P7_TA(2014)0384

Ražojumu tirgus uzraudzība ***I

Eiropas Parlamenta 2014. gada 15. aprīļa normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, kas attiecas uz ražojumu tirgus uzraudzību un ar ko groza Padomes Direktīvu 89/686/EEK un Direktīvu 93/15/EEK, un direktīvas 94/9/EK, 94/25/EK, 95/16/EK, 97/23/EK, 1999/5/EK, 2000/9/EK, 2000/14/EK, 2001/95/EK, 2004/108/EK, 2006/42/EK, 2006/95/EK, 2007/23/EK, 2008/57/EK, 2009/48/EK, 2009/105/EK, 2009/142/EK, 2011/65/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 305/2011, Regulu (EK) Nr. 764/2008 un Regulu (EK) Nr. 765/2008 (COM(2013)0075 – C7-0043/2013 – 2013/0048(COD))

(Parastā likumdošanas procedūra: pirmais lasījums)

(2017/C 443/63)

Eiropas Parlaments,

(1) OV C 271, 19.9.2013., 86. lpp.

P7_TC1-COD(2013)0048

Eiropas Parlamenta nostāja, pieņemta pirmajā lasījumā 2014. gada 15. aprīlī, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. …/2014, kas attiecas uz ražojumu tirgus uzraudzību un ar ko groza Padomes Direktīvu 89/686/EEK un Direktīvu 93/15/EEK, un direktīvas 94/9/EK, 94/25/EK, 95/16/EK, 97/23/EK, 1999/5/EK, 2000/9/EK, 2000/14/EK, 2001/95/EK, 2004/108/EK, 2006/42/EK, 2006/95/EK, 2007/23/EK, 2008/57/EK, 2009/48/EK, 2009/105/EK, 2009/142/EK, 2011/65/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 764/2008, Regulu (EK) Nr. 765/2008 un Regulu (ES) Nr. 305/2011

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 33., 114. un 207. pantu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),

tā kā:

(1) Lai Savienībā nodrošinātu ražojumu brīvu apriti, ir nepieciešams gādāt, lai tie atbilstu prasībām, kas nodrošina augsta līmeņa aizsardzību sabiedrības interesēm, piemēram, veselībai un drošībai kopumā, veselībai un drošībai darba vietā, patērētāju aizsardzībai un vides un sabiedriskās drošības aizsardzībai. Šo prasību stingrai izpildei ir būtiska nozīme pienācīgā šo interešu aizsargāšanā un tādu apstākļu izveidošanā, kas ir labvēlīgi godīgai konkurencei Savienības preču tirgū. Tāpēc ir nepieciešami noteikumi par tirgus uzraudzību un par tādu ražojumu kontroli, kas Savienībā tiek ievesti no trešām valstīm.

(2) Tirgus uzraudzības darbība, ko aptver šī regula, nebūtu jāorientē tikai uz veselības un drošības aizsardzību, bet būtu jāattiecina arī uz to Savienības tiesību aktu izpildi, kuru mērķis ir citu sabiedrības interešu aizsargāšana, piemēram, ar tādiem līdzekļiem kā reglamentēta mērījumu pareizība, elektromagnētiskā saderība un energoefektivitāte un piemērojamie vides tiesību akti . [Gr. 1]

(3) Attiecībā uz tirgus uzraudzību vajadzētu izveidot tādu vispārēju noteikumu un principu sistēmu, kurai nebūtu jāskar spēkā esošo Savienības tiesību aktu būtiskie noteikumi, kas izstrādāti, lai aizsargātu sabiedrības intereses, piemēram, veselību un drošību, patērētāju tiesību aizsargāšanu un vides aizsargāšanu, bet kuras mērķim vajadzētu būt uzlabot šo noteikumu darbību.

(4) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 765/2008 (3) tika pieņemta, lai izveidotu tādu tirgus uzraudzības sistēmu, kas papildinātu un nostiprinātu spēkā esošos Savienības saskaņošanas tiesību aktu noteikumus, kuri attiecas uz tirgus uzraudzību, un šo noteikumu izpildi.

(5) Lai nodrošinātu Savienības saskaņošanas tiesību aktu līdzvērtīgu un konsekventu izpildi, ar Regulu (EK) Nr. 765/2008 tika ieviesta Savienības tirgus uzraudzības sistēma, kurā ir noteikts prasību minimums attiecībā uz dalībvalstīm sasniedzamajiem mērķiem un paredzēta administratīvās sadarbības sistēma, arī informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm.

(6) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2001/95/EK (4) ir paredzēti noteikumi, kas gādā par patērētājiem paredzētu vai tiem lietojamu ražojumu drošumu. Ar Regulu (EK) Nr. 765/2008 tirgus uzraudzības iestādēm ir saglabāta minētās direktīvas pavērtā iespēja izmantot specifiskākus pasākumus.

(7) Eiropas Parlaments 2011. gada 8. marta rezolūcijā par produktu vispārējas drošības direktīvas pārskatīšanu un tirgus uzraudzību (5) norāda, ka vienu vienotu tirgus uzraudzības sistēmu, ko attiecina uz visiem ražojumiem, var īstenot tikai ar vienu vienotu regulu, un tāpēc aicina Komisiju noteikt vienu vienotu tirgus uzraudzības sistēmu, kura attiektos uz visiem ražojumiem un kuras pamatā būtu viens tiesību akts, kas aptvertu gan Direktīvu 2001/95/EK, gan Regulu (EK) Nr. 765/2008.

(8) Tāpēc ar šo regulu noteikumi, kas paredzēti Regulā (EK) Nr. 765/2008, Direktīvā 2001/95/EK un vairākos nozarēm specifiskos Savienības saskaņošanas tiesību aktos, kuri attiecas uz tirgus uzraudzību, būtu jāapvieno vienā regulā, kas reglamentētu ražojumus gan jomās, kurās Savienības tiesību akti ir saskaņoti, gan jomās, kurās tie nav saskaņoti, turklāt bez izšķirības attiektos uz to izmantošanu vai iespējamu izmantošanu gan patērētāju, gan profesionālu lietotāju lokā.

(9) Ar Savienības tiesību aktiem, kurus piemēro produktiem un procesiem pārtikas aprites ķēdē, un jo īpaši ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 882/2004 (6), ir nodibināta visaptveroša sistēma oficiālo kontroļu un citu oficiālu darbību veikšanai ar mērķi verificēt atbilstību tiesību aktiem, kuri attiecas uz pārtikas un barības jomu, un noteikumiem par dzīvnieku veselību un labturību, ģenētiski modificētiem organismiem, augu veselību, augu pavairojamo materiālu, augu aizsardzības līdzekļiem un pesticīdiem. Tādēļ uz minētajām jomām šī regula nebūtu attiecināma.

(10) Savienības tiesību aktos par zālēm, medicīniskām ierīcēm, in vitro diagnostikas medicīniskām ierīcēm un cilvēkcilmes vielām ir īpaši noteikumi, kas, jo īpaši pamatojoties uz nozarei specifiskām vigilances un tirgus uzraudzības sistēmām, gādā par drošumu pēc laišanas tirgū. Tādēļ arī minētie produkti būtu jāizslēdz no šīs regulas darbības jomas, par izņēmumu uzskatot tās noteikumus par Savienības tirgū ievesto produktu kontroli, kas minētajiem produktiem būtu jāpiemēro tiktāl, ciktāl attiecīgajos Savienības tiesību aktos nav paredzēti konkrēti noteikumi par robežkontroles organizēšanu.

(11) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/35/ES (7) ir piemērojama ne vien jaunām pārvietojamām spiediena iekārtām ar mērķi tās darīt pieejamas tirgū, bet attiecībā uz regulārām pārbaudēm, starpposma pārbaudēm, ārkārtas pārbaudēm un izmantošanu arī noteiktām citām pārvietojamām spiediena iekārtām. Minētajā direktīvā paredzēta īpaša “pi zīme” un Savienības drošības procedūra, un konkrētas procedūras: valsts līmeņa procedūra attiecībā uz pārvietojamām spiediena iekārtām, kuras rada risku, procedūra attiecībā uz atbilstīgām pārvietojamām spiediena iekārtām, kuras apdraud veselību un drošību, un procedūra attiecībā uz formālu neatbilstību. Tādēļ ar šo regulu noteiktās ražojumu kontroles procedūras nebūtu jāpiemēro pārvietojamām spiediena iekārtām, ko reglamentē Direktīva 2010/35/ES.

(12) Ar šo regulu būtu jāiedibina visaptveroša Savienības tirgus uzraudzības sistēma. Regulā vajadzētu definēt tās reglamentēto ražojumu tvērumu un to, kādi ražojumi šajā tvērumā neietilpst, noteikt dalībvalstīm pienākumu organizēt un īstenot tirgus uzraudzību, pieprasīt, lai dalībvalstis ieceltu tirgus uzraudzības iestādes un konkretizētu to pilnvaras un pienākumus, un paredzēt, ka dalībvalstis ir atbildīgas par vispārīgu un nozarēm individuālu tirgus uzraudzības programmu izstrādāšanu.

(12a) Šī regula attiecas uz visiem ražojumu piegādes veidiem, tostarp tālpārdošanu. Dalībvalstīm un Komisijai būtu jāizstrādā vienota pieeja tiešsaistē pārdodamo ražojumu tirgus uzraudzībai un attiecīgā gadījumā jāizstrādā vadlīnija attiecībā uz elektroniskajā tirdzniecībā iesaistīto saimnieciskās darbības veicēju attiecīgo lomu un pienākumiem, lai stiprinātu noteikumu par tiešsaistē pārdodamo ražojumu piemērošanu. [Gr. 2]

(13) Dažos Savienības saskaņošanas tiesību aktos ir paredzēti noteikumi par tirgus uzraudzību un drošības klauzulas. Tie var būt pamatoti uz atsauces noteikumiem par tirgus uzraudzību un drošības klauzulām, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 768/2008/EK (8). Šai regulai būtu jāaptver visi tirgus uzraudzības noteikumi, kas piemērojami ražojumiem, kuri ietilpst tās tvērumā. Tādēļ šai regulai būtu jāaptver Lēmumā Nr. 768/2008/EK paredzētie atsauces noteikumi, kas attiecas uz tirgus uzraudzību, un tajā paredzētās drošības klauzulas. No minētajiem saskaņošanas tiesību aktiem būtu jāsvītro ar tirgus uzraudzību un drošības klauzulām saistītie noteikumi gan tajos spēkā esošajos Savienības tiesību aktos, kas izstrādāti pirms Lēmuma Nr. 768/2008/EK pieņemšanas, gan tajos, kas pamatoti uz tajā paredzētajiem atsauces noteikumiem, ja vien šie ar tirgus uzraudzību un drošības klauzulām saistītie noteikumi nav jāsaglabā nozarēm specifisku iemeslu dēļ. Uz ražojumiem, kurus reglamentē Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1907/2006 (9), uz noteikta veida armatūru, kuru reglamentē Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīva 2009/142/EK (10), kuras reglamentē Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/23/EK (11), kuras reglamentē Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/105/EK (12), būtu jāattiecina drošības klauzulu izņēmums.

(14) Lai visu tirgus uzraudzības procesu gan tirgus uzraudzības iestādēm, gan saimnieciskās darbības veicējiem padarītu pārredzamu un viegli izsekojamu, ar šo regulu būtu nepārprotami jānosaka minētā procesa hronoloģiskie posmi no brīža, kad tirgus uzraudzības iestādes identificē ražojumu, par kuru uzskata, ka tas var radīt risku, līdz radītā riska novērtēšanai, koriģējošiem pasākumiem, kas norādītā periodā veicami attiecīgajam saimnieciskās darbības veicējam, un pasākumiem, kas veicami pašām tirgus uzraudzības iestādēm, ja saimnieciskās darbības veicēji nerīkojas atbilstīgi vai ja gadījums ir steidzams.

(14a) Lai atvieglotu tirgus uzraudzības iestāžu darbu, saimnieciskās darbības veicējiem būtu jādara pieejami visi dokumenti un informācija, kas nepieciešama minētajām iestādēm, lai tās varētu veikt savas darbības. Tirgus uzraudzības iestādēm būtu jāpieprasa tikai tāda dokumentācija un informācija, kurai jābūt saimnieciskās darbības veicēju rīcībā atbilstoši to lomai piegādes ķēdē. [Gr. 3]

(15) Tirgus uzraudzībai vajadzētu balstīties uz ražojuma radītā riska novērtēšanu, ko veic, ņemot vērā visus būtiskos datus. Risku novērtēšanas metodēm un kritērijiem vajadzētu būt vienādiem visās dalībvalstīs, lai nodrošinātu vienādus konkurences apstākļus visiem saimnieciskās darbības veicējiem. Būtu uzskatāms, ka ražojumi, uz ko attiecas Savienības saskaņošanas tiesību akti, kuri paredz pamatprasības attiecībā uz noteiktu sabiedrības interešu aizsardzību, šīs intereses neapdraud, ja atbilst minētajām pamatprasībām. [Gr. 4]

(15a) Patērētājiem var būt aktīva un svarīga nozīme tirgus uzraudzības veicināšanā, jo parasti patērētāji tieši saskaras ar ražojumiem, kas rada risku, tostarp ražojumiem, kas neatbilst piemērojamajiem Savienības tiesību aktiem. Šajā saistībā dalībvalstīm būtu jāuzlabo patērētāju izpratne par to tiesībām iesniegt sūdzības attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar ražojumu drošību un tirgus uzraudzības darbībām, kā arī jānodrošina, lai ziņošanas procedūra būtu viegli pieejama, salīdzinoši vienkārša un efektīva. Komisijai būtu sīkāk jāizpēta iespējas saskaņot šādu sūdzību iesniegšanu visā Savienībā, piemēram, izveidojot centralizētu datubāzi, kurā varētu uzglabāt patērētāju iesniegtās sūdzības, kā arī jāizskata iespēja publiskot šīs sūdzības, ievērojot tiesības tās pārskatīt un iesaistīto saimnieciskās darbības veicēju tiesības atbildēt uz šādām sūdzībām. [Gr. 5]

(16) Būtu arī uzskatāms, ka ražojumi, uz ko attiecas Savienības saskaņošanas tiesību akti, kuri pamatprasības neparedz, taču ir izstrādāti tā, lai nodrošinātu noteiktu sabiedrības interešu aizsardzību, šīs intereses neapdraud, ja atbilst minētajiem tiesību aktiem.

(17) Līdzīgi būtu jāuzskata, ka veselību un drošību neapdraud ražojumi, uz ko neattiecas Savienības saskaņošanas tiesību akti, taču kas atbilst valsts noteikumiem par cilvēku veselību un drošību vai Eiropas standartiem, uz kuriem ievietota atsauce Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

(18) Attiecībā uz šo regulu riska novērtēšana būtu jāveic, lai identificētu ražojumus, kas var negatīvi ietekmēt sabiedrības intereses, kuras aizsargā Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. …/… (13) (*1), nozarei specifiski Savienības saskaņošanas tiesību akti un citi Savienības tiesību akti par ražojumiem, ko reglamentē šī regula. Novērtējumā būtu jāiekļauj dati par riskiem, kas attiecībā uz minēto ražojumu īstenojušies agrāk, ja šādi dati ir pieejami. Būtu jāņem vērā arī visi pasākumi, ko risku mazināšanai var būt veikuši attiecīgie saimnieciskās darbības veicēji. Būtu jāņem vērā, ka salīdzinājumā ar profesionāliem lietotājiem patērētāji var būt relatīvi mazāk aizsargāti, un jāņem vērā arī, ka īpaši mazaizsargāti ir noteiktu kategoriju patērētāji, piemēram bērni, gados vecāki cilvēki vai invalīdi.

