daudziem SFS jautājumiem, jo Krievijai jau no pirmās dienas būtu jānodrošina pilnīga atbilstība PTO SFS nolīgumam un starptautiskajiem standartiem. Tai jo īpaši būtu jānodrošina tas, ka SFS pasākumi ir balstīti uz pārredzamības un zinātniskā pamatojuma principiem un ka tie ir proporcionāli un pamatoti. Tomēr ir ieviesti jauni šķēršļi, un daži lidzšinējie šķēršļi joprojām ir saglabājušies. Kopš 2012. gada 20. marta Krievija ir aizliegusi dzīvu dzīvnieku importu no ES. Krievijas iestādes neproporcionālo aizliegumu ievest kaušanai paredzētas cūkas pamatoja ar to, ka dažos ES sūtījumu veterinārajos sertifikātos tika konstatētas neatbilstības. ES pārtikas ražotāji joprojām saskaras ar ārkārtīgi ilgiem kavējumiem vai atteikumu saņemt jaunas atļaujas eksportam Krievijā vai MS, un dalībvalstīm tiek pieprasīts veikt savu sistēmu revīzijas. Pašlaik norisinās divpusējas sarunas, taču to rezultāti nav apmierinoši. Nesen Krievija sāka virkni SFS pasākumu saistībā ar aizliegumu no Vācijas ievest atdzesētu gaļu un sēklas kartupeļus. ES satrauc tas, ka Krievija ES izstrādājumiem sistemātiski piemēro aizliegumus, tiklīdz rodas kāda problēma, un neņem vērā PTO principus par pamatotu un proporcionālu rīcību attiecībā uz SFS pasākumiem. Saistībā ar koksnes importu no Krievijas divpusējam ES un Krievijas nolīgumam par divām tarifu kvotām (TK) eglēm un priedēm bija jānodrošina tas, ka ES uzņēmumi minētās koku šķirnes var importēt ar ievērojami zemākām eksporta nodevas likmēm nekā 2012. gada septembrī. Tomēr eksporta licenču izdošana tika krietni aizkavēta, un ES bija vairākas reizes jāpiemin šis jautājums, lai novērstu visbūtiskākos šķēršļus. Pēc mēnešus ilgiem kavējumiem beidzot tika sākta eksporta licenču izdošana, un pašlaik ievērojami pieaug koksnes imports saskaņā ar TLK. ES rūpēsies par to, lai šī tendence 2013. gadā nemainītos. c. Ar Dienvidkoreju noslegtā BTN īstenošana BTN starp ES un Dienvidkoreju provizoriski tiek piemērots kopš 2011. gada jūlija[10]. Tas ir pirmais jaunās paaudzes BTN, un tam ir raksturīga tālejoša un visaptveroša iedarbība. Turklāt tas ir ES pirmais tirdzniecības darījums ar kādu Austrumāzijas valsti. Galvenie secinājumi, kuru pamatā ir nolīguma īstenošanas pirmajā gadā (no 2011. gada jūlija līdz 2012. gada jūnijam) iegūto datu salīdzinājums ar pēdējo četru gadu (“pārskata perioda”) vidējo rādītāju, liecina, ka ES eksports uz Dienvidkoreju ir kopumā pieaudzis par 37 %. Tajā pašā laikā ES imports no Dienvidkorejas ir pieaudzis tikai nedaudz (1 %). Saistībā ar pārējiem šķēršļiem tirdzniecībai Komisija nolīguma institucionālās struktūras dēļ varēja pievērsties tādām nozīmīgām problēmām kā, piemēram, Dienvidkorejas aizliegumam importēt liellopa gaļu no ES un Dienvidkorejas atteikumam piemērot ANO/EEK starptautisko marķējumu konkrētām automobiļu daļām. Komisija turpinās centienus atrisināt šīs un citas tirgus piekļuves problēmas par labu ES rūpniecībai. Kopš BTN spēkā stāšanās jau ir bijušas pozitīvas norises, piemēram, automobiļu rūpniecībā saistībā ar riepu marķēšanu ir pieņemti ANO/EEK tipa apstiprinājuma sertifikāti automobiļiem, kas pieder pie vienas un tās pašas saimes, tiek reģistrēti automobiļu daļu ražotāji, noteikts izmešu daudzums un ir ieviesti elektrisko transportlīdzekļu standarti. d. Citi šķēršļi atsevišķu stratēģisko partneru tirgos Daudzos gadījumos ir novērots būtisks progress saistībā ar vairākiem