C 193/34

Apstiprināšanas pieteikuma publikācija attiecībā uz produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2020/C 193/11)

Šī publikācija dod tiesības trīs mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas izteikt iebildumus pret grozījumu pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

APSTIPRINĀŠANAS PIETEIKUMS ATTIECĪBĀ UZ PRODUKTA SPECIFIKĀCIJAS GROZĪJUMU, KAS NAV MAZNOZĪMĪGS, AIZSARGĀTA CILMES VIETAS NOSAUKUMA / AIZSARGĀTAS ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀDES GADĪJUMĀ

Grozījuma apstiprināšanas pieteikums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta pirmo daļu

“POULIGNY-SAINT-PIERRE”

ES Nr.: PDO-FR-0128-AM03 – 24.12.2018.

ACVN (X) AĢIN ( )

1. Pieteikuma iesniedzēja grupa un tās likumīgās intereses

“Pouligny-Saint-Pierre” ražotāju apvienība (Syndicat des producteurs de Pouligny-Saint-Pierre) Adrese: Maison de l’agriculture, 65 avenue Gambetta, 36300 Le Blanc, France Tālr. +33 254375213 Fakss +33 254370421 E-pasts: syndicataocpouligny@sfr.fr

Grupa sastāv no ražotājiem un pārstrādātājiem, un tai ir likumīgas intereses iesniegt pieteikumu.

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Produkta specifikācijas punkts, uz kuru attiecas grozījums vai grozījumi

☐ Produkta nosaukums

☒ Produkta apraksts

☒ Ģeogrāfiskais apgabals

☒ Izcelsmes apliecinājums

☒ Ražošanas metode

☒ Saikne

☒ Marķējums

☒ Cits: valsts prasības, kontrole, grupas un dalībvalsts kompetentā dienesta kontaktinformācija.

4. Grozījuma vai grozījumu veids

☒ Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu.

☐ Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu, ja vienots dokuments (vai tā ekvivalents) attiecībā uz produktu nav publicēts.

5. Grozījums vai grozījumi

5.1. Produkta apraksts

Teikumu

““Pouligny-Saint-Pierre” ir siers, kas izgatavots tikai no kazas piena; sieram ir piramīdas forma ar nošķeltu virsotni un kvadrātveida pamatni, un tā veidnei ir šādi izmēri: apakšējā plakne 6,5 cm, augšējā plakne 2,5 cm.”

aizstāj ar šādu:

““Pouligny-Saint-Pierre” ir siers, kas izgatavots tikai no svaiga kazas pilnpiena; sieram ir slaidas piramīdas forma ar nošķeltu virsotni, ar regulārām malām un kvadrātveida pamatni.”

Pienākums izmantot svaigu pilnpienu nostiprina saikni ar ģeogrāfisko apgabalu, jo tā tiek saglabāta apgabalam raksturīgā piena mikroflora. Piramīdas raksturojums tiek papildināts, lai saskaņotu to ar produkta aprakstu. Informācija par veidnes izmēriem tiek pārvietota uz 5.3.4. nodaļu.

Teikumu

“Lielākoties to gatavo, pievienojot pienskābes baktēriju ieraugu.”

papildina, izsakot šādā redakcijā:

“To gatavo, pievienojot pienskābes baktēriju ieraugu, pienu lēni sarecinot un ļaujot sūkalām dabīgi notecēt.”

Termins “lielākoties” tiek svītrots kā neatbilstīgs, jo pienskābes baktēriju ieraugu izmanto vienmēr. Atsauce uz lēno sarecināšanu tiek iekļauta no nodaļas “Ražošanas metode”, jo produkta aprakstā tās pietrūkst. Atsauce uz sūkalu dabīgu notecēšanu atbilst pašreizējai praksei, kurā tiek saglabāta recekļa struktūra.

Teikumu

“Siera masa ir mīksta, mazsālīta un nekarsēta, ar virspusējiem iepelējumiem.”

groza, izsakot šādā redakcijā:

“Siera masa ir mīksta, mazsālīta. Ārpusē redzami virspusēji iepelējumi. Miza ir rievota, atgādina balti–bēši dzīslotu marmoru, bet var būt arī zilgana.”

Produkta ārējā izskata apraksts tiek uzlabots, lai to labāk raksturotu. Šī jaunā redakcija skaidrāk raksturo siera īpašības.

Tiek pievienots šāds teksts:

“Griežot siers ir stingrs. Griezuma vieta veidojas izteikta, viendabīga un gluda, siers ir baltā krāsā, kas var pamazām iekrāsoties bēša. Garša ir līdzsvarota, bez lieka sāļuma vai skābuma. Siera smaržā dominē piena un rūgšanas aromātu notis ar kazas piena, sēņu un lazdu riekstu smaržas niansēm. Konsistence ir krēmīga un viegli kūstoša.”

Siera izskata un garšas apraksts tiek uzlabots, lai produktu labāk raksturotu. Šī jaunā redakcija skaidrāk raksturo siera īpašības.

Teikumu

“Tauku saturs sausnā ir 45 procenti; siera piramīdas masā jābūt vismaz 90 gramiem sausnas.”

aizstāj ar šādu tekstu:

“Ražo divu izmēru sieru:

— “Pouligny-Saint-Pierre” – tā svars minimālā nogatavināšanas perioda beigās ir vismaz 250 grami, un kopējais sausnas daudzums ir vismaz 90 grami katrā siera piramīdā,

— mazais “Pouligny-Saint-Pierre” – tā svars minimālā nogatavināšanas perioda beigās ir vismaz 150 grami, un kopējais sausnas daudzums ir no 55 līdz 85 gramiem katrā siera piramīdā.

Tauku saturs sausnā ir 45 procenti.

“Pouligny-Saint-Pierre” iepako un galapatērētājiem tirgo sīkāk nesadalītu.”

Saskaņā ar valsts tiesību aktu, kura pamatā ir Regula (EK) Nr. 1107/96 un Regula (EK) Nr. 1019/2009, eksistē arī samazinātais izmērs – mazais “Pouligny-Saint-Pierre”.

Tādējādi ir iespējami divi “Pouligny-Saint-Pierre” izmēri, un tiek pievienots to kopsvars minimālā nogatavināšanas perioda beigās.

Siera svara izteikšana sausnā un siera minimālā sausnas daudzuma noteikšana ļauj no tirdzniecības izslēgt pārāk maza izmēra sierus (radušies formēšanas defekta dēļ) vai pārāk mitrus sierus (radušies nepietiekamas presēšanas un/vai pārmitras siera graudu masas dēļ).

Tiek piebilsts, ka sierus pārdod nesadalītus, tas ir, veselus, jo grupa nevēlas atļaut sagriezta siera tirdzniecību; siera sagriešana negatīvi ietekmē tā organoleptisko īpašību saglabāšanos (tie iesmok un sakalst), un tas īpaši attiecas uz mazā izmēra sieriem.

