EIROPAS KOMISIJA Briselē, 30.11.2020 COM(2020) 766 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI par Ģeogrāfiskās bloķēšanas novēršanas regulas pirmo īstermiņa pārskatīšanu {SWD(2020) 294 final}



Kopsavilkums ·Ģeogrāfiskās bloķēšanas novēršanas regula aizliedz nepamatoti diskriminēt klientus, kuri pērk preces vai pakalpojumus. Tādējādi tiek nodrošināts, ka patērētāju valstspiederību, dzīvesvietu vai uzņēmējdarbības veikšanas vietu nevar izmantot par pamatu atteikumam piekļūt tiešsaistes veikalam (piemēram, elektronikas izstrādājumu vai apģērba iegādei) vai pakalpojumam, ko sniedz tiešsaistē un patērē bezsaistē (piemēram, automašīnu nomu) ES, tostarp gadījumos, kad diskriminācija ir saistīta ar maksāšanas līdzekļiem. ·Minētos noteikumus piemēro kopš 2018. gada 3. decembra. Regula bija daļa no digitālā vienotā tirgus pasākumu kopuma, par ko vienojās saistībā ar e-komerciju. Citi saistīti pasākumi pārrobežu e-komercijas veicināšanai ietvēra jaunus noteikumus attiecībā uz pārrobežu paku piegādes pakalpojumiem (piemēro kopš 2018. gada maija), pārskatītus patērētāju tiesību aizsardzības noteikumus un jaunus PVN noteikumus attiecībā uz preču un pakalpojumu pārdošanu tiešsaistē. Virkne jaunu patērētāju tiesību aizsardzības noteikumu stāsies spēkā 2022. gadā, bet PVN noteikumi — 2021. gada jūlijā. ·Šajā ziņojumā Komisija izvērtē Ģeogrāfiskās bloķēšanas novēršanas regulas īstenošanas pirmo posmu. Par tik agrīnu regulas pārskatīšanu tika panākta vienošanās sarunās — daļēji tādēļ, lai varētu novērtēt iespēju paplašināt regulas darbības jomu, iekļaujot tajā citus pakalpojumus, piemēram, ar autortiesībām aizsargātu saturu. Tomēr pārskatīšana tika pabeigta Covid-19 uzliesmojuma radītās krīzes vidusposmā, tāpēc tajā esošie dati un to analīze neatspoguļo pandēmijas iespējamo ietekmi. ·Komisijas konstatējumi attiecībā uz līdzšinējo regulas īstenošanu liecina par to, ka patērētāji ir labi informēti un regulas sākotnējā ietekme ir labvēlīga. Piemēram, ir samazinājusies piekļuves/reģistrācijas bloķēšana tīmekļa vietnēm vai patērētāju pārvirzīšana uz citām tīmekļa vietnēm. No otras puses, lielākā daļa dalībvalstu būtiski kavējas ar izpildiestāžu pilnvarošanu. Turklāt tirgotāji joprojām nelabprāt piedāvā pārrobežu piegādes iespējas, jo tās nav ietvertas regulas pašlaik noteiktajos pienākumos. Minēto problēmu risinājums ir gaidāms tuvākajā laikā, jo īpaši pēc tam, kad būs stājušies spēkā visi digitālā vienotā tirgus stratēģijas e-komercijas pasākumi un nodrošināta labāka tiesiskā paredzamība. ·Attiecībā uz iespēju paplašināt regulas darbības jomu, jo īpaši attiecībā uz tiešsaistes saturu, kas ir aizsargāts ar autortiesībām, ziņojumā sniegtā informācija liecina, ka ietekme uz dažādu veidu saturu būtu atšķirīga atkarībā no patērētāju pieprasījuma līmeņa un satura pieejamības dažādās ES dalībvalstīs. Piemēram, mūzikas straumēšanas iekļaušana regulas darbības jomā varētu pat nelabvēlīgi ietekmēt patērētāju labklājību, jo dažās dalībvalstīs, kurās minētie pakalpojumi pašlaik ir lētāki, to cenas varētu pieaugt. Ziņojumā ir norādīti iespējamie ieguvumi, jo īpaši attiecībā uz audiovizuālo saturu, kurš bieži vien ir pieejams tikai konkrētā valstī un piekļuve kuram bieži ir ģeogrāfiski bloķēta. Tomēr ziņojumā ir arī norādītas iespējamās problēmas saistībā ar ieguldījumiem satura radīšanā un to ietekme uz vispārēju nozares funkcionēšanu un uz labklājību, bet tam nepieciešami turpmāki novērtējumi. Kopumā regulas darbības jomas paplašināšana lielā mērā būtu atkarīga no autortiesību licencēšanas prakses un autortiesību aizsardzības tiesiskā regulējuma apsvērumiem. ·Pašlaik Komisija uzskata, ka regulas pilnīga ietekme izpaudīsies tikai ar laiku, kad pastiprināsies tās izpildes nodrošināšana, kļūs iespējams piemērot citus būtiskus (e-komercijas) pasākumus un novērtēt Covid-19 krīzes pilnīgu ietekmi uz dažādām iesaistītajām nozarēm. Tomēr turpmākajos pasākumos galveno uzmanību vajadzētu pievērst uzraudzības veicināšanai un informētības palielināšanai, vienlaikus pastiprinot izpildi un ievirzi. ·Proti, attiecībā uz audiovizuālo saturu Komisija iesaistīsies dialogā ar ieinteresētajām personām, lai veicinātu kvalitatīva satura apriti visā ES. Tas varētu notikt Eiropas rūpniecības un mediju un radošo nozaru atveseļošanas politikas ietvaros, kas tiks plašāk izklāstīta topošajā rīcības plānā mediju un audiovizuālajai nozarei. ·Tāpēc būtu jāplāno vēl viens izvērtējums 2022. gadā. Šīs uzraudzības rezultāti noteiks, vai Komisija pēc tam apsvērs iespēju ierosināt grozījumus regulā vai kādus citus turpmākus pasākumus, tostarp atbilstīgus likumdošanas pasākumus. 