·Attiecībā uz veselības aprūpi — atgūstamo līdzekļu iekasēšana saistībā ar farmaceitiskajiem un citiem pakalpojumiem (t. i., izdevumi, kas pārsniedz tiesību aktos noteiktos griestus publiskajiem izdevumiem par zālēm un citiem veselības aprūpes pakalpojumiem un kas ir jāiekasē no zāļu piegādātājiem un veselības aprūpes pakalpojumu sniedzējiem) notiek saskaņā ar grafiku, un tas ir apsveicami. Tiek veiktas iepirkuma darbības, lai sasniegtu 2022. gada vidum noteikto mērķi, proti, īstenot centralizēto iepirkumu 40 % apmērā no kopējiem slimnīcu izdevumiem, par ko Centrālā veselības iepirkumu iestāde ir pilnvarota izsludināt konkursus.

Grieķija ātri atguvās no pandēmijas, un nākotnes prognozes joprojām ir cerīgas, kaut arī ir saistītas ar lielu nenoteiktību. Pašlaik tiek prognozēts, ka ekonomika 2021. gadā būs sasniegusi augstu IKP izaugsmes rādītāju — 8,5 %, ko veicinās iekšzemes pieprasījums un tūrisma sezona, kas būs labāka, nekā gaidīts. Saimnieciskā darbība pirmspandēmijas līmenī atgriezās jau 2021. gada trešajā ceturksnī. Prognozes 2022. gadam joprojām ir cerīgas, un to sekmē stimulējošā fiskālā un monetārā politika un spēcīgais atbalsts, ko nodrošina atveseļošanas un noturības plāns. Tomēr koronavīrusa jaunā paveida — omikrona — izplatība, visticamāk, ir ietekmējusi izaugsmi 2021. gada pēdējā ceturksnī, taču sagaidāms, ka šī ietekme lielā mērā izzudīs 2022. gada pirmajā ceturksnī. Grieķija ieviesa prasību par obligātu vakcināciju iedzīvotājiem, kuri ir vecāki par 60 gadiem. Tā ir spēkā no 2022. gada janvāra. Pastāv papildu apdraudējumu risks, lai gan pašlaik ir sagaidāms, ka to ietekme būs diezgan īslaicīga. Nesenās pasaules tirgus cenu izmaiņas enerģijas un jo īpaši elektroenerģijas jomā ir izraisījušas patēriņa cenu kāpumu un rada papildu nenoteiktību ekonomikā kopumā. Lai gan lielākā daļa ārkārtas atbalsta pasākumu, kā plānots, tika pakāpeniski atcelti 2021. gadā, valdība uz jaunā koronavīrusa paveida uzliesmojumu un augstāku, nekā paredzēts, inflāciju ātri reaģēja ar jauniem, mērķtiecīgiem atbalsta pasākumiem. Paredzams, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2022. gadā, salīdzinot ar iepriekšējo gadu, būtiski samazināsies (). Darba tirgus tendences joprojām ir labvēlīgas, un paredzams, ka bezdarba līmenis, kas 2021. gada trešajā ceturksnī bija 14,1 % (samazinājums no 17,2 % 2020. gada trešajā ceturksnī), 2022. gadā turpinās samazināties. Nabadzības riska indekss 2020. gadā bija 17,7 % — samazinājums no 17,9 % 2019. gadā.

Šis ir trīspadsmitais pastiprinātas uzraudzības ziņojums par Grieķiju. Ziņojuma pamatā ir konstatējumi, kas gūti virtuālajā misijā 2022. gada 25. janvārī un regulārajā dialogā ar iestādēm. Misiju vadīja Eiropas Komisija sadarbībā ar Eiropas Centrālo banku ( ); Starptautiskais Valūtas fonds piedalījās tā pēcprogrammas uzraudzības sistēmas kontekstā, savukārt Eiropas Stabilitātes mehānisms piedalījās savas agrīnās brīdināšanas sistēmas kontekstā un atbilstoši 2018. gada 27. aprīļa Saprašanās memorandam par darba attiecībām starp Eiropas Komisiju un Eiropas Stabilitātes mehānismu. Šajā ziņojumā ir novērtēts, kā Grieķija ir īstenojusi savas Eurogrupai paustās apņemšanās attiecībā uz reformu pabeigšanu līdz 2021. gada beigām. Šis ziņojums nav saistīts ar atļauju izmantot nākamo no politikas atkarīgo parāda pasākumu kopumu; to atbilstīgi saskaņotajam divgadu grafikam varētu ļaut, pamatojoties uz četrpadsmito ziņojumu. Paredzams, ka četrpadsmitais ziņojums tiks publicēts 2022. gada maijā.

