[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 21.12.2007 COM(2007) 844, galīgā redakcija 2007/0286 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par rūpnieciskajām emisijām (piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) (Pārstrādāts) (iesniegusi Komisija) [COM(2007) 843, galīgā redakcija] [SEC(2007) 1679] [SEC(2007) 1682] PASKAIDROJUMA RAKSTS 1) P RIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Priekšlikuma pamatojums un mērķi Lisabonas stratēģija, Sestā Kopienas vides rīcības programma, kā arī ES ilgtspējīgas attīstības stratēģija ir bijuši svarīgi virzītājspēki, pieņemot lēmumu pārskatīt direktīvu par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (IPNK) un attiecīgos tiesību aktus par rūpnieciskajām emisijām. Šo iniciatīvu būtiskākais mērķis ir sasniegt uzlabojumus vides jomā, vienlaikus nodrošinot rentabilitāti un veicinot tehniskās inovācijas. Turklāt pārskatu noteica saistībā ar labāku tiesisko regulējumu un ietvēra EK pastāvīgajā vienkāršošanas programmā, kas attiecas uz laikposmu no 2006. līdz 2009. gadam. Vispārīgais konteksts Rūpnieciskās darbības veido būtisku daļu mūsu ekonomikā, taču tās veicina arī vides piesārņojumu, atkritumu rašanos un enerģijas izmantošanu. Neraugoties uz emisiju samazinājumu pēdējās desmitgadēs, rūpnieciskās darbības joprojām ir ievērojamākais piesārņojuma avots. IPNK direktīva attiecas uz aptuveni 52 000 iekārtām. Šādu iekārtu radītās emisijas gaisā veido lielu daļu no kopējā galveno piesārņotājvielu emisiju apjoma un ievērojami pārsniedz Tematiskajā stratēģijā par gaisa piesārņojumu noteiktos mērķus. Ja turpmāk netiks samazinātas IPNK iekārtu radītās emisijas, nebūs iespējams sasniegt minētajos mērķos noteikto pozitīvo ietekmi uz vidi un veselību. Rūpnieciskās darbības rada arī cita veida būtisku ietekmi uz vidi, piemēram, emisijas ūdenī, augsnē un atkritumu rašanos. Tādējādi, izsniedzot atļaujas, ir svarīgi piemērot integrētu pieeju, ņemot vērā cita veida ietekmi uz vidi. Šādas pieejas galvenais aspekts ir labāko pieejamo tehnisko paņēmienu (LPTP) īstenošana. Tajā ietilpst noteiktu paņēmienu izmantošana, kuri ir efektīvākie, lai sasniegtu augstu vides aizsardzības līmeni kopumā, un kurus var īstenot attiecīgajā nozarē, ievērojot ekonomiski pamatotus un tehniski piemērotus nosacījumus, ņemot vērā izmaksas un priekšrocības. Komisija organizē informācijas apmaiņu par LPTP ar dalībvalstīm un citām ieinteresētajām personām, lai izveidotu LPTP atsauces dokumentu, norādot, ko uzskata par LPTP ES mērogā katrā rūpniecības nozarē. Uz rūpnieciskajām iekārtām attiecas arī nozares direktīvas, kurās izklāstīti darbības noteikumi un citas tehniskas prasības. Attiecībā uz IPNK direktīvu šie noteikumi jāuzskata par obligātajām prasībām. Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Šā priekšlikuma izstrādes mērķis ir pārskatīt turpmāk minētos atsevišķos juridiskos instrumentus un pārstrādāt tos vienā tiesību aktā. Padomes 1978. gada 20. februāra Direktīva 78/176/EEK par titāna dioksīda ražošanas atkritumiem, OV L 54, 25.2.1978, 19. lpp . Padomes 1982. gada 3. decembra Direktīva 82/883/EEK par procedūrām tādas vides uzraudzībai un kontrolei, kuru ietekmē titāna dioksīda ražošanas atkritumi, OV L 378, 31.12.1982, 1. lpp. Padomes 1992. gada 15. decembra Direktīva 92/112/EEK par procedūrām tādu programmu saskaņošanai, kuras paredzētas, lai samazinātu un galīgi likvidētu titāna dioksīda rūpniecības radīto piesārņojumu, OV L 409, 31.12.1992., 11. lpp. (pēdējās trīs kopā pazīstamas kā : „TiO2 direktīvas”). Padomes 1996. gada 24. septembra Direktīva 96/61/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli („IPNK direktīva”), OV L 257, 10.10.1996., 26. lpp. Padomes 1999. gada 11. marta Direktīva 1999/13/EK par gaistošu organisko savienojumu emisijas ierobežošanu no organiskiem šķīdinātājiem noteiktos darbības veidos un iekārtās („Direktīva par GOS šķīdinātājiem”), OV L 85, 29.3.1999., 1. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 4. decembra Direktīva 2000/76/EK par atkritumu sadedzināšanu („Direktīva par atkritumu sadedzināšanu”), OV L 332, 28.12.2000., 91. lpp . Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 23. oktobra Direktīva 2001/80/EK par ierobežojumiem attiecībā uz dažu piesārņojošo vielu emisiju gaisā no lielām sadedzināšanas iekārtām („Direktīva par lielajām sadedzināšanas iekārtām”), OV L 309, 27.11.2001., 1. lpp . Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Šis priekšlikums ir saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 175. pantu, un tā mērķis ir nodrošināt cilvēku veselības un vides augstu aizsardzības līmeni. 2) APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Pārskatīšanas process sākās 2005. gada beigās, un tā pamatā ir plaša pētījumu programma un regulāras apspriedes ar ieinteresētajām personām, tostarp padomdevēju grupas izveide, ieinteresēto personu viedokļu uzklausīšanas konference un apspriešanās tīmeklī. Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Laikposmā no 2007. gada 17. aprīļa līdz 18. jūnijam organizēja apspriešanos tīmeklī. Tika saņemtas un analizētas aptuveni 450 atsauksmes. Liela daļa no aptaujas dalībniekiem ir vienisprātis par to, ka: - ES tiesību aktos arī turpmāk integrētā veidā jāietver visas galvenās IPNK iekārtu radītās ietekmes uz vidi; - LPTP jāizmanto kā galvenais princips rūpniecisko iekārtu radīta piesārņojuma riska novēršanai/samazināšanai un atsauces dokumentam jābūt galvenajam faktoram LPTP īstenošanā; - ES mērogā jāparedz atsevišķi obligātie noteikumi attiecībā uz inspekciju un papildu darbībām, kas noteiktas emisiju monitoringa un ziņošanas jomā; - konkrēta izpēte var palīdzēt noteikt jaunus vērā ņemamus paņēmienus iespējamiem turpmākiem LPTP; - jāatceļ operatoriem noteiktās nevajadzīgās monitoringa un ziņošanas prasības, un jāapvieno un jāoptimizē visas Komisijas paredzētās prasības dalībvalstīm attiecībā uz ziņošanu. Visa pamatinformācija pieejama CIRCA publiskajā tīmekļa vietnē[1], kas veltīta šai iniciatīvai. Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Zinātnes nozares un specializācijas jomas Priekšlikuma izstrādē izmantoja šādas kompetences jomas: 1) rūpniecisko emisiju radītās ietekmes uz veselību un vidi novērtējums (gaisā, ūdenī, augsnē), 2) vides tehnoloģijas, lai novērstu vai mazinātu rūpnieciskās emisijas, 3) ekonomiskā analīze un modelēšana, 4) ietekmes uz veselību novērtējums, tostarp kvantificēšana naudas izteiksmē, 5) ekosistēmas ieguvumu novērtējums, 6) rūpniecisko iekārtu kontroles un atļauju izsniegšanas kompetence. Izmantotās metodes Galvenās izmantotās metodes bija ekspertu sanāksmes; tika pasūtīts veikt plašu pētījumu programmu, kurā iekļāva modelēšanu un precīzas informācijas apkopošanu par īstenošanu, izmantojot gadījumu izpēti, kā arī nozares un ģeogrāfisko novērtējumu. Galvenās organizācijas un eksperti, no kuriem pieprasīja atzinumus Apspriedās ar dažādiem dalībvalstu ekspertiem, zinātniskajiem ekspertiem, rūpniecības nozares pārstāvjiem, NVO un specializētajiem konsultantiem. Saņemto un izmantoto atzinumu kopsavilkums Komisijas iegūto informāciju var apkopot šādi: i) rūpnieciskās emisijas var izraisīt nopietnu risku cilvēku veselībai un videi, bet to var novērst un kontrolēt rentablā veidā, ieviešot labākos pieejamos tehniskos paņēmienus, ii) jānostiprina pašreizējie noteikumi, lai izmantotu LPTP potenciālu vides labā un lai atbalstītu dalībvalstis šādu noteikumu izpildē, iii) jāoptimizē dažādu tiesību aktu mijiedarbība un jāvienkāršo atsevišķi noteikumi par ziņošanu un monitoringu, lai samazinātu nevajadzīgo administratīvo slogu un uzlabotu pašreizējo īstenošanas praksi. Ekspertu atzinumu publiskošanai izmantotie līdzekļi Visus ekspertu un iesaistīto personu ziņojumus (nepabeigtā un pabeigtā veidā), kā arī ieinteresēto personu komentārus un viedokļus ierastā kārtībā darīja publiski pieejamus internetā. Ietekmes novērtējums Galvenās ietekmes novērtējumā norādītās problēmas attiecas 1) uz trūkumiem pašreiz spēkā esošajos tiesību aktos, kas rada neapmierinošu tiesību aktu īstenošanu un grūtības Kopienas darbību izpildē, un tādējādi, tiek zaudētas veselības un vides priekšrocības, un 2) uz pašreizējās tiesību aktu sistēmas sarežģītību un saskaņotības trūkumu. Minētās problēmas ne tikai sarežģī to mērķu sasniegšanu, kuri noteikti ES ilgtspējīgas attīstības stratēģijā un jo īpaši tematiskajās stratēģijās, bet arī spēj izraisīt konkurences traucējumus saistībā ar ievērojamām vides standartu atšķirībām un nevajadzīgu administratīvo slogu. Ietekmes novērtējumā, pamatojoties uz minētajiem secinājumiem, novērtētas vairākas politikas iespējas, lai noteiktu rentablu pasākumu kopumu, kas vajadzīgs iepriekš minēto jautājumu risināšanai. Pamatojoties uz novērtējumu, Komisija izteikusi turpmākus ierosinājumus. Attiecībā uz neatbilstībām un sarežģītību pašreizējos tiesību aktos, Komisija ierosina izstrādāt vienu direktīvu, kurā pārstrādā un apvieno IPNK direktīvu un sešas nozaru direktīvas. Turklāt ir jāveic pašreizējo tiesību aktu atsevišķu noteikumu pārskatīšana, lai novērstu trūkumus faktiskajā LPTP izmantošanā, problēmas, ko izraisījušas atsevišķas neskaidras prasības (piemēram, uz LPTP balstīta atļauju izsniegšana vai atļauju pārskatīšana), noteikumu par izpildi trūkumu un tiesību aktu ierobežojumus attiecībā uz tematiskajās stratēģijās noteikto mērķu sasniegšanu. Daži no ieteiktajiem galvenajiem grozījumiem tiesību aktos ir šādi: - izskaidrot un nostiprināt LPTP jēdzienu; - pārskatīt obligātās emisiju robežvērtības lielām sadedzināšanas iekārtām un titāna dioksīda ražošanas iekārtām, lai tās saskaņotu ar LPTP standartiem; - izveidot Komiteju, lai pielāgotu pašreizējās nebūtiskās tehniskās prasības zinātnes un tehnikas attīstībai vai noteiktu dalībvalstīm ziņošanas veidu un formātu; - ieviest noteikumus par inspekciju un vides uzlabojumiem; - stimulēt inovācijas un izstrādāt un izmantot jaunas metodes; - vienkāršot un paskaidrot atsevišķus noteikumus par atļauju izsniegšanu, monitoringu un ziņošanu, lai samazinātu nevajadzīgo administratīvo slogu; - paplašināt un izskaidrot tiesību aktu noteikumu darbības jomu, lai labāk veicinātu tematiskajās stratēģijās noteikto mērķu sasniegšanu. Ietekmes novērtējums pieejams tīmekļa vietnē http://europa.eu/environment/ippc/index.htm. 3) P RIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Ierosināto pasākumu kopsavilkums Pašreizējā priekšlikuma mērķis ir pārskatīt un vienā direktīvā apvienot septiņas ar rūpnieciskām emisijām saistītās atsevišķas spēkā esošās direktīvas. Pārstrādāšanas metodes izmantošana ļauj vienā tekstā apvienot ierosinātos būtiskos grozījumus direktīvās un to sākotnējos noteikumus, kurus nemaina. Turklāt šis priekšlikums stiprinās vai pievienos atsevišķus noteikumus, lai nodrošinātu tiesību aktu labāku īstenošanu un izpildi, ko veic valsts iestādes, lai sasniegtu augstu vides aizsardzības līmeni, vienlaikus vienkāršojot tiesību aktus un samazinot nevajadzīgu administratīvo slogu. Skaidrāki noteikumi ļaus labāk uzraudzīt un izpildīt tiesību aktus, ko īstenos kā Kopienas pasākumus. Juridiskais pamats Direktīvas galvenais mērķis ir vides aizsardzība. Tādējādi šā priekšlikuma pamatā ir EK līguma 175. pants. Subsidiaritātes princips Subsidiaritātes principu piemēro tad, ja priekšlikums nav Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Dalībvalstis nevar sasniegt priekšlikuma mērķus šādu iemeslu dēļ. Pašreiz spēkā esošajos tiesību aktos noteikti minimālie standarti rūpniecisko emisiju novēršanai un kontrolei visā Kopienas teritorijā. Priekšlikumā minētais princips tiek saglabāts. Turklāt vairumam rūpniecisko emisiju (piemēram, gaisā vai ūdenī) ir pārrobežu raksturs. Tādēļ visām dalībvalstīm jāveic pasākumi, lai katrā dalībvalstī varētu samazināt risku iedzīvotājiem un videi. Priekšlikuma mērķus var labāk sasniegt, veicot Kopienas mēroga pasākumus šādu iemeslu dēļ. Šā priekšlikuma galvenā nozīme ir grozīt un vienkāršot spēkā esošos tiesību aktus, kuri attiecas uz rūpnieciskajām emisijām, kurām piemēro rūpniecisko emisiju novēršanas un kontroles minimālos standartus visā Kopienā. Rūpnieciskās emisijas lielā mērā veicina kopējās emisijas gaisā, ūdenī un augsnē, kā arī atkritumu rašanos un enerģijas izmantošanu. Kopumā rūpnieciskajām emisijām ir būtisks pārrobežu raksturs, kas nozīmē, ka piesārņojuma emisijas gaisā vai ūdenī veicina piesārņojumu, ko konstatē citās dalībvalstīs. Tādējādi problēmas mēroga dēļ ir jāveic pasākumi visā Kopienā. Problēma nav atrisināma ar atsevišķu dalībvalstu spēkiem, un ir vajadzīga saskaņota rīcība ES mērogā. Priekšlikumā galvenā uzmanība vērsta uz pašreizējo tiesību aktu vienkāršošanu un atsevišķu noteikumu nostiprināšanu, lai uzlabotu to īstenošanu dalībvalstīs un tiesību aktu izpildi, veicot darbības Kopienas mērogā. Priekšlikumā paredzēts, ka par īstenošanas, izpildes un atbilstības līdzekļiem izlemj attiecīgās dalībvalsts iestādes, tādējādi nodrošinot vides un visu ES iedzīvotāju aizsardzības obligāto standartu ievērošanu. Tāpēc priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam. Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. Izvēlētais juridiskais instruments ir direktīva, jo 1) priekšlikuma mērķis ir pārstrādāt un vienkāršot spēkā esošās direktīvas un 2) tajā izvirza mērķus, bet šo mērķu sasniegšanas līdzekļu izvēli uztic dalībvalstīm. 332 Priekšlikumā ierosina vairākus jauninājumus, kas samazinās nevajadzīgo finansiālo un administratīvo slogu, jo īpaši, ierosinot dalībvalstu mērogā ieviest apvienoto atļauju izsniegšanu iekārtām, uz kurām attiecas dažādi tiesību akti ES mērogā, vienkāršojot monitoringa un ziņošanas prasības un pārejot uz apvienotu informācijas sistēmu un ziņošanu elektroniskā veidā par rūpnieciskajām emisijām. Turklāt atsevišķas prasības par ziņojumu iesniegšanu tiks atceltas. Lai gan priekšlikumā ierosināti konkrēti noteikumi par izpildi, atbilstību un atļauju pārskatīšanu, tajā atstāta pietiekama izvēle dalībvalstu iestādēm noteikt rentablākos īstenošanas režīmus, lai sasniegtu tiesību aktos noteiktos mērķus. Turklāt priekšlikumā izskaidros pašreizējo tiesību aktu darbības jomu, lai izvairītos no pašreizējās dalībvalstu neatbilstošās un nesaskaņotās tiesību aktu interpretācijas. Ierosina tiesību aktos iekļaut vairākas papildu nozares, pamatojoties uz pamatīgu ietekmju analīzi, kura liecina par šādas paplašināšanas vajadzību, pievienoto vērtību un proporcionalitāti. Tādējādi priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu. Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātie instrumenti: direktīva. 2 Citi instrumenti nebūtu piemēroti šādu iemeslu dēļ. Šā priekšlikuma mērķis ir vienā dokumentā apvienot un vienkāršot septiņas spēkā esošas direktīvas. Ņemot vērā to, ka spēkā esošajos tiesību aktos ir izvirzīti Kopienas mērķi, šo mērķu sasniegšanai vajadzīgo pasākumu izvēli atstājot dalībvalstu ziņā, labākais juridiskais instruments ir direktīva. 4) I ETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. 5) P APILDU INFORMĀCIJA Vienkāršošana Priekšlikums paredz tiesību aktu un administratīvās procedūras vienkāršošanu (ES un valsts) iestādēs. Pārstrādāšana vienkāršos un optimizēs spēkā esošos noteikumus. Liekie noteikumi un nevajadzīgie pienākumi tiks atcelti, vienlaikus vienkāršojot ziņošanas un monitoringa prasības, pārejot uz ziņošanu elektroniskā veidā. Tādām izmaiņām būtu jāpalīdz dalībvalstīm samazināt nevajadzīgo administratīvo slogu, jo vislielākos ietaupījumus gūst, mainot īstenošanas praksi dalībvalstu mērogā. Tas atspoguļo tiesību aktu raksturu, kurā noteikta sistēma un principi, nevis detalizēta informācija par īstenošanu. 515 Priekšlikums ir iekļauts Komisijas darba programmā acquis communautaire vienkāršošanai, kā arī tās Darba un likumdošanas programmā ar atsauci CLWP 2007/ENV/002. Spēkā esošo tiesību aktu atcelšana Ja priekšlikumu pieņems, būs jāatceļ septiņas spēkā esošās direktīvas. Pārbaude, pārskatīšana un turpināmība Komisija pārskatīs, kā tiek īstenoti tiesību akti, un ik pēc trim gadiem sagatavos ziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam. Atbilstības tabula Dalībvalstīm jāpaziņo Komisijai valstu to noteikumu teksti, ar kuriem transponē šo direktīvu, kā arī jāiesniedz minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabula. Eiropas Ekonomikas zona Ierosinātais tiesību akts attiecas uz jautājumu, kas skar EEZ, tāpēc tas būtu jāpaplašina, iekļaujot Eiropas Ekonomikas zonu.570 Sīkāks priekšlikuma skaidrojums Spēkā esošo direktīvu darbības joma nav mainīta. Šis priekšlikums attiecas uz I pielikumā minētajām darbībām (kuras atbilst pašreizējās IPNK direktīvas darbības jomai) un uz VII pielikuma 1. daļu (kas attiecas uz pašreizējās direktīvas par GOS šķīdinātājiem darbības jomu), uz sadedzināšanas iekārtām, uz atkritumu sadedzināšanas iekārtām un atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtām, kā arī uz titāna dioksīda ražošanas iekārtām. Tomēr I pielikuma pašreizējā darbības joma ir nedaudz mainīta, tajā iekļautas dažas papildu darbības, piemēram, sadedzināšanas iekārtas, kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir no 20 līdz 50 MW, koksnes un koksnes izstrādājumu konservācija un koka paneļu ražošana. Priekšlikums ir sadalīts septiņās nodaļās. I nodaļa ir kopsavilkums, kurā izklāstīti kopīgie noteikumi, ko piemēro visām šajā direktīvā ietvertajām rūpnieciskajām darbībām. II nodaļā ietvertas I pielikumā izklāstītās darbības, un tajā noteikti īpaši noteikumi par minētajām darbībām, veicot grozījumus pašreizējās IPNK direktīvas prasībās. III līdz VI nodaļā iekļautas obligātās tehniskās prasības attiecīgi lielām sadedzināšanas iekārtām, atkritumu sadedzināšanas iekārtām, šķīdumu ražošanas iekārtām un titāna dioksīda ražošanas iekārtām. VII nodaļā ietverti noteikumi par kompetentajām iestādēm, dalībvalstu ziņošanas pienākumu, komiteju, sankcijām un standarta noteikumi par objekta slēgšanu. Piezīmes par pantiem Komentāri par pantiem attiecas tikai uz jauniem pantiem vai uz tādiem, kuros veiktas būtiskas izmaiņas. - Atļaujas noteikumu noteikšana I pielikumā (14. līdz 17. pants) minētajām darbībām Atļaujā jāietver visi pasākumi, kas vajadzīgi, lai sasniegtu augstu vides aizsardzības līmeni kopumā, jāiekļauj arī emisiju robežvērtības piesārņotājvielām, attiecīgas prasības augsnes un gruntsūdeņu aizsardzībai, kā arī monitoringa prasības. Atļaujas noteikumi jāparedz, pamatojoties uz labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem. Lai noteiktu labākos pieejamos tehniskos paņēmienus un mazinātu neatbilstību Kopienā attiecībā uz rūpniecisko darbību emisiju līmeni, Komisijai pēc informācijas apmaiņas ar ieinteresētajām personām jāpieņem labāko pieejamo tehnisko paņēmienu atsauces dokuments, turpmāk tekstā — „LPTP atsauces dokuments”. Detalizētā analīzē konstatēts, ka labāko pieejamo tehnisko paņēmienu īstenošanā ir būtiski trūkumi, jo spēkā esošajos tiesību aktos ir neskaidri noteikumi par LPTP, kompetento iestāžu rīcībā ir liela elastība, kas ļauj tām novirzīties no noteikumu ievērošanas atļauju izsniegšanas procesā, kā arī tāpēc, ka LPTP atsauces dokumenta nozīme nav skaidri definēta. Tā rezultātā atļaujās, kas izsniegtas IPNK direktīvas īstenošanai, bieži vien ietverti noteikumi, kuru pamatā nav LPTP, kā aprakstīts LPTP atsauces dokumentā, un šādai nelielai novirzei, ja tāda ir, nav pamatojuma. Šādu trūkumu rezultātā sākotnēji paredzētie vides ieguvumi nav sasniegti, un iekšējā tirgū aizvien vērojami traucējumi. Lai novērstu šos trūkumus, priekšlikumā izklāstīti noteikumi, kas paredz stiprināt un izskaidrot LPTP lietošanu. Priekšlikumā noteikts, ka LPTP atsauces dokumentu izmanto par atsauci atļaujas noteikumu noteikšanai un ka emisiju robežvērtības nepārsniedz emisijas līmeni, kas saistīts ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem, kā aprakstīts minētajā LPTP atsauces dokumentā. Lai ņemtu vērā atsevišķus konkrētus apstākļus, priekšlikumā ierosināts kompetentajām iestādēm sniegt iespējas piešķirt atkāpes, lai atļautu pārsniegt emisiju robežvērtībām tādu emisijas līmeni, kas saistīts ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem, kā aprakstīts LPTP atsauces dokumentā. Tomēr šādu atkāpju pamatā jābūt labi definētiem kritērijiem, un tās nedrīkst pārsniegt šajā direktīvā III līdz VI nodaļā noteiktās emisiju robežvērtības. Turklāt šādas atkāpes, tās pamatojot, jādara publiski pieejamas. Turklāt lai sniegtu operatoriem iespēju pārbaudīt jaunākos paņēmienus, kuri varētu nodrošināt augstāku vides aizsardzības līmeni, priekšlikumā paredzēts kompetentajām iestādēm sniegt iespēju piešķirt pagaidu atkāpes no emisijas līmeņa, kas saistīts ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem, kā aprakstīts LPTP atsauces dokumentā. Priekšlikumā arī ieviesta jauna prasība regulāri uzraudzīt augsnes un gruntsūdeņu stāvokli iekārtas teritorijā, lai nodrošinātu to, ka ir pieejama attiecīga informācija, lai aizsargātu šo vidi no piesārņojuma ar bīstamām vielām. - Noteikumi par atbilstību un uzlabojumiem vides jomā I pielikumā (22., 24. un 25. pants) minētajām darbībām Pašreiz spēkā esošajos tiesību aktos noteikumi par ziņošanu attiecībā uz atbilstību, inspekcijām un atļauju pārskatīšanu nav skaidri, tādējādi radot dalībvalstīs lielas atšķirības tiesību aktu izpildē un to, ka vides aizsardzības līmenis ir zemāks par optimālo, kā arī traucējumus iekšējā tirgū. Šajā priekšlikumā izklāstīti konkrētāki noteikumi, lai nodrošinātu šīs direktīvas faktisku īstenošanu un izpildi. Ir ieviests jauns noteikums, ar ko operatoriem pieprasa regulāri ziņot kompetentajai iestādei par atbilstību atļaujas noteikumiem. Dalībvalstīm jānodrošina tas, ka operators un kompetentā iestāde veic vajadzīgos pasākumus gadījumā, ja nav panākta atbilstība šīs direktīvas prasībām. Priekšlikumā paredz arī ieviest prasību pārskatīt atļaujas noteikumus un vajadzības gadījumā tos atjaunot pēc tam, kad ir papildināts vai pieņemts jauns LPTP atsauces dokuments, lai ņemtu vērā labāko pieejamo tehnisko paņēmienu izmaiņas vai citas izmaiņas, kas attiecas uz iekārtas ekspluatāciju. Turklāt šajā priekšlikumā dalībvalstīm ievieš prasības nodrošināt vides inspekciju sistēmu. Minēto jauno noteikumu pamatā lielā mērā ir Ieteikums 2001/331/EK ar ko nosaka obligātos kritērijus vides pārbaudēm dalībvalstīs. Ja tiks ieviestas minētās izmaiņas, tās palīdzēs nostiprināt un atsevišķos gadījumos paātrināt LPTP īstenošanu, tādējādi veicinot Tematiskajās stratēģijās noteikto mērķu sasniegšanu un samazinot konkurences traucējumus. - Objekta slēgšana un vides sakārtošana attiecībā uz I pielikumā (23. pants) minētajām darbībām Rūpnieciskās darbības var radīt ievērojamu negatīvu ietekmi uz augsnes kvalitāti un gruntsūdeņiem bīstamu vielu lietošanas, ražošanas vai to augsnē iekļūšanas dēļ. Pašreizējo tiesību aktu noteikumi attiecībā uz prasību slēgt objektu un vides sakārtot vidi pēc darbību izbeigšanas ir neskaidri. Lai padarītu skaidrākas šīs prasības un palīdzētu sasniegt Tematiskajās stratēģijās par augsnes aizsardzību noteiktos mērķus, priekšlikumā operatoriem pieprasīts izveidot pamatziņojumu, lai nodrošinātu kvantitatīvu informāciju par augsnes un gruntsūdeņu piesārņojuma stāvokli. Pēc darbības pilnīgas izbeigšanas operatoram pieprasa nekavējoties sakārtot vidi un atjaunot to sākotnējā stāvoklī. - Emisiju robežvērtības sadedzināšanas iekārtām (33. un 35. pants, V pielikuma 1. un 2. daļa) Lielu sadedzināšanas iekārtu radītās emisijas gaisā veido ievērojamu daļu no kopējā galveno piesārņotājvielu emisiju apjoma un ievērojami pārsniedz Tematiskajā stratēģijā par gaisa piesārņojumu noteikto mērķu rādītājus. Ja turpmāk netiks samazinātas minēto iekārtu radītās emisijas, nebūs iespējams sasniegt minētajos mērķos noteiktās pozitīvās ietekmes uz vidi un veselību. Tādēļ ir jānosaka stingrākas emisiju robežvērtības, kas jāsaskaņo ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem atsevišķām sadedzināšanas iekārtu un piesārņotājvielu kategorijām. - Monitoringa prasības atkritumu sadedzināšanas iekārtām un atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtām (43. un 35. pants, VI pielikuma 6. daļa) Lai vienkāršotu tiesību aktus un samazinātu nevajadzīgas administratīvās izmaksas, nemainot vides aizsardzības līmeni, priekšlikumā ierosināts noteikt turpmāku atkāpi no pašreizējām obligātajām prasībām tādu atsevišķu emisiju monitoringam, ko rada atkritumu sadedzināšanas iekārtas un atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtas. Minētās atkāpes var piešķirt kompetentā iestāde tikai ar īpašiem nosacījumiem, kas noteikti šajā priekšlikumā. - Emisiju robežvērtības un ziņošanas prasības titāna dioksīda ražošanas iekārtām (63. līdz 64. pants, VIII pielikuma 1., 3. un 4. daļa) Iekārtas, kurās ražo titāna dioksīdu, var izraisīt ievērojamu piesārņojumu gaisā un ūdenī. Lai samazinātu šādu ietekmi, priekšlikumā ierosināts noteikt stingrākas atsevišķu piesārņotājvielu emisiju robežvērtības, kuras saskaņotas ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem. - Izpildes pasākumi Direktīva piešķir Komisijai ieviešanas pilnvaras. Gadījumi, kādos tiek piešķirtas ieviešanas pilnvaras, ir uzskaitīti katrā atsevišķajā pantā. Pasākumi, ko pieņems Komisija, būs pakļauti regulatīvai kontroles procedūrai saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu. Īstenošanas pasākumus jo īpaši izmantos, lai noteiktu kritērijus, ar ko piešķir atkāpi no to emisiju līmeņiem, kas saistīti ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem, kā aprakstīts minētajā LPTP atsauces dokumentā, un lai pielāgotu V līdz VIII pielikumā noteiktās nebūtiskas obligātās prasības zinātnes un tehnikas attīstībai. ê 96/61/EK (pielāgots) ð jauns 2007/0286 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA ð par rūpnieciskajām emisijām ï (piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) (Dokuments attiecas uz EEZ) ðEIROPAS PARLAMENTS UN ï EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 130.s √ 175. ∏ panta 1. