ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

saglabāto principu, ka valstu regulatīvās iestādes ir juridiski neatkarīgas, un to būtisko stiprināšanu, direktīvā īpaši norādot uz to neatkarību no politiskajām interesēm, kā arī atbilstoša, patstāvīgi pārvaldīta budžeta un augsti kvalificētu cilvēkresursu nodrošināšanu (5. panta 2. punkts) un juridisko pilnvaru skaidrāku definēšanu (5. panta 3. punkts);
2.4

Kā apkopots paziņojumā, “Copernicus ir strukturēta sešos pakalpojumos: jūras vides, atmosfēras, zemes un klimata pārmaiņu novērošana, kā arī atbalsts ārkārtas situāciju pārvaldībai un drošībai. Copernicus izmanto datus, kas iegūti no satelītiem un in situ sensoriem, piemēram, bojām, baloniem vai gaisa sensoriem, lai nodrošinātu laicīgu un drošticamu pievienotās vērtības informāciju un paredzētu laikapstākļus, sniedzot atbalstu, piemēram, lauksaimniecībai un zivsaimniecībai, zemes izmantošanai un pilsētu plānošanai, cīņai ar mežu ugunsgrēkiem, reaģēšanai uz katastrofām, jūras transporta un gaisa piesārņojuma novērošanai. Tāpat Copernicus sniedz ieguldījumu ekonomikas stabilitātē un izaugsmē, veicinot komerciālus pielietojumus (tā dēvētos lejupējos pakalpojumus) daudzās un dažādās nozarēs, nodrošinot pilnīgu un atklātu piekļuvi Copernicus novērošanas datiem un informācijas produktiem. Tā ir viena no programmām, kas jānodrošina saskaņā ar stratēģiju “Eiropa 2020” — Eiropas gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes stratēģiju, un tā tika iekļauta “Eiropa 2020” rūpniecības politikas iniciatīvā, jo tā sniedz labumu virknei Savienības politikas virzienu”.
3.16

No vienas puses, minētās izpildaģentūras ir uzskatāmas par zināma veida apakšuzņēmējiem, kas pilda noteiktas Komisijas funkcijas, un tad rodas jautājums, cik tās patiesībā ir neatkarīgas, taču, no otras puses, to uzdevumi un pienākumi liek tām tieši iesaistīties ekonomiskajās un sociālajās norisēs. Vai mēs esam vēl tālu no Eiropas Savienības Tiesas sniegtās plašās definīcijas jēdzieniem “saimnieciskā darbība” un “uzņēmums”?
2.1

Mario Monti 2010. gada maija ziņojumā “Jauna vienotā tirgus stratēģija” uzsvērts, ka no juridiskā viedokļa darba ņēmēju brīva pārvietošanās ir panākums, tomēr no četrām vienotā tirgus brīvībām to izmanto vismazāk. Par plaisu starp teoriju un praksi liecina arī Eiropas Komisijas priekšsēdētāja Barroso kga iesniegtās politiskās vadlīnijas 2010.–2014. gadam.
1.1.

Priekšlikums tiesību aktam ir daļa no tiesību aktu kopuma “robežpārbaužu nākamās paaudzes” jomā, kas minēta kā stratēģiskā iniciatīva Komisijas 2012. gada darba programmā. Eiropas Komisija norāda, ka minētā sistēma “palīdzēs atrisināt divas būtiskas un savstarpēji saistītas problēmas, proti, kā efektīvi uzraudzīt trešo valstu valstspiederīgo kustību pāri Šengenas zonas ārējām robežām kopumā, kas būtu daļa no visaptverošas pieejas Šengenas zonas vispārējai pārvaldībai, un kā nodrošināt to, ka robežšķērsošana ir ātra un droša regulāri ceļojošām personām, kuru skaits aizvien palielinās un kuras veido robežšķērsotāju lielāko daļu”.
5.6.

