ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
21.

uzskata, ka komisāra Barnjē (Barnier) ierosinājums noteikt, ka šiem reģioniem veicināšanas perioda sākumā jāparedz 85 % liels apjoms no “klasisko” mērķa Nr. 1 jomu nodrošinājuma, pēc tam to līdz perioda beigām samazinot līdz apmēram 60 % no finansiālā nodrošinājuma, ir pieņemams kompromiss, ja vien tas tiks īstenots kopā ar atbilstošu līdzekļu nodrošinājumu saskaņā ar Komisijas finansiālo prognožu projektu 2007.-2013. gadam. Tas nav nekādā ziņā pretrunā ar Komisijas mērķi, tās jaunajā direktīvā paredzēt iespēju nokļūt uz 100 % atbalsta līmeņa, ja līdzekļi neizpildes dēļ no mērķa Nr. 1 reģionu puses netiks izlietoti; šie līdzekļi būtu kā rezerves daļa, kura programmas laika no 2007-2013. gada pusē katrā dalībvalstī varētu tikt sadalīti par jaunu;
1.14

Uzsver, ka pilnīgāka vietējās un reģionālās dimensijas atzīšana jaunās Savienības uzbūvē gan uzlabos tās efektivitāti, gan arī tās saistību ar pilsoņiem. Eiropas integrācijai ir jāizraisa politisko lēmumu pieņemšana, kur uzsvars tiek ņemts no vietējo un reģionālo varas iestāžu uzskatiem, jo tās ir atbildīgas par ES likumdošanas un politikas īstenošanas un piemērošanas lielu daļu, un ir tuvākās pilsoņiem, tādējādi tāpēc var būtiski veicināt Savienības likumdošanas kvalitāti; [I-5. pants], tomēr paziņo, ka konsultācija nevar aizvietot reģionu un vietējo varas iestāžu atbildību un pakļautību to atbilstošajās atbildības jomās, kas ir jāņem vērā; tiem ir jādod iespēja pierādīt to, ka tās, saskaņa ar attiecīgajiem nacionālajiem nosacījumiem, var pietiekamā mērā sasniegt paredzēto darbības mērķu ietvarus;
16.

atzīst, ka uzņēmējvalstīm var rasties grūtības ātri integrēt bēgļus savā darba tirgū ; uzsver, ka ES ekonomikas spēj absorbēt cilvēku pieplūdumu no Ukrainas, ja pārmitināšana tiek pareizi vadīta; aicina izmantot tādus iekļaušanas mehānismus, kuros tiek ņemts vērā vecums un dzimums ; aicina Eiropas Darba iestādi saskaņā ar savām pilnvarām uzraudzīt bēgļu integrāciju darba tirgū un regulāri ziņot par to; šajā nolūkā atgādina par sociālās un solidārās ekonomikas potenciālu labklājības valsts pakalpojumu ietvaros saglabāt darbvietas un pat palielināt to skaitu arī krīzes laikā un mudina dalībvalstis rast risinājumus, kā uzlabot Ukrainas bēgļu integrāciju savā darba tirgū; atzīst sieviešu un bērnu īpašo situāciju konflikta zonās un pēc ierašanās uzņēmējvalstīs, tostarp ekspluatācijas un ar dzimumu saistītas vardarbības – it īpaši seksuālas vardarbības un cilvēku tirdzniecības – risku; pieņem zināšanai, ka Eiropas Migrācijas forums turpinās uzraudzīt un ņemt vērā to Ukrainas pilsoņu situāciju, kuriem piešķirta pagaidu aizsardzība Eiropas Savienībā vai kuriem ir tiesības šādu statusu pieprasīt;
1.7.

