Šī Eiropas universitāšu stratēģija kopā ar priekšlikumu Padomes ieteikumam veidot tiltus efektīvai sadarbībai augstākās izglītības jomā Eiropā ir daļa no augstākās izglītības paketes. Abu iniciatīvu kopējais mērķis ir pilnībā atraisīt augstākās izglītības nozares potenciālu, lai tā kļūtu par prasmju un zināšanu veicinātāju un inovācijas un sabiedrības problēmu risināšanas dzinējspēku. Stratēģija balstās uz Boloņas procesa vairāk nekā 20 gadu laikā gūtajiem panākumiem, piedāvājot vīziju par tādu transformējošu sadarbību augstākās izglītības jomā Eiropā, kas sniegs labumu gan ES, gan ārpus tās. Komisijas priekšlikums Padomes ieteikumam ir pirmais solis, lai veicinātu universitāšu ciešu sadarbību starpvalstu līmenī, kā rezultātā tās varētu attīstīties un stiprināt piederības sajūtu Eiropai.

Daudzveidība, iekļautība un dzimumu līdztiesība augstākās izglītības nozarē ir kļuvusi svarīgāka nekā jebkad agrāk. Augstākajā izglītībā joprojām nepietiekami ir pārstāvēti studenti, akadēmiķi, administratīvie darbinieki un pētnieki no nelabvēlīgas vides. Joprojām pastāv dzimumu nelīdztiesība dažās universitāšu studiju un pētniecības jomās un amatos, kas saistīti ar lēmumu pieņemšanu. Dzimumu līdzsvars nepārprotami samazinās līdz ar augstāka līmeņa amatiem izglītības iestāžu vadībā — ES27 valstīs sieviešu īpatsvars šajos amatos ir nedaudz mazāks par 24 %.

Tā kā prasmju vajadzības strauji attīstās, augstākās izglītības nozarei ir jāpielāgojas. Zaļās un digitālās pārkārtošanās nodrošināšanai ir nepieciešama nākotnes prasībām atbilstoša izglītība, pētniecība un inovācija ciešā sadarbībā ar saistītajām nozarēm un ieinteresētajām personām, un ir jāpārvar būtiskās digitālo prasmju atšķirības ES. Studentiem un mācībspēkiem visā ES ir jāapgūst zaļās un digitālās prasmes nākotnei, un universitāšu inovācijas un tehnoloģiskais potenciāls ir jāīsteno tā, lai risinātu attiecīgās sabiedrības problēmas. Eiropas mērķrādītāji ir šādi: līdz 2030. gadam panākt, ka vismaz 45 % iedzīvotāju vecuma grupā no 25 līdz 34 gadiem iegūst terciāro izglītību un vismaz 60 % pieaugušo iesaistās mācībās (pēdējo 12 mēnešu laikā). Digitālajai desmitgadei ir izvirzīti ambiciozi mērķrādītāji — 80 % iedzīvotāju ar vismaz pamata digitālajām prasmēm un 20 miljoni nodarbinātu IKT speciālistu līdz 2030. gadam.

Universitāšu finansējums bieži vien ir nepietiekams, lai izpildītu to arvien plašāko sabiedrisko misiju. Publiskā finansējuma novērošanas centra ziņojums atklāj, ka vairāk nekā pusē apsekoto augstākās izglītības sistēmu ieguldījumi augstākajā izglītībā vai nu samazinās, neskatoties uz augošo studentu skaitu, vai arī nepalielinās atbilstošā tempā. Covid-19 pandēmija ir radījusi vajadzību pēc papildu ieguldījumiem (piemēram, digitālajos rīkos un infrastruktūrā) un ieņēmumu zudumus.