EESK pauž nožēlu, ka šis ierosinājums regulas projektā nav ņemts vērā, lai gan, protams, ir paredzēta sadarbība starp drošības iestādēm un tiesu iestādēm atbilstīgi iepriekš noteiktai kārtībai (15. panta 4. punkts: “Iepriekš noteikta kārtība jānosaka tāpēc, lai garantētu pareizu līdzsvaru starp nepieciešamību pēc pareizas tiesvedības, no vienas puses, un informācijas par lidojumu drošumu nepārtrauktu pieejamību, kas vajadzīga, no otras puses”), kas ir solis pareizā virzienā, taču iepriekš noteiktā kārtība attiecas tikai uz “ziņu par atgadījumiem pienācīgu konfidencialitāti”, taču nepasargā ziņotāju no tā, ka pret viņu tiek uzsākta tiesvedība.
1.2

Vienošanos par Nagojas protokolu panāca ne tikai tādēļ, lai veicinātu pētniecību un izstrādi biotehnoloģijas jomā, bet arī, lai nodrošinātu izmantošanā gūto labumu taisnīgu sadali un organizētu ģenētisko resursu tirdzniecību. Tādējādi valstīm (vai pamatiedzīvotājiem), kas nodrošina šādus ģenētiskos resursus un tradicionālās zināšanas par to izmantošanu, tiek sniegta iespēja gūt labumu no minētās tirdzniecības, kas savukārt tiek atbrīvota no pārmetumiem par biopirātismu.
2.10.

EESK uzskata, ka ir jāpastiprina to darbību neatkarība, kas saistītas ar drošības akreditāciju, lai minētās darbības pilnībā nodalītu no citām Eiropas GNSS aģentūras darbībām un izvairītos no interešu konfliktiem, sevišķi ar citām funkcijām (5), kā arī riska, ka tiesnesis vienlaicīgi ir arī lietas dalībnieks.
2.6.

Arī Baltijas valstis (Lietuva, Latvija un Igaunija) savā ziņā ir “enerģijas salas” Eiropas Savienības teritorijā, jo to tīkli pilnībā ir atkarīgi no kādreizējā “īpašā” piegādātāja, proti, Krievijas (lai gan mazākā mērā — tomēr arī no Baltkrievijas). Šajā reģionā Eiropas integrācija enerģētikas jomā ir prioritārs jautājums. Paradoksāli ir tas, ka Lietuva, Latvija un Igaunija — pilntiesīgas politiskās savienības dalībvalstis — enerģijas jomā arvien vēl nav daļa no Eiropas iekšējās integrācijas un solidaritātes “savienības”. Kā var pieņemt situāciju, ka minētās valstis ir atkarīgas no trešās valsts — tagad arī PTO locekles, kas neievēro Eiropas standartus piekļuvei tīkliem, kas nav pievienojusies Eiropas Enerģētikas hartai un kas neveicina starpsavienojumu uzlabošanu ar Centrāleiropas un Austrumeiropas valstīm? EESK mudina mazināt Krievijas un Eiropas enerģijas tirgu savstarpējās atšķirības un noslēgt jaunu, vērienīgu un visaptverošu partnerības un sadarbības nolīgumu, kurā būtu iekļauta īpaša, sadarbībai enerģētikas jomā veltīta sadaļa (sk. Eiropas Parlamenta 2012. gada 12. septembra rezolūciju par Padomes ikgadējo ziņojumu Eiropas Parlamentam par kopējo ārpolitiku un drošības politiku (12562/2011 – 2012/2050(INI)).
1.5.1

Komisijas lietotais pamatjēdziens “tirgus nepilnības” arī būtu jādefinē precīzāk, jo tas tiek uztverts dažādi atkarībā no apstākļiem: kredīta pieejamība, platjoslas tīklu finansēšana, rūpniecības objektu sagatavošana komerciāliem nolūkiem, inovācijas pieejamība, apmācība, sieviešu uzņēmējdarbības attīstīšana u. c. Turklāt šīs nepilnības var būt saistītas ar dažādiem iemesliem: negatīva ārējā ietekme, neprecīza informācija, koordinācijas problēmas, tirgus ietekme u. c.
2.4

Šīs direktīvas mērķis ir nošķirt maksājumu instrumentus no vaučeriem un definēt vaučerus, kuriem atkarībā no to lietojuma var būt elektroniska vai fiziska forma. Jānosaka arī vaučeru izdevēju pienākumi.
3.4.