EESK aicina saglabāt Eiropas rūpniecības konkurētspēju – ES ir CO 2 emisiju samazināšanas aizsācēja, taču arī citiem dalībniekiem ir jāiesaistās tās klimata mērķu sasniegšanā. Tā kā klimata krīze ir globāla, Eiropas Savienības diplomātijai ir jāpastiprina centieni, lai efektīvi pārliecinātu trešās valstis pastiprināt centienus krīzes mazināšanai. Neatkarīgi no savas politikas vērienīgajiem mērķiem ES arvien vairāk kļūs par rūpniecības dekarbonizācijas virzītājspēku, pateicoties tās politiskajam atbalstam un uzņēmumu un to darbinieku praktiskajām zināšanām par rūpnieciskajām spējām, nepieciešamajām tehnoloģijām un to, kā paredzēt pārmaiņas, ļaujot attiecīgi veikt praktiskus pasākumus.
3.2.

Komisijai un dalībvalstīm īpaši ir jānodrošina, ka no Savienības budžeta netiek veikti nekādi maksājumi, kuru izlietojumu nevar pilnībā pierādīt. Uz visiem Savienības budžeta maksājumu saņēmējiem neatkarīgi no tā, vai to organizācijas veidu reglamentē publiskās vai privātās tiesības, attiecas attiecīgie pārredzamības noteikumi. Dalībvalstīm un Komisijai būtu visaptveroši jāinformē pilsoniskā sabiedrība par līdzekļu izlietojumu un jāapspriežas ar to par iespējamiem uzlabojumiem līdzekļu izlietošanā. Budžeta plānošanas un izpildes procesā ir jāizmanto pārredzama procedūra un konsultācijas, turklāt dalībvalstīm jāapspriežas arī ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām.
Iepakojuma ieguldījums ekonomikas, vides un sociālajā ilgtspējā ir būtiski svarīgs. Iepakojuma jautājumu skatot nošķirti, var arī nelabvēlīgi ietekmēt tiesisko regulējumu. Paši produkti parasti ir daudz lielāks resurss, un tiem ir daudz lielāka piemītošā vērtība nekā iepakojumam, ko izmanto to aizsardzībai. Tādējādi produktu zudumi nepiemērota iepakojuma dēļ, visticamāk, radīs daudz lielāku nelabvēlīgu ietekmi uz vidi. Piemēram, pārtikas nozarē 30 % ( 10 ) no visas pasaulē saražotās pārtikas tiek zaudēti vai izšķiesti piegādes ķēdē; viens no risinājumiem, kā samazināt šo līmeni, varētu būt optimizēts iepakojums. Pārtikas zudumi un atkritumi – piegādes ķēdēs un patērētāju radīti – veido aptuveni ceturto daļu no pārtikas jomas radītajām siltumnīcefekta gāzu emisijām, proti, 6 % no kopējām globālajām emisijām ( 11 )
4.9.

Piegādes ķēdēs ir jāpāriet no piegādēm “tieši laikā” (“ just in time ”) uz piegādēm, kas orientētas uz vajadzībām (“ just in case ”). Atkarību no atsevišķu preču piegādātāju monopoliem var izmantot naidīgas valdības, lai iejauktos. Tas attiecas arī uz izejvielu piegādi lauksaimniekiem un pārtikas pārstrādātājiem. Tāpēc EESK aicina pārskatīt ES pārtikas pieejamības drošību. Tas būtu jādara, izmantojot scenāriju pētījumus .
3.4.