Vienotajā dokumentā tekstu

“Tas ir kazas pilnpiena siers ar mīkstu, mazsālītu, nekarsētu siera masu un virspusējiem iepelējumiem; sieram ir piramīdas forma ar nošķeltu virsotni un kvadrātveida pamatni. Tauku saturs sausnā ir 45 procenti; siera piramīdas masā jābūt vismaz 90 gramiem sausnas.”

aizstāj ar šādu:

““Pouligny-Saint-Pierre” ir siers, kas izgatavots tikai no svaiga kazas pilnpiena; sieram ir slaidas piramīdas forma ar nošķeltu virsotni, ar regulārām malām un kvadrātveida pamatni.

To gatavo, pievienojot pienskābes baktēriju ieraugu, pienu lēni sarecinot un ļaujot sūkalām dabīgi notecēt.

Siera masa ir mīksta, mazsālīta. Ārpusē redzami virspusēji iepelējumi. Miza ir rievota, atgādina balti–bēši dzīslotu marmoru, bet var būt arī zilgana.

Griežot siers ir stingrs. Griezuma vieta veidojas izteikta, viendabīga un gluda, siers ir baltā krāsā, kas var pamazām iekrāsoties bēša. Garša ir līdzsvarota, bez lieka sāļuma vai skābuma.

Siera smaržā dominē piena un rūgšanas aromātu notis ar kazas piena, sēņu un lazdu riekstu smaržas niansēm.

Konsistence ir krēmīga un viegli kūstoša.

Ražo divu izmēru sieru:

— “Pouligny-Saint-Pierre” – tā svars minimālā nogatavināšanas perioda beigās ir vismaz 250 grami, un kopējais sausnas daudzums ir vismaz 90 grami katrā siera piramīdā,

— mazais “Pouligny-Saint-Pierre” – tā svars minimālā nogatavināšanas perioda beigās ir vismaz 150 grami, un kopējais sausnas daudzums ir no 55 līdz 85 gramiem katrā siera piramīdā.

Tauku saturs sausnā ir 45 procenti.

“Pouligny-Saint-Pierre” iepako un galapatērētājiem tirgo sīkāk nesadalītu.”

5.2. Ģeogrāfiskais apgabals

Specifikācijā tekstu

“Ražošanas apgabals aptver vairākas Endras (Indre) departamenta pašvaldības (Blā (Blanc) apgabalā). Pašvaldību sarakstu skatīt 1986. gada 29. decembra dekrēta 1. pantā. Bélâbre kantonā – Mauvières un Saint-Hilaire-sur-Benaize pašvaldību teritorijas; Blanc kantonā – visu pašvaldību teritorijas; Mézières-en-Brenne kantonā – Azay-le-Ferron pašvaldības teritorija; Tournon-Saint-Martin kantonā – visu pašvaldību teritorijas.”

aizstāj ar šādu:

“Piena ieguve, siera ražošana un nogatavināšana jāveic minētajā ģeogrāfiskajā apgabalā, kas sastāv no šādām Endras (Indre) (36) departamenta pašvaldībām: Azay-le-Ferron, Le Blanc, Ciron, Concremiers, Douadic, Fontgombault, Ingrandes, Lingé, Lurais, Lureuil, Martizay, Mauvières, Mérigny, Néons-sur-Creuse, Pouligny-Saint-Pierre, Preuilly-la-Ville, Rosnay, Ruffec, Saint-Aigny, Saint-Hilaire-sur-Benaize, Sauzelles un Tournon-Saint-Martin.”

Vienotajā dokumentā tekstu

“Ražošanas apgabalā ietilpst 22 Endras (Indre) departamenta pašvaldību teritorijas: Blanc un Tournon-Saint-Martin kantonā – visu pašvaldību teritorijas; Bélâbre kantonā – Mauvières un Saint-Hilaire-sur-Benaize pašvaldību teritorijas; Mézières-en-Brenne kantonā – Azay-le-Ferron pašvaldības teritorija.”

aizstāj ar šādu:

“Piena ieguve, siera ražošana un nogatavināšana jāveic minētajā ģeogrāfiskajā apgabalā, kas sastāv no šādām Endras (Indre) (36) departamenta pašvaldībām: Azay-le-Ferron, Le Blanc, Ciron, Concremiers, Douadic, Fontgombault, Ingrandes, Lingé, Lurais, Lureuil, Martizay, Mauvières, Mérigny, Néons-sur-Creuse, Pouligny-Saint-Pierre, Preuilly-la-Ville, Rosnay, Ruffec, Saint-Aigny, Saint-Hilaire-sur-Benaize, Sauzelles un Tournon-Saint-Martin.”

Salīdzinājumā ar iepriekšējo specifikāciju, kurā ģeogrāfiskais apgabals tika aprakstīts, iekļaujot kantonu sarakstu, tagad ģeogrāfiskais apgabals tiek aprakstīts, iekļaujot pašvaldību sarakstu, tāpēc apraksts ir precīzāks. Ģeogrāfiskā apgabala robežas netiek mainītas. Tas pats attiecas uz vienoto dokumentu.

5.3. Pierādījumi par produkta izcelsmi ģeogrāfiskajā apgabalā

Tekstu

“Katrs piena ražotājs, katrs pārstrādes uzņēmums un katrs nogatavināšanas uzņēmums izpilda atbilstības deklarāciju, kuru reģistrē INAO (Francijas Valsts cilmes vietas nosaukumu institūts) un ar kuru minētais institūts identificē visus uzņēmējus. Tie INAO nodrošina piekļuvi sarakstiem, kā arī visiem dokumentiem, kas vajadzīgi, lai pārbaudītu piena un siera izcelsmi, kvalitāti un ražošanas apstākļus. Veicot kontroli attiecībā uz tāda produkta īpašībām, kam ir piešķirts cilmes vietas nosaukums, tiek veikta analītiskā un organoleptiskā pārbaude, kuras mērķis ir pārliecināties par pārbaudei nodoto produktu kvalitāti un tipiskajām īpašībām atbilstību prasībām.”

aizstāj ar šādu:

“4.1. Operatoru identifikācija Jebkuram operatoram, kas pieņem cilmes vietas nosaukuma “Pouligny-Saint-Pierre” ražošanas nosacījumus, vēlākais divus mēnešus pirms attiecīgās darbības sākšanas ir jāiesniedz grupai adresēta identifikācijas deklarācija saskaņā ar standarta paraugu, ko apstiprinājis Francijas Valsts cilmes vietas nosaukumu institūta (INAO) direktors. 4.2. Paziņošanas pienākumi Paziņošanas pienākumi, kas nepieciešami informētībai par produktiem un to uzraudzībai, ja tie paredzēti laišanai tirdzniecībā ar cilmes vietas nosaukumu, ir šādi. Katru gadu līdz 15. februārim un saskaņā ar INAO direktora apstiprinātu paraugu: — katrs ražotājs lauku saimniecībā, katrs pārstrādātājs un katrs nogatavinātājs iesniedz grupai gada ražošanas deklarāciju, kurā par katru mēnesi tiek detalizēti apkopota informācija par “Pouligny-Saint-Pierre” produkciju iepriekšējā gadā, — ja saimniecībā skābbarību izmanto citiem nolūkiem, nevis kazu barošanai, ražotāji iesniedz grupai gada deklarāciju par skābbarības esamību, — katrs pārstrādātājs un nogatavinātājs iesniedz grupai deklarāciju par visiem saviem kazas piena ražotājiem un ražotājiem lauku saimniecībās, norādot viņu uzvārdus un adreses, kā arī savāktos daudzumus. 4.3. Uzskaite 4.3.1. Izsekojamība Katra operatora dokumentācijā tiek reģistrēti turpmāk minētie dati. Piena ražotājiem: — nedēļas piena apjomi, kas paredzēti pārstrādei par “Pouligny-Saint-Pierre”. Pārstrādātājiem: — katrā braucienā savāktā piena apjomi, — katrā ražošanas dienā par “Pouligny-Saint-Pierre” pārstrādātā piena apjomi, — katrā ražošanas dienā saražoto siera piramīdu skaits, kas paredzētas apzīmēšanai ar cilmes vietas nosaukumu “Pouligny-Saint-Pierre”, — izbrāķēto siera piramīdu skaits, — siera piramīdu skaits, kas pārdotas ar cilmes vietas nosaukumu “Pouligny-Saint-Pierre”. Nogatavinātājiem: — apzīmēšanai ar cilmes vietas nosaukumu “Pouligny-Saint-Pierre” paredzētā un nogatavināšanai iegādātā siera apjomi un izcelsme, — nogatavināto un iepakoto “Pouligny-Saint-Pierre” siera piramīdu skaits, — izbrāķēto siera piramīdu skaits, — siera piramīdu skaits, kas pārdotas ar cilmes vietas nosaukumu “Pouligny-Saint-Pierre”. Šiem datiem pievieno partiju numurus, kas ļauj identificēt un izsekot pienam un sieram, kas paredzēts apzīmēšanai ar cilmes vietas nosaukumu “Pouligny-Saint-Pierre”. 4.3.2. Ražošanas apstākļu ievērošanas uzraudzība Piena ražotāji jo īpaši nodod kontroles struktūru rīcībā dokumentus, kas paredzēti, lai verificētu: — saimniecības un tās zemesgabalu ģeogrāfisko atrašanās vietu, — dabisko vai pagaidu pļavu platību, kas paredzēta kazu ganāmpulka barības ražošanai, kā arī šim nolūkam paredzēto graudaugu, proteīnaugu un eļļaugu platību, — dabisko vai pagaidu pļavu, graudaugu, eļļaugu un proteīnaugu platības, kas paredzētas visiem ganāmpulkiem saimniecībā, — ikgadējo noslodzi, ko rada saimniecībā audzētās kazas, vai saimniecības kopējo noslodzi, ja tajā ir vairāki ganāmpulki, — kazu ganāmpulkam iegādātās barības izcelsmi, veidu un daudzumu, — kazu ganāmpulka turēšanu, — barības daudzumu, ko gada laikā izbaro kazu ganāmpulkam. Pārstrādātāji un/vai nogatavinātāji nodod kontroles struktūru rīcībā dokumentus, kas paredzēti, lai verificētu: — 5. nodaļā noteikto ražošanas parametru ievērošanu, — sierotavas reģistra uzturēšanu. Šos dokumentus atjaunina vismaz vienreiz dienā. Lauku saimniecību ražotāji, kas veic tiešo pārdošanu, un lauku saimniecību ražotāji, kas piegādā produktus nogatavinātājiem, apraksta savu pārstrādes maršrutu un reģistrē novirzes. 4.4. Produktu kontrole Kad kontrolē ar cilmes vietas nosaukumu apzīmētā produkta īpašības, veic analītisku un organoleptisku pārbaudi, kuras mērķis ir pārliecināties par produktu kvalitāti un tipiskumu.”

Atbilstības deklarācija tiek aizstāta ar identifikācijas deklarāciju, kas ļauj identificēt ražotājus, kuri vēlas iekļauties šajā procesā.

Tiek pievienoti operatoriem piemērojamie paziņošanas pienākumi. Šie grozījumi ir saistīti ar izmaiņām valsts administratīvajos un normatīvajos aktos. Konkrēti, tiek paredzēta operatoru identificēšana, lai tie saņemtu apstiprinājumu, ar kuru tiek atzīta to spēja izpildīt specifikācijas prasības, kā arī deklarācijas, kas vajadzīgas to produktu atpazīšanai, uzraudzībai un kontrolei, kurus paredzēts tirgot ar cilmes vietas nosaukumu.

5.4. Produkta ražošanas metodes apraksts

Specifikācija, kas reģistrēta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1107/96 un Regulu (EK) Nr. 1019/2009, nekādas prasības par piena ražošanu neparedz, tāpēc tās tiek definētas saskaņā ar ražotāju pašreizējo praksi.

Tiek pievienots šāds punkts:

“5.1. Ganāmpulka turēšana Kazu ganāmpulks ir visas kazas, kuras vismaz vienu reizi ir atnesušās. Ražošanai izmantoto pienu iegūst no ganāmpulkiem, ko veido Alpu, Zānes un Puatvinas šķirņu kazas vai šo šķirņu krustojumi. Maksimālā noslodze ir: — 10 kazas uz katru hektāru, ko faktiski izmanto ganībām un/vai lopbarības, graudaugu, proteīnaugu un eļļaugu ražošanai, lai barotu kazas specializētās kazu audzēšanas saimniecībās, — 1,5 nosacītās liellopu vienības uz katru hektāru, ko faktiski izmanto ganībām un/vai lopbarības, graudaugu, proteīnaugu un eļļaugu ražošanai, lai barotu ganāmpulkus, kas paredzēti citām saimniecībām ar vairākiem atgremotāju ganāmpulkiem. Katrai kazai ir vismaz 1,5 m2 guļamzonas, un ir atļauts turēt ne vairāk kā trīs kazas uz katru lineāro siles metru. Ganāmpulku pielāgošana sezonai ir atļauta.”

Tiek pievienoti noteikumi par izmantotajām kazu šķirnēm un kazu turēšanu (maksimālo noslodzi, minimālo platību uz vienu kazu un iespēju pielāgoties sezonai).

Tiek pievienoti šādi punkti:

“5.2. Dzīvnieku barošana Aizliegts dzīvniekus barot tikai ar salmiem un spēkbarību. 5.2.1. Rupjās lopbarības veidi Rupjā lopbarība ir ganāmpulka barošanas pamats. Gada kopējā deva sastāv no vismaz 660 kg rupjās lopbarības sausnas uz vienu slaucamo kazu. Rupjā lopbarība tiek uzņemta ganībās, to izbaro zaļbarības, siena vai dehidrētā veidā. Atļautā rupjā lopbarība ir: — zāle, siens, skābsiens un konservēts siens, kas iegūts dabiskās un pagaidu pļavās, — viengadīgie lopbarības augi, — graudaugu, pākšaugu vai proteīnaugu salmi, — zaļa lopbarības zāle, kas tiek ātri novākta, iebarota un izlietota 24 stundu laikā. Visi atlikumi, kas paliek pēc 24 stundām, tiek izņemti no siles, — saknes un bumbuļi, — dehidrēta lopbarība – lucerna, — veseli kukurūzas augi. Izbarotās dehidrētās lucernas daudzums nedrīkst pārsniegt 12 % no kopējās ikgadējās barības devas jeb 132 kg sausnas uz vienu slaucamo kazu. Pakaišu salmi barības devā neietilpst. Skābsiena izmantošana kazu barībā ir atļauta, nepārsniedzot 1 kg sausnas uz vienu kazu dienā, ar nosacījumu, ka šis skābsiens satur vismaz 60 % sausnas un ir iegūts no lopbarības platību pirmā pļāvuma. Kazu ganāmpulku barošanai ir aizliegts izmantot zāles skābbarību un kukurūzas skābbarību. Saimniecībās, kurās skābbarību izmanto citu lauksaimniecības dzīvnieku, nevis kazu barošanai, ražotāji šo skābbarību uzglabā prom no kazām un atsevišķi no kazu ganāmpulka barības. 5.2.2. Piebarošana Piebarošanai izmantotā papildbarība nepārsniedz 40 % no slaucamo kazu barības, t. i., 440 kg sausnas uz vienu slaucamo kazu gadā. Piebarošanai izmanto graudaugus, proteīnaugus, eļļaugus, komerciālos koncentrātus un lopbarības raušus. Piebarošanai izmanto tādu papildbarību kā: — neapstrādātas, saplacinātas vai sasmalcinātas graudaugu sēklas, — neapstrādātas, saplacinātas, sasmalcinātas vai sapresētas eļļaugu sēklas, — neapstrādātas, saplacinātas vai sasmalcinātas proteīnaugu sēklas, — graudaugu pārstrādē iegūtas sēklas un produkti, — eļļaugu pārstrādē, tos fiziski apstrādājot ar ēteriskajām eļļām un augu ekstraktiem, iegūtas sēklas un produkti, kā sojas rauši un eļļa, zirņi, lauka pupas, lupīna, lini, rapši, saulespuķes un vīķi, — cukura ražošanas produkti, kā dehidrēts biešu mīkstums, šķidra cukurniedru vai cukurbiešu melase, — augļi, — minerālvielas, mikroelementi, vitamīni, aromatizējošās un ēstgribu rosinošās vielas. Sūkalu izmantošana ganāmpulka barošanai ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu apzīmētā produkta ražošanas apgabalā ir atļauta prakse, bet sūkalas nav iekļautas barības devas aprēķinā.”

Atļautās rupjās lopbarības un piebarojuma saraksti tiek izveidoti, lai labāk un vieglāk kontrolētu izbarotās barības veidu, kā arī lai aizliegtu tādas barības izbarošanu, kas negatīvi ietekmē siera organoleptiskās īpašības. “Pouligny-Saint-Pierre” organoleptisko īpašību izpaušanos veicina kazu barības daudzveidība, skābbarības aizliegums un skābsiena un dehidrētās barības devu uzraudzība.

Tiek pievienots šāds punkts:

“5.2.3. Barības izcelsme Visa rupjā lopbarība, ko patērē ganāmpulks, tiek iegūta ģeogrāfiskajā apgabalā; izņēmums ir dehidrētā lucerna. Papildbarība, kas saražota ģeogrāfiskajā apgabalā, veido vismaz 15 % no slaucamās kazas gada devas, t. i., vismaz 165 kg sausnas vai 195 kg neapstrādātas barības. Ģeogrāfiskajā apgabalā saražotā barība (rupjā lopbarība un papildbarība) veido vismaz 75 % no ganāmpulka barības kopējās gada devas.”

Lai nostiprinātu produkta saikni ar ģeogrāfisko apgabalu, specifikācijā tiek ieviesti noteikumi par barības izcelsmi. Tā kā visu kazu ganāmpulkam nepieciešamo barību ar ģeogrāfiskā apgabala lauksaimnieciskajiem resursiem nodrošināt nevar, ģeogrāfiskajā apgabalā saražotajai barībai (rupjajai lopbarībai un koncentrātiem) ganāmpulka kopējā gada barības devā jāveido vismaz 75 % sausnas.

Tiek pievienots šāds punkts:

“5.2.4. Citi noteikumi attiecībā uz barību Dzīvnieku barošanai atļauts izmantot tikai augus, blakusproduktus un papildbarību, kas iegūta no ģenētiski nemodificētiem produktiem. Visās to saimniecību platībās, kurās ražo pienu, kas paredzēts pārstrādei sierā ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Pouligny-Saint-Pierre”, ģenētiski modificētas kultūras audzēt ir aizliegts.” Šis aizliegums attiecas uz visām to augu sugām, kurus var izbarot saimniecības dzīvniekiem, un uz visām tādu sugu kultūrām, ar kurām šo barību var kontaminēt.”

Barība, ko ražo no ĢMO, ir aizliegta, lai saglabātu produkta tradicionālās īpašības.

Tiek pievienots šāds punkts:

“5.2.5. Lopbarības augu platību mēslošana Ir atļauti tikai šādi bioloģiskie mēslošanas līdzekļi: kūtsmēsli, kompostēti kūtsmēsli, virca, lauksaimnieciskas izcelsmes mēsli, ko iegūst no liellopiem, aitām, kazām, zirgiem, mājputniem un cūkām, kā arī sierotavu un pienotavu notekūdeņi.”

Bioloģiskais mēslojums spēj izmainīt zālaugu sugu sastāvu, tāpēc tā izmantošana ļauj uzturēt daudzveidīgu dabisko augu valsti un saglabāt saikni ar ģeogrāfisko apgabalu.

Atļautās rupjās lopbarības un piebarojuma saraksti tiek izveidoti, lai labāk un vieglāk kontrolētu izbarotās barības veidu, kā arī lai aizliegtu tādas barības izbarošanu, kas negatīvi ietekmē siera organoleptiskās īpašības.

Vienotajā dokumentā tiek pievienoti šādi teikumi:

“Lai nodrošinātu ciešu saikni starp teritoriju un produktu, vismaz 75 % sausnas slaucamo kazu gada kopējā barības devā ir ražoti ģeogrāfiskajā apgabalā. Ģeogrāfiskajā apgabalā nepietiek lauksaimniecisko resursu, lai kazu ganāmpulkam nodrošinātu pilnvērtīgu barību. Vienas slaucamās kazas gada kopējā barības deva sastāv no vismaz 660 kg rupjās lopbarības sausnas, ko var uzņemt ganībās, izbarot zaļbarības, siena vai dehidrētā veidā (tikai attiecībā uz lucernu – tās izbarošana ir ierobežota līdz 132 kg sausnas gadā) vai skābsiena veidā, ar maksimālo pieļaujamo sausnas daudzumu 1 kg uz vienu slaucamo kazu dienā, ja šī barība satur vismaz 60 % sausnas un ir iegūta no lopbarības augu platību pirmā pļāvuma. Atļautie lopbarības veidi ir norādīti sarakstā. Slaucamo kazu barošanai ir aizliegts izmantot zāles vai kukurūzas skābbarību. Piebarošanai izmantotā papildbarība nepārsniedz 40 % slaucamo kazu barības, t. i., 440 kg sausnas uz vienu slaucamo kazu gadā. Papildbarība, kas saražota ģeogrāfiskajā apgabalā, veido vismaz 15 % no slaucamās kazas gada devas, t. i., vismaz 165 kg sausnas. Atļautie papildbarības veidi ir norādīti sarakstā. Slaucamo kazu barošanai ir atļauts izmantot tikai augus, blakusproduktus un papildbarību, kas iegūta no ģenētiski nemodificētiem produktiem. Visās to saimniecību platībās, kurās ražo pienu, kas paredzēts pārstrādei sierā ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Pouligny-Saint-Pierre”, ģenētiski modificētas kultūras audzēt ir aizliegts.”