1.Ievads Patērētāji gaida, ka patiesi satīklotā digitālajā vienotajā tirgū tie bez traucēkļiem varēs piekļūt precēm un pakalpojumiem pāri robežām. Kopš 2018. gada 3. decembra Ģeogrāfiskās bloķēšanas novēršanas regula (turpmāk “Regula”) aizliedz nepamatoti diskriminēt klientus (patērētājus un uzņēmumus, kas izdara pirkumu galapatēriņam), kuri iepērkas tiešsaistē, tikai viņu valstspiederības, dzīvesvietas vai uzņēmējdarbības veikšanas vietas dēļ. Tas attiecas arī uz gadījumiem, kad klients, kas veic pirkumu pāri robežām, nevar to pabeigt vai tiek aicināts maksāt ar debetkarti vai kredītkarti, kura izdota konkrētā valstī. Regulas mērķis bija palielināt patērētāju un uzņēmumu iespējas veikt pārrobežu pirkumus — patērētājiem vajadzētu būt iespējai “iepirkties kā vietējiem” jebkur ES. Regulā bija paredzēta tās īstermiņa pārskatīšana pēc 18 mēnešiem no piemērošanas dienas, un minētajā pārskatīšanā būtu jāiekļauj Regulas darbības jomas paplašināšanas iespējamības novērtējums, jo īpaši attiecībā uz tiešsaistes pakalpojumiem, kas nodrošina piekļuvi ar autortiesībām aizsargātam saturam, piemēram, mūzikai, videospēlēm, filmām vai e-grāmatām. Ziņojumā ir iekļauti Komisijas galvenie konstatējumi par Regulas īstenošanas pirmo periodu. Tajā ir trīs pamatdaļas. Otrajā daļā aplūkots, kā Regulu īstenojušas dalībvalstīs un tirgotāji, kā arī tas, kā mainījušās patērētāju gaidas. Trešajā daļā aplūkotas iespējas un problēmas, kas saistītas ar Regulas darbības jomas maiņu. Noslēdzošajā ceturtajā daļā izklāstīti turpmākie pasākumi. Pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā sniegta plašāka informācija un tās analīze, kas apstiprina minētos konstatējumus. 2.Regulas īstenošana Šajā daļā sniegti: i) sākotnēji konstatējumi par Regulas īstenošanu dalībvalstīs; ii) dažas vispārējas tendences, kas skar patērētāju informētību un gaidas, un iii) sīkāka informācija par to, kā tirgotāji īsteno Regulu. Šajā daļā apkopota arī informācija par Regulas sinerģiju ar citām saistītām likumdošanas iniciatīvām, kas ir stājušās spēkā vai drīz stāsies spēkā. 1.

2. 2.1.Īstenošana dalībvalstīs Dalībvalstīm līdz 2018. gada 3. decembrim bija jānorīko iestāde vai iestādes, kas ir atbildīgas par praktiskas palīdzības sniegšanu patērētājiem gadījumā, ja starp patērētāju un tirgotāju rodas strīds. Tām bija jānodrošina arī iespēja pieprasīt aizliegumu un jāsadarbojas tīklā, kas paredzēts sadarbībai patērētāju tiesību aizsardzības jomā (SPTAJ). SPTAJ tīklā ir apvienotas iestādes, kas ir atbildīgas par tiesību aktu izpildi patērētāju tiesību aizsardzības jomā ES. Dalībvalstīm bija uzdots arī pilnvarot kompetentās iestādes un noteikt pasākumus, ar kuriem nodrošina atbilstīgu un efektīvu Regulas izpildi, lai varētu vērsties pret tirgotājiem, kas neievēro noteikumus. Kopumā īstenošanas process dalībvalstīs kavējas. Līdz 2018. gada decembrim tikai sešas dalībvalstis bija pieņēmušas pasākumus un paziņojušas par tiem, kā arī norīkojušas iestādes Regulas izpildei. Pēc Komisijas veiktās rūpīgās uzraudzības un pārbaudes lielākā daļa dalībvalstu minētos pasākumus pieņēma 2019. gada pavasarī. Līdz 2019. gada jūlijam sešas dalībvalstis vēl nebija pilnīgi vai daļēji paziņojušas par izpildes pasākumiem, kas piemērojami par Regulas neievērošanu. Komisija sāka pārkāpuma procedūras pret attiecīgajām dalībvalstīm. Regulā paredzētās tiesības un pienākumi ir piemērojami tieši, un tos nav ietekmējušas minētās kavēšanās. Tomēr 2019. gada pirmajā ceturksnī lielākajā daļā dalībvalstu netika veikta nekāda publiski tiesiskā Regulas izpilde vai uzraudzība. To dalībvalstu vidū, kuras ir norīkojušas attiecīgās iestādes, lielākā daļa uzticējušas izpildiestāžu funkcijas patērētāju tiesību aizsardzības iestādēm un palīdzības iestāžu funkcijas — Eiropas patērētāju centriem. Tomēr dalībvalstīs ir vērojamas lielas atšķirības piemērojamo naudas sodu ziņā un liela starpība starp minimālo un maksimālo naudas sodu konkrētā dalībvalstī. Attiecībā uz ģeogrāfiskās bloķēšanas gadījumiem darījumos starp uzņēmumiem gandrīz vienāds skaits dalībvalstu izvēlējušās vienu no divām pieejām — vai nu tikai privāttiesiskā izpilde ar tiesu starpniecību, vai arī privāttiesiskās un publiski tiesiskās izpildes apvienojums. Tādēļ būs sīkāk jāizvērtē sankciju un izpildes sistēmu efektivitāte, jo īpaši darījumos starp uzņēmumiem, tostarp jānovērtē tiesiskās aizsardzības līdzekļu praktiskā piemērošana un efektivitāte. 