Komisijas ziņojums Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu Komitejai - Trešais ziņojums par to, kā tiek īstenota Regula (EK) Nr. 2320/2002 par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas drošības jomā /* COM/2008/0582 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 29.9.2008 COM(2008) 582 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI, EIROPAS PARLAMENTAM, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI TREŠAIS ZIŅOJUMS PAR TO, KĀ TIEK ĪSTENOTA REGULA (EK) Nr. 2320/2002 PAR KOPĪGIEM NOTEIKUMIEM CIVILĀS AVIĀCIJAS DROŠĪBAS JOMĀ KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI, EIROPAS PARLAMENTAM, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI TREŠAIS ZIŅOJUMS PAR TO, KĀ TIEK ĪSTENOTA REGULA (EK) Nr. 2320/2002 PAR KOPĪGIEM NOTEIKUMIEM CIVILĀS AVIĀCIJAS DROŠĪBAS JOMĀ[1] 1. IEVADS Neraugoties uz panākto progresu, mūsu sabiedrībā joprojām ir terorisma draudi. Civilajā aviācijā pastāv īpašs risks — tā ir neaizsargāta pret dažāda veida uzbrukumiem. Tādēļ ir vajadzīgs Komisijas darbs, lai pienācīgi aizsargātu ES pilsoņus, pieņemot attiecīgus tiesību aktus un pilnībā nodrošinot to ieviešanu visā Kopienā. Nav šaubu, ka laika periodā, kas ir minēts šajā ziņojumā, Komisijas darbs ir palīdzējis novērst teroristu uzbrukumus. Tomēr draudi joprojām ir reāli, tāpēc ir svarīgi ievērot piesardzību arī turpmāk. Ir jānodrošina efektīva pilsoņu aizsardzība, vienlaicīgi liekot pamatus labai iekšējā aviācijas tirgus darbībai. Šajā ziņā Regulu (EK) Nr. 2320/2002 var uzskatīt par pirmo robežšķirtni. Aizsardzības plānošanā ir pilnībā jāapzinās tehnoloģiskie sasniegumi, tās process ir regulāri jāpārskata un ar starptautisku sarunu palīdzību jāpopularizē visā pasaulē. Ir jāpieliek visas pūles, lai palīdzētu lidostu un lidsabiedrību darbiniekiem, samazinātu pasažieru neērtības un racionalizētu procesus, vienlaicīgi saglabājot augstu drošības līmeni. Šis ir Komisijas trešais ziņojums par Regulas (EK) Nr. 2320/2002 ieviešanu, un tas attiecas uz periodu no 2007. gada janvāra līdz decembrim. Paziņojumu veido divas daļas: pirmās daļas sākumā ir doti 2007. gadā Komisijas sagatavoto inspekciju ziņojumu rezultāti, ieskaitot turpmākos pasākumus, savukārt otrajā daļā ir uzskaitīts paveiktais noteikumu ieviešanas procesa racionalizēšanā, pievēršot lielāku uzmanību pasažieru un nozares vajadzībām. Ziņojuma dati apstiprina, ka ir panākts nepārtraukts progress civilās aviācijas drošības kopēju noteikumu ieviešanā, balstoties uz stabila uz globāla pamata, taču joprojām ir nepieciešami arī turpmāki uzlabojumi. Paziņojumā ir izklāstīta arī Kopienas aktīvā pieeja elastīgas, praktiskas un saskaņotas sistēmas izstrādē, lai sekmētu pasažieru un kravu kustību drošā lidostas vidē. PIRMĀ DAĻA KOMISIJAS INSPEKCIJAS 1. P ārskats Komisijas uzdevums ir pārraudzīt dalībvalstu atbilstību aviācijas drošības likumdošanai, veicot šādus pasākumus: - attiecīgo valsts iestāžu inspekcijas, - lidostu inspekcijas un - turpmākas inspekcijas, lai pārliecinātos par koriģējošo darbību īstenošanu. Laikā no 2004. gada februāra līdz 2007. gada decembrim kopumā tika veiktas 117 inspekcijas, tostarp 28 inspekcijas 12 mēnešu periodā, uz ko attiecas šis ziņojums. Katrā dalībvalstī veica vienu līdz sešas inspekcijas (izņemot Bulgāriju), bet attiecīgas valsts iestādes tika pārbaudītas vismaz vienu reizi (izņemot Rumāniju). Kopienas programmā ir ietverta arī Šveice, bet pārbaudes Norvēģijā un Īslandē kopš 2005. gada decembra ir notikušas saskaņā ar paralēlajiem EBTA uzraudzības iestādes noteikumiem (plašāku informāciju par inspekcijām sk. 1. pielikumā). 