8.1. Saziņa ar publiskās pārvaldes iestādēm un to informētības par sadarbspēju vairošana

Eiropadome 2013. gada 24. un 25. oktobrī pieņēma secinājumus, kur uzsvēra, ka publiskās pārvaldes iestāžu modernizācija būtu jāturpina, ātri īstenojot pakalpojumus, kuru efektīva darbība ir atkarīga no sadarbspējas, piemēram, e-pārvalde, e-veselība, e-rēķini un e-iepirkums. Tas nodrošinās lielāku skaitu un labākus digitālos pakalpojumus Eiropas iedzīvotājiem un uzņēmumiem, izmaksu ietaupījumus un lielāku efektivitāti, pārredzamību un pakalpojumu kvalitāti publiskajā sektorā.

Publiskās pārvaldes iestāžu modernizācija ir viena no svarīgākajām prioritātēm stratēģijas „Eiropa 2020” sekmīgai īstenošanai. Gada izaugsmes pētījumi, ko Komisija publicējusi no 2011. līdz 2015. gadam, parāda, ka Eiropas publiskās pārvaldes iestāžu kvalitāte tieši ietekmē ekonomikas vidi, tādēļ ir izšķiroši svarīga produktivitātes, konkurētspējas un izaugsmes veicināšanai.

Šajā ziņojumā ir atspoguļoti saskaņā ar ISA lēmuma 13. panta 3. punktu veiktā programmas nobeiguma novērtējuma galvenie rezultāti. Saskaņā ar minēto noteikumu nobeiguma novērtējums bija jānosūta Eiropas Parlamentam un Padomei līdz 2015. gada 31. decembrim. Komisija nobeiguma novērtējumu izstrādāja no 2014. gada decembra līdz 2016. gada februārim, kad koordinācijas grupa pieņēma Komisijas ziņojuma projektu. Tomēr saistībā ar nesenajām izmaiņām Komisijas novērtējuma procedūrās tika būtiski nokavēts juridiskajā pamatā noteiktais termiņš.

Ar Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumu (turpmāk — ISA lēmums) 2010. gada 1. janvārī sāka īstenot sešu gadu programmu Eiropas valstu pārvaldes iestāžu sadarbspējas risinājumiem (turpmāk — ISA programma), kas bija turpinājums programmai par Viseiropas elektroniskās pārvaldības pakalpojumu savietojamības nodrošināšanu valsts pārvaldes iestādēm, uzņēmumiem un pilsoņiem (IDABC). Programmu īstenoja no 2010. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim.

– rezultativitāte — kādā mērā programmas rezultāti un ietekme ir sasnieguši tās mērķus? Vai kādi no aspektiem ir vairāk vai mazāk rezultatīvi nekā citi, un, ja tā, ko no tā var mācīties?

– efektivitāte — cik ekonomiski dažādie ieguldījumi ir pārvērsti rezultātos, un kāda ir bijusi to ietekme resursu maksimāli racionāla izmantojuma ziņā? Kuri programmas aspekti ir (ne)efektīvākie, it sevišķi — mobilizēto resursu ziņā?

Nobeiguma novērtējumā izmantoja to pašu kritēriju kopumu, ko starpposma novērtējumā, kas ir atsauces punkts rezultātu salīdzināšanai. Nobeiguma novērtējuma rezultāti, secinājumi un ieteikumi balstās uz ļoti dažādiem datiem, kuri ir tie pārliecinošie pierādījumi, kas vajadzīgi, lai pārbaudītu programmas intervences loģikas derīgumu un tās mērķu sasniegšanu. Nobeiguma novērtējumā uzmanību koncentrēja uz šādiem septiņiem galvenajiem kritērijiem:

ISA programmas nobeiguma novērtējuma pamatā bija kvantitatīvi un kvalitatīvi dati, ko apkopoja, izmantojot dažādas metodes (dokumentu apsekojumus, tiešsaistes pētījumus, intervijas, rakstiskus pieprasījumus pēc papildu informācijas un gadījumizpētes), kā arī iesaistot visdažādākos pārstāvjus no dalībvalstu un ES dienestiem un nelielu skaitu ieinteresēto personu no pilsoniskās sabiedrības un privātām organizācijām, ar kurām programmai bija mijiedarbība.

