EIROPAS KOMISIJA Briselē, 14.11.2018 COM(2018) 742 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Darbības programmu, kas 2016. gadā līdzfinansētas no Eiropas atbalsta fonda vistrūcīgākajām personām, gada īstenošanas ziņojumu kopsavilkums





















Darbības programmu, kas 2016. gadā līdzfinansētas no Eiropas atbalsta fonda vistrūcīgākajām personām, gada īstenošanas ziņojumu kopsavilkums 1.IEVADS Eiropas atbalsta fonds vistrūcīgākajām personām (FEAD) palīdz mazināt nabadzības smagākās formas ES, piemēram, nenodrošinātību ar pārtiku, bērnu nabadzību un bezpajumtniecību. Lai arī 2016. gadā situācija uzlabojās, to cilvēku īpatsvars, kurus apdraud nabadzības vai sociālās atstumtības risks (23,5 %) un skar smaga materiālā nenodrošinātība (7,5 %), joprojām ir liels. FEAD palīdz visnelabvēlīgākajā situācijā esošām sabiedrības grupām, nodrošinot pārtiku un pirmās nepieciešamības patēriņa preces, piemēram, skolas piederumus un tualetes piederumus, vai organizējot sociālās iekļaušanas pasākumus. Kopējā pieejamā summa no FEAD ir 3,8 miljardi EUR pašreizējās cenās. ES piešķir ne vairāk par 85 % no atbilstīgā finansējuma, ar ko papildina dalībvalstu piešķirtos līdzekļus, tādējādi fonda kopējā vērtība ir aptuveni 4,5 miljardi EUR. Tas rada pievienoto vērtību, sniedzot īpašu atbalstu cilvēku grupai, kas, iespējams, nevar tieši piekļūt citiem ES finansēšanas instrumentiem, piemēram, Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem , un gūt labumu no tiem. Programmas izveidē dalībvalstis varēja izvēlēties izstrādāt i) pārtikas un/vai pamata materiālās palīdzības darbības programmu (DP I) un/vai ii) sociālās iekļaušanas darbības programmu (DP II). Tās varēja noteikt savu programmu mērķgrupas, konkrētos sniegtā atbalsta veidus un ģeogrāfisko tvērumu. Pārtika un/vai pamata materiālā palīdzība jāpapildina ar papildpasākumiem, piemēram, nosūtīšanu uz sociālajiem dienestiem. Atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 223/2014 (FEAD regula) 13. panta 9. punktam šis kopsavilkums ir balstīts uz informāciju, kas iekļauta Komisijas akceptētajos 2016. gada īstenošanas ziņojumos. Īstenošanas ziņojumu iesniedza visas dalībvalstis, izņemot Apvienoto Karalisti, jo fonda īstenošana Apvienotajā Karalistē vēl nav sākusies. Tā kā starp īstenošanu un ziņošanu paiet noteikts laiks, ziņojums ietver arī vēlāku notikumu attīstību, ja šāda informācija ir pieejama. 2.DARBĪBAS PROGRAMMU ĪSTENOŠANAS GAITA 2.1.ES līmeņa un vispārējās norises Līdz 2016. gada beigām Komisija bija pieņēmusi tiesisko regulējumu un publicējusi visus īstenošanas un deleģētos aktus. Tā sāka Finanšu regulas pārskatīšanu, tai skaitā ierosināja FEAD regulas grozījumus, lai paplašinātu vienkāršotu izmaksu iespēju izmantojumu un palielinātu elastību. Grozījums ietver aizsardzību dotācijām, kas piešķirtas partnerorganizācijām. Šī aizsardzība nodrošina, ka finanšu korekcija, ko piemērojamo tiesību aktu neievērošanas gadījumā piemēro iegādes izmaksām, kuras radušās publiskai struktūrai, nesamazina partnerorganizāciju atbilstīgās izmaksas, ja tās ir citas struktūras. Līdz 2015. gada martam Komisija bija pieņēmusi visas darbības programmas (DP), un tās visas pašlaik ir īstenošanas posmā, izņemot programmu Apvienotajā Karalistē, kur īstenošana vēl nav sākusies. Turklāt lielākā daļa dalībvalstu līdz 2016. gadam bija pabeigušas iestāžu izraudzīšanās procesu. Vairākas darbības programmas 2016. gadā tika grozītas, lai uzlabotu sistēmu, kā tiek noteiktas vistrūcīgākās personas, izvēlētas partnerorganizācijas (BG, HU) vai pievienoti papildu pasākumi, piemēram, pusdienas skolās (CZ). FEAD ekspertu grupa, kuru veido vadošo iestāžu biedri, 2016. gadā tikās divas reizes, lai apspriestu īstenošanas jautājumus, kas skar FEAD programmu. Šajās sanāksmēs dalībvalstis sniedza pārskatu par dažādiem jautājumiem, tostarp par to, kā valsts līmenī tika izveidotas pamatnostādnes par līdzsvarotu uzturu, kā arī pārskatu par svaigas pārtikas izdalīšanu. Tika apspriesta arī iespēja izmantot intervences krājumus atbilstīgi FEAD