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[2], ņemot vērā √ Eiropas ∏ Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[3], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[4], pieņemot lēmumu saskaņā ar Līguma 189.c √ 251. ∏ pantā paredzēto procedūru[5], tā kā: ò jauns 1. Vairākas būtiskas izmaiņas jāveic Padomes 1978. gada 20. februāra Direktīvā 78/176/EEK par titāna dioksīda ražošanas atkritumiem[6], Padomes 1982. gada 3. decembra Direktīvā 82/883/EEK par procedūrām tādas vides uzraudzībai un kontrolei, kuru ietekmē titāna dioksīda ražošanas atkritumi[7], Padomes 1992. gada 15. decembra Direktīvā 92/112/EEK par procedūrām tādu programmu saskaņošanai, kuras paredzētas, lai samazinātu un galīgi likvidētu titāna dioksīda rūpniecības radīto piesārņojumu[8], Padomes 1996. gada 24. septembra Direktīvā 96/61/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli[9], Padomes 1999. gada 11. marta Direktīvā 1999/13/EK par gaistošu organisko savienojumu emisijas ierobežošanu no organiskiem šķīdinātājiem noteiktos darbības veidos un iekārtās[10], Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 4. decembra Direktīvā 2000/76/EK par atkritumu sadedzināšanu[11], kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 23. oktobra Direktīvā 2001/80/EK par ierobežojumiem attiecībā uz dažu piesārņojošo vielu emisiju gaisā no lielām sadedzināšanas iekārtām[12]. Skaidrības labad minētās direktīvas ir jāpārstrādā. 2. Lai novērstu, samazinātu un, cik iespējams, likvidētu piesārņojumu, ko rada rūpnieciskās darbības, atbilstīgi principam, ka „maksā piesārņotājs” un saskaņā ar piesārņojuma novēršanas principu jāizveido vispārēja sistēma galveno rūpniecisko darbību kontrolei, piešķirot prioritāti vietējai intervencei un nodrošinot pārdomātu dabas resursu pārvaldību. 3. Atšķirīgas pieejas emisiju samazināšanai gaisā, ūdenī un augsnē var veicināt piesārņojuma pārnesi no vienas dabas vides segmenta citā, nevis vides aizsardzību kopumā. Tādēļ ir lietderīgi nodrošināt integrētu pieeju, lai novērstu un kontrolētu emisijas gaisā, ūdenī vai augsnē, apsaimniekotu atkritumus, efektīvi izmantotu enerģiju un novērstu nelaimes gadījumus. 4. Ir lietderīgi pārskatīt tiesību aktus, kas attiecas uz rūpnieciskajām iekārtām, lai vienkāršotu un izskaidrotu spēkā esošos noteikumus, samazinātu nevajadzīgu administratīvo slogu un īstenotu secinājumus, kuri izklāstīti Komisijas paziņojumā „Tematiskā stratēģija par gaisa piesārņojumu”[13], paziņojumā „Tematiskā stratēģija augsnes aizsardzībai”[14], kā arī paziņojumā „Tematiska stratēģija atkritumu rašanās ierobežošanai un atkritumu pārstrādei”[15], ko pieņēma kā turpmāku pasākumu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 22. jūlija Lēmumam Nr. 1600/2002/EK ar ko nosaka Sesto Kopienas vides rīcības programmu[16]. Minētajās tematiskajās stratēģijās noteiktos mērķus — aizsargāt cilvēku veselību un vidi — nevar sasniegt bez turpmākas rūpniecisko darbību izraisītas emisijas samazināšanas. 5. Lai garantētu piesārņojuma novēršanu un kontroli, iekārtas ekspluatē tikai tad, ja tām piešķirta atļauja vai — atsevišķas iekārtas un darbības, kurās izmanto organiskos šķīdinātājus — tikai tad, ja tām piešķirta atļauja vai tās ir reģistrētas. 6. Lai atvieglotu atļauju izsniegšanu, dalībvalstīm vispārīgajos saistošajos noteikumos jāspēj noteikt prasības attiecībā uz konkrētiem iekārtu veidiem. 7. Lai novērstu dubulta regulējuma veidošanos, tādas iekārtas atļaujā, uz kuru attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/87, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK[17], nebūtu jāietver siltumnīcefekta gāzu emisiju robežvērtības, izņemot gadījumus, kad jānovērš nozīmīga vietējā piesārņojuma rašanās, vai attiecībā uz iekārtu, kurai uz laiku nepiemēro minēto tirdzniecības sistēmu. 8. Operatoriem kompetentajai iestādei jāiesniedz atļaujas pieteikums, kurā ietverta informācija, kas vajadzīga atļaujas nosacījumu noteikšanai. Operatoriem, iesniedzot atļaujas pieteikumu, jāspēj izmantot informācija, kas iegūta, piemērojot Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvu 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu[18] un Padomes 1996. gada 9. decembra Direktīvu 96/82/EK par tādu smagu nelaimes gadījumu briesmu pārzināšanu, kuros iesaistītas bīstamas vielas[19]. 9. Atļaujā jāietver visi pasākumi, kas vajadzīgi, lai sasniegtu augstu vides aizsardzības līmeni kopumā, jāietver arī piesārņotājvielu emisiju robežvērtības, attiecīgas prasības augsnes un gruntsūdeņu aizsardzībai, kā arī monitoringa prasības. Atļaujas noteikumi jāparedz, pamatojoties uz labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem. 10. Lai noteiktu labākos pieejamos tehniskos paņēmienus un ierobežotu traucējumus Kopienā attiecībā uz rūpniecisko darbību emisiju līmeni, Komisijai pēc informācijas apmaiņas ar ieinteresētajām personām jāpieņem labāko pieejamo tehnisko paņēmienu atsauces dokumentu, turpmāk tekstā — „LPTP atsauces dokumenti”. LPTP atsauces dokumenti jāizmanto kā atsauce, nosakot atļaujas noteikumus. Tos var papildināt, izmantojot citus avotus. 11. Lai ņemtu vērā atsevišķus konkrētus apstākļus, kompetentajām iestādēm jābūt iespējām piešķirt atkāpes, lai atļautu emisiju robežvērtībām pārsniegt tādu emisijas līmeni, kas saistīts ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem, kā aprakstīts LPTP atsauces dokumentos. Šādu atkāpju pamatā jābūt labi definētiem kritērijiem, un tām nedrīkst pārsniegt šajā direktīvā noteiktās emisiju robežvērtības. 12. Lai sniegtu operatoriem iespēju pārbaudīt jaunākos paņēmienus, kuri varētu nodrošināt augstāku vides aizsardzības līmeni, kompetentajām iestādēm jābūt iespējām piešķirt pagaidu atkāpes no emisijas līmeņa, kas saistīts ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem, kā aprakstīts LPTP atsauces dokumentos. 13. Iekārtas izmaiņas var izraisīt augstāku piesārņojuma līmeni. Tādēļ kompetentā iestāde jāinformē par visām plānotajām izmaiņām, kuras var ietekmēt vidi. Attiecībā uz būtiskām iekārtu izmaiņām, kuras varētu izraisīt ievērojamu negatīvu ietekmi uz cilvēka veselību un vidi, vajadzīgs pārskatīt atļauju, lai nodrošinātu, ka attiecīgās iekārtas joprojām atbilst šīs direktīvas prasībām. 14. Kūtsmēslu un pusšķidro mēslu lietošana var radīt būtisku ietekmi uz vides kvalitāti. Lai nodrošinātu minētās ietekmes novēršanu un kontroli integrētā veidā, operatoram vai trešajām pusēm kūtsmēsli un pusšķidrie mēsli, kuri rodas minētajā direktīvā noteikto darbību rezultātā, jālieto, izmantojot labākos pieejamos tehniskos paņēmienus. Lai nodrošinātu dalībvalstīm elastību minēto prasību izpildē, operatoram vai trešajām pusēm, kas veic izkliedēšanu, izsniegtajā atļaujā vai citos pasākumos varētu būt noteikts izmantot labākos pieejamos tehniskos paņēmienus. 15. Lai ņemtu vērā labāko pieejamo tehnisko paņēmienu izmaiņas vai citas izmaiņas, kas attiecas uz iekārtas izmaiņām, regulāri jāpārskata atļaujas noteikumi un, ja vajadzīgs, tie jāatjaunina, jo īpaši gadījumā, ja Komisija pieņem jaunu vai atjauninātu LPTP atsauces dokumentu. 16. Jānodrošina, ka iekārtas ekspluatācijas rezultātā nepasliktinās augsnes un gruntsūdeņu kvalitāte. Tādēļ atļaujas noteikumos jāietver augsnes un gruntsūdeņu monitorings, un operatoram jāveic teritorijas attīrīšana pēc darbības pilnīgas izbeigšanas. 17. Lai nodrošinātu šīs direktīvas faktisku īstenošanu un izpildi, operatoriem regulāri jāsniedz kompetentajām iestādēm ziņojums par atbilstību atļaujas noteikumiem. Dalībvalstīm jānodrošina, ka operators un kompetentā iestāde veic vajadzīgos pasākumus gadījumā, ja nav panākta atbilstība šīs direktīvas prasībām, un nodrošina sistēmu vides pārbaužu veikšanai. 18. Ir vajadzīga efektīva sabiedrības līdzdalība lēmumu pieņemšanā, lai dotu iespēju sabiedrībai paust un lēmumu pieņēmējam ņemt vērā viedokļus un bažas, kas var būt saistītas ar minētajiem lēmumiem, tādējādi palielinot politisko atbildību un lēmumu pieņemšanas procesa pārskatāmību un sekmējot sabiedrības informētību vides jautājumos un atbalstu pieņemtajiem lēmumiem. Attiecīgās sabiedrības pārstāvjiem jānodrošina tiesas pieejamība, lai palīdzētu aizsargāt personu tiesības dzīvot veselībai un labklājībai piemērotā vidē. 19. Lielas sadedzināšanas iekārtas būtiski palielina piesārņotājvielu emisiju apjomu gaisā, kas ievērojami ietekmē cilvēku veselību un vidi. Lai novērstu minēto ietekmi un veicinātu to prasību izpildi, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 23. oktobra Direktīvā 2001/81/EK par valstīm noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju dažām atmosfēru piesārņojošām vielām[20], un sasniegtu mērķus, kuri noteikti Komisijas paziņojumā „Tematiskā stratēģija par gaisa piesārņojumu”, Kopienas mērogā jānosaka stingrākas emisiju robežvērtības atsevišķām sadedzināšanas iekārtu un piesārņotājvielu kategorijām. 20. Gadījumā, ja pēkšņi deficīta apstākļos tiek pārtrauktas gāzes vai kurināmā piegādes ar zemu sēra saturu, kompetentajai iestādei jāspēj piešķirt pagaidu atkāpes, lai ļautu attiecīgo sadedzināšanas iekārtu emisiju apjomam pārsniegt šajā direktīvā noteiktās emisiju robežvērtības. 21. Attiecīgajam operatoram nedrīkst ekspluatēt sadedzināšanas iekārtu ilgāk nekā 24 stundas pēc tam, kad pienācīgi nedarbojas vai ir bojātas piesārņojuma attīrīšanas iekārtas, un divpadsmit mēnešus ilgā laikposmā ekspluatācijas ilgums bez minētajām iekārtām nedrīkst pārsniegt 120 stundas, lai ierobežotu piesārņojuma negatīvo ietekmi uz vidi. Tomēr gadījumos, ja ir svarīgāk nodrošināt nepārtrauktu enerģijas padevi vai ir jānovērš vispārējais emisiju palielinājums, ekspluatējot citu sadedzināšanas iekārtu, kompetentajām iestādēm jābūt iespējām piešķirt atkāpe no minētajiem termiņiem. 22. Lai nodrošinātu vides un cilvēku veselības augsta līmeņa aizsardzību un novērstu atkritumu pārrobežu pārvešanu uz iekārtām, kuras darbojas, ievērojot zemākus vides kvalitātes standartus, jāsaglabā un jānosaka stingrāki darbības noteikumi, tehniskās prasības un emisiju robežvērtības atkritumu sadedzināšanas vai līdzsadedzināšanas iekārtām visā Kopienā. 23. Organisko šķīdinātāju izmantošana noteiktos darbības veidos un iekārtās izraisa organisko savienojumu emisiju gaisā, kas veicina uz vietas un pat ārpus valsts robežām troposfēras robežslānī tādu oksidētāju fotoķīmisku veidošanos, kas ir kaitīgi dabas resursiem un negatīvi ietekmē cilvēku veselību. Tāpēc ir vajadzīga preventīva rīcība, lai novērstu organisko šķīdinātāju izmantošanu un noteiktu prasību panākt atbilstību organisko savienojumu emisiju robežvērtībām un attiecīgiem ekspluatācijas noteikumiem. Jābūt iespējai operatoriem piešķirt atkāpes no emisiju robežvērtību ievērošanas, ja citi pasākumi, piemēram, ražojumu vai tehnisko paņēmienu izmantošana ar mazu šķīdinātāju saturu vai bez šķīdinātājiem, sniedz alternatīvus līdzekļus līdzvērtīgai emisijas samazināšanai. 24. Iekārtas, kurās ražo titāna dioksīdu, var izraisīt ievērojamu piesārņojumu gaisā un ūdenī. Lai samazinātu šādu ietekmi, Kopienas mērogā jānosaka stingrākas atsevišķu piesārņotājvielu emisiju robežvērtības. 25. Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību[21]. 