EIROPAS KOMISIJA Briselē, 23.9.2015 COM(2015) 490 final PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, EIROPADOMEI UN PADOMEI Bēgļu krīzes pārvaldība: tūlītēji operatīvie, budžeta un juridiskie pasākumi saskaņā ar Eiropas programmu migrācijas jomā



I. Ievads Katru dienu tūkstošiem cilvēku ir spiesti pamest mājas, lai savā valstī vai ārvalstīs meklētu patvērumu no vardarbības. Pārvietošanās apjoms ir milzīgs, un, tā kā konflikti turpinās, pārvietoto personu skaits pieaug. Visā pasaulē ir pārvietoti gandrīz 60 miljoni cilvēku – tik apjomīga bēgšana no konfliktiem nav piedzīvota kopš Otrā pasaules kara. Pašreizējais lielais skaits bēgļu, migrantu un pārvietoto personu, kas ierodas pie mūsu robežām, ir pārbaudījums Eiropas Savienībai. Komisijas maijā iesniegtajā Eiropas programmā migrācijas jomā noteikts, ka ir vajadzīga visaptveroša pieeja migrācijas pārvaldībai. Kopš tā laika ir ieviesti vairāki pasākumi, tostarp pieņemtas divas ārkārtas programmas par 160 000 personu, kurām nepieciešama starptautiska aizsardzība, pārcelšanu no visvairāk skartajām dalībvalstīm uz citām ES dalībvalstīm. Tomēr pašreizējās bēgļu krīzes risināšanai nepieciešams nekavējoties īstenot papildu pasākumus. Šā paziņojuma mērķis ir noteikt prioritārās darbības, kas veicamas nākamajos sešos mēnešos. Īstermiņa darbības, kuru mērķis ir pašreizējās situācijas stabilizēšana, ir jāpapildina ar ilgtermiņa darbībām, kuru mērķis ir tādas stabilas sistēmas izveide, kas izturēs laika pārbaudi. Mēs nesākam tukšā vietā. Mums jau ir tiesību akti, finanšu resursi un pasākumi, kas paredzēti, lai risinātu pašreizējo situāciju. Problēma ir tāda, ka daudzos gadījumos tie nav īstenoti, nav zināmi vai nav pietiekami izmantoti. Prioritāro darbību sarakstā (skatīt I pielikumu) noteikti šādi pamatpasākumi, kas jāveic nekavējoties: i) operatīvie pasākumi; ii) budžeta atbalsts; iii) ES tiesību aktu īstenošana un iv) turpmākie likumdošanas pasākumi. Komisija jau īsteno minētos pasākumus savas kompetences jomā. Tagad tie jāapvieno ar dalībvalstu saskaņotu darbību. Mums visiem kopā ir jāpierāda, ka Eiropas Savienība spēj pārvaldīt šo krīzi. Lai nodrošinātu, ka tiek saglabāts līdzsvars starp solidaritāti un atbildību, vajadzīga visu dalībvalstu līdzdalība.



II. Līdz šim paveiktais Maijā pieņemtajā Eiropas programmā migrācijas jomā noteikts, ka ir vajadzīga visaptveroša pieeja migrācijas pārvaldībai, kuras mērķis ir gan pašreizējās krīzes risināšana, rīcība Eiropas Savienībā un ārpus tās, lai uzlabotu to, kā mēs pildām mūsu pienākumus pret personām, kurām nepieciešama aizsardzība, kā palīdzam visvairāk skartajām dalībvalstīm, kā ievērojam ES un starptautiskās saistības patvēruma jomā, kā atgriežam to izcelsmes valstīs personas, kam nav vajadzīga aizsardzība, kā pārvaldām mūsu ārējās robežas, kā arī to pamatcēloņu novēršana, kas liek cilvēkiem doties bīstamajā ceļojumā uz Eiropu, un Eiropas ilgtermiņa vajadzību aplūkošana attiecībā uz likumīgo migrāciju. Programmā ir ievērota loģiska nepieciešamība līdzsvarot atbildību un solidaritāti. Tas nozīmē, ka visām dalībvalstīm ir pienākums piedāvāt atbalstu, un tas nozīmē, ka dalībvalstīm, kas saskaras ar vislielāko spiedienu, par savu galveno prioritāti jāpadara organizētības atjaunošana. Lai atjaunotu situācijas stabilitāti, jāuzlabo gan atbildība, gan solidaritāte. Programmas īstenošana ir sākusies. Dalībvalstis ir izrādījušas solidaritāti un piekritušas no visvairāk skartajām dalībvalstīm uz citām ES dalībvalstīm pārcelt 160 000 cilvēku, kam nepārprotami vajadzīga starptautiska aizsardzība. Mēs esam mobilizējuši ES finansējumu, lai sniegtu atbalstu visvairāk skartajām dalībvalstīm, piešķirot vairāk nekā 75 miljonus euro ārkārtas finansējuma papildus 7 miljardiem euro daudzgadu finansējuma, kas piešķirts laikposmā no 2014.–2020. gadam, lai atbalstītu centienus tādās jomās kā migrācija, bēgļi un robežu pārvaldība. Mēs esam trīskāršojuši klātbūtni jūrā, trīs reizes palielinot resursus un līdzekļus, kas pieejami Frontex kopīgajām operācijām Poseidon un Triton. Kopīgajās Frontex koordinētajās operācijās Itālijā, Grieķijā un Ungārijā piedalās 29 valstis – dalībvalstis un Šengenas līguma asociētās valstis. Kopš tā laika dzīvība izglābta vairāk nekā 122 000 cilvēku. Bojā iet nedrīkstētu neviens, taču esam izglābuši par 250 % vairāk cilvēku, kuri bez mūsu rīcības būtu gājuši bojā. Mēs esam divkāršojuši savus centienus kontrabandistu apkarošanā un cilvēku tirdzniecības grupu izjaukšanā, jo īpaši uzsākot jūras operāciju EUNAVFOR MED. Pateicoties tai ir ierobežota kuģu piegāde, kā rezultātā mazāk cilvēku pakļauj savu dzīvību briesmām, ceļojot nestabilās un kuģošanai jūrā nederīgās laivās. Ar to panākta skaita stabilizēšanās Vidusjūras apgabala centrālās daļas maršrutā, pa kuru augustā ieradušies apmēram 115 000 bēgļu, tikpat daudz kā pagājušajā gadā. ES sniedz palīdzību iedzīvotājiem Sīrijā – jo īpaši valsts iekšienē pārvietotajām personām – un finansiālu atbalstu kaimiņvalstīm, kas uzņem vislielāko bēgļu skaitu. Eiropas Komisija un tās dalībvalstis līdz šim ir piešķīrušas 3,9 miljardus euro humanitārai, attīstības, ekonomiskai un stabilizācijas palīdzībai, ko sniedz sīriešiem Sīrijā un bēgļiem un viņu uzņēmējām kopienām kaimiņvalstīs Libānā, Jordānijā, Irākā, Turcijā un Ēģiptē. Eiropas Komisija ir arī nolēmusi piešķirt 1,8 miljardus euro no ES finanšu līdzekļiem, lai izveidotu "Ārkārtas ieguldījumu fondu stabilitātes nodrošināšanai un nelikumīgas migrācijas un personu pārvietošanas galveno iemeslu novēršanai Āfrikā". Esam kolektīvi apņēmušies nākamgad, solidarizējoties ar kaimiņvalstīm, pārmitināt vairāk nekā 22 000 cilvēku no valstīm ārpus Eiropas. Atsevišķas dalībvalstis ir arī paziņojušas, ka uzņemas divpusējas pārvietošanas saistības. Eiropas rīcībai pēdējos mēnešos ir bijusi izšķiroša nozīme. Tomēr pašreizējās bēgļu krīzes risināšanai nepieciešams nekavējoties īstenot papildu pasākumus. Lai panāktu ilgtspējīgu krīzes atrisinājumu un nodrošinātu spēcīgas robežas, godīgas procedūras un sistēmu, kas spēj paredzēt problēmas, ir jāmaina Eiropas Savienības migrācijas politika.