2. Attiecīgo valsts iestāžu inspekcijas Katrai dalībvalstij ir jāpieņem valsts aviācijas drošības programma un jāpilnvaro attiecīgā iestāde, kas koordinētu un uzraudzītu šīs programmas ieviešanu. To ir izdarījušas visas 27 dalībvalstis. Attiecīgo iestāžu pienākums ir: - izstrādāt un ieviest kvalitātes kontroles programmu, - uzraudzīt lidostu un lidsabiedrību drošības programmas un - izstrādāt un ieviest aviācijas drošības mācību programmu.[2] Komisija 2007. gadā veica 10 attiecīgo iestāžu inspekcijas, kuru laikā pārbaudīja dokumentāros pierādījumus un veica intervijas. Pirmo reizi 2007. gadā tika veiktas inspekcijas uz vietas kādā lidostā, kas ievieš valsts pasākumus. Inspekciju konstatējumi saskanēja ar iepriekšējo uzraudzības uzdevumu rezultātiem: - tika konstatēta laba atbilstība pietiekama tiesiskā pamatojuma izveidē, - kopējo standartu ieviešanas efektivitātes rezultāti nav īpaši apmierinoši. 2.1. Tiesiskais pamats Dalībvalstu nacionālo aviācijas drošības programmu saturs precīzi atspoguļo Eiropas tiesību aktu prasības. Tomēr programmu papildināšana, iestrādājot tajās Kopienas tiesību izmaiņas, ne vienmēr tiek veikta tik ātri, kā būtu vēlams. Lielākā daļa dalībvalstu ir ieviesušas apmierinošas valsts kvalitātes kontroles programmas , kurās ir skaidri definēti valsts inspektoru pieņemšanas un mācību procesi, pilnvaras, inspekciju programmu prioritātes un metodoloģija. Dažkārt šīs programmas neatbilst visām prasībām, piemēram, nenodrošina pārbaudes programmu vai neievēro uzraudzības darbību biežumu. Tomēr ir skaidri redzams, ka ir uzlabojusies labākās prakses apmaiņa un paplašinājusies valsts programmu saskaņošana. Lielākajā daļā gadījumu lidostu drošības programmas tiek pastāvīgi atjaunotas, un tās uzrauga dalībvalstis. Lidsabiedrību drošības programmas parasti nav tik atbilstošas un tik labi uzraudzītas, jo īpaši tas attiecas uz lidsabiedrībām, kas ir reģistrētas ārpus Eiropas Savienības, un jo īpaši attiecībā uz pārbaudes un meklēšanas procedūrām. Valsts drošības mācību programmas pamatā atbilst prasībām, bet to visizplatītākie trūkumi ir tādu noteikumu neesamība, kas regulētu vispārējo informētības apmācību ar drošību nesaistītajiem speciālistiem, kā arī specifikācijas trūkums attiecībā uz atkārtotām mācībām drošības speciālistu informēšanai par programmas attīstību. 2.2. Tiesisko prasību izpilde Lai gan valsts kvalitātes kontroles programmas ieviešanas standarti dažās dalībvalstīs ir augsti, citās valstīs šie standarti diemžēl nav apmierinoši, un bieži vien pat ir vērojami nopietni trūkumi. Pat dalībvalstīs ar visattīstītākajām programmām inspekciju procesā regulāri konstatē nepilnības. Dažos gadījumos neatbilstoša uzskaite var apgrūtināt Komisijas inspektoru (kā arī pašu valsts iestāžu) darbu, novērtējot to, kā tiek ievērotas ieviešanas prasības. Var izdarīt šādus vispārīgus secinājumus: - attiecīgās iestādes rīcībā ne vienmēr ir informācija, kas ir nepieciešama adekvātai inspekciju darbību plānošanai (t.i., šīs iestādes ne vienmēr ir informētas par visām drošības ķēdē iesaistītajām vienībām); - vairākas dalībvalstis neizmanto pilnu uzraudzības tehniku klāstu (t.i., visaptverošu drošības auditu, šaurākas, koncentrētākas inspekcijas un testus), līdz ar to tās nav spējīgas pilnībā novērtēt