Pastiprināta uzraudzība nodrošina visaptverošu sistēmu, kas ļauj pārraudzīt ekonomikas attīstību un to, kā tiek īstenota ilgtspējīgai ekonomikas atveseļošanai nepieciešamā politika. Tā ļauj regulāri novērtēt jaunākās ekonomiskās un finansiālās norises Grieķijā, kā arī pārraudzīt valsts finansējuma nosacījumus un atjaunināt parāda atmaksājamības analīzi. Pastiprināta uzraudzība arī nodrošina satvaru novērtējumam par to, kā Grieķija pilda Eurogrupas 2018. gada 22. jūnija sanāksmē pausto vispārīgo apņemšanos turpināt un pabeigt reformas, kas pieņemtas Eiropas Stabilitātes mehānisma programmas ietvaros, un nodrošināt, ka tiek aizsargāti finansiālās palīdzības programmu ietvaros noteikto svarīgo reformu mērķi. Šajā kontekstā tiek pastiprināti uzraudzīts, kā tiek īstenotas konkrētās saistības līdz saskaņotajiem termiņiem, kas beidzas 2022. gada vidū, pabeigt galvenās strukturālās reformas, kas sāktas programmas ietvaros šādās sešās pamatjomās: i) fiskālā politika un fiskālās jomas strukturālā politika; ii) sociālā labklājība; iii) finanšu stabilitāte; iv) darba un produktu tirgi; v) Grieķijas Aktīvu un līdzdalības korporācija un privatizācija; vi) valsts pārvaldes modernizācija ( ).

Iestādes paziņoja par savu nodomu 2022. gada 1. maijā ieviest likumā noteiktās minimālās algas paaugstināšanu, apspriežoties ar sociālajiem partneriem, lai mazinātu cenu paaugstināšanas negatīvo ietekmi uz darba ņēmējiem ar zemiem ienākumiem. Tā sekotu 2021. jūlijā nolemtajai un 2022. gada janvārī īstenotajai nelielajai minimālo algu paaugstināšanai 2 % apmērā pēc divu gadu ilgās minimālās algas iesaldēšanas (pandēmijas rezultātā) atbilstoši darba samaksas, produktivitātes un citu rādītāju dinamikai saskaņā ar datiem par laiku līdz 2021. gada pirmajam pusgadam. Paātrinot minimālās algas aktualizēšanas parasto procedūru ar mērķi mazināt augstās inflācijas ietekmi uz darba ņēmējiem ar zemiem ienākumiem, iestādes apņēmās ievērot Likumā 4172/13 noteikto minimālās algas noteikšanas procesu. Iestādes arī norādīja, ka iespējamā minimālās algas korekcija maijā nodrošinās konkurētspēju un radīs ierobežotas fiskālās izmaksas, citstarp attiecībā uz valsts sektora algu fondu. Minimālās algas palielinājuma apmērs, kas izrietēs no šīs apspriešanās, tiks paziņots 2022. gada aprīlī un tiks ieviests no nākamā mēneša.

Banku sektors ir turpinājis samazināt ienākumus nenesošos aizdevumus, galvenokārt izmantojot Hercules shēmu, bet problēmas joprojām pastāv, jo ienākumus nenesošo aizdevumu neto ieplūde () turpinās, lai gan līdz šim ierobežotā apjomā. Ienākumus nenesošo aizdevumu īpatsvars 2021. gada septembrī bija 15 %, kas nozīmē ievērojamu kritumu salīdzinājumā ar 30,1 % 2020. gada beigās un 40,6 % 2019. gada beigās (), taču tas joprojām ir augstākais eurozonā. Ienākumus nenesošo aizdevumu neto ieplūde turpinājās, tomēr bija mazāka, nekā sākotnēji prognozēts. Vērtspapīrošana saskaņā ar Hercules shēmu ļaus bankām turpmāk samazināt savas riska izmaksas un savās bilancēs atbrīvot vietu jauniem aizdevumiem. Lai gan saskaņā ar Hercules shēmu nesen veiktie vērtspapīrošanas darījumi palielina vajadzību pēc uzkrājumiem, to ietekmi uz banku kapitāla pozīcijām daļēji kompensēja veiksmīgas kapitāla palielināšanas darbības. Tomēr banku kapitāla pozīcija joprojām ir viena no zemākajām eurozonā un ir saistīta ar lielu atliktā nodokļa kredītu daļu.