Universitātes var veiksmīgāk risināt lielās sabiedrības problēmas, veidojot efektīvāku starpvalstu sadarbību. 92 % universitāšu par vienu no galvenajiem problēmas risinājumiem uzskata juridisko un administratīvo šķēršļu novēršanu starptautiskajām stratēģiskajām institucionālajām partnerībām. Eirobarometra aptaujā 93 % respondentu atbildēja, ka būtu lietderīgi izveidot ES akadēmiskos grādus, ko nodrošinātu Eiropas universitāšu tīkli, piedāvājot studentiem iespēju studēt dažādās ES valstīs ar elastīgu kursu vai moduļu izvēli.

Universitātes mūsdienu sabiedrībai ir nozīmīgākas nekā jebkad agrāk. Strauji mainīgajā pasaulē, laikā, kad to skārusi gadsimta lielākā globālā veselības krīze un tās ekonomiskās sekas, Eiropa saskaras ar lielām problēmām — klimata pārmaiņām un biodaudzveidības zudumu, digitālo pārkārtošanos un sabiedrības novecošanos. No mūsu rīcības būs atkarīga Eiropas pozīcija pasaulē un nākamo paaudžu labbūtība un labklājība. Augstākās izglītības nozarei ir būtiska nozīme Eiropas atveseļošanā pēc pandēmijas un ilgtspējīgas un noturīgas sabiedrības un ekonomikas veidošanā. Izcilas un iekļaujošas universitātes ir priekšnosacījums un pamats atvērtai, demokrātiskai un godīgai sabiedrībai, kā arī ilgtspējīgai izaugsmei, uzņēmējdarbībai un nodarbinātībai.

— līdz 2024. gada vidum palielinās Eiropas universitāšu alianšu skaitu līdz 60, lai tajās būtu iesaistītas vairāk nekā 500 universitātes, šim nolūkam atvēlot “Erasmus+” indikatīvo budžetu līdz 1,1 miljarda EUR apmērā laikposmam no 2021. līdz 2027. gadam,

Eiropas studenta kartes iniciatīvas vispārēja izmantošana visiem mobilajiem studentiem Eiropas universitātēs atvieglos viņu piekļuvi starpvalstu mobilitātei visos līmeņos. Tā padarīs mobilitātes pārvaldību vieglāku, efektīvāku un zaļāku. Nodrošinot, ka katru Eiropas studentu ārvalstīs var unikāli identificēt ar digitālo rīku palīdzību, tiks veicināta Eiropas studentu karšu izplatība Eiropā un nodrošināta “Erasmus+” studentu mobilitātes pārvaldības pilnīga digitalizācija no pieteikuma iesniegšanas līdz studiju beigšanas apliecinājuma izsniegšanai.

Kopīgs Eiropas grāds, kurš tiktu piešķirts valstu līmenī, apliecinātu mācīšanās rezultātus, kas sasniegti vairāku iestāžu starpvalstu sadarbības ietvaros, un to, pamatojoties uz vienotu kritēriju kopumu, piedāvātu, piemēram, Eiropas universitāšu alianses. Eiropas grādam jābūt viegli izsniedzamam, glabājamam, kopīgojamam, pārbaudāmam un autentificējamam, un tas jāatzīst visā ES. Vispirms Komisija sāks izstrādāt Eiropas kritērijus Eiropas grāda marķējuma piešķiršanai. Šāds marķējums tiktu izsniegts kā papildu sertifikāts to studentu kvalifikācijai, kuri absolvē vairāku augstākās izglītības iestāžu starpvalstu sadarbības ietvaros īstenotās kopīgās programmas.

Programmas “Erasmus+” iniciatīva “Eiropas universitātes” apvienojumā ar programmu “Apvārsnis Eiropa”, programmu “Digitālā Eiropa” un citiem ES un valstu instrumentiem atbalstīs vērienīgas transnacionālas augstākās izglītības iestāžu alianses, lai veidotu un kopīgotu kopīgu strukturālu ilgtermiņa, ilgtspējīgu un sistēmisku sadarbību izglītības, pētniecības un inovācijas jomā, izveidojot Eiropas starpuniversitāšu centrus, kuros studenti, mācībspēki un pētnieki no visas Eiropas, pateicoties neierobežotai mobilitātei, varēs kopā attīstīt jaunas zināšanas starp valstīm un disciplīnām.