Galvenās veiktās darbības Saskaņā ar Eiropas programmu migrācijas jomā ir veiktas turpmāk uzskaitītās darbības. Trīskāršoti resursi un līdzekļi, lai nodrošinātu klātbūtni jūrā kopīgo Frontex operāciju Poseidon un Triton ietvaros. Dubultots ārkārtas finansējums visvairāk skartajām dalībvalstīm. Pret kontrabandistiem vērstās darbības ir apturējušas kuģu piegādi: Vidusjūras centrālo daļu šķērsojošo migrantu skaits 2015. gada augustā bija atgriezies 2014. gada līmenī. Tādu personu, kam vajadzīga starptautiskā aizsardzība, pārcelšana ES iekšienē varēs sākties drīz pēc tam, kad panākta vienošanās par 160 000 cilvēku pārcelšanu šogad. Patlaban UNHCR strādā pie tā, lai dalībvalstīs pārmitinātu 22 000 bēgļu, kas joprojām atrodas ārpus ES. III. Prioritārās darbības turpmākajiem sešiem mēnešiem Vissteidzamākā vajadzība ir palīdzēt dalībvalstīm pārvaldīt ārkārtīgi lielo bēgļu skaitu to teritorijā. Tādēļ vajadzīga rīcība gan ES iekšienē, gan ārpus tās. ES iekšienē tas nozīmē atbalstu dalībvalstīm, kuras visvairāk izjūt spiedienu, piemērojot procedūras, sniedzot finansiālu un tehnisku atbalstu, palīdzot mazināt spiedienu ar atbilstīga pārcelšanas mehānisma palīdzību un stiprinot kopīgās robežas. Ārpus ES tas nozīmē radīt apstākļus, lai bēgļi varētu atrasties tuvu mājām, un to var panākt, stiprinot partnerattiecības ar kaimiņvalstīm, kuras nodrošina pagaidu aizsardzību, un galvenajām tranzīta valstīm, nodrošinot finansējumu UNHCR un Pasaules Pārtikas programmai, un citām attiecīgām aģentūrām, pastiprinot cīņu pret cilvēku tirgotājiem un kontrabandistiem, kā arī palielinot diplomātisko iesaistīšanos galveno krīžu risināšanā, piemēram, Sīrijā. III.1. Operatīvie pasākumi Atbalsta sniegšana grūtībās nonākušām dalībvalstīm ir vissvarīgākais elements pārcelšanas politikā, ko iepriekšējās dienās ir apstiprinājusi Padome, vienojoties pārcelt 160 000 cilvēku, kam vajadzīga starptautiska aizsardzība. Tas ievērojami, pat ja tikai daļēji, mazinās spiedienu uz visvairāk skartajām dalībvalstīm. Visām dalībvalstīm tagad vispirms ir jānorāda valsts kontaktpunkti, kas nodarbojas ar pārcelšanas jautājumiem, lai nodrošinātu, ka var ātri identificēt un pārsūtīt personas, kas iesniedz pieteikumu par pārcelšanu uz konkrētu dalībvalsti. Ieguldījumi no dalībvalstīm būs vajadzīgi arī, lai īstenotu noteikumus, kas novērš turpmāku pārvietošanos (lai nodrošinātu, ka pārceltie bēgļi paliek valstī, uz kuru tie ir pārcelti). Visātrāko praktisko atbalstu nodrošinās migrācijas plūsmu pārvaldības atbalsta grupas, kas strādā “karstajos punktos” (skatīt II pielikumu). Atbalsta grupām būs tūlītēja ietekme uz visproblemātiskāko aspektu, t.i., uz situācijām, kad visvairāk skartās dalībvalstis atzīst, ka iebraucēju skaits ir pārāk liels, lai to efektīvi pārvaldītu. ES aģentūru un citu ES dalībvalstu izvietotie darbinieki palīdzēs identificēt, pārbaudīt un reģistrēt migrantus, kas ieceļo ES. Tas ir pirmais solis ceļā uz drošu nākotni tiem, kam vajadzīga palīdzība, un iespēja ātri identificēt tos, kam būtu jāatgriežas to izcelsmes valstīs. Iesaistīto ES aģentūru tīkls arī uzlabos sadarbību migrantu kontrabandas apkarošanā, aizdomās turamo personu noskaidrošanā un palīdzēs veikt jaunas izmeklēšanas. Atbalsta grupas var strādāt tikai sadarbībā ar valsts iestādēm. Vienīgi valsts iestādes var izveidot (ar ES finansējuma atbalstu) un pārvaldīt funkcionējošu uzņemšanas infrastruktūru, nodrošināt vadību un saikni ar galvenajiem dalībniekiem, piemēram, vietējām varas iestādēm, sociālajiem dienestiem, tiesībaizsardzības iestādēm un uzņemšanas iestāžu vadītājiem. Frontex, Eiropas Patvēruma atbalsta birojs (EPAB), Eiropols un Eurojust var sniegt īpašas zināšanas politikas jomā, atvieglot saziņu starp dalībvalstīm, un tiem var būt īpaša loma atgriešanas operāciju koordinēšanā. Itālijai un Grieķijai tagad vispirms jāpabeidz izstrādāt un jāsāk īstenot savi plāni attiecībā uz pārcelšanu un atbalsta grupām, kas strādā karsto punktu apgabalos, un jānodrošina atbilstoša uzņemšanas infrastruktūra. Būtiski darbības atbalsta elementi ir arī Frontex kopīgās operācijas Triton un Poseidon. Tas ir tādas efektīvas solidaritātes piemērs, kas būtu jāizvērš plašāk, un dalībvalstīm būtu ātri un aktīvi jāreaģē uz Frontex lūgumiem nodrošināt papildu aprīkojumu un ekspertus. Pastāv vairāki mehānismi, ko dalībvalstis varētu izmantot šim nolūkam, bet kas nav pilnībā izmantoti. Dalībvalsts var izmantot ES civilās aizsardzības mehānismu, ja tā uzskata, ka netiek galā ar krīzes situāciju. Šo mehānismu var izmantot, lai mobilizētu dažāda veida atbalstu natūrā, tajā skaitā moduļus (grupas un aprīkojumu), pajumti, medikamentus un citas nepārtikas preces, kā arī īpašas zināšanas. Iesaistītās valstis sniedz palīdzību, un Komisija var līdzfinansēt palīdzības materiālu un ekspertu nogādāšanu attiecīgajā valstī. 