Komisijas priekšlikuma novērtējums ir atkarīgs no attiecīgajiem publisko iestāžu politiskajiem mērķiem, kas izvirzīti, darbojoties iedzīvotāju interesēs un projektu obligāciju pircēju finansiālajās interesēs. Šīs intereses var būt gan savstarpēji saskanīgas, gan pretējas. Komiteja iesaka pirms jaunā instrumenta darbības uzsākšanas, it sevišķi budžeta periodā no 2014. gada līdz 2020. gadam, turpināt un padziļināt sabiedriskās debates par iespējām un riskiem. Šajās debatēs jāņem vērā pirmām kārtām secinājumi, kas gūti no pieredzes saistībā ar projektu finansēšanu, kā arī publiskā un privātā sektora partnerības projektiem.
—

vispārējais noteikums joprojām liedz izmantot traļus 1,5 jūras jūdžu attālumā no krasta. Tomēr atbilstoši ierosinātajiem grozījumiem un atkarībā no dažiem faktoriem traļus lietot arī turpmāk var būt atļauts no 0,7 līdz 1,5 jūras jūdžu attālumā no krasta.
2.2

Desmit ietekmīgāko zīmolu kopējā vērtība ES dalībvalstīs 2009. gadā sasniedza gandrīz 9 % no vidējā iekšzemes kopprodukta. Ar autortiesībām saistītās radošās nozares, piemēram, programmatūras izstrāde, grāmatu un preses izdevējdarbība, mūzikas un filmu nozare 2006. gadā veidoja 3,3 % no ES iekšzemes kopprodukta, tajās darbojas aptuveni 1,4 miljoni mazo un vidējo uzņēmumu un tās nodrošina 8,5 miljonus darbavietu. Iedzīvotāju nodarbinātība uz zināšanām balstītās ekonomikas nozarēs no 1996. gada līdz 2006. gadam pieauga par 24 %, savukārt citās nozarēs — tikai par 6 %.
4.4

Komiteja norāda, ka debates par četru elastdrošības aspektu nostiprināšanu turpināsies un to noslēgumā 2011. gadā notiks visu iesaistīto pušu konference. Komiteja piekrīt, ka jauns stimuls elastdrošības jomā jādod, pamatojoties uz Eiropas Savienības iestāžu kopīgu pieeju, un ka tas jābalsta uz kopīgiem principiem un valstu līmenī gūtu konkrēto pieredzi par to, kā šo koncepciju izmantot praksē vairāk kvalitatīvāku darba vietu radīšanai, un par to, vai tā garantē pietiekamu aizsardzību darba ņēmējiem, it sevišķi visneaizsargātākajiem.
3.2.4

Abos minētajos pantos nav uzsvērta būtiskā atšķirība starp kreditoriem un kredīta starpniekiem: kreditoru personāls parasti saņem darba algu, savukārt starpnieku personāls saņem komisijas maksu. Ja atalgojums ir “neitrāls”, darbinieks visdrīzāk rīkosies saskaņā ar profesionālās ētikas principiem, taču to ne vienmēr var teikt gadījumos, kad atalgojums ir atkarīgs no pārdotā produkta, kas kreditora personālam un jo īpaši kredīta starpnieka personālam nes vislielāko peļņu. Saskaņā ar šiem apsvērumiem jebkuram kreditora darbiniekam neatkarīgi no ieņemamā amata ir jānodrošina atbilstīga apmācība, bet starpnieka darbiniekam jāsaņem oficiāls pilnvarojums, ar kuru apliecina viņa kompetences līmeni un jo īpaši – uzrauga viņa rīcību.
3.2

EESK ļoti nopietni izturas pret galēji atšķirīgajiem apstākļiem, kādi Donavas reģionā vērojami ekonomikas, sociālajā un teritoriālajā ziņā. No viskonkurētspējīgākajiem līdz pat visnabadzīgākajiem reģioniem, no viskvalificētākā darbaspēka līdz pat vismazāk izglītotajam, no visaugstākā dzīves līmeņa līdz pat viszemākajam — atšķirības ir acīmredzamas.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 132/113

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko saistībā ar akciju sabiedrību veidošanu un to kapitāla saglabāšanu un mainīšanu dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma par Eiropas Savienības darbību 54. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses” (pārstrādāta redakcija)

COM(2011) 29 galīgā redakcija – 2011/0011 (COD)

2011/C 132/22

Padome 2011. gada 15. februārī un Eiropas Parlaments 2011. gada 14. februārī saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. pantu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko saistībā ar akciju sabiedrību veidošanu un to kapitāla saglabāšanu un mainīšanu dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma par Eiropas Savienības darbību 54. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses”(pārstrādāta redakcija)

COM(2011) 29 galīgā redakcija – 2011/0011 (COD).