regulai. Papildus tam Komisija līdz 2017. gada jūlijam bija noorganizējusi 11 FEAD tīkla sanāksmes. Tīklu veido FEAD ieinteresētās personas, un tā mērķis ir dalīties pieredzē un labā praksē. Sanāksmēs 2016. gadā īpaša uzmanība tika veltīta dažādajiem FEAD aspektiem, kuru mērķis ir palīdzēt atbalstīt vistrūcīgāko personu sociālo iekļaušanu. Dalībnieki prezentēja gadījumu pētījumus un informāciju par grūtībām un risinājumiem kopēju interešu jautājumos, kas saistīti ar FEAD programmas īstenošanu. Sanāksmē ar partnerorganizāciju pārstāvjiem ES līmenī 2016. gada 5. decembrī Komisija informēja par FEAD pašreizējo stāvokli, balstoties uz iepriekšējā gada īstenošanas ziņojumu, un sniedza īsu pārskatu par ierosinātajām FEAD regulas izmaiņām. Tika rādīta prezentācija, kurā aplūkots, kā pilsoniskā sabiedrība palīdzēja sagatavot FEAD regulu. Tam sekoja pārskats par to, kā FEAD tīkls pirmajā darbības gadā veicinājis labas prakses apmaiņu visu FEAD īstenošanā ieinteresēto personu starpā. Komisija turpināja gatavot FEAD termiņa vidusposma novērtējumu. Atklātā sabiedriskā apspriešanās ar FEAD ieinteresētajām personām un plašu sabiedrību tika pabeigta un ietverta novērtējuma ziņojuma projektā kopā ar veiktajiem strukturētajiem apsekojumiem. Ar ziņojuma projektu tika iepazīstināta FEAD ekspertu grupa. Termiņa vidusposma novērtējuma galīgā versija tiks iesniegta Eiropas Parlamentam un Padomei līdz 2018. gada 31. decembrim. 2.2.Finansiālā īstenošana Kopumā FEAD programmu finansiālā īstenošana paātrinājās jau 2015. gadā un turpināja paātrināties arī 2016. gadā. 2016. gadā 508,6 miljoni EUR tika novirzīti FEAD darbībām 27 dalībvalstīs, kas ir vairāk nekā 2015. gadā, kad šim mērķim bija atvēlēti 470,0 miljoni EUR. Kumulatīvie paredzamie izdevumi 2014.–2016. gadā bija 1315,9 miljoni EUR, kas ir 30 % no programmu kopējiem līdzekļiem (ES un valsts līdzfinansējums). Tāpat arī maksājumi atbalsta saņēmējiem turpināja augt: 2016. gadā samaksāti 429,4 miljoni EUR salīdzinājumā ar 385,9 miljoniem EUR 2015. gadā. Detalizēts finanšu sadalījums, arī pa dalībvalstīm, redzams pielikuma I tabulā. Vislielākais progress redzams Komisijai iesniegto maksājumu pieteikumu jomā. 2016. gadā 24 dalībvalstis deklarēja kopumā 353,8 miljonus EUR atbilstīgo publisko izdevumu, kas ir vairāk nekā septiņas reizes lielāka summa nekā 2015. gadā (46,3 miljoni EUR). Turklāt kumulatīvie maksājumi līdz 2017. gada 31. decembrim kopā veidoja 1,022 miljardus EUR, no kuriem 603 miljoni EUR bija starpposma maksājumi. 2.3.Fiziskā īstenošana

2016. gadā kopumā 23 dalībvalstis sniedza pārtiku un materiālo palīdzību, kā arī veicināja vistrūcīgāko personu sociālo iekļaušanu ES. 19 dalībvalstis piešķīra pārtiku un/vai pamata materiālo palīdzību, kā arī īstenoja papildpasākumus (DP I), un 4 dalībvalstis DP II ietvaros sāka sociālās iekļaušanas programmas (skatīt 1. attēlu). Piecas dalībvalstis saskārās ar šķēršļiem, kas liedza īstenot programmu. Aplēsts, ka 2016. gadā FEAD palīdzību saņēma gandrīz 16 miljoni cilvēku, kas ir ievērojami vairāk nekā 2015. gadā. No tiem 15,2 miljoni cilvēku (96 %) saņēma pārtikas palīdzību, vairāk nekā 662 000 (4 %) saņēma pamata materiālo palīdzību un aptuveni 23 000 piedalījās sociālās iekļaušanas programmās (DP II). Posmā no 2014. līdz 2016. gadam FEAD sniedza atbalstu aptuveni 38 miljoniem cilvēku. 2016. gadā DP I un DP II īstenošana turpinājās un FEAD atbalstu saņēma par 2,2 miljoniem cilvēku vairāk nekā 2015. gadā. 4 dalībvalstis (GR, IE, MT, SK), kas palīdzības sniegšanu sāka 2016. gadā, sniedza pārtikas palīdzību papildu 657 000 cilvēku, un vēl 4 valstis (BG, FI, FR, RO) palīdzēja par 1,5 miljoniem cilvēku vairāk nekā 2015. gadā. Sešas dalībvalstis, kas sniedza pamata materiālo palīdzību (AT, CZ, GR, LU, LV, SK), ziņoja, ka šādu palīdzību saņēmuši gandrīz deviņas reizes vairāk cilvēku nekā 2015. gadā. DP Palīdzības veids Dalībvalsts DP I Pārtika BE, BG, EE, ES, FI, FR, IE, IT, LT, MT, PL, RO, SI (13) Pamata materiālā palīdzība AT (1) Abas CZ, GR, LU, LV, SK (5) DP II Sociālā iekļaušana