(19) Gan jaunus, gan lietotus ārpussavienības izcelsmes ražojumus tirgū laist var tikai pēc tam, kad tie laisti brīvā apgrozībā. Uz Savienības ārējās robežas nepieciešama rezultatīva kontrole, lai novērstu, ka brīvā apgrozībā laiž ražojumus, kurus laižot Savienības tirgū pirms tirgus uzraudzības iestāžu veiktas izvērtēšanas un to galīgā lēmuma, varētu rasties risks.

(20) Tādēļ, nosakot, ka par Savienības tirgū ievesto ražojumu kontroli atbildīgajām iestādēm ir pienākums veikt pietiekama mēroga kontrolpārbaudes, tiek sekmēta Savienības ražojumu tirgus drošība. Lai šādas kontrolpārbaudes būtu iedarbīgākas, minēto iestāžu minētajām iestādēm un tirgus uzraudzības iestāžu vidū iestādēm būtu jāstiprina sadarbība un informācijas apmaiņa jāparedz pienākums sadarboties un apmainīties ar informāciju attiecībā uz ražojumiem, kas rada risku , un ražojumiem, kas neatbilst prasībām . [Gr. 6]

(21) Tirgus uzraudzības iestādēm, ja šīs iestādes uzskata to par nepieciešamu un samērīgu nodrošināšanai, ka šādas preces turpmāku apdraudējumu nevar radīt, vajadzētu būt pilnvarotām ražojumus iznīcināt, padarīt neizmantojumus vai dot rīkojumu par to iznīcināšanu attiecīgajam saimnieciskās darbības veicējam. Attiecīgajam saimnieciskās darbības veicējam būtu jāsedz visas ar šīm darbībām saistītās izmaksas, jo īpaši izmaksas, kas radušās tirgus uzraudzības iestādēm. [Gr. 7]

(22) Par Savienības tirgū ievesto ražojumu kontroli atbildīgajām iestādēm nebūtu saskaņā ar šo regulu jāaptur tādi ražojumi vai jāaizliedz ievest tādus ražojumus, ko faktiskā valdījumā personiskai nekomerciālai lietošanai ieved personas, kuras ieceļo Savienībā.

(23) Dalībvalstīm savstarpēji un tām ar Komisiju būtu produktīvi, ātri un precīzi jāapmainās ar informāciju. Tādēļ šādai apmaiņai vajag paredzēt produktīvus instrumentus. Savu rezultativitāti un efektivitāti ir apliecinājusi Savienības ātrās ziņošanas sistēma (RAPEX). RAPEX dod iespēju pasākumus attiecībā uz ražojumiem, kas rada risku, veikt visas Savienības, ne tikai vienas dalībvalsts teritorijā. Lai izvairītos no nevajadzīgas dublēšanās, minētā sistēma būtu pastāvīgi jāatjaunina un jāizmanto visiem brīdinājuma paziņojumiem, kas pieprasīti ar šo regulu un attiecas uz ražojumiem, kuri rada risku. RAPEX būtu jāietver arī paziņojumi saistībā ar materiāliem, kas saskaras ar pārtiku, kuri nosūtīti uz šo sistēmu no ātrās brīdināšanas sistēmas pārtikas un barības jomā (RASFF) platformas. [Gr. 8]

(24) Lai tirgus uzraudzība visā Savienības teritorijā darbotos saskanīgi un izmaksu ziņā efektīvi, vajadzētu arī panākt, ka visa būtiskā informācija par valstu darbību šajā saistībā — arī atsauces uz paziņojumiem, kas pieprasīti ar šo regulu — būtu labi strukturēta, visā pilnībā arhivēta un ka dalībvalstis ar to apmainās, tādējādi veidojoties pilnīgai tirgus uzraudzības informācijas datubāzei. Komisija ir izveidojusi datubāzi “Tirgus uzraudzības informācijas un saziņas sistēma”, kas šim nolūkam ir piemērota un tāpēc būtu jālieto.

(25) Savienības preču tirgus ir liels un tajā nav iekšēju robežu, tāpēc ir ļoti svarīgi, lai šajā regulā ir paredzēta sistēma, kas liek dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādes vēlētos un spētu iestādēm savstarpēji produktīvi sadarboties un koordinēt kopīgu atbalstu un rīcību. Tātad būtu jāizveido , jāīsteno, jāpārbauda un pienācīgi jāfinansē savstarpējās palīdzības mehānismi. [Gr. 9]

(25a) Komisijai būtu pastāvīgi jāuzrauga šīs regulas piemērošana un arī, ja nepieciešams, jāsniedz dalībvalstīm ieteikumi gadījumos, kad tā uzskata, ka pilnvaras, ko dalībvalstis sniegušas savām tirgus uzraudzības iestādēm, ir nepietiekamas, lai ievērotu šīs regulas prasības. [Gr. 10]

(26) Lai atvieglotu tirgus uzraudzību attiecībā uz ražojumiem, ko Savienības tirgū ieved no trešām valstīm, šai regulai būtu jānodrošina sadarbības pamats dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādēm un šo trešu valstu iestādēm.

(26a) Traumas un nelaimes gadījumi rada lielu sociālo un ekonomisko slogu gan sabiedrībām kopumā, gan arī indivīdiem. Traumu un nelaimes gadījumu novēršanu var veicināt, galvenokārt uzlabojot traumu uzraudzību. Pamatojoties uz pieredzi, kas gūta projektā “Vienota rīcība attiecībā uz traumu uzraudzību Eiropā” (JAMIE), būtu steidzami jāizveido Eiropas mēroga datu bāze par traumām, jo īpaši tādēļ, ka JAMIE projekts beidzas 2014. gadā. Turklāt ir jāuzņemas politiskas saistības, lai nodrošinātu, ka dalībvalstīm datu apmaiņa par traumām ir viena no galvenajām prioritātēm. [Gr. 11]

(27) Būtu jānodibina Eiropas Tirgus uzraudzības forums, kurā būtu tirgus uzraudzības iestāžu pārstāvji. Ar Foruma palīdzību visas Forumam vajadzētu kalpot par platformu strukturētai dalībvalstu iestāžu sadarbībai un tam būtu jānodrošina ilgstoši un pastāvīgi līdzekļi, lai iesaistītu attiecīgās ieinteresētās personas, arī profesionālās organizācijas , rūpniecības organizācijas un patērētāju organizācijas, vajadzētu iesaistīt tā, lai tirgus uzraudzības programmu veidošanā, īstenošanā un atjaunināšanā būtu iespējams izmantot pieejamu tirgus uzraudzībai būtisku informāciju. [Gr. 12]

(28) Komisijai būtu jāatbalsta sadarbība starp tirgus uzraudzības iestādēm un jāpiedalās Forumā. Šajā regulā būtu jāizklāsta Forumam veicamo uzdevumu saraksts. Foruma sanāksmes vajadzētu organizēt izpildsekretariātam, kam būtu jāatbalsta Foruma uzdevumu pildīšana arī ar citām darbībām. Lai Savienībā racionalizētu tirgus uzraudzības prakses un padarītu tirgus uzraudzību vēl efektīvāku, Komisijai būtu jāapsver iespēja ierosināt laiku, kad šo regulu vajadzētu nākamreiz pārskatīt, lai Forumam tiktu piešķirtas pilnvaras noteikt saistošus ieteikumus attiecībā uz tirgus uzraudzības kvalitāti un praksi . [Gr. 13]

(29) Ja vajadzīgs, būtu jādibina references laboratorijas ar mērķi sniegt objektīvas tehniskas konsultācijas ekspertu līmenī un veikt ražojumu testēšanu, kas nepieciešama sakarā ar tirgus uzraudzības darbībām.

(29a) Ņemot vērā pretrunas, kas pastāv starp to, ka, no vienas puses, arvien palielinās iekšējā tirgū apgrozībā laisto ražojumu skaits, bet, no otras puses, nepietiek līdzekļu, lai līdz vajadzīgajam līmenim radikāli palielinātu tirgus uzraudzību, Komisijai būtu jāizpēta jauni un novatoriski uz tirgus pieredzi balstīti papildu risinājumi, kā nodrošināt efektīvāku tirgus uzraudzību plašos apjomos, piemēram, trešo pušu veiktu kvalitātes kontroles sistēmu un ražojumu revīziju. Komisijai šo apspriežu rezultāti būtu jāiekļauj vispārējā novērtējuma ziņojumā. [Gr. 14]

(30) Ar šo regulu vajadzētu nodrošināt, lai pārredzamība, kas izriet no iespējami liela informācijas apjoma publiskošanas, būtu līdzsvarota ar konfidencialitātes saglabāšanu, piemēram, tādu apsvērumu dēļ kā valstu spēkā esošu tiesību aktu noteikumos par konfidencialitāti vai, attiecībā uz Komisiju, Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulā (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (14) paredzētie personas datu aizsardzība, komercnoslēpumi vai izmeklēšanas darbības aizsardzība. Turklāt šajā regulā būtu jāievēro datu aizsardzības principi, piemēram, personas datu konfidenciāla apstrāde, prasība apstrādāt datus taisnīgi, likumīgi un atbilstoši konkrētam mērķim, vienlaikus nodrošinot šo datu kvalitāti un iesaistīto personu tiesību īstenošanu. Šīs regulas kontekstā piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvu 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (15) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (16). [Gr. 15]

(31) Uz informāciju, ar ko savstarpēji apmainās kompetentās iestādes, būtu attiecināmas visstingrākās konfidencialitātes garantijas un profesionāls noslēpums, un tā jāapstrādā tādā veidā, lai netiktu traucēta izmeklēšana vai nodarīts netaisnīgs kaitējums saimnieciskās darbības veicēju reputācijai.

(32) Dalībvalstīm attiecībā uz savu iestāžu veiktiem ierobežojošiem pasākumiem būtu jānodrošina tiesiskās aizsardzības līdzekļi kompetentās tiesās un tribunālos.

(33) Dalībvalstīm būtu jāpieņem noteikumi par sankcijām, kas piemērojamas par šīs regulas pārkāpumiem, un jānodrošina, lai tie tiktu īstenoti. Sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām un preventīvām , un atkarīgām no šā pārkāpuma nopietnības, ilguma un tā, vai tas ir izdarīts ar nolūku un atkārtoti, kā arī atkarīgām no uzņēmumu lieluma (attiecīgo saimnieciskās darbības veicēju nodarbināto personu skaita un to gada apgrozījuma), īpašu uzmanību veltot maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) . Par pārkāpumiem jāparedz administratīvas sankcijas, kas ir saskaņotas Savienības līmenī. Dalībvalstis būtu jāmudina no šādām sankcijām gūtie ieņēmumi tiek piešķirti tirgus uzraudzības darbībām. [Gr. 16]

(33a) Lai palielinātu šo sankciju iedarbību, Komisijai būtu tās jādara zināmas sabiedrībai. Turklāt saimnieciskās darbības veicēji, kas vairākkārt ir pārkāpuši šīs regulas noteikumus, būtu jāiekļauj sabiedrībai pieejamā Savienības mēroga “melnajā sarakstā”. [Gr. 17]

(34) Tirgus uzraudzība vismaz daļēji būtu jāfinansē ar maksām, ko iekasē no saimnieciskās darbības veicējiem gadījumos, kad tirgus uzraudzības iestādes tiem prasa veikt koriģējošus pasākumus vai kad šīm iestādēm pasākumi jāveic pašām. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka ieņēmumi, kas gūti no atbilstīgi šai regulai piespiestajām sodanaudām, tiek piešķirti tirgus uzraudzības darbībām . [Gr. 18]

(35) Lai sasniegtu šīs regulas mērķus, Savienībai būtu jāpalīdz finansēt darbību, kas nepieciešama, lai īstenotu rīcībpolitiku tirgus uzraudzības jomā, piemēram, vadlīniju izstrādāšanu un atjaunināšanu, priekšdarbus vai papilddarbus, kas saistīti ar Savienības tiesību aktu īstenošanu un tehniskās palīdzības programmām, un sadarbību ar trešām valstīm, kā arī ar rīcībpolitikas aktivizēšanu Savienības un starptautiskā līmenī.

(36) Savienības finansējums būtu jāpiešķir saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (17), atkarībā no finansējamās darbības veida, jo īpaši attiecībā uz atbalstu Eiropas Tirgus uzraudzības foruma (EMSF) izpildsekretariātam.

(36a) Lai veicinātu tādu ražojumu identificēšanu un izsekojamību, kas rada potenciālu nopietnu risku veselībai un drošībai, un tādējādi saglabātu augstu līmeni patērētāju veselības un drošības jomā, pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 290. pantu ar mērķi izveidot Eiropas traumu un ievainojumu reģistra datubāzi (IDB) būtu jādeleģē Komisijai. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei. [Gr. 19]

(37) Lai šīs regulas īstenošanai nodrošinātu vienādus nosacījumus, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras attiecībā uz valsts pasākumiem, ko kāda dalībvalsts ir pieņēmusi un paziņojusi saistībā ar ražojumiem, kurus reglamentē Savienības saskaņošanas tiesību akti, un attiecībā uz Savienības references laboratoriju dibināšanu.

(38) Lai šīs regulas īstenošanai nodrošinātu vienādus nosacījumus, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras, ar kurām nodrošinātu vienādus nosacījumus kontrolpārbaužu veikšanai saistībā ar konkrētām ražojumu kategorijām vai nozarēm, arī attiecībā uz veicamo pārbaužu mērogu un pārbaudāmo paraugu izlašu pietiekamību. Īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir arī attiecībā uz kārtību, kādā saimnieciskās darbības veicēji tirgus uzraudzības iestādēm sniedz informāciju, proti, lai būtu paredzēti vienādi nosacījumi to gadījumu identificēšanai, kuros šādu informāciju nevajag sniegt. Turklāt īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai attiecībā uz to kārtību un procedūrām, ko ievēro informācijas apmaiņā ar sistēmas RAPEX starpniecību, un vajadzības gadījumā attiecībā uz pagaidu vai pastāvīgiem tirgus ierobežojumiem, ko pieņem attiecībā uz ražojumiem, kuri rada nopietnu risku, visos gadījumos, kad citos Savienības tiesību aktos attiecīgo risku novēršanai konkrēta procedūra nav paredzēta, norādot, tieši kādus kontrolpasākumus dalībvalstīm nepieciešams pieņemt, lai īstenošana būtu rezultatīva. Turklāt īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir arī Komisijai attiecībā uz vispārējo riska novērtēšanas metodiku un, attiecīgā gadījumā, pamatnostādnēm par šīs vispārējās metodikas piemērošanu konkrētām ražojumu kategorijām. Šīs pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (18). [Gr. 20]

(39) Komisijai būtu jāpieņem tūlītēji piemērojami īstenošanas akti, ja pienācīgi pamatotos gadījumos, kas saistīti ar ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz ražojumiem, kas rada nopietnu risku, to prasa nenovēršami un neatliekami iemesli.