Tiek pievienots šāds punkts:

“5.3. Pārstrāde sierā 5.3.1. Piena savākšana “Pouligny-Saint-Pierre” siera ražošanai izmantotais piens ir nestandartizēts un nehomogenizēts kazas pilnpiens. Kazas pienam neveic nekādu apstrādi, pievienošanu vai atdalīšanu, izņemot šādas darbības: — atdzesēšana virsnulles temperatūrā uzglabāšanas nolūkā, — filtrēšana, lai atdalītu makroskopiskos piemaisījumus. Izmantotais kazas piens tiek iegūts: — ja “Pouligny-Saint-Pierre” un mazo “Pouligny-Saint-Pierre” ražo lauku saimniecībā – no ne vairāk kā divām secīgām slaukšanas kārtām vienas ražošanas dienas ietvaros, — ja “Pouligny-Saint-Pierre” un mazo “Pouligny-Saint-Pierre” ražo pienotavā – no ne vairāk kā četrām secīgām slaukšanas kārtām divu ražošanas dienu ietvaros. Pēdējos trīs laktācijas mēnešos ir atļauta slaukšana vienreiz dienā.”

Lauku saimniecībā iegūtā piena uzglabāšanas apstākļi tiek pievienoti, lai saglabātu piena īpašības un ierobežotu psihrofīlo mikroorganismu attīstību, jo tie savukārt ierobežo dabiskās pienskābās mikrofloras attīstību. Fiziskā apstrāde tiek stingri ierobežota, atļaujot tikai tādu, kas neietekmē piena kvalitāti.

Lai saglabātu piena īpašības, jo īpaši organoleptiskās, kā arī piena sākotnējo mikrofloru, siera ražošana no svaigpiena turpmāk būs obligāta un tādējādi nostiprinās saikni ar teritoriju.

Tiek pievienots šāds punkts:

“5.3.2. Piena sagatavošana Piens tiek izmantots svaigs. Pirms recināšanas vajadzības gadījumā to var atkal uzsildīt līdz temperatūrai, kas nepārsniedz 22 °C. Lai veicinātu piena nogatavināšanu, tam pievieno pienskābes baktēriju ieraugu vai no iepriekšējā recekļa notecējušās sūkalas. Piena sagatavošana un nogatavināšana, kas vajadzīga, lai iegūtu recekli, tiek veikta ne vēlāk kā 24 stundas pēc pēdējās slaukšanas.”

Piena sagatavošanas prasības tiek pievienotas, lai nepieļautu siera nogatavināšanai un vajadzīgajam izskatam nevēlamas mikrofloras veidošanos.

Teikumu

“Pēc himozīna fermenta pievienošanas pienu atkarībā no gadalaika atstāj rūgt uz 20–30 stundām (lēna un daļēji pienskāba raudzēšana).”

aizstāj ar tekstu:

“5.3.3. Himozīna fermenta pievienošana un raudzēšana Recēšana ilgst vismaz 18 stundas no himozīna fermenta pievienošanas brīža.”

Minimālais recēšanas ilgums tiek samazināts par divām stundām (no 20 stundām uz 18 stundām), lai tādējādi siera gatavošanas aprakstu pielāgotu ražošanas realitātei, kurai praktisku darba organizācijas iemeslu dēļ ir tendence darboties 24 stundu ritmā. Tā paša iemesla dēļ tiek svītrots maksimālais 30 stundu ilgums.

Tiek pievienots šāds teikums:

“Himozīna fermenta pievienošanu veic 18–22 °C piena temperatūrā.”

Lai nodrošinātu atbilstību pašreizējai praksei, tiek iekļauti himozīna fermenta pievienošanas un raudzēšanas posmu parametri.

Tiek pievienots šāds teikums:

“Iepriekšēja notecināšana ir aizliegta.”

Iepriekšēja notecināšana padara recekli slābāku, un tas neatbilst produkta aprakstam.

Teikumu

“Ja receklis saiet kunkuļos, to ievieto veidnē, lai iegūtu viendabīgu masu ar smalkiem siera graudiem.”

aizstāj ar teikumu:

“Ir pieļaujama recekļa sagriešana lielos gabalos (100 x 100 mm) un vertikāla sadalīšana šķēlēs.”

Recekļa sagriešana lielos gabalos ļauj labāk kontrolēt tā mitruma pakāpi laikā, kad notiek formēšana veidnēs.

Veidnes apraksts

Teikumu

“Veidnei ir šādi izmēri: apakšējā plakne ar 6,5 cm malām un augšējā plakne ar 2,5 cm malām.”

aizstāj ar šādu:

““Pouligny-Saint-Pierre” un mazā “Pouligny-Saint-Pierre” veidņu minimālās iezīmes: mazā plakne – malas garums 30 mm; leņķim starp veidnes pamatni un sānmalu jābūt robežās no 102° līdz 107°.”

Veidņu izmēri netiek mainīti, bet tiek norādīti tādi, kādi noteikti valsts tiesību aktā, kas saistīts ar Regulu (EK) Nr. 1107/96 un Regulu (EK) Nr. 1019/2009. Tie tiek izteikti citā veidā, lai tādējādi precīzāk aprakstītu veidnes un līdz ar to arī siera piramīdveida formu. Šie mērķa lielumi attiecas uz abiem “Pouligny-Saint-Pierre” izmēriem.

Tiek pievienots šāds punkts:

“5.3.4. Formēšana veidnē, notecināšana un sālīšana Vienīgie instrumenti, ar ko atļauts veikt veidņu piepildīšanu, ir kausi vai citi līdzvērtīgi instrumenti ar tilpumu, kas mazāks par diviem litriem.”

Lai saglabātu formēšanas un sālīšanas darbību tradicionālo raksturu un neizmainītu recekļa struktūru, vienīgie instrumenti, ar ko atļauts veikt veidņu piepildīšanu, ir kausi vai citi līdzvērtīgi instrumenti ar tilpumu, kas mazāks par diviem litriem.

Teikumus

“Nošķeltās piramīdas virsotnē nedrīkst būt defektu, caurumu vai nevienmērīgu iespiedumu. Recekli atstāj veidnēs uz aptuveni 24–36 stundām, pēc tam izņem ārā un iesāla.”

aizstāj ar šādiem:

“Ir atļauts izmantot vienkāršas vai saliktas veidnes un to paplašinājumus. Kad veidnes ir piepildītas, piepildījuma augstuma atšķirības izlīdzina, pievienojot recekli, kas iegūts tajā pašā ražošanas dienā, un siera pamatni nogludina ar piemērotu lāpstiņu. Notecināšana notiek dabīgi. Tā ilgst 24–48 stundas, skaitot no formēšanas sākuma. Telpas temperatūru uztur robežās no 18 līdz 24 °C.”

Lai saglabātu formēšanas darbības tradicionālo raksturu, formēšanas paņēmienu apraksts tiek precizēts.