šķēršļiem, kas nebija pieminēti 2012. gada ziņojumā par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem. Līdz ar pagaidu noteikumu stāšanos spēkā Ķīna beidzot ir ieviesusi tiesisku regulējumu ieilgušajā jautājumā par datorizētām rezervēšanas sistēmām (DRS), lai ārvalstu DRS uzņēmumi varētu darboties Ķīnas tirgū. Šķiet, joprojām pastāv grūtības īstenot šo jauno regulējumu, un Komisija turpinās rūpīgi novērot situāciju, ņemot vērā Ķīnas PTO saistībās. Kosmētikas nozarē Ķīnā joprojām pastāv grūtības apstiprināt jaunas sastāvdaļas un līdzekļus, kas tās satur. Tomēr var ziņot par zināmu progresu saistībā ar kosmētikas jautājumiem. Piemēram, 2012. gada 25. oktobra divpusējās sarunās Valsts Pārtikas un zāļu pārvalde (VPZP) apstiprināja, ka pēc plašām konsultācijām ar nozares un tirdzniecības partneriem tika izlemts atlikt plānotos tiesību aktus par ievērojama skaita izstrādājumu kategoriju pārklasificēšanu no “nespeciāliem izstrādājumiem” uz “speciāliem izstrādājumiem”[11]. Šāda pārklasificēšana būtu radījusi ievērojami vairāk apgrūtinošu prasību. Turpmākie plāni tiks izskatīti Ķīnas Kosmētikas pamatnoteikumu (CHMR) pārskatīšanas kontekstā, kas ir paredzēta 2013.–2014. gadā. Tomēr joprojām nav skaidrs, vai tā attieksies uz visiem kosmētikas līdzekļiem. Attiecībā uz Ķīnas noteikumiem par CO2 / degvielas patēriņa efektivitāti Rūpniecības un informācijas tehnoloģijas ministrija (RITM) paziņoja, ka plāni par vienotu patēriņa mērķi ir atlikti un ka RITM tā vietā izmantos “ražotājam aprēķināta vidējā patēriņa” sistēmu (tāpat kā ES). Tomēr RITM norādīja arī to, ka, aprēķinot šos vidējos rādītājus, nebūtu iespējams apvienot pašmājās ražoto un importētos transportlīdzekļus, kas rada problēmas, jo importētie transportlīdzekļi parasti ir lielāki, ekskluzīvāki un specifiskāki, kā arī bieži vien smagāki un patērē vairāk degvielas. Nespēja apvienot šo divu veidu transportlīdzekļus var radīt grūtības sasniegt vidējo mērķi importētajiem transportlīdzekļiem. Visbeidzot Ķīna atlika NARK implantējamo medicīnas ierīču cenu politikas projektu, kurā moderniem medicīnas implantiem bija noteikta maksimālā cena un paredzēts sarežģīts un diskriminējošs maksimālās cenas aprēķins starp pašmājās ražotiem un importētiem izstrādājumiem. Pastāv risks, ka pēc vadības maiņas šis pasākums varētu atkal tikt ieviests, taču pagaidām minētie cenu politikas plāni netiek īstenoti. ASV paziņoja, ka 2013. gadā tiks publicēts galīgie noteikumi par govju sūkļveida encefalopātiju (GSE), kuri ilgstoši netika pieņemti, un stāsies spēkā noteikumi par klasisko cūku mēri. Turklāt 2012. gada beigās sabiedriskai apspriešanai tika publicēts ierosinātais paziņojums par cūku vezikulāro slimību, kurā daži Itālijas reģioni atzīti par brīviem no šīs slimības. ES gaida, ka neilgi pēc šo noteikumu publicēšanas atsāksies ES liellopu, cūku un to izstrādājumu eksports uz ASV. Tomēr ES joprojām ir satraukta par ārkārtīgi ilgiem kavējumiem saistībā ar citu ES iesniegtu SFS eksporta pieteikumu izskatīšanu, piemēram, attiecībā uz āboliem, bumbieriem un papriku. Brazīlija ir paziņojusi, ka ar transmisīvajām sūkļveida encefalopātijām (TSE) saistītos SFS pasākumus attiecībā uz atgremotāju (piemēram, liellopu, aitu) un to izstrādājumu importu no ES drīz varētu pielāgot attiecīgajam starptautiskajam standartam un atļaut tirdzniecību. No otras puses, Brazīlija nav pienācīgi izpildījusi ES dalībvalstu apmeklējumu grafiku. Tas turpina negatīvi un nopietni ietekmēt ES eksportu, visvairāk to dzīvnieku izcelsmes izstrādājumu eksportu, kuriem ir pievienotā vērtība. 