DE, DK, NL, SE (4) DP I — pārtika un pamata materiālā palīdzība 2016. gadā pārtikas palīdzību sniedza 18 dalībvalstis. Svara ziņā vairāk nekā 90 % pārtikas izdalīja piecas valstis: ES, FR, RO, PL un IT. 2016. gadā kopā tika izdalītas 377 500 tonnas pārtikas, kopējais svars periodā no 2014. līdz 2016. gadam bija 939 600 tonnu. Lai arī pārtikas veidi bija ļoti līdzīgi kā iepriekšējā gadā, kopējais izdalītās pārtikas daudzums salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu samazinājās par 7 %. Tas galvenokārt tāpēc, ka Itālijā, kā tā ziņojusi, izdalīts mazāks pārtikas daudzums tonnās nekā 2015. gadā — daļēji iepirkuma konkursu kavējumu dēļ. Turklāt 2016. gadā pārtikas izdalīšana Portugālē tika pārtraukta, jo programma tika pārstrādāta. Lietuvā, Beļģijā, Polijā un Rumānijā izdalītās pārtikas daudzums nedaudz samazinājās. Atlikušajās 13 valstīs izdalītās pārtikas daudzums palielinājās, bet nevarēja nosegt samazināšanos citās dalībvalstīs: absolūtā izteiksmē pieaugums redzams lielākoties Spānijā un Francijā (attiecīgi 17 % un 8 %). Grieķija, Slovākija, Malta un Īrija pārtikas palīdzību sāka sniegt 2016. gadā, un Beļģijā un Čehijā tika izdalīts ievērojami vairāk pārtikas (skatīt arī 2. attēlu). Pārtikas ziedojumi bija daļa no pārtikas palīdzības četrās valstīs, tomēr to apjoms bija ierobežots. Avots: FEAD kopējo rezultātu rādītājs (ID 11), 2014–2016. 17 dalībvalstis piegādāja pārtikas pakas, 10 no tām sniedza arī gatavas maltītes. Pārtikas paku kopskaits bija līdzīgs kā 2015. gadā. Salīdzinot gadus, redzams 14 % pieaugums maltīšu skaitā. Pārtikas palīdzību, kas sniegta Bulgārijā, Spānijā un Maltā, pilnībā finansēja FEAD. Pārējās valstīs pārtikas palīdzība tika papildināta ar pārtikas produktiem, kas finansēti vai ziedoti no citiem avotiem. 44 % no izdalītās pārtikas Luksemburgā bija ziedota, un FEAD sedza tās transporta, uzglabāšanas un izdalīšanas izmaksas. Sešas dalībvalstis nodrošināja pamata materiālo palīdzību, piemēram, skolas piederumus un higiēnas preces. Visas dalībvalstis, izņemot Austriju, to sniedza papildus pārtikas palīdzībai. Austrijā un Grieķijā izdalītās preces veido aptuveni 80 % no kopējās izdalīto preču monetārās vērtības (7,6 miljoni EUR). Kopējā 2016. gadā izdalīto preču monetārā vērtība ir krietni lielāka nekā 2015. gadā. Tam par iemeslu ir tas, ka Austrija, Latvija un Luksemburga 2016. gadā palielināja materiālo palīdzību salīdzinājumā ar 2015. gadu un Grieķija, Čehija un Slovākija sāka piešķirt pamata materiālo palīdzību 2016. gadā. Austrija un Latvija izsniedza skolas somas un citas skolas preces (cita starpā kancelejas preces, burtnīcas, pildspalvas, mākslas piederumus). Latvija un Slovākija izdalīja higiēnas preču pakas, kurās bija pirmās nepieciešamības higiēnas preces. Čehija, Grieķija, Luksemburga un Slovākija izdalīja higiēnas preces gan bērniem, gan bezpajumtniekiem (pirmās palīdzības komplektus, ziepes, zobu birstes, vienreiz lietojamos skuvekļus utt.). Avots: FEAD kopējo rezultātu rādītājs (ID 15), 2014–2016. Pārtikas un/vai pamata materiālās palīdzības piegādes režīms dalībvalstīs atšķīrās. Viena no galvenajām atšķirībām bija tas, cik ļoti valsts iestādes (vadošās iestādes, starpniekiestādes un/vai citi) iesaistījās šai procesā (piem., atbilstīgo palīdzības saņēmēju noteikšanā, informācijas izplatīšanā, loģistikas un izdales organizēšanā utt.). Tas atbilst FEAD programmas juridiskajam pamatam, jo katras dalībvalsts ziņā ir izlemt par savu piegādes mehānismu. Slovākijā valdība ciešā sadarbībā ar vietējām pašvaldībām noteica atbilstīgos palīdzības saņēmējus, balstoties uz sociālā nodrošinājuma administratīvajiem datiem, un plānoja palīdzības piegādi. Citas valstis izvēlējās vairāk deleģēt partnerorganizācijām. Īrijā viena valsts bezpeļņas organizācija bija atbildīga par pārtikas ieguvi (gan ar ziedojumiem, gan pirkumiem) un nodošanu mazākām vietējām labdarības organizācijām; šīm organizācijām tad bija jānosaka palīdzības saņēmēji, kam izdalīt pārtiku. Somijā partnerorganizācijas lielākoties rīkoja “atklātus piegādes pasākumus” un