·Kavējas Neatkarīgās Valsts ieņēmumu iestādes jaunās IT iekasēšanas sistēmas ieviešana, tādēļ ka darbuzņēmējs kavējas iesniegt gala–gala IT iekasēšanas sistēmas galīgo pabeigto versiju, ko tagad ir plānots izdarīt 2022. gada jūnijā. Tā rezultātā šīs jaunās IT sistēmas pilnīga darbības uzsākšana, kas bija plānota 2022. gada aprīļa beigās, tagad ir gaidāma 2022. gada septembra beigās. Tomēr Neatkarīgā iestāde joprojām plāno, ka tās centrālie un decentralizētie dienesti, tostarp iekasēšanas un atmaksas direktorāts un iekasēšanas darbību vienība, dažas šīs sistēmas funkcijas sāks izmantot līdz 2022. gada aprīlim.

MAKROEKONOMISKĀS NORISES

2021. gada trešajā ceturksnī ekonomikas izaugsmes temps saglabājās, pateicoties aktīvai eksporta darbībai un privātajam patēriņam. Izaugsmi 2021. gada trešajā ceturksnī (2,7 % apmērā salīdzinājumā ar iepriekšējo ceturksni) veicināja arī strauja tūrisma ieņēmumu atgūšanās, un preču eksports joprojām bija noturīgs, neraugoties uz problēmām vērtību ķēdēs. Pozitīvu ieguldījumu deva arī investīcijas, lai gan no salīdzinoši zemas bāzes. Koronavīrusa jaunā paveida — omikrona — nesenā parādīšanās Eiropā un tā izplatības ierobežošanas pasākumi, kas tika ieviesti 2021. gada decembrī, visticamāk, būs ietekmējuši izaugsmi 2021. gada pēdējā ceturksnī, taču sagaidāms, ka 2022. gada pirmajā ceturksnī šī ietekme lielā mērā izzudīs. Kopumā tiek prognozēts, ka reālais IKP 2021. gadā atgūsies par 8,5 %, ekonomikas darbībai atgriežoties pirmspandēmijas līmenī jau 2021. gada trešajā ceturksnī.

Tiek prognozēts, ka 2022. gadā izaugsmi veicinās faktori valsts iekšienē, un to atbalstīs ieguldījumu un reformu īstenošana saskaņā ar Atveseļošanas un noturības mehānismu. Tiek prognozēta arī turpmāka ārējo faktoru labvēlīga ietekme, jo sagaidāms, ka tūrisma nozare atgūs ievērojamu daļu no pandēmijas radītajiem zaudējumiem, turpināsies arī ievērojamais preču eksporta pieaugums, kas sākās iepriekšējā gadā. Tiek lēsts, ka reālais IKP pieaugums 2022. gadā sasniegs 4,9 %. 2021. gada trešajā ceturksnī nodarbinātības līmenis pieauga par 4,9 % salīdzinājumā ar 1,9 % otrajā ceturksnī. Lai gan nodarbinātības rādītājs ir gandrīz atgriezies pirmspandēmijas līmenī, pandēmijas laikā piedzīvotie aktīvā darbaspēka zaudējumi vēl nav pilnībā atgūti. Paredzams, ka 2021. gadā mājsaimniecību reāli izmantojamie ienākumi strauji palielināsies un 2022. gadā turpinās pieaugt. Naftas un gāzes cenu kāpums 2021. gada otrajā pusē izraisīja ievērojamu inflāciju, taču sagaidāms, ka 2022. gadā šie faktori mazināsies, jo samazināsies starptautiskās cenas. Saskaņā ar Komisijas ziemas starpposma prognozi inflācija augstāko līmeni — 3,1 % — sasniegs 2022. gadā.