(39a) Piesardzības princips, kas noteikts LESD 191. panta 2. punktā un cita starpā izklāstīts arī Komisijas 2000. gada 2. februāra paziņojumā “Par piesardzības principu”, ir ražojumu drošuma un patērētāju drošības pamatprincips, kas pienācīgi jāņem vērā tirgus uzraudzības iestādēm, novērtējot ražojuma drošumu. [Gr. 21]

(40) Ar šo regulu pārklājas tirgus uzraudzības noteikumi, kas paredzēti Padomes Direktīvā 89/686/EEK (19), Direktīvā 93/15/EEK (20), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 94/9/EK (21), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 94/25/EK (22), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 95/16/EK (23), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 97/23/EK Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 1999/5/EK (24), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/9/EK (25), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/14/EK (26), Direktīvā 2001/95/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes 2Direktīvā 2004/108/EK (27) ,Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/42/EK (28), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/95/EK (29), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2007/23/EK (30), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2008/57/EK (31), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/48/EK (32), Eiropas Parlamenta un Padomes irektīvā 2009/105/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/142/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2011/65/ES (33), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 305/2011 (34), un Regulā (EK) Nr. 765/2008. Tādēļ minētās normas būtu jāsvītro. Attiecīgi būtu jāgroza Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 764/2008 (35).

(40a) The European Data Protection Supervisor was consulted in accordance with Article 28(2) of Regulation (EC) No 45/2001 and delivered an opinion on 30 May 2013 (36),

(41) Ņemot vērā, ka šai regulai izvirzīto mērķi — nodrošināt, ka ražojumi, uz kuriem attiecas Savienības tiesību akti, atbilst prasībām, kas augstā līmenī nodrošina veselības un drošības un citu sabiedrības interešu aizsardzību, vienlaikus ar integrētas tirgus uzraudzības sistēmas nodrošināšanu garantējot iekšējā tirgus darbību, — nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo tā sasniegšanai nepieciešams, lai visu dalībvalstu visas kompetentās iestādes iesaistītos ļoti augsta līmeņa sadarbībā, mijiedarbībā un vienāda veida darbībā, bet minētā mērķa mēroga un iedarbības dēļ tas labāk ir sasniedzams Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz tikai tādus pasākumus, kas vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.

(42) Šajā regulā tiek respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Šīs regulas mērķis visnotaļ ir nodrošināt, lai pilnībā tiktu respektēts pienākums augstā līmenī nodrošināt cilvēku veselības un patērētāju tiesību aizsardzību, kā arī pilnībā respektēta darījumdarbības brīvība un tiesības uz īpašumu,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

I NODAĻA

Vispārīgi noteikumi

1. pants

Priekšmets

Ar šo regulu nosaka sistēmu, kurā verificē, vai ražojumi atbilst prasībām, kas augstā līmenī nodrošina cilvēku veselības un drošības aizsardzību kopumā, veselības un drošības aizsardzību darba vietā, patērētāju tiesību, vides, sabiedriskās drošības un citu sabiedrības interešu aizsardzību.

Šīs regulas noteikumi pamatojas uz piesardzības principu. [Gr. 22]

2. pants

Darbības joma

1. Šīs regulas I, II, III, V un VI nodaļu piemēro visiem ražojumiem, ko reglamentē Regula (ES) Nr. …/… (*2) vai Savienības saskaņošanas tiesību akti, arī ražojumiem, kuri tiek komplektēti vai ražoti paša ražotāja lietošanai, turklāt tās piemēro tikai tiktāl, ciktāl Savienības saskaņošanas tiesību aktos nav kādas īpašas normas ar tādu pašu mērķi.

2. Šīs regulas I un IV nodaļu un 23. pantu piemēro visiem ražojumiem, uz kuriem attiecas Savienības tiesību akti, ciktāl citos Savienības tiesību aktos nav īpašu normu, kas būtu saistītas ar ārējās robežas kontroles organizāciju vai par kontroli uz ārējās robežas atbildīgo iestāžu sadarbību.

3. Regulas II, III, V un VI nodaļu nepiemēro šādiem produktiem:

(a) cilvēkiem paredzētām zālēm vai veterinārām zālēm;

(b) medicīniskām ierīcēm un in vitro diagnostikas medicīniskām ierīcēm;

(c) asinīm, audiem, šūnām, orgāniem un citām cilvēkcilmes vielām.

4. Šīs regulas III nodaļu nepiemēro pārvietojamām spiediena iekārtām, kas ir reglamentētas ar Direktīvu 2010/35/ES.

5. Šīs regulas 11. un 18. pantu nepiemēro šādiem ražojumiem:

(a) produktiem, ko reglamentē Regula (EK) Nr. 1907/2006;

(b) armatūrai, kā definēts Direktīvas 2009/142/EK 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā;

(c) spiediena iekārtām, ko reglamentē Direktīvas 97/23/EK 3. panta 3. punkta noteikumi;

(d) vienkāršām spiedtvertnēm, ko reglamentē Direktīvas 2009/105/EK 3. panta 2. punkta noteikumi.

6. Šo regulu neattiecina uz jomām, ko reglamentē Savienības tiesību akti par oficiālām kontrolēm un citām oficiālām darbībām, ko īsteno, lai verificētu atbilstību šādiem noteikumiem:

(a) noteikumi, ar kuriem visos pārtikas ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmos reglamentē pārtiku un pārtikas nekaitīgumu, arī tie noteikumi, kuru mērķis ir garantēt taisnīgu tirdzniecības praksi un aizsargāt patērētāju intereses un ar tiem saistīto informāciju;

(b) noteikumi, ar kuriem reglamentē saskarei ar pārtiku paredzētu materiālu un izstrādājumu ražošanu un izmantošanu;

(c) noteikumi, ar kuriem reglamentē ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē;

(d) noteikumi, ar kuriem visos barības ražošanas, pārstrādes, izplatīšanas un izmantošanas posmos reglamentē barību un barības nekaitīgumu, arī tie noteikumi, kuru mērķis ir garantēt taisnīgu tirdzniecības praksi un aizsargāt patērētāju intereses un ar tiem saistīto informāciju;

(e) noteikumi, ar kuriem paredz prasības attiecībā uz dzīvnieku veselību;

(f) noteikumi, ar kuriem paredzēts novērst un iespējami mazināt riskus, ko cilvēku un dzīvnieku veselībai rada dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti un atvasinātie produkti;

(g) noteikumi, ar kuriem paredz dzīvnieku labturības prasības;

(h) noteikumi par aizsargpasākumiem, kas vērsti pret augiem kaitīgiem organismiem;

(i) noteikumi par to, kā tirgū laišanai paredzētu augu pavairojamo materiālu ražot un laist tirgū;

(j) noteikumi, ar kuriem paredz prasības attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū un lietošanu un attiecībā uz pesticīdu ilgtspējīgu lietošanu;

(k) noteikumi, ar kuriem reglamentē ekoloģisko ražošanu un ekoloģisko produktu marķēšanu;

(l) noteikumi par to, kā izmantot un marķēt aizsargātus cilmes vietas nosaukumus, aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes un produktus ar garantētām tradicionālām īpatnībām.

3. pants

Definīcijas

Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

(1) “ražojums” ir ražošanas procesā iegūts radīta viela, maisījums, pārstrādes produkts vai prece, kas nav pārtika, lopbarība, cilvēka izcelsmes produkti vai augu vai dzīvnieku izcelsmes produkti, kas tieši saistīti ar to turpmāko pavairošanu ; [Gr. 23]

(2) “darīt pieejamu tirgū” ir, veicot komercdarbību, par samaksu vai bez maksas piegādāt kādu ražojumu izplatīšanai, patēriņam vai izmantošanai Savienības tirgū;

(3) “laist tirgū” ir ražojumu pirmo reizi darīt pieejamu Savienības tirgū;

(4) “ražotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas ražo kādu ražojumu vai ir pasūtījis šā ražojuma konstruēšanu vai ražošanu un šo ražojumu ar savu nosaukumu, vārdu vai preču zīmi laiž tirgū;

(5) “pilnvarotais pārstāvis” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas Savienībā veic uzņēmējdarbību un kas ir saņēmusi rakstisku ražotāja pilnvarojumu rīkoties tā vārdā attiecībā uz konkrētiem uzdevumiem , ņemot vērā pēdējā saistības saskaņā ar atbilstīgajiem Kopienas tiesību aktiem [Gr. 24]

(6) “importētājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas Savienībā veic uzņēmējdarbību un Savienības tirgū laiž kādas trešas valsts ražojumu;

(7) “izplatītājs” ir jebkura tāda fiziska vai juridiska persona piegādes ķēdē, kas nav ne ražotājs, ne importētājs un kas dara produktu pieejamu tirgū;

(7a) “starpnieka pakalpojuma sniedzējs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas nodrošina ražojuma laišanu tirgū vai dara to pieejamu tirgū, izmantojot elektroniskus līdzekļus, piemēram, uzturot e-tirdzniecības platformas vai tīmekļa vietnes; [Gr. 25]

(8) “saimnieciskās darbības veicējs” ir ražotājs, pilnvarotais pārstāvis, importētājs un izplatītājs;

(9) “atbilstības novērtēšana” ir atbilstības novērtēšana, kā definēts Regulas (EK) Nr. 765/2008 2. panta 12. punktā;

(10) “atbilstības novērtēšanas struktūra” ir atbilstības novērtēšanas struktūra, kā definēts Regulas (EK) Nr. 765/2008 2. panta 13. punktā;

(11) “tirgus uzraudzība” ir darbība un pasākumi, ko publiskas iestādes veic, lai nodrošinātu, ka ražojumi neapdraud veselību, drošību vai nevienā citā aspektā neapdraud sabiedrības interešu aizsardzību, un attiecībā uz ražojumiem, uz kuriem attiecas Savienības saskaņošanas tiesību aktu darbības joma, — ka tie atbilst minētajos tiesību aktos izvirzītajām prasībām;

(12) “tirgus uzraudzības iestāde” ir dalībvalsts iestāde, kas ir atbildīga par tirgus uzraudzības veikšanu tās teritorijā kompetenta, lai īstenotu šajā regulā noteiktās pilnvaras ; [Gr. 26]

(-13) “neatbilstīgs ražojums” ir ražojums, kas neatbilst tām Savienības saskaņošanas tiesību aktos noteiktajām prasībām; [Gr. 27]

(13) “ražojums, kas rada risku” ir ražojums, kas cilvēku veselību un drošību kopumā, veselību un drošību darba vietā, patērētāju tiesības aizsardzību , vidi, sabiedrisko drošību un citas sabiedrības intereses var negatīvi ietekmēt tā, ka ir pārsniegta pakāpe, kuru var uzskatīt par saprātīgu un pieņemamu parastos vai saprātīgi paredzamos attiecīgā ražojuma lietošanas apstākļos, pie kā pieder arī tā lietošanas ilgums un, attiecīgā gadījumā, prasības, kuras attiecas uz laišanu ekspluatācijā, uzstādīšanu un apkopi; [Gr. 28]

(13a) “ražojums, kas rada jaunu risku” ir ražojums, uz kuru neattiecas ES saskaņošanas tiesību akti un attiecībā uz kuru ir būtiski zinātniski pierādījumi, ka tas rada jaunu risku vai zināmu risku, ja to tirgo lietošanai jaunos vai nezināmos apstākļos, kuru ražotājs pamatoti nevar paredzēt; [Gr. 29]

(14) “ražojums, kas rada nopietnu risku” ir ražojums, kas rada nopietnu risku, kura dēļ ir nepieciešama steidzama iejaukšanās un pēckontrole, arī tādos gadījumos, kur sekas var nebūt tūlītējas;

(15) “atsaukšana” ir jebkāds pasākums ar mērķi saņemt atpakaļ ražojumu, kas jau darīts pieejams tiešajiem lietotājiem;

(16) “izņemšana” ir jebkāds pasākums, kas paredzēts, lai novērstu, ka ražojums no piegādes ķēdes tiek darīts pieejams tirgū;

(17) “laišana brīvā apgrozībā” ir procedūra, kas noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 952/2013 (37) 77. pantā;

(18) “Savienības saskaņošanas tiesību akti” ir Savienības tiesību akti, ar ko saskaņo ražojumu tirdzniecības nosacījumus , paredzot šim ražojumam prasītās īpašības, piemēram, kvalitātes līmeņus, veiktspēju, nekaitīgumu vai izmērus, tostarp prasības, kas attiecināmas uz konkrēto ražojumu saistībā ar nosaukumu, ar kādu šis ražojums tiek pārdots, terminoloģiju, simboliem, testēšanu un testēšanas metodēm, marķēšanu vai etiķēšanu un atbilstības novērtēšanas procedūrām ; [Gr. 30]

(19) “Eiropas standarts” ir Eiropas standarts, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1025/2012 (38) 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā;

(20) “saskaņotais standarts” ir saskaņots standarts, kā definēts Regulas (ES) Nr. 1025/2012 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā.