2015. gadā ES civilās aizsardzības mehānisms divas reizes ir izmantots, lai palīdzētu Ungārijai, un vienu reizi – lai palīdzētu Serbijai, reaģējot uz neatliekamām vajadzībām, ko rada bēgļu un migrantu pieplūdums vēl nebijušā apmērā. Dalībvalstis var pieprasīt izvietot ātrās reaģēšanas robežapsardzes vienības (RABIT), lai sniegtu tūlītēju robežsardzes atbalstu steidzama vai ārkārtēja migrācijas spiediena gadījumos (skat. III pielikumu). Mehānisms nodrošina operatīvo palīdzību uz ierobežotu laiku. Frontex konsolidē un izvieto no dalībvalstīm saņemtos valstu tehniskos un cilvēkresursus. Grieķija šo mehānismu ir izmantojusi tikai vienreiz 2010. gadā, kad liels ieceļotāju plūsmas pieaugums bija vērojams uz Grieķijas un Turcijas sauszemes robežas. Operācijas laikā katru nedēļu gandrīz 200 labi apmācīti pieaicinātie darbinieki no 26 dalībvalstīm palīdzēja grieķu kolēģiem kontrolēt pierobežas apgabalus, kā arī identificēt aizturētos nelikumīgos imigrantus. Veiksmīgā operācija pie Grieķijas un Turcijas robežas stabilizēja situāciju un samazināja iebraucēju skaitu, salīdzinot ar 2010. gada augstākajiem rādītājiem. Pēdējo nedēļu laikā vairākas dalībvalstis ir atjaunojušas pagaidu robežkontroli saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksu. To var attaisnot ārkārtas krīzes situācijās. Taču tas nekad nevar būt vairāk kā īslaicīgs pasākums, līdz situācija ir stabilizējusies. Tas būtu jāuzskata par signālu, ka ir steidzami jārīkojas, lai atjaunotu normālu migrācijas pārvaldības procesu, cik ātri vien iespējams. Ja minētie pasākumi ir jāpagarina vai ir vajadzīgi papildu pasākumi, Komisija oficiāli novērtēs situāciju un pieņems atzinumu, pamatojoties uz Šengenas Robežu kodeksu. Pilnībā īstenojot pārcelšanas shēmu un ieviešot atbalsta grupas, kas strādā “karsto punktu” apgabalos, būtu iespējams atcelt kontroli turpmākā mēneša laikā. ES būtu arī nekavējoties jāpastiprina diplomātiskās ofensīvas īstenošana, kas minēta nesenajā kopīgajā paziņojumā par ES Ārējās darbības dienesta lomu bēgļu krīzes risināšanā Eiropā. Šīs ofensīvas pamatā ir līdzsvarota pieeja, kurā uzsvērts, ka ES sagaida partneru atbalstu migrācijas problēmu risināšanā, vienlaikus pastiprinot atbalstu un sadarbību, ko ES var piedāvāt šo centienu īstenošanā. Valetas samits par migrāciju, kas notiks 2015. gada 11. un 12. novembrī, būs svarīgs notikums, kas parādīs jaunās prioritātes migrācijas jautājumos ES attiecībās ar Āfrikas partneriem. ES jau ir pastiprinājusi centienus samita sagatavošanā sadarbībā ar visiem partneriem un attiecīgām starptautiskajām organizācijām. Dibinot Ārkārtas ieguldījumu fondu stabilitātei un piešķirot sākotnējo kapitālu 1,8 miljardu euro apmērā Āfrikā notiekošās nelikumīgās migrācijas un personu pārvietošanas pamatcēloņu risināšanai, ES jau ir konkrēti pierādījusi, ko tā ir gatava ieguldīt. Tas var veidot daļu no divpusējās partnerības, kuras mērķis ir samazināt migrantu plūsmu no Āfrikas un veicināt to personu atgriešanu, kas nav tiesīgas saņemt starptautisko aizsardzību. Augsta līmeņa konferencē par Rietumbalkānu migrācijas ceļu, kas notiks līdztekus Tieslietu un iekšlietu padomes sanāksmei 2015. gada 8. oktobrī, tiks apspriests kopīgais uzdevums – aktuālo problēmu risināšana un migrācijas pārvaldības stabilitātes atjaunošana Rietumbalkānu migrācijas ceļā. Finansējums, ko ES sniedz Rietumbalkāniem, apliecina ES apņemšanos atbalstīt kaimiņvalstu partnerus, kuri saskaras ar milzīga apmēra un strauji progresējošu problēmu. Tas ievērojami pārsniedz humānās palīdzības sniegšanu bēgļiem – ļoti svarīgi ir arī palīdzēt ātri palielināt migrantu pārvaldības un migrantu kontrabandas apkarošanas spējas. ES stratēģijas ietvaros būtu jāizstrādā jauna operatīva sadarbība, lai pēc iespējas plašāk informētu partnerus ārpus ES par prasmēm un zināšanām, kas ir radītas un tiek kopīgi izmantotas ES iekšienē, arvien biežāk tiktu dalītas ar partneriem ārpus ES. Tādi rīki kā, piemēram, apvienotas ekspertu grupas, administratīvās vienošanās un informācijas apmaiņa būtu vairāk jāizmanto, lai nodrošinātu sadarbību starp ES un kaimiņvalstu partneru tiesībaizsardzības un migrācijas pārvaldības dienestiem, tostarp atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā. Frontex, Eiropas Patvēruma atbalsta birojam, Eiropolam un Eurojust ir liela nozīme šajā procesā.

