Vidēji vairums (55 %) ceļu satiksmes negadījumu, kuros iet bojā cilvēki, notiek ārpus apdzīvotām vietām, 38 % — apdzīvotās vietās, bet tikai aptuveni 7 % — uz maģistrālēm. Gājēji un riteņbraucēji veido 30 % no visiem ceļu satiksmē bojā gājušajiem, bet 43 % — no apdzīvotās vietās bojā gājušajiem. Šie dati sniedz vispārēju priekšstatu par tām uzlabojumu jomām, uz kurām varētu būt vērsta Vispārējās drošības un Gājēju drošības regulu pārskatīšana.

Kopš 2009. gada transporta negadījumi vairs nav galvenais nāves cēlonis Eiropas Savienībā. Ceļu satiksmes negadījumos bojāgājušo skaits ES iepriekšējo 13 gadu laikā ir būtiski krities, t. i., par aptuveni 53 % no 54 300 cilvēkiem 2001. gadā līdz 25 900 cilvēkiem 2014. gadā. Tomēr ceļu satiksmes negadījumi joprojām katru gadu ietekmē simtiem tūkstošu ģimeņu un rada milzīgas ekonomiskās izmaksas. Līdz ar to ceļu satiksmes drošība joprojām ir neatliekami risināma problēma. Turklāt, lai gan ir vērojams ikgadējs būtisks samazinājums, ceļu satiksmes negadījumos bojāgājušo skaitā kopš 2013. gada ir vērojama stagnācija. Vairākas dalībvalstis ziņo, ka cietušo skaits faktiski atkal ir sācis pieaugt.

Tā kā transportlīdzekļu autonomijas līmeņa palielināšana ir automobiļu ražotāju prioritāte, arvien plašāk tiek piedāvātas precīzas, izturīgas, stabilas un cenu ziņā pieejamas sensoru tehnoloģijas. Tās ir nepieciešamas, lai pilnībā konstatētu vidi ap transportlīdzekli, tādējādi sekmējot drošību, it īpaši attiecībā uz ievainojamiem satiksmes dalībniekiem, kā arī sastrēgumu un attiecīgā piesārņojuma samazināšanu, ņemot vērā, ka 15 % no visiem sastrēgumiem Eiropā izraisa tieši ceļu satiksmes negadījumi.

Eksperti ir norādījuši, ka aptuveni 95 % no ceļu satiksmes negadījumiem zināmā mērā ir saistīti ar cilvēka kļūdu, un tiek lēsts, ka 75 % negadījumu izraisa vienīgi cilvēka kļūda. Starp galvenajiem ar cilvēka faktoru saistītajiem negadījumu cēloņiem pētījumos kā vieni no svarīgākajiem aspektiem tiek minēti ātruma pārsniegšana, uzmanības novēršana un transportlīdzekļa vadīšana reibumā. Saskaņā ar Komisijas paziņojumu “CARS 2020: rīcības plāns konkurētspējīgai un ilgtspējīgai Eiropas autobūves nozarei” un Komisijas paziņojumā “Virzoties uz Eiropas ceļu satiksmes drošības telpu: ceļu satiksmes drošības politikas ievirzes 2011.–2020. gadam” iezīmēto rīcības plānu ceļu satiksmes drošībā ir jāievēro integrēta pieeja un transportlīdzekļu drošība ir tikai viens no rezultātu nosakošajiem faktoriem. Lai nodrošinātu efektivitāti, ceļu satiksmes drošības politikā kā veselumā ir jāņem vērā visi faktori, piemēram, vadītāja uzvedība un ceļu infrastruktūra, un cieši jāseko to mijiedarbībai.

Tomēr, ņemot vērā transportlīdzekļu drošības prasību būtiskumu šo faktoru kontekstā un ievērojot Vispārējās drošības un Gājēju drošības regulās noteiktos ziņošanas pienākumus, Eiropas Komisija ir sākusi debates par prioritātēm attiecībā uz iejaukšanos šajā jomā un par tādiem uz pierādījumiem balstītiem pasākumiem, kas maksimālā apjomā nodrošina kopēju pozitīvu ietekmi.

Īpaša uzmanība ir jāvelta ievainojamiem satiksmes dalībniekiem, kā arī transportlīdzekļu pasažieriem, kuriem ir raksturīga ar vecumu saistīta neaizsargātība, piemēram, vecāka gadagājuma cilvēkiem un maziem bērniem. Jāpievērš uzmanība arī tādu tehnoloģiju novērtējumam, kas izmanto mijiedarbību starp transportlīdzekļa vadītāju, transportlīdzekli un braukšanas vidi, piemēram, intelektiskām transporta sistēmām (ITS), tādējādi veicinot ES virzību uz digitalizāciju saskaņā ar Digitālā vienotā tirgus stratēģiju.