II NODAĻA

Savienības tirgus uzraudzības sistēma

4. pants

Tirgus uzraudzības pienākums

1. Dalībvalstis veic tirgus uzraudzību attiecībā uz ražojumiem, ko reglamentē šī regula.

2. Tirgus uzraudzība saskaņā ar šo regulu tiek organizēta un īstenota tā, lai nodrošinātu, ka Savienības tirgū nelaiž tirgū vai nedara pieejamus neatbilstīgus ražojumus un ražojumus , kas rada risku un, ja šādi ražojumi ir laisti tirgū vai darīti pieejami, tiek veikti iedarbīgi un proporcionāli pasākumi ražojuma radītā riska vai neatbilstības novēršanai. [Gr. 31]

3. Dalībvalstis katru gadu ziņo Komisijai par tirgus uzraudzības darbību darbībām un kontroļu uz ārējās robežas īstenošanu pārrauga dalībvalstis, kas par šīm darbībām un kontrolēm katru gadu ziņo Komisijai. Ziņotajā informācijā ietilpst statistika par veikto kontroļu skaitu, rezultātiem un šo informāciju paziņo visām dalībvalstīm. Par publiski piekļūstamajiem rezultātiem dalībvalstis var izdarīt kopsavilkumu Komisija publisko šo sarakstu elektroniskā veidā un, attiecīgā gadījumā, arī citos veidos . [Gr. 32]

4. Saskaņā ar 3. punktu veikto tirgus uzraudzības darbību pārraudzīšanas un novērtēšanas rezultātus dara publiski pieejamus elektroniski un attiecīgā gadījumā ar citiem līdzekļiem. [Gr. 33]

5. pants

Tirgus uzraudzības iestādes

1. Katra dalībvalsts izveido vai nozīmē tirgus uzraudzības iestādes un definē to pienākumus, pilnvaras un organizatorisko struktūru. [Gr. 34]

2. Katra dalībvalsts piešķir tirgus uzraudzības iestādēm piešķir tām paredzēto pilnvaras un uztic tām uzdevumu pienācīgai izpildei nepieciešamās pilnvaras un uztic attiecīgus nepieciešamos attiecīgos resursus un līdzekļus un ziņo par to Komisijai . Komisija izvērtē vai šīs pilnvaras un līdzekļi ir pietiekami atbilstīgai konkrētās dalībvalsts to tirgus uzraudzības pienākumu veikšanai, kas paredzēti šajā regulā, un publisko šīs novērtēšanas rezultātus elektroniskā veidā un, attiecīgā gadījumā, arī citos veidos. [Gr. 35]

3. Katra dalībvalsts izveido atbilstīgus mehānismus, kas nodrošina, ka tās izveidotās vai nozīmētās tirgus uzraudzības iestādes apmainās ar informāciju, kopīgi veic un koordinē darbību gan savā starpā, gan ar iestādēm, kuras atbildīgas par ražojumu kontrolēm uz Savienības ārējām robežām. [Gr. 36]

4. Katra dalībvalsts Komisiju informē par savām tirgus uzraudzības iestādēm un to kompetences jomām, darot zināmu vajadzīgo kontaktinformāciju, un Komisija šo informāciju nodod citām dalībvalstīm un publicē tirgus uzraudzības iestāžu sarakstu . Komisija publisko šo sarakstu elektroniskā veidā un , attiecīgā gadījumā, arī citos veidos . [Gr. 37]

5. Dalībvalstis informē sabiedrību par valsts tirgus uzraudzības iestāžu esamību, pienākumiem , pilnvarām, pieejamajiem resursiem, sadarbības mehānismiem un identitāti, kā arī par to, kādā veidā ar tām sazināties. [Gr. 38]

6. pants

Tirgus uzraudzības iestāžu vispārīgie pienākumi

1. Tirgus uzraudzības iestādes savas darbības organizē tā, lai panāktu maksimālu efektivitāti. Tās pietiekami plašā mērogā un ar pietiekamu regularitāti pienācīgi pārbauda ražojumu īpašības, veicot dokumentāras kontrolpārbaudes un, ja nepieciešams, fiziskas un laboratoriskas kontrolpārbaudes, kurās izmanto pietiekamas paraugu izlases. Tāpēc tām jāpārbauda tik ražojumu paraugi, cik ir vajadzīgs, lai novērtētu šo tirgū laisto ražojumu atbilstību un faktisko risku. Šīs kontrolpārbaudes tās dokumentē tirgus uzraudzības informācijas un saziņas sistēmā, kas minēta 21. pantā. Ja tas ir atbilstīgi, paralēli šiem tradicionālajiem tirgus paraugu mehānismiem tirgus uzraudzības iestādes cenšas veikt proaktīvu piegādes ķēdes procesu revīziju struktūrās, kas ir iesaistītas patērētājiem paredzēto ražojumu ražošanā, importēšanā, tirgošanā, marķēšanā un mazumtirdzniecībā . [Gr. 39]

Ja ir zināms, ka saistībā ar 1. pantā izklāstītajiem mērķiem attiecībā uz konkrētu ražojumu vai uz ražojumu kategoriju pastāv kāds zināms risks vai rodas kāds jauns risks, Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, ar kuriem paredz vienādus nosacījumus kontrolpārbaudēm, ko attiecībā uz šo konkrēto ražojumu vai ražojumu kategoriju , kritērijiem ar ko nosaka pārbaudāmo paraugu skaitu attiecībā uz šo konkrēto ražojumu vai ražojumu kategoriju, un uz zināmā vai jaunā riska īpatnībām veic viena vai vairākas tirgus uzraudzības iestādes. Šajos nosacījumos var ietilpt prasības par īslaicīgu veicamo pārbaužu mēroga paplašināšanu un to biežuma palielināšanu, kā arī paraugu izlašu pietiekamības pārbaudīšanu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 32. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. [Gr. 40]

2. Ja vajadzīgs, tirgus uzraudzības iestādes savā teritorijā laikus nekavējoties brīdina lietotājus par konkrētiem ražojumiem, attiecībā uz kuriem iestādes konstatējušas, ka tie rada risku. Ja šāda informācija ir pieejama, tās sniedz arī datus par ražotāju, mazumtirdzniecības kanālu un pārdošanas periodu. [Gr. 41]

Tās Tirgus uzraudzības iestādes sadarbojas ar saimnieciskās darbības veicējiem, kā arī citām kompetentajām valsts iestādēm, lai novērstu vai mazinātu risku, ko rada šo saimnieciskās darbības veicēju ražojumi, kuri ir darīti pieejami [tirgū]. Šajā nolūkā tās rosina un atbalsta saimnieciskās darbības veicēju brīvprātīgu darbību, attiecīgā gadījumā veicinot arī labas prakses kodeksu izstrādi un ievērošanu. . [Gr. 42]

3. Tirgus uzraudzības iestādes savus pienākumus veic neatkarīgi, neitrāli un objektīvi un pilda no šīs regulas izrietošās saistības. Savas pilnvaras attiecībā uz saimnieciskās darbības veicējiem tās īsteno, ievērojot proporcionalitātes principu.

4. Ja to pienākumu izpildei tas ir vajadzīgs un attaisnojams, tirgus uzraudzības iestādes drīkst ierasties saimnieciskās darbības veicēju telpās , pārbaudīt un izskatīt visus atbilstīgos dokumentus, kā arī kopēt tos un paņemt vajadzīgos ražojumu paraugus. [Gr. 43]

5. Tirgus uzraudzības iestādes:

(a) patērētājiem un citām ieinteresētām personām dod iespēju iesniegt sūdzības par jautājumiem, kas saistīti ar ražojumu drošumu, tirgus uzraudzības darbībām un riskiem, kuri rodas ražojumu sakarā, un šīs sūdzības pienācīgi apseko pieņemamā laika posmā uzrauga šo sūdzību izskatīšanu ; [Gr. 44]

(b) verificē, vai ir savlaicīgi veikti koriģējoši pasākumi; [Gr. 45]

(c) seko zinātnes un tehnikas atziņām par ražojumu drošumu un pārzina jomas jaunākās norises , kā arī tam, vai ražojumi atbilst piemērojamo Savienības tiesības aktu prasībām . [Gr. 46]

(ca) novēro negadījumus un kaitējumu veselībai, par kuriem ir aizdomas, ka to izraisījuši ražojumi, [Gr. 47]

(cb) tiek mudinātas piedalīties valstu standartizācijas darbībās, kuru mērķis ir izstrādāt vai pārskatīt Eiropas standartus, ko Komisija pieprasījusi atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1025/2012 10. pantam; [Gr. 48]

6. Tiek izveidotas un publiskotas atbilstīgas procedūras, kas tirgus uzraudzības iestādēm nodrošina spēju pildīt 5. punktā minētos pienākumus.

7. Neskarot valstu tiesību aktus konfidencialitātes jomā, tiek sargāta tirgus uzraudzības iestāžu saņemtās un apkopotās informācijas konfidencialitāte. Tiek saglabāta tās informācijas konfidencialitāte, ar ko konfidenciāli savstarpēji apmainās valstu tirgus uzraudzības iestādes, kā arī šīs iestādes un Komisija, ja vien tās atklāšanai nav piekritusi informācijas izcelsmes iestāde.

8. Konfidencialitātes aizsargāšana neliedz piegādāt tirgus uzraudzības iestādēm informāciju, kas vajadzīga, lai nodrošinātu rezultatīvu tirgus uzraudzību.

7. pants

Tirgus uzraudzības programmas

1. Katra dalībvalsts izstrādā vispārīgu tirgus uzraudzības programmu un šo programmu pārskata un vajadzības gadījumā atjaunina vismaz reizi četros gados. Programma attiecas uz tirgus uzraudzības organizēšanu un ar to saistītajām darbībām, un programmas ietvaros Savienības saskaņošanas tiesību aktu un Regulas (ES) Nr. …/… (*3) īstenošanā tiek ņemtas vērā uzņēmējdarbības vispārīgās vajadzības un MVU konkrētās vajadzības un paredzētas norādes un palīdzība. Tā aptver:

(a) atbilstoši 5. panta 1. punktam nozīmēto iestāžu nozarisko un ģeogrāfisko kompetenci;

(b) iestādēm piešķirtos finanšu resursus, personālu, tehniskos līdzekļus un citus līdzekļus;

(ba) maksu, kas piemērojamas saimnieciskās darbības veicējiem saskaņā 10. un 16. pantu, līmeni un aprēķināšanas metodes; [Gr. 49]

(c) norādes par dažādo iestāžu prioritārajām darba jomām;

(d) mehānismus, ar ko dažādās iestādes koordinē darbību savstarpēji un ar muitas iestādēm;

(e) iestāžu līdzdalību informācijas apmaiņā, ko īsteno saskaņā ar V nodaļu;

(f) iestāžu līdzdalību pa nozarēm īstenotā vai uz projektiem orientētā Savienības līmeņa sadarbībā;

(g) līdzekļus 6. panta 5. punktā minēto pienākumu izpildei.

2. Katra dalībvalsts izstrādā individuālas nozaru programmas , ņemot vērā svarīgāko attiecīgo iesaistīto personu, tostarp arodorganizāciju, rūpniecības un patērētāju organizāciju, ieguldījumu un minētās programmas pārskata un vajadzības gadījumā atjaunina katru gadu. Minētās programmas aptver visas nozares, kurās iestādes veic tirgus uzraudzības darbību. [Gr. 50]

3. Vispārīgās programmas un individuālās nozaru programmas, un to atjauninājumus sagatavo un ar Komisijas starpniecību paziņo citām dalībvalstīm un Komisijai un. Saskaņā ar 6. panta 6. punktu dara publiski piekļūstamas elektroniski un attiecīgā gadījumā ar citiem līdzekļiem. [Gr. 51]

Komisija izvērtē vispārīgās un individuālās nozaru programmas un vajadzības gadījumā, pamatojoties uz šo novērtējumu, sniedz dalībvalstīm ieteikumus. Komisija šo novērtējumu rezultātus un vajadzības gadījumā arī dalībvalstīm sniegtos ieteikumus publisko elektroniskā veidā un attiecīgā gadījumā arī citos veidos. [Gr. 52]

8. pants

Saimnieciskās darbības veicēju vispārīgie pienākumi

1. Saņemot pamatotu pieprasījumu, saimnieciskās darbības veicēji atbilstīgi savai darbībai piegādes ķēdē un attiecīgā gadījumā, iekļaujot atbilstības novērtēšanas struktūras, dara tirgus aizsardzības iestādēm pieejamu visu to dokumentāciju un informāciju, kas tām nepieciešama savas darbības īstenošanai. Šajā informācijā ietver informāciju, kas ļauj ražojumu precīzi identificēt un kura vajadzības gadījumā palīdz nodrošināt tā izsekojamību. Ja saimnieciskās darbības veicējs attiecīgo dokumentāciju un informāciju iepriekš saņēmis no cita saimnieciskās darbības veicēja un šī dokumentācija un informācija saskaņā ar ES un dalībvalstu noteikumiem par komercnoslēpumu klasificēta kā konfidenciāla, tirgus uzraudzības iestādes nodrošina konfidencialitāti, kad minētā informācija un dokumentācija tiek padarīta pieejama. [Gr. 53]

2. Saimnieciskās darbības veicēji pēc tirgus uzraudzības iestādēm dara pieejamu visu nepieciešamo informāciju, arī informāciju, ar kuras palīdzību ražojums ir precīzi identificējams un kura palīdz nodrošināt tā izsekojamību iestāžu pieprasījuma sadarbojas ar tām visos pasākumos, kas veikti, lai novērstu to ražojumu radītos riskus vai neatbilstību, kuri ir laisti vai darīti pieejami tirgū . [Gr. 54]

2.a Visa informācija, kas tiek nodota vai darīta pieejama tirgus uzraudzības iestādēm saskaņā ar šo pantu, ir skaidra un saprotama. [Gr. 55]

2.b Šajā pantā paredzētā saistība attiecas arī uz starpnieka pakalpojuma sniedzējiem. [Gr. 56]

III NODAĻA

Ražojumu kontrole Savienībā

9. pants

Neatbilstīgi ražojumi un ražojumi, kas rada risku [Gr. 57]

1. Ja 6. panta 1. punktā minēto kontrolpārbaužu veikšanas laikā vai sakarā ar kādu saņemtu informāciju tirgus uzraudzības iestādēm ir pietiekams pamats uzskatīt, ka ražojums, kas ir laists vai darīts pieejams tirgū vai ko izmanto pakalpojuma sniegšanā, var būt neatbilstīgi vai radīt risku, tās šim ražojumam veic riska novērtēšanu, ņemot vērā šīs regulas 13. pantā un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. …/… (*4) 6. pantā izklāstītos apsvērumus un kritērijus. [Gr. 58]

Tirgus uzraudzības iestādes ņem vērā visus tādus viegli pieejamus un saprotamus testēšanas rezultātus un riska novērtējumus, ko kāds saimnieciskās darbības veicējs vai jebkāda cita persona vai iestāde, arī citu dalībvalstu iestādes, jau veikuši vai publiskojuši attiecībā uz šo ražojumu. [Gr. 59]

2. Attiecībā uz ražojumu, ko reglamentē Savienības saskaņošanas tiesību akti, formāla neatbilstība minētajiem tiesību aktiem ir var būt pietiekams pamats, lai tirgus uzraudzības iestādes jebkurā no turpmāk minētajiem gadījumiem uzskatītu, ka ražojums var radīt risku: [Gr. 60]

(a) CE zīme vai citas Savienības saskaņošanas tiesību aktos prasītas zīmes nav piestiprinātas vai ir piestiprinātas nepareizi;

(aa) ražojumam vai jebkādai ražojuma reklāmai bez atļaujas tiek izmantota preču zīme, kas būtībā ir vienāda vai līdzīga ar reģistrētu šā ražojuma preču zīmi, tādējādi neļaujot garantēt tās autentiskumu vai izcelsmi; [Gr. 61]

(b) ir vajadzīga ES atbilstības deklarācija, taču tā nav izstrādāta vai ir izstrādāta kļūdaini;

(c) tehniskā dokumentācija nav pilnīga vai nav darīta pieejama;

(d) vajadzīgais marķējums vai lietošanas norādījumi nav pilnīgi vai to nav.

Neatkarīgi no tā, vai riska novērtēšana liecina, ka ražojums tiešām rada risku, tirgus uzraudzības iestādes pieprasa, lai saimnieciskās darbības veicējs novērstu formālo neatbilstību. Ja saimnieciskās darbības veicējs to neizdara, tirgus uzraudzības iestādes nodrošina, ka šādu vajadzības gadījumā var attiecīgo ražojumu izņemt no tirgus izņem vai atsauc vai atsaukt, kamēr neatbilstība nav novērsta . [Gr. 62]

3. Neskarot 10. panta 4. punktu, ja tirgus uzraudzības iestādes konstatē, ka ražojums tiešām rada risku, tās nekavējoties norāda, kādi koriģējoši pasākumi norādītā periodā attiecīgajam saimnieciskās darbības veicējam jāveic riska novēršanai. Tirgus uzraudzības iestādes attiecīgajam saimnieciskās darbības veicējam var ieteikt vai ar to saskaņot, kādi koriģējoši pasākumi ir veicami.

