KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par Regulas (ES) Nr. 236/2012 par īso pārdošanu un dažiem kredītriska mijmaiņas darījumu aspektiem novērtējumu /* COM/2013/0885 final */





KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par Regulas (ES) Nr. 236/2012 par īso pārdošanu un dažiem kredītriska mijmaiņas darījumu aspektiem novērtējumu (Dokuments attiecas uz EEZ) 1. Ievads Šajā ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei (turpmāk „ziņojums”) sniegts Regulas (ES) Nr. 236/2012 par īso pārdošanu un dažiem kredītriska mijmaiņas darījumu aspektiem (turpmāk „SSR”) novērtējums. Saskaņā ar SSR 45. pantu Eiropas Komisija sniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par dažu SSR noteikumu atbilstību un ietekmi. Šajā ziņojumā aptverts SSR 45. pantā minētais uzskaitījums. Ziņojums sagatavots, ņemot vērā diskusijas ar kompetentajām iestādēm un EVTI. Komisija 2012. gada 22. oktobrī oficiāli pilnvaroja EVTI veikt kvantitatīvu analīzi par pieejamajiem īsās pārdošanas datiem un apspriesties ar kompetentajām iestādēm un tirgus dalībniekiem. Pamatojoties uz paveikto darbu, 2013. gada 3. jūnijā EVTI publiskoja tehnisko atzinumu par SSR novērtējumu (turpmāk „EVTI ziņojums”)[1]. 2. Informēšanas un informācijas publiskošanas procedūru atbilstība 2.1. Informēšana un informācijas publiskošana par nozīmīgām neto īsajām pozīcijām akcijās EVTI konstatēja, ka laikā starp 2012. gada 1. novembri un 2013. gada 28. februāri kompetentās iestādes saņēma 12 603 informatīvus paziņojumus par 970 dažādām akcijām 18 dalībvalstīs. Tostarp 74 % informatīvo paziņojumu attiecās uz slieksni no 0,2 % līdz 0,5 %, savukārt pārējie 26 % attiecās uz slieksni virs 0,5 %, tādēļ par tiem informācija tika publiskota. Minētā perioda laikā tikai daži turētāji veidoja īsās pozīcijas ar lielu skaitu akciju un 75 % turētāju veidoja īsās pozīcijas ar septiņām dažādām akcijām vai mazāku akciju skaitu. Turēto īso pozīciju koncentrācija bija diezgan liela, jo desmit uzņēmumu turējumā bija vairāk nekā 28 % no visām perioda laikā ziņotajām pozīcijām (EVTI ziņojuma 17. un 19. punkts). EVTI uzskata, ka SSR patlaban noteiktie sliekšņi ir atbilstīgi, jo tie gan dod nozīmīgu informāciju kompetentajām iestādēm un tirgum, gan rada samērīgu slogu ieguldītājiem saistībā ar atbilstības nodrošināšanu. EVTI uzskata, ka pašreizējos ziņošanas sliekšņus un robežvērtības saistībā ar akcijām nevajadzētu mainīt, jo tie ir atbilstīgi (EVTI ziņojuma 31. un 32. punkts). Komisija piekrīt EVTI secinājumam par to, ka informēšanas un informācijas publiskošanas sliekšņi saistībā ar nozīmīgām neto pozīcijām akcijās šķiet labi noteikti un atbilstīgi, un uzskata, ka patlaban nav pārliecinošu pierādījumu tam, ka būtu jāmaina sliekšņi vai pašreizējā metodoloģija neto īso pozīciju akcijās aprēķināšanai. 