sniedza palīdzību jebkuram, kurš to lūdza. Organizācijas, kas bija atbildīgas par palīdzības sniegšanu galasaņēmējiem, lielākoties bija dažādu līmeņu nevalstiskās organizācijas (vietējas, reģionālas, valsts un starptautiskas). Dažās valstīs galasaņēmēji ieguva paku ar iepriekš atlasītu pārtiku vai citām precēm (BE, BG, LT, LU, LV, MT, PL, ES, SI, SK, RO), savukārt citās valstīs izdalošās organizācijas pielāgoja palīdzību konkrētām vajadzībām (FR, IE, CZ). Austrijā galasaņēmējiem tika dota izvēle starp vairāku veidu palīdzības pakām. Pārtikas palīdzību saņēma 7,5 miljoni sieviešu, un pamata materiālo palīdzību saņēma 346 000 sieviešu. Dati par noteiktām mērķgrupām ir balstīti uz aplēsēm un daļēji pārklājas. 4,4 miljoni bērnu vecumā līdz 15 gadiem saņēma pārtikas palīdzību, un vairāk nekā 246 000 šādu bērnu saņēma pamata materiālo palīdzību. Tika sasniegti aptuveni 1,7 miljoni vecu cilvēku un vairāk nekā 940 000 cilvēku ar invaliditāti, kas ir attiecīgi par 32 % un 21 % vairāk nekā 2015. gadā. Veci cilvēki arī bija viena no visvairāk augušajām grupām 2016. gadā, kas saņēma pamata materiālo palīdzību, ja salīdzina ar 2015. gadu (2015. gadā 135, 2016. gadā 21 500). 2016. gadā ievērojami pieauga arī sniegtā palīdzība bezpajumtniekiem. 2015. gadā pamata materiālo palīdzību (pamata preces) saņēma 42 bezpajumtnieki tikai 1 dalībvalstī (LU), savukārt 2016. gadā to skaits pieauga līdz vairāk nekā 8700 cilvēku 4 dalībvalstīs (CZ, GR, LU un SK). Tomēr saskaņā ar rādītājiem to bezpajumtnieku skaits, kuri saņēma pārtikas palīdzību, 2016. gadā kopumā bija ievērojami mazāks nekā 2015. gadā (2015. gadā 1,2 miljoni, 2016. gadā 200 000). Tas galvenokārt ir tāpēc, ka Francija neziņoja par to, cik bezpajumtnieku saņēmuši pārtikas palīdzību 2016. gadā. Čehija, Somija un Slovēnija ievērojami palielināja sasniegto bezpajumtnieku skaitu, un Grieķija, Īrija un Slovākija sāka sniegt pārtikas palīdzību šai grupai 2016. gadā. Migranti (vai cilvēki ar ārvalstu izcelsmi, minoritātes) 2016. gadā bija trešā lielākā mērķgrupa, kurai piešķirta pamata materiālā palīdzība, un ceturtā lielākā, kas saņēma pārtikas palīdzību. Kopējais to migrantu skaits, kuri saņēma pamata materiālo palīdzību, bija vairāk nekā divas reizes lielāks nekā 2015. gadā (2015. gadā 17 800, 2016. gadā 40 000). Tomēr kopējais to cilvēku skaits, kas saņēma pārtikas palīdzību, šajā grupā bija mazāks nekā 2015. gadā (2015. gadā aptuveni 2 miljoni, 2016. gadā 1,6 miljoni). Beļģija, Spānija, Itālija, Latvija, Polija un Slovēnija ziņoja, ka sasniegto migrantu skaits ir mazāks nekā 2015. gadā. Savukārt Beļģija, Čehija un Somija pieredzēja ievērojamu skaita pieaugumu. 2016. gadā dalībvalstis īstenoja dažādus papildpasākumus. Cita starpā tika organizēti šādi pasākumi:

·konsultāciju pakalpojumi / psihosociālais atbalsts (piem., EE, GR, FI, FR, LV, LT, SI, SK); ·padomi/informācija par sociālajiem un medicīnas pakalpojumiem (ES, FI, IE, IT, RO); ·ģimenes budžeta pārvaldība (BE, EE, GR, HR, LV, SK); ·sports un atpūta (SI, LV); ·higiēna/veselība (HR, LV, RO, SK); ·darbsemināri/informācija par gatavošanu / veselīgu, līdzsvarotu uzturu (BE, BG, GR, FI, FR, HR, LV, PL, RO, SI); ·rīcība ārkārtas situācijās / katastrofās (BG); ·sociālo prasmju attīstīšana (LV, SI); ·izvairīšanās no krāpniecības pa tālruni (BG); ·pārtikas izšķiešanas novēršana (PL); ·pajumte bezpajumtniekiem (BG); ·sociālu ēšanas pasākumu, brīvprātīgā darba (FI) un rakstpratības/valodas apmācības (FR, SI) veicināšana. Igaunija piedāvāja arī īpašas apmācību programmas bijušajiem ieslodzītajiem un alkoholiķiem. Dalībvalstis ziņoja, ka papildpasākumi palīdzēja sasniegt FEAD mērķi sociālās iekļaušanas jomā. Igaunijā 72 % no palīdzības saņēmējiem izglītojās un/vai piedalījās piedāvātajos pakalpojumos un gandrīz visi pārtikas palīdzības saņēmēji, kas jaunāki par 16 gadiem, gāja skolā/bērnudārzā. Itālijā papildpasākumi tika pilnībā integrēti FEAD darbībās un valsts un vietējā līmeņa dalībnieki pievērsa lielu uzmanību sociālajai iekļaušanai. Čehijā bezpajumtnieki varēja tikt