Bēgļu krīze ir pasaules mēroga krīze, un ES būtu gan jāveicina, gan jāstimulē pasaules mēroga centieni. Tas nozīmē ciešu sadarbību ar galvenajām starptautiskajām organizācijām, piemēram, UNHCR, ANO Attīstības programmu, Starptautisko Migrācijas organizāciju (IOM) un Starptautisko Sarkano Krustu. ES jau ir pastiprinājusi sadarbību ar UNHCR. Tai arī būtu jākļūst par svarīgu prioritāti dialogā ar stratēģiskajiem partneriem un reģionālajiem dalībniekiem, piemēram, Persijas līča valstīm. Galvenās sešu mēnešu laikā veicamās darbības Pārcelšanas shēmas un migrācijas plūsmu pārvaldības atbalsta grupu, kas strādā “karstajos punktos”, pilnīga ieviešana. Dalībvalstis izmanto esošos pasākumus ar civilās aizsardzības mehānisma un ātrās reaģēšanas robežapsardzes vienību starpniecību. Šengenas zonas normalizēšana un iekšējo robežu pagaidu kontroļu atcelšana. Diplomātiskās ofensīvas pastiprināšana un sadarbības ar trešām valstīm intensificēšana. III.2 Budžeta atbalsts Finanšu atbalsts tiks pastiprināts nekavējoties. Ārkārtas finansējums, kas pieejams ES budžetā patvēruma, migrācijas un robežkontroles jomā, šogad dubultots jau divas reizes, sasniedzot 73 miljonus euro. Tas ir devis tiešu un tūlītēju atbalstu krīzes laikā (skatīt IV pielikumu). No Patvēruma, migrācijas un integrācijas fonda (AMIF) un Iekšējās drošības fonda (IDF), piemēram, Itālija šogad saņēmusi vairāk nekā 19 miljonus euro ārkārtas finansējuma, Grieķija saņēmusi gandrīz 5 miljonus euro, un tiek apstrādāti jauni pieprasījumi. 4 miljoni euro pagājušajā nedēļā tika piešķirti Ungārijai, bet kopā tai šogad piešķirti vairāk nekā 5 miljoni euro. Ieskaitot vairākus citus pieprasījumus, kas tagad tiek apstrādāti, šis finansējums jau ir izsmelts. Komisija nākamnedēļ nāks klajā ar priekšlikumu šo budžetu 2015. gadā palielināt par 100 miljoniem euro. Tas papildina lielās summas (vairāk nekā 300 miljoni euro), kas 2015. gadā piešķirtas kā priekšfinansējums daudzgadu finansējumam migrācijas un robežu jautājumos. Pagājušajā nedēļā Grieķija saņēma pirmo daļu 33 miljonu euro apmērā, un Itālija saņēma 39,2 miljonus euro augustā. Tas nozīmē, ka resursi ir pieejami un tiek darīti pieejami, bet, lai tos varētu steidzami piešķirt, ir vajadzīga daudzu valdības aģentūru apņemšanās, kā arī lietpratīga pieeja, kas radītu vislielāko ietekmi pēc iespējas īsākā laikā. Piemēram, tā vietā, lai paļautos uz tradicionālu izmitināšanas iestāžu būvniecību, ātrāks risinājums varētu būt jau esošu sabiedrisko un privāto ēku izmantošana. ES aģentūrām ir būtiska loma sadarbības nodrošināšanā un pieejamo īpašo zināšanu izmantošanā vislabāko rezultātu sasniegšanai. Tagad aģentūras tiek lūgtas attiecīgajās valstīs darboties daudz aktīvāk, nekā bija sākotnēji paredzēts. ES aģentūrām, kas strādā ar migrāciju saistītās jomās, ir vajadzīgi ievērojami papildu resursi. Komisija nākamnedēļ ierosinās palielināt trīs galveno ES aģentūru kapacitāti, kopā izveidojot 120 papildu amata vietas: 60 vietas Frontex, 30 – EASO un 30 – Eiropolam. Papildu izmaksas 2015. gadā ir 1,3 miljoni euro, kas būs pieejami jau 2015. gadā. Lai piešķirtu papildu pilnvaras minētajām trim aģentūrām, būtu vajadzīgs tūlītējs papildu finansējums. Komisija plāno nākt klajā ar priekšlikumiem par 600 miljoniem euro palielināt migrācijas un robežkontroles līdzekļus 2016. gadam. Šis finansējums tiktu piešķirts papildus ārkārtas pārcelšanas shēmai paredzētajiem 780 miljoniem euro. Šis papildu finansējums veicinās atbalstu „karstajos punktos”, palīdzēs visvairāk skartajām dalībvalstīm, palīdzēs plānot finansiālu atbalstu dalībvalstīm attiecībā uz pārcelšanu un stiprinās minēto aģentūru darbības kapacitāti. Tas sniegs reālu ieguldījumu tūlītējo vajadzību apmierināšanā migrācijas pārvaldības, uzņemšanas, atgiešanas un robežkontroles jomā. Priekšroka dodama līdzekļu trūkuma novēršanai saistībā ar krīzi Sīrijā. Daļēji tas ir tiešs cēlonis aizvien pieaugošajai bēgļu plūsmai Vidusjūras austrumu daļā. Tomēr daļēji tas ir arī “donoru noguruma” rezultāts. Ja mūsu mērķis tiešām ir palīdzēt lielākajai daļai bēgļu palikt pēc iespējas tuvu viņu mājām, tad mums ir jāpalielina finansējums. Saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas aplēsēm kopējās neapmierinātās humānās vajadzības saistībā ar Sīrijas krīzi 2015. gadā ir 4 miljardu euro apmērā. Tomēr ir izpildīti tikai 38 % finansējuma prasību, un tam ir dramatiskas sekas. ANO Bērnu fonds (UNICEF) ziņo, ka pēdējo mēnešu laikā gandrīz 5 miljoni cilvēku (aptuveni puse no viņiem ir bērni) ir cietuši no būtiskiem ūdens piegādes pārtraukumiem un tā rezultātā bijuši pakļauti lielam slimības riskam. ES un dalībvalstīm būtu jāapņemas segt vismaz pusi no