Turklāt 90 % no apsekojumā iesaistītajiem dalībvalstu pārstāvjiem un Komisijas ierēdņiem no attiecīgajiem dienestiem apstiprināja, ka programmas rezultāti sasniegti laicīgi un sākotnējās darbības jomas ietvaros. Kā minēts ISA nobeiguma novērtējumā, lielākā daļa šo ieinteresēto personu uzskatīja, ka tikušas pilnībā vai zināmā mērā iesaistītas programmas ikgadējā pārskatīšanā.

ISA programma sniegusi aktīvu ieguldījumu vairākās ES rīcībpolitikās, pie kurām var minēt iekšējā tirgus politiku, Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā (INSPIRE), vienoto informācijas apmaiņas vidi (CISE), Eiropas atklāto datu portāls un konkurences tiesībās, kas ir saņēmuši programmas atbalstu ar mērķtiecīgu darbību un koplietojamu risinājumu starpniecību. Šajās rīcībpolitikās ir izvirzīti tādi uzdevumi un mērķi, kuru īstenošana ir atkarīga no sadarbspējas.

ISA programma veicina citas digitālā vienotā tirgus darbības, kurās sadarbspēja ir priekšnoteikums. Programmas mērķi ir labi saskaņoti ar Digitālo programmu Eiropai un 2010.–2015. gada Eiropas e-pārvaldes rīcības plānu, kuros abos sadarbspēja ir noteikta kā sekmīga rezultāta priekšnosacījums. Turklāt programma labi pieskaņota Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentam (EISI), kura mērķis ir attīstīt Eiropas digitālo pakalpojumu savienotību un sadarbspēju, jo daži no tās pamatelementiem (piemēram, e-piegāde, tulkošana, e-rēķini) ir atkarīgi no ISA rezultātiem. EISI var nodrošināt darbības atbalstu ISA programmas ietvaros izstrādātajiem un attīstītajiem risinājumiem.

ISA programmas mērķis („atbalstīt sadarbību starp Eiropas valstu pārvaldes iestādēm, veicinot efektīvu un rezultatīvu pārrobežu un starpnozaru elektronisku mijiedarbību starp šādām pārvaldes iestādēm”) joprojām ir piemērots, lai nodrošinātu radušās vajadzības gan valstu, gan ES līmenī. To parādīja programmas nobeiguma novērtējums par ISA rezultātu ietekmi, uz tas izriet arī no dalībvalstu politiskajām programmām, kurās nepārprotami pausta vajadzība pēc efektīviem un rezultatīviem digitāliem publiskiem pakalpojumi. Turklāt ISA programmas ietvaros tika izstrādāta, īstenota un uzraudzīta EIF (Eiropas sadarbspējas sistēma). EIF ieteikumi un pamatnostādnes parāda, kā dalībvalstīm būtu publiskās pārvaldes iestādēs jāīsteno sadarbspēja, un to mērķis ir:

Nobeiguma novērtējumā tika konstatēts, ka ISA programma ir efektīvi sasniegusi savus mērķus un nodrošinājusi darbības risinājumus, lai atbalstītu „sadarbību starp Eiropas publiskās pārvaldes iestādēm, veicinot efektīvu un rezultatīvu pārrobežu un starpnozaru elektronisku mijiedarbību starp šādām pārvaldes iestādēm, [..] kas ļauj sniegt elektroniskus sabiedriskos pakalpojumus, ar kuriem atbalsta Kopienas politikas un darbību īstenošanu” . It sevišķi to var teikt par kopīgām sistēmām, atkārtoti lietojamiem vispārīgiem rīkiem un kopīgiem pakalpojumiem, kā arī par jaunu ES tiesību aktu ietekmes uz IKT novērtējumu. Kopumā ISA programmas sasniegtie un plānotie rezultāti un ietekme lielā mērā risina uzņēmumu vajadzības, kurām tie bija paredzēti, lai gan dažas darbības ir lietderīgākas nekā citas.