2.2.Patērētāju informētība un gaidas Tā kā Regula ir viena no galvenajām digitālā vienotā tirgus stratēģijas iniciatīvām, kas saistīta ar e-komerciju, lielu uzmanību tai ir pievērsušas patērētāju un to pārstāvības organizācijas. Viens no iemesliem ir tas, ka Regula tieši piešķir patērētājiem īpašas tiesības attiecībās ar pārrobežu tirgotājiem. Krietni pirms Regulas piemērošanas sākuma Komisija veica arī izpratnes veicināšanas pasākumus, izmantojot dažādus kanālus. Viens no pasākumiem bija jautājumu un atbilžu dokumentu izveide, lai sniegtu skaidrojumu gan patērētājiem, gan tirgotājiem. Tādējādi 2019. gada februārī — tikai pāris mēnešu pēc Regulas piemērošanas dienas — aptuveni 50 % ES patērētāju jau bija informēti par Regulu. Aptuveni puse no tiem, kas bija informēti par Regulu, uzskatīja, ka pietiekami labi zina, kādi jautājumi tajā aplūkoti. Tomēr valstu izpildiestāžu un palīdzības iestāžu veiktā Regulas īstenošana pirmajos mēnešos atklāja, ka patērētāji bieži vien sagaida vairāk attiecībā uz tiesībām un pienākumiem strīdu un problēmu gadījumā. Gaidas bija īpaši augstas attiecībā uz pārrobežu piegādes atteikumiem vai nespēju —jo īpaši starptautisku tirgotāju gadījumā — piegādāt uz konkrētām valstīm. Regula neparedz pienākumus minētajās jomās. Komisija ierosina turpināt veicināt izpratni par Regulu, vienlaikus turpinot uzraudzīt tirgotāju vispārējo tirgus praksi un tās ietekmi uz patērētājiem pieejamo izvēli ES. 2.3.Tirgotāju veikta piemērošana Pirmajos Regulas piemērošanas mēnešos Komisija uzraudzīja tirgotāju tirgus praksi, izmantojot apsekojumu ar “kontrolpirkumu” palīdzību un saņemot informāciju no izpildiestādēm un palīdzības iestādēm. Apsekojumā, izmantojot kontrolpirkumus, tika veikts daudz mēģinājumu iegādāties preces un pakalpojumus pāri robežām, lai varētu savākt datus par praktiskiem ierobežojumiem. Tas ir tipveida apsekojums, kurā noskaidro klientu pieredzi dažādos iepirkšanās procesa posmos pārrobežu iepirkšanās situācijā. Pamatapsekojums 2015. gadā bija pamats sākotnējā Regulas priekšlikuma ietekmes novērtējumam. Apsekojums, kurš notika 2019. gadā un kurā aptvēra aptuveni 9000 tīmekļa vietņu, parādīja Regulas sākotnējo labvēlīgo ietekmi, kas izpaudās kā tirgotāju tīmekļa vietņu pārrobežu pieejamības uzlabošanās. Salīdzinājumā ar 2015. gadu e-komercijas tīmekļa vietņu pārvirzīšanas vai piekļuves lieguma gadījumu skaits bija samazinājies, bet tādu ierobežojumu gadījumu skaits, kad pilnīgi liegta reģistrācija tīmekļa vietnēs, bija samazinājies uz pusi. Bija samazinājies arī pēc reģistrācijas automātiski notikušu cenu izmaiņu gadījumu skaits. Kopumā salīdzinājumā ar 2015. gadu sekmīgi pabeigtu pārrobežu pirkuma gadījumu īpatsvars bija nedaudz palielinājies. Tomēr biežāk nekā vienā no desmit pārrobežu kontrolpirkuma mēģinājumiem neizdevās reģistrācija, un tikpat daudz pirkumu neizdevās maksājuma posmā. Parasti tas notika klienta dzīvesvietas vai maksājuma piesaistes vietas prasību (piemēram, pieņemtas tikai konkrētajā dalībvalstī izdotas debetkartes) dēļ. Joprojām ir jānovērš tādi šķēršļi, kas var: i) būt diskriminējoši; ii) izraisa nevienlīdzīgu attieksmi un/vai iii) liedz piekļuvi piedāvājumiem un to salīdzināšanu. To varētu paveikt, ja visās dalībvalstīs būtu pilnīgi darbspējīgas izpildiestādes un palīdzības iestādes. Minētos datus apstiprina to iestāžu sākotnējā pieredze, kurām uzdots risināt ģeogrāfiskās bloķēšanas problēmas. Bieži vien valsts iestāžu un/vai palīdzības iestāžu “mierīga” vēršanās pie tirgotāja var atrisināt radušās problēmas. Tas liecina, ka daļa tirgotāju, iespējams, nav informēti par saviem pienākumiem vai arī līdz Regulas piemērošanas dienai nebija pienācīgi pielāgojuši savu tirgus politiku saskarei ar pārrobežu pircējiem, bet bija gatavi rīkoties, kad viņiem tika tas norādīts. Minētie rezultāti apliecina arī to, ka nepieciešama turpmāka ievirze attiecībā uz Regulas īstenošanu un papildu kampaņas izpratnes veidošanai, lai veicinātu tirgotāju atbilstību. Sākotnējā informācija, kas iegūta no valstu iestādēm, liecina arī par ieguvumiem, ko sniegusi iestāžu sadarbība SPTAJ tīklā. Tā ne tikai veicina Regulas pārrobežu izpildi, bet ar Komisijas atbalstu arī nodrošina noteikumu konsekventu interpretāciju. Regula neuzliek tirgotājiem pienākumu veikt piegādi pāri robežām, ja tas nav paredzēts piemērojamos noteikumos. Tomēr bieži vien iepirkšanās process apstājas pēdējos posmos, jo tirgotājs neveic piegādi uz pircēja mītnes valsti, tāpēc jaunākajā apsekojumā, kurā izmantoja kontrolpirkumus, gadījumos, kad bija nepieciešama pārrobežu piegāde, izdevās tikai viens no trim pārrobežu iepirkšanās mēģinājumiem. Tas galvenokārt ir saistīts ar pārrobežu pirkumu piegādes ierobežojumiem. Šādi ierobežojumi joprojām ietekmē vairāk nekā 50 % iepirkšanās mēģinājumu pat tādu starptautisku tirgotāju gadījumā, kuri piedāvā dažādām valstīm paredzētas tīmekļa vietnes versijas.