Domājot par jauno Bāzeles nolīgumā ietverot reformu transponēšanu, EESK uzskata, ka būtu lietderīgi uzskaitīt un atbalstīt 2019. gada jūnijā Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas (ESRK) noteiktos septiņus principus, kuri tika definēti pirms ESRK konsultatīvā novērtējuma uzsākšanas ( 2 ) a) Pielāgojamība : finanšu regulējumam jāspēj attīstīties kopā ar finanšu sistēmu, un tas nedrīkst kļūt par šķērsli jauninājumiem. Tas nozīmē arī neradīt būtiskus šķēršļus jaunu banku ienākšanai nozarē un nevairīties no jaunu tirdzniecības modeļu parādīšanās vai vēsturiski izveidoto alternatīvo banku modeļu, piemēram, kooperatīvu, saglabāšanas. b) Daudzveidība : būtu jāsaglabā finanšu iestāžu un tirdzniecības prakšu dažādība, ņemot vērā, ka šāda dažādība ir efektīvs aizsardzības līdzeklis pret sistēmisku nestabilitāti. Ir jāvairās no regulēto uzņēmumu un darbību pārmērīgas homogenizācijas: piemēram, spēja izstrādāt “antivielas” un dažādas reaģēšanas/noturības formas attiecībā uz negatīvajiem ekonomikas cikliem palielina finanšu nozares un, konkrētāk, ekonomikas vispārējo stabilitāti. c) Proporcionalitāte : regulējuma slogam jābūt samērā ar tirgus nepilnību novēršanas svarīguma pakāpi un noteikumu adresātu sistēmisko nozīmi. d) Noregulējuma iespēja : regulējumam būtu jāļauj iestādēm, kuras nav ekonomiski ilgtspējīgas, iziet no sistēmas, neapdraudot tās sistēmisko stabilitāti. Tomēr ir jāpieņem politika, kurā tiktu ņemta vērā attiecīgo iestāžu iekšējā struktūra un sarežģītība. e) Sistēmiskā perspektīva : finanšu regulējuma mērķim vajadzētu būt tādam, lai sabiedrībai bez pārtraukuma tiktu sniegti svarīgi finanšu pakalpojumi. Regulatīvā sistēma, kas atbalsta darbību koncentrēšanu uz ierobežotu skaitu finanšu iestāžu, var radīt lielāku neaizsargātību, jo tā ir atkarīga no šo dažu iestāžu finansiālās izdzīvošanas. f) Informācijas pieejamība : informācijas plūsmai no bankām uz regulatīvajām iestādēm, kā paredzēts nozares noteikumos, būtu jāļauj ātri noteikt kaitējuma izplatīšanās kanālus un neaizsargātības punktus. g) Nenormatīvs regulējums : tiesiskā regulējuma esībai nevajadzētu izraisīt tādu risinājumu atcelšanu, kuri radīti ārpus šaurām regulēšanas jomām.
Neaktīvie iedzīvotāji nav VND tipiska mērķgrupa, kaut arī ievērojama daļa neaktīvo iedzīvotāju vēlas strādāt. Eiropas VND tīkls publicēja pētījumu par tematu The role of PES in outreach to the inactive population (VND nozīme neaktīvo iedzīvotāju informēšanā), kurā ir sniegts pārskats par informēšanas pasākumiem neaktīvajiem iedzīvotājiem, īpaši atsaucoties uz VND lomu. EESK aicina Komisiju un dalībvalstis pārstrādāt aktivizēšanas politiku, kas ir vērsta uz šo iedzīvotāju daļu.
4.3.1.

Šis pastāvīgais miera ceļš no Ziemeļīrijas līdz Nikosijai iesaistīs cilvēkus no visiem sabiedrības slāņiem fiziskos un garīgos centienos veidot jaunas draudzības saites un tikties ar domubiedriem, kas ir gatavi dalīties pieredzē par konfliktiem. Šis kultūras maršruts, sekojot Kolumbāna pēdās, sniegsies cauri visai Eiropai arī ārpus svētceļnieka sākotnējā ceļa no Īrijas uz Itāliju un šķērsos vietas, kuras savulaik smagi skārusi karadarbība un konflikti, piemēram, Rietumu fronti, Dienvidtiroli un Balkānus, visā savā garumā savienojot cilvēkus un vietas. Ceļotājiem būs iespēja uzklausīt stāstus gan par konfliktu ilgstošajām sekām, gan – kas ir vēl svarīgāk – par miera veidošanas mehānismiem. “Baltās dūjas ceļā” tiks izveidoti arī mācību centri un atzari uz Eiropas ziemeļu, austrumu, centrālo un dienvidu daļu, ļaujot ceļotājiem izvēlēties maršrutus un iekļaut tajos dažādu objektu apmeklējumus pēc saviem ieskatiem. Jāmudina, lai “Baltās dūjas ceļa” atzari sniegtos gan ES teritorijā, gan ārpus tās, tādējādi atzīstot ne vien ceļus fiziskā izpratnē, bet arī kultūras saiknes, piemēram, ar Skotiju – īpaši Jonas salu, un miera veidošanas saiknes ar tādām pasaules vietām kā Ukraina un Tuvie Austrumi. Būtu jārada iespējas pievienoties arī jau plaši pazīstamiem maršrutiem, piemēram, Santjāgo svētceļnieku maršrutam.
5.10.