2.2. Ziņojumi par nozīmīgām neto īsajām pozīcijām valsts parāda vērtspapīros un informēšana par nesegtām pozīcijām valsts kredītriska mijmaiņas darījumos EVTI konstatēja, ka laikā starp 2012. gada 1. novembri un 2013. gada 28. februāri kompetentās iestādes saņēma tikai 148 informatīvus paziņojumus par 13 valsts struktūrvienībām 11 dalībvalstīs. Ziņojumus sniedza 26 turētāji par 39 īsajām pozīcijām, kurās perioda laikā tika veikti 109 grozījumi (EVTI ziņojuma 50. un 51. punkts). EVTI uzskata, ka informatīvo paziņojumu skaits par valsts parāda vērtspapīriem ir ļoti mazs salīdzinājumā ar informatīvajiem paziņojumiem par akcijām, un tas varētu nozīmēt to, ka noteiktais slieksnis ir pārāk augsts, vai arī varētu būt skaidrojams ar to, ka šādiem ziņojumiem tiek izmantota pēc ilguma koriģētā metode. EVTI uzskata, ka, aprēķinot neto īsās pozīcijas valsts parāda vērtspapīros, nominālā metode ir piemērotāka nekā pēc ilguma koriģētā metode. EVTI ierosina atbilstīgi pārskatīt sākotnējos sliekšņus, ja tiks saglabāta pēc ilguma koriģētā metode. EVTI arī ierosina pāriet no patlaban izmantotā pārskata reizi ceturksnī uz pārskatu reizi gadā (EVTI ziņojuma 52. un 57.–59. punkts). Komisija pieņem zināšanai faktu, ka informatīvo paziņojumu skaits par valsts parāda vērtspapīru īso pārdošanu ir salīdzinoši mazāks nekā informatīvo paziņojumu skaits par akcijām, un arī pēc ilguma koriģētās un nominālās metodes priekšrocības un trūkumus. Tomēr, tā kā SSR piemērošanas periods ir bijis ierobežots un attiecīgi trūkst datu, Komisija uzskata, ka patlaban nav pārliecinošu pierādījumu par nepieciešamību pārskatīt SSR regulējumu šajā jomā. 3. Ietekme, ko rada atsevišķas informācijas publiskošanas prasības EVTI ziņo, ka 224 turētāji publiskojuši informāciju par 1090 īsajām pozīcijām par 427 akcijām; informācija galvenokārt publiskota AK, arī Francijā un Zviedrijā. No 3508 informatīvajiem paziņojumiem, kurus snieguši 224 turētāji, 90 % gadījumu turētāju atrašanās vieta bija AK vai ASV, un desmit lielākie turētāji sniedza 37,5 % no visiem informatīvajiem paziņojumiem (EVTI ziņojuma 60.–62. punkts). Kompetentās iestādes uzskatīja, ka atsevišķās ziņošanas sliekšņi ir atbilstīgi, tomēr tirgus dalībnieku paustie viedokļi atšķīrās. EVTI arī norāda, ka tirgus dalībnieki varētu censties nepārsniegt informēšanas slieksni, kas ir 0,5 %, lai nevajadzētu publiskot informāciju par īsās pārdošanas darbībām (EVTI ziņojuma 22. un 29. punkts). Saistībā ar regulas vispārējo ietekmi EVTI norāda, ka kopumā akciju svārstīgums ES ir nedaudz mazinājies salīdzinājumā ar ASV. Ietekme uz likviditāti bijusi dažāda, un cenu informācijas publiskošanas apjoms ir šķietami samazinājies salīdzinājumā ar laikposmu pirms regulas stāšanās spēkā. Tomēr EVTI brīdina, ka analīze būtu jāskaidro piesardzīgi, ņemot vērā īso laikposmu, empīriska rakstura ierobežojumus un grūtības konstatēt konkrēto regulas radīto ietekmi (EVTI ziņojuma 10.–11. punkts). Kā norādīts 2.1. iedaļā, EVTI ziņojumā netiek rosināts mainīt informācijas publiskošanas sliekšņus. Komisija piekrīt EVTI, ka nav nepieciešams mainīt atsevišķās informācijas publiskošanas prasības. 