Lai gan pašreizējā posmā Regula tieši nerisina minētās problēmas, tās var mazināt patērētāju paļāvību, ka piedāvājumi būs pieejami visā Eiropas vienotajā tirgū. No otras puses, tiešsaistes tirgotāji joprojām saskaras ar administratīviem šķēršļiem (piemēram, PVN reģistrācijas prasībām), un viņiem nav skaidras patērētāju tiesību aizsardzības prasības, kas attiecas uz pārrobežu pārdošanu. Tāpēc minētās problēmas var atturēt tirgotājus no aktīvākas iesaistes pārrobežu pārdošanā. Minētās atziņas liecina, ka ir vajadzīga visaptveroša pieeja, lai Regula pilnīgi radītu iecerēto ietekmi. Tāda pieeja nodrošinātu patērētājiem labāku pārrobežu piekļuvi precēm un pakalpojumiem, vienlaikus atvieglojot tirgotājiem iesaisti pārrobežu pārdošanā. Minētie jautājumi tiks sīkāk iztirzāti nākamajā daļā. 2.4.Sinerģija ar digitālā vienotā tirgus sistēmu Digitālā vienotā tirgus pasākumi palīdz tirgotājiem pārdot preces un sniegt pakalpojumus pāri robežām, jo vienkāršo procedūras un samazina izmaksas, jo īpaši MVU. Minētais ietver pasākumus, kas: i) samazina administratīvās izmaksas, kuras saistītas ar PVN prasību ievērošanu attiecībā uz preču pārrobežu pārdošanu, jo īpaši atceļ prasību uzņēmumiem, kas veic preču tālpārdošanu vai sniedz pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa maksātājas, reģistrēties citās dalībvalstīs ne tikai tajā, kurā minētie uzņēmumi dibināti (piemērojams no 2021. gada jūlija); ii) sekmē patērētāju aizsardzības noteikumu saskaņošanu, tostarp attiecībā uz tiesiskās aizsardzības līdzekļiem gadījumos, kad precēm konstatēti trūkumi (no 2022. gada); iii) stiprina sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā (no 2020. gada janvāra) un iv) uzlabo gan pārrobežu paku piegādes pakalpojumu regulatīvo uzraudzību, gan paku piegādes tarifu pārredzamību (no 2018. gada maija). Komisija ir apņēmusies apzināt un novērst jebkurus turpmākus pārrobežu šķēršļus. Iepriekš minēto pasākumu pilnīga un efektīva īstenošana ietekmēs Regulas ietekmi, jo tie sniedz tirgotājiem lielāku tiesisko noteiktību un novērš dažus šķēršļus, kuru dēļ tirgotāji nevēlas sadarboties ar patērētājiem pāri robežām. Tādējādi Regulas efektivitāti un vajadzību pēc jebkādiem iespējamiem pielāgojumiem būs vieglāk novērtēt plašākā tirgus situācijas kontekstā, kad citi pasākumi, kas pieņemti saskaņā ar digitālā vienotā tirgus stratēģiju, būs pilnīgi īstenoti un sākuši ietekmēt tirgu. Tomēr, pat mainoties tiesiskajam regulējumam, atsevišķu tirgotāju tādas prakses iespējamo diskriminējošo ietekmi, ko Regula tieši neskar, joprojām var pakļaut individuālai pārbaudei saskaņā ar Pakalpojumu direktīvas vispārējo diskriminēšanas aizlieguma klauzulu, piemēram, par konkrētu izstrādājumu piegādes iespēju tīšu ierobežošanu vai liegumu bez objektīva pamatojuma piekļūt tīmekļa vietnēm valstīs, kuras tirgotājs citādi apkalpo. Tādēļ var būt vajadzīgi turpmāki norādījumi par minēto klauzulu un tās sasaisti ar Regulu. 3.Regulas darbības jomas paplašināšana 3.1.Elektroniski sniegti pakalpojumi, kas nodrošina piekļuvi ar autortiesībām aizsargātam saturam Attiecībā uz pakalpojumiem, kas nodrošina piekļuvi ar autortiesībām aizsargātiem darbiem (piemēram, pakalpojumiem, kas nodrošina piekļuvi mūzikai, videospēlēm vai filmām), Regulas pārskatīšanas klauzulā ir norādīti daži konkrēti aspekti, kas jāņem vērā. Proti, Regulā paredzēts, ka, novērtējot jebkuru darbības jomas paplašināšanu, jāpieprasa, lai tirgotājam, kas šādus darbus dara pieejamus pāri robežām, būtu “attiecīgajās teritorijās nepieciešamās tiesības”. Tas nozīmē, ka patērētāji var piekļūt tiešsaistes satura pakalpojumiem citās dalībvalstīs tikai tad, ja pakalpojumu sniedzējam ir šajās teritorijās nepieciešamās tiesības. Tāda pieeja kopumā atbilst Regulas intervences loģikai un neietekmē autortiesību aizsardzības tiesisko regulējumu. Tomēr Regulā nav aplūkots jautājums par to, kādas ir “nepieciešamās tiesības”, jo īpaši, ja tirgotājs reaģē uz tādu klientu nepieprasītiem pasūtījumiem, kuri atrodas citās dalībvalstīs (tā dēvētā “pasīvā pārdošana”). Tas ir svarīgs jautājums, jo Ģeogrāfiskās bloķēšanas novēršanas regulas darbības jomas paplašināšanas faktiskā ietekme būtu atkarīga no licencēšanas prakses un “nepieciešamo tiesību” iespējamās interpretācijas. Šajā ziņojumā ir norādītas dažas tendences, iespējas un problēmas, ko radītu Regulas darbības jomas paplašināšana, ja to attiecinātu uz minētajiem pakalpojumiem, tostarp audiovizuālo saturu, kā arī tādu saturu, kas nav audiovizuāls, vērtējot to, pamatojoties uz pārskatīšanas klauzulas norādēm, tostarp “nepieciešamo tiesību” nosacījumu. Ziņojuma pamatā ir dažādi analītiskie pētījumi un datu avoti, kas turpmāk analizēti pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā. Tajā analizētas: i) patērētāju gaidas/prasības; ii) iespējamā dažādība un cenu ietekme uz patērētājiem un iii) ietekme uz dažādām nozarēm. Ziņojumā ir aplūkots arī tiesiskais regulējums, licencēšanas sistēmas un dinamiskā ietekme, kas ir īpaši svarīga sarežģītām un strauji mainīgām radošajām nozarēm. Tomēr, ņemot vērā to, ka pieejamā informācija attiecas uz laikposmu pirms Covid-19 uzliesmojuma radītās krīzes, analīzē nav atspoguļota krīzes ietekme uz nozarēm, kas aizsargātas ar autortiesībām. Mūzika Dati liecina, ka patērētāju vēlmes un interese par pārrobežu piekļuvi mūzikas saturam ir palielinājusies, lai gan ES joprojām lielākoties dominē iekšzemes patēriņš. Darījumdarbības modeļi, kuru pamatā ir abonements, pašlaik veido 85 % mūzikas nozares ieņēmumu. Visās dalībvalstīs darbojas vairāki ES mēroga pakalpojumu sniedzēji kopā ar dažiem tādiem, kas sniedz pakalpojumus konkrētā dalībvalstī, piedāvājot plašus katalogus. Proti, ES mēroga pakalpojumu sniedzējiem ir plaši katalogi, kuru saturs dažādās dalībvalstīs vairāk nekā 90 % gadījumu pārklājas. Citiem vārdiem sakot, repertuāra daudzveidība dalībvalstīs būtiski neatšķiras. Tāpēc pašreizējā ģeogrāfiskās bloķēšanas prakse nozarē galvenokārt ir paredzēta tam, lai īstenotu cenu diferencēšanas stratēģijas dažādās dalībvalstīs, un tiek konsekventi īstenota, pamatojoties uz tādiem faktoriem kā atšķirīgs pieprasījums un pirktspēja. Pieejamā informācija liecina, ka cena, šķiet, ir galvenais dzinulis, kāpēc patērētāji maina pakalpojumu sniedzējus. Ja Regulas darbības joma tiktu paplašināta, pašreizējo cenu diferencēšanas stratēģiju ilgtspēja samazinātos un liela mēroga migrācija uz lētākām tā paša pakalpojuma versijām, ko sniedz citās dalībvalstīs, potenciāli varētu būtiski ietekmēt mūzikas straumēšanas pakalpojumu ieņēmumus. Paredzams, ka pakalpojumu sniedzēji reaģēs, izlīdzinot cenas un, iespējams, diferencējot dažādās valstīs aktīvi piedāvātos pakalpojumus. Pamatojoties uz pieejamajiem datiem, šobrīd nav skaidra cenu izlīdzināšanas pastiprināšanās vispārējā dinamiskā ietekme uz labklājību (gan uz uzņēmumu, gan patērētāju). Jebkuru varbūtējo cenu samazinājumu valstīs ar augstu pieprasījumu (un patēriņa pieaugumu minētajās valstīs), iespējams, vairāk nekā pietiekami kompensēs cenu pieaugums un patēriņa samazināšanās valstīs ar zemu pieprasījumu. Minētos secinājumus vēl vairāk apstiprina papildu informācija par strukturālām atšķirībām starp Savienības valstīm saistībā ar nozares attīstību, kas ietekmē mūzikas eksportu un pārrobežu patēriņu. E-grāmatas Salīdzinājumā ar citiem satura pakalpojumiem pieprasījums pēc pārrobežu piekļuves e-grāmatām ir zems. Tirgu veido dažas ES mēroga platformas kopā ar daudziem mazākiem valstu un reģionāliem grāmatu pārdevējiem/izplatītājiem, kuri bieži piedāvā e-grāmatas līdztekus fiziskā formātā pārdotām grāmatām, lai gan pieprasījums ir ierobežotāks un peļņa mazāka. Regulas attiecināšana uz e-grāmatām, iespējams, varētu ievērojami palielināt to vienumu skaitu, kas pieejami no konkrētu pakalpojumu sniedzēju atsevišķiem pārrobežu katalogiem konkrētās valstīs (piemēram, līdz pat 40 % pieaugums iTunes katalogā dažās valstīs), un uzlabot piekļuvi mazākiem / valsts mēroga grāmattirgotājiem. Tomēr nav skaidrs, vai tas patiesi palielinātu to publikāciju faktisko dažādību, kas patērētājiem jau ir pieejamas ar dažādu ES mēroga un atsevišķu valstu grāmatu tirdzniecības pakalpojumu sniedzēju/versiju starpniecību. Patērētāju pieprasījumam minētajā nozarē ir raksturīgs samērā augsts jutīgums valodas ziņā un samērā zems cenu jutīgums attiecībā uz pakalpojumiem no ārvalstīm. Savienojumā ar mazāku ietekmi, ko minētajā nozarē rada cenu