Asociācijas nolīgums ar ES būtu izdevīgs Mercosur arī no stratēģiskā viedokļa. No vienas puses, tas ļautu blokam nostiprināt savu reģionālo pozīciju un veicinātu tā centienus tuvoties Klusā okeāna valstu aliansei, bet no otras – uzlabotu tā spējas panākt starptautiska līmeņa vienošanās un ļautu novērst dažas Mercosur valstu (un Latīņamerikas kopumā) neatbilstības to tirdzniecības un finanšu attiecībās ar citiem starptautiskiem konkurentiem. Mercosur gūtu labumu no tehnoloģiju, zinātnes un izglītības sasniegumu nodošanas un daudzpusējās attiecībās iegūtu ietekmīgu partneri tajos jautājumos, kas bloka valstis ietekmē visvairāk, piemēram, klimata pārmaiņas, ilgtspējīga attīstība vai cīņa pret globālajiem apdraudējumiem.
5.4.

EESK ir arī norādījusi šādi: “Normatīvā vide ir jāplāno ilgtermiņā. Arī uzņēmumiem ir jāplāno ilgtermiņā, it īpaši, ja tie vēlas, lai to ieguldījumi būtu sekmīgi. Vienas vai otras puses neveiksme nav vajadzīga nevienam. Stabiliem publiskā un privātā sektora dalībniekiem jāattīsta jaunas sinerģijas un jāapgūst jauni iesaistīšanās veidi. Šajā ziņā būtiska loma būtu jāatvēl pilsoniskās sabiedrības ieguldījumam, it īpaši sociālo partneru līmenī” (29).
5.1.

Apvienotās Karalistes izstāšanās no ES būtiski ietekmēs Eiropas Savienību, it īpaši vienoto tirgu un starptautisko tirdzniecību, un tādēļ turpmāko KLP. Sarunās par Brexit, ja AK izstājas no ES muitas savienības, pašreizējās tirdzniecības plūsmas būtu jāizmanto kā pamatkritērijs, lai 28 valstu Eiropas Savienībai piešķirtās PTO kvotas sadalītu starp AK un jauno ES.
3.2.

MVU ir ļoti neviendabīga un daudzveidīga grupa. Tie var atšķirties atkarībā no to lieluma, dzīves cikla posma, atrašanās vietas, īpašumtiesību veida, darbības jomas u. c., un to vajadzības pēc atbalsta ir atšķirīgas atkarībā no tā, kurā segmentā attiecīgais MVU atrodas. Īpašu grupu, kam ir vajadzīga sevišķa attieksme, veido “monouzņēmēji” (gandrīz 50 % no visiem MVU), kas ir gandrīz izslēgti no atbalsta pasākumu darbības jomas. Lai palīdzētu šai visneaizsargātākajai MVU grupai attīstīties un gūt panākumus, būtu pienācīgi jārisina arī jautājumi, kas saistīti ar viltus pašnodarbinātību.
2.4.4.

Neatkarīgi no tā, kur notikusi ar dzimumu saistīta vardarbība, tai var būt sekas, kas jūtamas arī darbvietā. Eiropas pētījums liecina, ka vardarbība ģimenē ietekmē profesionālo darbību un arī cietušo nodarbināmību (11), turklāt to apliecina arī starptautiski pētījumi (12). Četru valstu (Austrālijas, Kanādas, Jaunzēlandes un Apvienotās Karalistes) apsekojumi liecina, ka vardarbība ģimenē ietekmē darba ņēmēju līdzdalību, produktivitāti un drošību. Sievietes, kuras ir savu partneru vardarbības upuri, no to pašu cilvēku vardarbības var ciest arī darbvietā, tāpēc drošības problēmas rodas sievietei pašai un arī viņas kolēģiem. Iespējams, ka gūto traumu dēļ sieviete vairākas dienas nevar ierasties darbā, vai arī, ierodoties darbā, vardarbības dēļ mazinās viņas darba efektivitāte. Austrālijā publisko iestāžu darbiniekiem, kas cietuši no vardarbības ģimenē, ir tiesības uz atvaļinājumu. Privātajā sektorā saskaņā ar koplīgumu, kas attiecas gandrīz uz diviem miljoniem darba ņēmēju, šāds atvaļinājums ir 20 dienas.
6.4.

