Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2020/C 94/05)

Šis paziņojums publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 5. punktu (1).

PAZIŅOJUMS PAR STANDARTA GROZĪJUMA APSTIPRINĀŠANU

“Vinsobres”

Atsauces numurs: PDO-FR-A0690-AM02

Paziņojuma datums: 2020. gada 8. janvāris.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Noteiktais zemesgabalu apgabals

Specifikācijas IV sadaļas 2. punktā, kas attiecas uz apgabaliem un zonām, kurās veic dažādās darbības, ir pievienots datums – 2019. gada 19. jūnijs. Šis grozījums izdarīts, lai norādītu datumu, kurā kompetentā valsts iestāde apstiprinājusi ģeogrāfiskajā ražošanas apgabalā ietilpstošā noteiktā zemesgabalu apgabala delimitācijas izmaiņas. Zemesgabalu delimitācija nozīmē ar attiecīgo kontrolēto nosaukumu apzīmēta produkta ražošanai piemērotu zemesgabalu noteikšanu ražošanas ģeogrāfiskā apgabala ietvaros.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

2. Vīndārzos izmantotās vīnogu šķirnes

Noteikumi par sarkanogu šķirņu īpatsvaru saimniecībā neattiecas uz vīnogu audzētājiem, kuri savu produkciju nepārraudzē vīnā un kuriem noteiktajā zemesgabalā kopējā platība, ko tie izmanto ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Vinsobres” apzīmētā produkta izejvielas iegūšanai, ir mazāka par 1,5 hektāriem.

Šis specifikācijas grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

3. Apūdeņošana

Apūdeņošana ir atļauta saskaņā ar valsts noteikumiem, kas paredzēti Lauku un jūras zvejas kodeksa [Code rural et de la pêche maritime] D. 645-5. pantā. Šis teksts ir iekļauts specifikācijas VI punktā, kas attiecas uz vīnogulāju agrotehniku.

Aizliegums izmantot zemesgabalos ierīkotas stacionāras apūdeņošanas iekārtas ir atcelts.

Ja apūdeņošana ir atļauta, tad, lai nepalielinātu vīna iznākumu, zemesgabala vidējā noslodze apūdeņotajos zemesgabalos nedrīkst pārsniegt 5000 kg uz hektāru, nevis 7000 kg uz hektāru.

Šie specifikācijas grozījumi vienoto dokumentu neietekmē.

4. Vecums, kādā jauni vīnogulāju stādījumi sāk dot ražu

Lai būtu iespējama jaunu stādījumu ierīkošana un vīndārza straujāka atjaunošana, brīdis, kad jaunos vīnogulājus sāk izmantot ražas ieguvei, ir pārcelts uz agrāku laiku – no 7. gada pēc iestādīšanas uz 3. gadu pēc iestādīšanas (potētajiem vīnogulājiem attiecīgi no 6. gada uz 2. gadu).

Šis specifikācijas grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu ir papildināta ar atsauci uz obligāto vīna kopšanas periodu. Punkts par cēlonisko mijiedarbību papildināts ar šādu teikumu: “Šo koncentrēto vīnu īpašības stiprina un stabilizē to kopšana, kas noris vismaz līdz 15. martam nākamajā gadā pēc ražas novākšanas.”

Attiecīgi papildināts vienotais dokuments punktā “Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu”.

6. Vīnu aprites sākuma datums

Specifikācijas IX punktā par vīnu transportēšanas, gatavošanas, kopšanas, fasēšanas un uzglabāšanas darbībām ir svītrots datums – ražas novākšanas gada 1. decembris – , no kura atļauta vīnu laišana apritē starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem.

Šā ierobežojuma atcelšana ļauj nodrošināt vīnu apriti starp dažādu kategoriju uzņēmējiem ģeogrāfiskajā apgabalā un tā tiešās apkaimes apgabalā, pirms vīni tiek laisti tirgū.

Šis specifikācijas grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

VIENOTS DOKUMENTS

1. Produkta nosaukums

Vinsobres

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN – aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1. Vīns

4. Vīna vai vīnu apraksts

Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Vinsobres” apzīmē nedzirkstošos sarkanvīnus. Vīnus gatavo galvenokārt no “Grenache N”, “Mourvèdre N” un “Syrah N” šķirnes vīnogām.