4. Tiešas, centralizētas ziņošanas EVTI piemērotība Lielākā daļa kompetento iestāžu dotu priekšroku iespējai saglabāt pašreizējo kārtību, nevis ieviest centralizētu ziņošanas mehānismu (EVTI ziņojuma 64. punkts). Tās norāda, ka centralizēts ES ziņošanas mehānisms varētu apgrūtināt valsts veikto uzraudzību un īstenošanu un padarīt to mazāk efektīvu. Savukārt neliels skaits kompetento iestāžu un tirgus dalībnieku atbalsta centralizētu ziņošanas mehānismu un norāda šāda mehānisma priekšrocības (EVTI ziņojuma 62. un 64. punkts). EVTI ierosina nemainīt SSR un regulas īstenošanas noteikumus saistībā ar ziņošanas mehānismu (EVTI ziņojuma 66. punkts). Ņemot vērā iepriekš teikto, Komisija uzskata, ka pašreizējā sistēma, kas ir ziņošana valsts mērogā, darbojas labi un patlaban nešķiet, ka tieša, centralizēta ziņošana sniegtu ievērojamas priekšrocības. 5. Ierobežojumi un prasības saistībā ar akciju, valsts parāda vērtspapīru un valsts kredītriska mijmaiņas darījumu nesegto īso pārdošanu 5.1. Ierobežojumi saistībā ar akciju un valsts parāda vērtspapīru nesegto īso pārdošanu EVTI vērtēja, kā darbojas ierobežojumi saistībā ar nesegto īso pārdošanu, izvērtējot ietekmi uz vērtspapīru aizdevumiem un neizpildīto norēķinu skaitu. EVTI ziņo, ka vērtspapīru aizdevumu tirgos aktivitāte kopš SSR stāšanās spēkā ir samazinājusies, kaut gan kopš 2013. gada janvāra ir vērojama uzlabošanās. Tomēr EVTI uzsver, ka nav regulējumā noteikto datu par vērtspapīru aizdevumiem, tādējādi šī analīze var nebūt pietiekami aptveroša. Varētu gaidīt, ka ierobežojumu dēļ samazināsies neizpildīto norēķinu skaits. EVTI patiesi ziņo, ka neizpildīto norēķinu skaits kopš regulas stāšanās spēkā ir samazinājies, un to apliecina tas, ka saistībā ar Eiropas kapitāla vērtspapīriem neizpildīto norēķinu apjoms un vērtība ir samazinājušies vidēji par attiecīgi 0,5 un 1 procentpunktu (EVTI ziņojuma 77. punkts). EVTI secina, ka, pateicoties SSR piemērošanai, ir uzlabojusies norēķinu disciplīna (EVTI ziņojuma 21.–23. punkts; skatīt arī 5.3. iedaļu). Ņemot vērā iepriekš minētos empīriskos pierādījumus, EVTI norāda, ka patlaban nav nepieciešamas nozīmīgas pārmaiņas šajā jomā. Tomēr EVTI ierosina veikt dažus grozījumus SSR 12. un 13. pantā, lai īsās pozīcijas pārdevēji varētu saņemt īsās pārdošanas veikšanai nepieciešamo apstiprinājumu no darījumu partneriem vienas un tās pašas juridiskās personas sastāvā, ja šādi darījumu partneri atbilst nepieciešamajiem nosacījumiem, un nedaudz grozīt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 827/2012 (EVTI ziņojuma 83.–85. punkts). Komisija piekrīt EVTI secinājumam par to, ka patlaban nav ievērojami jāpārskata SSR regulējums šajā jomā. 5.2. Ierobežojumi un prasības saistībā ar nesegtiem valsts kredītriska mijmaiņas darījumiem EVTI izmantoja kredītriska mijmaiņas darījumu ienesīguma likmju starpības un valsts obligāciju ienesīgumu, lai novērtētu, kā aizliegums veikt nesegtus kredītriska mijmaiņas darījumus ietekmē valsts aizņēmumu nosacījumus, un konstatēja, ka, ieviešot aizliegumu veikt nesegtus valsts kredītriska mijmaiņas darījumus, dalībvalstu valsts kredītriska mijmaiņas darījumu ienesīguma likmju starpības ir nedaudz samazinājušās. Aizlieguma ietekmē kredītriska mijmaiņas darījumu ienesīguma