26. Jo īpaši Komisijai jāpiešķir pilnvaras noteikt piešķiršanas kritērijus attiecībā uz atkāpēm no emisijas līmeņa, kas saistīts ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem, kā aprakstīts LPTP atsauces dokumentos, un noteikt regulāra monitoringa biežumu un pamatziņojuma saturu, kā arī kritērijus, ko izmantos vides risku novērtēšanai. Komisijai jāpiešķir pilnvaras arī pieņemt pasākumus attiecībā uz jaunāko paņēmienu attīstību un piemērošanu, lai atsevišķos gadījumos noteiktu vidējās sēra dioksīda emisiju robežvērtības; lai noteiktu datumu, kurā gaisā sākt veikt regulārus smago metālu, dioksīnu un furānu mērījumus; lai noteiktu ar šīs direktīvas īstenošanu saistītās informācijas veidu un formātu, kas dalībvalstīm jāsniedz Komisijai, un lai pielāgotu V līdz VIII pielikumu zinātnes un tehnikas attīstībai. Attiecībā uz atkritumu sadedzināšanas iekārtām un atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtām, var būt vajadzīgs noteikt kritērijus, lai pieļautu atkāpes no pastāvīga kopējo putekļu emisiju monitoringa. Atkritumu sadedzināšanas iekārtām un atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtām var būt jāiekļauj arī kritēriju noteikšana attiecībā uz atkāpju piešķiršanu no pastāvīga kopējo putekļu emisiju monitoringa. Minētie pasākumi jāpieņem saskaņā ar regulatīvo kontroles procedūru, kas noteikta Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā, jo tie ir vispārēji un paredzēti, lai grozītu šīs direktīvas nebūtiskus elementus un papildinātu to ar jauniem nebūtiskiem elementiem. 27. Dalībvalstīm jāpieņem noteikumi par sankcijām, kas piemērojamas attiecībā uz šīs direktīvas noteikumu pārkāpumiem, un jānodrošina, lai tās tiktu īstenotas. Šīm sankcijām jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām. 28. Lai nodrošinātu pietiekami ilgu laiku pašreizējo iekārtu tehniskai pielāgošanai šīs direktīvas jaunajām prasībām, minētajām iekārtām jāpiemēro dažas jaunās prasības pēc noteikta laikposma, sākot no šīs direktīvas stāšanās spēkā. Ir vajadzīgs pietiekami ilgs laiks, lai sadedzināšanas iekārtās ieviestu vajadzīgos emisiju samazināšanas pasākumus, lai ievērotu V pielikumā noteiktās emisiju robežvērtības. 29. Tā kā dalībvalstis nespēj pilnībā sasniegt paredzētos mērķus, proti, nodrošināt augstu vides aizsardzības līmeni un uzlabot vides kvalitāti, un tādējādi rūpniecisko darbību radītā piesārņojuma pārrobežu rakstura dēļ tos var vieglāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kas noteikts Līguma 5. pantā. Saskaņā ar minētajā pantā izklāstīto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz tikai to, kas vajadzīgs minēto mērķu sasniegšanai. 30. Šajā direktīvā ir ievērotas pamattiesības un ievēroti principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Jo īpaši šajā direktīvā ir uzsvērta Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 37. panta piemērošana. 31. Pienākums transponēt šo direktīvu valsts tiesību aktos jāattiecina uz tiem noteikumiem, kuros ieviestas būtiskas izmaiņas salīdzinājumā ar iepriekšējām direktīvām. Pienākums transponēt nemainītos noteikumus ir saistīts ar iepriekšējām direktīvām. 32. Šī direktīva neskar dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un direktīvu piemērošanai, kā izklāstīts IX pielikuma B daļā. ê 96/61/EK (pielāgots) IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. I NODAĻA √ Kopīgi noteikumi ∏ 1. pants Mērķis un darbības joma √ Priekšmets ∏ Šajā direktīvā mērķis ir panākt √ izklāstīti noteikumi ∏ par tāda piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli, ko rada I pielikumā minētās √ rūpnieciskās ∏ darbības. Tajā √ arī ∏ ietverti pasākumus √ noteikumi ∏, kas paredzēti, lai novērstu vai — gadījumos, kad novēršana nav iespējama — samazinātu emisijas gaisā, ūdenī un zemē, kā arī novērstu atkritumu rašanos, kuras rodas no iepriekš minētajām darbībām, tostarp arī pasākumus, kas attiecas uz atkritumiem, lai sasniegtu augstu vides aizsardzības līmeni kopumā, neierobežojot Direktīvas 85/337/EEK noteikumus un citus attiecīgus Kopienas noteikumus. ò jauns 2. pants Darbības joma 1. Šo direktīvu piemēro rūpnieciskajām darbībām, kuras rada II līdz VI nodaļā minēto piesārņojumu. 2. Šī direktīva neattiecas uz jaunu produktu un procesu izpētes, izstrādes vai testēšanas darbībām. ê 96/61/EK (pielāgots) 2 3. pants Definīcijas Šajā direktīvā √ izmanto šādas definīcijas ∏. 1)1. „Viela” ir ķīmiskais elements un tā savienojumi, izņemot √ šādas vielas ∏: a) radioaktīvas vielas, kas ir √ kas noteiktas ∏ Padomes 1996. gada 13. maija Direktīvā 80/836/Euratom 96/29/Euratom, kas nosaka drošības pamatstandartus darba ņēmēju un iedzīvotāju veselības aizsardzībai pret jonizējošā starojuma radītajām briesmām[22]; un b) ģenētiski modificēti organismi √ mikroorganismi, kā noteikts ∏ Padomes 1990. gada 23. aprīļa Direktīvā 90/210/EEK par ģenētiski modificētu mikroorganismu ierobežotu izmantošanu[23]; un √c) ģenētiski modificēti organismi, kā noteikts ∏ Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvā 90/220/EEK [24] 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu[25]; 2)2. „piesārņojums” ir cilvēka darbības izraisīta vielu, vibrācijas, siltuma vai trokšņa tieša vai netieša novadīšana gaisā, ūdenī vai zemē, kam var būt kaitīga ietekme uz cilvēka veselību vai vides kvalitāti, kas var radīt kaitējumu īpašumam vai sabojāt vai traucēt vides pievilcību un citus likumīgus vides izmantošanas veidus; 3)3. „iekārta” ir stacionāra tehniska vienība, √ kurā ∏ tiek veikta viena vai vairākas darbības, kas uzskaitītas I pielikumā √ vai VII pielikuma 1. daļā ∏, kā arī visas citas darbības, kuras √ veic tajā pašā teritorijā ∏ un kuras ir tieši tehniski saistītas ar √ minētajos pielikumos uzskaitītajām ∏ darbībām kas tiek veiktas attiecīgajā objektā, un kurām varētu būt ietekme uz emisijām un piesārņojumu; 4. „esoša iekārta” ir iekārta, kura tiek ekspluatēta, vai saskaņā ar tiesību aktiem, kas ir spēkā pirms šīs direktīvas īstenošanas dienas, iekārta, par kuru saņemta atļauja, vai arī iekārta, par kuru saskaņā ar kompetentās iestādes viedokli jāiesniedz pilns pieprasījums atļaujas saņemšanai, ar noteikumu, ka attiecīgā iekārta nodota ekspluatācijā ne vēlāk kā gada laikā pēc šīs direktīvas īstenošanas dienas; 4)5. „emisija” ir tieša vai netieša vielu, vibrāciju, siltuma vai trokšņa novadīšana no iekārtas punktveida vai difūza avota gaisā, ūdenī vai zemē; 5)6. „emisijas robežvērtības” ir masa, kas izteikta ar dažiem īpašiem parametriem, koncentrācija un/vai emisijas līmenis, ko nedrīkst pārsniegt kādā laika periodā vai vairākos laika periodos. Emisijas robežvērtības var noteikt arī konkrētām vielu grupām, saimēm vai veidiem, jo īpaši III pielikumā uzskaitītajām vielām. Vielām noteiktās emisijas robežvērtības parasti attiecas uz punktu, kurā notiek emisija no iekārtām, emisijas noteikšanā neņemot vērā atšķaidījumu. Attiecībā uz netiešu noplūdi ūdenī, nosakot attiecīgās iekārtas emisijas robežvērtības, var ņemt vērā ūdens attīrīšanas iekārtu darbību, ja videi kopumā tiek garantēts ekvivalents aizsardzības līmenis un ja tas nerada vides piesārņojuma līmeņa paaugstināšanos, neierobežojot Direktīvu 76/464/EEK vai direktīvas, ar kurām tā tiek īstenota; 6)7. „vides kvalitātes standarts” ir to prasību kopums, kuras saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem attiecīgajā laikā jāievēro konkrētajā vidē vai attiecīgā tās daļā; 8. „kompetentā iestāde” ir iestāde vai iestādes, vai arī organizācijas, kuras saskaņā ar dalībvalstu tiesību normām ir atbildīgas par to saistību izpildi, kuras izriet no šīs direktīvas; 7)9. „atļauja” ir rakstisks lēmums vai tā daļa (vai vairāki šādi lēmumi) pilnvarojums, ar kuru tiek dota atļauja ekspluatēt iekārtu vai tās daļu, √ vai sadedzināšanas iekārtu, atkritumu sadedzināšanas iekārtu vai atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtu ∏, ievērojot konkrētus nosacījumus, kas garantē, ka iekārta atbilst šajā direktīvā noteiktajām prasībām. Atļauja var attiekties uz vienu vai vairākām iekārtām vai to daļām, kas atrodas vienā un tajā pašā vietā un kam ir viens un tas pats operators; 8)10. a)„izmaiņas iekārtas ekspluatācijā” ir tādas iekārtas īpašību vai darbības veida izmaiņas vai paplašināšana, kas var ietekmēt vidi; b)„būtiskas izmaiņas” ir iekārtas √ vai sadedzināšanas iekārtas, atkritumu sadedzināšanas iekārtas vai atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtas īpašību vai darbības veida izmaiņas vai paplašināšana ∏ ekspluatācijā, kas pēc kompetentās iestādes atzinuma var būtiski nelabvēlīgi ietekmēt √ cilvēkus ∏ vai vidi. Šajā definīcijā visas izmaiņas kādā darbībā vai tās paplašināšanu uzskata par būtisku, ja šīs izmaiņas vai paplašinājums pats atbilst robežvērtībām, ja tādas noteiktas I pielikumā; 9)11. „labākās pieejamās metodes labākie pieejamie tehniskie paņēmieni” ir efektīvākais un pilnīgākais darbību un ekspluatācijas metožu izstrādes posms, kurā tiek parādīta konkrēto metožu faktiskā piemērotība tam, lai principā noteiktu pamatus emisijas robežvērtībām √ un citus atļaujas noteikumus ∏, kas paredzēti, lai novērstu un — gadījumos, kad novēršana ir neiespējama — vispār samazinātu emisijas un ietekmi uz vidi kopumā: a) „metodes paņēmieni” ietver gan izmantoto tehnoloģiju, gan risinājumus, kas attiecas uz iekārtas uzbūvi, uzstādīšanu, apkopi, ekspluatāciju un ekspluatācijas pārtraukšanu,; b) „pieejamāsie” metodespaņēmieni ir tās metodes, kuras ir izstrādātas tiktāl, ka ir ieviešamas attiecīgajā ražošanas nozarē, ievērojot ekonomiski pamatotus un tehniski piemērotus nosacījumus, ņemot vērā izmaksas un priekšrocības neatkarīgi no tā, vai metodes tiek izmantotas vai nodrošinātas konkrētajā dalībvalstī, ja tās ir operatoram pietiekami pieejamas,; c) „labākās” ir tādas, kas ir visefektīvākās, lai sasniegtu augstu vides vispārējās aizsardzības līmeni kopumā. Nosakot labākās pieejamās metodes, īpašība uzmanība jāpievērš IV pielikumā uzskaitītajiem apsvērumiem; 10)12. „operators” ir fiziska vai juridiska persona, kas ekspluatē vai kontrolē iekārtu √ vai sadedzināšanas iekārtu, atkritumu sadedzināšanas iekārtu vai atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtu ∏, vai — gadījumos, kad to paredz valstu tiesību akti — persona, kurai deleģētas noteicošas ekonomiskas pilnvaras attiecībā uz iekārtas √ vai attīrīšanas iekārtas ∏ tehnisku darbību; ê 2003/35/EK 4. panta 1. punkta b) apakšpunkts (pielāgots) 11)13. „sabiedrība” ir viena vai vairākas fiziskas vai juridiskas personas un — saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem vai praksi — to apvienības, organizācijas vai grupas. 12)14. „attiecīgā sabiedrības daļa” ir sabiedrības daļa, kuru ietekmē vai var ietekmēt, vai kura ir ieinteresēta lēmuma pieņemšanā par atļaujas izsniegšanu vai atjaunināšanu vai par atļaujas piešķiršanas nosacījumiem; piemērojot šo definīciju, uzskata, ka nevalstiskās organizācijas, kuras cīnās par vides aizsardzību un atbilst visām attiecīgās valsts tiesību aktu prasībām, ir ieinteresētas. ò jauns 13) „jauns paņēmiens” ir rūpnieciskai darbībai paredzēts jauns paņēmiens, kas, ja tiek ieviests ražošanā, varētu nodrošināt augstāku vispārējo vides aizsardzības līmeni vai lielākus izmaksu ietaupījumus nekā pašreizējie labākie pieejamie tehniskie paņēmieni; 14) „bīstamas vielas” ir bīstamas vielas vai preparāti, kā noteikts Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīvā 67/548/EK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu[26] un Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 31. maija Direktīvā 1999/45/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu jautājumos, kas attiecas uz bīstamu preparātu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu[27]; 15) „pamatziņojums” ir kvantitatīva informācija par bīstamu vielu piesārņojuma stāvokli augsnē un gruntsūdeņos; 16) „regulāra inspekcija” ir vides inspekcija, ko veic, izpildot plānoto pārbaudes programmu; 17) „ārkārtas inspekcija” ir vides inspekcijas, ko veic, reaģējot uz sūdzībām vai veicot negadījumu, starpgadījumu un neatbilstības izmeklēšanu; ê 2001/80/EK 2. pants (pielāgots) 18)6. „kurināmais” ir jebkurš ciets, šķidrs vai gāzveida degošs materiāls, ko izmanto kurināšanai sadedzināšanas iekārtās, izņemot atkritumus, uz kuriem attiecas Padomes Direktīva 89/369/EEK (1989. gada 8. jūnijs) par jaunu sadzīves atkritumu sadedzināšanas iekārtu radītā gaisa piesārņojuma novēršanu[28], Padomes Direktīva 89/429/EEK (1989. gada 21. jūnijs) par esošo sadzīves atkritumu sadedzināšanas iekārtu radītā gaisa piesārņojuma samazināšanu[29] un Padomes Direktīva 94/67/EK (1994. gada 16. decembris) par bīstamo atkritumu sadedzināšanu[30], kā arī visi vēlāk pieņemtie Kopienas tiesību akti, ar kuriem vienu vai vairākas no šīm direktīvām atceļ vai aizstāj; 19) (7) „sadedzināšanas iekārta” ir tehniska aparatūra, kurā oksidē kurināmo, lai izmantotu šādi iegūto siltumenerģiju; 20) (11) „biomasa” ir √ kāds no šādiem produktiem ∏: a) produkti, kuru sastāvā pilnīgi vai daļēji ir tādi augu izcelsmes materiāli no lauksaimniecības vai mežsaimniecības, kurus var izmantot tajos esošās enerģijas iegūšanai; un b) šādi atkritumi, ko izmanto kā kurināmo: ai) augu atkritumi