3. KĀ APVIENOT PIEEJAMOS INSTRUMENTUS, LAI NOVĒRSTU ŠĶĒRŠĻUS TIRDZNIECĪBAI Šīs sadaļas mērķis ir sniegt pārskatu par to, kā izmantot dažādu ES rīcībā esošu instrumentu kombinācijas. a. Tirdzniecības diplomātija Tirdzniecības diplomātija ir būtisks ES ārējo attiecību elements, kas tiek izmantots gan darba līmenī ES iestādēs, cieši sadarbojoties ar ES delegācijām un dalībvalstu iestādēm, gan augstākajā politiskajā līmenī, piemēram, samitos un divpusējās sarunās. Veids, kādā ES izmanto tirdzniecības diplomātiju un izkopj ārējās ekonomiskās attiecības, atspoguļo Eiropadomes aicinājumu saderīgi ar Līgumu noteikumiem uzlabot sinerģiju ES un valstu līmeni, lai veicinātu koordināciju starp iestādēm, sekmētu visu būtisko instrumentu un politikas integrāciju un efektīvāk izmantotu samitus ar trešām valstīm. Tirdzniecības diplomātija ir daļa no ES saskaņotās pieejas ārējai rīcībai. Tirdzniecības diplomātija parasti ir ātrākais veids, kā novērst šķēršļus tirdzniecībai, jo tai atšķirībā no BTN sarunām nav nepieciešams īpašs konteksts vai tāda sarežģīta tiesvedības stratēģija kā tirdzniecības strīdu gadījumā. Tieši kontakti ar vietējām iestādēm var būt pietiekami, lai akcentētu šķēršļus un norādītu konkrētu pasākumu nesaderību ar PTO pienākumiem. Turklāt šāda pieeja tirdzniecības šķēršļu novēršanai patiesi ir diplomātisks instruments, jo tās mērķis ir jautājumu atrisināšana, kas nodrošina izdevīgumu abām strīda pusēm. Tas ļauj izvairīties no strīda eskalācijas un juridisku vai citādu pretdarbības pasākumu izmantošanas strīdu laikā. Tomēr tirdzniecības diplomātijas efektivitāte ir atkarīga no iespējas pārliecināt attiecīgo valsti par to, ka konkrētā šķēršļa novēršana ir tās pašas interesēs. Tas jo īpaši ir atkarīgs no: · iespējas pārliecinoši parādīt to, ka tirdzniecības šķēršļa atcelšana varētu radīt tāda līmeņa ieguvumu patērētājiem un uzņēmumiem, kas pārsniegtu zaudējumus, kuri rodas citiem uzņēmumiem, kas tieši konkurē ar šķēršļa ietekmētajiem ES uzņēmumiem; · ES spējas sniegt pārliecinošus alternatīvus risinājumus un konkrētus priekšlikumus, kas vislabākajā gadījumā ir balstīti uz pašu pieredzi, dalībvalstu bagātīgo pieredzi un gūtajām mācībām. Šajā ziņā ļoti vērtīgs instruments ir sadarbība vai dialogi regulējuma jomā. Šāda sadarbība būtu pilnībā jāintegrē ES kopējā ārējā ekonomikas programmā attiecībā uz konkrētu valsti, tādējādi papildinot tirdzniecības sarunas un atvieglojot piekļuvi tirgum[12]; · iespējas jautājumu risināt tiesā — šāda pieeja var būt veiksmīga, ja tiesvedības iespējamība ir pietiekams atturēšanas līdzeklis, lai attiecīgā valsts likvidētu šķērsli. Šajā ziņā, lai panāktu rezultātus tirdzniecības diplomātijas ietvaros, būtiska ir ticama un efektīva strīdu izšķiršanas procedūra. Minētie punkti parāda to, ka tirdzniecības diplomātijas efektivitāte ir daudz lielāka, ja to izmanto kopā ar citiem instrumentiem, jo vispraktiskākie instrumenti var sniegt rezultātus tikai tad, ja tos atbalsta uzticami sankciju mehānismi. b. Strīdu izšķiršana Saistībā ar strīdu izšķiršanu ES pēdējo 17 gadu laikā kopš Strīdu izšķiršanas padomes (SIP) izveides 1995. gadā[13] ir bijusi viena no visaktīvākajām PTO loceklēm. Pēdējo divu gadu laikā ES ir sākusi piecas jaunas procedūras