Tā kā priekšlikuma saturs ir pilnībā pieņemams un attiecībā uz to nav nepieciešami nekādi Komitejas komentāri, Komiteja 470. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 15. un 16. martā (15. marta sēdē), ar 180 balsīm par, 2 balsīm pret un 21 atturoties, nolēma sniegt pozitīvu atzinumu par ierosināto dokumentu.
3.6

Šīs politikas vidējā termiņa un ilgtermiņa darbības virzieni varētu būt šādi: a) uzdrošināties apstrīdēt un pārskatīt Līgumā paredzēto juridisko pamatu (169. pants, ņemot vērā LESD 12. pantu) (2); b) izvirzīt patērētāju politiku ES politikas jomu centrā kā pilsoniskuma politiku, un padarīt to par visu citu politikas jomu nozīmīgu sastāvdaļu; c) ņemot vērā minēto ievirzi, pārskatīt patērētāju tiesības, sistemātiski atsaucoties uz Līgumiem un Pamattiesību hartu; d) uzsvērt patērētāju politikas horizontālo aspektu un izdarīt no tā visus secinājumus, nodrošinot šīs horizontālās iezīmes efektivitāti gan Komisijas iekšējos dienestos, gan attiecībās ar citām iestādēm, kā arī visos dalībvalstu līmeņos; e) sākt reālu Kopienas patērētāju tiesību kodifikāciju, izmantojot izcilo akadēmisko darbu, kas paveikts kopējā modeļa ietvaros, un izdarot secinājumus, jo sevišķi attiecībā uz samērīgu un atbilstīgu fakultatīvo regulējumu izmantošanu saskaņā ar proaktīvu tiesisko pieeju. f) skaidri un noteikti atzīt vienotā tirgus politikas kā instrumenta iezīmi un papildu lomu, nepārprotami izvirzot to iedzīvotāju-patērētāju, kas ir tās galamērķis, interešu centrā; g) noteikt kopīgus principus patērētāju organizēšanai un uz līdzdalību balstītai pārstāvībai ES; jo tas ir nepieciešamais un izšķirīgais faktors, lai īstenotu politikas jomas, kas skar patērētājus.
5.10.

Ja šādu attālumu neizdosies nodrošināt dažos nākamajos gados, EESK iesaka aktīvi pievērsties tam, lai papildus uzlādēšanai nodrošinātu iespēju komerciālā remontdarbnīcā (vai neatliekamās tehniskās palīdzības punktos ceļa malā) divās vai trijās minūtēs ātri nomainīt visu akumulatoru. EESK atbalsta to, ka uz šī pamata tiek izstrādāti daži agrīni izmēģinājuma projekti. Lai veicinātu infrastruktūru akumulatoru nomaiņai šādā veidā, EESK iesaka Komisijai agrīnā posmā apsvērt iespēju jau sākumā nodrošināt akumulatoru konfigurācijas un īpašību standartizāciju un izpētīt metodes to ērtai izņemšanai un nomaiņai. Akumulatoru nomaiņu veicinātu arī tas, ja akumulators nebūtu jāpērk, bet to varētu iznomāt no tehniskās apkopes uzņēmuma, kas nodarbojas ar akumulatoru nomaiņu. Tas pazeminātu ET sākotnējo cenu, bet, iespējams, vajadzētu izstrādāt reglamentējošus noteikumus, lai nodrošinātu, ka tehniskās apkopes uzņēmumi saglabā taisnīgas cenas un atbilstošus darbības standartus.
2.3.

Tajā ir detalizēti raksturoti, akcentēti un izvērtēti bioloģiskās daudzveidības aizsardzības argumenti. Īpaša uzmanība veltīta izmaksām/zaudējumiem tautsaimniecībai, kas radīsies līdz ar bioloģiskās daudzveidības zudumu un ar to saistīto ekosistēmu pakalpojumu apjoma samazinājumu; “TEEB (Ekosistēmu un bioloģiskās daudzveidības ekonomika) ziņojumā” lēsts, ka to kopējais apjoms sasniegs 50 miljardus EUR (!) gadā, savukārt labklājības kopējais samazinājums 2050. gadā varētu sasniegt 7 % (!) no nacionālā kopprodukta.
4.2.3.

