EIROPAS KOMISIJA Briselē, 27.9.2019 COM(2019) 433 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par to, kā tiek īstenotas deleģēto aktu pieņemšanas pilnvaras, kas Komisijai piešķirtas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1305/2013 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005, Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu, Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1307/2013, ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007



Satura rādītājs 1. Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1305/2013 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 1.1. Ievads 1.2. Juridiskais pamats 1.3. Deleģēšanas īstenošana 1.4. Secinājumi 2. Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu 2.1. Ievads 2.2. Juridiskais pamats 2.3. Deleģēšanas īstenošana 2.4. Secinājumi 3. Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1307/2013, ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 3.1. Ievads 3.2. Juridiskais pamats 3.3. Deleģēšanas īstenošana 3.4. Secinājumi 4. Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 4.1. Ievads 4.2. Juridiskais pamats

4.3. Deleģēšanas īstenošana 4.4. Secinājumi 1.Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1305/2013 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 1.1.Ievads Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1305/2013 nosaka noteikumus, kas reglamentē Savienības atbalstu lauku attīstībai, ko finansē no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (“ELFLA”), kas izveidots ar Regulu (ES) Nr. 1306/2013, un attiecīgi papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1303/2013 . Ar 2. panta 3. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, kuros paredz nosacījumus, ar kuriem juridisku personu var uzskatīt par “gados jaunu lauksaimnieku”, un nosaka atvieglojuma laikposmu profesionālo prasmju apguvei. Ar 14. panta 5. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz apmaiņas programmu lauku saimniecību pārvaldības un mežu apsaimniekošanas jomā un attiecībā uz lauku saimniecību un mežu apmeklējumu ilgumu un saturu, lai nodrošinātu, ka tie ir skaidri nošķirti no līdzīgām darbībām saistībā ar citām Savienības programmām. Ar 16. panta 5. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecīgi par konkrētām Savienības kvalitātes shēmām un par ražotāju grupu īpatnībām un tādu darbību veidiem, par kuriem varētu tikt piešķirts atbalsts saskaņā ar 2. punktu, paredzot nosacījumus, lai novērstu produktu diskrimināciju un noteiktu nosacījumus, pamatojoties uz kuriem atbalsts komerciālām preču zīmēm nebūtu pieejams. Ar 19. panta 8. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem nosaka darījumdarbības plānu minimālo saturu un kritērijus, kas dalībvalstīm jāizmanto, nosakot šā panta 4. punktā minētās robežvērtības. Ar 22. panta 3. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz šā panta 2. punktā minēto vides prasību minimuma noteikšanu. Ar 28. panta 10. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz: (a)nosacījumiem, kas piemērojami saistībām paplašināt lopkopību; (b)nosacījumiem, kas piemērojami saistībām audzēt vietējās šķirnes, kurām draud izzušana no izmantošanas lauksaimniecībā, vai saglabāt tādu augu ģenētiskos resursus, kam draud ģenētiskā erozija; un (c)to darbību noteikšanu, kuras var pretendēt uz atbalstu saskaņā ar 9. punktu. Ar 28. panta 11. punktu, 29. panta 6. punktu un 30. panta 8. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz agrovidi un klimatu, bioloģisko lauksaimniecību un Natura 2000 un Ūdens pamatdirektīvas maksājumiem, izklāstot aprēķina metodi, kas jāizmanto, lai nodrošinātu, ka nepastāv šādas prakses dubulta finansēšana, kā minēts Regulas (ES) Nr. 1307/2013 43. pantā. Ar 33. panta 4. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz tādu apgabalu definēšanu, kuros dzīvnieku labturības saistībām ir jānodrošina augstāki ražošanas metožu standarti, lai nodrošinātu, ka dzīvnieku labturības saistības ir saskaņā ar vispārējo Savienības politiku šajā jomā.