no lauksaimniecības un mežsaimniecības; bii) augu atkritumi no pārtikas rūpniecības gadījumos, kad iegūto siltumenerģiju reģenerē; ciii) šķiedraini augu atkritumi no celulozes masas ražošanas un papīra ražošanas no celulozes, ja tās līdzsadedzina ražošanas vietā un izdalījušos siltumenerģiju reģenerē; div) korķa atkritumi; ev) koksnes atkritumi, izņemot tādus koksnes atkritumus, kuros pēc apstrādes ar koksnes aizsargvielām vai pārklājumiem var būt halogēnorganiskie savienojumi vai smagie metāli, jo īpaši tādus koksnes atkritumus, kas rodas būvdarbos, kā arī būvgružus; 21)8. „jaukta kurināmā √ sadedzināšanas iekārta ∏” ir jebkura sadedzināšanas iekārta, kurā vienlaicīgi vai pārmaiņus var izmantot vismaz divu veidu kurināmo; 22)12. „gāzturbīna” ir jebkura rotācijas mašīna, kurā siltumenerģiju pārvērš mehāniskā darbā un kuras galvenās sastāvdaļas ir kompresors, siltumiekārta, kurā oksidē kurināmo darba šķidruma sakarsēšanai, un turbīna; ê 2000/76/EK 3. pants (pielāgots) 1 23) „atkritumi” ir visi cietie vai šķidrie atkritumi, kā tie definēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 75/442/EEK 1. panta a) punktā 20../…./EK par atkritumiem [31] 3. panta a) apakšpunktā; 224)„bīstamie atkritumi” ir visi cietie vai šķidrie √ bīstamie ∏ atkritumi, kā tie definēti Padomes Direktīvas 91/689/EEK (1991. gada 12. decembris) par bīstamajiem atkritumiem[19]1. panta 4. punktā 20../..../EK 3. panta b) apakšpunktā; 25)3. „dažādi sadzīves atkritumi” nozīmē mājsaimniecības atkritumus, kā arī mājsaimniecības, tirdzniecības, ražošanas un iestāžu atkritumus, kas pēc sava rakstura un sastāva ir līdzīgi mājsaimniecību atkritumiem, izņemot tās atkritumu daļas, kas Lēmuma 94/3/EK[22] pielikumā Komisijas 2000. gada 3. maija Lēmuma 2000/532/EK ar kuru izveidots Eiropas atkritumu saraksts[32], pielikumā norādītas 20 01 pozīcijā un ko savāc atsevišķi to rašanās vietā, un pārējos atkritumus, kas šajā pielikumā norādīti 20 02 pozīcijā; 26)4. √ „atkritumu ∏ sadedzināšanas iekārta” nozīmē jebkuru stacionāru vai mobilu tehnisku ierīci un iekārtu, kas paredzēta atkritumu termiskai pārstrādei ar sadedzināšanā iegūtās siltumenerģijas reģenerāciju vai bez tās. √ , veicot ∏ atkritumu sadedzināšanu oksidējot, kā arī citi termiskās apstrādes procesi, piemēram, pirolīze, gazificēšana vai plazmas procesi, ja šādā apstrādē radušās vielas pēc tam sadedzina; 27)5. √„atkritumu ∏ līdzsadedzināšanas iekārta” nozīmē stacionāru vai mobilu iekārtu √ tehnisku vienību ∏, kas paredzēta enerģijas vai materiālu produktu ražošanai un: kurā atkritumus izmanto par kurināmo vai papildu kurināmo, vai kurā atkritumu iznīcināšanai tos apstrādā termiski, √ veicot atkritumu sadedzināšanu oksidējot, kā arī citi termiskās apstrādes procesi, ja šādā apstrādē radušās vielas pēc tam sadedzina ∏ ; 28)7. „nominālā jauda” nozīmē √ atkritumu ∏ sadedzināšanas iekārtā √ vai atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtā ∏ ietilpstošo krāšņu jaudu summu, ko noteicis konstruktors un apstiprinājis operators, jo īpaši ņemot vērā atkritumu siltumietilpību, kas izteikta ar atkritumu daudzumu, ko sadedzina vienā stundā; (29)10. „dioksīni un furāni” nozīmē visus I pielikumā VI pielikuma 2. daļā uzskaitītos polihlordibenzo-p-dioksīnus un dibenzofurānus; (30)13. „atlikumi” nozīmē jebkādus šķidrus vai cietus √ atkritumus ∏ vielas (tostarp smagos pelnus un izdedžus, vieglos pelnus un katla putekļus, cietos reakcijas produktus pēc gāzu attīrīšanas, dūņas pēc notekūdeņu attīrīšanas, izlietotus katalizatorus un izlietotu aktīvo ogli), kas Direktīvas 75/442/EEK 1. panta a) punktā definēti kā atkritumi, kas rodas √ atkritumu ∏ sadedzināšanas √ iekārtās ∏ vai √ atkritumu ∏ līdzsadedzināšanas iekārtās, dūmgāzu vai notekūdeņu attīrīšanas procesos, vai citos procesos, ko veic atkritumu sadedzināšanas vai līdzsadedzināšanas iekārtās. ê 1999/13/EK 2. pants (pielāgots) 1631)„organisks savienojums" ir jebkurš savienojums, kurā ietilpst vismaz elements ogleklis un viens vai vairāki no šādiem elementiem: ūdeņradis, halogēni, skābeklis, sērs, fosfors, silīcijs vai slāpeklis, izņemot oglekļa oksīdus un neorganiskos karbonātus un bikarbonātus; 32)17. „gaistoši organiskie savienojumi (GOS)” ir jebkuri organiskie savienojumi, √ kā arī kreozota frakcija ∏, kam temperatūrā 293,15 K tvaiku spiediens ir 0,01 kPa vai lielāks vai kam ir konkrētos izmantošanas apstākļos attiecīga gaistamība; Šajā direktīvā kreozota frakcija, kas pārsniedz šo tvaika spiedienu vērtību temperatūrā 293,15 K, uzskatāma par GOS. 33)18. „organiskais šķīdinātājs” ir jebkurš GOS √ gaistošs organiskais savienojums ∏, ko izmanto √ šādos nolūkos ∏: a) tam ķīmiski nemainoties, atsevišķi vai kopā ar citām vielām, lai šķīdinātu jēlvielas, ražojumus un atkritumvielas; b) vai ko lieto par tīrīšanas līdzekli, lai šķīdinātu piemaisījumus; c) vai par šķīdinātāju; d) vai par disperģējošu vidi; e) vai par viskozitātes korektoru; f) vai par virsmas spraiguma korektoru; g) vai par plastifikatoru; h) vai par konservantu; 34)20. „aizsargkārta” ir jebkurš preparāts, ieskaitot visus organiskos šķīdinātājus vai preparātus, kuros ietilpst organiskie šķīdinātāji, kas vajadzīgi to pareizam lietojumam un ko izmanto, lai panāktu uz virsmas dekoratīvu, aizsargājošu vai citu funkcionālu efektu √ pārklājums, kā noteikts 2. panta 8. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvā, ar ko ierobežo gaistošo organisko savienojumu emisijas, kuras rada organisko šķīdinātāju izmantošana noteiktās krāsās, lakās un transportlīdzekļu galīgās apdares materiālos ∏; 5. pants Prasības atļauju izsniegšanai esošām iekārtām 1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka to kompetentās iestādes, izmantojot atļaujas saskaņā ar 6. un 8. pantu vai attiecīgā gadījumā pārskatot un vajadzības gadījumā atjauninot nosacījumus, panāk, ka esošās iekārtas tiek ekspluatētas saskaņā ar 3., 7., 9., 10. un 13. pantā, 14. panta pirmajā un otrajā ievilkumā, kā arī 15. panta 2. punktā noteiktajām prasībām, vēlākais astoņus gadus pēc šīs direktīvas ieviešanas dienas, neierobežojot īpašus Kopienas tiesību aktus. 2. Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai piemērotu 1., 2., 11., 12. panta, 14. panta trešā ievilkuma, 15. panta 1., 3. un 4. punkta, 16. un 17. panta, kā arī 18. panta 2. punkta noteikumus attiecībā uz esošajām iekārtām no šīs direktīvas ieviešanas dienas. ê 96/61/EK 4. pants (pielāgots) 4. pants Atļaujas jaunām iekārtām √ Pienākums iegūt atļauju ∏ 1. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka jaunas neviena iekārta √ vai sadedzināšanas iekārta, atkritumu sadedzināšanas iekārta vai atkritumu līdzsadedzināšanas iekārta ∏ netiek ekspluatēta, ja nav saņemta atļauja, kas piešķirta saskaņā ar šo direktīvu, neierobežojot izņēmumus, kuri noteikti Padomes Direktīvā 88/609/EEK (1988. gada 24. novembris) par dažu piesārņotāju emisijas ierobežošanu gaisā no lielām atkritumu sadedzināšanas iekārtām[33]. ê 1999/13/EK 3. pants (pielāgots) √ Atkāpjoties no panta pirmās daļas noteikumiem, dalībvalstis var noteikt procedūru V nodaļā minēto iekārtu reģistrācijas procesam. ∏ ê 1999/13/EK 2. pants (pielāgots) 8. "Reģistrācija" nozīmē tiesību aktā noteikto √ Reģistrācijas ∏ procedūru noteiks √ juridiski saistošā tiesību aktā ∏, kurā ietilpst √ ietvers ∏ vismaz operatora paziņojumu kompetentai iestādei par nodomu ekspluatēt iekārtu vai veikt darbības, kas ietilpst šīs direktīvas darbības jomā. . ê 96/61/EK 2. panta 9. punkts (pielāgots) 2. Atļauja var attiekties uz √ divām ∏ vienu vai vairākām iekārtām vai to daļām, kas atrodas vienā un tajā pašā vietā un kam ir viens un tas pats operators, √ kuras darbina vienā un tajā pašā vai dažādās vietās ∏. ò jauns Ja atļauja attiecas uz divām vai vairākām iekārtām, jāpanāk katras iekārtas atbilstība šajā direktīvā noteiktajām prasībām. 5. pants Operatori Divas vai vairākas fiziskas vai juridiskas personas var būt ražošanas iekārtas vai sadedzināšanas iekārtas, atkritumu sadedzināšanas iekārtas vai atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtas kopīgais operators, vai ražošanas iekārtas vai attīrīšanas iekārtas atsevišķu daļu operatori. ê 96/61/EK (pielāgots) 6 8 . pants Lēmumi √ Atļaujas piešķiršana ∏ 1. Neierobežojot citas valstu vai Kopienas tiesību aktos noteiktās prasības, kKompetentā iestāde piešķir atļauju, kurā ir norādīti nosacījumi, kas garantē, √ ja ∏ iekārta atbilst šīs direktīvas prasībām, vai, ja tas tā nav, atsakās piešķirt atļauju. Visās piešķirtajās un grozītajās atļaujās jāiekļauj sīkas ziņas par šajā direktīvā minētajiem gaisa, ūdens un sauszemes vides aizsardzības noteikumiem. 7. pants Integrētā pieeja atļauju izsniegšanai 2. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka gadījumos, ja atļauju izsniegšanā iesaistītas vairākas kompetentās iestādes √ vai vairāki operatori ∏, atļaujas √ vai vairāku atļauju ∏ izsniegšanas nosacījumi un procedūras ir pilnīgi saskaņotas, lai garantētu visu šajā procedūrā kompetento iestāžu efektīvu integrētu pieeju. ê 96/61/EK 9. pants (pielāgots) 3.2. Attiecībā uz jaunām iekārtām vai gadījumos, kad tiek veiktas būtiskas izmaiņas, uz kurām attiecas Direktīvas 85/337/EEK 4. pants, piešķirot √ attiecīgo ∏ atļauju, jāņem vērā visa √ jāpārbauda un jāizmanto ∏ saskaņā ar minētās direktīvas 5., 6., un 7. un 9. pantu iegūtā informācija vai izdarītie secinājumi. 7. pants √ Vispārīgie saistošie noteikumi ∏ 8. Neierobežojot pienākumu ieviest √ iegūt ∏ atļauju izsniegšanas procedūru saskaņā ar šo direktīvu, dalībvalstis vispārīgos saistošos noteikumos var paredzēt √ ietvert ∏ konkrētas prasības attiecībā uz konkrētiem iekārtu vai √ sadedzināšanas, atkritumu sadedzināšanas vai atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtu ∏ veidiem, tos neiekļaujot individuālajos atļaujas izsniegšanas nosacījumos, ar noteikumu, ka tiek nodrošināta integrēta pieeja un ekvivalents un augsts vides aizsardzības līmenis kopumā. ê 96/61/EK (pielāgots) √ Ja pieņem vispārīgos saistošos noteikumus, atļaujā var vienkārši iekļaut atsauci uz šādiem noteikumiem. ∏ ò jauns 8. pants Ziņošana par atbilstību Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka: (1) operators vismaz reizi divpadsmit mēnešos iesniedz kompetentajai iestādei ziņojumu par atbilstību atļaujas noteikumiem; ê 96/61/EK 14. pants (pielāgots) (2) √ operators Õ regulāri Ö nekavējoties informē kompetento iestādi Õ par noplūžu monitoringa rezultātiem un Ö par starpgadījumu vai negadījumu, kuram ir būtiska ietekme uz vidi. Õ 9 14 . pants √ Neatbilstība ∏ Atļaujas izsniegšanas nosacījumu neievērošana 1. Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka iekārtu ekspluatācijas laikā to operatori tiek ievēroti atļaujas noteikumi,. ê 1999/13/EK 10. pants (pielāgots) ð jauns 2. Dalībvalstis veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka Ggadījumā, ja konstatēti šīs direktīvas prasību pārkāpumi, √ dalībvalstis nodrošina, ka ∏: a) √operators ∏ nekavējoties √ informē kompetentās iestādes; Õ un b) √operators ∏ ð un kompetentās iestādes ï √ veic ∏ vajadzīgos √ pasākumus, lai nodrošinātu atbilstību iespējami īsākā laikā. Õ; (b) pPārkāpumu gadījumā, kas rada tiešas briesmas cilvēku veselībai √ vai videi ∏, √ ražošanas iekārtas vai sadedzināšanas iekārtas, atkritumu sadedzināšanas iekārtas vai atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtas ∏ darbība tiek apturēta līdz atbilstības atjaunošanai saskaņā ar pirmās daļas b) apakšpunkta nosacījumiem saskaņā ar a) punkta nosacījumiem. ê 2003/87/EK 26. pants (pielāgots) 10. pants √ Siltumnīcefekta gāzu emisijas ∏ 1. Ja siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas no iekārtas ir noteiktas Direktīvas 2003/87/EK I pielikumā saistībā ar iekārtā veicamajām darbībām, atļaujā neietver attiecīgās gāzes tiešās emisijas robežvērtības, ja vien tas nav nepieciešams, lai nerastos nozīmīgs vietējais piesārņojums. 2. Saistībā ar darbībām, kas minētas I pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvā 2003/87/EK ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK[34], dalībvalstis var izvēlēties neizvirzīt prasības attiecībā uz energoefektivitāti sadedzināšanas iekārtām un citām iekārtām objektā, kuras emitē oglekļa dioksīdu 3. Nepieciešamības gadījumā kompetentās iestādes atļauju attiecīgi groza. 