trūkstošajiem līdzekļiem. Pasaules Pārtikas programma, Sarkanais Krusts un Pasaules Veselības organizācija, kā arī citi partneri ir piedzīvojuši ievērojamu deficītu un pārtraukumus pārtikas un veselības pakalpojumu piegādes ķēdē. Lielākā daļa ES dalībvalstu ir samazinājušas ieguldījumus Pasaules Pārtikas programmā, dažas līdz pat 100 % (sk. V pielikumu). UNHCR ziņo, ka jau tagad 1,6 miljoniem bēgļu ir samazināta pārtikas palīdzība; 750 000 bērnu neapmeklē skolu, neraugoties uz ES un citu līdzekļu devēju centieniem; un finansējuma deficīts nozīmē, ka 70 000 grūtnieču ir pakļautas nedrošu dzemdību riskam. Nav pārsteidzoši, ka daudzi bēgļi secina, ka briesmas, ar ko tie saskaras ceļā uz Eiropu, vairs nav lielākas par draudiem, ar ko tie saskartos, paliekot savās mājās. Lai stabilizētu pārtikas piegādi Sīrijas bēgļiem, Komisija aicina dalībvalstis atjaunot finansējumu pārtikas palīdzībai līdz 2014. gada līmenim, izmantojot Pasaules Pārtikas programmu. Lai palīdzētu bēgļiem nekavējoties, Komisija 2015. gadam palielinās ārkārtas humānās palīdzības un civilās aizsardzības resursus par 200 miljoniem euro, šādi nodrošinot tūlītējus resursus, ar ko reaģēt uz UNHCR un Pasaules Pārtikas programmas un citu attiecīgo organizāciju pieprasījumiem. Strauji mainīgajā situācijā elastīgums ir vissvarīgākais. Humānā palīdzība ir viens no elastīgākajiem un efektīvākajiem instrumentiem, kas ir ES rīcībā. Šis budžets 2016. gadā būs jāpalielina par papildu 300 miljoniem euro salīdzinājumā ar budžeta projektā ierosināto līmeni. Līdz ar gadalaiku maiņu ir svarīgi, lai ES saglabā spēju reaģēt uz pieprasījumiem no nevalstiskajām organizācijām (NVO) vai ANO aģentūrām, lai nodrošinātu tūlītēju un mērķtiecīgu palīdzību. Viens no visefektīvākajiem instrumentiem, ar ko atbalstīt Sīrijas bēgļus, ir Eiropas Savienības Reģionālais ieguldījumu fonds, kas izveidots, reaģējot uz Sīrijas krīzi (“Madad fonds” – skatīt VI pielikumu). ES pašlaik ir veikusi sākuma iemaksas 38 miljonu euro apmērā, lielāks līdzekļu ieguldījums plānots 2015. gada otrajā pusē un pēc tam. Itālija ir piešķīrusi 3 miljonus euro. Vācija apņēmusies piešķirt 5 miljonus euro. ES gatavojas ieguldīt vēl 100 miljonus euro līdz 2015. gada beigām. Tā rezultātā jau tikai pirmajā gadā ieguldījumu fondam tiks mobilizēti līdzekļi aptuveni 150 miljonu euro apmērā. Taču, ņemot vērā vajadzības uz vietas un iespaidīgu potenciālo projektu sarakstu, kuru kopējā vērtība vien ir 440 miljoni euro, joprojām ir vajadzīgi daudz lielāki līdzekļi. Skaidri noteikta un ilgtermiņa apņemšanās veikt iemaksas ieguldījumu fondā būtu spēcīgs vēstījums bēgļiem un starptautiskajai sabiedrībai par to, ka uz ES atbalstu var paļauties. Komisija nākamnedēļ ierosinās Eiropas Kaimiņattiecību instrumentam (EKI) 2015. gadam piešķirt 300 miljonus euro, lai ļautu palielināt Madad ieguldījumu fonda līdzekļus un sniegtu palīdzību trešām valstīm, kuras uzņem bēgļus no Sīrijas. Līdz ar pirmspievienošanās instrumenta līdzekļu turpmāku pārorientēšanu tas ļaus kopējam ES līmeņa finansējumam ieguldījumu fondā šajā posmā sasniegt vairāk nekā 500 miljonus euro. Dalībvalstu iemaksas vajadzētu saskaņot ar ES finansējumu, lai ieguldījumi fondā varētu sasniegt vismaz 1 miljardu euro. Tas būtu spēcīgs pasaules mēroga signāls par ES apņemšanos palīdzēt Sīrijas bēgļiem. Kopš miljoniem bēgļu ir aizbēguši no Sīrijas, vairāku gadu garumā ir veidojies spiediens uz Turciju, Libānu un Jordāniju. Ir skaidrs, ka šīs situācijas pamatcēloņi ir veidojušies ilgstošā laikposmā. Pievērsties politiskiem satricinājumiem ir sarežģīti, bet mums ir jāpastiprina centieni. ES ir arī cieši sadarbojusies ar kaimiņvalstīm, lai palīdzētu risināt migrācijas problēmas: Turcijā 176 miljoni euro jau ir piešķirti ar migrāciju saistītām darbībām, tostarp arī attiecībā uz tiešā atbalsta sniegšanu bēgļiem. ES pašreiz apspriežas ar Turciju par ES finansējuma piešķiršanas pārskatīšanu, lai 2015. un 2016. gadā ar bēgļiem saistītām darbībām kopā būtu pieejams 1 miljards euro, un darbības aptvertu dažādas jomas, sākot no atbalsta infrastruktūrai un veselības aprūpes pakalpojumiem, līdz mācību nodrošināšanai bēgļu bērniem dzimtajā valodā. Lai nodrošinātu ātrāku īstenošanu, ievērojamu daļu no šīm darbībām īstenos ar ES “Madad” ieguldījumu fonda starpniecību. Paralēli šim ievērojamajam finansiālajam atbalstam Komisija ir uzsākusi visaptverošu migrācijas dialogu ar Turciju par visiem aspektiem, tostarp reģistrāciju, atpakaļuzņemšanu un atgriešanu, kuros Turcijai ir jārīkojas efektīvāk. ES un Turcijas rīcības plāns attiecībā uz migrāciju ir jāpabeidz bez kavēšanās;