3.Drošība, kas sasniegta ar regulatīvu iejaukšanos

Ir acīmredzami piemēri, kas liecina par efektīvām drošības prasībām, kuras ES jau ir obligātas, piemēram, iepriekšējos 15 gados pakāpeniski ieviestie noteikumi attiecībā uz vieglo automobiļu drošību frontālā un sānu sadursmē, kā arī gājēju drošību. Šīs transportlīdzekļu drošības prasības tika uzskatītas par izšķirīgi svarīgām ES iejaukšanās kontekstā, veicinot ceļu satiksmes negadījumu un bojāgājušo un cietušo skaita samazināšanos iepriekšējos 15 gados un padarot ES par drošāko pasaules reģionu transportlīdzekļu drošības jomā.

Lai aizsargātu tieši gājējus un citus ievainojamus ceļu satiksmes dalībniekus, piemēram, riteņbraucējus, visaptverošu prasību kopums no 2005. līdz 2013. gadam ir īstenots un pakāpeniski ieviests vieglajiem automobiļiem, un no 2011. gada līdz 2019. gadam tas pakāpeniski tiek ieviests smagajiem automobiļiem un mikroautobusiem. Salīdzinot situāciju ES 2013. gadā ar situāciju 2004. gadā attiecībā uz bojāgājušajiem gājējiem un riteņbraucējiem, ir vērojams bojāgājušo skaita samazinājums par attiecīgi 37 % un 32 %.

Vispārējās drošības regulā ir ieviesta obligāta transportlīdzekļa vadītāja drošības jostas lietošanas atgādinājuma sistēma un ISOFIX savienojumi, lai automobiļos droši uzstādītu bērnu sēdeklīšus un riepu spiediena uzraudzību, novēršot automobiļu riepu spiediena noplūdes, kas var izraisīt kontroles zaudēšanu pār transportlīdzekli. Joslu uzraudzības un autonomas avārijas bremzēšanas sistēmas tika noteiktas par obligātu prasību jauniem kravas automobiļiem un autobusiem, un elektroniskas stabilitātes kontroles sistēmas un dienas gaitas gaismas lukturi tika ieviesti visos mehāniskajos transportlīdzekļos. Šo neseno pasākumu pakāpeniska ieviešana ir uzsākta vien laikposmā no 2011. līdz 2015. gadam. Līdz ar to ir jānorāda, ka, ņemot vērā izmantoto tehnoloģiju pagaidām salīdzinoši zemo izplatību tirgū, vēl nav iespējams sniegt detalizētu efektivitātes novērtējumu.

4.Transportlīuzlaboto drošības pasākumu uzraudzība

Saskaņā ar Vispārējās drošības regulu un Gājēju drošības regulu Komisijai ir pienākums uzraudzīt un ziņot Eiropas Parlamentam un Padomei par tehnikas attīstību saistībā ar paaugstinātām pasīvās drošības prasībām, jaunu un uzlabotu drošības līdzekļu apsvēršanu un iespējamu iekļaušanu, kā arī uzlabotām aktīvās drošības tehnoloģijām. Saistības ir noteiktas Vispārējās drošības regulas 17. pantā un Gājēju aizsardzības regulas 12. pantā.

4.1.Jaunās tehnoloģijas un neregulēti pasākumi

Lai sasniegtu uzraudzības un ziņošanas mērķi, 2014. gadā Komisija uzsāka un 2015. gada martā ES virtuālajā grāmatnīcā EU Bookshop publicēja pētījumu, ar kuru tika novērtēts Ar transportlīdzekļu pasažieru drošības un ievainojamo ceļu satiksmes dalībnieku jomu saistīto jauno tehnoloģiju un neregulēto pasākumu ieguvumi un īstenošanas iespējas Vispārējās drošības un Gājēju drošības regulu kontekstā.

Gan darba uzdevuma sagatavošanā, ko veica Komisija, gan sīki izstrādātajā informācijā un datos, kas tika izmantoti Komisijas vārdā vēlāk veiktajā analīzē, lielu ieguldījumu sniedza intensīvā ieinteresēto pušu saziņa un apspriedes. Pirms pētījuma noslēgšanas intensīvas pārrunas notika arī ar dalībvalstu iestādēm un starptautiskajiem partneriem.

Komisija vēlējās nodrošināt, ka informācija tiek apkopota un sniegta, lai varētu noteikt prioritātes attiecībā uz potenciālajiem turpmākajiem drošības pasākumiem. Šajā nolūkā pētījumā ir sniegts īstenošanas iespēju pārskats un izmaksu un ieguvumu novērtējums par plašu 55 iespējamu pasākumu loku, kurus potenciāli varētu iekļaut pārskatītajās Vispārējās drošības un Gājēju drošības regulās. Pētījuma rezultāti ir indikatīvas izmaksas un ieguvumi, kas sniegti, lai nošķirtu pasākumus ar augstu, mērenu vai zemu potenciālu nodrošināt ieguvumu, kas būtu samērīgs ar īstenošanas izmaksām.