visus ieviešanas aspektus; - būtiskam dalībvalstu skaitam nav pietiekami daudz darbaspēka, kas nodarbotos ar visu lidostu un tiesību aktu uzraudzību tik bieži, cik nepieciešams, lai varētu nekavējoties atklāt un novērst nepilnības; - atklājot nepilnības, tās netiek atbilstoši izlabotas. Komisijas inspekciju rezultātā iegūtais pozitīvais secinājums ir tāds, ka dažās dalībvalstīs aviācijas drošībai ir piešķirts vairāk līdzekļu un ir palielinājies valsts inspektoru skaits. Vairākas pazīmes liecina, ka šī tendence turpināsies. 3. Inspekcijas lidostās 3.1. Lidostu un inspekciju grupu atlase Laikā no 2004. gada februāra līdz 2007. gada decembrim Komisija veica 83 lidostu inspekcijas (ieskaitot turpmākās papildu inspekcijas). Inspekciju programma tika izstrādāta, pamatojoties uz riska novērtējumu, kas aptver vairākas mazākās komercdarbības, uz kurām attiecas Regula Nr. 2320/2002, kā arī lielāko daļu Kopienas lidostu. No 20 Eiropas Savienības lidostām, kas apkalpo gandrīz 20 miljonus pasažieru gadā, Komisija jau ir pārbaudījusi 17. Lai novērtētu veiktos labojumus, 24 sākotnējām inspekcijām tika veiktas turpmākās papildu inspekcijas. ES inspekcijas veic Komisijas darba grupa, ko veido 10 inspektori, sadarbojoties ar valsts kontrolieru grupu. Visas dalībvalstis, izņemot trīs, ir iecēlušas vismaz vienu valsts kontrolieri, kurš saskaņā ar Komisijas Regulas Nr. 1486/2003[3] 5. pantu piedalās Komisijas inspekcijās. 3.2. Konstatēto trūkumu pārskats Kopumā Eiropas lidostās ir augsts drošības līmenis, jo īpaši salīdzinājumā ar pasaules standartiem un praksi. Kopš inspekciju sākšanas atbilstības līmenis ir uzlabojies gandrīz par 40 %, bet nepilnību skaits turpina samazināties. Tikai vienā no Komisijas pārbaudītajām lidostām atklātās neatbilstības bija tik nopietnas, ka tās varētu radīt būtiskus draudus vispārējam Kopienas civilās aviācijas aizsardzības drošības līmenim (Regulas Nr. 1486/2003 15. pants). Par to tika attiecīgi ziņots visām dalībvalstīm. Lai gan ir nepieciešami turpmāki pasākumi, jāatceras, ka vērtējumus veic, ņemot vērā visstingrākos pasaules standartus. Rezultāti, kas tika iegūti 2007. gadā, galvenokārt atkārto iepriekšējo inspekciju modeli. Attiecībā uz jomām, ko var uzskatīt par aviācijas drošības pamatjomām — lidostu drošību, lidmašīnu drošību, pasažieru, rokas bagāžas un reģistrētās bagāžas pārbaudi —, rezultāti noteikti ir uzlabojušies, tomēr joprojām ir jomas, kurās var konstatēt būtiskas neatbilstības. Jo īpaši tas attiecas uz jomām, kurās izšķirošs ir cilvēka faktors. Citi svarīgi jautājumi ir: - pārlieku detalizētas prasības pastāvošajos tiesību aktos, - pārāk ilgs laiks vajadzīgs, lai pielāgotos jaunajām prasībām, - nepietiekama uzraudzība valsts līmenī un - izpildes pilnvaru trūkums attiecīgo iestāžu līmenī. To inspekciju rezultātā, kas tika veiktas 2007. gadā, uzsāka arī Eiropas Savienības uzraudzību jomās, kas iepriekšējos ziņojumos bija iekļautas reti — ēdināšana, uzkopšana, pasta pakalpojumi un iekārtu materiālās un tehniskās prasības. Lai gan šajās jomās joprojām nav pietiekamas informācijas, lai izdarītu būtiskus secinājumus, Komisijas inspektori ir izteikuši bažas attiecībā uz iekārtu standartu uzraudzības jomu. Līdz ar to pieejamas tehniskās pieredzes trūkums var atstāt iespaidu uz dažām dalībvalstīm. 