Saimnieciskās darbības veicējs nodrošina, lai saistībā ar visiem attiecīgajiem ražojumiem, kurus tas darījis pieejamus jebkur Savienības tirgū, tiktu veikti visi nepieciešamie koriģējošie pasākumi.

Saimnieciskās darbības veicējs saskaņā ar 8. pantu tirgus uzraudzības iestādēm sniedz visu nepieciešamo informāciju, konkrētāk, šādu:

(a) pilnīgu aprakstu par ražojuma radīto risku,

(b) aprakstu par visiem koriģējošiem pasākumiem, kas veikti riska novēršanai.

Ja iespējams, tirgus uzraudzības iestādes identificē ražojuma ražotāju vai importētāju un rīkojas ne vien attiecībā uz izplatītāju, bet arī attiecībā uz minēto saimnieciskās darbības veicēju.

4. Koriģējoši pasākumi, kas saimnieciskās darbības veicējiem veicami saistībā ar ražojumu, kurš rada risku, citu starpā var būt šādi: [Gr. 63]

(a) attiecībā uz ražojumu, ko reglamentē Savienības saskaņošanas tiesību aktos noteiktas vai no tiem izrietošas prasības, veic pasākumus, kas nepieciešami, lai panāktu ražojuma atbilstību minētajām prasībām;

(b) attiecībā uz ražojumu, kas risku var radīt tikai noteiktos apstākļos vai tikai noteiktām personām, ja šāda riska rašanās nav novērsta ar Savienības saskaņošanas tiesību aktu prasībām: [Gr. 64] (i) ražojumam piestiprina tādus piemērotus, skaidri formulētus, viegli saprotamus brīdinājumus par ražojuma radītiem varbūtējiem riskiem, kas izstrādāti tās dalībvalsts oficiālajā valodā vai valodās, kurā ražojums darīts pieejams tirgū, (ii) izvirza noteikumus, kuri jāievēro, pirms ražojums tiek tirgots, (iii) piemērotā formā un laikus nekavējoties brīdina apdraudētās personas par risku, arī publiskojot īpašus brīdinājumus; [Gr. 65]

(c) attiecībā uz ražojumu, kas var radīt nopietnu risku, uz laiku, līdz kļūst pieejams riska novērtējums, liedz ražojumu laist tirgū vai darīt pieejamu tirgū;

(d) attiecībā uz ražojumu, kas rada nopietnu risku: (i) liedz nekavējoties aizliedz ražojumu laist tirgū vai darīt pieejamu tirgū, [Gr. 66] (ii) ražojumu izņem vai atsauc, un kā arī nekavējoties piemērotā veidā brīdina sabiedrību par radušos risku, [Gr. 67] (iii) ražojumu iznīcina vai citādi dara neizmantojamu.

5. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka kārtību, kādā sniedzama informācija saskaņā ar 3. punkta trešo daļu, turklāt nodrošinot sistēmas produktīvu un pienācīgu darbību. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 32. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. [Gr. 68]

10. pants

Tirgus uzraudzības iestāžu veiktie pasākumi

1. Ja tirgus uzraudzības iestādēm attiecīgo saimnieciskās darbības veicēju identificēt nav iespējams vai ja saimnieciskās darbības veicējs norādītajā periodā saskaņā ar 9. panta 3. punktu nepieciešamos koriģējošos pasākumus nav veicis, visus pasākumus, kas nepieciešami, lai novērstu ražojuma radīto risku, veic tirgus uzraudzības iestādes.

2. Piemērojot šā panta 1. punktu, tirgus uzraudzības iestādes var likt attiecīgajiem saimnieciskās darbības veicējiem arī veikt jebkurus no 9. panta 4. punktā minētiem koriģējošiem pasākumiem vai arī attiecīgā gadījumā pašas veikt šādus pasākumus.

Ja tirgus uzraudzības iestādes to uzskata par nepieciešamu un samērīgu, tās var iznīcināt vai citādi padarīt neizmantojamu ražojumu, kas rada risku. Tās var pieprasīt, lai minētās rīcības izmaksas segtu attiecīgais saimnieciskās darbības veicējs. [Gr. 69]

Visus izdevumus, kas uzraudzības iestādei radušies, piemērojot pirmās daļas noteikumus, sedz attiecīgais saimnieciskās darbības veicējs, ja vien uzraudzības iestāde šo lēmumu neuzskata par nesamērīgu — šādā gadījumā tā var nolemt, ka saimnieciskās darbības veicējs izmaksas sedz tikai daļēji. [Gr. 70]

Pirmā daļa neliedz dalībvalstīm dot tirgus uzraudzības iestādēm iespēju veikt citus papildu pasākumus.

3. Pirms saskaņā ar 1. punktu veikt jebkādus pasākumus pret saimnieciskās darbības veicēju, kas nav veicis nepieciešamos koriģējošos pasākumus, tirgus uzraudzības iestādes tam atvēl vismaz desmit dienas, kurās tikt uzklausītam. [Gr. 71]

4. Ja tirgus uzraudzības iestādes uzskata, ka ražojums rada nopietnu risku, tās veic visus nepieciešamos pasākumus un var šādi rīkoties, vispirms nepieprasot, lai saimnieciskās darbības veicējs saskaņā ar 9. panta 3. punktu veiktu koriģējošus pasākumus, un nedodot saimnieciskās darbības veicējam iespēju iepriekš tikt uzklausītam. Šādos gadījumos saimnieciskās darbības veicēju uzklausa iespējami drīz.

5. Visus saskaņā ar 1. vai 4. punktu veiktos pasākumus:

(a) kopā ar informāciju par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kas pieejami saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem, nekavējoties paziņo attiecīgajam saimnieciskās darbības veicējam;

(b) precīzi pamato;

(c) nekavējoties atceļ, ja saimnieciskās darbības veicējs ir pierādījis, ka prasīto pasākumu ir veicis.

Piemērojot pirmās daļas a) apakšpunktu, ja saimnieciskās darbības veicējs, kam pasākums ir paziņots, nav attiecīgais saimnieciskās darbības veicējs, par pasākumu informē ražotāju, kas atrodas Savienībā, vai importētāju, ja vien tirgus uzraudzības iestādēm ir zināma to identitāte.

6. Attiecībā uz ražojumiem, kuri rada risku, informāciju par ražojuma identifikāciju, riska īpatnībām un pasākumiem, kas veikti, lai minēto risku novērstu, samazinātu vai likvidētu, tirgus uzraudzības iestādes tik pilnīgā apjomā, kāds nepieciešams, lai Savienībā aizstāvētu ražojuma lietotāju intereses, publisko tam īpaši paredzētā tīmekļa vietnē. Šādu informāciju nepublisko, ja komercnoslēpumu aizsargāšana, personas datu droša glabāšana saskaņā ar valstu un Savienības tiesību aktiem vai netraucēta pārraudzības un izmeklēšanas darbības veikšana prasa, lai noteikti būtu ievērota konfidencialitāte. [Gr. 72]

7. Uz visiem pasākumiem, kas ir veikti saskaņā ar 1. vai 4. punktu, ir attiecināmi tiesiskās aizsardzības līdzekļi, arī vēršanās kompetentajās valsts tiesās.

8. Pasākumu veikšanai saskaņā ar 1. vai 4. punktu tirgus uzraudzības iestādes no attiecīgajiem saimnieciskās darbības veicējiem var iekasēt iekasē maksu, ja ir atklāts, ka šie saimnieciskās darbības veicēji laiž vai dara pieejamus Savienības tirgū neatbilstīgus ražojumus un ražojumus, kas rada risku. Šādai maksai būtu pilnīgi vai daļēji sedz jāsedz to darbības izmaksas, arī riska novērtēšanas vajadzībām veiktas testēšanas izmaksas , ja tirgus uzraudzības iestādes veic pasākumus saskaņā ar 1 . vai 4. punktu. [Gr. 73].

Maksu aprēķina, pamatojoties uz katras tirgus uzraudzības darbības patiesajām izmaksām, un to attiecina uz saimnieciskās darbības veicējiem, kuri tiek pakļauti šādām uzraudzības darbībām. Šāda maksa nepārsniedz veiktās tirgus uzraudzības darbības patiesās izmaksas un var daļēji vai pilnībā atspoguļot laiku, ko patērējuši uzraudzības iestādes darbinieki šo tirgus uzraudzības darbību veikšanai. [Gr. 74]

11. pants

Savienībā kontrolētu ražojumu, uz kuriem attiecas saskaņošanas tiesību akti, Savienības mēroga novērtējums

1. Sešdesmit Trīsdesmit dienu laikā pēc tam, kad Komisija saskaņā ar 20. panta 4. punktu paziņojusi dalībvalstīm par pasākumiem, kurus sākotnējā paziņotāja dalībvalsts pieņēmusi saskaņā ar 10. panta 1. vai 4. punktu , dalībvalsts var iebilst pret šiem pasākumiem, ja tie skar ražojumu, uz ko attiecas Savienības saskaņošanas tiesību akti. Dalībvalsts izklāsta iebildumu pamatojumu, norāda visas atšķirības savā novērtējumā par ražojuma radīto risku un min visus īpašos apstākļus un jebkādu papildu informāciju, kas attiecas uz konkrēto ražojumu. [Gr. 75]

2. Ja neviena dalībvalsts nepauž iebildumus saskaņā ar 1. punktu un ja Komisija neuzskata, ka valsts pasākumi ir pretrunā Savienības tiesību aktiem, sākotnējās paziņotājas dalībvalsts pieņemtie pasākumi uzskatāmi par pamatotiem un visas dalībvalstis nodrošina, ka nekavējoties tiek pieņemti ierobežojoši pasākumi saistībā ar attiecīgo ražojumu.

3. Ja kāda dalībvalsts pauž iebildumus saskaņā ar 1. punktu vai ja Komisija uzskata, ka valsts pasākumi, iespējams, ir pretrunā Savienības tiesību aktiem, Komisija nekavējoties uzsāk apspriešanos ar sākotnējo paziņotāju dalībvalsti, attiecīgo saimnieciskās darbības veicēju vai attiecīgajiem saimnieciskās darbības veicējiem un ne vēlāk kā maksimums 30 dienu laikā izvērtē valsts pasākumus, ņemot vērā visus pieejamos zinātniskos vai tehniskos pierādījumus. [Gr. 76]

3.a Ja dalībvalsts pauž iebildumus saskaņā ar šā panta 1. punktu vai Komisija uzskata, ka valsts pasākumi varētu būt pretrunā savienības tiesību aktiem, Komisija par to paziņo visām dalībvalstīm RAPEX kontaktpunktos. [Gr. 77]

4. Pamatojoties uz saskaņā ar 3. punktu veiktās izvērtēšanas rezultātiem, Komisija ar īstenošanas aktiem var pieņemt rīs mēnešu laikā pieņem lēmumu par to, vai valsts pasākumi ir pamatoti un vai visām dalībvalstīm, kas to vēl nav izdarījušas, būtu jāveic līdzīgi pasākumi. Šajā Minētajā gadījumā tā adresē lēmumu attiecīgajām dalībvalstīm un nekavējoties paziņo to visām dalībvalstīm un attiecīgajam saimnieciskās darbības veicējam vai attiecīgajiem saimnieciskās darbības veicējiem. [Gr. 78]

5. Ja Komisija pieņem lēmumu, ka valsts pasākumi ir pamatoti, visas dalībvalstis nekavējoties veic vajadzīgos ierobežojošos pasākumus. Ja tā pieņem lēmumu, ka valsts pasākums nav pamatots, sākotnējā paziņotāja dalībvalsts un visas citas dalībvalstis, kuras veikušas līdzīgu pasākumu, atsauc pasākumu un paziņojumu, kas veikts ātrās ziņošanas sistēmā (RAPEX) saskaņā ar 20. pantu.

6. Ja valsts pasākums tiek uzskatīts par pamatotu un ja tiek konstatēts, ka ražojums neatbilst Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, jo attiecīgajos saskaņotajos standartos ir nepilnības, Komisija informē attiecīgo Eiropas standartizācijas organizāciju un var iesniegt atbilstīgu pieprasījumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1025/2012 11. pantu.

12. pants

Savienības rīcība pret ražojumiem, kas rada nopietnu risku

1. Ja ir skaidrs, ka ražojums vai konkrēta ražojumu kategorija vai grupa, to lietojot paredzētajam nolūkam vai pamatoti paredzamos apstākļos, rada nopietnu risku, Komisija ar īstenošanas aktiem var pieņemt jebkādus atbilstīgus pasākumus atkarā no situācijas nopietnības, tostarp, ja risku nav iespējams pietiekami ierobežot ar attiecīgās dalībvalsts vai attiecīgo dalībvalstu veiktiem pasākumiem vai ar jebkādu citu procedūru saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, pasākumus, ar ko aizliedz, aptur vai ierobežo šādu ražojumu laišanu tirgū vai pieejamību tirgū vai paredz īpašus nosacījumus to tirdzniecībai, lai augstā līmenī nodrošinātu sabiedrības interešu aizsardzību. Ar minētajiem īstenošanas aktiem Komisija var noteikt atbilstīgus kontroles pasākumus, kas dalībvalstīm jāveic, lai nodrošinātu to rezultatīvu īstenošanu.

Šā punkta pirmajā daļā minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 32. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

Ja steidzamība ir pienācīgi pamatota ar neatliekamiem iemesliem, kas saistīti ar personu veselību un drošību kopumā, veselības aizsardzību un drošību darba vietā, patērētāju tiesību aizsardzību, vides un sabiedrisko drošību un citām sabiedrības interesēm, Komisija pieņem nekavējoties piemērojamus īstenošanas aktus saskaņā ar 32. panta 3. punktā minēto procedūru.

2. Saistībā ar ražojumiem un riskiem, uz ko attiecas Regula (EK) Nr. 1907/2006, Komisija var pieņemt lēmumu saskaņā ar šā panta 1. punktu tikai tad, ja tai ir pamatots iemesls uzskatīt, ka vajadzīga tūlītēja rīcība, lai aizsargātu cilvēku veselību vai vidi. Lēmums, kuru Komisija pieņēmusi saskaņā ar šā panta 1. punktu, ir spēkā līdz diviem gadiem, un šo termiņu var pagarināt uz papildu laikposmiem, kas nepārsniedz divus gadus. Šāds lēmums neskar minētajā regulā noteiktās procedūras. Komisija nekavējoties informē dalībvalstis un Eiropas Ķimikāliju aģentūru par savu lēmumu, norādot tā iemeslus, kā arī sniedzot zinātnisko vai tehnisko informāciju, kas ir pagaidu pasākuma pamatā. Ja Komisijas pieņemtais pagaidu pasākums saistīts ar kādas vielas laišanas apgrozībā vai izmantošanas ierobežošanu, Komisija var uzsākt kopīgu ierobežošanas procedūru, kuras ietvaros tā aicina Eiropas Ķimikāliju aģentūru trīs mēnešu laikā pēc Komisijas lēmuma izdošanas sagatavot dokumentāciju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XV pielikumu. [Gr. 79]

3. Ražojumu, ko ar pasākumu, kas pieņemts saskaņā ar 1. punktu, aizliegts laist Savienības tirgū vai darīt pieejamu Savienības tirgū, ir aizliegts eksportēt no Savienības, ja vien tas nav nepārprotami atļauts ar minēto pasākumu.