Šie vīni ir samērā koncentrēti un stipri smaržo. Kad tie vēl ir jauni, to smaržā dominē augļainuma nianses (svaigi augļi), kas pēcāk mainās un sāk atgādināt cukurā savārītu augļu, degvīna, garšvielu (piparu) un aromātisku augu notis.

Garšas ziņā šie vīni izceļas ar īpašu līdzsvarotību. Tiem piemīt struktūrainība un pilnmiesīgums, un maigie tanīni dara tos glāsmainus un elegantus. Augļainuma aromāta nianses piešķir tiem stipri izteiktu un ilgi paliekošu aromātiskumu. Šo koncentrēto vīnu īpašības stiprina un stabilizē to kopšana, kas noris vismaz līdz 15. martam nākamajā gadā pēc ražas novākšanas. Kopšana piedod tiem vaniļas, grauzdējumu un kūpinājumu notis.

Šiem vīniem ir izteikti sarkana krāsa, bagātīga un daudzveidīga aromātu buķete. Tie ir līdzsvaroti, harmoniski un piemēroti izturēšanai.

Vīniem ir šādas galvenās analītiskās īpašības:

— ābolskābes saturs < vai = 0,4 g/l; modificētās krāsas intensitātes vienībās izteiktais optiskais blīvums > vai = 8; kopējo polifenolu skaitlis > vai = 52;

— vīniem, kuros spirta dabiskā tilpumkoncentrācija ir< vai = 14 %, fermentējamo cukuru saturs ir < vai = 3 g/l ;

— vīniem, kuros spirta dabiskā tilpumkoncentrācija ir > 14 %, fermentējamo cukuru saturs ir < vai = 4 g/l.

Pārējie analītiskie rādītāji ir saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem.

Galvenās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) 14,5 Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) 12,5 Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) 14,28 Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

5. Vīndarības metodes

a. Galvenās vīndarības metodes

Īpašā vīndarības metode

— Novāktās vīnogu ražas termiska apstrāde temperatūrā, kas pārsniedz 40 °C, ir aizliegta;

— koksnes šķeldu izmantošana ir aizliegta.

Vīndarības prakses ziņā vīniem papildus iepriekšminētajiem noteikumiem jāatbilst prasībām, kas noteiktas Kopienas līmenī un Lauku un jūras zvejniecības kodeksā.

Audzēšanas prakse

Atstatums starp vīnkokiem

— Rindstarpu platums nedrīkst pārsniegt 2,50 metrus;

— katram vīnkokam ir ne vairāk kā 2,50 kvadrātmetru liela platība. Šo platību aprēķina, rindstarpu platumu reizinot ar atstatumu starp vienas un tās pašas rindas vīnkokiem;

— atstatums starp vienas un tās pašas rindas vīnkokiem ir 0,80–1,20 metri.

Vīnogulāju apgriešana

— Vīnkoku vainagus apgriež īsi (vainags kausveidā vai Ruajā [Royat] kordona formā), saglabājot ne vairāk par 6 īsajiem augļzariem;

— uz katra īsā augļzara ir ne vairāk par 2 vīnstīgu pumpuriem;

— laikposms vainaga veidošanai Ruajā kordona formā pēc šīs metodes visu šķirņu vīnkokiem ir ierobežots līdz 2 gadiem. Šajā laikā ir atļauts vīnkoku vainagu veidot pēc Gijo [Guyot] metodes vai nu vienkāršā [vienpleca] formā, uz garā augļzara atstājot ne vairāk kā 8 vīnstīgu pumpurus, bet 1 vai 2 vadzaram tuvākos augļzarus apgriež īsi, uz katra atstājot ne vairāk kā 2 vīnstīgu pumpurus, vai dubultā [divplecu] formā, uz katra garā augļzara atstājot ne vairāk kā 6 vīnstīgu pumpurus, bet 1 vai 2 vadzaram tuvākos augļzarus apgriež īsi, uz katra atstājot ne vairāk kā 2 vīnstīgu pumpurus.