3.3. Turpmākās papildu inspekcijas Eiropas Savienības lidostās 2007. gadā tika veiktas astoņas turpmākās papildu inspekcijas. Šajos gadījumos tika secināts, ka vismaz trešā daļa nopietno trūkumu, kas tika noteikti pirmajā pārbaudē, ir izlaboti pieņemamā laika posmā, tomēr visus nopietnos trūkumus pirms papildu pārbaudes uzsākšanas nebija izlabojusi neviena lidosta. Dažos gadījumos, lai varētu uzsākt nepilnību novēršanu, bija jāpārveido laukuma būves, taču vajadzīgos būvdarbus nebija iespējams pabeigt pietiekami ātri. Visgrūtāk risināmās nepilnības ietver personāla kontroli (cilvēka faktori, pārnēsājamo metāla detektoru neatbilstoša izmantošana) un gaisa kuģu drošību. 3.4. Dalībvalstu pašnovērtējumi Saskaņā ar Komisijas Regulas Nr. 1217/2003[4] 6. pantu dalībvalstu pienākums ir līdz katra gada februāra beigām iesniegt Komisijai gada ziņojumu, kurā tiktu ietverti uzraudzības rezultāti par attiecīgās valsts atbilstību laika posmā no iepriekšējā gada janvāra līdz decembrim. Kopumā šie ziņojumi norāda uz lielāku atbilstības līmeni, nekā tika konstatēts Komisijas inspekciju laikā. Tas nozīmē, ka prasības netiek ieviestas pietiekami saskaņotā veidā. 4. Situācija 2007. gada beigās 4.1. Nepabeigtās lietas No visām inspekcijām, kas tika veiktas laikā no 2004. līdz 2007. gadam, 2007. gada beigās nepabeigtas bija palikušas 43 lietas. Tas nozīmē, ka Komisijas konstatēto nepilnību pilnīga novēršana joprojām nav apstiprināta, lai gan lielākajā daļā gadījumu ir iesniegts nepilnību novēršanas plāns. Attiecīgo iestāžu kompetencē ir 16 nepabeigtas lietas, savukārt 27 lietas attiecas uz lidostu inspekcijām, ieskaitot 20 lietas no 2007. gada. 4.2. Pienākumu neizpildes procedūra Komisija 2007. gada laikā uzsāka pienākumu neizpildes procedūru saskaņā ar Līguma 226. pantu pret Luksemburgu pēc tam, kad tā nespēja atbilstoši novērst nepilnības, kas tika konstatētas inspekcijas laikā, un pret Slovākijas Republiku, jo tā neiesniedza darbības plānu pēc papildu pārbaudes lidostā un nepiešķīra atbilstošus līdzekļus aviācijas drošībai.[5] OTRĀ DAĻA PROCESA RACIONALIZ ĒŠANA 5. Pārskats Komisijas inspekciju rezultāti liecina par vairākiem šķēršļiem saistībā ar regulu ieviešanu. Gada ziņojumos un citos dalībvalstu informācijas avotos, kā arī nozarē kopumā ir novērotas līdzīgas problēmas. Galvenie jautājumi ir šādi: - skaidrības trūkums vai pārāk apgrūtinošas prasības spēkā esošajos tiesību aktos; - atšķirības starp dalībvalstu prasībām, radot saskaņas trūkumu visā Kopienā; - pārredzamības un pienācīgu pārbaužu trūkums; - pieņēmums, ka darbības prasības netiek pienācīgi ņemtas vērā; - standartizācijas un tehnoloģisko prasību trūkums; - atšķirības starp Kopienas un trešo valstu , jo īpaši ASV, prasībām; un - pārmērīgi augstas prasības attiecībā uz dalībvalstu resursiem sakarā ar prasību dublēšanos , jo īpaši saistībā ar dažādiem inspekciju režīmiem (papildus Eiropas Savienībai arī Starptautiskās civilās aviācijas organizācija (ICAO) un Transporta drošības administrācija ( TSA) ). Lai sāktu katra iepriekš minētā jautājuma risināšanu, 2007. gadā tika pieliktas ievērojamas pūles ar mērķi veicināt pasažieru kustību Kopienas lidostās un atvieglot nozares slogu, tajā pašā laikā saglabājot drošības standartus. 6. Normatīvā attīstība 6.1. 