Turklāt, lai siera gatavošanas aprakstu pielāgotu ražošanas realitātei, kurai praktisku darba organizācijas iemeslu dēļ ir tendence darboties 24 stundu ritmā, notecināšanas ilgums tiek noteikts, paredzot maksimālo ilgumu 48 stundas, nevis 36 stundas.

Tiek pievienots šāds teikums:

“Izņemot lielāko plakni, kuru var sālīt, kolīdz pabeigta izlīdzināšana, sierus ar sausu sāli iesāla 12 stundu laikā pēc izņemšanas no veidnes.”

Pievienotie sālīšanas paņēmieni atbilst operatoru praksei.

Tiek pievienots šāds punkts:

“5.3.5. Žāvēšana Pēc iesālīšanas sierus no 24 līdz 96 stundām žāvē telpā, kuras temperatūra tiek uzturēta robežās no 12 līdz 16 °C, ar relatīvā mitruma līmeni robežās no 75 līdz 95 %.”

Tā kā specifikācijā, kas reģistrēta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1107/96 un (EK) Nr. 1019/2009, žāvēšanas posms nav aprakstīts, tiek piebilsts, ka pēc siera iesālīšanas tas tiek žāvēts, jo tāda ir pieņemtā prakse un žāvēšanai ir liela nozīme šā produkta organoleptisko īpašību veidošanā.

Teikuma daļu

“temperatūrā, kas nodrošina dabisku nogatavināšanos.”

aizstāj ar šādu tekstu:

“5.3.6. Nogatavināšana Nogatavināšana notiek atsevišķā novietnē, ārpus žāvēšanas telpas. Šajā novietnē temperatūra ir robežās no 9 līdz 16 °C un relatīvais mitrums – robežās no 75 līdz 95 %. Gadījumā, ja sieru no lauku saimniecības savāc nogatavinātājs, pirms iesālīšanas to uzglabā un pārvadā virsnulles temperatūrā no 7 līdz 10 °C. Siera savākšana notiek ne vēlāk kā 72 stundas pēc notecināšanas beigām. Kad sieru izņem no nogatavināšanas novietnes, tam ir izveidojusies miza un to klāj virspusēji iepelējumi, kas ir viegli redzami ar neapbruņotu aci.”

Novietnēs veicamās nogatavināšanas apstākļi tiek pievienoti, lai aprakstītu pašreizējo praksi.

Teikumu

“Siera nogatavināšanas ilgums ražošanas apgabalā ir vismaz desmit dienas.”

aizstāj ar šādiem:

““Pouligny-Saint-Pierre” no novietnes izņem ne agrāk kā 10. dienā pēc himozīna fermenta pievienošanas un laiž tirgū pārdošanai ne agrāk kā 11. dienā pēc himozīna fermenta pievienošanas. Mazo “Pouligny-Saint-Pierre” no novietnes izņem ne agrāk kā 9. dienā pēc himozīna fermenta pievienošanas un laiž tirgū pārdošanai ne agrāk kā 10. dienā pēc himozīna fermenta pievienošanas.”

Lai atvieglotu kontroli, tiek piebilsts, ka nogatavināšanas ilgumu skaita no himozīna fermenta pievienošanas dienas.

Mazajam “Pouligny-Saint-Pierre” nogatavināšanas ilgums ir par vienu dienu īsāks, jo šis siers ir mazāks un tāpēc nogatavinās ātrāk.

Norāde par to, ka šos sierus var laist tirgū ne drīzāk kā vienu dienu pēc minimālā nogatavināšanas perioda beigām, tiek pievienota tādēļ, lai sieri atbilstu vizuālajam aprakstam.

Teikumu

“Svaiga siera un nogatavināšanas stadijā esoša siera uzglabāšana modificētā atmosfērā ir aizliegta.”

papildina, izsakot šādā redakcijā:

“Svaiga siera, nogatavināšanas stadijā esoša siera un nogatavināta siera uzglabāšana modificētā atmosfērā ir aizliegta.”

Tiek pievienota norāde, ka aizliegums sieru uzglabāt izmainītā atmosfērā attiecas arī uz jau nogatavinātiem sieriem, lai tādējādi saglabātu to organoleptiskās īpašības.

5.5. Saikne

Kaut arī būtisku izmaiņu nav, punkts par saikni ar ģeogrāfisko apgabalu tiek pārrakstīts pilnībā, lai skaidrāk parādītu saikni starp sieru “Pouligny-Saint-Pierre” un tā ģeogrāfisko apgabalu. Šāds izklāsts īpaši izceļ piena ražošanas apstākļus, kuri ļauj izmantot svaigpienu, kas piemērots pārstrādei par sieru, un tiem ir nepieciešama īpaša tehnoloģiskā kompetence, kā arī nogatavināšanas apstākļi. Punktā “Ģeogrāfiskā apgabala specifika” ir pieejams ģeogrāfiskā apgabala dabas apstākļu apraksts, kā arī raksturoti cilvēkfaktori, sniedzot īsu ieskatu vēsturē un uzsverot īpašo tehnoloģisko kompetenci. Punkts “Produkta specifika” vērš uzmanību uz dažiem produkta aprakstā iekļautiem elementiem. Visbeidzot, punktā “Saikne” ir izskaidrota mijiedarbība, kādā produkts ir ar dabas faktoriem un cilvēkfaktoriem. Atsauce uz sāls balto krāsu sālīšanas posmā tiek svītrota, jo specifikācijā tā nav iekļauta.

Šis grozījums tiek izdarīts arī vienotajā dokumentā.

5.6. Īpaši noteikumi marķēšanai

Tiek pievienoti šādi teikumi:

“Turklāt 2. punktā noteiktā mazā izmēra sieru marķējumā cilmes vietas nosaukumu var papildināt ar apzīmējumu “mazais”. Neatkarīgi no tiesību aktos paredzētajām norādēm, kas piemērojamas visiem sieriem, un neatkarīgi no iepriekš minētā apzīmējuma ir aizliegta jebkura cita apzīmējuma vai citas norādes, kas ir saistīta ar attiecīgo cilmes vietas nosaukumu, izmantošana marķējumā, reklāmā, rēķinos vai tirdzniecības dokumentos; izņēmums ir īpašas preču vai ražotāja zīmes. Eiropas Savienības apzīmējums ACVN jāizmanto obligāti.”

Punkts par marķēšanu tiek atjaunināts, lai ņemtu vērā izmaiņas valsts un Eiropas noteikumos.

Vienotajā dokumentā tiek pievienoti šādi teikumi:

“Turklāt 2. punktā noteiktā izmēra sieru marķējumā cilmes vietas nosaukumu var papildināt ar apzīmējumu “mazais”. Neatkarīgi no tiesību aktos paredzētajām norādēm, kas piemērojamas visiem sieriem, un neatkarīgi no iepriekš minētā apzīmējuma ir aizliegta jebkura cita apzīmējuma vai citas norādes, kas ir saistīta ar attiecīgo cilmes vietas nosaukumu, izmantošana marķējumā, reklāmā, rēķinos vai tirdzniecības dokumentos; izņēmums ir īpašas preču vai ražotāja zīmes. Eiropas Savienības apzīmējums ACVN jāizmanto obligāti.”