Serbijā un bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā negaidīta desmitiem tūkstošu bēgļu ierašanās no trešām valstīm ir ļoti noslogojusi infrastruktūru. Kaut arī galvenā prioritāte ir novērst šīs situācijas ieilgšanu, ir skaidrs, ka šīm valstīm ir vajadzīgs divējāds atbalsts: atbalsts un konsultācijas, lai veidotu migrācijas pārvaldību un bēgļu atbalstu, un tūlītēja palīdzība, lai risinātu ar bēgļiem saistītās problēmas to teritorijā tagad. 78 miljoni euro no ES jau ir piešķirti, lai uzlabotu uzņemšanas centrus un robežkontroli. Papildus tam kopš jūlija 1,7 miljoni euro ir sniegti humānās palīdzības veidā. Tā kā ir maz ticams, ka bēgļu plūsma Rietumbalkānu reģionā drīz beigsies, Komisija gatavo vēl vienu 17 miljonu euro paketi. Atbalsts, ko piešķirs Ārkārtas ieguldījumu fonds stabilitātes nodrošināšanai un nelikumīgas migrācijas un personu pārvietošanas iemeslu novēršanai Āfrikā, būs paredzēts strukturālu trūkumu novēršanai migrācijas pārvaldībā. Ieguldījumu fonds palīdzēs risināt krīzi Sāhelas un Čada ezera reģionā, Āfrikas ragā un Ziemeļāfrikā. Tā mērķis ir palīdzēt uzlabot stabilitāti minētajos reģionos un sekmēt labāku migrācijas pārvaldību. Tikai divas ES dalībvalstis līdz šim ir apliecinājušas, ka sniegs ieguldījumu un papildinās ES līmenī ieguldītos 1,8 miljardus euro. Dalībvalstu iemaksas vajadzētu saskaņot ar ES finansējumu. Migrācijas jautājumu aktualitāte pamatoti norāda uz nepieciešamību pastiprināt ES finansējumu šo jautājumu risināšanai. Bet tas norāda arī uz to, ka vairākus atbalsta veidus – gan finanšu, gan darbības – grūtībās nonākušās dalībvalstis var izmantot jau tagad. Gadījumos, kad tam ir vajadzīga spēkā esošo plānu grozīšana, šāda iespēja pastāv nolūkā ļaut dalībvalstīm reaģēt uz tādiem apstākļiem kā, piemēram, migrantu krīze. Steidzami vajadzīga lielāka elastība attiecībā uz daudzgadu finanšu shēmu, lai atļautu ierobežoto finanšu resursu pārdali šīm prioritārajām jomām. Pat ja struktūrfondi darbojas ilgtermiņā, tos joprojām var izmantot, lai risinātu migrācijas problēmu, īstenojot integrācijas pasākumus, piemēram, valodu apguvi vai līdzfinansējuma nodrošināšanu svarīgākajai infrastruktūrai, tostarp mājokļu un sociālajai infrastruktūrai, un ārkārtas gadījumos – uzņemšanas centriem. Ir pieejams arī īstermiņa finansējums: Eiropas Vistrūcīgāko personu atbalstīšanas fonds – fonds, kura kopējais finansējums 2014.–2020. gadam ir 3,8 miljardi euro – jau tiek izmantots, lai atbalstītu migrantus un bēgļus Beļģijā, Spānijā un Zviedrijā. Fonda līdzekļus var izmantot pārtikai un apģērbam no pirmās dienas vai agrīnas integrācijas atbalstam patvēruma meklētājiem. No dalībvalstīm ir vajadzīga apņemšanās pārplānot esošos plānus, lai pielāgotos jaunām prioritātēm. Galvenās sešu mēnešu laikā veicamās darbības Palielināt ārkārtas finansējumu krīzes visvairāk skartajām dalībvalstīm par 100 miljoniem euro 2015. gadā. Sākot ar 2015. gadu, palielināt trīs galveno ES aģentūru darbības kapacitāti, izveidojot 120 papildu amata vietas. Palielināt ārkārtas finansējumu krīzes visvairāk skartajām dalībvalstīm un finansējumu Frontex, ESAO un Eiropolam par 600 miljoniem euro 2016. gadā. Dalībvalstīm, izmantojot Pasaules Pārtikas programmu, vajadzētu līdz 2014. gada līmenim atjaunot iemaksas pārtikas palīdzības finansējumā. Turklāt 2015. gadā tiks mobilizēti ES līdzekļi 200 miljonu euro apmērā humānajai palīdzībai, kas tiks piešķirti tiešam bēgļu atbalstam. Palielināt humānās palīdzības apjomu līdz 300 miljoniem euro 2016. gadā, lai varētu palīdzēt nodrošināt tādas bēgļu pamatvajadzības kā, piemēram, pārtiku un pajumti. Atbalstīt ieguldījumu fondu Sīrijai, piešķirot vairāk nekā 500 miljonus euro no ES budžeta, kas jāpapildina ar dalībvalstu maksājumiem. Pārskatīt ES finansējuma piešķiršanu (līdz 1 miljardam euro) ar bēgļiem saistītām darbībām Turcijā. Mobilizēt 17 miljonus euro Serbijai un bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai. III.3 ES tiesību aktu īstenošana Eiropas programma migrācijas jomā balstās uz vienkāršu principu: palīdzēt migrantiem, kam vajadzīga starptautiska aizsardzība, un nosūtīt atpakaļ migrantus, kuriem nav tiesību uzturēties ES teritorijā. Lai īstenotu šo Eiropas migrācijas politiku, ir svarīgi, lai visas dalībvalstis pilnībā piemēro kopīgos noteikumus par patvērumu un nelikumīgu migrāciju, par kuriem nesen tika panākta vienošanās ES līmenī. Kopš 2000. gadu sākuma Komisija ir iesniegusi vairākus priekšlikumus, lai izveidotu kopēju Eiropas patvēruma sistēmu (skatīt VII pielikumu). Parlaments un Padome šos tiesību aktus citu pēc cita ir pieņēmuši. Tagad mums visā Eiropā ir vienoti standarti attiecībā uz to, kā mums patvēruma meklētāji jāuzņem, sargājot viņu cieņu, attiecībā uz to, kā