Iepriekš minētais paziņojums par minimālās algas paaugstināšanu 2022. gada maijā ir jāskata šajā augošās inflācijas un spēcīgas atveseļošanās kontekstā. Saskaņā ar Likumu 4172/13, kas nosaka minimālās algas pārskatīšanas procesu, likumā noteiktās minimālās algas līmenis būtu jānosaka, ņemot vērā ekonomikas stāvokli un izaugsmes prognožu attīstību, jo īpaši produktivitātes, inflācijas, konkurētspējas, nodarbinātības, bezdarba, ienākumu un algu dinamiku. Konkurētspēja, ko mēra pēc darbaspēka vienības izmaksām (), kopš 2018. gada ir uzlabojusies, un tas ir galvenokārt tāpēc, ka samazinājās reālā atlīdzība uz vienu darbinieku, jo reālo algu kontrole turpinājās, kamēr nodarbinātība pieauga. Pandēmijas radītais īslaicīgais satricinājums 2020. gadā izraisīja ievērojamu vienības darbaspēka izmaksu pieaugumu, jo atlīdzība uz vienu darbinieku kopumā palika nemainīga iestāžu ieviesto ārkārtas atbalsta pasākumu dēļ. Sagaidāms, ka 2021. gadā produktivitāte būs gandrīz pilnībā atgriezusies pirmskrīzes līmenī un tās izaugsmes temps saglabāsies augsts, to atbalstīs arī ieguldījumi, kas īstenoti saskaņā ar Grieķijas atveseļošanas un noturības plānu. Kā parādīts 1. diagrammā, Grieķijā kopumā kopš 2018. gada ir novērots būtisks konkurētspējas pieaugums. Neraugoties uz šiem uzlabojumiem, Grieķijas eksporta bāze joprojām ir vērsta uz produktiem, kuru tehnoloģiskās izsmalcinātības līmenis ir zems, un par spīti nesenajiem uzlabojumiem eksporta pret IKP attiecība ir zema. Turklāt tās tekošā konta maksājumu bilance cikliski koriģētā izteiksmē() 2020. gadā bija dziļā deficītā (– 11,8 % no IKP nacionālo kontu izteiksmē) un saglabājas ievērojami zem līmeņa, kas nepieciešams, lai sasniegtu piesardzīgu neto starptautisko ieguldījumu pozīciju. 2021. gadā nominālā minimālā alga palielinājās lielākajā daļā eurozonas dalībvalstu (11 no 15 dalībvalstīm, kas izveidojušas darba koplīgumu slēgšanas sarunas), un šis pieaugums bija robežās no 0,3 % Nīderlandē līdz 16,3 % Latvijā.

1. diagramma.Reālais spēkā esošais valūtas kurss, kas balstīts uz vienības darbaspēka izmaksām (19 tirdzniecības partneri eurozonā) (2017. gada 1. ceturksnis = 100) Avots: Eiropas Komisija. Piezīme. Reālais spēkā esošais valūtas kurss, kas balstīts uz vienības darbaspēka izmaksām, tiek definēts kā attiecība starp reālo spēkā esošo valūtas kursu (valūtas vērtību pret eurozonas tirdzniecības partneru vidējo svērto vērtību), kas dalīts ar vienības darbaspēka izmaksām. Šis rādītājs atspoguļo faktorus, kas nosaka katras dalībvalsts izmaksu konkurētspējas pastāvīgās izmaiņas attiecībā pret tās galvenajiem tirdzniecības partneriem.

Prognozētie riski joprojām ir paaugstināti. Neraugoties uz to, ka ekonomiskie rezultāti 2021. gada pirmajos trīs ceturkšņos ir labāki, nekā gaidīts, pandēmija, kas plosās gan valstī, gan ārpus tās, ir cēlonis ieilgušai nenoteiktībai gan attiecībā uz tūristu ieceļošanu, gan uz iespējamo problēmu turpināšanos piedāvājuma pusē, turklāt ievainojamības saglabājas. Turklāt tiek prognozēta ierobežota negatīva ietekme uz ražošanu, ko izraisa ievērojamais izejvielu izmaksu pieaugums, un tā atbilst ražotāju noskaņojumu raksturojošo, uz nākotni vērsto rādītāju pašreizējai analīzei. Pozitīvi ir tas, ka mājsaimniecībām tagad ir vairāk līdzekļu, citstarp pandēmijas laikā veiktie mājsaimniecību uzkrājumi, kurus var izmantot iepriekšējos periodos atliktajiem pirkumiem. Kopš 2020. gada trešā ceturkšņa vērojamie spēcīgie preču eksporta rādītāji varētu liecināt par strukturāliem uzlabojumiem eksporta bāzē, par ko liecina arī nepārtrauktais eksporta tirgus daļu pieaugums. Taču tas varētu būt papildu augšupvērsto risku cēlonis.