Šī Komisijas ziņojuma kontekstā ir sīkāk izstrādāts sākotnējais uzlaboto drošības līdzekļu novērtējums, pārveidojot to sarakstā ar konkrētiem atlasītiem pasākumiem, kas varētu būt gan rentabli, gan īstenojami. Šajos pasākumos ir iekļauta aktīvo sistēmu, piemēram, automātisko avārijas bremzēšanas sistēmu un aktīvo joslas saglabāšanas tehnoloģiju, ieviešana, pasīvo drošības līdzekļu, piemēram, visu sēdekļu drošības jostas lietošanas atgādinājuma sistēmu, uzlabošana, kā arī uzlaboti gājēju trieciena amortizācijas līdzekļi, ja notiek galvas un automobiļa priekšgala sadursme, un riteņbraucēju konstatēšanas līdzekļi nenovēršamas sadursmes situācijā. Citas svarīgu interešu jomas ir saistītas arī ar tiešās redzamības uzlabošanu un kravas automobiļu “aklo” zonu novēršanu, lai aizsargātu ievainojamos ceļu satiksmes dalībniekus. Visaptverošs pārskats ir sniegts 5. iedaļā, un visi dati ir iekļauti šim ziņojumam pievienotajā dienestu darba dokumentā.

4.2.Brīvprātīga uzstādīšana

Patērētāju automobiļu novērtējuma un reitingu programmas, piemēram, Eiropas Jauno automobiļu novērtējuma programma (Euro NCAP), ir motivējušas transportlīdzekļu ražotājus izstrādāt transportlīdzekļus, kuru drošība pārsniedz ES transportlīdzekļu drošības tiesību aktu prasības, un uzstādīt jaunākās uzlabotās drošības tehnoloģijas arvien lielākā daļā no tirgū piedāvātajiem modeļiem. Šie pasākumi neapšaubāmi sniedz ieguldījumu arī augstajā ES ceļu drošības līmenī.

Tomēr, tā kā ražotāji kopumā cenšas iegūt augstāko iespējamo novērtējumu saviem vislabāk pārdotajiem modeļiem galvenajos dalībvalstu tirgos, ir norādes, kas liecina, ka ne visu valstu attiecīgajos tirgos ir vienmērīgs augsta novērtējuma automobiļu sadalījums. Dažkārt konkrēti zema novērtējuma modeļi tiek īpaši novirzīti uz noteiktiem (mazāk attīstītiem) tirgiem un nav pieejami citos tirgos. Citkārt ierasti augsta novērtējuma modeļu faktiskā veiktspēja reālajos apstākļos ir zemāka, jo noteiktās valstīs tiem tiek noņemti neobligātie uzlabotie drošības līdzekļi, piemēram, lai samazinātu izmaksas saistībā ar vietējo nodokļu politiku. Šī kopējā prakse ir skaidrojama ar (līdz šim) izmantoto novērtējumu sistēmas noteikumu, ka ne visiem, bet vairumam no tirdzniecībā esošajiem vērtētajiem automobiļiem ir jābūt aprīkotiem ar attiecīgo drošības līdzekli.

Minēto apstākļu rezultātā pastāv skaidras norādes, kas liecina, ka ne visiem ES pilsoņiem ir pieejami automobiļi ar vienādi augstu drošības līmeni, kas ir atkarīgs no transportlīdzekļu ražotāju un importētāju iekšējās politikas un sadales stratēģijas, īpaši saistībā ar patērētāju pirktspēju attiecīgajā tirgū, izraisot situāciju, ka viens no pieciem iegādātajiem automobiļiem ne vienmēr ir aprīkots ar tādiem uzlabotiem drošības līdzekļiem, par kādiem liecina piešķirtās novērtējuma zvaigznes. Tomēr daudzi no reitinga programmu ieteiktajiem līdzekļiem ir izplatīti, un apjomradīto ietaupījumu rezultātā to izmaksām iepriekšējo gadu laikā vajadzētu būt ievērojami samazinātām. Šo līdzekļu noteikšana par obligātiem varētu sekmēt vienmērīgākus aizsardzības līmeņus.

4.3.Pašreizējā drošības bāzes līmeņa novērtējums un galvenie turpmākie pasākumi

Lai visā ES sasniegtu vērienīgāku un vienmērīgāku drošības situāciju, ES transportlīdzekļu drošības regulu izvērtējumā ir jānovērtē drošības līdzekļi, kas paredzēti iespējamai obligātai iekļaušanai, tādējādi uzlabojot transportlīdzekļu drošību tādā apmērā, kas atbilst pašreizējam bāzes līmenim, kāds tiek piedāvāts parastiem vislabāk pārdotajiem automobiļiem ES.