4. Trīs iepriekšējās punkta daļas neattiecas 1. līdz 3. punktā paredzētie noteikumi neattiecas uz iekārtām, kurām uz laiku nepiemēro siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu Kopienas tirdzniecības sistēmu saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 27. pantu. ê 96/61/EK (pielāgots) II NODAĻA √°Īpaši noteikumi par I pielikumā minētajām darbībām ∏ ò jauns 11. pants Darbības joma Šī nodaļa attiecas uz darbībām, kas izklāstītas I pielikumā, un attiecīgā gadījumā uz minētajā pielikumā noteiktajām jaudas robežvērtībām. ê 96/61/EK (pielāgots) 123. pants Vispārīgie principi, kuri reglamentē operatoru pamatsaistības Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai noteiktu, ka kompetentās iestādes nodrošina, lai iekārtas tiek ekspluatētas √ atbilstīgi šādiem principiem ∏ tā, ka: 1) panta a) punkts tiek veikti visi vajadzīgie preventīvie pasākumi piesārņojuma novēršanai,; 2) jo īpaši, izmantojot labākās pieejamās metodes labākos pieejamos tehniskos paņēmienus; 3) panta b) apakšpunkts nerodas būtisks piesārņojums; 4) . panta c) punkts saskaņā ar Padomes Direktīvu 20../../EK 75/442/EEK (1975. gada 15. jūlijs) par atkritumiem nerodas atkritumi; 5) gadījumos, kad atkritumi rodas, tie tiek pārstrādāti, vai — gadījumos, kad pārstrāde ir tehniski un ekonomiski neiespējama — apglabāti tā, lai tiktu novērsta vai samazināta jebkāda ietekme uz vidi; 6) .d pants- enerģija tiek izmantota efektīvi; 7) . panta e) apakšpunkts tiek veikti pasākumi, kas vajadzīgi negadījumu novēršanai un to seku ierobežošanai; 8) .f pants Ppēc darbības pilnīgas izbeigšanas tiek veikti pasākumi, kas vajadzīgi piesārņojuma riska novēršanai un iekārtas ekspluatācijas vietas sakārtošanai atbilstīgā √ stāvoklī, kas definēts saskaņā ar 23. panta 2. punktu ∏. Saskaņā ar šo pantu dalībvalstis nodrošina, ka to kompetentās iestādes, nosakot atļaujas nosacījumus, ņem vērā 1. punktā noteiktos vispārīgos principus. 136. pants Pieteikumi atļauju saņemšanai 1. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka kompetentajai iestādei iesniegtajā pieteikumā atļaujas saņemšanai aprakstīta: a) iekārta un tās darbības, b) izejvielas un palīgmateriāli, citas iekārtā izmantotās vai tajā iegūtās vielas un enerģija, c) iekārtas emisiju avoti, d) apstākļi iekārtas uzstādīšanas vietā, ò jauns e) attiecīgā gadījumā pamatizņojums, ê 96/61/EK f) no iekārtas katrā dabas vides segmentā prognozējamo emisiju raksturs un daudzumi, kā arī emisiju būtiskākā ietekme uz vidi, g) paredzētā tehnoloģija un pārējās metodes, lai novērstu vai — gadījumos, kad tas nav iespējams — samazinātu emisijas no iekārtas, h) vajadzības gadījumā pasākumi atkritumu rašanās novēršanai iekārtā vai iekārtā radušos atkritumu pārstrādei, i) papildu pasākumi, kas paredzēti, lai tiktu ievēroti operatora pamatsaistību vispārējie principi, kuri noteikti 123. pantā, j) plānotie pasākumi emisiju monitoringam vidē, ê 2003/35/EK 4. panta 2. punkts (pielāgots) k) kopsavilkums par galvenajām √ paredzēto tehnoloģiju, metožu un pasākumu ∏ alternatīvām, ja tādas ir, kuras iesniedzējs ir izvērtējis. ê 96/61/EK Pieteikumā atļaujas saņemšanai iekļauj arī pirmajā daļā iepriekšējos ievilkumos minētās informācijas netehnisku kopsavilkumu. 2. Ja informācija, kas sniegta saskaņā ar Direktīvā 85/337/EEK noteiktajām prasībām, vai drošības pārskats, kurš sagatavots saskaņā ar Padomes Direktīvu 96/82/EK 82/501/EEK (1982. gada 24. jūnijs) par smaga negadījuma briesmām, veicot noteiktas rūpnieciskas darbības, vai cita informācija, kas sniegta, ievērojot citus tiesību aktus, atbilst 1. punktā šajā pantā noteiktajām prasībām, to var iekļaut pieteikumā vai pievienot pieteikumam. ò jauns 14. pants LPTP atsauces dokumenti 1. Komisija pieņem LPTP atsauces dokumentus, kuru pamatā ir 29. pantā minētās informācijas apmaiņas rezultāti. 2. LPTP dokumentos jo īpaši aprakstīti labākie pieejamie tehniskie paņēmieni, ar tiem saistītie emisiju līmeņi un attiecīgā uzraudzība, augsnes un gruntsūdeņu uzraudzība, kā arī vietas attīrīšana un jaunākie paņēmieni, īpašu uzmanību pievēršot III pielikumā noteiktajiem kritērijiem. Komisija pārskata un attiecīgi atjaunina LPTP atsauces dokumentus. ê 96/61/EK (pielāgots) 159. pants √ Atļaujas noteikumi ∏ 1. Dalībvalstis nodrošina, ka atļaujā iekļauti visi pasākumi, kas vajadzīgi 312. un 1019. pantā noteikto prasību ievērošanai attiecībā uz atļauju izsniegšanu, lai sasniegtu augstu vides aizsardzības līmeni kopumā, aizsargājot gaisu, ūdeni un zemi. 2. Attiecībā uz jaunām iekārtām vai gadījumos, kad tiek veiktas būtiskas izmaiņas, uz kurām attiecas Direktīvas 85/337/EEK 4. pants, piešķirot atļaujas, jāņem vērā visa saskaņā ar minētās direktīvas 5., 6. un 7. pantu iegūtā informācija vai izdarītie secinājumi. 3. √Minētajos pasākumos ∏ atļaujā √ iekļauj vismaz šādus aspektus ∏: a) emisijas robežvērtības piesārņojošām vielām, jo īpaši to, kuras uzskaitītas II III pielikumā, √ un citām piesārņojošām vielām ∏, kuras varētu tikt emitētas no konkrētās iekārtas ievērojamā daudzumā, ņemot vērā to raksturu un piesārņojuma pārneses iespējas no vienas dabas vides daļas (gaisa, ūdens vai zemes) citā. ; b) b) Vajadzības gadījumā atļaujā iekļauj atbilstošas prasības, kuras nodrošina augsnes un gruntsūdeņu aizsardzību un pasākumus iekārtā radušos atkritumu apsaimniekošanai., Attiecīgā gadījumā robežvērtības var papildināt vai aizstāt ar tām ekvivalentiem parametriem vai tehniskiem pasākumiem. c) 5. Atļaujā norāda piemērotas noplūdes monitoringa prasības, norādot mērījumu metodes un biežumu, novērtēšanas procedūru un pienākumu √ regulāri ∏ sniegt kompetentajai iestādei datus √ par noplūžu monitoringa rezultātiem ∏ un citus datus , kas vajadzīgi atļaujas noteikumu ievērošanas pārbaudei.; Attiecībā uz iekārtām, kuras minētas I pielikuma 6.6. punktā, šajā punktā minētajos pasākumos var ņemt vērā izmaksas un priekšrocības. ò jauns d) prasības pastāvīgi veikt monitoringu attiecībā uz bīstamām vielām, kuras, visticamāk, konstatēs attiecīgajā teritorijā, kuras rada augsnes un gruntsūdeņu piesārņošanas iespēju iekārtas teritorijā; ê 96/61/EK (pielāgots) e) 6. Atļaujās norāda pasākumus, kuri attiecas uz citiem nosacījumiem, kas nav parastie darbības nosacījumi. Tādējādi gadījumos, kad pastāv risks, ka var tikt ietekmēts vides stāvoklis, jāparedz attiecīgs noteikums gadījumiem, kad iekārta tiek palaista, rodas noplūdes, darbības traucējumi, notiek iekārtas īslaicīga apstādināšana vai ekspluatācijas pilnīga izbeigšana. f) Jebkurā gadījumā atļaujas izsniegšanas nosacījumos jāparedz noteikumi, kas palīdz samazināt piesārņojumu lielā attālumā vai pārrobežu piesārņojumu, kā arī nodrošina augstu vides aizsardzības līmeni kopumā. Atļaujā var iekļaut arī pagaidu atkāpes no 4. punktā noteiktajām prasībām, ja kompetentās iestādes apstiprinātais sanācijas plāns nodrošina, ka šīs prasības tiks ievērotas sešus mēnešus, un gadījumos, kad projekts nodrošina piesārņojuma samazināšanos. 7. Atļaujās šīs direktīvas prasību ievērošanai var iekļaut citus šādus īpašus nosacījumus pēc dalībvalsts vai kompetentās iestādes ieskatiem. 2. Attiecīgā gadījumā √ Šā panta 1. punkta a) apakšpunktā minētās emisijas ∏ robežvērtības var papildināt vai aizstāt ar tām ekvivalentiem parametriem vai tehniskiem pasākumiem. Iekārtām, kuras minētas I pielikuma 6.6. punktā, saskaņā ar šo punktu noteiktajās emisijas robežvērtībās ņem vērā praktiskus apsvērumus par attiecīgā veida iekārtām. ò jauns 3. LPTP atsauces dokumentus izmanto kā atsauci atļaujas noteikumu noteikšanai. 4. Ja uz iekārtu vai daļu no iekārtas neattiecas LPTP atsauces dokumenti vai ja šādi dokumenti neattiecas uz darbības iespējamo ietekmi uz vidi, kompetentā iestāde attiecīgajai iekārtai vai darbībām nosaka labākos pieejamos tehniskos paņēmienus, kuru pamatā ir III pielikumā minētie kritēriji, kā arī attiecīgi nosaka atļaujas noteikumus. 5. Iekārtām, kas minētas I pielikuma 6.6. punktā, 1. līdz 4. punktu piemēro, neskarot ar dzīvnieku labturību saistītos tiesību aktus. ê 96/61/EK 2. pants (pielāgots) 16. pants Emisijas robežvērtības, ekvivalenti parametri un tehniski pasākumi 1.6. √ Piesārņojošām ∏ vielām noteiktās emisijas robežvērtības parasti attiecas uz punktu, kurā notiek emisija no iekārtām, √ un minēto vērtību ∏ emisijas noteikšanā √ pirms minētā punkta ∏ atšķaidījumu neņemot vērā. Attiecībā uz netiešu √ piesārņotājvielu ∏ noplūdi ūdenī, nosakot attiecīgās iekārtas emisijas robežvērtības, var ņemt vērā ūdens attīrīšanas iekārtu darbību, ja videi kopumā tiek garantēts ekvivalents aizsardzības līmenis un ja tas nerada vides piesārņojuma līmeņa paaugstināšanos, neierobežojot Direktīvu 76/464/EEK vai direktīvas, ar kurām tā tiek īstenota;. ê 96/61/EK 9. pants 24. Neierobežojot 19. 10. panta noteikumus, emisijas robežvērtības, ekvivalenti parametri vai tehniski pasākumi, kas minēti 15. panta 1. un 2. punktā 3. punktā, jānosaka, pamatojoties uz labākajām pieejamām metodēm, nenorādot kādas konkrētas metodes vai īpašu tehnoloģiju, bet ņemot vērā attiecīggās iekārtas tehniskos parametrus, tās atrašanās vietu un un vietējos vides apstākļus. Jebkurā gadījumā atļaujas izsniegšanas nosacījumos jāparedz noteikumi, kas palīdz samazināt piesārņojumu lielā attālumā vai pārrobežu piesārņojumu, kā arī nodrošina augstu vides aizsardzības līmeni kopumā. ò jauns Kompetentā iestāde nosaka emisijas robežvērtības, kuras nepārsniedz emisijas līmeni, kas saistīts ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem, kā aprakstīts LPTP atsauces dokumentos. 3. Atkāpjoties no 2. punkta 2. daļas, kompetentā iestāde atsevišķos gadījumos, pamatojoties uz vides un ekonomisko izmaksu un ieguvumu novērtējumu un ņemot vērā attiecīgās iekārtas tehniskos parametrus, tās atrašanās vietu un vietējos vides apstākļus, var noteikt emisijas robežvērtības, kuras pārsniedz emisijas līmeni, kas saistīts ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem, kā aprakstīts LPTP atsauces dokumentos. Minētajām emisijas robežvērtībām attiecīgā gadījumā tomēr nedrīkst pārsniegt emisijas robežvērtības, kas noteiktas V līdz VIII pielikumā. Komisija var noteikt kritērijus šajā punktā minētās atkāpes piešķiršanai. Pasākumus, kas paredzēti šīs direktīvas nebūtisku elementu grozīšanai, papildinot to, pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. 4. Panta 2. un 3. punktu piemēro kūtsmēslu un pusšķidro mēslu lietošanai ārpus iekārtas uzstādīšanas vietas, kā minēts I pielikuma 6.6. punktā. Dalībvalstis minētās prasības var iekļaut nevis atļaujās, bet citos pasākumos. 5. Kompetentā iestāde var piešķirt pagaidu atkāpes no 2. punktā un 12. panta pirmās daļas 1. un 2. punktā noteiktajām prasībām attiecībā uz to emisiju palielināšanos jaunu paņēmienu izmēģināšanas un izmantošanas dēļ, ja 6 mēnešu laikā no atkāpes piešķiršanas minēto paņēmienu lietošanu pārtrauc vai darbības rezultātā sasniedz vismaz tādu emisijas līmeni, kas saistīts ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem. 17. pants Monitoringa prasības 1. Attiecīgā gadījumā 15. panta 1. punkta c) un d) apakšpunktā minēto monitoringa prasību pamatā ir secinājumi par monitoringu, kā aprakstīts LPTP atsauces dokumentos. 2. Biežumu attiecībā uz periodisku monitoringu, kas minēts 15. panta 1. punkta d) apakšpunktā, kompetentā iestāde nosaka atļaujā katrai atsevisķai iekārtai vai vispārīgos saistošos noteikumos. Neskarot pirmo daļu, periodisku monitoringu veic vismaz reizi septiņos gados. Komisija var noteikt kritērijus, ar ko paredz regulāra monitoringa biežumu. Pasākumus, kas paredzēti šīs direktīvas nebūtisku elementu grozīšanai, papildinot to, pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. 18. pants Vispārīgie saistošie noteikumi ê 96/61/EK 9. panta 8. punkts (pielāgots) 1. √Pieņemot ∏ Neierobežojot pienākumu ieviest atļaujas izsniegšanas procedūru saskaņā ar šo direktīvu, dalībvalstis vispārīgos saistošos noteikumus var paredzēt konkrētas prasības attiecībā uz konkrētiem iekārtu veidiem, tos neiekļaujot individuālajos atļaujas izsniegšanas nosacījumos, ar noteikumu, ka tiek nodrošināta √ dalībvalstis nodrošina ∏ integrētua pieejua un ekvivalents un augstus vides aizsardzības līmenis kopumā, √ kas līdzvērtīgs tādam, ko var sasniegt, piemērojot atsevišķus atļaujas noteikumus ∏. ò jauns 2. Vispārīgo saistošo noteikumu pamatā ir labākie pieejamie tehniskie paņēmieni, nenorādot kādas konkrētas metodes vai īpašu tehnoloģiju. Dalībvalstis nodrošina, ka vispārīgajos saistošajos noteikumos ietver emisiju robežvērtības vai ekvivalentus parametrus, vai tehniskus pasākumus, kuri nepārsniedz emisijas līmeni, kas saistīts ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem, kā aprakstīts LPTP atsauces dokumentos. 3. Dalībvalstis nodrošina, ka vispārīgos saistošos noteikumus regulāri atjaunina, ņemot vērā jaunākos labākos pieejamos tehniskos paņēmienus. Ja Komisija pieņem jaunu vai atjauninātu LPTP atsauces dokumentu, dalībvalstis, ja vajadzīgs, četru gadu laikā no tā publicēšanas pārskata un atjauno vispārīgos saistošos noteikumus, ko piemēro attiecīgajām iekārtām. 