1. tabula.Kopsavilkums par galvenajiem makroekonomiskajiem mainīgajiem lielumiem (%) Avots: Eiropas Komisija.

FISKĀLĀS NORISES

Agrīna fiskālo un ekonomikas datu analīze liecina par kopumā labu 2021. gada fiskālo rezultātu. Jāatgādina, ka Komisija rudens prognozē paredzēja primāro deficītu (saskaņā ar pastiprinātu uzraudzību) 2021. gadam 7,6 % apmērā no IKP un 2022. gadam — 1,2 % apmērā no IKP, bet primāro pārpalikumu 2023. gadam — 1,5 % apmērā no IKP. Analizējot norises izdevumu daļā 2021. gadā, var secināt, ka dažu ārkārtas atbalsta pasākumu īstenošana ir bijusi pakāpeniskāka, nekā paredzēts rudens prognozē, un līdz ar to maksājumi aptuveni 0,1 % apmērā no IKP ir pārcelti no 2021. gada uz 2022. gadu. Turklāt dažiem pasākumiem bija zemākas fiskālās izmaksas, nekā paredzēts, samazinot pasākumu kopējās izmaksas 2021. gadā vēl par 0,1 % no IKP. Vienlaikus valsts ieņēmumi 2021. gadā bija gandrīz par 1,2 % no IKP lielāki, nekā paredzēts Komisijas rudens prognozē. Tā iemesls galvenokārt bija lielie ieņēmumi no uzņēmumu ienākuma nodokļa, jo uzņēmumu rentabilitātes kritums 2020. gadā, kas nosaka 2021. gadā veicamos nodokļu maksājumus par 2020. gadu, bija mazāks, nekā sākotnēji gaidīts. Arī ieņēmumi no citiem ienākuma nodokļiem un PVN bija lielāki, nekā gaidīts, galvenokārt atspoguļojot makroekonomikas izaugsmi, kas pārspēja prognozes. Šos faktorus daļēji kompensēja subsīdijas izmaksas 250 EUR apmērā vienai personai, ko valdība nodrošināja gados vecākiem cilvēkiem ar zemiem ienākumiem un personām, kuras saņem invaliditātes pabalstus, lai novērstu pieaugošās inflācijas ietekmi.

Lielākā daļa ārkārtas pasākumu līdz 2021. gada beigām tika pakāpeniski atcelti. Saskaņā ar iepriekšējiem plāniem tikai ierobežots pagaidu mērķtiecīgu, ar pandēmiju saistītu ārkārtas pasākumu kopums turpinās atbalstīt mājsaimniecības un uzņēmumus 2022. gadā, un tā fiskālās izmaksas būs aptuveni 1,7 % no IKP. Tomēr, ņemot vērā neseno omikrona paveida parādīšanos, daži pasākumi ir pagarināti, piemēram, darba līgumu apturēšana, īstermiņa darbu shēma un darbā pieņemšanas subsīdiju shēma. Turpināsies pastiprināts atbalsts arī veselības aprūpes sistēmai, un tas palielina fiskālās izmaksas 2022. gadam par papildu 0,15 % no IKP. Atmaksājamā avansa maksājumi bija jāsāk 2022. gada janvārī, taču IT sistēmas izveides kavēšanās dēļ tie gaidāmi tikai no 2022. gada vidus. Šīs kavēšanās fiskālā ietekme uz 2022. gada rādītājiem ir ļoti ierobežota — aptuveni 40 miljoni EUR. Visbeidzot, iestādes arī plāno pieņemt ENFIA īpašuma ienākuma nodokļa reformu ar pastāvīgām fiskālām izmaksām aptuveni 0,1 % apmērā no IKP.