Ar 34. panta 5. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz darbību veidiem, par kuriem ir tiesības pretendēt uz atbalstu, ko piešķir publisko tiesību un privāttiesību subjektiem par meža ģenētisko resursu saglabāšanu un uzlabošanu attiecībā uz darbībām, uz kurām neattiecas 34. panta 1., 2. un 3. punkts. Ar 35. panta 10. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, kuros sīkāk norāda to izmēģinājuma projektu, kopu, tīklu, īso piegādes ķēžu un vietējo tirgu īpašības, kuriem ir tiesības pretendēt uz atbalstu, kā arī nosacījumus atbalsta piešķiršanai sadarbības darbībām. Ar 36. panta 5. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz 38. panta 3. punkta b) apakšpunktā un 39. panta 4. punktā minēto kopfondiem izsniegto komerciālo aizdevumu minimālo un maksimālo termiņu. Ar 45. panta 6. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, paredzot nosacījumus, ar kādiem citas izmaksas saistībā ar izpirkumnomas līgumiem un lietotu iekārtu iegādi var uzskatīt par atbilstīgiem izdevumiem, un lai noteiktu tos atjaunojamo energoresursu infrastruktūras veidus, saistībā ar kuriem ir jābūt tiesībām pretendēt uz atbalstu. Ar 47. panta 6. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, paredzot nosacījumus, kas piemērojami saistību pārveidošanai vai pielāgošanai saskaņā ar 28., 29., 33. un 34. pantā minētajiem pasākumiem, un precizējot citas situācijas, kurās nepieprasa atbalsta atmaksāšanu. Ar 58. panta 7. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai pārskatītu I pielikumā noteiktos maksimālos apjomus, lai ņemtu vērā attīstību saistībā ar sadalījumu pa gadiem un veiktu tehniskus pielāgojumus, nemainot vispārējos piešķīrumus, vai ņemtu vērā jebkuras citas izmaiņas, kas ar kādu tiesību aktu paredzētas pēc šīs regulas pieņemšanas. Ar 89. pantu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem paredz nosacījumus, saskaņā ar kuriem atbalstu, ko Komisija apstiprinājusi atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1698/2005, var iekļaut atbalstā, ko sniedz saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1305/2013, ietverot tehnisko palīdzību un atbalstu ex post novērtējumiem, kā arī nosacījumus par pāreju no lauku attīstības atbalsta Horvātijai saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1085/2006 uz Regulā (ES) Nr. 1305/2013 paredzēto atbalstu. 1.2.Juridiskais pamats Pienākums sagatavot šo ziņojumu ir noteikts 83. panta 2. punktā. Saskaņā ar šo tiesību normu pilnvaras pieņemt 2. panta 3. punktā, 14. panta 5. punktā, 16. panta 5. punktā, 19. panta 8. punktā, 22. panta 3. punktā, 28. panta 10. un 11. punktā, 29. panta 6. punktā, 30. panta 8. punktā, 33. panta 4. punktā, 34. panta 5. punktā, 35. panta 10. punktā, 36. panta 5. punktā, 45. panta 6. punktā, 47. panta 6. punktā, 58. panta 7. punktā un 89. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz septiņu gadu laikposmu no šīs regulas spēkā stāšanās dienas. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu, vēlākais, deviņus mēnešus pirms minētā septiņu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu, vēlākais, trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām. 1.3.Deleģēšanas īstenošana Pašlaik Komisija ir pieņēmusi deviņus deleģētos aktus saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1305/2013. (A) Komisija pieņēma sešus deleģētos aktus, ar ko groza I pielikumu, lai pārskatītu I pielikumā noteiktos maksimālos apjomus, pamatojoties uz 58. panta 7. punktu, un tie ir šādi: Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 994/2014 , Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1378/2014 , Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/791 , Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/142 , Komisijas Deleģētā regula (ES) 2018/162 un Komisijas Deleģētā regula (ES) 2019/71 . Minētajos deleģētajos aktos, izņemot Deleģēto regulu (ES) 2015/791, ir sniegts pārskats par