jāapstrādā patvēruma pieteikumi, un mums ir vienoti kritēriji, pēc kuriem mūsu neatkarīgās tiesu sistēmas izlemj, vai attiecīgajam cilvēkam ir tiesības uz starptautisku aizsardzību. Kopējo Eiropas patvēruma sistēmas pamatu veido pieci dažādi tiesību akti (Dublinas regula, Patvēruma procedūru direktīva, Kvalifikācijas direktīva, Uzņemšanas nosacījumu direktīva un EURODAC noteikumi par pirkstu nospiedumu noņemšanu). Tie visi ir ļoti neseni, un pēdējais no tiem stājās spēkā tikai 2015. gada jūlijā. Uzskaites dokumentu par ES tiesību aktu izpildes rezultātiem šajā jomā ir maz. Komisija ir apņēmusies izmantot visas savas pilnvaras, lai nodrošinātu, ka ES patvēruma un migrācijas jomas tiesību akti tiek transponēti un ievēroti, un šodien uzsāk vēl vairākas pienākumu neizpildes procedūras – 40 jauni lēmumi pienākumu neizpildes lietās (skatīt VII pielikumu). Realitāte ir tāda, ka šogad krīzes situāciju vēl vairāk pasliktināja nespēja īstenot esošos tiesību aktus tādās jomās kā uzņemšanas nosacījumi, pirkstu nospiedumu noņemšana un atgriešana. Īpaša uzmanība ir jāpievērš Grieķijai un par prioritāti jānosaka situācijas normalizēšana un atgriešanās pie Dublinas sistēmas nākamo sešu mēnešu laikā. Grieķijas ģeopolitiskais stāvoklis ir iemesls tam, ka tā pēdējos mēnešos spiedienu ir izjutusi vissmagāk. Minētā problēma vēl papildina pastāvīgās problēmas, ar ko Grieķija saskaras savu saistību izpildē saskaņā ar ES tiesību aktiem. Kopš 2011. gada, ievērojot Eiropas Cilvēktiesību tiesas un Eiropas Savienības Tiesas spriedumus, pārsūtīšana atpakaļ uz Grieķiju atbilstoši Dublinas procedūrai ir apturēta, jo konsekventu trūkumu dēļ Grieķijas patvēruma sistēmā šāda pārsūtīšana būtu personas pamattiesību pārkāpums. Grieķijai tagad ir jāstrādā, lai nodrošinātu, ka piedāvātais atbalsts tiek izmantots kā faktiska palīdzība vietējā līmenī. Tādēļ Grieķijai būtu maksimāli jāpalielina centieni, lai nodrošinātu jo īpaši, ka: patvēruma dienestā un Sākotnējās uzņemšanas dienestā tiek iecelti piemēroti darbinieki, lai garantētu efektīvu robežu pārvaldību (pārbaudi, identificēšanu, pirkstu nospiedumu noņemšanu) un efektīvu patvēruma procedūru; ir veikti vajadzīgie ieguldījumi, lai nodrošinātu jauktu migrācijas plūsmu uzņemšanas vajadzības; Grieķija jo īpaši palielina centienus, lai nodrošinātu atbilstīgas uzņemšanas spējas, kas aptver pašreizējā ieceļotāju pieplūduma vajadzības un nodrošinātu atbilstošas uzturēšanās telpas pārcelšanas procesā esošām personām; ir uzlabotas ES līdzekļu apguves procedūras un sistēmas; ir ieviesta efektīva atgriešanas sistēma (atbalstīta brīvprātīga un piespiedu atgriešana).

Galvenās sešu mēnešu laikā veicamās darbības Dalībvalstis pilnīgi un ātri īsteno ES tiesību aktus patvēruma un migrācijas jomā. Atjaunot normālu situāciju un veikt visus vajadzīgos pasākumus Grieķijā, lai pārsūtīšanu uz Grieķiju saskaņā ar Dublinas pārsūtīšanas procedūru varētu atjaunot sešu mēnešu laikā. IV.Turpmākie pasākumi likumdošanas jomā: tādas stabilas sistēmas izveide, kura izturēs laika pārbaudi Īstermiņa pasākumi, kas vajadzīgi, lai novērstu pašreizējo krīzi, nav ilgtermiņa risinājums. Lisabonas līgums paredzēja izstrādāt kopēju patvēruma sistēmu tieši šā iemesla dēļ. Tagad mums vajag ne tikai pilnībā ieviest un īstenot tos pasākumus, par kuriem jau ir panākta vienošanās, bet arī paātrināt darbu pie atlikušajiem komponentiem, lai izveidotu patiesi eiropeisku sistēmu. Pasākumi, kas jāīsteno, lai panāktu veiksmīgu migrācijas pārvaldību, ir savstarpēji cieši saistīti. Nepilnības uz ārējām robežām rada spiedienu uz patvēruma sistēmu. Nepilnības migrantu identificēšanā un reģistrācijā to ieceļošanas brīdī grauj uzticību sistēmai kopumā. Zemais panākumu līmenis tādu migrantu atgriešanā, kuri nav tiesīgi uzturēties ES, izraisa cinisku attieksmi pret patvēruma piešķiršanas lēmumu vērtību. Un, kā pierādīts pēdējās nedēļās un mēnešos, nespēja risināt migrācijas pamatcēloņus un mazināt spiedienu no valstīm ārpus ES rada milzīgu spriedzi ES. Tādēļ jārīkojas turpmāk uzskaitītajās jomās. i) Kopējā Eiropas patvēruma sistēma ir Eiropas garantija, ka tiks ievērots gan tās pienākums palīdzēt personām, kurām uz laiku vai pastāvīgi vajadzīga starptautiskā aizsardzība, gan arī migrantu pamattiesības. Tam ir jābūt mūsu centienu pamatā. Tomēr šā gada laikā piedzīvotais spiediens uz sistēmu ir apliecinājis, ka nepieciešams pārskatīt Dublinas regulu , kā arī nodrošināt tās pilnīgu īstenošanu. Sakārtotas un taisnīgas sistēmas daļa ir arī ļaut patvēruma meklētājiem strādāt: tās dalībvalstis, kuras pilnībā izmantos spēkā esošajos noteikumos noteikto 9 mēnešu maksimālo termiņu, varētu nekavējoties apņemties ļaut