Divi no pieciem stratēģijas “Eiropa 2020” pamatmērķiem ir tiešā veidā saistīti ar augstāko izglītību – ieguldījumi pētniecībā, izstrādē un inovācijā, kā arī izglītība. Par to sasniegšanu atbildīgi vairāki Komisijas locekļi. Konkrētām valstīm 2014. gadā adresētie ieteikumi liecina, ka aptuveni pusei dalībvalstu ir nopietnas problēmas saistībā ar prasmju neatbilstību darba tirgus vajadzībām, kā arī to, ka augstākās izglītības iestāžu un tautsaimniecības vai citu ieinteresēto personu sadarbība joprojām nav pietiekama.
4.2.3.

Mūsdienās viens no lielākajiem sporta apdraudējumiem neregulētos tirgos ir sporta derības tiešsaistē, it īpaši nelikumīgās derības, – to negatīvā ietekme ir pielīdzināma dopingam un skatītāju vardarbībai, un tās var būt par iemeslu manipulācijām, ko rada sporta sacensību iznākuma nenoteiktība. Attiecībā uz citiem aspektiem, piemēram, derībām un azartspēlēm, ir jāpieņem pasākumi sabiedrības interesēs, lai novērstu atkarību no azartspēlēm un aizsargātu nepilngadīgas personas, it sevišķi pret tiešsaistes azartspēļu kaitīgo ietekmi.
1.8.

EESK vēlas uzsvērt, ka Komisijas paziņojumā kā viens no problēmjautājumiem būtu jāmin arī pašreizējie darba apstākļi, kādiem ir pakļauti nozarē strādājošie darba ņēmēji, pašnodarbinātie un MVU – daži no šiem dalībniekiem dažādos veidos darbojas nestabilas nodarbinātības apstākļos, daļēji pašas nozares īpatnību dēļ, taču, no otras puses, arī nepietiekamās konkurētspējas dēļ tiek mēģināts ietaupīt uz darba samaksas rēķina.
1.10.

EESK aicina ES iestādes pievērsties bruņotas laupīšanas uz jūras (armed robbery at sea, ARAS) eskalācijai un naftas zādzībām Rietumāfrikā un Gvinejas līcī. Tā kā ARAS modus operandi ļoti atšķiras no tā, kā rīkojas Somālijas pirāti, minētajam reģionam vajadzētu paredzēt īpašus atbalsta pasākumus. Pirātisma skartajās zonās Indijas okeānā ik dienu tiek pārvadāti trīs miljoni barelu naftas un 50 % no visas pasaules konteineru tirdzniecības plūsmas.
4.1

EESK norāda, ka ar Komisijas izmantoto metodi to Savienības apgabalu noteikšanai, kuri saskaņā ar 107. panta 3. punktu var izmantot reģionālās atkāpes, prioritāte piešķirta apgabaliem ar visnopietnākajām problēmām (a) apakšpunkts), kurus nosaka, pamatojoties uz IKP / pirktspējas līmeni salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju. Šo metodi vajadzētu papildināt ar citiem kritērijiem, ar kuriem nosaka nopietnu nepietiekamas nodarbinātības līmeni, uz kuru skaidri norādīts Līgumā: ar Komisijas izmantoto kritēriju gan var noteikt ārkārtīgi zemu dzīves līmeni, taču tas ne vienmēr atspoguļo nopietnu nepietiekamu nodarbinātību. Bezdarba līmenis varētu būt piemērots IKP korekcijas faktors. EESK uzdod Eiropas Komisijai jautājumu, kāpēc nelabvēlīgā situācijā esošie apgabali, kas var izmantot c) apakšpunktā paredzēto atkāpi, tiek noteikti, vienkārši atrēķinot 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā minētos apgabalus no attiecīgās dalībvalsts kopējā iedzīvotāju skaita. Šāda rīcība nozīmē, ka faktiskā iespēja atbalstīt nelabvēlīgā situācijā esošos apgabalus saskaņā ar 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu ir atkarīga no 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā ietilpstošo nelabvēlīgo apgabalu apmēra, radot nopietnas atšķirības dalībvalstu starpā, un šāda noteikšana nav saistīta ar izraudzīto reģionu problemātisko apstākļu salīdzinošu novērtējumu.
3.2.1