likmju starpība samazinājusies par aptuveni 26 bāzes punktiem (EVTI ziņojuma 100. punkts). EVTI secināja, ka SSR piemērošana kopumā pārliecinoši neietekmēja aktivitāti valsts kredītriska mijmaiņas darījumu tirgū; izņēmums bija valsts kredītriska mijmaiņas darījumu indeksi, kam bija vērojams straujš kritums. EVTI norāda, ka nav ievērojamas negatīvas ietekmes uz ES valsts parāda vērtspapīru tirgiem. Tomēr dažās dalībvalstīs ir samazinājusies aktivitāte saistībā ar valsts kredītriska mijmaiņas darījumiem un vērojama valsts kredītriska mijmaiņas darījumu indeksu samazināšanās (EVTI ziņojuma 112. punkts). Kopumā EVTI neuzskata, ka pastāv pārliecinoši pierādījumi tam, ka patlaban būtu ievērojami jāmaina SSR noteikumi saistībā ar valsts kredītriska mijmaiņas darījumiem, un norāda, ka var būt pāragri izdarīt stingrus secinājumus (EVTI ziņojuma 112. punkts). Komisija uzskata, ka pieredze, uz kuru balstās secinājumi par SSR radīto ietekmi, gūta ļoti īsā laikposmā. Ņemot vērā iepriekš teikto, Komisija uzskata, ka ierobežojumi un prasības saistībā ar nesegtiem valsts kredītriska mijmaiņas darījumiem joprojām ir atbilstīgi. 5.3. Norēķinu disciplīna, tostarp iepirkšanas procedūras Tirgus dalībnieki ziņoja, ka kopš SSR stāšanās spēkā vispārīgi ir uzlabojusies norēķinu disciplīna saistībā ar akcijām. Kopumā kopš SSR piemērošanas sākuma iepirkšanas gadījumu un iepirkšanas mēģinājumu skaits visā ES palielinājies par 35 %. Tomēr šo pieaugumu var lielā mērā attiecināt uz vienu konkrētu dalībvalsti. EVTI uzskata, ka prasības par norēķinu disciplīnu, īpaši iepirkšanas procedūrām, var tikt atbilstīgāk risinātas, izmantojot vienu horizontālu tiesību aktu (EVTI ziņojuma 88.–91. punkts). EVTI uzskata, ka gaidāmā regula par centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem (CVD)[2] ir efektīvāks rīks, ar kura palīdzību noteikt sīkāk izstrādātu režīmu un nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus iepirkšanas un norēķinu sankciju procedūru piemērošanai. Komisija piekrīt, ka prasības par norēķinu disciplīnu, īpaši saistībā ar iepirkšanas procedūrām, varētu tikt atbilstīgāk risinātas gaidāmajā regulā par CVD, ja vien tiek panākta plašāka horizontāla pieeja. 5.4. Citi ar ierobežojumu darbību saistīti aspekti Pamatojoties uz tirgus dalībnieku un kompetento iestāžu sniegtajām atsauksmēm par norēķinu darbības uzlabojumiem, EVTI uzskata, ka ieviestie ierobežojumi saistībā ar nesegto īso pārdošanu ir ievērojami veicinājuši norēķinu neizpildes gadījumu samazināšanos akciju darījumos. Saskaņā ar EVTI analīzi par vērtspapīru aizdevumu datiem par 2012. gadu un 2013. gada sākumu saistībā ar ietekmi, ko rada t. s. „rezervēšanas noteikumi”, aktivitāte vērtspapīru aizdevumu tirgos kopš SSR stāšanās spēkā ir samazinājusies, tomēr kopš 2013. gada janvāra aktivitāte ir atjaunojusies. Kopumā EVTI uzskata, ka patlaban nav nozīmīgi jāmaina prasības šajā jomā. Tomēr EVTI ierosina veikt nelielus grozījumus SSR 12. un 13. pantā (piemēram, atļaut iekšējiem aizdevumu birojiem, nevis trešām personām nodrošināt rezervēšanu) un vēlākā posmā rezervēšanas procedūras nolūkā pārskatīt termina „likvīdas akcijas” definīciju (EVTI ziņojuma 83. punkts). Komisija piekrīt EVTI secinājumam, ka, ņemot vērā to, kā darbojas ierobežojumi un prasības saistībā ar neto īso pozīciju un nesegtās īsās pārdošanas pārredzamību, patlaban nekas neliecina, ka regulā būtu būtiski trūkumi vai tā šajā jomā nedarbotos pareizi. 