Apūdeņošana var tikt atļauta.

b. Maksimālais vīna iznākums

42 hektolitri no hektāra

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Vīnogu novākšana, vinifikācija, vīnu gatavošana un kopšana tiek veikta Drôme departamenta Vinsobres pašvaldības teritorijā.

7. Galvenās vīna vīnogu šķirnes

“Grenache N”

“Syrah N” – “Shiraz”

“Mourvèdre N”– “Monastrell”

8. Vīna vai vīnu apraksts

Ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Vinsobres” apzīmētā produkta ražošanas ģeogrāfiskais apgabals atrodas Drôme departamentā Valréas miocēna nogulumiežu baseina un Aygues koluviāli aluviālā baseina vidienē; Aygues ir raksturīga Vidusjūras apvidus kalnu upe, kas jau vairākus miljonus gadu ir nesusi no Alpu kalniem atdalījušās rupjas iežu atlūzas.

Tā rezultātā ir izveidojusies ziemeļaustrumu–dienvidrietumu vērsuma pauguraine, kuras reljefa augstākais punkts sasniedz vairāk nekā 500 metrus virs jūras līmeņa un kuras lejasdaļā plešas dabiskas terases un samērā lēzenas dienvidu nogāzes.

Vietējam Vidusjūras reģiona klimatam raksturīgas divas lietus sezonas: pirmā ir rudenī, bet otrā – no marta līdz maijam, kā arī divi sausuma periodi: pirmais ilgst no janvāra līdz februārim, bet otrais iestājas jūlijā, kad sausums ir sevišķi izteikts. Gada vidējā temperatūra ir 12,7 °C. Šā reģiona dabas faktoru vidū īpaši svarīga nozīme ir mistrālam (ziemeļvējam). Šis vējš gan ir sauspūtis, taču tas ir dabisks kriptogāmisko slimību attīstību ierobežojošs faktors. Vasarā sausais klimats veicina arī to, ka vīnogas labi ienākas. Mistrāls, kas atnes sausumu, labvēlīgi ietekmē arī dažādo sastāvdaļu koncentrāciju ogās.

Augsnes pārsvarā ir samērā akmeņainas, to krāsa ir no sarkanas līdz brūnai; šādi apstākļi apvienojumā ar reljefa īpatnībām ir par iemeslu tam, ka tās strauji sasilst, un tas ir faktors, kurš nosaka tur augošo vīnogulāju agrīnumu, kas izmantojams saimnieciski noderīgi.

Vēl viens faktors ir ūdensrežīms, kādu nodrošina ar klimatu saistītās augsnes īpatnības, un tāpēc tas šajā vidē ir izcili izteiksmīgu sarkanvīnu sistemātiskas gatavošanas veicinātājs. Tādējādi šie faktori, būdami labā un pareizā līdzsvarā, sekmīgi ierobežo auga ražību tā, lai panāktu, ka vīna izejvielā veidojas augsta visu tajā ietilpstošo sastāvdaļu koncentrācija (vīnogu kvalitāte).

Ražoto vīnu viendabīgums un kopīgā identitāte liecina par šo vīnu tipiskumu, kurš saistīts ar vietējo zemi un par kuru tiem piešķirts kontrolēts “pašvaldības” cilmes vietas nosaukums. Tas ir rezultāts, kas radies mijiedarbībā starp dabas faktoriem un īpašo zinātību, kādu laika gaitā izkopuši šīs pašvaldības teritorijā dzīvojošie vīna ražotāji.

Vīnkopja amatprasme, kas tiek likta lietā, rūpīgi un prasīgi izraugoties attiecīgas vīnogu ražas iegūšanai paredzētus zemesgabalus un pareizi regulējot vīnogulāju stādījumu vērsumu optimālam saules gaismas izmantojumam, ļauj mīkstināt ietekmi, kādu rada vīndārza atrašanās noteiktā augstumā virs jūras līmeņa.