4. Vispārīgajos saistošajos noteikumos, ko pieņem saskaņā ar 1. līdz 3. punktu, ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. ê 96/61/EK (pielāgots) ð jauns 1910. pants Labākās pieejamās metodes un vVides kvalitātes standarti Gadījumos, kad vides kvalitātes standarts nosaka nepieciešamību izvirzīt stingrākus nosacījumus nekā tie, ko iespējams nodrošināt ar labākajām pieejamām metodēm, atļaujās jo īpaši jāparedz √ iekļauj ∏ papildu nosacījumusi, neierobežojot citus pasākumus, kurus var varētu veikt vides kvalitātes standartu izpildei. 2011. pants Labāko pieejamo metožu izmaiņas Labāko pieejamo tehnisko paņēmienu izmaiņas Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentā iestāde seko labāko pieejamo metožu izmaiņām vai ir par tām informēta ðun ka tiek publicēti visi jaunie vai pārskatītie LPTP atsauces dokumenti. ï 2112. pants Operatoru veiktās izmaiņas iekārtās 1. Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka operators informē √ kompetento iestādi ∏ kompetentās iestādes par iekārtas √ parametru vai darbības veida ∏ plānotajām √ izmaiņām vai paplašināšanu ∏ ekspluatācijas, kas var ietekmēt vidi kuras minētas 2. panta 10. punkta a) apakšpunktā. Attiecīgā gadījumā √ kompetentā iestāde ∏ kompetentās iestādes atjaunina atļaujuas vai atļaujas izsniegšanas nosacījumus. 2. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka operators plānotās būtiskās izmaiņas iekārtas ekspluatācijā 2. panta 10. punkta b) apakšpunkta nozīmē veic tikai pēc tam, kad ir izsniegta atļauja saskaņā ar šo direktīvu. Pieteikumā atļaujas saņemšanai un kompetentās iestādes lēmumā jānorāda √ norāda ∏ tās iekārtu daļas un √ tos ∏ tie 613. pantā minētosie aspektusi, kurus var skart attiecīgās √ būtiskās ∏ izmaiņas. Mutatis mutandis piemēro 3. panta, 6. līdz 10. panta, 15. panta 1., 2. un 4. punkta noteikumus. ê 96/61/EK 2. panta 10. punkta b) apakšpunkts (pielāgots) 3.(b) Šajā definīcijā vVisas √ iekārtas ∏ parametru īpašībās vai darbības veidā izmaiņas vai tās paplašināšanu uzskata par būtisku, ja šīs izmaiņas vai paplašinājums pats sasniedz jaudas atbilst robežvērtībasām, kuras ja tādas noteiktas I pielikumā. ê 96/61/EK (pielāgots) 2213. pants Atļaujas izsniegšanas nosacījumu noteikumu pārskatīšana un atjaunināšana, ko veic kompetentā iestāde 1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka kompetentās iestādes vajadzības gadījumā regulāri pārskata un atjaunina √ visus ∏ atļaujas izsniegšanas nosacījumus √ , lai nodrošinātu to atbilstību šai direktīvai ∏. ò jauns 2. Pēc kompetentās iestādes pieprasījuma operators iesniedz visu informāciju, kas vajadzīga, lai pārskatītu atļaujas noteikumus. Pārskatot atļaujas noteikumus, kompetentā iestāde izmanto visu informāciju, kas iegūta moitoringa vai pārbaužu rezultātā. 3. Ja Komisija pieņem jaunu vai atjauninātu LPTP atsauces dokumentu, dalībvalstis, ja vajadzīgs, četru gadu laikā no tā publicēšanas nodrošina to, ka kompetentā iestāde pārskata un atjauno atļaujas noteikumus, ko piemēro attiecīgajām iekārtām. Pirmo daļu piemēro jebkurai atkāpei, kas piešķirta saskaņā ar 16. panta 3. punktu. ê 96/61/EK (pielāgots) ð jauns 42. Pārskatīšana √ Atļaujas noteikumus pārskata un, ja vajadzīgs, atjaunina vismaz šādos gadījumos ∏ :jāveic visos gadījumos, kad a) iekārtas radītais piesārņojums ir tik būtisks, ka jāpārskata atļaujā noteiktās esošās emisijas robežvērtības vai arī atļaujā jāiekļauj jaunas attiecīgas robežvērtības, b) sakarā ar labāko pieejamo tehnisko paņēmienu būtiskām izmaiņām ð pārmaiņām ï labākajās pieejamajās metodēs, ir iespējams bez pārmērigi augstām izmaksām √ ievērojami samazināt emisijas ∏ , c) procesa vai darbības ekspluatācijas drošībai jāizmanto citas metodes, d) ðvajadzības gadījumā jāpanāk atbilstība vides kvalitātes standartiem atbilstīgi 19. pantam ï to nosaka jaunie Kopienas vai valsts tiesību aktu noteikumi. ò jauns 23. pants Objekta slēgšana un vides sakārtošana 1. Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvu 2004/35/EK par atbildību vides jomā attiecībā uz videi nodarītā kaitējuma novēršanu un atlīdzināšanu[35] un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 20../../EK ar ko izveido sistēmu augsnes aizsardzībai un groza Direktīvu 2004/35/EK[36], kompetentā iestāde nodrošina, ka atļaujas izsniegšanas nosacījumi, kas paredzēti, lai nodrošinātu 12. panta 8. punktā noteiktā principa ievērošanu, tiktu īstenoti pēc darbības pilnīgas izbeigšanas. 2. Ja darbībā iesaistīta tādu bīstamu vielu izmantošana, ražošana vai novadīšana, kuras attiecas uz augsnes un gruntsūdeņu piesārņošanu iekārtas uzstādīšanas vietā, oprators sagatavo pamatziņojumu pirms iekārtas ekspluatācijas vai pirms ir atjaunināta iekārtas atļauja. Ziņojumā ietver kvantitatīvu informāciju, kas vajadzīga, lai noteiktu augsnes un gruntsūdeņu sākotnējo stāvokli. Komisija nosaka kritērijus attiecībā uz pamatziņojuma saturu. Pasākumus, kas paredzēti šīs direktīvas nebūtisku elementu grozīšanai, papildinot to, pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. 3. Pēc darbības pilnīgas izbeigšanas operators novērtē augsnes un gruntsūdeņu piesārņojuma stāvokli, ko izraisījušas bīstamas vielas. Ja salīdzinājumā ar sākotnējo stāvokli iekārta radījusi bīstamu vielu piesārņojumu augsnē un gruntsūdeņos, kas definēts 2. punktā minētajā pamatziņojumā, operators attīra augsni un atjauno to sākotnējā stāvoklī. 4. Ja operatoram nepieprasa sagatavot 2. punktā minēto pamatziņojumu, pēc darbības pilnīgas izbeigšanas operators veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka objekta vietā nerastos nekāds ievērojams risks cilvēku veselībai un videi. ò jauns 24. pants Ziņošana par atbilstību Ziņošana par atbilstību, kas minēta 8. panta 1. punktā, ietver salīdzinājumu attiecībā uz iekārtas ekspluatāciju, ņemot vērā emisijas līmeni un labākos pieejamos tehniskos paņēmienus, kā aprasktīts LPTP atsauces dokumentos. 25. pants Inspekcijas 1. Dalībvalstis izstrādā iekārtu inspekciju sistēmu. Šādā sistēmā paredz veikt inspekcijas iekārtas teritorijā. ê 96/61/EK (pielāgots) 14. pants Atļaujas izsniegšanas nosacījumu ievērošana Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinaātu to, ka - iekārtu ekspluatācijas laikā to operatori ievēro atļaujas izsniegšanas nosacījumus, - operatori regulāri informē kompetento iestādi par noplūžu monitoringa rezultātiem un nekavējoties ziņo par starpgadījumu vai negadījumu, kuram ir būtiska ietekme uz vidi, - iekārtu operatori kompetentajāmās iestādēmes pārstāvjiem sniedz palīdzību, kas tiem vajadzīga, lai √ minētās iestādes varētu ∏ veiktu iekārtu pārbaudes √ uz vietas ∏, ņemtu paraugus un vāktu informāciju, kura tiem vajadzīga, pildot pienākumus saskaņā ar šo direktīvu. ò jauns 2. Dalībvalstis nodrošina, ka visām iekārtām ir inspekcijas plāns. 3. Katrā inspekcijas plānā jāiekļauj šādi dati: a) vispārīgs attiecīgo būtisko vides jautājumu novērtējums; b) inspekcijas plānā iekļautais ģeogrāfiskais apgabals; c) pārbaudes plānā iekļautais iekārtu saraksts un vispārīgs novērtējums attiecībā uz to atbilstību šīs direktīvas prasībām; d) tā pārskatīšanas noteikumi; e) regulāru inspekciju programmu izklāsts atbilstīgi 5. punktam; f) procedūras ārkārtas inspekcijām saskaņā ar 6. punktu; g) attiecīgā gadījumā noteikumi par sadarbību starp dažādām inspekcijas iestādēm. 4. Pamatojoties uz pārbaudes plāniem, kompetentā iestāde regulāri izstrādā inspekcijas programmas, nosakot apmeklējumu periodiskumu uz dažāda veida iekārtu atrašanās vietu. Minētajās programmās ietver vienu apmeklējumu uz katras iekārtas teritoriju vismaz reizi divpadsmit mēnešos, ja vien šādu programmu pamatā nav sistemātisks attiecīgo konkrēto iekārtu vides risku novērtējums. Komisija nosaka kritērijus vides risku novērtēšanai. Pasākumus, kas paredzēti šīs direktīvas nebūtisku elementu grozīšanai, papildinot to, pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. 5. Regulārām inspekcijām jābūt pietiekamām, lai pilnībā pārbaudītu attiecīgās iekārtas radītās ietekmes uz vidi visus elementus. Regulāras inspekcijas nodrošina to, ka operators izpilda atļaujas izsniegšanas noteikumus. Regulāras inspekcijas palīdz arī novērtēt atļaujas prasību efektivitāti. 6. Ārkārtas inspekcijas veic, lai izmeklētu nopietnas sūdzības par vides noteikumu neievērošanu, nopietniem negadījumiem, starpgadījumiem vai neatbilstībām vides jomā pēc iespējas īsākā laikā un, ja vajag, pirms atļaujas izsniegšanas, pārskatīšanas vai atjaunināšanas. 7. Pēc katras regulāras un ārkārtas inspekcijas kompetentā iestāde sagatavo ziņojumu, kurā apraksta konstatējumus attiecībā uz iekārtu atbilstību šajā direktīvā noteiktajām prasībām, kā arī secinājumus par to, vai jāveic turpmāka darbība. Ziņojumu nodod attiecīgajam operatoram un dara publiski pieejamu divu mēnešu laikā pēc pārbaudes pabeigšanas. Kompetentā iestāde nodrošina, ka visas ziņojumā norādītās vajadzīgās darbības veic pietiekami īsā laikposmā. ê 96/61/EK 2615. pants Pieeja informācijai un sabiedrības iesaistīšanās atļauju izsniegšanas procedūrā ê 2003/35/EK 4. panta 3. punkts (pielāgots) 1. Dalībvalstis nodrošina, ka attiecīgajai sabiedrības daļai laikus tiek dotas reālas iespējas piedalīties √ šādās procedūrās ∏ procedūrā, kas skar: a) atļaujas izsniegšanau jaunai iekārtai, b) atļaujas izsniegšanau būtisku izmaiņu veikšanai esošu iekārtu darbībā, c) atļaujas vai atļaujas nosacījumu atjaunināšanau iekārtām saskaņā ar 22. panta 2. punkta a) apakšpunktu 13. panta 2. punkta pirmo ievilkumu. ò jauns d) vispārīgu saistošo noteikumu pieņemšana, kā noteikts 7. un 18. pantā. ê 2003/35/EK 4. panta 3. punkts (pielāgots) Šādas līdzdalības gadījumā piemēro procedūru, kas izklāstīta IV V pielikumā. ò jauns 2. Nepiemēro 1. punkta a) un b) apakšpunktu, ja ir izpildīti visi turmpāk minētie nosacījumi: a) uz jaunu iekārtu vai būtiskām izmaiņām attiecas Direktīva 85/337/EEK; b) vispārīgie saistošie noteikumi attiecas uz visiem vajadzīgās atļaujas izsniegšanas nosacījumiem; c) nav jāievieš stingrākas prasības, lai tiktu ievērots 19. pants. ê 2003/35/EK 4. panta 3. punkts (pielāgots) 35. Pēc lēmuma pieņemšanas √ par atļaujas izsniegšanu, pārskatīšanu vai atjaunināšanu vai par vispārīgo saistošo noteikumu pieņemšanu vai atjaunināšanu ∏ kompetentā iestāde saskaņā ar attiecīgo procedūru informē sabiedrību un dara sabiedrībai tai pieejamu šādu informāciju: a) lēmuma saturs, tostarp atļaujas kopija un visu nosacījumu un atļaujas vēlāku atjauninājumu kopija; un b) pēc attiecīgās sabiedrības daļas pausto bažu un viedokļu izpētes – iemesli un apsvērumi, kas ir šā lēmuma pamatā, tostarp informācija par sabiedrības līdzdalības procesu. ò jauns c) to apspriežu rezultāti, kuras organizēja pirms lēmuma pieņemšanas, un paskaidrojums par to, kā tos ņēma vērā minētajā lēmumā; d) LPTP atsauces dokumentu nosaukums, kas attiecas uz attiecīgo iekārtu vai darbību; e) tas, kā tika noteiktas atļaujā vai vispārīgajos saistošajos noteikumos ietvertās emisiju robežvērtības, ņemot vērā labākos pieejamos tehniskos paņēmienus un ar tiem saistīto emisijas līmeni, kas aprakstīts LPTP atsauces dokumentos; f) ja atkāpi piešķir saskaņā ar 16. panta 3. punktu, šādas atkāpes un noteikto nosacījumu pamatojums; g) Vispārīgo saistošo noteikumu un atļauju pārskatīšanas rezultāti, kā minēts attiecīgi 18. panta 3. punktā un 22. panta 1., 3. un 4. punktā. ê 96/61/EK (pielāgots) (h)2. Sabiedrībai jābūt pieejamiem noplūžu monitoringa rezultātiem, kuri ir kompetento iestāžu rīcībā un kuri vajadzīgi saskaņā ar 9. pantā minētajiem atļaujas izsniegšanas nosacījumiem. 43. Šā panta 1., 2. un 3. punktu piemēro, ievērojot ierobežojumus, kas noteikti 4. panta 1. un 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvā 2003/4/EK par vides informācijas pieejamību sabiedrībai Direktīvas 90/313/EEK 3. panta 2. un 3. punktā. ê 2003/35/EK 4. panta 3. punkts (pielāgots) 2715a pants Iespēja vērsties tiesās 1. Dalībvalstis nodrošina, ka saskaņā ar valsts tiesību sistēmu attiecīgās sabiedrības daļas locekļiem √ ir iespēja pārskatīšanas kārtībā ierosināt lietu tiesā vai citā neatkarīgā un objektīvā struktūrā, kas izveidota ar tiesību aktiem, lai apstrīdētu tādu lēmumu, aktu vai bezdarbības būtības vai procesuālo likumību, uz kuru attiecas 26. pants, ja ir ievērots viens no šādiem nosacījumiem ∏: a) √tie ir ∏ pietiekami ieinteresēti, vai b) √ja dalībvalsts administratīvi procesuālajās tiesībās tas paredzēts kā priekšnoteikums — kuru tiesības ir aizskartas Õ,. ir iespēja pārskatīšanas kārtībā ierosināt lietu tiesā vai citā neatkarīgā un objektīvā struktūrā, kas izveidota ar tiesību aktiem, lai apstrīdētu tādu lēmumu, darbību vai bezdarbības būtības vai procesuālo likumību, uz kuru attiecas šīs direktīvas noteikumi par sabiedrības līdzdalību. 