Publiskais finansējums. NVO daudzus gadus centās un tām izdevies panākt, ka tām piešķir publisko finansējumu, proti, NVO vietējā līmenī oficiāli ir pieejami diezgan ievērojami līdzekļi gan vietējā (pašvaldību budžetos — apmēram 883 900euro (14), gan valsts līmenī (Parlamentārās komisijas, kas piešķir līdzekļus NVO, rīcībā ir aptuveni 200 000euro (15)) un Komisijas, kas piešķir daļu no loteriju ieņēmumiem, līdzekļu fonds ir 3 440 000euro (16)). Arī atsevišķām ministrijām ir īpaši līdzekļi, kuri paredzēti organizācijām attiecīgajās jomās (17). Kopumā minētie līdzekļi varētu būtiski sekmēt pilsoniskās sabiedrības attīstību. Taču, tā kā NVO darbībai paredzētie līdzekļi, jo īpaši no vislielākā fonda — loterijās gūtajiem ieņēmumiem, tiek piešķirti tikai noteiktās NVO darbības jomās (18), Komisijas darbs nav pārredzams un līdzekļu piešķiršanā vērojami nopietni pārkāpumi (19), šie līdzekļi faktiski nenonāk visaktīvāko NVO rīcībā un netiek piešķirt programmām, kas veicina sabiedrības demokratizāciju. Noteikumus par minēto līdzekļu piešķiršanu izstrādāja īpaša darba grupa, kuras sastāvā bija valsts ierēdņi un NVO pārstāvji, 2008. gadā noteikumus apstiprināja valdība, bet to piemērošanā vēl aizvien ir izplatītas manipulācijas, kas rada nopietnas bažas (20). Lai mēģinātu atrisināt minētos jautājumus, 2010. gadā tiks izveidota jauna starpnozaru darba grupa, kas izstrādās jaunus noteikumus.
—

Regulas 8. panta 1. punktā noteiktas trīs dažādu produktu tirgu atšķirības: — jaunu mehānisko transportlīdzekļu izplatīšana; tirgus daļu aprēķina, pamatojoties uz piegādātāja pārdoto līguma preču un pakalpojumu apjomu, kopā ar piegādātāja pārdoto to citu preču apjomu, kuras pircējs uzskata par savstarpēji apmaināmām vai aizstājamām to īpašību, cenas vai paredzētā izmantojuma dēļ; — rezerves daļu izplatīšana; tirgus daļu aprēķina, pamatojoties uz piegādātāja pārdoto līguma preču un atbilstošo preču vērtību, kopā ar piegādātāja pārdoto to citu preču vērtību, kuras pircējs uzskata par savstarpēji apmaināmām vai aizstājamām to īpašību, cenas vai paredzētā izmantojuma dēļ; — remonta un tehniskās apkopes pakalpojumu sniegšana; tirgus daļu aprēķina, pamatojoties uz piegādātāja izplatīšanas tīkla dalībnieku pārdoto līguma pakalpojumu vērtību, kopā ar šo dalībnieku pārdoto to citu pakalpojumu vērtību, kurus pircējs uzskata par savstarpēji apmaināmiem vai aizstājamiem to īpašību, cenas vai paredzētā izmantojuma dēļ;
5.1.5.

Bioatkritumu pārstrāde jāuzskata par prioritāru apsaimniekošanas veidu. Tā rezultātā, izmantojot kompostēšanu, var iegūt organisko līdzekli augsnes ielabošanai vai, izmantojot metānu, iegūt mēslojumu. Atkritumu savākšanai pirms to bioloģiskās apstrādes ir būtiska nozīme. Pastāv selektīva atkritumu vākšana uz vietas un jauktu atkritumu vākšana, šķirojot tos atkritumu savākšanas uzņēmumos. Jāatzīmē, ka galaprodukta kvalitāte liela mērā ir atkarīga no komposta ražošanai izmantoto produktu kvalitātes. Ir svarīgi sasniegt pārstrādes un iegūtā materiāla kvalitātes mērķus neatkarīgi no izmantotās tehnoloģijas vai organizācijas veida.
4.5.3