par ofensīvu strīdu izšķiršanu. ES pašlaik apstrīd vietējo resursu izmantošanas noteikumus, subjektīvu importa licencēšanu, eksporta ierobežojumus un nepamatotus antidempinga un kompensācijas maksājumus, ko trešās valstis piemēro ES eksportam. Šajā pašā laika posmā ES ir guvusi būtiskus panākumus saistībā PTO strīdu izšķiršanu — ES uzvarēja nozīmīgā prāvā par ierobežojumiem, ko Ķīna bija noteikusi izejmateriālu eksportam, tādējādi nodrošinot to, ka ES alkoholiskie dzērieni netiek diskriminēti Filipīnās. Turklāt ES ir izšķīrusi ieilgušu strīdu ar ASV par “nulles likmes piemērošanas metodiku” antidempinga jomā. Joprojām turpinās tiesvedība ar ASV par lielajiem civilajiem gaisa kuģiem, un ES ir saņēmusi būtiskus PTO nolēmumus par ASV veikto “Boeing” subsīdiju prettiesiskumu. Lai nākotnē stiprinātu ES tirdzniecības politikas izpildes pīlāru, Komisija nesen ir arī ierosinājusi uzlabotus noteikumus ES tiesību īstenošanai saskaņā ar starptautiskiem tirdzniecības nolīgumiem[14]. To mērķis ir ļaut ES ātri un efektīvi reaģēt, lai aizstāvētu savas tiesības. Komisija izstrādā regulu par skaidru un paredzamu sistēmu īstenošanas tiesību aktu pieņemšanai pēc tirdzniecības strīdiem, kam ir negatīva ekonomiska ietekme uz ES. c. PTO komiteju efektīva izmantošana Ņemot vērā tehniskos noteikumus un atbilstības noteikšanas procedūras, ES līdztekus ASV ir visaktīvākā PTO locekle TBT un SFS komitejās. TBT komitejas sanāksmes Ženēvā ir efektīvs instruments, ar ko uzsvērt ES bažas par citu PTO locekļu ieviestajiem tehniskajiem noteikumiem, palielināt šādu prasību pārredzamību, vairot informētību un veidot aliansi ar citiem iesaistītajiem PTO locekļiem. TBT komitejas 2012. gada marta sanāksmē tika apspriesti 65 konkrēti ar tirdzniecību saistīti jautājumi (līdz šim lielākais skaits), 35 no tiem bija ierosinājusi vai atbalstījusi ES. ES proaktīvā pieeja neaprobežojas ar TBT un SFS komitejām, bet tiek izmantota arī attiecībā uz visām pārējām PTO komitejām. Komitejas, kas atbildīgas par importa licencēšanas procedūrām un tirdzniecības ieguldījumu pasākumiem (TIP), ir vissvarīgākās komitejas saistībā ar šajā ziņojumā minētajiem tirdzniecības šķēršļiem. d. BTN sarunas Sarunas par preferenciāliem tirdzniecības nolīgumiem, proti, BTN un PVBTN, kā arī PTO pievienošanās sarunas var būt noderīgs instruments, lai kopā ar citiem iepriekš minētajiem instrumentiem trešās valstīs novērstu konkrētus tirdzniecību apgrūtinošus pasākumus. No sešām šajā ziņojumā minētajām valstīm un reģioniem ES pašlaik veic BTN sarunas ar divām valstīm, proti, Indiju un Brazīliju/Argentīnu (kā daļu no Mercosur). Drīz tiks sāktas sarunas ar Japānu un, iespējams, tuvāko mēnešu laikā ar ASV. Minētās sarunas līdztekus jaunā nolīguma sarunām ar Krieviju vairāku iemeslu dēļ var radīt pozitīvu pamatu tirdzniecības šķēršļu novēršanai. Pirmkārt, ES, būdama galvenais eksporta galamērķis, sarunās var panākt koncesijas no tām trešām valstīm, kurām ir liels stimuls vest sarunas ar integrētu tirgu, kas ietver 500 miljonus patērētāju. Otrkārt, šādi nolīgumi ir precīzi izstrādāti, lai vienlaicīgi novērstu daudzus šķēršļu un, ja iespējams, iekļautu stingrākus noteikumus nekā pastāvošie starptautiskās tirdzniecības noteikumi. Tāpēc ES cenšas vairāk panākt ar šo sarunu palīdzību, nekā ar vienkāršu pastāvošo noteikumu izpildi. Visbeidzot jaunā BTN paaudze var atvieglot tirdzniecības strīdu izšķiršanu, jo tā