2. Dalībvalstis nosaka, kurā stadijā minētos lēmumus, darbības aktus vai bezdarbību var apstrīdēt. 3. Dalībvalstis nosaka, kas tieši uzskatāms par pietiekamu ieinteresētību un tiesību aizskārumu, paturot prātā mērķi — nodrošināt attiecīgajai sabiedrības daļai tiesas pieejamību. Tālab 1. punkta a) apakšpunkta šā panta a) apakšpunkta sakarā jebkuras √ valsts tiesību aktos visām noteiktajām ∏ 2. panta 14. punktā minētajām prasībām atbilstošas un √ vides aizsardzību veicinošas ∏ nevalstiskās organizācijas interesi uzskata par pietiekamu. Uzskata arī, ka šādām organizācijām ir tiesības, kuras var tikt aizskartas, kā noteikts 1. punkta b) apakšpunktā šā panta b) apakšpunktā. 4. Šā panta Šā panta 1., 2. un 3. punkta noteikumi neliedz lietu nodot iepriekšējai izskatīšanai administratīvā iestādē, un — ja valsts tiesību aktos ir šāda prasība — tie neietekmē prasību pirms tiesu pārskatīšanas procedūras piemērošanas izmantot visas iespējas administratīvajā pārskatīšanas procedūrā. Visām šīm procedūrām jābūt godīgām, taisnīgām, savlaicīgām un ne pārmērīgi dārgām. 5. Lai veicinātu šā panta noteikumu efektivitāti, dDalībvalstis nodrošina, ka sabiedrībai ir pieejama praktiska informācija par piekļuvi administratīvajām un tiesu pārskatīšanas procedūrām. ê 96/61/EK 2817. pants Pārrobežu ietekme ê 2003/35/EK 4. panta 5. punkta a) apakšpunkts (pielāgots) 1. Ja dalībvalsts apzinās, ka iekārtas ekspluatācija var būtiski negatīvi ietekmēt vidi citā dalībvalstī, vai ja dalībvalsts, kuru minētās iekārtas ekspluatācija var būtiski ietekmēt, to pieprasa, tad dalībvalsts, kurā tika iesniegts pieteikums atļaujas saņemšanai atbilstīgi 4. pantam vai 2112. panta 2. punktam, tai pašā laikā, kad tā informē √ sabiedrību ∏ savus iedzīvotājus, minētajai otrai dalībvalstij nosūta visu informāciju, kas jāsniedz vai jādara pieejama saskaņā ar IV V pielikumu. Šāda informācija ir pamats visām abu dalībvalstu apspriedēm, kas vajadzīgas divpusējām attiecībām un ko veic, ievērojot savstarpējības un līdztiesības principus. ê 96/61/EK (pielāgots) 2. Divpusējās attiecībās dalībvalstis Ö raugās Õ nodrošina, lai 1. punktā minētajos gadījumos tās dalībvalsts sabiedrībai, kuras teritorijā iespējama nelabvēlīga ietekme uz vidi, noteiktu laiku būtu pieejami arī pieteikumi atļauju izsniegšanai, un lai tai ir tiesības paust viedokli pirms kompetentā iestāde ir pieņēmusi lēmumu. ê 2003/35/EK 4. panta 5. punkta b) apakšpunkts (pielāgots) 3. Visus atbilstīgi 1. un 2. punktam notikušo apspriežu rezultātusi jāņem vērā, kad kompetentā iestāde pieņem lēmumu par iesniegto pieteikumu. 4. Kompetentā iestāde visas dalībvalstis, ar kurām notikusi apspriešanās atbilstīgi 1. punktam, informē par pieteikuma sakarā pieņemto lēmumu un nosūta tām 2615. panta 35. punktā paredzēto informāciju. Šīs dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka minēto informāciju piemērotā veidā dara pieejamu attiecīgajai sabiedrības daļai šo valstu teritorijā. ê 96/61/EK (pielāgots) ð jauns 2916. pants Informācijas apmaiņa 1. Informācijas apmaiņai dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai reizi trijos gados un pirmoreiz — 18 mēnešu laikā pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas — nosūtītu Komisijai pieejamos reprezentatīvos datus par robežvērtībām, kuras konkrētiem darbību veidiem noteiktas saskaņā ar I pielikumu, un, attiecīgā gadījumā, ziņas par labākajām pieejamām metodēm, ar kurām tās ir iegūtas, ievērojot jo īpaši 9. panta noteikumus. Turpmāk dati jāpapildina saskaņā ar šā panta 3. punktā noteikto procedūru. 2. Komisija organizē informācijas apmaiņu ar dalībvalstīm, un ieinteresēto nozaru pārstāvjiem par labākajām pieejamām metodēm, attiecīgo monitoringu un to pilnveidošanu. ð un nevalstiskajām organizācijām, kuras veicina vides aizsardzību, par šādiem jautājumiem ï: ò jauns a) iekārtu darbība attiecībā uz emisijām, piesārņojumu, izejvielu patēriņu un īpašībām, enerģijas izmantošanu vai atkritumu rašanos; ê 96/61/EK (pielāgots) b) √ par ∏ labākām pieejamām labākajiem pieejamajiem tehniskajiem izmantotajiem metodēm paņēmieniem, attiecīgo monitoringu un to pilnveidošanu. Reizi trijos gados Komisija publicē informācijas apmaiņas rezultātus. 3. Ziņojumus par šīs direktīvas īstenošanu un tās efektivitāti salīdzinājumā ar citiem Kopienas dokumentiem par vidi izveido saskaņā ar Direktīvas 91/692/EEK 5. un 6. pantā noteikto procedūru. Pirmajā pārskatā aptver triju gadu laika posmu sākot no dienas, kurā saskaņā ar 21. pantu šī direktīva tiek ievesta. Komisija šo ziņojumu iesniedz Padomei, vajadzības gadījumā pievienojot attiecīgus priekšlikumus. 4. Dalībvalstis izveido vai izraugās iestādi vai iestādes, kuras ir atbildīgas par informācijas apmaiņu saskaņā ar 1., 2. un 3. punktu, un attiecīgi informē Komisiju. ò jauns 30. pants Jaunākie paņēmieni Dalībvalstis ievieš stimulus operatoriem izstrādāt un ieviest jaunākos paņēmienus. Pirmajā daļā Komisija pieņem pasākumus, lai noteiktu šādus aspektus: a) to rūpniecisko darbību veids jaunāko paņēmienu prioritārai izstrādei un piemērošanai; ; b) orientējoši dalībvalstu mērķi attiecībā uz jaunāko paņēmienu izstrādi un piemērošanu; c) mehānismi, lai novērtētu progresu jaunāko paņēmienu izstrādē un piemērošanā. Pasākumus, kas paredzēti šīs direktīvas nebūtisku elementu grozīšanai, papildinot to, pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. ê 96/61/EK (pielāgots) 18. pants Emisijas robežvērtības Kopienā 1. Pēc Komisijas priekšlikuma Padome saskaņā ar Līgumā noteikto procedūru nosaka emisijas robežvērtības: I pielikumā uzskaitītajiem iekārtu veidiem, izņemot atkritumu apglabāšanas poligonus, uz kuriem attiecas minētā pielikuma 5.1 un 5.4 punkts, un III pielikumā minētajām piesārņojošām vielām, par kurām, pamatojoties jo īpaši uz 16. pantā noteikto informācijas apmaiņu, identificēta vajadzība pēc rīcības Kopienas līmenī. 2. Ja nav tādu Komisijas emisijas robežvērtību, kas noteiktas saskaņā ar šo direktīvu, tad I pielikumā uzskaitītajām iekārtām par minimālajām emisijas robežvērtībām, ievērojot šo direktīvu, jāizmanto attiecīgās emisijas robežvērtības, kuras noteiktas II pielikumā minētajās direktīvās un citos Kopienas tiesību aktos. Neierobežojot šīs direktīvas prasības, tehniskās prasības attiecībā uz atkritumu apglabāšanas poligoniem, uz kuriem attiecas I pielikuma 5.1 un 5.4 punkts, pēc Komisijas priekšlikuma nosaka Padome, ievērojot Līgumā noteiktās procedūras. ê 2001/80/EK 1. pants (pielāgots) III NODAĻA √ Īpaši noteikumi par sadedzināšanas iekārtām ∏ 311. pants √ Darbības joma ∏ Šī direktīva Šī nodaļa attiecas uz sadedzināšanas iekārtām, √ kuras paredzētas enerģijas ražošanai un ∏ kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir 50 MW vai lielāka, neatkarīgi no tajās izmantotā kurināmā veida (cietā, šķidrā vai gāzveida). 2. pants Šajā direktīvā: 1)“emisija” ir vielu izplūde no sadedzināšanas iekārtas gaisā; 2)“dūmgāzes” ir gāzveida izplūdes, kas satur cietu, šķidru vai gāzveida emisiju; to tilpuma plūsmas ātrumu izsaka kubikmetros stundā standarta temperatūrā (273 K) un standarta spiedienā (101,3 kPa) pēc korekcijas, ņemot vērā ūdens tvaika saturu, turpmāk minēts kā (Nm3/h); 3)“emisijas robežvērtība” ir tas vielas pieļaujamais daudzums sadedzināšanas iekārtas dūmgāzēs, kuru var izvadīt gaisā noteiktā laika posmā; to aprēķina, dalot vielas masu ar dūmgāzu tilpumu, un izsaka mg/Nm3, pieņemot, ka skābekļa saturs pēc tilpuma dūmgāzēs ir 3 %, ja kurina ar šķidro vai gāzveida kurināmo, un 6 %, ja kurina ar cieto kurināmo, bet 15 % — gāzturbīnām; 4)“sēra atdalīšanas pakāpe” ir noteiktā laika posmā no sadedzināšanas iekārtas atmosfērā neizvadītā sēra daudzuma attiecība pret sēra daudzumu tajā pašā laika posmā sadedzināšanas iekārtā izmantotājā kurināmajā; 5)“operators” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kura ekspluatē sadedzināšanas iekārtu vai kurai ir noteicoša ekonomiska ietekme uz tās darbību, vai kurai šī ietekme ir deleģēta; 6) "kurināmais" ir jebkurš ciets, šķidrs vai gāzveida degošs materiāls, ko izmanto kurināšanai sadedzināšanas iekārtās, izņemot atkritumus, uz kuriem attiecas Padomes Direktīva 89/369/EEK (1989. gada 8. jūnijs) par jaunu sadzīves atkritumu sadedzināšanas iekārtu radītā gaisa piesārņojuma novēršanu[37], Padomes Direktīva 89/429/EEK (1989. gada 21. jūnijs) par esošo sadzīves atkritumu sadedzināšanas iekārtu radītā gaisa piesārņojuma samazināšanu[38] un Padomes Direktīva 94/67/EK (1994. gada 16. decembris) par bīstamo atkritumu sadedzināšanu[39], kā arī visi vēlāk pieņemtie Kopienas tiesību akti, ar kuriem vienu vai vairākas no šīm direktīvām atceļ vai aizstāj; 7)“sadedzināšanas iekārta” ir tehniska aparatūra, kurā oksidē kurināmo, lai izmantotu šādi iegūto siltumenerģiju. Šī direktīva attiecas tikai uz sadedzināšanas iekārtām, kas paredzētas enerģijas ražošanai, izņemot tās sadedzināšanas iekārtas, kurās radušos degšanas produktus tieši izmanto ražošanas procesos. Konkrēti šī direktīva Šī nodaļa neattiecas uz šādām sadedzināšanas iekārtām: a) iekārtām, kurās degšanas produktus izmanto tiešai apsildei, žāvēšanai vai jebkādai citai priekšmetu vai materiālu apstrādei, piemēram, apkures krāsnīm, termiskās apstrādes krāsnīm; b) pēcsadedzināšanas krāsnīm, t.i., jebkādu tehnisko aparatūru, kas paredzētas √ izplūdes ∏ dūmgāzu attīrīšanai ar sadedzināšanas paņēmienu, ja tās nedarbojas kā neatkarīgas sadedzināšanas iekārtas; c) katalītiskā krekinga katalizatoru reģenerācijas iekārtām; d) iekārtām sēra iegūšanai no sērūdeņraža; e) reaktoriem, ko izmanto ķīmiskajā rūpniecībā; f) koksa krāsnīm; g) kauperiem (domnas krāšņu gaisa sildītājiem); h) visām tehniskajām ierīcēm, kas paredzētas sauszemes transportlīdzekļu, kuģu un lidaparātu piedziņai; i) gāzturbīnām uz platformām atklātā jūrā; √ j) iekārtām, kuras kā kurināmo izmanto cietos vai šķidros atkritumus, izņemot 38. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētos atkritumus. ∏ j) gāzturbīnām, kas licencētas līdz 2002. gada 27. novembrim vai par kurām pēc kompetentās iestādes norādījuma jāiesniedz pilns pieteikums atļaujas saņemšanai līdz 2002. gada 27. novembrim ar nosacījumu, ka iekārtu nodos ekspluatācijā ne vēlāk kā 2003. gada 27. novembrī, neskarot 7. panta 1. punktu, kā arī VIII pielikuma A un B daļu. Šī direktīva neattiecas uz iekārtām, kuras darbina ar dīzeļdegvielu, kā arī benzīna un gāzes dzinējiem. 8)“jaukta kurināmā sadedzināšanas iekārta” ir jebkura sadedzināšanas iekārta, kurā vienlaicīgi vai pārmaiņus var izmantot vismaz divu veidu kurināmo; 9)“jauna iekārta” ir jebkura sadedzināšanas iekārta, kuras sākotnējā būvatļauja, vai gadījumos, kad šāda kārtība nav noteikta, sākotnējā darbības atļauja piešķirta 1987. gada 1. jūlijā vai pēc šīs dienas; 10)“esošā iekārta” ir jebkura sadedzināšanas iekārta, kuras sākotnējā būvatļauja, vai gadījumos, kad šāda kārtība nav noteikta, sākotnējā darbības atļauja piešķirta līdz 1987. gada 1. jūlijam; 11)“biomasa” ir produkti, kuru sastāvā pilnīgi vai daļēji ir tādi augu izcelsmes materiāli no lauksaimniecības vai mežsaimniecības, kurus var izmantot tajos esošās enerģijas iegūšanai, un šādas atliekas, kuras izmanto kā kurināmo: a) augu atliekas no lauksaimniecības un mežsaimniecības; b) augu atliekas no pārtikas rūpniecības gadījumos, kad iegūto siltumenerģiju reģenerē; c) šķiedrainas augu atliekas no celulozes masas ražošanas un papīra ražošanas no celulozes, ja tās līdzsadedzina ražošanas vietā un izdalījušos siltumenerģiju reģenerē; d) korķa atliekas; e) koksnes atliekas, izņemot tādas koksnes atliekas, kurās pēc apstrādes ar koksnes aizsargvielām vai pārklājumiem var būt halogēnorganiskie savienojumi vai smagie metāli, jo īpaši tādas koksnes atliekas, kas rodas būvdarbos, kā arī būvgruži; 12)“gāzturbīna” ir jebkura rotācijas mašīna, kurā siltumenerģiju pārvērš mehāniskā darbā un kuras galvenās sastāvdaļas ir kompresors, siltumiekārta, kurā oksidē kurināmo darba šķidruma sakarsēšanai, un turbīna; 13)“attālākie reģioni” ir Francijas aizjūras departamenti attiecībā uz Franciju, Azoru salas un Madeira attiecībā uz Portugāli un Kanāriju salas attiecībā uz Spāniju. ò jauns 32. pants Apvienošanas noteikumi 1. Ja divu vai vairāku atsevišķu sadedzināšanas iekārtu dūmgāzes aizvada caur vienu kopīgu skursteni, šādu iekārtu apvienojumu uzskata par vienu sadedzināša