Reaģējot uz elektroenerģijas cenu pieaugumu, iestādes ir izstrādājušas jaunu automātisku atbalsta mehānismu, lai mazinātu izmaksu pieaugumu mājsaimniecībām un uzņēmumiem. Ar šo shēmu tiek aizstāta pagaidu subsīdijas shēma, kas tika ieviesta 2021. gadā, un tā nodrošina subsīdiju, kas piesaistīta pašreizējo elektroenerģijas cenu pārsniegumam pār noteiktu slieksni. Mājsaimniecības ir tiesīgas saņemt šo subsīdiju tikai par galveno dzīvesvietu. Subsīdija segs 80 % no cenas pieauguma virs noteiktā sliekšņa par pirmajām mēnesī patērētajām 150 kWh un 60 % — par nākamajām 150 KWh. Mazaizsargātās mājsaimniecības saņems lielāku subsīdiju, kas segs 90 % no cenas pieauguma par pirmajām 300 kWh. Visām uzņēmumu kategorijām plānota vienota subsīdija, kas segs attiecīgi 50 % un 30 % no cenu pieauguma 2022. gada pirmajā un otrajā ceturksnī. Pamatojoties uz Atjaunojamo energoresursu operatora prognozi par elektroenerģijas vairumtirdzniecības cenām, kopējais subsīdiju apjoms līdz 2022. gada jūlijam varētu sasniegt 1 miljardu EUR (0,5 % no IKP). Subsīdiju shēma tika veidota tā, lai tā būtu fiskāli neitrāla, jo tās izmaksas tiks segtas no aplēstajiem palielinātajiem ieņēmumiem, kas gūti no emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas. Paredzams, ka papildu ieņēmumi no emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas segs arī apkures subsīdiju izmaksas, lai mazinātu dabasgāzes cenu straujā pieauguma ietekmi. Subsīdijas šķietami atbilst norādēm, kas sniegtas Komisijas paziņojumā par pretdarbību pieaugošajām enerģijas cenām ( ), jo tās ir īslaicīgas un tiks atkārtoti novērtētas katru mēnesi.

Fiskālie riski joprojām ir augsti. Neskaidrība par pandēmijas attīstību joprojām ir galvenais īstermiņa riska faktors, jo īpaši attiecībā uz nepieciešamību pēc turpmākiem atbalsta pasākumiem un pandēmijas laikā sniegto valsts garantiju iespējamu aktivizēšanu. Jaunā elektroenerģijas subsīdiju shēma būs rūpīgi jāuzrauga, ņemot vērā tās lielo apjomu, jo īpaši attiecībā uz piešķirtās ieņēmumu plūsmas pietiekamību, kas paredzēta šo subsīdiju segšanai, vienlaikus nodrošinot, ka atjaunojamo enerģijas avotu konts nepiedzīvos deficītu. Citi riski, salīdzinot ar iepriekšējo ziņojumu, paliek nemainīgi, jo īpaši nesenie vai plānotie finanšu politikas pasākumi, citstarp mazaizsargātiem parādniekiem piederošo īpašumu pārdošanas un atpakaļnomas shēma, kas var radīt deficītu un parādus palielinošu ietekmi atkarībā no to galīgās statistiskās klasifikācijas. Papildu nenoteiktība ir saistīta ar izskatāmām tiesvedībām, citstarp par pensiju samazināšanas kompensāciju ar atpakaļejošu spēku un pret Valsts nekustamo īpašumu kompāniju (ETAD). Pozitīvi ir tas, ka valsts ieņēmumi, kas ir labāki, nekā gaidīts, visticamāk, tiks pārnesti uz 2022. gadu, jo tie, iespējams, atspoguļo to, ka krīze ir mazāk ietekmējusi nodokļu bāzi, nekā sākotnēji tika pieņemts.

VALSTS FINANSĒJUMS

Ienesīguma starpība ir palielinājusies, taču saglabājas zem vidējā līmeņa, kas tika sasniegts 2019. gadā, pirms pandēmijas. Eiropas Centrālās bankas padome 2021. gada decembrī lēma ( ) 2022. gada marta beigās pārtraukt neto aktīvu iegādi saskaņā ar pandēmijas ārkārtas aktīvu iegādes programmu un vismaz līdz 2024. gada beigām atkārtoti ieguldīt tādu vērtspapīru pamatsummas, kam tuvojas termiņš un kas iegādāti šīs programmas ietvaros. Šajā kontekstā Eiropas Centrālās bankas Padome precizēja, ka ar pandēmiju saistītas tirgus atkārtotas sadrumstalotības gadījumā atkārtotas investīcijas laika gaitā var elastīgi pielāgot, tāpat kā jebkurā laikā var pielāgot aktīvu klases un jurisdikciju, un tās var ietvert Grieķijas emitētu obligāciju iegādi par atpakaļpirkšanas cenu vai virs tās. Neraugoties uz to, ka Eiropas Centrālā banka turpina Grieķijas valsts obligāciju aktīvu iegādi un tiek atspoguļota lielāka izvairīšanās no riska finanšu tirgos, ņemot vērā ekonomisko un inflācijas prognožu pieaugošo nenoteiktību, Vācijas federālo obligāciju (Bund) ienesīguma starpība pieaug, pārsniedz 200 bāzes punktus 10 gadu termiņā 2022. gada februāra sākumā.