2007. gada programma 2007. gadā tika izvērsta intensīva likumdošanas attīstības programma, ietverot šādus pasākumus: - otrais lasījums un saskaņošanas posms, pieņemot pamata regulu, ar kuru paredzēts aizstāt Regulu Nr. 2320/2002[6]; - turpmāks darbs, izstrādājot plānoto jauno īstenošanas regulu, ar kuru paredzēts aizstāt Komisijas Regulu Nr. 622/2003[7]; - turpmākais darbs pie jaunā teksta, lai aizstātu Regulu Nr. 1217/2003 (valsts kvalitātes kontrole) un Regulu Nr. 1486/2003 (Komisijas inspekcijas dalībvalstīs); - jauna tiesību aktu kārta, lai piešķirtu Eiropas Parlamentam lielākas pārbaužu pilnvaras tiesību aktu ieviešanā aviācijas drošības jomā; - nolīgums par bīstamu priekšmetu attēlu projicēšanas tehniskajiem standartiem; un - tiesību aktu, kas attiecas uz šķidro sprāgstvielu draudiem (rokas bagāžas izmērs, trešo valstu nolīgumi), pārskatīšana un labošana. 6.2. Jauns tiesiskais pamats un tiesību aktu piemērošana: labāki noteikumi Pamatojoties uz Komisijas 2005. gada septembra priekšlikumu, Padome, Parlaments un Komisija 2007. gadā, izmantojot saskaņošanas procedūru, turpināja sarunas par jauna tiesiskā pamata noteikumiem. Visbeidzot, 2008. gada sākumā tika panākta vienošanās. Paredzot tās pieņemšanu, Komisija, strādājot ar dalībvalstīm Aviācijas drošības komitejā, kas izveidota saskaņā ar Regulas Nr. 2320/02 9. pantu, turpināja gatavot jaunus īstenošanas tiesību aktus un sagatavoja sākotnējos projektus lielākajai daļai tiesību aktu nodaļu. Šie projekti tika izstrādāti, lai paskaidrotu spēkā esošos nosacījumus un atceltu prasības, kas vairs nav uzskatāmas par vajadzīgām vai atbilstošām, līdz ar to vienkāršojot ieviešanu. Laikā no 2007. gada janvāra līdz decembrim Aviācijas drošības komiteja satikās astoņas reizes un izveidoja vairākas darba grupas. Turklāt notika arī astoņas SAGAS (Aviācijas drošības ieinteresēto personu konsultatīvā grupa) tikšanās, kurās nozares pārstāvjiem tika dota iespēja pārrunāt viedokļus ar Komisiju un dalībvalstīm. Jaunajā pamata regulā tika ietverta klauzula, ar ko šai komitejai tika piešķirts oficiāls statuss, kā arī saistības turpmāk apsvērt drošības finansēšanas jautājumu. 6.3. Kvalitātes kontrole — labāka saskaņošana Regulas Nr. 1217/2003 un Regulas Nr. 1486/2003, kas abas īsteno Regulu Nr. 2320/2002, pārskatīšana turpinājās darba grupu sesijās visu 2007. gadu, lai sasniegtu lielāku ieviešanas konsekvenci Kopienā un saglabātu labāko praksi tiesību aktos. Domājams, ka tas veicinās „vienas pieturas” drošības principa (one stop security) ieviešanu gan Kopienā, gan ārpus tās. 6.4. Parlamentārās pārbaudes un publiska informācija – lielāka pārredzamība Kamēr Eiropas Kopienu Tiesa izskata lietu Nr. C-345/06 (Heinrich) [8], arī Komisija un komiteja veic spēkā esošo tiesību aktu pārskatīšanu, lai izvērtētu, kādus elementus būtu iespējams publiskot, neriskējot ar drošību. Šajā nolūkā tās ir apspriedušās par regulas projektu un izvērtēs, kā nākotnē panākt labāko līdzsvaru starp pārredzamību un aizsardzību no draudiem. Tas nozīmē, ka pasažieriem pirms lidojuma būs pieejams maksimāls informācijas apjoms. 6.5. Tehniskie standarti — standartizācijas paplašināšana Nolīgums par tehnisko standartu noteikumiem bīstamu priekšmetu attēlu projicēšanas sistēmai (TIP) tika noslēgts 2007. gadā, lai gan šis fakts netika publicēts Oficiālajā Vēstnesī līdz pat 2008. gada janvārim[9]. ( TIP ir sistēma, kas ir izstrādāta, lai uzlabotu un uzraudzītu to darbinieku darbu, kuri ir iesaistīti rokas bagāžas pārbaudē.) 