6. SSR noteiktā atbrīvojuma darbība saistībā ar tirgus uzturēšanu SSR noteiktā atbrīvojuma piemērošana tirgus uzturēšanai ir saistīta ar to, kā darbojas SSR II un III nodaļā noteiktie pienākumi, un attiecīgi šajā ziņojumā noteikto novērtējumu. EVTI vadlīnijas par atbrīvojumu tirgus uzturētājam tiek piemērotas kopš 2013. gada aprīļa. EVTI ziņo, ka lielākā daļa kompetento iestāžu uzskata, ka atbrīvojums ļautu nodrošināt likviditāti, nepieļaujot noteikumu apiešanu, savukārt citas iestādes uzskata, ka tādējādi varētu samazināties likviditātes nodrošināšana. Tirgus dalībnieki pauda bažas, ka atbrīvojuma ierobežotā darbības joma ierobežo tirgus dalībnieku spēju piedāvāt ārpusbiržas tirgus uzturēšanu tādiem instrumentiem kā, piemēram, procentu likmju mijmaiņas līgumi un biržas sarakstā neiekļauti atvasinātie instrumenti (EVTI ziņojuma 140.–144. punkts). Kompetentās iestādes vispārīgi uzskata, ka procedūra, saskaņā ar kuru tiek paziņots nodoms izmantot atbrīvojumu, ir atbilstīga, kaut gan daudzas iestādes paudušas bažas par lielo darba slodzi. Tirgus dalībnieki uzskata, ka prasība informēt par katru instrumentu atsevišķi ir apgrūtinoša un nepraktiska. Tika paustas bažas arī par risku veidoties nevienlīdzīgiem konkurences apstākļiem, jo dažādas iestādes informatīvos paziņojumus par atbrīvojumiem apstrādā dažādā tempā (EVTI ziņojuma 145.–146. punkts). EVTI ierosina grozīt SSR tekstu un atkārtoti apsvērt atbrīvojuma darbības jomu saistībā ar tirgus uzturēšanas darbībām, kā arī atsevišķas izmaiņas vai nu tehniskajos standartos, vai arī deleģētajos aktos (EVTI ziņojuma 149. punkts). Īpaši EVTI iesaka pārskatīt atbrīvojuma darbības jomu un nosacījumus, vienlaikus paturot prātā pamatā esošo SSR nolūku un pamatojumu (EVTI ziņojuma 152.–156. punkts). Tomēr Komisija uzskata, ka EVTI ziņojumā paustās bažas par atbrīvojuma darbības jomu un nosacījumiem saistībā ar tirgus uzturēšanas darbībām var saturīgi novērtēt tikai tad, kad būs pagājis pietiekami ilgs laiks kopš SSR stāšanās spēkā, lai pārskatīšanas priekšlikumu varētu pamatot ar pietiekamu pieredzi SSR piemērošanā. Turklāt atbilstīgi 2013. gada 19. jūnijā publicētajai EVTI vadlīniju atbilstības tabulai saistībā ar atbrīvojumu tirgus uzturēšanas darbībām un primārā tirgus operācijām saskaņā ar SSR (ESMA/2013/765) piecu dalībvalstu kompetentās iestādes paskaidrojušas iemeslus, kuru dēļ tās nenodrošina atbilstību noteiktiem vadlīniju aspektiem, atsaucoties uz atšķirīgiem viedokļiem vairākos jautājumos, piemēram, par segto instrumentu darbības jomu un nosacījumiem atbrīvojuma piešķiršanai tirgus uzturētājam[3]. Komisija brīdina, ka tad, kad kāda kompetentā iestāde nenodrošina atbilstību EVTI vadlīnijām, var