strādāt tiem patvēruma meklētājiem, kas ierodas saskaņā ar pārcelšanas shēmu. Turklāt garas un ieilgušas procedūras grauj uzticību sistēmai un rada nedrošību ikvienam. Ieviešot ES sistēmu drošu izcelsmes valstu atzīšanai patvēruma procedūrās, kā to ierosinājusi Komisija attiecībā uz valstīm Rietumbalkānos un Turcijā, tiks sperts nozīmīgs solis, kas palīdzēs noteikt tos, kuriem visvairāk vajadzīga palīdzība. Daļa no šā darba ir nodrošināt gatavību gadījumā, ja Savienība saskaras ar ārkārtēju spiedienu, kāds ir vērojams šogad. Tāpēc Komisija papildus diviem priekšlikumiem par ārkārtas pārcelšanu ierosināja grozījums, lai izveidotu mehānismu, kas ļauj pārcelt cilvēkus, kuriem nepārprotami vajadzīga starptautiska aizsardzība krīzes situācijās, kas apdraud Dublinas sistēmas piemērošanu. Šis priekšlikums būtu jāpieņem steidzamā kārtā. ii) Daļa no sistēmas ticamības ir atkarīga no tā, vai ir pārliecība par to, ka tie, kuri nevar pretendēt uz starptautisko aizsardzību, tiek atgriezti dzimtenē. Komisijas nesen publicētajā rīcības plānā par atgriešanu minēto pasākumu pilnīga īstenošana atjaunotu uzticību ES atgriešanas sistēmai. Tas nozīmē, ka vajadzīga divējāda pieeja ES līmenī, izmantojot labāku informācijas apmaiņu, palielinot resursus gan ES, gan valstu līmenī, pastiprinot Frontex nozīmi un no jauna akcentējot atpakaļuzņemšanu mūsu attiecībās ar trešām valstīm; un valsts līmenī nodrošinot, ka šie noteikumi tiek efektīvi piemēroti un atgriešanas lēmumi – īstenoti. iii) ES nevar ignorēt reālo problēmu, ar ko pašlaik saskaras dalībvalstis, kuras pārvalda Savienības ārējās robežas. Ārējās robežas joprojām ir svarīgākais punkts, kurā nodrošina patvēruma un migrācijas politikas stabilitāti kopumā. Spēcīgas ārējās robežas ļauj atbrīvot iekšējās robežas Šengenas zonā un garantē personu brīvu pārvietošanos. Tāpēc mums ir jāsadarbojas ciešāk, lai pārvaldītu mūsu ārējās robežas. Tas nozīmē, ka ir jāstiprina Frontex un jāpaplašina tā pilnvaras, kā arī jāizveido pilnībā funkcionējoša Eiropas robežu un krasta apsardze, lai labāk aizsargātu ES ārējās robežas un stiprinātu ES spēju ātri izvietot resursus krīzes gadījumā. iv) Sakārtotāka un taisnīgāka migrācijas pārvaldības sistēma nozīmē arī uzmanības veltīšanu migrantu reģistrācijai, pirms tie dodas bīstamajā ceļojumā uz Eiropu, pievēršot uzmanību bēgļiem, kas, iespējams, ir tiesīgi saņemt starptautisku aizsardzību, migrantiem, kuri vēlas gūt labumu no legālās migrācijas shēmām, un tiem, kas uzņemsies risku doties ceļā uz ES, tikai lai uzzinātu, ka viņiem jāatgriežas savā dzimtenē. Efektīvai pieejai jābūt vērstai uz Eiropas tradīciju humānās palīdzības sniegšanas jomā, izmantojot stabilu ES mēroga pārmitināšanas sistēmu. Pamatojoties uz pieredzi, kas gūta no pašreizējās shēmas darbības, un kā izklāstīts Eiropas programmā migrācijas jomā, Komisija izstrādās priekšlikumu par strukturētu sistēmu, kas nodrošinātu kopēju pieeju pārmitināšanai plaša mēroga bēgļu krīzes laikā. Konsekventāka pieeja un apvienotas ES pūles liecinātu, ka ES ir spējīga reaģēt uz minētajām vajadzībām. Tas arī parādītu bēgļiem, ka vislabākā garantija ir lietot UNHCR izveidotus kanālus. Tas prasīs apņemšanos atbalstīt pasākumus, lai nodrošinātu, ka migranti, kas gaida šādu reģistrāciju, tiek uzņemti atbilstošos apstākļos un ka pilnībā tiek ievērotas viņu tiesības, atrodoties pēc iespējas tuvāk mājām. v) Visbeidzot, ilgtermiņa pieejā jāparedz likumīgu migrācijas kanālu atvēršana. Tā ir daļa no stabilas migrācijas pārvaldības sistēmas izveides un ir ļoti svarīga, ja mēs vēlamies migrāciju no risināmas problēmas padarīt par labi pārvaldītu resursu kontinentā, kas saskaras ar nopietnu demogrāfisko lejupslīdi. Galvenie pasākumi, kas Komisijai jāveic līdz 2016. gada martam Apņēmīgi soļi Eiropas robežu un krasta apsardzes izveidē un Frontex pilnvaru paplašināšanā (2015. gada decembris) Pakete par legālo migrāciju, tostarp ES zilās kartes pārskatīšana (2016. gada marts) Dublinas regulas turpmāka pārskatīšana (2016. gada marts) Priekšlikums par strukturētu sistēmu pārmitināšanas jautājumos (2016. gada marts). Atjaunināta stratēģija par cilvēku tirdzniecības apkarošanu (2016. gada marts) V. Secinājumi Kopš gada sākuma Eiropā ir ieradušies aptuveni 500 000 cilvēku, un šī tendence turpināsies. Eiropas Komisija ir konsekventi un pastāvīgi strādājusi, lai nodrošinātu koordinētu Eiropas rīcību bēgļu un migrācijas jomā. Esam guvuši ievērojamus panākumus īsā laikā. Valstu un valdību vadītājiem, kas šodien tiekas Eiropadomē, tagad ir šie centieni jāīsteno arī savās valstīs, vienojoties par pielikumā minētajām prioritārajām darbībām un nekavējoties tās īstenojot. Pielikumu saraksts