Programmas lietderību vairoja tās ieguldījums citās ES rīcībpolitikās un iniciatīvās, kā arī Eiropas publiskā sektora modernizācijā30. Visbeidzot, katra ISA risinājuma faktiskais lietojums (tostarp lietotāju skaits) būtu sistemātiski jānovērtē un būtu jāpopularizē ieguvumi no šiem risinājumiem.

Nobeiguma novērtējumā ir uzsvērts, ka nozīmīgāko intervēto un apsekoto ieinteresēto personu, dalībvalstu pārstāvju un Komisijas ierēdņu informētība par programmu ir zema. To apstiprina tas, ka intervēto personu un apsekojuma respondentu ierosinātie papildu pasākumi vai nu jau pastāv, vai tiek izstrādāti vai paplašināti.

2)programma kā tāda, jo vairo informētību par sadarbspējas nozīmi un to, cik svarīgi ir to saglabāt politiskajā darba kārtībā;

Dalībvalstu pārstāvji un Komisijas ierēdņi norādīja uz šādiem četriem galvenajiem dalībvalstu ieguvumiem no ISA programmas:

Citu darbību lietderību apliecina to plašā lietošana, kā liecina uzraudzības un novērtēšanas darbības ietvaros apkopotie statistikas dati.

ISA programmas sasniegtie un plānotie rezultāti un ietekme lielā mērā risina apzinātās uzņēmumu vajadzības. Rezultātā tika izstrādāti 23 risinājumi, kas ir brīvi pieejami programmas tīmekļa vietnē vai tiek nodrošināti kā koplietojami pakalpojumi. Šie risinājumi ir gan sistēmas, kas atbalsta ES rīcībpolitiku (piemēram, Iekšējā tirgus informācijas sistēmas (IMI)), īstenošanu, gan kopīgas specifikācijas, piemēram, datu kataloga lietojumu profils (DCAT-AP), kuru izmanto Eiropas atklāto datu portālā. No 23 risinājumiem 15 izmanto dažas vai visas dalībvalstis, 14 izmanto vairāki Komisijas dienesti un 5 izmanto dažas citas ES iestādes. Šīs sekmes vēl vairāk apliecina tas, ka dalībvalstīm nav pienākuma risinājumus atkārtoti lietot.

Kopīgu sistēmu, piemēram, EIF, izveide arī veicināja risinājumu koplietošanu un atkārtotu lietošanu ar mērķtiecīgiem ieteikumiem. Koplietošanas un atkārtotas lietošanas sistēmas izstrādi uzsāka ISA ietvaros un pašlaik to pabeidz ISA2 programmas ietvaros.

Nobeiguma novērtējums lielākoties bija pozitīvs — secināts, ka ISA programma ir pieskaņota Savienības politikas prioritātēm un dalībvalstu vajadzībām. Konstatēts, ka programma īstenota efektīvi un saskanīgi, nodrošinot rezultātus, ko atkārtoti lieto gan Komisijas dienesti, gan dalībvalstis. ISA programma ir efektīvi sasniegusi savus mērķus un nodrošinājusi darbības risinājumus, kas atvieglina efektīvu sadarbību starp Eiropas publiskās pārvaldes iestādēm, un te minams arī novērtējums par jaunu ES tiesību aktu ietekmi uz IKT. Kopumā ISA programmas sasniegtie un plānotie rezultāti un ietekme lielā mērā risina uzņēmumu vajadzības, kurām tie bija paredzēti, un programmas darbības tika labi koordinētas ar ieinteresētajām personām, lai nodrošinātu to līdzdalību.

Lielākā daļa dalībvalstu pārstāvju un Komisijas ierēdņu pilnībā vai zināmā mērā piekrita, ka elektroniskās platformas, ko ISA izmanto, lai nodrošinātu pastāvīgu mijiedarbību starp ieinteresētajām personām un Komisiju (piemēram, Joinup, ISA tīmekļa vietne un panelis), ir piemērotas uzdevumam. Tomēr ieinteresētās personas nebija informētas par valstu līmenī (piemēram, programmas atkārtota izmantošana) un ES līmenī sasniegtajiem rezultātiem, kā arī par to, ka Komisijas dienesti izmanto ISA rezultātus.