veidoties situācija, ka SSR tiek piemērota atšķirīgi, un rezultātā veidojas nevienlīdzīgi konkurences apstākļi visā ES. Turklāt, ja, atkārtoti novērtējot tirgus uzturētājam iepriekš piešķirtu atbrīvojumu, tiek piemēroti atšķirīgi kritēriji, šis atbrīvojums arī var tikt piemērots atšķirīgi. Rezultātā šādas atšķirības var kropļot konkurenci un mazināt SSR ietvara efektivitāti. Komisija uzskata, ka ir svarīgi visās dalībvalstīs konsekventi piemērot SSR regulējumu un īpaši atbrīvojumu tirgus uzturēšanas darbībām, lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus un konsekventu tirgus praksi visā ES. Nevienlīdzīgi konkurences apstākļi ES var apdraudēt regulas galveno mērķi, kas ir nodrošināt iekšējā tirgus pienācīgu darbību finanšu pakalpojumu jomā un nodrošināt augstu aizsardzības līmeni patērētājiem un ieguldītājiem. Ņemot vērā iepriekš teikto, Komisija patlaban neuzskata, ka pastāv pārliecinoši pierādījumi par nepieciešamību pārskatīt SSR regulējumu šajā jomā. Ja Komisija konstatēs, ka SSR un jo īpaši atbrīvojums tirgus uzturēšanas darbībai tiek piemērots tā, ka tiek pārkāpta SSR, Komisija veiks atbilstīgus pasākumus. 7. SSR noteiktās pilnvaras iejaukties Saskaņā ar SSR 23. pantu kompetentās iestādes ir tiesīgas veikt noteiktus pasākumus ārkārtas situācijās, kad ievērojami krītas finanšu instrumenta cena. Līdz šim tikai divas dalībvalstis (Itālija un Portugāle) izmantojušas šādas pilnvaras, lai īslaicīgi ierobežotu īso pārdošanu vai citādi ierobežotu darījumus ar finanšu instrumentiem. Saskaņā ar dažu tirgus dalībnieku sniegtajām atsauksmēm aizliegumi radījuši apjukumu un nenoteiktību un uzreiz ietekmējuši likviditāti un cenu efektivitāti. Turklāt šā pasākuma rezultātā tirgus dalībniekiem radušās izmeklēšanas izmaksas saistībā ar informācijas meklēšanu, ņemot vērā atšķirības saturā, atšķirīgo laiku, kad attiecīgajās valstīs tirdzniecības dienas laikā tiek sniegta informācija, un instrumentu neskaidro darbības jomu (EVTI ziņojuma 190. punkts). Komisijai kļuvis zināms, ka gadījumos, kad kompetentā iestāde noteikusi īslaicīgu ar „ievērojamu cenas kritumu” saistītu īsās pārdošanas aizliegumu dažām akcijām, citās dalībvalstīs, kurās tiek tirgotas šādas akcijas, kompetentās iestādes nav noteikušas līdzīgu aizliegumu tādām pašām akcijām vai arī ir veikušas atšķirīgus pasākumus. Rezultātā aizliegums bija spēkā dažās dalībvalstīs, bet netika piemērots citās dalībvalstīs. Dažos gadījumos pat vienas dalībvalsts dažādas kompetentās iestādes rīkojušās atšķirīgi, pieņemot lēmumu par to, vai dalībvalstī jāpiemēro aizliegums veikt īso pārdošanu. EVTI ierosina, ka, lai 23. pantā minētie pasākumi darbotos, nebūtu tik sarežģīti un prasītu mazāk resursu, kompetentajām iestādēm valstī, kuras tirgus ir visnozīmīgākais no konkrētā instrumenta likviditātes viedokļa, vajadzētu būt iespējai pēc saviem ieskatiem noteikt, kādos gadījumos ir nepieciešams īstermiņa pasākums, lai aizliegtu veikt īso pārdošanu vai ierobežotu tirdzniecību ar noteiktu instrumentu, neīstenojot mehānismu, kura pamatā ir sliekšņi saistībā ar cenu