atšķirības, un katalogiem, kas nav ekskluzīvi (kas ar dažādu pakalpojumu sniedzēju starpniecību jau ir pieejami atsevišķas valsts mērogā), tas apstiprina konstatējumu, ka Regulas darbības jomas paplašināšana varētu labvēlīgi, lai gan, iespējams, minimāli ietekmēt patērētājus, galvenokārt ierobežota cenu samazinājuma dēļ. Turklāt dažu valstu tirgos ir spēkā tiesību akti, kas nosaka grāmatu cenas, kuras varētu vēl vairāk ierobežot minēto ietekmi, vienlaikus palielinot atbilstības nodrošināšanas izmaksas. Tomēr, ņemot vērā nozares struktūru, nelabvēlīgā ietekme (ar lielāku cenu konkurenci, bet galvenokārt ar lielākām atbilstības nodrošināšanas izmaksām) var īpaši skart mazākus grāmatu tirgotājus. Tas izpaustos kā daudz mazākas e-grāmatu tirgus daļas un peļņa no e-grāmatu pārdošanas, bet augstākas darbības un atbilstības nodrošināšanas relatīvās izmaksas pārrobežu pārdošanā.

Spēles/programmatūra Saskaņā ar pašreizējo informāciju pieprasījums pēc pārrobežu piekļuves spēlēm un galvenokārt programmatūrai šķiet zems, jo īpaši salīdzinājumā ar citiem satura pakalpojumiem. Pārrobežu videospēļu (proti, datoru un mobilo ierīču spēļu un spēļu konsoļu) pieejamība dažādās tiešsaistes spēļu ekosistēmās atšķiras, vismaz starp lielākajiem ES mēroga pakalpojumu sniedzējiem, piemēram, lietotņu veikaliem vai datoru/konsoļu platformām. Tāpat kā attiecībā uz e-grāmatām spēļu katalogi atsevišķās ES valstīs nedaudz atšķiras, jo īpaši attiecībā uz spēļu konsolēm un dažām dalībvalstīm. Tāpat kā mūzikas jomā un pretstatā citiem satura pakalpojumiem videospēļu izplatīšanas prakses pamatā lielākoties ir tāda licencēšana, kas nav saistīta ar noteiktu teritoriju un nav ekskluzīva. Pārrobežu piekļuves ierobežojumu atcelšana var palielināt pieejamo vienumu dažādību atsevišķos katalogos (Playstation gadījumā pieaugums līdz aptuveni 17 %, ņemot vērā vienumu vērtējumu). Tomēr pieejamības ierobežojumi visās platformās skar galvenokārt vienumus ar salīdzinoši zemu pieprasījumu/reitingu. Lai gan cenu atšķirības dalībvalstīs vidēji šķiet nelielas, fakti liecina, ka Regulas attiecināšana uz videospēlēm varētu būt labvēlīga patērētājiem, proti, tiktu pazeminātas cenas un palielināts pārdošanas apjoms. Tomēr nešķiet, ka iespējamais patēriņa pieaugums pakalpojumu sniedzējiem varētu pilnīgi atsvērt cenu pazemināšanos. Tāpēc izstrādātājus/izdevējus, iespējams, gaida ieņēmumu samazināšanās. Vispārējā ietekme uz labklājību (vērtējot ietekmi gan uz patērētājiem, gan pakalpojumu sniedzējiem) varētu būt nedaudz labvēlīga, vismaz īstermiņā. Tomēr iespējamā nelabvēlīgā ietekme varētu lielākā mērā skart mazākus un/vai valsts mēroga izplatītājus, kuri nodarbojas ar datorspēļu izplatīšanu (kur ES mēroga platformas darbojas līdztekus tiešajai pārdošanai, ko veic izdevēji) un kuru tirgus daļa ir mazāka, bet darbības relatīvās izmaksas pārrobežu pārdošanā — augstākas. Būtu jāņem vērā arī iespējamā ietekme uz dažām valsts mēroga pārredzamības prasībām, kas attiecas uz spēlēm (piemēram, vecuma kategorijām). Audiovizuālie (AV) pakalpojumi Audiovizuālo pakalpojumu iekšzemes patēriņš joprojām ir dominējošs, bet attiecībā uz pārrobežu piekļuves audiovizuālajiem pakalpojumiem visaugstākais pieprasījums ir tiem satura pakalpojumiem, kas aizsargāti ar autortiesībām. Fakti arī liecina, ka minētais pieprasījums pieaug, lai gan tas joprojām ir visai neliels: 9 % interneta lietotāju ir mēģinājuši piekļūt audiovizuālajam saturam pāri robežām, un 31 % tāda piekļuve interesē. Lai gan ir šāds potenciāls pārrobežu pieprasījums, audiovizuālā satura (jo īpaši filmu un seriālu) pieejamība tiešsaistē ES joprojām ir ļoti ierobežota (vidēji 14,1 % ES27). Katalogi atšķiras pieejamo izdevumu ziņā un bieži vien valodas versiju ziņā, un patērētāji mazākās valstīs parasti var piekļūt šaurākam saturam. Šādu situāciju daļēji veicinājusi izplatīšanas prakse, kuras pamatā lielākoties ir teritoriālā un ekskluzīvā licencēšana audiovizuālajā nozarē un kuras mērķis ir iegūt finansējumu ražošanai. Tomēr to var būt izraisījusi arī tāda komercprakse, kas sadrumstalo vienoto tirgu pa valstīm. Valsts mēroga pakalpojumu sniedzēju katalogos iekļautā audiovizuālā satura pārrobežu pieejamība ir ļoti zema — tas