veiksmīgi nosūtīti un tādējādi varēja izmantot dienas centru piedāvātos pakalpojumus. Slovākijā palīdzības saņēmēji bija ieinteresēti saņemt papildu atbalsta pakalpojumus pēc katras izdales, piemēram, konsultācijas un citus psihosociālos pakalpojumus. Latvija norādīja, ka ieviesto papildpasākumu (konsultāciju pakalpojumu, padomu par budžeta pārvaldību, higiēnas/veselības pasākumu, sociālo prasmju pilnveides utt.) dalībnieki uzskatīja, ka viņi ieguvuši noderīgu informāciju un/vai uzlabojuši savas sociālās prasmes. Dalībvalstis saskārās arī ar problēmām. Igaunijā neviens palīdzības saņēmējs nepiedalījās sociālās iekļaušanas pasākumos, kas bija paredzēti pieaugušajiem ar zemu izglītības līmeni. Itālija ierosināja, ka sociālās iekļaušanas veicināšanas pasākumu rezultativitāti varētu uzlabot, palielinot atbalstu brīvprātīgajiem un nostiprinot vietējo dienestu lomu. Tomēr kopumā paziņotā informācija par papildpasākumiem bija ierobežota, daļēji īstenošanas kavējumu dēļ.



DP II — sociālā iekļaušana 2016. gadā četras valstis izmantoja DP II, lai sāktu sociālās iekļaušanas pasākumus: Vācija, Dānija, Nīderlande un Zviedrija. Vācija bija vienīgā valsts, kas sāka īstenot sociālās iekļaušanas pasākumus 2015. gadā, savukārt Dānija, Nīderlande un Zviedrija šādus pasākumus sāka 2016. gadā. Kopā šīs 4 valstis 2016. gadā sasniedza aptuveni 23 000 cilvēku. Runājot par mērķgrupām (kas pārklājas), var secināt, ka migranti (vai cilvēki ar ārvalstu izcelsmi, minoritātes), sievietes un bezpajumtnieki — tieši šādā secībā — bija visbiežākie sociālās iekļaušanas programmu (DP II) izmantotāji. Kopumā mērķgrupas tika labi sasniegtas. Vācija īpaši rezultatīvi sasniedza no ES nesen ieradušos pieaugušos un bērnus (lielākoties romu tautības cilvēkus), kā arī bezpajumtniekus. Arī Dānija neatpaliek no plāna, jo pirmajā programmas īstenošanas gadā sasniedza jau 34 % no 1400 bezpajumtniekiem, kam tā ir plānojusi sniegt palīdzību posmā no 2016. līdz 2019. gadam, piedāvājot pajumti un tikšanos ar sociālajiem darbiniekiem. No tiem aptuveni 30 % pēc piedalīšanās sociālās palīdzības programmā izmantoja citus pastāvošos sociālos pakalpojumus. Nīderlande sasniedza tikai 6 % no tiem, kam ir 65 vai vairāk gadu, jo FEAD īstenošana sākās vēlu, 2016. gadā. Zviedrija koncentrējās uz ES/EEZ migrantiem, sasniedzot 581 personu, pateicoties pasākumiem, kas cita starpā bija vērsti uz integrēšanu kopienā, piemēram, norādēm uz patversmju atrašanās vietām, informācijai par tiesībām un pienākumiem Zviedrijā, tulkošanas pakalpojumiem un veselības veicināšanai. Vācija 2016. gadā sāka 84 projektus, kuru mērķis bija uzlabot piekļuvi 1) parastajiem konsultāciju un atbalsta pasākumiem nelabvēlīgā situācijā esošiem, tikko no citām ES valstīm atbraukušiem cilvēkiem, 2) agrīnās izglītības un sociālās iekļaušanas pasākumiem (piem., valodas kursiem, brīvā laika pasākumiem, bērnu aprūpes iestādēm) bērniem, kas tikko ieradušies, 3) parastajiem konsultāciju un atbalsta pasākumiem bezpajumtniekiem un cilvēkiem ar bezpajumtniecības risku. Šķēršļi īstenošanai Vairākas dalībvalstis nevarēja sniegt palīdzību 2016. gadā vai sāka tās piešķiršanu vēlu. Lielākā daļa kavējumu notika tāpēc, ka vadošās iestādes tika izraudzītas vēlu. Kipra bija plānojusi sākt palīdzības sniegšanu 2016. gadā, bet vairāku faktoru dēļ programma tika reorganizēta un grozīta. Horvātijā aizkavējās iesākums, lai gan 2016. gadā tika noslēgti līgumi par projektiem, kuros bija paredzēts sniegt pārtikas palīdzību skolās, atsevišķām personām un ģimenēm, kas ir nabadzīgas vai pakļautas nabadzības riskam. Portugālē 2016. gadā sāka sniegt tikai pārtikas palīdzību par valsts budžetu, jo bija nepieciešami grozījumi, lai pāreja no iepriekšējās vistrūcīgākajām personām paredzētās programmas noritētu bez sarežģījumiem. Ungārija pārstrādāja savu palīdzību, tāpēc darbības sākās tikai 2016. gada decembrī. Visās attiecīgajās dalībvalstīs — kopumā 27 dalībvalstīs — pašlaik tiek sniegta palīdzība. Apvienotā Karaliste ir vienīgā, kas vēl nav sākusi FEAD darbības programmas īstenošanu.