Savienības atbalsta sadalījumu lauku attīstībai pa dalībvalstīm un gadiem, pamatojoties uz dalībvalstu izmantoto iespēju elastīgi pārvietot finanšu līdzekļus starp pīlāriem, kas paredzēta Regulā (EK) Nr. 73/2009 un Regulā (ES) Nr. 1307/2013 (šajā saistībā sk. 3.3. punktu). Ar Deleģēto regulu (ES) 2015/791 ir pārskatīts I pielikums pēc tam, kad Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 tika pārskatīta ar Padomes Regulu (ES, Euratom) 2015/623 , ar kuru Eiropas Lauksaimniecības fondam lauku attīstībai atbilstošie neizlietotie 2014. gada piešķīrumi tika pārvietoti uz 2015. un 2016. gada izdevumu maksimālajiem apjomiem. Atbilstoši kopīgai izpratnei par deleģētajiem aktiem par visiem minētajiem deleģētajiem aktiem notika apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem tiešo maksājumu ekspertu grupas un lauku attīstības ekspertu grupas ietvaros. Par regulām tika paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei. Ne Eiropas Parlaments, ne Padome neizteica nekādus iebildumus ne pret vienu no deleģētajām regulām. (B) Papildus minētajiem sešiem deleģētajiem aktiem, kuri pieņemti, pamatojoties uz 58. panta 7. punktu, Komisija pieņēma vienu deleģēto aktu, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1305/2013 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) un ievieš pārejas noteikumus, pamatojoties uz 2. panta 3. punktu, 14. panta 5. punktu, 16. panta 5. punktu, 19. panta 8. punktu, 22. panta 3. punktu, 28. panta 10. un 11. punktu, 29. panta 6. punktu, 30. panta 8. punktu, 33. panta 4. punktu, 34. panta 5. punktu, 35. panta 10. punktu, 36. panta 5. punktu, 45. panta 6. punktu, 47. panta 6. punktu un 89. pantu, t. i., Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 807/2014 . Šajā deleģētajā aktā bija paredzēti nosacījumi, ar kuriem juridisku personu var uzskatīt par “gados jaunu lauksaimnieku”, un noteikts atvieglojuma laikposms profesionālo prasmju apguvei, paredzēti noteikumi attiecībā uz apmaiņas programmu lauku saimniecību pārvaldības un mežu apsaimniekošanas jomā un attiecībā uz lauku saimniecību un mežu apmeklējumu ilgumu un saturu, noteikumi attiecībā uz konkrētām Savienības kvalitātes shēmām un ražotāju grupu īpatnībām un tādu darbību veidiem, par ko varētu tikt piešķirts atbalsts, noteikumi par darījumdarbības plāniem un kritēriji, kuri dalībvalstīm ir jāizmanto, piešķirot atbalstu lauku saimniecību un darījumdarbības attīstībai, minimālās vides prasības sakarā ar apmežošanas un kokaugiem klātu platību izveides pasākumu, nosacījumi attiecībā uz vietējām šķirnēm un augu šķirnēm, kurām draud izzušana no izmantošanas lauksaimniecībā, un tādu augu ģenētisko resursu saglabāšanu, kuriem draud ģenētiskā erozija, un to darbību noteikšanu, kuras var pretendēt uz atbalstu, aprēķina metode, kas jāizmanto, lai nodrošinātu, ka nepastāv prakses divkārša finansēšana, piešķirot agrovides un klimata, bioloģiskās lauksaimniecības un Natura 2000 un Ūdens pamatdirektīvas maksājumus, tādu apgabalu definēšana, kuros dzīvnieku labturības saistībām ir jānodrošina augstāki ražošanas metožu standarti, to darbību veidi, kas tiesīgas saņemt atbalstu meža vides un klimata pakalpojumu un meža saglabāšanas jomā, noteiktas to izmēģinājuma projektu, kopu, tīklu, īso piegādes ķēžu un vietējo tirgu īpašības, kuriem ir tiesības pretendēt uz atbalstu saskaņā ar sadarbības pasākumu, kā arī nosacījumi atbalsta piešķiršanai, kopfondiem izsniegto komerciālo aizdevumu minimālais un maksimālais termiņš, nosacījumi, ar kādiem citas izmaksas saistībā ar izpirkumnomas līgumiem un lietotu iekārtu iegādi var uzskatīt par atbilstīgiem izdevumiem, atjaunojamo energoresursu infrastruktūras veidi, saistībā ar kuriem ir tiesības pretendēt uz atbalstu, nosacījumi, kas piemērojami saistību pārveidošanai vai pielāgošanai saskaņā ar 28., 29., 33. un 34. pantā minētajiem pasākumiem, un citas situācijas, kurās nepieprasa atbalsta atmaksāšanu, kā arī pārejas noteikumi attiecībā uz atbalstu, kurus apstiprinājusi Komisija saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005 un Regulu (EK) Nr. 1085/2006. Šis deleģētais akts kopš tā pieņemšanas ir grozīts divas reizes. Pirmie grozījumi tika veikti, pamatojoties uz 89. pantu, ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2015/1367 attiecībā uz pārejas noteikumiem 2007.