Turklāt programmas ietvaros tika panākta darbību laba koordinācija ar ieinteresētajām personām ārpus publiskās pārvaldes iestādēm, lai attiecīgos gadījumos nodrošinātu to līdzdalību. Šādas ieinteresētās personas (attiecīgos un atbilstīgos gadījumos) ir standartizācijas organizācijas, akadēmiskās aprindas, privātā sektora organizācijas un ārpuskopienas valstis, piemēram, Amerikas Savienotās Valstis, Japāna un Austrālija.

Programmas ietvaros un DIGIT ĢD īstenotie centieni nodrošināja ciešāku saikni ar Komisijas IT pārvaldību.

Transversāla pieeja sadarbspējai nodrošina taustāmus rezultātus, kādus savukārt nevarētu panākt ar pieejām un risinājumiem, kas vērsti uz atsevišķām nozarēm. Tādas jomas kā publiskais iepirkums, publiskā sektora informācija, IKT standartizācija, tieslietas un iekšlietas, kā arī nodokļi tikai iegūtu no ciešākas saskaņošanas ar starpnozariskiem sadarbspējas risinājumiem ES līmenī un no potenciāli sekojošās sadarbības.

Kopējā ilgtspējā liela nozīme ir arī organizatoriskajai ilgtspējai. Būtu sistemātiski jāplāno risinājumu un pakalpojumu ilgtermiņa pārvaldība, lai nodrošinātu to turpināmību. Ir svarīgi atzīmēt, ka gada pieteikuma procesa ietvaros vienmēr jāsniedz informācija par programmas ietvaros finansēto risinājumu pārvaldību.

Secinājumos konstatēts, ka ir jākoncentrē uzmanība uz ISA risinājumu atkārtotas lietošanas uzlabošanu un jauno vajadzību risināšanu. Turklāt ir jābalstās uz iniciatīvu koordinēšanu ES līmenī, it sevišķi starp ģenerāldirektorātiem, izmantojot Publiskās pārvaldes kvalitātes un inovācijas starpdienestu darba grupu, un starp dalībvalstīm un Komisiju, lai nodrošinātu lielāku saskanību ar citām ES un nacionālajām iniciatīvām un koordināciju ar ieinteresētajām personām.

Programmas vispārējā stratēģiskā pieeja kopš 2013. gada liecina, ka ISA programmas ietvaros pastāv saskaņota un holistiska pieeja. Starp programmas darbībām un citām ES iniciatīvām tika panākta sinerģija, taču šo sinerģiju var vēl vairāk paplašināt.

8. Ieteikumi

Svarīgi atzīmēt, ka ISA lēmumā programmas darbības bija vērstas uz publiskās pārvaldes iestāžu sadarbspējas panākšanu. Tas, visticamāk, ietekmēs lietderības, informētības un atkārtotas lietošanas līmeņus, jo programmas darbības joma neietvēra publiskās pārvaldes iestāžu saikni ar uzņēmumiem un iedzīvotājiem. Tomēr dažos gadījumos programmas ietvaros tika pragmatiski paplašināta tās ieinteresēto personu bāze, lai sadarbspējīgu risinājumu izstrādē iesaistītu uzņēmumus un iedzīvotājus un panāktu vienotāku skatījumu, kāds pretējā gadījumā nebūtu bijis iespējams.

Aizvien acīmredzamāka kļūst nepieciešamība sadarbspējīgu risinājumu izstrādē, no vienas puses, ņemt vērā saikni starp publiskās pārvaldes iestādēm un, no otras puses, ņemt vērā iedzīvotājus un uzņēmumus, kā arī to konkrētās vajadzības, paturot prātā, ka iedzīvotāji un uzņēmumi ir visu publiskās pārvaldes iestāžu pakalpojumu tiešie lietotāji. ISA lēmumā nebija paredzētas nekādas darbības, lai nodrošinātu tiešo lietotāju vajadzības, bet programmas īstenošanas pieredze un apspriešanās ar darbību „veicējiem” un dalībvalstīm skaidri parādīja, ka tādas ir vajadzīgas. Šis trūkums risināts ar ieteikumu paplašināt jaunās ISA² programmas darbības jomu, lai aptvertu uzņēmumus un iedzīvotājus.