ievērojamu kritumu (EVTI ziņojuma 209. punkts). Komisija uzskata, ka SSR nodrošina kompetentajām iestādēm efektīvu un pilnīgu noteikumu sistēmu, kas ir piemērojama, lai konsekventi un efektīvi noteiktu aizliegumu veikt īso pārdošanu. Tādējādi kompetentajām iestādēm būtu jānodrošina konsekventa pieeja un efektīva pilnvaru izmantošana, lai nepieļautu, ka aizliegumi veikt īso pārdošanu varētu tikt nekonsekventi piemēroti, un veicinātu SSR noteikto mērķu sasniegšanu. Tādēļ kompetentajām iestādēm jānodrošina, ka tiek pilnībā ievērota SSR 26. panta 4. punktā noteiktā procedūra, lai EVTI varētu informēt visas pārējās nozīmīgās kompetentās iestādes par aizlieguma pasākumu, kas veikts saskaņā ar SSR 23. pantu. Ievērojot šo procedūru, kompetentās iestādes arī varētu novērtēt, vai kompetento iestāžu veiktie pasākumi ir savstarpēji saskanīgi. Saistībā ar to, cik piemēroti ir SSR 23. pantā un Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 918/2012 23. pantā noteiktie sliekšņi, EVTI uzskata, ka nav jāsaglabā visi patlaban spēkā esošie sliekšņi, kuri noteikti, lai konstatētu ievērojamu cenu kritumu visām instrumentu kategorijām, un daži sliekšņi jāmaina vai jāatceļ (EVTI ziņojuma 210.–211. punkts). EVTI uzskata, ka būtu jāpārskata vai jāatceļ sliekšņi saistībā ar uzņēmumu un valsts obligācijām un nav nepieciešami sliekšņi saistībā ar biržas sarakstos iekļautiem PVKIU (kas nav ETF) vai preču atvasinātiem instrumentiem (EVTI ziņojuma 211. punkts). Tā kā pieredze saistībā ar šo sliekšņu piemērošanu ir ierobežota, Komisija neuzskata, ka būtu jāpārskata vai atkārtoti jāapsver sliekšņi saistībā ar cenu ievērojamu kritumu PVKIU un preču atvasinātiem instrumentiem. Saistībā ar pasākumiem ārkārtas gadījumos, kad pastāv negatīvi notikumi vai tendences, kas nopietni apdraud finanšu stabilitāti vai uzticēšanos tirgum saskaņā ar SSR 18., 19., 20. un 21. pantu, EVTI uzskata, ka SSR noteikumi vispārīgi ir nepieciešami un atbilstīgi. Komisija piekrīt šim viedoklim. 8. Secinājumi Komisija uzskata, ka, pamatojoties uz līdzšinēji pieejamajiem ierobežotajiem datiem, var teikt, ka SSR ietekme bijusi pozitīva, jo SSR veicinājusi īsās pārdošanas pārredzamību un samazinājusi norēķinu neizpildes skaitu, un regulai bijusi salīdzinoši neviennozīmīga ietekme uz ekonomiku. Nav pārliecinošu pierādījumu tam, ka SSR būtu ievērojama negatīva ietekme, jo būtu samazinājusies valsts kredītriska mijmaiņas darījumu likviditāte. EVTI ziņojums neliecina, ka regulai būtu tāda nozīmīga negatīva ietekme uz ekonomiku, lai Komisijai būtu iemesls uzskatīt, ka īstermiņā ir pamatoti pārskatīt SSR. Vispārīgi runājot, pieejamie empīriskie pierādījumi liecina, ka SSR ir labvēlīgi ietekmējusi svārstīgumu, neviennozīmīgi ietekmējusi likviditāti un tās ietekmē ir nedaudz samazinājies publiskotās cenu informācijas apjoms. Kā norādījusi pati EVTI, ziņojuma secinājumi jāuztver piesardzīgi, jo novērtējumam pieejamais laiks kopš SSR stāšanās spēkā ir īss un attiecīgi trūkst datu. Kompetentās iestādes un tirgus dalībnieki atzīst, ka novērtējuma īsā laikposma un tā pamatā esošo datu ierobežotā apjoma dēļ ir grūti izdarīt precīzus secinājumus par to, vai ir sasniegti SSR noteiktie mērķi, kas ir uzlabot nosacījumus tirgus darbībai un panākt ieguldītāju aizsardzību augstā līmenī (EVTI ziņojuma 12.