Pārējās dalībvalstīs nekādi ievērojami šķēršļi netika novēroti. Dažas problēmas radās saistībā ar i) transporta prasībām (FI, GR, LV), ii) pārtikas daudzuma saskaņošanu reģionālā līmenī (PL), iii) izdalošo organizāciju spēju nepietiekamību (GR, PL), iv) sarežģītām publiskā iepirkuma procedūrām (HU) un v) citiem kavējumiem (BE, MT). Dalībvalstis, kas īstenoja DP II, ar ievērojamiem šķēršļiem nesaskārās. Zviedrijā programmas īstenošana tika kavēta tikai tās sākotnējā īstenošanas posmā 2016. gadā, jo bija lēna darbinieku un brīvprātīgo darbā pieņemšana un bija nepieciešams pielāgot plānotos pasākumus konkrētām kopienām. Tomēr lielākā daļa dalībvalstu minēja vairākus plašākus īstenošanas šķēršļus. Vairums ziņoja par problēmām saistībā ar preču iepirkšanu (jo īpaši IT un GR), kā arī budžeta/finanšu pārvaldību un partnerorganizāciju spējām, kas aizkavēja īstenošanu. Mazāka daļa dalībvalstu minēja dažādas galvenokārt administratīvas problēmas. Kopumā lielākā daļa šo šķēršļu ir pārvarēti, kas liek domāt, ka īstenošanas gaita pēc 2016. gada būs ātrāka. Horizontālie principi Lielākajai daļai dalībvalstu ir koordinācijas mehānismi, lai nodrošinātu papildināmību ar Eiropas Sociālo fondu (ESF) un citiem ES politikas virzieniem un lai izvairītos no dubultas finansēšanas. Dalībvalstīm ir mediācijas struktūras vai koordinēšanas/darba grupas, lai nodrošinātu, ka projekti un partnerorganizācijas nesaņem finansējumu gan no ESF, gan FEAD un ka pasākumi ir koordinēti. Vairākas dalībvalstis norādīja, ka tad, ja FEAD un ESF ir vienas vadošās iestādes pārraudzībā, koordinācijai ir stingrs pamats un ir iespējams izvairīties no dubultas finansēšanas. Dalībvalstis minēja, ka ESF un FEAD atbalsta viens otru un ne FEAD, ne ESF nevar viens pats atrisināt sociālās atstumtības un nabadzības problēmas — nepieciešama turpmāka abu integrācija un sinerģija. Šis būtiskais konstatējums mudināja Komisiju ierosināt fondu apvienošanu finansējuma periodam pēc 2020. gada. Piemēram, Maltā LEAP! centri sniedz sociālo atbalstu nelabvēlīgā situācijā esošām kopienām, un tos finansēja ESF. Projekta īstenošana praksē tika mainīta, lai nodrošinātu, ka tajā var ne tikai izdalīt pārtikas pakas (atbalsta FEAD), bet arī palīdzēt ģimenēm un to locekļiem uzlabot dzīves kvalitāti un atbrīvoties no sociālajiem pabalstiem. Tāpat Lietuvas ESF programma saskārās ar grūtībām savu mērķgrupu sasniegšanā, tāpēc izmantoja FEAD kā iespēju sasniegt mērķgrupas un iedrošināt tās piedalīties ESF finansētajos pasākumos. Lielākā daļa dalībvalstu ziņoja par dzimumu līdztiesības un nediskriminēšanas principu ievērošanu. Dalībvalstis veicināja dzimumu līdztiesību un dzimumu līdztiesības aspekta integrēšanu dažādos projekta cikla posmos. Čehija norādīja, ka, sniedzot palīdzību, tika ņemtas vērā mērķgrupu īpašās vajadzības, piemēram, iekļautas konkrētas preces, ko izmanto vientuļās mātes vai mātes nakts patversmēs. Vācija, Latvija, Zviedrija un Slovākija paskaidroja, ka, izvēloties darbiniekus un partnerorganizācijas, kā arī to, kāda veida palīdzība sniedzama mērķgrupām, tika izmantota uz dzimumu līdztiesību orientēta pieeja. Ungārija, Malta un Polija skaidri norādīja, ka pārtikas izdalē un darbsemināru norises vietas izvēlē tika ņemtas vērā cilvēku ar invaliditāti vajadzības. Zviedrija ziņoja par dažiem sarežģījumiem šā horizontālā principa īstenošanā, jo īpaši situācijās, kurās nācās saskarties ar bērnu laulībām un citām problēmām, kas saistītas ar vardarbību pret sievietēm un meitenēm; lai to nākotnē mazinātu, tika rīkoti darbsemināri un sanāksmes ar ieinteresētajām personām. Lai ievērotu dzimumu līdztiesību, Latvija nodrošināja, ka pārtikas paku piegādes laiks ir elastīgs un ir iespēja arī saņemt pārtiku mājās vai pēc darbalaika. Lai sasniegtu cilvēkus, tika pielāgoti arī bērnu aprūpes papildpasākumi. Izdales punktos tika piedāvāta arī bērnu pieskatīšana. Lielākā daļa dalībvalstu minēja vairākus veidus, kā samazināt pārtikas atkritumu daudzumu. Vairums pieeju