4. Jebkura dalībvalsts var iesniegt Komisijai pamatotu pieprasījumu izskatīt nepieciešamību pieņemt 1. punktā minēto pasākumu.

13. pants

Riska novērtējums

1. Riska novērtējuma pamatā ir pieejamie zinātniskie vai tehniskie pierādījumi. Riska novērtējumu veic saskaņā ar vispārējo riska novērtēšanas metodiku un vajadzības gadījumā saskaņā ar Komisijas pamatnostādnēm par šīs metodikas piemērošanu konkrētām ražojumu kategorijām. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem vispārējo riska novērtēšanas metodiku. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 32. panta 2. punktā. [Gr. 80]

Ražojumiem, uz ko attiecas Regula (EK) Nr. 1907/2006, riska novērtēšanu atbilstīgi veic saskaņā ar minētās regulas I pielikuma attiecīgajām daļām.

2. Riska novērtējuma kontekstā tirgus uzraudzības iestādes ņem vērā, cik lielā mērā ražojums atbilst turpmāk minētajam:

(a) visām ražojumam piemērojamām prasībām, kuras noteiktas Savienības saskaņošanas tiesību aktos vai no tiem izriet un kuras saistītas ar izskatāmo iespējamo risku, pilnībā ņemot vērā testēšanas inspekcijas un kalibrēšanas ziņojumus vai sertifikātus, kas apliecina atbilstību un ko izsniegusi atbilstības novērtēšanas struktūra , kas ir akreditēta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 765/2008, ieskaitot novērtējumus, kas izsniegti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006, piemēram, reģistrācijas, pilnvarojuma, ierobežošanas vai deklarēšanās ietvaros ; [Gr. 81]

(b) ja nav prasību, kuras noteiktas Savienības saskaņošanas tiesību aktos vai no tiem izriet – īpašiem noteikumiem, ar ko šādiem ražojumiem nosaka veselības un drošuma prasības tās dalībvalsts tiesību aktos, kurā ražojumu dara pieejamu tirgū, ja šādi noteikumi ir saskaņā ar Savienības tiesībām;

(c) visiem Eiropas standartiem, atsauces uz kuriem publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

2.a Ja šā panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunktos minēto kritēriju nav, tad jāņem vērā aspekti, kas noteikti Regulas (ES) Nr. …/… (*5) 6. pantā. [Gr. 82]

3. Atbilstība jebkuriem 2. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētajiem kritērijiem rada pieņēmumu, ka ražojums pienācīgi aizsargā sabiedrības intereses, uz ko attiecas šie kritēriji. Tomēr tas neliedz tirgus uzraudzības iestādēm rīkoties saskaņā ar šo regulu, ja ir jauni pierādījumi, ka ražojums rada nopietnu risku, neraugoties uz šādu atbilstību vai atbilstību 2. punkta b) un c) apakšpunktos minētajiem kritērijiem. Tādā gadījumā tirgus uzraudzības iestādes parāda, ka ražojums rada risku. . [Gr. 83]

4. Tas, ka ir iespējams panākt attiecīgo sabiedrības interešu aizsardzības augstāku līmeni vai tas ka ir pieejami citi ražojumi, kas rada mazāku risku, tomēr nevar būt pietiekams iemesls uzskatīt, ka ražojums rada risku. [Gr. 84]

4.a Saskaņā ar 28. pantu Komisija pati pēc savas iniciatīvas vai pēc tirgus uzraudzības iestādes pieprasījuma var lūgt Savienības references laboratoriju veikt riska novērtējumu. Šāds novērtējums ir saistošs visām ieinteresētajām personām. [Gr. 85]

4.b Gadījumos, kad dalībvalstu riska novērtēšanas prakse atšķiras, kā rezultātā atšķirīgi tiek interpretēta nepieciešamība veikt pasākumus attiecībā uz līdzīgiem ražojumiem, Komisija sniedz norādes par atbilstīgām riska novērtēšanas praksēm. Komisijai palīdz zinātniskās komitejas, kas izveidotas saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2004/210/EK (39) , un tiek ņemti vērā visi pieejamie zinātniskie un tehniskie pierādījumi, kas saistīti ar attiecīgajiem riskiem. [Gr. 86]

IV NODAĻA

Savienībā ievesto ražojumu kontrole

14. pants

Kontrolpārbaude un laišanas brīvā apgrozībā apturēšana

1. Dalībvalstu iestādēm, kuras atbild par ražojumu kontroli uz Savienības ārējās robežas, ir pilnvaras un resursi, kas nepieciešami, lai atbilstīgi veiktu savus uzdevumus. Tās ražojumiem veic attiecīgas dokumentāras un, ja nepieciešams, fiziskas un laboratoriskas kontrolpārbaudes pirms šo ražojumu laišanas brīvā apgrozībā.

2. Ja dalībvalstī par tirgus uzraudzību vai kontroli uz ārējās robežas atbild vairākas iestādes, šīs iestādes savstarpēji sadarbojas, apmainoties ar informāciju, kas ir būtiska to funkcijām.

3. Ievērojot 17. pantu, iestādes, kuras atbild par kontroli uz ārējās robežas, aptur ražojuma laišanu brīvā apgrozībā Savienības tirgū, ja, veicot šā panta 1. punktā minētās kontrolpārbaudes, tām ir pamats uzskatīt, ka ražojums var radīt risku.

Ražojuma, kuram jāatbilst Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, kad tas ir laists brīvā apgrozībā, formāla neatbilstība minētajiem tiesību aktiem dod dalībvalstu iestādēm pietiekamu pamatu uzskatīt, ka ražojums var radīt risku, jebkurā no šādiem gadījumiem:

(a) tam nav tiesību aktos prasīto pavaddokumentu;

(b) tam nav minētajiem Savienības saskaņošanas tiesību aktiem atbilstīga marķējuma vai etiķetes;

(ba) ražojumam vai jebkādai ražojuma reklāmai bez atļaujas tiek izmantota preču zīme, kas ir būtībā vienāda vai līdzīga ar reģistrētu šā ražojuma preču zīmi, tādējādi neļaujot garantēt tās autentiskumu vai izcelsmi; [Gr. 87]

(c) tam ir CE zīme vai cita Savienības saskaņošanas tiesību aktos prasīta zīme, kas piestiprināta nepareizi vai maldinoši.

3.a Ja ražojumus nav paredzēts laist tirgū tajā dalībvalstī, kurā tie ir laisti brīvā apgrozībā, valoda, kurā ir sniegta informācija, kas izklāstīta 3. punkta otrās daļas a), b) un ba) apakšpunktos, nedod pietiekamu pamatu iestādēm, kas atbildīgas par ārējo robežu kontroli, uzskatīt, ka attiecīgais ražojums varētu radīt risku. [Gr. 88]

3.b Koriģējošie pasākumi, ko veic tirgus uzraudzības iestādes, ir samērīgi ar to, cik nopietna ir neatbilstība. [Gr. 89]

4. Iestādes, kuras atbild par kontroli uz ārējās robežas, nekavējoties paziņo tirgus uzraudzības iestādēm par visiem apturēšanas gadījumiem saskaņā ar 3. punktu.

5. Ja ražojumi ir ātrbojīgi, iestādes, kuras atbild par kontroli uz ārējās robežas, iespējami cenšas nodrošināt veicina pasākumus nolūkā nodrošināt ,, lai jebkuras prasības, ko tās varētu izvirzīt attiecībā uz ražojumu uzglabāšanu vai pārvadājumam izmantoto transportlīdzekļu novietošanu stāvvietā, nebūtu nesaderīgas ar šo ražojumu saglabāšanu. [Gr. 90]

6. Ja attiecībā uz ražojumiem, kas nav deklarēti laišanai brīvā apgrozībā, iestādēm, kuras atbild par kontroli uz ārējās robežas, ir pamats uzskatīt, ka minētie ražojumi rada risku, tās nodod visu attiecīgo informāciju galamērķa dalībvalsts iestādēm, kuras atbild par kontroli uz ārējās robežas.

15. pants

Laišana brīvā apgrozībā

1. Ražojumu, kura laišanu brīvā apgrozībā iestādes, kas atbild par kontroli uz ārējās robežas, apturējušas saskaņā ar 14. pantu, laiž brīvā apgrozībā, ja trīs darbdienās pēc tam, kad apturēta laišana ir paziņots par laišanas brīvā apgrozībā apturēšanu , tirgus uzraudzības iestādes nav pieprasījušas minētajām iestādēm turpināt apturēšanu vai ja tirgus uzraudzības iestādes tās informējušas, ka ražojums nerada risku, un ar nosacījumu, ka ir izpildītas visas citas prasības un formalitātes saistībā ar šādu laišanu brīvā apgrozībā. [Gr. 91]

2. Ja tirgus uzraudzības iestādes secina, ka ražojums, kura laišana brīvā apgrozībā apturēta formālas neatbilstības dēļ saskaņā ar 14. panta 3. punkta otro daļu, faktiski nerada risku, saimnieciskās darbības veicējam pirms ražojuma laišanas brīvā apgrozībā tomēr jānovērš formālā neatbilstība.

3. Tāda atbilstība jebkādu Savienības saskaņošanas tiesību aktu prasībām, ko piemēro ražojumam, kad to laiž brīvā apgrozībā, un kas attiecas uz izskatāmo iespējamo risku, kurā pilnībā ņemti vērā testēšanas , inspekcijas un kalibrēšanas ziņojumi vai sertifikāti, kas apliecina atbilstību un ko izsniegusi atbilstības novērtēšanas struktūra, kas ir akreditēta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 765/2008, rada tirgus uzraudzības iestāžu pieņēmumu, ka ražojums nerada risku. Tomēr tas neliedz minētajām iestādēm dot norādījumu iestādēm, kuras atbild par kontroli uz ārējās robežas, nelaist ražojumu brīvā apgrozībā, ja ir pierādījumi, ka ražojums faktiski rada risku, neraugoties uz šādu atbilstību. [Gr. 92]

16. pants

Atteikums laist brīvā apgrozībā

1. Ja tirgus uzraudzības iestādes secina, ka ražojums rada risku, tās dod norādījumu iestādēm, kuras atbild par kontroli uz ārējās robežas, nelaist ražojumu brīvā apgrozībā un ražojumam pievienotajā rēķinā un jebkurā citā attiecīgā pavaddokumentā ietvert šādu atzīmi:

“Ražojums rada risku – Nav atļauts laist brīvā apgrozībā – Regula (ES) Nr. …/… (*6)”.

2. Ja šo ražojumu pēc tam deklarē muitas procedūrai, kas nav laišana brīvā apgrozībā, un ja tirgus uzraudzības iestādes neiebilst, tad saistībā ar šo procedūru izmantotajos dokumentos arī ietver 1. punktā noteikto atzīmi saskaņā ar 1. punktā norādītajiem nosacījumiem.

3. Tirgus uzraudzības iestādes vai, attiecīgā gadījumā, iestādes, kuras atbild par kontroli uz ārējās robežas, var iznīcināt vai citādi padarīt neizmantojamu ražojumu, kas rada risku, ja tās uzskata, ka šāds pasākums ir vajadzīgs un samērīgs. Šāda pasākuma izmaksas sedz persona, kas ražojumu deklarējusi laišanai brīvā apgrozībā.

4. Tirgus uzraudzības iestādes sniedz iestādēm, kuras atbild par kontroli uz ārējās robežas, informāciju par ražojumu kategorijām, par kurām saskaņā ar 1. punktu konstatēts, ka tās rada risku.

5. Uz visiem pasākumiem, kas veikti saskaņā ar 1. vai 3. punktu, ir attiecināmi tiesiskās aizsardzības līdzekļi, arī vēršanās kompetentajās valsts tiesās.

6. Tirgus uzraudzības iestādes var iekasēt iekasē no personas, kas ražojumu deklarējusi laišanai brīvā apgrozībā, maksas, kas pilnībā vai daļēji sedz to darbības izmaksas, tostarp riska novērtēšanai veikto testu izmaksas, ja tās veic pasākumus saskaņā ar 1. punktu. [Gr. 93]

Maksu aprēķina, pamatojoties uz katras tirgus uzraudzības darbības patiesajām izmaksām un to attiecina uz personu, kas laišanai brīvā apgrozībā deklarējusi ražojumu, kurš tiek pakļauts šādām uzraudzības darbībām. Šāda maksa nepārsniedz veiktās tirgus uzraudzības darbības patiesās izmaksas un var daļēji vai pilnībā atspoguļot laiku, ko patērējuši uzraudzības iestādes darbinieki šo tirgus uzraudzības darbību veikšanai. [Gr. 94]

17. pants

Ievešana personiskai lietošanai

1. Ja ražojumu Savienībā ieved fiziska persona un tas ir šīs personas faktiskā valdījumā un ja pamatoti var pieņemt, ka ražojumu paredzēts izmantot minētās personas personiskām vajadzībām, izlaišanu neaptur saskaņā ar 14. panta 3. punktu, izņemot gadījumus, kad ražojuma izmantošana var apdraudēt personu, dzīvnieku vai augu veselību un dzīvību.

2. Uzskata, ka ražojumu paredzēts izmantot tās fiziskās personas personiskām vajadzībām, kura ražojumu ieved Savienībā, ja šādai ievešanai ir gadījuma raksturs un ja ražojumu paredzējusi izmantot vienīgi attiecīgā persona vai tās ģimene, un ja ražojuma veids vai daudzums nenorāda uz kādu komerciālu nolūku.

18. pants

Savienībā ievestu ražojumu, uz kuriem attiecas Savienības saskaņošanas tiesību akti, Savienības mēroga novērtējums

1. Sešdesmit Trīsdesmit dienu laikā pēc tam, kad Komisija saskaņā ar 20. panta 4. punktu paziņojusi dalībvalstīm par jebkādu sākotnējās paziņotājas dalībvalsts atteikumu laist ražojumu brīvā apgrozībā, dalībvalsts var iebilst pret šādu atteikumu, ja tas skar ražojumu, uz ko attiecas Savienības saskaņošanas tiesību akti. Dalībvalsts izklāsta iebildumu pamatojumu, norāda visas atšķirības savā novērtējumā par ražojuma radīto risku un min visus īpašos apstākļus un jebkādu papildu informāciju, kas attiecas uz konkrēto ražojumu. [Gr. 95]

2. Ja neviena dalībvalsts nepauž iebildumus saskaņā ar 1. punktu un ja Komisija neuzskata, ka valsts pasākumi ir pretrunā Savienības tiesību aktiem, sākotnējās paziņotājas dalībvalsts atteikums uzskatāms par pamatotu un visas dalībvalstis nodrošina, ka nekavējoties tiek pieņemti ierobežojoši pasākumi saistībā ar attiecīgo ražojumu.