Katru gadu pieaug ne tikai to imigrantu skaits, kas uzsāk uzņēmējdarbību, bet arī to imigrantu skaits, kuri pārtrauc uzņēmējdarbību. Šis zemākais uzņēmējdarbību nepārtraukušo skaits liecina par to, ka pašnodarbinātība ir līdzeklis, lai vēlāk varētu strādāt algotu darbu, vai arī par to, ka imigrantiem piederošo uzņēmumu skaits, kas pārtraukuši darbību, ir lielāks. Piemēram, Francijā darbību arī piecus gadus pēc uzņēmumu dibināšanas turpināja 54 % francūžiem piederošo uzņēmumu, bet tikai 40 % uzņēmumu, kas pieder ārvalstniekiem (10). ESAO pētījums (11) liecina — pat ņemot vērā kvalifikāciju, pieredzi un citus faktorus, iespēja, ka imigrantu uzņēmums cietīs neveiksmi, ir par 27 % lielāka nekā iespēja, ka neveiksmi cietīs uzņēmums, kas pieder attiecīgās valsts pirmiedzīvotājiem.
2.2.

Eiropā ir aptuveni 80 miljonu personu ar invaliditāti, un saskaņā ar Eurostat datiem iespēja, ka viņi būs bez darba, ir divas līdz trīs reizes augstāka nekā personām bez invaliditātes; no cilvēkiem ar smagu invaliditāti nodarbināti ir tikai 20 % pretstatā 68 % personu bez invaliditātes. Iespējamība, ka personas ar invaliditāti iegūs augstāko izglītību, ir par 50 % mazāka nekā personām bez invaliditātes. Visā Eiropā tikai 38 % personu ar invaliditāti vecuma grupā no 16 līdz 34 gadiem gūst ienākumus no darba, kamēr personu bez invaliditātes vidū šis skaitlis ir 64 %.
3.15.

“Handicap International” ir izsludinājusi konkursu bezpeļņas organizācijām, lai rosinātu tās savā darbībā iesaistīt cilvēkus ar invaliditāti. Tunisija un Jordānija ir iesaistījušās ANO attīstības programmā (UNDP). Jordānijā izveidotā organizācija cilvēkiem ar kustību traucējumiem “Al Hussein Society for the Habilitation and Rehabilitation of the Physically Challenged” ir UNPD partnerorganizācija. Tās mērķis ir nodrošināt cilvēkiem ar invaliditāti pieejamus IT risinājumus, aprīkojot IT telpas ar atbilstīgām datorprogrammām, tostarp grafiskajām lietojumprogrammām, un organizējot IT kursus cilvēkiem ar kustību traucējumiem.
3.6.