iekļāva tādas pārtikas izdali, kurai ir ilgs glabāšanas laiks, un pārtikas produktu izvēles pielāgošanu mērķgrupu vajadzībām/gaumei, lai samazinātu nevēlamu produktu piegādi. Piemēram, Malta nodrošināja, ka nepiegādātā pārtika tiek uzglabāta un atkārtoti lietota. Latvijā bija īpašas vietas, kur atstāt pārpalikumus, lai tie netiktu izmesti. Polija ieguva pārtiku no piena ražotājiem, kam bija nepārdota produkcija. Vasarā un karstuma viļņu laikā piena ražotāji arī ziedoja produktus izdalei trūcīgajiem. Kas attiecas uz klimatiskajiem un vides aspektiem — dalībvalstis izmantoja ilgtspējīgus materiālus, kas ir pārstrādājami un/vai biodegradējami, kā arī samazināja transportlīdzekļu emisijas pārtikas izdales ķēdē. Piemēram, Beļģija izsniedza ilgtspējīgu pārtiku un labības produktus bez ĢMO, izvairījās no palmu eļļas un nodrošināja godīgā tirdzniecībā un bioloģiski iegūtus produktus. Gandrīz visas DP I dalībvalstis uzsvēra, kā tās palīdzējušas palīdzības saņēmējiem nonākt pie līdzsvarota uztura. Valstis lielākoties piedāvāja pārtikas grozus, kuros bija produkti ar zemu ogļhidrātu, sāls, cukura un tauku saturu un augstu proteīna, šķiedrvielu, vitamīnu un minerālvielu saturu. Divas valstis (ES un FI) piedāvāja arī pārtiku, kas samazina uzturvielu nepietiekamību, piemēram, zīdaiņu pārtiku un piena pulveri ar D vitamīnu. Beļģija ieviesa sadarbīgu procedūru pārtikas paku satura atlasē un līdzsvarota uztura nodrošināšanā. Šī atlases procedūra FEAD gadījumu pētījumu katalogā, ko 2017. gadā publicēja FEAD tīkls, tika minēta kā “laba prakse”. Veiktie izvērtējumi 2016. gadā vairākas dalībvalstis (AT, IT, LV, MT un SE) veica pētījumus, izvērtējumus un/vai apsekojumus, lai novērtētu darbību sniegumu, kā arī galasaņēmēju apmierinātību ar saņemto palīdzību. 2016. gadā Austrija nosūtīja atgriezeniskās saites aptauju 10 000 trūcīgu mājsaimniecību. Apsekojumam bija pozitīvi rezultāti, jo 86 % mājsaimniecību uzskatīja, ka skolas soma ir “ļoti labs” atbalsts un 13 % norādīja, ka tas ir “labs”. Zviedrija novērtēja FEAD pārvaldību un ārēja darbuzņēmēja īstenoto projektu pirmos īstenošanas posmus. Lai risinātu dažas no konstatētajām problēmām, novērtējuma ziņojums ietvēra dažus ieteikumus, piemēram, noteikt skaidrākus programmas uzdevumus valsts sociālās politikas mērķu izpildei un sekot līdzi dalībnieku rezultātiem. 2015. gada beigās Itālija sagatavoja izmēģinājuma pētījumu par tās īstenoto pārtikas piegādi un par tā rezultātiem ziņoja 2016. gadā. Pētījums atklāja, ka 71 % no partnerorganizācijām, kas sniedza pārtikas palīdzību, ieviesa arī papildpasākumus, kas uzskatāms par labu sākuma punktu. Ieguldījums vispārējos un konkrētajos FEAD mērķos Dalībvalstis uzskata, ka FEAD palīdz sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus nabadzības samazināšanas un sociālās iekļaušanas jomā, strādājot kopā ar citiem ES un valsts politikas virzieniem un programmām. Tas ir saistīts ar FEAD vispārējo mērķi veicināt sociālo kohēziju, sekmēt sociālo iekļaušanu un palīdzēt izskaust nabadzību, lai sasniegtu stratēģijas “Eiropa 2020” mērķi “vismaz par 20 miljoniem samazināt to cilvēku skaitu, kurus apdraud nabadzības un sociālās atstumtības risks”. Igaunija ziņoja, ka FEAD pārtikas palīdzība kopā ar valdības politiku darba tirgus, izglītības un sociālās labklājības jomā, nodarbinātības reformu, ko finansē ESF, sociālo pabalstu palielināšanu un vispārējo ekonomikas izaugsmi ir būtiski ietekmējusi nabadzības līmeni — tas kopš 2012. gada samazinās. Vācijā FEAD ir palīdzējis nabadzības riskam pakļautiem cilvēkiem pārvarēt sociālo atstumtību. Tas ir arī viņus tuvinājis darba tirgū nepieciešamās kvalifikācijas ieguvei, atvieglojot dalību ESF projektā. Kopumā uzskatāms, ka FEAD ir samazinājis nabadzību un veicinājis sociālo iekļaušanu. Par 1. konkrēto mērķi (palīdzēt mazināt nabadzības smagākās formas, sniedzot nefinansiālu palīdzību vistrūcīgākajām personām) dalībvalstis ziņoja, ka: 1) FEAD palīdzēja samazināt smagu materiālo