Gan paziņojumā par Eiropas Izglītības telpas izveidi līdz 2025. gadam , gan paziņojumā par jaunu Eiropas Pētniecības un inovācijas telpu uzsvērts, ka mums ir jāatvieglo un jāpastiprina universitāšu sadarbība starpvalstu līmenī, lai stiprinātu to spējas nodrošināt jauniešiem, mūžizglītības apguvējiem un pētniekiem atbilstošas kompetences un prasmes. Tādējādi izglītībā un zinātnē uzsvars tiks likts uz izcilības veicināšanu un augstākajās izglītības iestādēs — uz vērtības radīšanu, uzlabojot universitāšu pievilcību un konkurētspēju pasaules mērogā. Eiropa var atbalstīt šos centienus ar pakāpenisku pieeju un četru pamatiniciatīvu kopumu, kā rezultātā universitātes visā Eiropā kļūs spēcīgākas un visās to darbībās vēl vairāk pieaugs gan iekļaušana, gan izcilība.

Lai Eiropas universitāšu stratēģija būtu veiksmīga, ir jāsaskaņo politikas prioritātes un ieguldījumi ES, valsts, reģionālā un institucionālā līmenī. Šīs stratēģijas īstenošanai būs nepieciešama ciešāka sadarbība ar dalībvalstīm, universitātēm un citām ieinteresētajām personām un to starpā. Kopā mēs varam izmantot Eiropas augstākās izglītības nozares spēcīgo un unikālo pamatu un savstarpēji tuvināt tās misijas aspektus — izglītību, pētniecību un inovāciju sabiedrības labā.

Īstenot pamatiniciatīvu kopumu, kas starpvalstu sadarbībai nozīmēs to pašu, ko līdz šim programma “Erasmus+” studentu mobilitātei un pamatprogramma “Apvārsnis Eiropa” — izciliem pētījumiem, proti, tajās uzskatāmi izpaudīsies izteikti eiropeiska pieeja. Pieaugot universitāšu atbildībai par noturīgu Eiropu, tām ir vajadzīgs atbilstošs finansiāls atbalsts.

— līdz 2024. gada vidum izveidos tiesisku statusu universitāšu aliansēm — no 2022. gada programmas “Erasmus+” ietvaros veiks izmēģinājuma projektu attiecībā uz esošo Eiropas instrumentu integrēšanu, — līdz 2024. gada vidum izpētīs iespējas un nepieciešamos pasākumus kopīgā Eiropas grāda izveidei — 2022. gadā programmas “Erasmus+” ietvaros veiks izmēģinājuma projektu attiecībā uz pirmajiem soļiem ceļā uz kopīgu Eiropas grādu, jo īpaši Eiropas kritēriju izstrādi Eiropas grāda marķējuma piešķiršanai, — paplašinās Eiropas studenta kartes iniciatīvu, ieviešot unikālu Eiropas studentu identifikatoru visiem mobilajiem studentiem līdz 2022. gadam un visiem studentiem Eiropas universitātēs — līdz 2024. gada vidum, — 2023. gadā pārskatīs Ieteikumu par turpmāko Eiropas sadarbību augstākās izglītības kvalitātes nodrošināšanā, lai turpinātu attīstīt Eiropas kvalitātes nodrošināšanas un atzīšanas sistēmu, — 2022. gadā ziņos, kā tiek īstenots Padomes ieteikums par to, kā sekmēt augstākās izglītības un vidējās izglītības un mācību kvalifikāciju un ārvalstīs pavadītu mācību periodu rezultātu automātisku savstarpēju atzīšanu, un sniegs atbalstu dalībvalstīm, — ierosinās Padomes ieteikumu “Veidot tiltus efektīvai sadarbībai augstākās izglītības jomā Eiropā”, lai veicinātu ciešāku starpvalstu sadarbību.