–13. punkts). Turklāt EVTI pieņemtās vadlīnijas tirgus uzturēšanai tiek piemērotas tikai kopš 2013. gada aprīļa. Kaut gan EVTI ir izteikusi dažus ierosinājumus koriģēt SSR, īpaši saistībā ar rezervēšanas noteikumu, atbrīvojumu tirgus uzturēšanas darbībām un kompetento iestāžu pilnvarām piemērot īstermiņa aizliegumus, EVTI ieteica Komisijai vēlreiz veikt SSR un īstenošanas aktu novērtējumu vēlākā posmā, kad būs pieejams vairāk datu un uzkrāta lielāka pieredze. EVTI arī pievērsa Komisijas uzmanību izmaksām, kas ieguldītājiem un kompetentajām iestādēm rastos, tiesību aktu sistēmu mainot tik drīz pēc tās ieviešanas. Visbeidzot, saistībā ar vispārējo kvantitatīvo analīzi par SSR ietekmi, kas sniegta EVTI ziņojumā, jāņem vērā dažas atrunas, kuras ievērojami ietekmē SSR ietekmes skaidrojumu. Īpaši metodes, kuras EVTI izmantoja tehniskajā novērtējumā par SSR, ir pakļautas modeļa riskam un empīriskiem ierobežojumiem.[4] Saskaņā ar EVTI sniegto informāciju pastāv arī risks, ka analīze cita starpā aptver noteiktus ārējos faktorus, kuri var sagrozīt ziņojumā sniegtos konstatējumus. Tādēļ Komisija uzskata, ka, pamatojoties uz pieejamajiem pierādījumiem, ir pāragri izdarīt stingrus secinājumus par SSR sistēmas darbību, kuru dēļ šajā posmā būtu jāpārskata tiesību akti.[5] Tādēļ Komisija turpinās uzraudzīt SSR piemērošanu. Lai nodrošinātu, ka tiesiskais regulējums saistībā ar īso pārdošanu darbojas netraucēti, Komisija uzskata, ka varētu veikt jaunu novērtējumu par to, cik atbilstīga ir SSR un kāda ir tās ietekme; novērtējuma darbības joma būtu līdzīga tai, kas noteikta SSR 45. pantā, un novērtējumu varētu veikt, pamatojoties uz apjomīgāku empīrisko datu un pierādījumu kopumu, kad kompetentās iestādes būs uzkrājušas pietiekamu regulatīvo pieredzi saistībā ar SSR piemērošanu. Šādu novērtējumu varētu pabeigt līdz 2016. gadam, t. i., trīs gadus pēc SSR stāšanās spēkā. Analizējot SSR ietekmi, vajadzētu balstīties uz EVTI ieguldījumu, pieejamo datu analīzi un kompetento iestāžu un tirgus dalībnieku sniegtajām atbildēm. [1] Galīgais ziņojums „EVTI tehniskais atzinums par Regulas (ES) Nr. 236/2012 par īso pārdošanu un dažiem kredītriska mijmaiņas darījumu aspektiem novērtējumu”, ESMA/2013/614. [2] Komisijas priekšlikums (COM(2012) 73 final) regulai par vērtspapīru norēķinu uzlabošanu Eiropas Savienībā, centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem (CVD) un grozījumiem 2012. gada 7. marta Direktīvā 98/26/EK patlaban tiek apspriests Eiropas Parlamentā un Padomē. [3] EVTI 2013. gada 19. jūnijā publicēja tabulu par atbilstību EVTI vadlīnijām tirgus uzturēšanai (ESMA/2013/765). [4] Šīs atrunas uzsvērtas arī EVTI ziņojuma 8. lpp. [5] Saistībā ar šo ir svarīgi ņemt vērā Eiropas Savienības Tiesā iesniegto izskatīšanā esošo lietu C-270/12, kurā Apvienotā Karaliste centās panākt SSR 28. panta atcelšanu.