3. Ja kāda dalībvalsts pauž iebildumus saskaņā ar 1. punktu vai ja Komisija uzskata, ka atteikums, iespējams, ir pretrunā Savienības tiesību aktiem, Komisija nekavējoties uzsāk apspriešanos ar paziņotāju dalībvalsti, attiecīgo saimnieciskās darbības veicēju vai attiecīgajiem saimnieciskās darbības veicējiem un ne vēlāk kā 30 dienu laikā izvērtē atteikumu valstu pasākumus , ņemot vērā visus pieejamos zinātniskos vai tehniskos pierādījumus. [Gr. 96]

3.a Ja 30 dienu laikā dalībvalsts nav izteikusi iebildumus saskaņā ar 1.punktu vai Komisija uzskata, ka valsts pasākumi varētu būt pretrunā Savienības tiesību aktiem, Komisija par to paziņo visām dalībvalstīm RAPEX kontaktpunktos. [Gr. 97]

4. Pamatojoties uz saskaņā ar 3. punktu veiktās izvērtēšanas rezultātiem, Komisija ar īstenošanas aktiem var pieņemt lēmumu par to, vai atteikums ir pamatots un vai visām dalībvalstīm, kas to vēl nav izdarījušas, būtu jāveic līdzīgi pasākumi. Šajā gadījumā tā adresē lēmumu attiecīgajām dalībvalstīm un nekavējoties paziņo to visām dalībvalstīm un attiecīgajam saimnieciskās darbības veicējam vai attiecīgajiem saimnieciskās darbības veicējiem.

5. Ja Komisija pieņem lēmumu, ka atteikums ir pamatots, visas dalībvalstis nekavējoties veic vajadzīgos ierobežojošos pasākumus. Ja tā pieņem lēmumu, ka atteikums nav pamatots, sākotnējā paziņotāja dalībvalsts un visas citas dalībvalstis, kuras veikušas līdzīgu pasākumu, atsauc pasākumu un paziņojumu, kas veikts sistēmā RAPEX saskaņā ar 20. pantu.

6. Ja atteikums tiek uzskatīts par pamatotu un ja tiek konstatēts, ka ražojums neatbilst Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, jo attiecīgajos saskaņotajos standartos ir nepilnības, Komisija informē attiecīgo Eiropas standartizācijas organizāciju un var iesniegt atbilstīgu pieprasījumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1025/2012 11. pantu.

V NODAĻA

Informācijas apmaiņa

19. pants

Savienības ātrās ziņošanas sistēma RAPEX

1. Komisija uztur Savienības ātrās ziņošanas sistēmu (RAPEX). Dalībvalstis izmanto RAPEX, lai apmainītos ar informāciju par ražojumiem, kas rada risku, saskaņā ar šo regulu.

2. Katra dalībvalsts nozīmē vienu RAPEX kontaktpunktu.

3. Komisija ar īstenošanas aktiem var noteikt kārtību un procedūras informācijas apmaiņai sistēmā RAPEX. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 32. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

4. Dalība sistēmā RAPEX ir atvērta pieteikuma iesniedzējām valstīm, trešām valstīm un starptautiskām organizācijām to nolīgumu satvarā, kuri ir noslēgti starp Savienību un šīm valstīm vai organizācijām, un saskaņā ar šiem nolīgumiem. Visos šādos nolīgumos ievēro savstarpīguma principu, un tajos iekļauj konfidencialitātes noteikumus, kas atbilst Savienībā piemērojamiem noteikumiem , kā arī īpašiem nosacījumiem par personas datu aizsardzību, kā prasīts Direktīvas 95/46/EK 25 . pantā un Regulas (EK) Nr. 45/2001 9. pantā. [Gr. 98]

20. pants

Paziņošana sistēmā RAPEX par ražojumiem, kas rada risku

1. RAPEX kontaktpunkts nekavējoties paziņo Komisijai informāciju par jebkuru no šādiem gadījumiem:

(a) jebkurš koriģējošs pasākums, ko saimnieciskās darbības veicēji veikuši saskaņā ar 9. panta 3. punktu;

(b) jebkurš pasākums, ko tirgus uzraudzības iestādes veikušas saskaņā ar 10. panta 1. vai 4. punktu, ja vien tas neskar ražojumu, uz kuru attiecas paziņošana saskaņā ar šā punkta a) apakšpunktu;

(c) jebkurš atteikums laist ražojumu brīvā apgrozībā saskaņā ar 16. pantu.

Pirmo daļu nepiemēro, ja RAPEX kontaktpunktam ir pamats uzskatīt, ka ražojuma radītā riska ietekme nepārsniedz attiecīgās dalībvalsts teritoriju. [Gr. 99]

RAPEX kontaktpunkts nekavējoties informē Komisiju par visiem attiecīgajiem pirmajā daļā minēto koriģējošo pasākumu vai tirgus uzraudzības iestādes veikto pasākumu atjauninājumiem, grozījumiem vai atsaukumiem.

2. Informācijā, ko sniedz saskaņā ar 1. punktu, iekļauj visu pieejamo informāciju, kas attiecas uz risku, un vismaz šādu informāciju:

(a) riska veids un līmenis, ietverot riska novērtēšanas rezultātu kopsavilkumu; ražojuma identifikācijai un izsekojamībai vajadzīgie dati; [Gr. 100]

(b) jebkāda veida neatbilstība Savienības saskaņošanas tiesību aktiem; riska līmenis un veids, ietverot drošības novērtēšanas un riska novērtēšanas rezultātu kopsavilkumu; [Gr. 101]

(c) ražojuma identifikācijai vajadzīgie dati; jebkura Savienības tiesību aktu pārkāpuma veids; [Gr. 102]

(d) ražojuma izcelsme un piegādes ķēde;

(e) iestādes pasākuma vai koriģējošā pasākuma pieņemšanas datums un tā ilgums;

(f) veiktā iestādes pasākuma vai koriģējošā pasākuma veids, norādot, vai tas ir brīvprātīgs, apstiprināts, obligāts;

(fa) tas, vai ir zināms, ka attiecīgais ražojums ir viltojums; [Gr. 103]

(g) vai saimnieciskās darbības veicējam ir dota iespēja tikt uzklausītam.

Pirmajā daļā minēto informāciju nosūta, izmantojot standarta paziņojuma veidlapu, kuru Komisija dara pieejamu sistēmā RAPEX.

3. Ja paziņojums attiecas uz ražojumu, par kuru konstatēts, ka tas neatbilst Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, sniegtajā informācijā iekļauj arī norādi par to, vai neatbilstība radusies dēļ kāda no turpmāk minētajiem iemesliem:

(a) ražojuma neatbilstība piemērojamo tiesību aktu prasībām;

(b) nepilnības šajos tiesību aktos minētajos saskaņotajos standartos, kas pamato pieņēmumu par atbilstību minētajām prasībām.

Ja 1. punktā minētais iestādes pasākums vai koriģējošais pasākums skar ražojumu, kura atbilstības novērtēšanu veikusi paziņotā struktūra, tirgus uzraudzības iestādes nodrošina, ka attiecīgo paziņoto struktūru informē par veikto iestādes pasākumu vai koriģējošo pasākumu.

4. Saņēmusi paziņojumu, Komisija to nekavējoties nosūta attiecīgajam saimnieciskās darbības veicējam un citām dalībvalstīm. Ja paziņojums neatbilst 1., 2. un 3. punkta prasībām, Komisija var to apturēt. [Gr. 104]

5. Dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju par darbībām vai pasākumiem, kas veikti pēc paziņojuma saņemšanas, un sniedz jebkādu papildu informāciju, arī par jebkādu veikto testu vai analīžu rezultātiem vai par iespējamajām viedokļu atšķirībām. Šo informāciju Komisija nosūta citām dalībvalstīm.

5.a Attiecīgā gadījumā ir jāatjaunina paziņojumā ietvertā informācija par ražojumu, par ko paziņots RAPEX sistēmā. [Gr. 105]

21. pants

Tirgus uzraudzības informācijas un saziņas sistēma

1. Komisija uztur tirgus uzraudzības informācijas un saziņas sistēmu (ICSMS), kurā vāc un strukturēti saglabā informāciju par jautājumiem, kas saistīti ar tirgus uzraudzību. Dalībvalstis vāc un ievada ICSMS sistēmā it sevišķi šādu informāciju: [Gr. 106]

(a) tirgus uzraudzības iestādes un to kompetences jomas;

(b) tirgus uzraudzības programmas;

(c) tirgus uzraudzības darbību novērošana, pārskatīšana un novērtēšana;

(d) sūdzības vai ziņojumi par jautājumiem, kas saistīti ar ražojumu radīto risku;

(da) risku un to īpašību noteikšana; [Gr. 107]

(e) jebkāda neatbilstība Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, izņemot pasākumus vai koriģējošos pasākumus, par kuriem paziņo sistēmā RAPEX saskaņā ar 20. pantu; [Gr. 108]

(f) visi dalībvalstu iebildumi, kas pausti saskaņā ar 11. panta 1. punktu vai 18. panta 1. punktu, un turpmākie pasākumi.

Komisija nodrošina saskarnes risinājumu, ar kura starpniecību ICSMS var savienot ar RAPEX, lai vajadzības gadījumā veiktu datu apmaiņu starp šīm sistēmām. [Gr. 109]

ICSMS reģistrē atsauces uz tiem paziņojumiem par pasākumiem vai koriģējošiem pasākumiem, kuri nosūtīti sistēmā RAPEX saskaņā ar 20. pantu.

Ja ir nepieciešams vai lietderīgi, ICSMS var arī darīt dara pieejamu izmantošanai iestādēm, kuras atbild par kontroli uz ārējās robežas. [Gr. 110]

2. Piemērojot šā panta 1. punktu, dalībvalstis ievada ICSMS visu to rīcībā esošo informāciju, kura nav jau paziņota saskaņā ar 20. pantu, par ražojumiem, kas rada risku, it sevišķi informāciju par riska identifikāciju, veiktās testēšanas rezultātiem, veiktajiem ierobežojošajiem pasākumiem, kontaktiem ar attiecīgajiem saimnieciskās darbības veicējiem un darbības vai atturēšanās no darbības pamatojumu.

3. irgus uzraudzības iestādes atzīst to testēšanas , inspekcijas vai kalibrēšanas ziņojumu derīgumu, kurus sagatavojušas citu dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādes vai kuri tām sagatavoti un ievadīti ICSMS, un izmanto minētos testēšanas ziņojumus. [Gr. 111]

21.a pants

Eiropas ievainojumu datubāze

1. Komisija līdz … (*7) saskaņā ar 31.a pantu pieņem deleģētos aktus, ar ko izveido Eiropas ievainojumu datubāzi (datubāze), kas ietvertu visus ievainojumu veidus un jo īpaši tos, kas saistīti ar ražojumu izmantošanu mājās, brīvajā laikā, transportēšanas darbībās un darba aktivitātēs. Šo datubāzi izveido un pārvalda Komisija.

2. Attiecīgās dalībvalstu izveidotās tirgus uzraudzības iestādes palīdz izveidot datubāzi un regulāri sniedz par ievainojumiem visaptverošus datus. Apspriežoties ar dalībvalstīm, Komisija izstrādā un publicē sīki izstrādātas vadlīnijas par šajā datubāzē iekļaujamajiem datiem, kā arī metodes elektroniskai datu paziņošanai.

Ne vēlāk kā divus gadus pēc šīs datubāzes izveides Komisija ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par tās darbību. [Gr. 112]

22. pants

Konfidenciālas informācijas starptautiska apmaiņa

Komisija un dalībvalstis kopā ar dalībvalstīm var apmainīties ar konfidenciālu informāciju, tostarp sistēmā RAPEX nosūtītu informāciju, ar trešo pieteikuma iesniedzēju valstu regulatīvajām iestādēm vai starptautiskām organizācijām, ar kurām Komisija un dalībvalsts vai dalībvalstu grupa dalībvalstis uz savstarpīguma pamatiem ir noslēgusi noslēgušas divpusējas vai daudzpusējas vienošanās par konfidencialitāti. Visos šādos nolīgumos ietver konfidencialitātes nosacījumus, kas atbilst Savienībā piemērojamiem noteikumiem, kā arī īpašiem nosacījumiem par personas datu aizsardzību, kā prasīts Direktīvas 95/46/EK 25. pantā un Regulas (EK) Nr. 45/2001 9. pantā. [Gr. 113]

VI NODAĻA

Sadarbība

23. pants

Savstarpēja palīdzība

1. Starp dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādēm, starp dažādām iestādēm katrā atsevišķā dalībvalstī un starp dažādu dalībvalstu iestādēm un starp tirgus uzraudzības iestādēm un Komisiju, un attiecīgajām Savienības aģentūrām notiek efektīva sadarbība un informācijas apmaiņa par tirgus uzraudzības programmām un visiem jautājumiem, kuri saistīti ar ražojumiem, kas rada risku. [Gr. 114]

2. Tirgus uzraudzības iestādes, saņēmušas pienācīgi pamatotu pieprasījumu no citas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestādes, sniedz visu attiecīgo informāciju vai dokumentus un veic kontrolpārbaudes, inspicēšanu vai izmeklēšanu un ziņo pieprasījumu iesniegušajai iestādei par tām un par visiem veiktajiem turpmākajiem pasākumiem.

Informāciju, dokumentus un ziņojumus, kas minēti pirmajā daļā, izmanto vienīgi attiecībā uz jautājumu, par kuru tie tika pieprasīti, un iespējami ātrāk apstrādā ar elektroniskiem līdzekļiem.

24. pants

Sadarbība ar trešo valstu kompetentajām iestādēm

1. Tirgus uzraudzības iestādes var sadarboties ar trešo valstu kompetentajām iestādēm nolūkā apmainīties ar informāciju un sniegt tehnisku atbalstu, veicināt un atvieglot piekļuvi Savienības informācijas apmaiņas sistēmām, tostarp RAPEX saskaņā ar 19. panta 4. punktu, un sekmēt ar atbilstības novērtēšanu un tirgus uzraudzību saistītu darbību.

2. Sadarbību ar trešo valstu kompetentajām iestādēm īsteno arī kā 27. pantā minētos darbības veidus. Dalībvalstis nodrošina savu kompetento iestāžu dalību minētajā darbībā.

2.a Ja informācijas apmaiņa ietver arī personas datu apmaiņu, jāpiemēro Direktīva 95/46/EK. [Gr. 115]

25. pants

Eiropas Tirgus uzraudzības forums

1. Izveido Eiropas Tirgus uzraudzības forumu (EMSF).

2. Katru dalībvalsti EMSF sanāksmēs pārstāv dalībvalsts izraudzīta persona vai personas, kam ir īpašas zināšanas un pieredze, kas vajadzīga saistībā ar attiecīgajā sanāksmē izskatāmo jautājumu.

3. EMSF sanāk regulāri un vajadzības gadījumā pēc Komisijas vai dalībvalsts pieprasījuma.

4. EMSF iespējami cenšas panākt vienprātību. Ja panākt vienprātību neizdodas, EMSF pieņem nostāju ar dalībnieku vienkāršu balsu vairākumu. Foruma dalībnieki var pieprasīt, lai to viedoklis un tā pamatojums tiktu oficiāli reģistrēts.