6.6. Šķidrumi un pārbaudes procedūra — regulāras pārbaudes un darbs ar trešām valstīm Regulu Nr. 1546/2006[10], ar ko tiek ieviesti šķidro sprāgstvielu draudu novēršanas pasākumi, pārskata reizi sešos mēnešos, jo īpaši lai atvieglotu nosacījumus, kad kļūst pieejamas jaunas tehnoloģijas. Līdz ar to piedāvātie rokas bagāžas izmēra ierobežojumi sākumā tika atlikti, bet pēc Komisijas vārdā veikto izmēģinājumu izdarīšanas atkal aktualizēti saistībā ar Eiropas Civilās aviācijas konferences (ECAC) Tehnisko uzdevumu vienības secinājumiem. Lai risinātu trešo valstu tranzīta pasažieru problēmas, Regula Nr. 915/2007[11] un Nr. 1477/2007[12] noteica ierobežojumus attiecībā uz šķidrumiem, līdz ar to nodrošinot trešo valstu lidostu ieviesto drošības pasākumu atzīšanu Kopienā. Turklāt Komisija ar dalībvalstīm sāka darbu pie ceļveža izstrādes (tas ir paredzēts kā pakāpenisks process divu gadu garumā), lai panāktu ierobežojumu atvieglojumus attiecībā uz šķidrumiem, nosakot standartus un izvietojot jaunu drošības kontroles tehnoloģiju. 7. Iekārtu izmēģinājumi un izpēte 7.1. Izmēģinājumi — jaunu risinājumu meklēšana Saskaņā ar Regulu Nr. 65/2006[13] dalībvalstis, kas vēlas veikt jaunu iekārtu vai procedūru izmēģinājumus, to var darīt ierobežotā laika posmā, ja tās pirms tam par to informējušas un saskaņojušas veicamos izmēģinājumus ar Komisiju un komiteju. Šī procedūra jāveic tikai gadījumos, kad izmēģinājuma iekārtas vai procedūras aizstāj Eiropas tiesību aktos jau paredzētās iekārtas vai procedūras. (Tas, protams, neliedz dalībvalstīm jebkurā laikā veikt iekārtu un metožu izmēģinājumus, kas ir noteikti papildus jau esošajiem, regulās noteiktajiem izmēģinājumiem un metodēm.) Vairākos izmēģinājumos, kas tika veikti 2007. gadā, cita starpā tika izmantoti cilvēku skeneri (milimetru viļņi un atgriezeniskā starojuma signāls) un pārbaudes ar suņiem. Izmēģinājuma laika beigās Komisija noteiks, vai jaunā metode ir iekļaujama ES tiesību aktos. Ļoti iespējams, ka drīz to realizēs attiecībā uz cilvēku skenēšanas iekārtām, kas savukārt atvieglinās pasažieru plūsmu drošības kontroles punktos, kā arī uzlabos jau pastāvošos standartus. 7.2. Pētījumi — problēmu noteikšana un risinājumu piedāvāšana Papildus šīm pārbaudēm 2007. gadā turpinājās vairāki Komisijas finansēti pētījumi, jo īpaši attiecībā uz narkotiku meklētājsuņu izmantošanu, drošības dienesta darbinieku darbu ietekmējošiem faktoriem un „reģistrēto pasažieru” jēdzienu. Ieinteresētās personas pašlaik izvērtē pētījumu rezultātus, ko nākotnē varētu izmantot par pamatu tiesību aktu ieviešanā. Komisija īpaši centās iegūt precīzu informāciju par nozares un Eiropas Civilās aviācijas konferences Tehnisko uzdevumu vienības veiktajiem pētījumiem šķidrumu testēšanā, lai ieviestu tiesību aktus, kas paredzētu izmantot šo jauno tehnoloģiju, tiklīdz tā tiks izstrādāta pietiekamā līmenī izmantošanai lidostās. Turklāt Komisija izveidoja datubāzi gaisa kravu pārvadājumu nozares sekmēšanai, piedāvājot instrumentu, kas nodrošina galveno nozares vienību (pilnvaroto pārstāvju un zināmo nosūtītāju) ātru drošības statusa pārbaudi. 8. Progress darbā ar trešām valstīm 8.1. „Vienas pieturas” drošības principa ieviešanas sadarbības attīstība ar trešām valstīm Saskaņā ar Regulas Nr. 2320/2002 10. pantu Komisijai ir jāpievērš uzmanība „vienas pieturas” vispasaules drošības principa attīstībai. Tas nozīmē, ka Kopienas izpratne par katras dalībvalsts drošības pasākumu atpazīšanu citā dalībvalstī varētu tikt piemērota arī attiecībā uz dažām trešām valstīm. Piemēram, nebūtu jāveic atkārtota pārbaude pasažieriem, kas dodas uz citu lidmašīnu otrajā Eiropas Savienības lidostā. Šādu savstarpēju pasākumu atpazīšanu var piemērot tikai gadījumā, ja