Tādējādi, lai gan laikapstākļi gadu no gada atšķiras, iepriekš minēto faktoru apvienota iedarbība ļauj nodrošināt labu ražu piemērotā gatavības pakāpē un stipru, tanīniem piesātinātu, aromātiem bagātu un koncentrētu vīnu ražošanu tādai vidēji ilgai un ilgai uzglabāšanai pirms to patērēšanas, kāda vajadzīga pilnīgai to kvalitātes īpašību attīstībai. Šo koncentrēto vīnu īpašības stiprina un stabilizē to kopšana, kas noris vismaz līdz 15. martam nākamajā gadā pēc ražas novākšanas.

Visu šo faktoru pareizs līdzsvars ļauj iegūt piesātinātas krāsas sarkanvīnus, kam raksturīga bagātīga un daudzveidīga smaržu buķete, kas ir līdzsvaroti, harmoniski un labi piemēroti izturēšanai.

9. Citi būtiski papildu nosacījumi (fasēšana, marķēšana, citas prasības)

Mazākas ģeogrāfiskās vienības norādīšana marķējumā

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti

Papildu nosacījuma veids:

papildu noteikumi attiecībā uz marķēšanu

Nosacījuma apraksts

Ar šo kontrolēto cilmes vietas nosaukumu apzīmēto vīnu marķējumā var norādīt mazākas ģeogrāfiskās vienības nosaukumu ar nosacījumu, ka:

— tā ir zemes kadastrā reģistrēta apdzīvota vieta;

— šis nosaukums ir ierakstīts ražas deklarācijā.

Lielākas ģeogrāfiskās vienības norādīšana marķējumā

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti

Papildu nosacījuma veids:

papildu noteikumi attiecībā uz marķēšanu

Nosacījuma apraksts

Tādu vīnu marķējumā, kurus apzīmē ar šo aizsargāto cilmes vietas nosaukumu, var norādīt lielākas ģeogrāfiskās vienības nosaukumu “Cru des Côtes du Rhône” vai “Vignobles de la Vallée du Rhône”.

Tiešās apkaimes apgabals

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti

Papildu nosacījuma veids:

atkāpe par ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Nosacījuma apraksts

Tiešās apkaimes apgabalu, kas noteikts ar atkāpi vinifikācijai, vīnu gatavošanai un kopšanai, veido šādu 36 Drôme departamenta pašvaldību un 48 Vaucluse departamenta pašvaldību teritorija:

— Drôme departamentā: Aubres, La Baume-de-Transit, Bouchet, Chamaret, Chantemerle-lès-Grignan, Châteauneuf-de-Bordette, Clansayes, Colonzelle, Condorcet, Donzère, La Garde-Adhémar, Les Granges-Gontardes, Grignan, Mérindol-les-Oliviers, Mirabel-aux-Baronnies, Mollans-sur-Ouvèze, Montaulieu, Montbrison-sur-Lez, Montségur-sur-Lauzon, Nyons, Le Pègue, Piégon, Les Pilles, Rochegude, Roche-Saint-Secret-Béconne, Rousset-les-Vignes, Saint-Maurice-sur-Eygues, Saint-Pantaléon-les-Vignes, Saint-Paul-Trois-Châteaux, Saint-Restitut, Solérieux, Suze-la-Rousse, Taulignan, Tulette, Valaurie, Venterol;

— Vaucluse departamentā: Avignon, Beaumes-de-Venise, Bédarrides, Bollène, Buisson, Cairanne, Camaret-sur-Aigues, Caumont-sur-Durance, Châteauneuf-de-Gadagne, Châteauneuf-du-Pape, Courthézon, Faucon, Gigondas, Grillon, Jonquerettes, Jonquières, Lafare, Lagarde-Paréol, Mondragon, Morières-lès-Avignon, Mornas, Orange, Piolenc, Puyméras, Rasteau, Richerenches, Roaix, La Roque-Alric, Sablet, Sainte-Cécile-les-Vignes, Saint-Marcellin-lès-Vaison, Saint-Romain-en-Viennois, Saint-Roman-de-Malegarde, Saint-Saturnin-lès-Avignon, Sarrians, Séguret, Sérignan-du-Comtat, Sorgues, Suzette, Travaillan, Uchaux, Vacqueyras, Vaison-la-Romaine, Valréas, Vedène, Villedieu, Violès, Visan.

Saite uz produkta specifikāciju

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-dddce4c8-b45c-443d-9853-598c16610d06

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.