–2013. gada lauku attīstības programmām. Otrie grozījumi tika veikti, pamatojoties uz 2. panta 3. punktu, 36. panta 5. punktu un 45. panta 6. punktu, ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2019/94 attiecībā uz nosacījumiem, ar kuriem juridisku personu var uzskatīt par “gados jaunu lauksaimnieku”, kopfondiem izsniegto komerciālo aizdevumu minimālo un maksimālo termiņu un labojumu saistībā ar izpirkumnomas līgumiem un lietotu iekārtu iegādi. Atbilstoši kopīgai izpratnei par deleģētajiem aktiem par šiem trim deleģētajiem aktiem notika apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem lauku attīstības ekspertu grupas ietvaros. Par regulām tika paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei. Ne Eiropas Parlaments, ne Padome neizteica nekādus iebildumus ne pret vienu no deleģētajām regulām. Ar šiem deleģētajiem aktiem Komisija ir izmantojusi visas savas deleģētās pilnvaras, kas paredzētas Regulā (ES) Nr. 1305/2013. 1.4.Secinājumi Komisija ir īstenojusi savas deleģētās pilnvaras pareizi. Nevar izslēgt to, ka šis pilnvarojums būs nepieciešams arī turpmāk.

2.Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu 2.1.Ievads Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 paredz noteikumus par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību. Tādējādi tā cita starpā attiecas uz tādu jomu finanšu un uzraudzības aspektiem, uz kurām attiecas Regulas (ES) Nr. 1305/2013, Nr. 1307/2013 un Nr. 1308/2013. Attiecībā uz noteikumiem par dalībvalstu maksājumu aģentūrām un citām struktūrām Ar 8. pantu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz: (a)maksājumu aģentūru un koordinējošo struktūru, kā minēts attiecīgi 7. panta 2. punktā un 4. punktā, minimālajiem akreditācijas nosacījumiem; (b)maksājumu aģentūru pienākumiem attiecībā uz valsts intervenci, kā arī noteikumiem par to pārvaldības un kontroles pienākumu saturu. Attiecībā uz fondu finanšu pārvaldību Ar 20. panta 2. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus par: a) to pasākumu veidu, par kuriem var saņemt Savienības finansējumu, un izdevumu atmaksāšanas nosacījumiem; b) atbilstības nosacījumiem un aprēķina metodēm, pamatojoties uz maksājumu aģentūru faktiski konstatēto informāciju, Komisijas noteiktajiem vienotas likmes maksājumiem vai vienotas/nevienotas likmes summām, kas paredzētas lauksaimniecības nozares tiesību aktos. Ar 20. panta 3. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētus aktus, lai paredzētu noteikumus darbību vērtēšanai saistībā ar valsts intervenci, veicamos pasākumus valsts intervences produktu zaudējuma vai sabojāšanās gadījumā un noteiktu finansējamās summas. Ar 40. pantu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem paredz noteikumus par to, lai dažos gadījumos Savienības finansējumu varētu saņemt par izdevumiem, kas veikti pirms agrākā iespējamā maksājuma datuma vai pēc vēlākā iespējamā maksājuma datuma. Ar 46. panta 1. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētus aktus par nosacījumiem, ar kādiem saskaņā ar fondiem kompensē noteiktus izdevumu un ieņēmumu veidus. Saskaņā ar 46. panta 2. punktu gadījumos, ja līdz finanšu gada sākumam nav pieņemts Savienības budžets vai ja paredzēto saistību kopsumma pārsniedz Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 170. panta 3. punktā paredzēto maksimālo apjomu, Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētus aktus attiecībā uz saistībām un summu maksājumiem piemērojamo metodi. Ar 46. panta 3. punktu gadījumos, ja dalībvalstis nav