iekļauj divpusēju strīdu izšķiršanas mehānismus, kuru pamatā ir PTO modelis. Turklāt BTN ir izveidojis visaptverošu nozaru un tematisko darba grupu un komiteju struktūru, lai nodrošinātu nolīguma atbilstīgu īstenošanu un nākotnē novērstu jaunu šķēršļu ieviešanu. Tomēr preferenciāliem tirdzniecības nolīgumiem kā tirgus piekļuves instrumentiem ir arī ierobežojumi. Piemēram, ir atsevišķi gadījumi, kad jautājumi, kuri saistīti ar šķēršļi, kas nav novērsti procedūras laikā vai ir parādījušies pēc tam, jārisina, izmantojot citus kanālus. Turklāt BTN sarunām un pieņemšanai nepieciešamais laiks ne vienmēr ir optimāls daudz ātrākiem darījumu cikliem. Visbeidzot ir grūti atrast līdzsvaru starp koncesijām, kas nozīmē, ka ne visus ar tirdzniecības šķēršļiem saistītos jautājumus var risināt vienlaicīgi un specifiski un ka dažiem ir jābūt prioritāriem, lai panāktu kopumā apmierinošu vienošanos. 5. SECINĀJUMI Tiek paredzēts, ka tirdzniecība turpmākajos gados būs lielākais ES ekonomikas izaugsmes virzītājspēks. Izmantojot rūpniecības spēju konsolidēt reģionālās vērtību ķēdes un kļūt par globālo vērtību ķēžu neatņemamu sastāvdaļu, tā būs arī viens no vissvarīgākajiem pārbaudījumiem mūsu pasaules daļas konkurētspējai pasaules tirgos. Šajā kontekstā Komisija plāno turpmāk stiprināt partnerības instrumentus tirgus piekļuves stratēģijas ietvaros, lai pasaules mērogā mazinātu tirdzniecības un ieguldījumu šķēršļus un nodrošinātu vienādus darbības noteikumus ar mērķi pilnībā izmantot mūsu ekonomikas potenciālu. Lai Komisijas, ES delegāciju un dalībvalstu kopīgos tirdzniecības diplomātijas centienus trešās valstīs padarītu efektīvākus, Komisija regulāri pārskatīs un atjauninās galveno tirdzniecības partneru tirgos būtiskāko šķēršļu sarakstu un sniegs dalībvalstīm norādes (“hymsheets”), lai saziņā ar attiecīgo valstu iestādēm dalībvalstis varētu nodot saskaņotus vēstījumus. Tirgus diplomātijai nāks par labu optimālāka visu būtisko instrumentu un politikas izmantošana, samiti ar trešām valstīm un ES ārējās attiecības kopumā. Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) atbalstīs šos centienus un centīsies nodrošināt lielāku konsekvenci. ES joprojām ir pasaulē lielākā eksportētāja, importētāja, ārvalstu tiešo ieguldījumu maksātāja un saņēmēja. Gadu gaitā par spīti ekonomiskajai krīzei un dramatiskajām pārmaiņām, kas pēdējos 30 gados ir veidojušas tirdzniecības pasauli, ES ir spējusi noturēt gandrīz 20 % lielu daļu no pasaules kopējā eksporta[15]. Milzīgais ražošanas nozares tirdzniecības pārpalikums (EUR 281 miljards — rādītājs, kas kopš 2000. gada ir pieckārt pieaudzis) ir vairāk nekā kompensējis mūsu enerģijas izmaksu pieaugumu tajā pašā laika posmā. Desmit gadu laikā ES pārpalikums pakalpojumu nozarē ir pieaudzis vairāk nekā 20 reizes, 2011. gadā sasniedzot EUR 108 miljardus, un ES tirdzniecības bilance lauksaimniecības jomā ir pieaugusi no EUR 3 miljardu deficīta 2000. gadā līdz aptuveni EUR 7 miljardus lielam pārpalikumam 2011. gadā. Lai atbalstītu šos neticamos panākumus, Komisija un dalībvalstis arī turpmāk pastiprinās centienus novērst šķēršļus trešās valstīs, rīkojoties saskaņoti un izmantojot visu pieejamo līdzekļu kombināciju ar mērķi nodrošināt taisnīgu piekļuvi tirgum. Papildus Briselē un uz vietas īstenotajai tirdzniecības diplomātijai efektīvā veidā tiks izmantotas PTO komitejas, vajadzības gadījumā, ja ES partneri neievēros