Grieķija 2021. gadā ir veikusi veiksmīgu likviditātes pārvaldību. Pēc iepriekšējās, 2017. gadā veiktās obligāciju apmaiņas saistībā ar tā sauktajām “step-up” obligācijām (obligācijas ar pieaugošu procentu likmi), Grieķijai tagad izdevās apmainīt obligācijas 3 miljardu EUR vērtībā no atlikušajām “step-up” obligācijām 4 miljardu EUR vērtībā. Līdz ar veikto apmaiņu šo saistību vidējais svērtais dzēšanas termiņš palielinājās no astoņiem līdz trīspadsmit gadiem. Tā kā daži obligāciju turētāji saņēma skaidru naudu par savām obligācijām, vispārējās valdības parāds ir samazināts par aptuveni 1 miljardu EUR.

Jaunas obligāciju emisijas veicina lielas skaidras naudas rezerves. Saskaņā ar prognozēm, kas balstītas uz budžeta ieņēmumu un izdevumu sezonalitāti un parāda dzēšanas grafiku, skaidras naudas rezerves 2021. gada pēdējā ceturksnī samazinājās un decembrī bija 31,6 miljardi EUR ( ). Tas ir nedaudz vairāk nekā gadu iepriekš. Valsts parāda pārvaldības aģentūra publicēja savu finansēšanas stratēģiju 2022. gadam. Pamatojoties uz šo plānu, Grieķija 2022. gadā plāno atvērtajā tirgū piesaistīt 12 miljardus EUR, kas ir nedaudz mazāk nekā 2021. gadā piesaistītā summa. 2022. gada janvārī šā plāna īstenošana tika uzsākta ar sekmīgu 10 gadu obligāciju emisiju 3 miljardu EUR apmērā, sasniedzot 1,8 % ienesīgumu.

PARĀDA ATMAKSĀJAMĪBAS ANALĪZE

Aktualizētā parāda atmaksājamības analīze norāda, ka salīdzinājumā ar 12. ziņojumu riski nav mainījušies, taču nenoteiktība joprojām ir liela. Pašreizējā analīze ir daļēji aktualizēta 12. ziņojumā publicētā analīze. Aktualizējums ietver datus par neseno likviditātes pārvaldību un pēdējo obligāciju emisiju, savukārt makroekonomiskie, finansiālie un fiskālie mainīgie joprojām ir balstīti uz Komisijas 2021. gada rudens prognozi. Parāda atmaksājamības īstermiņa riski joprojām ir ierobežoti, taču alternatīvos scenārijos ilgākā termiņā riski ir nozīmīgāki. Pamatscenārijā parāds no 203 % no IKP 2021. gadā samazinās līdz aptuveni 55 % no IKP 2060. gadā, bet bruto finansējuma vajadzības ilgtermiņā saglabājas zem 15 % no IKP. Augstāka riska prēmiju scenārijā parāds līdz 2060. gadam pieaug līdz 90 % no IKP, bet bruto finansējuma vajadzības no 21. gadsimta 30. gadiem ir aptuveni 18 % no IKP. Zemas izaugsmes scenārijos parāda līmenis nestabilizējas, bet bruto finansējuma vajadzības no 2050. gada pastāvīgi pārsniedz 20 % no IKP. Alternatīvie scenāriji liecina, ka procentu likmju potenciālais pieaugums vidējā termiņā un vājāka ekonomikas izaugsme varētu negatīvi ietekmēt parāda atmaksājamību. Pilnīgs aktualizējums, ieskaitot makroekonomiskos, finansiālos un fiskālos pieņēmumus, tiks publicēts nākamajā paplašinātajā uzraudzības ziņojumā.