EESK uzskata, ka aizvien svarīgāks uzdevums ir uzsvērt pārredzamas politikas īstenošanu saistībā ar datu pieejamību sabiedrībai un to, ka atbildes uz šādiem pieprasījumiem ir jāsniedz likumā paredzētajā termiņā. Saistībā ar sabiedrības uzticēšanos ir ļoti svarīgi, lai visas dalībvalstis vienotos par pārredzamu piekļuves politiku. Komiteja vēlētos saņemt skaidrāku pamatojumu par to, kāpēc sabiedrībai ir liegta pieeja pārredzamiem un ar reklāmu nesaistītiem pētījumiem par zālēm pēc to laišanas tirgū vai šo pētījumu rezultātiem, bet EMEA veido ES interneta portālu par zāļu drošumu. EESK uzsver savu stingro atbalstu pamatprincipiem un pēcreģistrācijas uzraudzības pētījumu pārskatam (PASS) (10) atbilstoši Regulas (EK) Nr. 726/2004 24. , 26. pantam un 57. panta 1. punkta d) apakšpunktam (11).
1.18

Laba prakse: Komisijai ir jāsekmē to programmu izplatīšana, kuras devušas vislabākos rezultātus Eiropas dažādos reģionos. Vajadzētu pievērst uzmanību arī tām programmām, kuras nav sniegušas gaidītos rezultātus, lai izvairītos no to atkārtotas izmantošanas.
1.3.

Acīmredzams, jāīsteno īpaša stratēģija, lai nodrošinātu personu un ekonomikas datu aizsardzību, kā EESK to vairākkārt uzsvērusi atzinumos (1): “Informācijas drošības aspekts nekādā gadījumā nevar būt nodalīts no personas datu aizsargāšanas nostiprināšanas un no brīvību aizsardzības, kuras garantē Eiropas Cilvēktiesību konvencija”.
3.4.

Turklāt cenu konverģence vēl nenozīmē ka iespējams panākt to viendabīgumu. Varētu tomēr panākt progresu ceļā uz pārredzamību un labāku atbilstību patērētāju prasībām, ja katrā valstī tiktu veikta rūpīga salīdzinošā izmaksu analīze. Pastāv ievērojamas atšķirības infrastruktūru izmaksās, nodokļu un sociālajās izmaksās, iekšzemes un starptautisko maksājumu organizācijas izmaksās un to apjomā. Šāda veida analīze varētu arī sniegt derīgas norādes par to, cik pamatots ir lēmums regulā iekļaut visus pārrobežu elektronisko maksājumu instrumentus.
2.4

Nereti paustās bažas par to, ka nākamie grozījumi līgumos ieviesīs jaunas izmaiņas kompetences jomās un līdz ar to arī tiesību aktos, kuri zaudēs stabilitāti un juridisko noteiktību, šķiet nepamatotas, jo par to neliecina ne pašreizējā institucionālā situācija, ne arī Lisabonas līguma varbūtējā stāšanās spēkā. Katrā gadījumā dalībvalstis nešķiet gatavas pārdalīt savu krimināltiesisko kompetenci, kas tiek uzskatīta par suverenitātes kompetenci un kura ietilpst valsts kompetenču “stabilajā kodolā”. Pat arī ne radikālas izmaiņas, kādas visdrīzāk ir sagaidāmas, tiesu iestāžu attiecīgajās kompetencēs nebūs ipso facto pamatojums izdarīt būtiskas izmaiņas tiesību aktos.
4.4.10

ES 27 dalībvalstīs katru gadu rodas aptuveni 500 000 jaunu uzņēmumu. To uzņēmumu skaits, kas katru gadu izzūd, ir nedaudz zemāks (39). 99 % no gada laikā dibinātajiem uzņēmumiem ir MVU, un vismaz 240 000 no tiem sastāv tikai no īpašnieka (40).
4.1

ES sociālās politikas rīcības programmai stingri jābalstās uz Lisabonas līgumā noteiktajiem Eiropas Savienības mērķiem un vērtībām. Jaunajai ESRP būtu jābūt kā kritērijam demokrātiskai, ilgtspējīgai, konkurētspējīgai, uz solidaritāti pamatotai un sociāli iekļaujošai labklājības zonai visiem Eiropas iedzīvotājiem, pamatojoties uz plašāku dzīves iespēju sadalījumu, kur neviens nav atstāts novārtā, un galvenajam līdzeklim, lai garantētu “Pamattiesību hartā” noteiktās iedzīvotāju tiesības. ESRP jābalstās uz dalībvalstu lietišķu sadarbību nevis uz “race to the bottom” teoriju, kas paredz sociālo tiesību, sociālās aizsardzības un darba apstākļu pasliktināšanos savstarpējās konkurences dēļ. Eiropas Savienība tādējādi nostiprinās tālejošus mērķus cilvēktiesību jomā, tiecoties nodrošināt ne tikai tiesību minimālo pamatu un tiesību minimumu. Eiropas Savienība tādējādi apstiprinās savu nodomu saistībā ar cilvēktiesībām, lai nodrošinātu to iespējami vislabāko ievērošanu.
1.6.