To šķēršļu vidū, kas kavē tīro tehnoloģiju un ar tām saistīto pakalpojumu izplatīšanu, arvien aktuāla ir intelektuālā īpašuma pastiprināta aizsardzība. Pētījumi pierāda, ka intelektuālā īpašuma tiesības, sevišķi patenti, ir ievērojami palielinājušās kopš 90. gadu beigām. Lai gan jo īpaši patenti ļauj to īpašniekam ierobežot tehnoloģiju, kas ir derīgas cīņai pret klimata pārmaiņām, pieejamību, izmantošanu un izstrādi, nesenie pētījumi parāda, ka intelektuālais īpašums ir svarīgs jautājums saistībā ar ilgtermiņa ieguldījumiem un vēl nepieejamu tehnoloģiju izstrādi; turpretim īstermiņā intelektuālais īpašums, šķiet, nav visnoteicošākais šķērslis tīro tehnoloģiju izplatīšanai. Minēto tehnoloģiju tirdzniecības patentu pašreizējās vidējās izmaksas joprojām ir mērenas. Svarīgāk ir risināt problēmas sakarā ar intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanu un ievērošanu, kas joprojām attur no eksportēšanas uz dažām valstīm.
4.7.1.

Tā kā Lisabonas līgumā minēts tikai “ievērojams dalībvalstu skaits,” varētu arī nenoteikt minimālo iesniedzēju skaitu no vienas dalībvalsts. Ņemot vērā Līgumā vairākkārt minēto dubultā vairākuma nepieciešamību, Komiteja tomēr piekrīt Komisijas viedoklim, ka atteikšanās no prasības par iesniedzēju minimālo skaitu no vienas dalībvalsts būtu pretrunā ar Līguma garu.
3.6.

Ziemeļu reģionu lauku rajoni ir ļoti reti apdzīvoti. Ārpus lielajām pilsētām iedzīvotāju blīvums ir mazāks nekā desmit iedzīvotāji uz vienu kvadrātkilometru, attālos rajonos — pat mazāks nekā trīs iedzīvotāji uz vienu kvadrātkilometru, un tāpēc lauksaimnieciskā ražošana un piekļuve publiskām un privātām iestādēm ir saistīta ar augstām transporta un pārvadāšanas izmaksām. Mehanizācija 20. gadsimtā ļāva Ziemeļeiropā strauji paaugstināt darba ražīgumu, taču lauku rajonos samazinājās darbavietu skaits. Zemais iedzīvotāju un pakalpojumu blīvums savukārt ir iemesls, kāpēc cilvēki dodas prom no lauku rajoniem — daudzi zemnieki beidz nodarboties ar lauksaimniecību, jo jaunā paaudze nevēlas turpināt saimniekošanu laukos. Lauksaimniecība līdztekus mežsaimniecībai un tūrismam tomēr veido ekonomisko pamatu dzīvei ziemeļu reģionu lauku rajonos. Lauku rajoni ir daudz mazāki, tāpēc publisko pakalpojumu, piemēram, vispārējās izglītības un ikdienējas mācīšanās izmaksas uz vienu iedzīvotāju ir daudz augstākas. Reti apdzīvotos lauku rajonos dzīves dārdzība ir augstāka, jo tur dzīvo maz cilvēku, kuri varētu patērēt preces un pakalpojumus. Ziemeļu reģionu lauku rajoni atrodas pārāk tālu no lielajām pilsētām, lai cilvēki varētu katru dienu turp doties, lai strādātu vai saņemtu pakalpojumus. Viens no pasākumiem, atbalstot mazāk labvēlīgos apgabalus, varētu būt ar transportu un pārvadāšanu no pilsētām (tirgus) uz attālajiem lauksaimniecības uzņēmumiem saistīto papildu izmaksu kompensēšana.
3.5.

Elektrība ir sekundāra enerģijas forma, kas tiek ražota lielākoties no akmeņoglēm, gāzes, kodolenerģijas un atjaunojamajiem primārajiem enerģijas avotiem, un dažās dalībvalstīs liela daļa elektroenerģijas joprojām ir balstīta uz naftu. Elektrības ražošanas izmaksas ir lielā mērā atkarīgas no elektroenerģijas ražošanā izmantojamo resursu struktūras. No akmeņoglēm un kodolenerģijas ražota elektrība ir izmaksu ziņā efektīvs resurss pamatslodzes elektrības piegādei, savukārt atjaunojamā enerģija ES vēl ir jāattīsta. Salīdzinot ar citiem primārajiem enerģijas avotiem, pēdējai līdz šim bijušas raksturīgas augstas izmaksas, arī tādēļ, ka tradicionālo enerģijas veidu cenā nav atspoguļota to ārējā ietekme. Savukārt vēja enerģijas un saules enerģijas zemā un mainīgā pieejamība rada attiecīgas problēmas elektrotīkliem, kurus būs nepieciešams pielāgot no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas elektroenerģijas apjoma pieaugumam nākotnē. Daži atjaunojamās enerģijas avoti ir lētāki nekā citi atkarībā no reģiona. Piemēram, saules enerģija var būt ekonomiski izdevīga saulainiem reģioniem, piemēram, Eiropas dienvidos, bet tie nav ekonomiski izdevīgi Eiropas ziemeļos.
C.