to starptautiskos pienākumus, izmantojot mērķorientētas strīdu izšķiršanas procedūras, tiks panākta to saistību izpilde, ko tie uzņēmušies daudzpusējos un divpusējos nolīgumos, un optimāli izmantotas BTN sarunas, lai sistemātiski novērstu šķēršļus tirdzniecībai. [1] “Sākot ar 2011. gadu un pēc tam katru gadu pirms Eiropadomes pavasara sanāksmes Komisija sniegs ziņojumu par šķēršļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem, kurā būs apzināti veidi, kā uzlabot ES uzņēmumu piekļuvi tirgum un to regulēšanas vidi,” dokumentā “Eiropa 2020 — Stratēģija gudrai, integrējošai un ilgtspējīgai izaugsmei”, ec.europa.eu/research/era/docs/en/investing-in-research-european-commission-europe-2020-2010.pdf. [2] “Tirdzniecība, izaugsme un pasaules norises”, COM (2010) 612, 9.11.2010., http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0612:FIN:LV:PDF, http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2010/november/tradoc_146955.pdf. [3] Komisijas dienestu darba dokuments “Ārējie izaugsmes avoti — progresa ziņojums par ES tirdzniecības un ieguldījumu attiecībām ar galvenajiem ekonomikas partneriem”, 2012. gads, trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2012/july/tradoc_149807.pdf. [4] trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2012/june/tradoc_149526.pdf. [5] Dažos gadījumos arī Argentīnā/Mercosur. [6] data.worldbank.org/indicator/NY.GDP.MKTP.KD.ZG/countries?display=default. [7] ec.europa.eu/economy_finance/publications/european_economy/2012/pdf/ee-2012-7_en.pdf. [8] Pamatojoties uz OSCCA licenci šifrēšanas testēšanai, 2012. gada maijā ārvalstu īpašumā esošiem uzņēmumam tika piešķirta Ķīnas informācijas drošības produktu obligātā sertifikācija (CC-IS). Tā bija pirmā reize, kad OSCCA ārvalstu īpašumā esošam uzņēmumam tika piešķirta licence šifrēšanas testēšanai. Tomēr sertifikācijas priekšnoteikums bija tāds, ka viedkartē bija jāizmanto Ķīnas pusvadītāju ražotāja izgatavota mikroshēma, kurā iekļauti Ķīnas šifrēšanas algoritmi (avots: Eiropas Savienības Tirdzniecības palāta Ķīnā, 2012. gada nostājas dokuments). [9] Jānorāda, ka līdzīga situācija varētu izveidoties ar Ukrainu, kas pašlaik pārskata konkrētas piemērotās likmes. Turklāt Ukraina daudzām tarifa pozīcijām ir sākusi PTO procedūru tās saistošo likmju pārskatīšanai , kas varētu radīt nevēlamu precedentu. [10] ES provizoriski piemēro BTN līdz visas ES dalībvalstis būs to ratificējušas. Pašreizējo situāciju saistībā ar ratifikāciju var apskatīt Padomes nolīgumu tīmekļa vietnē: www.consilium.europa.eu/policies/agreements/search-the-agreements-database?command=details&id=&lang=en&aid=2010036&doclang=EN. [11] PTO TBT paziņojums G/TBT/N/CHN/887. [12] Kā plašāk izklāstīts, piemēram, 2007. gada Vienotā tirgus pārskatā ec.europa.eu/citizens_agenda/docs/sec_2007_1519_en.pdf. [13] No 452 strīdiem, kas līdz 2012. gada novembrim bija iesniegti SIP, ES bija iesaistīta 87 ofensīvās lietās (un 73 defensīvās lietās), t. i., 19,2 % no visām lietām, 66 no kurām ir bijušas pret vienu no sešām šajā ziņojumā norādītajām valstīm/reģioniem (32 pret ASV, četras pret Brazīliju, astoņas pret Argentīnu, 10 pret Indiju, sešas pret Japānu, sešas pret Ķīnu, līdz šim neviena pret Krieviju), t. i., 75,9 % no visām ES ofensīvajām lietām. [14] trade.ec.europa.eu/doclib/press/index.cfm?id=856. [15] Tirdzniecība ar precēm, naftu un gāzi nav iekļauta, avots UN-COMTRADE datubāze.