Mazie un vidējie uzņēmumi sniedz būtisku ieguldījumu, lai nodrošinātu vienotā tirgus efektīvu darbību. Dažādiem MVU ir īpaši svarīga nozīme pakalpojumu jomā un tiem ir galvenā loma, lai sociālajā jomā rastu ES ekonomikai labvēlīgus risinājumus. Mazās uzņēmējdarbības aktā (The Small Business Act) un MVU hartā ir atzīta šo uzņēmumu nozīme ES un dalībvalstu politikas procesā un institūciju darbībā. EESK tomēr uzskata, ka lielāka uzmanība jāvelta MVU nozīmei politikas īstenošanas procesā, it īpaši to ieguldījumam ekonomikas, vides un sociālās politikas mērķu sasniegšanā.
2.13.

Lai šāds tirgus būtu, kā arī lai nodrošinātu tālāku siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu ES un tādējādi veicinātu Kopienas atjaunojamās enerģijas, enerģētiskās drošības, inovāciju un konkurētspējas mērķu sasniegšanu, ir ierosināts atļaut dalībvalstīm — līdz nākotnē tiks panākta starptautiska vienošanās par klimata pārmaiņām — ik gadus izmantot kredītus no trešajās valstīs īstenotiem siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanas projektiem 3 % apmērā no katras dalībvalsts emisiju apjoma 2005. gadā no avotiem ārpus ES ETS. Šis maksimālais daudzums ir ekvivalents trešdaļai no 2020. gadā sasniedzamā samazinājuma. Dalībvalstīm ir jāsaņem atļauja nodot šī ierobežojuma neizmantoto daļu citai dalībvalstij.
2.5.

Veselības aizsardzības un drošības darbā veicināšana un pastāvīga nodrošināšana ir viens no nosacījumiem, lai aizsargātu un saglabātu darba ņēmēju veselību. Tas arī atmaksājas. Viens no galvenajiem līdzekļiem, lai to panāktu, ir profilakse. Profilakse (kā pieeja, kas nodrošina investīciju vislabāko atdevi), ievērojot arī atbilstību aizsardzības standartiem visās darba vietās, ilgtermiņā ļauj ievērojami nopelnīt vai ietaupīt galvenajām veselības aprūpes un sociālās nodrošināšanas sistēmām, kā arī saistībā ar negadījumu apdrošināšanas prēmijām uzņēmumiem vai citām izmaksām, kas tieši vai netieši attiecas uz darba negadījumiem. Lai nodrošinātu veselības aizsardzību un drošību darbā, ļoti svarīgi un savstarpēji atkarīgi aspekti ir profilaktisko pakalpojumu kvalitāte, darba ņēmēju apmācība par veselību un drošību, labāki un efektīvāki drošības standarti, kompetentas un pastāvīgas pārbaudes, kā arī sadarbība ar sociālajiem partneriem.
2.1

Lai Eiropas Savienībā pārvadātu dzīvus dzīvniekus un pavairošanas materiālu, jāsaņem atļauja no iesaistītajām iestādēm, uzņēmumiem, institūcijām un apvienībām (turpmāk tekstā — “attiecīgās struktūras”) (1), un tās veic pārbaudes. Ārkārtīgi svarīgi ir gādāt par pietiekami augstu drošības līmeni un izvairīties no dzīvnieku infekcijas slimību izplatīšanās riska. Tādēļ attiecīgajām struktūrām izvirzīta virkne prasību, un tām jāsaņem atļauja no dalībvalstīm, lai varētu nodarboties ar dzīvu dzīvnieku un pavairošanas materiāla tirdzniecību ES iekšējā tirgū, tostarp — arī ar dzīvnieku ģenētiskā materiāla, proti, spermas un embriju tirdzniecību.