lielākoties nav pieejams citās dalībvalstīs. Pat lieli ES mēroga pakalpojumu sniedzēji, kas atrodas galvenokārt ASV, dažādās dalībvalstīs piedāvā atšķirīgus katalogus, lai gan viņu pašu ražojumi ir vieglāk pieejami visās dalībvalstīs. Pēdējos gados ES ir atvieglojusi pārrobežu piekļuvi audiovizuālajam saturam, novēršot dažus ar autortiesībām saistītus šķēršļus satura izplatīšanai. Piemēram, Regula par pārnesamību ļauj patērētājiem, ceļojot ES, turpināt piekļūt maksas pakalpojumiem, ko viņi abonējuši. Tiešsaistes televīzijas un radio programmu direktīva nodrošinās atsevišķu televīzijas programmu pārrobežu pieejamību, izmantojot raidorganizāciju tiešsaistes pakalpojumus. No otras puses, ņemot vērā to, ka Ģeogrāfiskās bloķēšanas novēršanas regula pati par sevi neskar autortiesību tiesību aktus, tās darbības jomas attiecināšana uz audiovizuālo nozari var būt atkarīga no licencēšanas prakses. Proti, nozares licencēšanas praksē parasti tiek pieņemts, ka “nepieciešamās tiesības” nozīmē, ka satura izplatītājiem jābūt tiesībām attiecīgajās valstīs, kurās saturs ir pieejams, un ka tas attiecas arī uz “pasīvo pārdošanu” (proti, ja pakalpojums netiek aktīvi reklamēts patērētāja teritorijā). Tāpēc minētajā situācijā Regulas darbības jomas paplašināšana ļoti nedaudz ietekmētu jaunu tiešsaistes audiovizuālo pakalpojumu pārrobežu pieejamību. Tas ir izskaidrojams ar to, ka ražotāji turpinātu ierobežot licencēs noteikto tiesību tvērumu un varētu būt pat mudināti to darīt, lai novērstu Regulas piemērošanu licencētajiem izplatītājiem. Tādējādi Regulas attiecināšana uz audiovizuālo nozari nozīmētu, ka patērētāji izvēlētos citu piegādātāju galvenokārt cenas dēļ (proti, meklētu lētākus tāda satura/ pakalpojumu piedāvājumus, kuriem viņiem jau ir piekļuve) un darītu to galvenokārt starp dažādām ES mēroga pakalpojumu sniedzēju versijām. Īstermiņā tam varētu būt nedaudz labvēlīga ietekme uz vispārējo labklājību, ko radītu iespējama patērētāju izraisīta cenu arbitrāža, tomēr neizslēdzot zināmu cenu saskaņošanu, ko pakalpojumu sniedzēji izvēlētos kā iespējamo mazināšanas stratēģiju. Tomēr iespējamais nozares ieņēmumu kritums ilgtermiņā varētu izraisīt nevēlamas pārmaiņas satura veidošanas, finansēšanas, ražošanas un izplatīšanas tirgos vidēji ilgā termiņā un ar tām saistītu ietekmi uz labklājību arī attiecībā uz kultūras daudzveidību. Tomēr pašreizējā judikatūra par autortiesību tiesību aktu interpretāciju nav pārliecinoša, un daži jautājumi vēl tiek izskatīti Eiropas Savienības Tiesā. Ja izplatītājiem nebūtu vajadzīgas papildu licences, lai reaģētu uz tādu individuālu klientu brīvprātīgiem pasūtījumiem, kuri atrodas ārpus teritorijām, kurās izplatītāji aktīvi sniedz pakalpojumus, tas atspoguļotos ietekmes analīzē. Tādā gadījumā pārrobežu pieprasījumu, ko izraisa Regulas darbības jomas paplašināšana, veicinātu arī patērētāji, kuri meklē jaunu saturu vai valodas versijas, kas nav pieejamas viņu dalībvalstī, bet ne vienmēr izvēlas zemāku cenu. Saskaņā ar pētījuma pieņēmumiem šāda scenārija gadījumā tiešsaistes pakalpojumu sniedzēju (vismaz lielāko) kopējie ieņēmumi, iespējams, faktiski palielinātos, jo vietējais saturs atrastu jaunu auditoriju pāri robežām. Lai gan aplūkotā tirgus paplašināšanās varētu labvēlīgi ietekmēt vispārējo labklājību, tomēr tās ietekmi uz nozares struktūru, dažādiem tirgus dalībniekiem un dažādām dalībvalstīm paredzēt ir daudz grūtāk un ir vajadzīgs turpmāks novērtējums. Piemēram, nav skaidra licenču parametru ietekme. No vienas puses, Regulas darbības jomas paplašināšana varētu veicināt ES mēroga ekskluzīvās licencēšanas pieaugumu, kas, iespējams, ietekmētu attiecīgo tirgu struktūru. No otras puses, tas varētu arī stimulēt licencēšanas praksi, kurā galvenā uzmanība pievērsta pieprasījuma lingvistiskajām un kultūras atšķirībām, bet vienlaikus pieļauta plašāka ietekme dažādās teritorijās. Kopumā plašākā nozares analīzē ir svarīgi ņemt vērā to, ka nozare strauji mainās. No ekonomikas viedokļa tas nozīmē, ka jāaplūko gan īstermiņa, gan ilgtermiņa ietekme — piemēram, novērtējot apstākļus, kas veicina investīcijas, — uz dažādiem darījumdarbības modeļiem un izplatīšanas vērtības ķēdēm, kam ir būtiska nozīme satura