nenodrošinātību: Polija ziņoja, ka patiecoties tam, ka FEAD palīdzēja radīt sinerģiju ar citām valsts sociālās palīdzības programmām, aptuveni 13 000 cilvēku vairs nekvalificējās FEAD pārtikas palīdzībai, jo viņu dzīves apstākļi bija uzlabojušies. Grieķija ziņoja, ka FEAD palīdzēja mazināt nabadzības smagākās formas valstī, kaut arī ekonomiskās krīzes laikā nabadzības mērogs un smagums palielinājās. Slovākijā pārtikas un/vai higiēnas preču sniegšana palīdzēja palīdzības saņēmējiem apmierināt pamatvajadzības, piemēram, uzlabojot pārtikas uzturvērtību un daudzveidību, kā arī higiēnas paradumus; 2) FEAD sniedza palīdzību vistrūcīgākajām personām: Latvijā un Bulgārijā pārtikas izsniegšana palīdzēja ietaupīt mājsaimniecības budžetu, lai to izmantotu citu pamatvajadzību apmierināšanai. Piemēram, Latvijā 82 % no 2016. gadā apsekotajiem palīdzības saņēmējiem uzskatīja, ka FEAD palīdzēja viņiem ietaupīt un uzlaboja ģimenes labklājību; 78 % arī norādīja, ka ietaupītie līdzekļi tika izlietoti papildu pārtikas iegādei. Dažas mājsaimniecības līdzekļus izmantoja, lai samaksātu par bērnu ārpusskolas nodarbībām, kas palīdzēja mazināt sociālās atstumtības risku. Tomēr Francija atkārtoti uzsvēra, ka, kaut arī pārtikas pakas ļāva cilvēkiem izmantot ienākumus citām vajadzībām, pārtikas palīdzība vien neapmierināja ikdienas vajadzības un nebija izmantojama par vienīgo rīku cīņā ar nabadzību; 3) FEAD palīdzēja cilvēkiem izkļūt no nabadzības: partnerorganizācijas Čehijā ziņoja par ievērojamu ietekmi skolas (pirmsskolas) maltīšu sniegšanā, konkrētāk, tas uzlaboja skolas apmeklētību, skolēnu fizisko sagatavotību, emocionālo labjutību, spēju tikt galā ar skolas uzdevumiem un koncentrēties. Tās minēja arī to, ka ir uzlabojusies palīdzības saņēmēju pozīcija klasesbiedru vidū un sociālās prasmes. Dānijā tika konstatēts, ka, padarot pastāvošos publiskos sociālos pakalpojumus pieejamākus bezpajumtniekiem, programma palielina iespēju sniegt bezpajumtniekiem ilgstošāku sociālo atbalstu, kas var tiem palīdzēt izkļūt no nabadzības. Attiecībā uz 2. konkrēto mērķi (papildināt ilgtspējīgas valstu programmas nabadzības izskaušanas un sociālās iekļaušanas jomā) dalībvalstis uzskata, ka FEAD papildina valstu programmas: 1) palīdzot tām grupām, kuras citādi nesaņemtu nekādu palīdzību: Zviedrijā FEAD atbalstīja EEZ/ES migrantus, kas bija izslēgti no valsts sociālās palīdzības programmām. Vācijā FEAD pasākumi palīdzēja mērķgrupām izmantot parastos sociālos pakalpojumus, kuri citādi viņiem nebūtu pieejami. Somijā FEAD papildināja valsts sociālo palīdzību tiem, kam nepieciešama pārtikas palīdzība un kam valdība nevarēja palīdzēt, jo citas valdības sponsorētas pārtikas piegādes programmas nav; 2) uzlabojot valstī jau īstenotās iniciatīvas cīņā ar nabadzību un sociālo atstumtību: Malta norādīja, ka FEAD papildina tās “nacionālo stratēģisko politiku nabadzības samazināšanai un sociālajai iekļaušanai” un sniedz ieguldījumu stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu izpildē. Igaunija minēja, ka FEAD papildina tās Labklājības attīstības plānu (2016–2023) un ESF finansētos pasākumus. Itālija ziņoja, ka FEAD programma ir ietekmējusi jaunus valsts politikas virzienus, piemēram, atbalstu aktīvai iekļaušanai, kas tagad ir valsts līmeņa programma, kā arī Valsts fondu cīņā ar nabadzību un sociālo atstumtību. FEAD nepārprotami darbojas kopā ar citiem ES un valsts politikas virzieniem un programmām, lai palīdzētu sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus nabadzības samazināšanas un sociālās iekļaušanas jomā. FEAD paša ieguldījums kā tāds ir pieticīgs, tomēr tā daļa ir kritiski svarīga kopējā ieguldījumā. Turklāt ir arī tādi FEAD mērķu aspekti, kuri ir grūti izmērāmi un kvantificējami, piemēram, sociālā kohēzija. Dalībvalstis kopumā vairījās secināt, ka būtu skaidra cēloņsakarība starp FEAD pasākumiem un nabadzības samazināšanu, un deva priekšroku korelācijai. Tomēr dalībvalstis apstiprināja, ka FEAD sniedz nozīmīgu ieguldījumu.