3.2Atbilstošs finansiāls atbalsts augstākajai izglītībai un pētniecībai

Lai panāktu iekļaušanu un izcilību, ir nepieciešams atbilstošs finansējums universitātēm vietējā, reģionālā, valstu un Eiropas līmenī. Pašlaik dalībvalstis terciārajai izglītībai tērē vidēji 0,8 % no IKP; šie tēriņi ir 0,3 %–1,7 % robežās. Eiropas valstu vidējie izdevumi pētniecībai un izstrādei augstākās izglītības iestādēs ir 0,48 % no IKP. ES augstākās izglītības nozarē ir nepietiekams finansējums, jo īpaši ņemot vērā studentu skaita pieaugumu un universitāšu pienākumu palielināšanos.

Eiropas finansējums papildus valstu finansējumam ir svarīgs universitāšu ienākumu avots un pamats akadēmiskajai sadarbībai Eiropas un starptautiskā līmenī. Jaunās daudzgadu finanšu shēmas ietvaros ES nākamajā plānošanas periodā (2021–2027) universitāšu atbalstīšanā ieguldīs ievērojamu summu — 80 miljardus EUR. Tādējādi augstākās izglītības nozare saņems nepieredzēti lielu ES finansējumu, kas nāk no dažādiem avotiem, tajā skaitā no programmām “Erasmus+”, “Apvārsnis Eiropa” un “Digitālā Eiropa”, Atveseļošanas un noturības mehānisma, dalīti pārvaldītiem fondiem vai programmas InvestEU. Katrs no šiem finansējuma avotiem ir atsevišķs finanšu instruments ar savu īpašu mērķi un misiju.

Lai gan ES fondiem un programmām ir liela nozīme, tomēr tiem būtu vien jāpapildina pietiekama apmēra valstu publiskais finansējums un citi valsts un privātie ieguldījumi. Ir ļoti svarīgi, lai dalībvalstis un augstākās izglītības nozares dalībnieki efektīvi izmantotu ES instrumentus un izpētītu sinerģiju ar valsts, reģionālā un vietējā līmeņa finansējumu, kas mobilizētu ES un valstu centienus virzībā uz šajā Eiropas universitāšu stratēģijā izklāstīto kopējo redzējumu.

Komisija ciešā sadarbībā ar ieinteresētajām personām un dalībvalstīm: — nodrošinās vieglāku piekļuvi ES un valstu finansējumam tiem kvalitatīvajiem projektiem, kurus nevar finansēt programmas “Erasmus+” ietvaros: pirmkārt, Komisija izstrādās sertifikātu, ko pārbaudīt iniciatīvas “Eiropas universitātes” 2022. gada uzaicinājumā izteikt priekšlikumus; otrkārt, programmā “Erasmus+” varētu ieviest rīku “Izcilības zīmogs”, kā tas pašlaik ir programmā “Apvārsnis Eiropa”, — DFS programmu vidusposma pārskata ietvaros izstrādās ieguldījumu ceļu, kurā ņemts vērā reģionālā, valstu un Eiropas līmeņa finansējums. Papildus iepriekš minētajam Komisija aicina dalībvalstis: — palielināt ES iesaistīšanās ietekmi, cenšoties panākt turpmāku sinerģiju ar valstu finansējumu, jo īpaši attiecībā uz Eiropas universitātēm, — izstrādāt adekvātus universitāšu finansēšanas mehānismus, — ar tehniskā atbalsta instrumenta palīdzību atbalstīt augstākās izglītības reformas, — nodrošināt finansēšanas programmu elastību, lai būtu iespējama starpdisciplinaritāte.

4Mūsu eiropeiskās dzīvesziņas vadugunis