trešā valsts parāda, ka tās pieeja aviācijas drošībai ir līdzīga Eiropas Savienības regulās pieņemtajai pieejai. Priekšroka tiek dota arī to līgumu ieviešanai, kas sniegtu reālas priekšrocības nozarei un pasažieriem, proti, kas pārstāv lielu satiksmes apjomu, piemēram, ASV. Komisija aktīvi darbojas, lai sagatavotu pamatu intensīvākai sadarbībai drošības jomā, jo īpaši risinot divpusējas sarunas ar ASV un Starptautisko civilās aviācijas organizāciju. Šo sarunu rezultātā jau tika ieviesti vairāki uzlabojumi pasažieru apkalpošanā dalībvalstīs, samazinot dubultošanos un eksteritoriālās prasības (piemēram, ASV ieviesa bagāžas drošības kontroles prasību pēdējā izlidošanas vietā, atzīstot Kopienu kā vienotu bloku, kamēr gan ASV Transporta drošības aģentūra gan ICAO gatavojas samazināt to inspekcijas Eiropas Savienībā, tādējādi atzīstot Kopienas režīma stingrību). Ņemot vērā iepriecinošo progresu un papildu stimulu, ko rada trešo valstu bažas sakarā ar nesenajiem šķidrumu ierobežojumiem, Komisijas darba kārtībā pašlaik augsta prioritāte ir noteikta ciešāku sadarbības līgumu noslēgšanai ar trešām valstīm. 8.2. Šķidrās sprāgstvielas un tranzīta pasažieri Bažas par šķidro sprāgstvielu iespējamo lietošanu terorismā ir radījušas sevišķas neērtības pasažieriem no trešām valstīm, kas veic tranzītu Kopienas lidostās, kā arī Kopienas pasažieriem, kas veic tranzītu dažās trešo valstu lidostās. Tāpēc Komisijai ir vissvarīgākā loma starptautisko tiesību aktu izstrādē, lai risinātu pastāvošo draudu iespējamību un meklētu īstermiņa un ilgtermiņa iespējas pasažieru plūsmas atvieglināšanai lidostās, saglabājot atbilstošu drošības līmeni. Līdz ar to ir pieņemta regula, ar ko Singapūras Čangi lidostā ir atļauts bez muitas nodokļa pārdot šķidrumus, kas nav pakļauti tālākai kontrolei ES lidostās tranzītu laikā. Pašlaik notiek sarunas ar vairākām citām valstīm par līdzīgu pasākumu ieviešanu, tomēr kopumā apmierinoši panākumi nav sasniegti, kas norāda uz nepārprotamu vajadzību izstrādāt citus risinājumus. 9. Jautājumi izskatīšanai nākotnē Komisijai ir skaidra 2008. gada darbības programma: - īstenošanas tiesību aktu pabeigšana; - labāku risinājumu meklēšana šķidro sprāgstvielu draudu novēršanai; - vispiemērotāko pieeju atrašana aviācijas drošības finansēšanai; - inspekciju programmu turpināšana (tostarp Eiropas Savienības novērotāju piedalīšanās inspekcijās ASV); - jaunu tehnisko standartu ieviešana; - palīdzība dalībvalstīm valsts kvalitātes kontroles programmu uzlabošanā un saskaņošanā; - pētījumu rezultātu analizēšana; un - nolīgumu ar trešām valstīm sekmēšana. Pirmajā vietā vienmēr liekot drošības apsvērumus, aktīva ieinteresēto personu grupu iesaistīšana, jaunu priekšlikumu stingra izvērtēšana un regulāra spēkā esošo tiesību aktu pārskatīšana nodrošinās programmas attīstību, aptverot visus praktiskos jautājums un gūstot pieredzi praktiskā ceļā. SECINĀJUMS Kopš 2002. gada ir sasniegts ievērojams progress. Nākotnes programma būs pamatota uz pašreizējiem sasniegumiem, līdz ar to paaugstinot lidojumu drošību uz Kopienas valstīm un no tām, aizsargājot Eiropas intereses un saglabājot sabiedrības uzticēšanos gaisa transporta sistēmai. Tas veicinās turpmāka nozīmīga posma attīstību visaptverošā gaisa transporta drošības režīmā, pilnībā aptverot pasažieru un nozares prasības. Aviācijas drošības standartu noteikšanas jomā Eiropa daudzos aspektos ir pasaules līdere. Tai ir jāturpina