5. EMSF var regulāri un ilgstoši uzaicināt ekspertus un citas trešās personas piedalīties sanāksmēs vai sniegt rakstisku ieguldījumu. Organizācijas, kas Savienības mērogā pārstāv nozares, MVU, patērētāju, laboratoriju un atbilstības novērtēšanas struktūru intereses, var uzaicināt piedalīties ikgadējā tirgus uzraudzības programmas apspriešanā. [Gr. 116]

6. EMSF var izveidot pastāvīgas vai pagaidu apakšgrupas, kas ietver tirgus uzraudzības administratīvās sadarbības grupas, kuras izveidotas Savienības saskaņošanas tiesību aktu īstenošanai. Organizācijas, kas Savienības mērogā pārstāv nozares, mazo un vidējo uzņēmumu MVU , patērētāju, laboratoriju un atbilstības novērtēšanas struktūru intereses, var uzaicināt aicina regulāri un ilgstoši piedalīties šādās apakšgrupās kā novērotājas. [Gr. 117]

7. EMSF izstrādā savu reglamentu, kas stājas spēkā, kad saņemts labvēlīgs Komisijas atzinums.

8. EMSF sadarbojas ar Ieviešanas informācijas apmaiņas forumu, kas izveidots ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006.

26. pants

Komisijas atbalsts un EMSF izpildsekretariāts

1. Komisija atbalsta tirgus uzraudzības iestāžu sadarbību. Tā piedalās EMSF un tā apakšgrupu sanāksmēs.

2. EMSF veikt 27. pantā noteiktos uzdevumus palīdz izpildsekretariāts, kas sniedz tehnisku un loģistisku atbalstu EMSF un tā apakšgrupām.

27. pants

EMSF uzdevumi

EMSF ir šādi uzdevumi:

(a) veicināt apmaiņu ar informāciju par ražojumiem, kas rada risku, riska novērtēšanu, testēšanas metodēm un testu rezultātiem, jaunākajām zinātnes atziņām un citiem aspektiem, kas skar kontroles darbību;

(b) koordinēt 7. pantā minēto vispārīgo un nozarēm individuālo tirgus uzraudzības programmu sagatavošanu un īstenošanu;

(c) organizēt veicināt kopīgas tirgus uzraudzības un kopīgu tirgus uzraudzību un kopīgus testēšanas projektus projektu organizēšanu ; [Gr. 118]

(d) apmainīties ar zināšanām un labāko praksi;

(e) organizēt veicināt apmācības programmas programmu un valstu ierēdņu apmaiņu apmaiņas organizēšanu ; [Gr. 119]

(f) palīdzēt veikt 4. panta 3. punktā aprakstītās uzraudzības darbības;

(g) organizēt veicināt informācijas kampaņas kampaņu un kopīgu apmeklējumu programmas programmu organizēšanu, tostarp kontroles uz robežām ; [Gr. 120]

(h) uzlabot sadarbību Savienības mērogā attiecībā uz to, ka izseko, izņem un atsauc ražojumus, kas rada risku;

(i) nodrošināt vienkāršu piekļuvi tirgus uzraudzības iestāžu savāktajai informācijai par ražojumu drošumu, šādas informācijas izguvi un koplietošanu, ietverot informāciju par sūdzībām, negadījumiem, ziņojumus par ievainojumiem un izmeklēšanas un testu rezultātus;

(j) palīdzēt tādu vadlīniju izveidē, kas nodrošina šīs regulas rezultatīvu un vienādu īstenošanu, pienācīgi ņemot vērā uzņēmumu, it sevišķi mazo un vidējo uzņēmumu MVU , patērētāju tiesību aizsardzības un citu ieinteresēto personu intereses; [Gr. 121]

(k) pēc Komisijas pieprasījuma to konsultēt un tai palīdzēt novērtēt jebkādus ar šīs regulas īstenošanu saistītus jautājumus;

(l) palīdzēt attiecībā uz tirgus uzraudzību dalībvalstīs veidot vienādu administratīvu praksi;

(la) organizēt specifiskas un regulāras tirgus uzraudzības darbības attiecībā uz ražojumiem, ko izplata tiešsaistē; [Gr. 122]

(lb) nodrošināt atbilstīgu muitas iestāžu iesaistīšanos un sadarbību ar šīm iestādēm; [Gr. 123]

(lc) palīdzēt saskaņot administratīvo un īstenošanas praksi attiecībā uz tirgus uzraudzību dalībvalstīs; [Gr. 124]

28. pants

Savienības references laboratorijas

1. Konkrētiem ražojumiem vai ražojumu kategorijai vai grupai, vai konkrētiem riskiem, kas saistīti ar kādu ražojumu kategoriju vai grupu, Komisija ar īstenošanas aktiem var nozīmēt Savienības references laboratorijas, kuras atbilst 2. punktā norādītajiem kritērijiem.

2. Katra Savienības references laboratorija atbilst šādiem kritērijiem:

(a) tai ir pienācīgi kvalificēts personāls, kas atbilstīgi apguvis analītiskās metodes, kuras izmanto attiecīgajā kompetences jomā, un kam ir atbilstīgas zināšanas par standartiem un praksi;

(b) tai ir uzticēto uzdevumu veikšanai vajadzīgais aprīkojums un standartmateriāls;

(c) tā objektīvi un neatkarīgi rīkojas sabiedrības interesēs;

(d) tā nodrošina, ka personāls respektē konkrētu jautājumu, rezultātu vai ziņojumu konfidencialitāti;

(da) akreditēties atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 765/2008 noteikumiem. [Gr. 125]

3. Savienības references laboratorijām to nozīmējuma jomā attiecīgā gadījumā ir šādi uzdevumi:

(a) veikt ražojumu testēšanu saistībā ar tirgus uzraudzības darbībām un izmeklēšanu;

(b) palīdzēt izšķirt strīdus starp , kas rodas, ja dažādu dalībvalstu iestādēm tirgus uzraudzības iestādes , saimnieciskās darbības veicējiem veicēji un atbilstības novērtēšanas struktūrām struktūras ir dažādi novērtējušas risku ; [Gr. 126]

(c) sniegt neatkarīgas tehniskas vai zinātniskas konsultācijas Komisijai un dalībvalstīm;

(d) izstrādāt jaunus analīžu veikšanas paņēmienus un metodes;

(e) izplatīt informāciju un veikt apmācību.

VII NODAĻA

Finansēšana

29. pants

Darbību finansēšana

1. Saistībā ar šīs regulas piemērošanu Savienība var finansēt šādas darbības:

(a) dalība tirgus uzraudzības vadlīniju izstrādāšanā un atjaunināšanā;

(b) tehnikas un zinātnes atziņu nodošana Komisijai, lai tai palīdzētu īstenot tirgus uzraudzības administratīvo sadarbību un Savienības mēroga novērtēšanas procedūras, kas minētas 11. un 18. pantā;

(c) priekšdarbu vai palīgdarbu izpilde tādu tirgus uzraudzības darbību īstenošanai, kas saistītas ar Savienības tiesību aktu piemērošanu, piemēram, pētījumi, programmas, izvērtējumi, vadlīnijas, salīdzinošā analīze, savstarpēji kopīgi apmeklējumi, pētniecības darbs, datubāzu izstrāde un uzturēšana, apmācība, laboratorijas darbs, kvalifikācijas pārbaude, starplaboratoriju pārbaudes un atbilstības novērtēšanas darbs, kā arī Eiropas tirgus uzraudzības kampaņas un līdzīgas darbības;

(d) darbības, kuras veic saskaņā ar tehniskās palīdzības programmām, sadarbību ar trešām valstīm un Eiropas tirgus uzraudzības politikas un sistēmu paplašināšanu un popularizēšanu ieinteresēto personu vidū Eiropas un starptautiskā mērogā;

(e) funkcionējoša tirgus uzraudzības iestāžu sadarbība un izpildsekretariāta tehnisks un loģistisks atbalsts EMSF un tā apakšgrupām.

2. Savienības finansiālo palīdzību šajā regulā norādītajām darbībām īsteno saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 vai nu tieši, vai netieši, uzticot budžeta īstenošanas uzdevumus Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 58. panta 1. punkta c) apakšpunktā norādītajām struktūrām.

3. Apropriācijas, ko piešķir 1. punktā minētajām darbībām, katru gadu nosaka Eiropas Parlaments un Padome atbilstīgi spēkā esošajai finanšu shēmai.

4. Apropriācijas, ko Eiropas Parlaments un Padome nosaka tirgus uzraudzības darbību finansēšanai, var segt arī izdevumus, kuri attiecas uz sagatavošanas, uzraudzības, kontroles, revīzijas un izvērtēšanas darbībām, kas vajadzīgas darbību pārvaldībai saskaņā ar šo regulu un šo darbību mērķu sasniegšanai, it sevišķi izdevumus pētījumiem, ekspertu sanāksmēm, informēšanai un saziņai, tostarp korporatīvai saziņai par Savienības politiskajām prioritātēm, ciktāl tās ir saistītas ar tirgus uzraudzības darbību vispārīgajiem mērķiem, izdevumus saistībā ar informācijas tehnoloģiju tīkliem, kas paredzēti galvenokārt informācijas apstrādei un apmaiņai, kopā ar visiem citiem tehniskās un administratīvās palīdzības izdevumiem, kas radušies Komisijai, pārvaldot darbības, kas izriet no šīs regulas.

5. Komisija līdz … (*8) un pēc tam reizi piecos gados izvērtē Savienības finansējumu saņemošo tirgus uzraudzības darbību atbilstību Savienības rīcībpolitikas un tiesību aktu prasību kontekstā un informē Eiropas Parlamentu un Padomi par šīs izvērtēšanas rezultātiem.

30. pants

Savienības finansiālo interešu aizsardzība

1. Komisija veic atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu, ka, īstenojot saskaņā ar šo regulu finansētas darbības, Savienības finansiālās intereses tiek aizsargātas, piemērojot aizsargpasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām citām prettiesiskām darbībām, veicot rezultatīvas kontrolpārbaudes un, ja ir atklāti pārkāpumi, atgūstot nepamatoti izmaksātās summas un attiecīgā gadījumā piemērojot iedarbīgus, samērīgus un preventīvus sodus.

2. Komisijai vai tās pārstāvjiem un Revīzijas palātai ir tiesības, pārbaudot dokumentus un veicot kontrolpārbaudes uz vietas, revidēt visus dotāciju saņēmējus, līgumslēdzējus, apakšuzņēmējus un citas trešās personas, kuras saņēmušas Savienības finansējumu saskaņā ar šo regulu.

3. Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) var veikt kontrolpārbaudes uz vietas un inspekcijas attiecībā uz saimnieciskās darbības veicējiem, uz kuriem tieši vai netieši attiecas šāds finansējums, saskaņā ar Padomes Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (40) noteiktajām procedūrām, lai noteiktu, vai saistībā ar dotāciju nolīgumu vai dotāciju lēmumu, vai līgumu, kas attiecas uz Savienības finansējumu, ir notikusi krāpšana, korupcija vai jebkādas citas prettiesiskas darbības, kas ietekmē Savienības finansiālās intereses.

4. Neskarot 1., 2. un 3. punktu, sadarbības nolīgumos ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām un dotāciju nolīgumos, dotāciju lēmumos un līgumos, kas izriet no šīs regulas īstenošanas, Komisijai, Revīzijas palātai un OLAF nepārprotami ir dotas tiesības veikt revīzijas, kontrolpārbaudes uz vietas un inspekcijas.

VIII NODAĻA

Nobeiguma noteikumi

31. pants

Sankcijas

1. Dalībvalstis pieņem noteikumus par sankcijām ar kuriem nosaka atbilstīgas sankcijas, , kas piemērojamas, ja tiek pārkāpti šīs regulas noteikumi, ar kuriem nosaka saimnieciskās darbības veicēju pienākumus, un ja tiek pārkāpti jebkuru Savienības saskaņošanas tiesību aktu, kas attiecas uz šīs regulas darbības jomā ietvertajiem ražojumiem, noteikumi, ar kuriem nosaka saimnieciskās darbības veicēju pienākumus, ja minētajos tiesību aktos nav paredzētas sankcijas, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Paredzētajām sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām un preventīvām. Dalībvalstis šos noteikumus paziņo Komisijai par šiem noteikumiem informē Komisiju vēlākais līdz… (*9) [ ierakstīt datumu – 3 mēneši pirms šīs regulas piemērošanas datuma ] un nekavējoties to informē par jebkuriem paziņo par jebkādiem turpmākiem grozījumiem, kas tos ietekmējošiem grozījumiem skar . [Gr. 127]

Pirmajā daļā minētajās sankcijās o noteiktajām sankcijām jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām. Nosakot sankcijas, tiek ņemta vērā pārkāpuma nopietnība, ilgums un attiecīgā gadījumā tas, vai šis pārkāpums ir izdarīts ar nolūku. Turklāt, nosakot sankcijas ņem vērā uzņēmumu lielumu un it sevišķi mazo un vidējo uzņēmumu stāvokli. Sankcijas var palielināt, ja o, vai attiecīgais saimnieciskās darbības veicējs iepriekš izdarījis līdzīgu pārkāpumu, un tajās var ietvert kriminālsodu par smagiem pārkāpumiem. [Gr. 128]

1.a Administratīvās sankcijas, ko piemēro par pārkāpumiem, vismaz kompensē to ekonomisko labumu, ko centās gūt ar konkrēto pārkāpumu, bet tās nepārsniedz 10 % no gada apgrozījuma vai gada aprēķinātā apgrozījuma. Noteiktās sankcijas var pārsniegt 10 % no gada apgrozījuma vai gada aprēķinātā apgrozījuma, ja tas ir nepieciešams, lai kompensētu to ekonomisko labumu, ko centās gūt ar konkrēto pārkāpumu. Sankcijās var ietvert kriminālsodu par smagiem pārkāpumiem. [Gr. 129]

1.b Dalībvalstis informē Komisiju par sankciju, kas noteiktas atbilstīgi šai regulai, veidu un smagumu, nosaka patiesos šīs regulas pārkāpumus, un dara zināmu to saimnieciskās darbības veicēju identitāti, kuriem šīs sankcijas uzliktas. Komisija nekavējoties publisko šo informāciju elektroniskā veidā un, attiecīgā gadījumā, arī citos veidos. [Gr. 130]

Komisija, pamatojoties uz informāciju, ko tā saņēmusi saskaņā ar šā punkta pirmo daļu, publicē to un atjauno Savienības mēroga saimnieciskās darbības veicēju sarakstu, kuri vairākkārt ir pārkāpuši šīs regulas noteikumus. [Gr. 131]

31.a pants

Deleģēšanas īstenošana

1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.

2. Komisijai uz nenoteiktu laiku, sākot no… (*10) , tiek piešķirtas pilnvaras pieņemt 21. pantā minētos deleģētos aktus.

3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 22. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.

4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.

5. Saskaņā ar 21. pantu pieņemts deleģētais akts stājas s