finansēšanā un izplatīšanā. Piemēram, paredzams, ka straumēšanas abonementu skaits turpinās pastāvīgi pieaugt, jo palielinās tādu pasaules un valsts mēroga platformu skaits, kas veic lielus ieguldījumus vietējā saturā un izplata to pāri robežām, tostarp ar partnerības nolīgumu palīdzību. Citas nozares Komisija ir izvērtējusi citas nozares, uz kurām Regula neattiecas, lai novērtētu iespējamos nepamatotos ierobežojumus (ko piemēro tirgotāji), kurus varētu novērst ar Regulas palīdzību. Transporta jomā diskriminācijas aizlieguma princips jau ir iekļauts spēkā esošajos nozares ES tiesību aktos vai pašreiz apspriestajos tiesību aktos, kas skar dzelzceļa pasažieru tiesības. Apsekojuma, kas notika 2019. gadā, izmantojot kontrolpirkumus, rezultāti liecina, ka ģeogrāfiskās bloķēšanas prakse dažādās transporta nozarēs (gaisa, autobusu, dzelzceļa un jūras) ir visumā reti sastopama, lai gan tā ir nedaudz vairāk izplatīta dzelzceļa un jūras transporta nozarē. Tas norāda, ka ir jānodrošina, ka līdztiesīgie likumdevēji drīz apstiprina Regulas par dzelzceļa pasažieru tiesībām pārstrādātajā redakcijā ierosināto diskriminācijas aizlieguma klauzulu. Tomēr kopumā šķiet, ka šajā posmā transporta pakalpojumi Regulas darbības jomā nav jāiekļauj. Iemesli ir šādi: i) ģeogrāfiskā bloķēšana transporta nozarē ir kopumā reti izplatīta; ii) īpašu diskriminācijas aizlieguma klauzulu esība citu nozaru (transporta – gaisa, jūras, autobusu) instrumentos; iii) gaidāmā likumdošanas iniciatīva attiecībā uz dzelzceļiem un iv) dalībvalstīs piemēroto sabiedrisko pakalpojumu saistību iespējamā ietekme. Gan finanšu pakalpojumiem, gan telesakariem, gan veselības aprūpes pakalpojumiem piemīt specifiskas iezīmes, kas jāņem vērā, apsverot, kā novērst iespējamus nepamatotus šķēršļus pārrobežu piekļuvei minētajiem pakalpojumiem. Piemēram, pārrobežu noteikumu piemērošana var izraisīt nepieciešamību izstrādāt nozarei specifiskas uzraudzības prasības, vai arī uz nozari var attiekties daži aizsardzības pasākumi un papildu pārbaudes, ko nosaka vai atļauj nozares tiesību akti, tāpēc horizontālā instrumenta, piemēram, regulas, vispārējs darbības jomas paplašinājums var nešķist pamatots. 4.Komisijas turpmākie pasākumi Šajā posmā Komisijas sākotnējais viedoklis ir tāds, ka ir par agru novērtēt pašreizējās Regulas īstenošanas visas tiešās un netiešās sekas un apzināt grozījumus šajā ziņā. Lai gan īstenošana noris lēni, šajā ziņojumā norādītā sākotnējā labvēlīgā ietekme liecina, ka tuvākajā laikā ir iespējams sasniegt labākus rezultātus, jo īpaši ar labāku izpildi dalībvalstīs. Turklāt nākamajos 12–18 mēnešos būtu jāuzrauga jebkāda iespējamā sinerģija ar citiem digitālā vienotā tirgus pasākumiem, lai atvieglotu klientiem piekļuvi piedāvājumiem. Ir vajadzīgs arī turpmāks novērtējums un apsvērumi par Regulas attiecināšanu uz elektroniski sniegtiem pakalpojumiem, kas nodrošina piekļuvi ar autortiesībām aizsargātam saturam. Analīze liecina, ka ģeogrāfisko bloķēšanu minētajās nozarēs nosaka dažādi apstākļi un tirgus attīstība un ka Regulas darbības jomas paplašināšana dažādas jomas var ietekmēt atšķirīgi Jebkura labvēlīga ietekme, jo īpaši attiecībā uz patērētājiem, lielā mērā ir atkarīga no autortiesību licencēšanas prakses un pieejām, kuras ir jāanalizē sīkāk. Tas īpaši attiecas uz audiovizuālo nozari, kur tiešām ir iespējami būtiski uzlabojumi satura pieejamības ziņā. Tas pamato vajadzību plašākā kontekstā pievērsties jautājumam par patērētāju piekļuvi saturam, jo īpaši audiovizuālajam saturam, proti, Komisijas topošajā rīcības plānā mediju un audiovizuālajai nozarei tās atlabšanas un pārveides veicināšanai. Komisija iesaistīsies dialogā ar ieinteresētajām personām, lai noteiktu, kā veicināt audiovizuālā satura labāku apriti ES, un vienlaikus ierosinās pasākumus nozares atveseļošanas atbalstam. Komisija arī turpinās centienus atbalstīt citu nozaru, piemēram, mūzikas nozares, ilgtspēju saistībā ar īpašo iniciatīvu “Eiropu pāršalc mūzika”, kuras pamatā ir integrēta pieeja Eiropas atbalstam minētajai nozarei. Tomēr pašreizējo šķēršļu likvidēšana un patērētāju diskriminācijas izskaušana joprojām ir viena no Komisijas prioritātēm. Ir ierosināti šādi tūlītējie turpmākie pasākumi.