iesāktais. PIELIKUMSKomisijas inspekcijas l īdz 31.12.2007. Dalībvalsts | Inspekciju skaits 2004 -12/2006 (ieskaitot turpmākos pasākumus) | Inspekciju skaits 01/2007 -12/2007 (ieskaitot turpmākos pasākumus) | Kopējais inspekciju skaits 2004-2007 (ieskaitot turpmākos pasākumus) | Austrija | 5 | 1 | 6 | Beļģija | 3 | 1 | 4 | Bulgārija | 1 | 1 | Kipra | 3 | 1 | 4 | Čehijas Republika | 2 | 1 | 3 | Dānija | 4 | 1 | 5 | Igaunija | 2 | 1 | 3 | Somija | 4 | 4 | Francija | 6 | 1 | 7 | Vācija | 6 | 2 | 8 | Grieķija | 6 | 2 | 8 | Ungārija | 2 | 2 | Īrija | 4 | 1 | 5 | Itālija | 5 | 2 | 7 | Latvija | 3 | 3 | Lietuva | 3 | 3 | Luksemburga | 2 | 2 | 4 | Malta | 2 | 2 | Nīderlande | 3 | 1 | 4 | Polija | 4 | 1 | 5 | Portugāle | 3 | 3 | Rumānija | 1 | 1 | Slovākijas Republika | 2 | 1 | 3 | Slovēnija | 3 | 0 | 3 | Spānija | 4 | 2 | 6 | Zviedrija | 3 | 2 | 5 | Apvienotā Karaliste | 4 | 3 | 7 | Šveice[14] | 1 | 1 | KOPĀ | 89 | 28 | 117 | EBTA uzraudzības iestādes inspekcijas līdz 31.12.2007. EEZ EBTA valsts | Inspekciju skaits 2005 -12/2006 (ieskaitot turpmākos pasākumus) | Inspekciju skaits 01/2007 -12/2007 (ieskaitot turpmākos pasākumus) | Kopējais inspekciju skaits 2004-2007 (ieskaitot turpmākos pasākumus) | Īslande | 2 | 2 | 4 | Norvēģija | 9 | 10 | 19 | KOPĀ | 11 | 12 | 23 | [1] OV L 355, 30.12.2002., 1. lpp. [2] Visas prasības saskaņā ar Regulas Nr. 2320/2002 5. pantu. [3] Komisijas Regula (EK) Nr. 1486/2003, ar ko nosaka procedūras Komisijas inspekciju veikšanai civilās aviācijas drošības jomā, OV L 213, 23.8.2003., 3. lpp. [4] Komisijas Regula (EK) Nr. 1217/2003, ar ko nosaka kopējas specifikācijas valstu civilās aviācijas drošības kvalitātes kontroles programmām, OV L 169, 8.7.2003., 44. lpp. [5] Luksemburgas lieta tagad ir atrisināta. Slovākijas lieta ir atrisināta rīcības plāna jautājumā. [6] Kopš Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 300/2008 pieņemšanas 2008. gada 11. martā, OV L 97, 9.4.2008., 72. lpp. [7] Komisijas Regula (EK) Nr. 622/2003, ar ko nosaka pasākumus kopēju pamatstandartu īstenošanai aviācijas drošības jomā, OV L 89, 5.4.2003., 9. lpp. [8] OV C 281, 18.11.6.,19. lpp. [9] Komisijas 2008. gada 11. janvāra Regula (EK) Nr. 23/2008, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 622/2003, ar ko nosaka pasākumus kopēju pamatstandartu īstenošanai aviācijas drošības jomā, OV L 9, 12.1.2008., 12. lpp. [10] Komisijas 2006. gada 4. oktobra Regula (EK) Nr. 1546/2006, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 622/2003, ar ko nosaka pasākumus kopēju pamatstandartu īstenošanai aviācijas drošības jomā, OV L 286, 17.10.2006., 6. lpp. [11] Komisijas 2007. gada 31. jūlija Regula (EK) Nr. 915/2007, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 622/2003, ar ko nosaka pasākumus kopēju pamatstandartu īstenošanai aviācijas drošības jomā, OV L 200, 1.8.2007., 3. lpp. [12] Komisijas 2007. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 1477/2007, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 622/2003, ar ko nosaka pasākumus kopēju pamatstandartu īstenošanai aviācijas drošības jomā, OV L 329, 13.12.2007., 22. lpp. [13] Komisijas 2006. gada 13. janvāra Regula (EK) Nr. 65/2006, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 622/2003, ar ko nosaka pasākumus kopēju pamatstandartu īstenošanai aviācijas drošības jomā, OV L 11, 17.1.2006., 4. lpp. [14] Komisija ir pilnvarota veikt inspekcijas Šveicē atbilstoši ES un Šveices divpusējam nolīgumam.