5.7. Citi grozījumi

Tiek atjaunināta dalībvalsts kompetentā dienesta adrese.

Punktā ar atsaucēm uz kontroles struktūrām, tiek atjaunināti oficiālo struktūru nosaukumi un kontaktinformācija. Šajā punktā tiek norādīta Francijas kompetento kontroles iestāžu kontaktinformācija Institut national de l’origine et de la qualité (Francijas Valsts cilmes vietas nosaukumu institūts) (INAO) un Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes (Konkurences, patēriņa un krāpšanas apkarošanas ģenerāldirekcija) (DGCCRF). Tiek iekļauta piebilde, ka sertifikācijas iestādes nosaukums un kontaktinformācija ir pieejama INAO tīmekļvietnē un Eiropas Komisijas datubāzē.

Punktā par valsts prasībām tiek pievienota tabula ar galvenajiem pārbaudāmajiem elementiem un izvērtēšanas metodēm.

VIENOTAIS DOKUMENTS

“POULIGNY-SAINT-PIERRE”

ES Nr.: PDO-FR-0128-AM03 – 24.12.2018.

ACVN (X) AĢIN ( )

1. Nosaukums (ACVN)

“Pouligny-Saint-Pierre”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids (norādīts XI pielikumā)

1.3. grupa. Sieri

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

“Pouligny-Saint-Pierre” ir siers, kas izgatavots tikai no svaiga kazas pilnpiena; sieram ir piramīdas forma ar nošķeltu virsotni, ar regulārām malām un kvadrātveida pamatni. To gatavo, pievienojot pienskābes baktēriju ieraugu, pienu lēni sarecinot un ļaujot sūkalām dabīgi notecēt. Siera masa ir mīksta, mazsālīta.

Ārpusē redzami virspusēji iepelējumi. Miza ir rievota, atgādina balti–bēši dzīslotu marmoru, bet var būt arī zilgana.

Griežot siers ir stingrs. Griezuma vieta veidojas izteikta, viendabīga un gluda, siers ir baltā krāsā, kas var pamazām iekrāsoties bēša. Konsistence ir krēmīga un viegli kūstoša.

Garša ir līdzsvarota, bez lieka sāļuma vai skābuma. Siera smaržā dominē piena un rūgšanas aromātu notis ar kazas piena, sēņu un lazdu riekstu smaržas niansēm.

Ražo divu izmēru sieru:

— “Pouligny-Saint-Pierre”, kura svars minimālā nogatavināšanas perioda beigās ir vismaz 250 grami un kopējais sausnas daudzums ir vismaz 90 grami,

— mazais “Pouligny-Saint-Pierre”, kura svars minimālā nogatavināšanas perioda beigās ir vismaz 150 grami un kopējais sausnas daudzums ir robežās no 55 līdz 85 gramiem.

Tauku saturs sausnā ir 45 procenti.

“Pouligny-Saint-Pierre” no novietnes izņem ne agrāk kā 10. dienā pēc himozīna fermenta pievienošanas un laiž tirgū pārdošanai ne agrāk kā 11. dienā pēc himozīna fermenta pievienošanas.

Mazo “Pouligny-Saint-Pierre” no novietnes izņem ne agrāk kā 9. dienā pēc himozīna fermenta pievienošanas un laiž tirgū pārdošanai ne agrāk kā 10. dienā pēc himozīna fermenta pievienošanas.

Šos sierus iepako un galapatērētājiem tirgo sīkāk nesadalītus.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Lai nodrošinātu ciešu saikni starp teritoriju un produktu, vismaz 75 % sausnas slaucamo kazu gada kopējā barības devā ir ražoti ģeogrāfiskajā apgabalā. Ģeogrāfiskajā apgabalā nepietiek lauksaimniecisko resursu, lai kazu ganāmpulkam nodrošinātu pilnvērtīgu barību.

Vienas slaucamās kazas gada kopējā barības deva sastāv no vismaz 660 kg rupjās lopbarības sausnas, ko var uzņemt ganībās, izbarot zaļbarības, siena vai dehidrētā veidā (tikai attiecībā uz lucernu – tās izbarošana ir ierobežota līdz 132 kg sausnas gadā) vai skābsiena veidā, ar maksimālo pieļaujamo sausnas daudzumu 1 kg uz vienu slaucamo kazu dienā, ja šī barība satur vismaz 60 % sausnas un ir iegūta no lopbarības augu platību pirmā pļāvuma. Atļautie lopbarības veidi ir norādīti sarakstā.

Slaucamo kazu barošanai ir aizliegts izmantot zāles vai kukurūzas skābbarību.

Piebarošanai izmantotā papildbarība nepārsniedz 40 % slaucamo kazu barības, t. i., 440 kg sausnas uz vienu slaucamo kazu gadā.

Papildbarība, kas saražota ģeogrāfiskajā apgabalā, veido vismaz 15 % no slaucamās kazas gada devas, t. i., vismaz 165 kg sausnas.

Atļautie papildbarības veidi ir norādīti sarakstā.

Slaucamo kazu barošanai ir atļauts izmantot tikai augus, blakusproduktus un papildbarību, kas iegūta no ģenētiski nemodificētiem produktiem. Visās to saimniecību platībās, kurās ražo pienu, kas paredzēts pārstrādei sierā ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Pouligny-Saint-Pierre”, ģenētiski modificētas kultūras audzēt ir aizliegts.

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Piena ieguvi, siera ražošanu un nogatavināšanu veic ģeogrāfiskajā apgabalā, kas noteikts 4. punktā.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

—

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Sieru marķējumā iekļauj cilmes vietas nosaukumu “Pouligny-Saint-Pierre”, kas atveidots ar rakstzīmēm, kuru lielums ir vismaz divas trešdaļas no vislielāko marķējumā lietoto rakstzīmju lieluma. Turklāt 2. punktā noteiktā izmēra sieru marķējumā cilmes vietas nosaukumu var papildināt ar apzīmējumu “mazais”.

Neatkarīgi no tiesību aktos paredzētajām norādēm, kas piemērojamas visiem sieriem, un neatkarīgi no iepriekš minētā apzīmējuma ir aizliegta jebkura cita apzīmējuma vai citas norādes, kas ir saistīta ar attiecīgo cilmes vietas nosaukumu, izmantošana marķējumā, reklāmā, rēķinos vai tirdzniecības dokumentos; izņēmums ir īpašas preču vai ražotāja zīmes.

Eiropas Savienības apzīmējums ACVN jāizmanto obligāti.

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Piena ieguve, siera ražošana un nogatavināšana jāveic minētajā ģeogrāfiskajā apgabalā, kas sastāv no šādām Endras (Indre) (36) departamenta pašvaldībām:

Azay-le-Ferron, Le Blanc, Ciron, Concremiers, Douadic, Fontgombault, Ingrandes, Lingé, Lurais, Lureuil, Martizay, Mauvières, Mérigny, Néons-sur-Creuse, Pouligny-Saint-Pierre, Preuilly-la-Ville, Rosnay, Ruffec, Saint-Aigny, Saint-Hilaire-sur-Benaize, Sauzelles un Tournon-Saint-Martin.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

“Pouligny-Saint-Pierre” ir kazas svaigpiena siers piramīdas formā ar rievotu mizu baltā, bēšā vai zilganā krāsā, un to ražo, lēni sarecinot pienu, kam pievienots pienskābes baktēriju ieraugs vai no iepriekšējā recekļa notecējušās sūkalas. Siera masas konsistence ir kūstoša un krēmīga, smaržā dominē rūgšanas aromāti, un to nodrošina ganāmpulka barošanas noteikumi, kas paredz tieši apgabala teritorijā iegūtas lopbarības izēdināšanu, kā arī siera ražotāju un nogatavinātāju īpašā zinātība.