EESK atzinīgi vērtē to, ka ar ierosināto lēmumu paredzēts vienkāršot administratīvās procedūras, tostarp arī, atsakoties no dažiem papildu pasākumiem, jo tie jau ir ietverti 7. Pamatprogrammā (PTA PP), no 40 līdz 50 % palielinot finansiālo atbalstu izmēģinājuma un demonstrācijas projektiem, kā arī paredzot īpašu uzaicinājumu iespēju attiecībā uz tām prioritātēm, ko izvirzījusi ogļu un tērauda rūpniecība, pamatojoties uz tās stratēģiskajām vajadzībām, kuras ir saskaņotas ar 7. Pētniecības pamatprogrammu un atbilst attiecīgo Eiropas tehnoloģiju platformu stratēģiskajām pētniecības programmām.
3.8

Iejaukšanās un kontrole negatīvi ietekmē apvienības dažādos to darbības posmos: sākot ar to dibināšanu, līdz to likvidācijai. Ja apvienību dibināšana ir selektīva vai arī ja vara lemj par to dibināšanu pēc saviem ieskatiem, attiecīgajās apvienībās bieži vien ir valdībai tuvu stāvošas personas un parasti tajās pastāv korupcija. Ja apvienības var likvidēt patvaļīgi, tās darbojas piesardzīgi un neizmanto visu savu potenciālu.
3.10

Pēc EESK domām, nelabvēlīgu apstākļu ietekmētiem reģioniem paredzētajiem kompensācijas pabalstiem ir ļoti svarīga nozīme, lai saglabātu lauksaimniecību vietās, kur ir zems ražības līmenis, kā arī maz apdzīvotos apvidos. Saimniecību spēja pastāvēt ir atkarīga galvenokārt no peļņas par lauksaimniecības ražojumiem un to pārdošanas tirgū, no ienākumiem par darbības dažādošanu un no kopējās lauksaimniecības politikas pasākumiem. Politikas veidotājiem ir jāgarantē, ka kompensācijas pabalsti kā instruments tiks izmantots ilgtermiņā, lai nodrošinātu nākotnes iespējas it īpaši jaunajiem lauksaimniekiem, kas pārņem lauksaimniecības uzņēmumus nelabvēlīgu apstākļu ietekmētos reģionos.
3.9.6.

Komiteja jau vairākkārt ir uzsvērusi (44), ka uzņēmumu sociālā atbildība“dod būtisku ieguldījumu, lai sasniegtu Lisabonas sanāksmē izvirzīto, stratēģisko mērķi” un, pēc Komitejas domām, to nevar skatīt atsevišķi no tādiem jēdzieniem kā “sociāli atbildīga teritorija” un reģionālā un vietējā politika rūpniecības pārmaiņu pārvarēšanai, “veidojot un popularizējot jaunus uzņēmumus, jaunas profesijas un vairāk labāku darbavietu”, kā arī “saglabājot Eiropas sociālo modeli (45) un orientējoties uz ekonomiku, kā pamatā ir zinātnes atziņas”, tāpat izmantojot integrētu teritoriālo pieeju, lai “uzlabotu vides aizsardzību ekonomikas un rūpniecības pārmaiņu laikā” (46). No 2000. gada līdz 2005. gadam ES vidējie gada izdevumi vides aizsardzībai sasniedza aptuveni 1,7 % rūpniecības pievienotās vērtības (47).