Novērtējumā konstatēts, ka ISA² programmai vajadzīga sistemātiskāka, darbības pamatojumā balstīta pieeja, kas arī palīdzētu vairāk izcelt sadarbspējas nozīmi ekonomisko un sociālo ieguvumu nodrošināšanā. Turklāt, lai nodrošinātu ISA² programmas pilnvērtīgu iedarbīgumu, Komisijai būtu jācenšas ievērot savus mērķrādītājus attiecībā uz darbinieku skaitu, it sevišķi tādēļ, ka faktiski vienmēr ticis iedalīts mazāk cilvēkresursu, nekā sākotnēji paredzēts programmā.

Programmā pienācīgi ņemti vērā starpposma novērtējuma ieteikums uzlabot saziņu ar ieinteresētajām personām un piedalīties nozīmīgos pasākumos, un pārējo ieteikumu īstenošanā panākta stabila virzība.. Tomēr novērtējumā secināts, ka saskaņā ar jauno ISA² programmu ir vajadzīgi pastāvīgi pūliņi šādās jomās:

saziņa ar publiskās pārvaldes iestādēm un to informētības vairošana par sadarbspēju;

sadarbspējas holistiskās pieejas un horizontālā un transversālā skatījuma uzlabošana; kā arī

sadarbība ar citiem ES politikas virzieniem un iniciatīvām.

Turklāt nobeiguma novērtējuma sagatavotāji uzskata, ka divi no vienpadsmit ieteikumiem, kas norādīti IDABC programmas nobeiguma novērtējumā, joprojām attiecas uz ISA programmu. Tie ir:

būtu jāizstrādā kopīgs „popularizēšanas” dokuments, koncentrējot uzmanību uz politikas saskaņošanu un sinerģiju starp Savienības programmām un iniciatīvām (IDABC 5. ieteikums); kā arī

būtu jāuzlabo informācijas par projektu finansiālo un darbības ilgtspēju pamanāmība, un tā ir labāk jāizskaidro ārējām ieinteresētajām personām (IDABC 8. ieteikums).

Turpmāk izklāstīti galvenie ieteikumi.

8.1 Saziņa ar publiskās pārvaldes iestādēm un to informētības par sadarbspēju vairošana

Laikposmā no 2010. līdz 2015. gadam aptuveni divas trešdaļas pasākumu, kas organizēti ISA programmas ietvaros un kas notika sadarbībā ar dalībvalstu pārstāvjiem, kā arī 63 % (25) no dalībvalstu organizētajiem 40 pasākumiem ar ISA programmas dalību, notika pēc 2013. gada, t. i., pēc starpposma novērtējuma. Pieauga programmas pārstāvība konferencēs un citos pasākumos. No vairāk nekā 60 pasākumiem, kuros tā bija iesaistīta, trīs ceturtdaļas pasākumu norisinājās pēc starpposma novērtējuma.

Būtu jāatjauno un jāīsteno ISA² programmas saziņas stratēģija, koncentrējot uzmanību uz mērķtiecīgu līdzdalību, tostarp konkrētu nozaru ieinteresēto personu līdzdalību. Tas novērstu joprojām pastāvošo plaisu starp programmas faktiskajiem rezultātiem un ieinteresēto personu viedokli par to.

8.2 Sadarbspēja: holistiskās pieejas un un transversālā skatījuma uzlabošana

ISA² programmai būtu jāturpina kopš 2013. gada īstenotā holistiskā pieeja, jo juridiskā un organizatoriskā sadarbspēja joprojām ir pašā agrīnākajā attīstības posmā. Eiropas sadarbspējas atsauces arhitektūrai (EIRA) un Eiropas sadarbspējas kartogrāfijai (EICart), kas dokumentē esošos pakalpojumus un instrumentus, būs ļoti liela nozīme šādas holistiskas pieejas īstenošanā, jo tā palīdzēs apzināt un atkārtoti lietot esošos risinājumus, kā arī noskaidrot jomas, kurās trūkst sadarbspējas priekšnoteikumu. EIRA un EICart ir būtiska nozīme rezultātu izplatīšanā un vajadzību labākā apzināšanā. Tas ļauj panākt plašāku informētību, labāku koordināciju un lielāku sinerģiju.