Ģeogrāfiskais apgabals, kas atrodas Endras departamenta rietumdaļā, ap Pouligny-Saint-Pierre ciematu, ir pilnībā iekļauts Brennas (Brenne) reģionālajā dabas parkā. Tas ir ļoti īpatnējs reģions, ko veido Juras laikmeta māla un kaļķakmens plakankalnes, ziemeļos norobežo Brennas mitrāji, bet dienvidrietumos Krezas (Creuse) ieleja, un tajā ir siltāks un sausāks mikroklimats nekā citās apkārtējās teritorijās.

Īpatnējais klimats un ģeoloģiskā struktūra ir radījusi daudzveidīgu augu valsti ar ķirškokiem, virsājiem, aromātiskajiem augiem, ērkšķu krūmiem un ozoliem, kā arī esparseti un lucernu.

Brennas smilšmāla augsnēs ir izveidojušās dabiskas pļavas ar vēlīniem zālājiem, savukārt smilšainās un vasarās izkaltušās Krezas ielejas augsnes ir piemērotākas kultivētām pļavām, kurās dominē zālaugi un pākšaugi.

Visi minētie dabas faktori izskaidro to, kāpēc šā reģiona iedzīvotāji savulaik sākuši audzēt kazas (“nabaga ļaužu govis”), kas ir izturīgi un neizlutināti mājlopi.

Kazas piena lopkopības saimniecības sākotnēji bija ļoti mazas un ražoja pašpatēriņam. Ar laiku nogatavinātāji sāka saražoto sieru vākt, lai to izžāvētu un nogādātu dažādos tirgos Parīzē (Paris), Limožā (Limoges), Šatorū (Châteauroux), Bluā (Blois) un Lionā (Lyon).

Pēc tam ražošana kļuva strukturētāka – saimniecības kļuva lielākas, un nogatavināšanas uzņēmumi sāka veidot no svaigpiena – un lielākoties uz pienskābes baktēriju ierauga bāzes – gatavota siera savākšanas sistēmas. “Pouligny-Saint-Pierre” bija pirmais kazkopības ACVN, kas Francijā tika atzīts 1972. gadā.

Līdz pat mūsdienām kazkopji savu ganāmpulku barošanā cenšas izmantot visus resursus, kas apgabalā ir pieejami, kaut arī tā agronomiskais potenciāls ir diezgan zems. Viņi ir izveidojuši barošanas sistēmu, kas izmanto visu iespējamo dabas resursu daudzveidību (rupjās lopbarības ražošanu, ganīšanu un lopbarības zāles, graudaugu un pākšaugu audzēšanu). Apvienojumā ar pašreizējo lopkopības praksi tā ļauj labāk kontrolēt izmantotā piena kvalitāti (tauku saturu, olbaltumvielu līmeni un piena dabisko mikrofloru).

Siera ražotājiem ir īpaša kompetence attiecībā uz to, kā uzlabot izmantotā piena kvalitāti, jo īpaši saglabājot vietējo mikrobioloģisko floru. Nogatavinātājiem ir prasmes, kas ļauj kontrolēt siera mizas mikrofloras attīstību, izraugoties precīzi noteiktu temperatūru, mitruma līmeni un ilgumu.

Visi šie cilvēkfaktori ģeogrāfiskajā apgabalā cauri laikiem ir saglabājušies līdz mūsdienām.

“Pouligny-Saint-Pierre” specifiku nosaka tas, ka šis siers ir izgatavots no svaiga kazas pilnpiena; sieram ir slaidas piramīdas forma ar nošķeltu virsotni, tā malas ir regulāras. Miza ir rievota, atgādina balti–bēši dzīslotu marmoru, bet var būt arī zilgana. Garša ir līdzsvarota, bez lieka sāļuma vai skābuma. Konsistence ir krēmīga un viegli kūstoša. Siera smaržā dominē piena un rūgšanas aromātu notis ar kazas piena, sēņu un lazdu riekstu smaržas niansēm.

Saikni starp produkta specifiku un ģeogrāfiskā apgabala dabas faktoriem un cilvēkfaktoriem veido galvenokārt klimatiskie un ģeoloģiskie apstākļi, kuru ietekmē šajā Brennas teritorijas daļā vasarā lauksaimniecības zemes izkalst un tāpēc to vislabākais iespējamais izmantošanas veids jau izsenis bijis un vēl joprojām ir rupjās lopbarības ražošana. Rupjā lopbarība arī mūsdienās ir daudzveidīgās kazu barības pamats, tāpēc šo kazu piens palīdz veidoties “Pouligny-Saint-Pierre” īpašībām. Prasmīgi iekopjot ģeogrāfiskā apgabala augsnes, Brennas lopkopji spēj saražot kvalitatīvu kazas pienu, ko izmanto, lai izgatavotu sieru, kas sākotnēji bija paredzēts tikai pašpatēriņam.

Šādas siera gatavošanas ierobežojumi pamato izvēli izmantot svaigu pilnpienu un pienskābās rūgšanas tehnoloģijas.

Ražotāji lieto arī īpašu veidni, kuras stāvo piramīdveida formu sākotnēji iedvesmojis Pouligny-Saint-Pierre ciemata baznīcas zvanu tornis; ar šādu veidni sieram tiek piešķirta raksturīgā forma, kas ir svarīgs vizuālās identitātes elements, un tai ir būtiska nozīme siera konsistences veidošanā. Recekļa formēšana šajā tradicionālajā veidnē ar modernām ražošanas metodēm, kas sakņojas tradicionālajā zinātībā, kuru savulaik uzkrājuši lauksaimnieki un kuru mūsdienās izmanto visi (pienskābes baktēriju ierauga vai no iepriekšējā recekļa notecējušo sūkalu pievienošana, recekļa formēšana ar nelielas ietilpības kausu, dabīga lēna notecināšana un sausā sālīšana), ļauj iegūt strukturētu un labi notecinātu recekli, kas sieram piešķir tam raksturīgo viegli kūstošo un krēmīgo konsistenci. Šī konsistence, kā arī līdzsvarotās siera garšas īpašības un smarža, kurā dominē piena un rūgšanas aromātu notis ar kazas piena, sēņu un lazdu riekstu smaržas niansēm, atklājas, pateicoties nogatavinātāja lielajai rūpībai vismaz desmit dienu ilgas nogatavināšanas laikā (deviņas dienas mazajiem “Pouligny-Saint-Pierre” sieriem), kas sekmē rievotas, balti bēšīgas vai zilganas siera mizas veidošanos.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

https://extranet.inao.gouv.fr/fichier/CDC-PoulStPierre-050919.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.