ievērojušas pienākumu informēt Komisiju atbilstīgi 102. pantam, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus par 42. pantā minēto mēneša maksājumu dalībvalstīm atlikšanu saistībā ar ELGF izdevumiem un par nosacījumiem, saskaņā ar kuriem tā samazinās vai apturēs dalībvalstīm paredzēto starpmaksājumu saistībā ar ELFLA, kā norādīts minētajā pantā. Ar 46. panta 4. punktu saistībā ar maksājumu apturēšanu gadījumā, ja informācija tiek iesniegta novēloti, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz noteikumiem par: (a)to pasākumu sarakstu, uz kuriem attiecas 42. pants;

(b)šajā pantā minētās maksājumu apturēšanas likmi. Ar 50. panta 1. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem papildina īpašos pienākumus, kas dalībvalstīm jāievēro saskaņā ar IV nodaļu par grāmatojumu noskaidrošanu, lai nodrošinātu, ka noteikumi par pārbaudēm uz vietas un par piekļuvi dokumentiem un informācijai tiek piemēroti pareizi un efektīvi. Ar 53. panta 3. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz kritērijiem un metodoloģiju korekciju piemērošanai. Ar 57. panta 1. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz īpašiem pienākumiem, kas dalībvalstīm jāievēro, lai nodrošinātu to noteikumu pareizu un efektīvu piemērošanu, kuri attiecas uz nosacījumiem nepamatoti veiktu maksājumu un par tiem uzkrāto procentu atgūšanai. Attiecībā uz kontroles sistēmām un sankcijām Ar 62. panta 1. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, nosakot, ja tas vajadzīgs sistēmas pareizai pārvaldībai, papildu prasības attiecībā uz muitas procedūrām, jo īpaši attiecībā uz tām, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 952/2013, lai nodrošinātu pārbaužu pareizu un efektīvu piemērošanu un to, ka pārliecināšanās par atbilstības nosacījumu ievērošanu notiek efektīvi, saskaņoti un nediskriminējoši, aizsargājot Savienības finanšu intereses. Ar 63. panta 4. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, paredzot nosacījumus palīdzības daļējas vai pilnīgas atsaukšanas piemērošanai, ja nav izpildīti palīdzības vai atbalsta nosacījumi saskaņā ar lauksaimniecības nozares tiesību aktiem. Ar 64. panta 6. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus: (a)nosakot katrai atbalsta shēmai vai atbalsta pasākumam un attiecīgajai personai, kā minēts 3. punktā, izmantojot 4. punktā doto sarakstu un ievērojot 5. punktā paredzētos ierobežojumus un paredzot konkrēto apmēru —, dalībvalstīs piemērojamo administratīvo sodu, tostarp skaitļos neizsakāmos neatbilstības gadījumos; (b)nosakot gadījumus, kad, kā minēts 2. punkta f) apakšpunktā, administratīvie sodi nav jāpiemēro. Ar 65. panta 2. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz tirgus pasākumiem, uz kuriem attiecas maksājumu apturēšana uz laiku, un uz 1. punktā minētās maksājumu apturēšanas apmēru un darbības laiku, lai nodrošinātu proporcionalitātes principa ievērošanu 1. punkta piemērošanā. Ar 66. pantu 3. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, paredzot noteikumus, ar kuriem nodrošinājuma iesniegšanā tiek garantēta nediskriminējoša attieksme, taisnīgums un samērīguma ievērošana un: (a)nosakot atbildīgo personu, ja kāds pienākums nav izpildīts; (b)nosakot konkrētas situācijas, kurās kompetentā iestāde var atcelt nodrošinājuma prasību; (c)paredzot nosacījumus, ko piemēro iesniedzamajam nodrošinājumam un garantijas sniedzējam, un nodrošinājuma iesniegšanas un atbrīvošanas nosacījumiem; (d)paredzot konkrētus nosacījumus saistībā ar iesniegto nodrošinājumu avansa maksājumu gadījumā; (e)paredzot sekas, kādas rodas, neievērojot pienākumus, par kuriem iesniegts nodrošinājums, kā noteikts 1. punktā, tostarp nodrošinājuma atsavināšanu, samazinājuma likmi, ko piemēro, atbrīvojot nodrošinājumu saistībā ar kompensācijām, licencēm, pieteikumiem, piedāvājumiem vai īpašiem pieteikumiem un ja pienākums, kuru sedz šis nodrošinājums, nav pilnībā vai daļēji izpildīts, ņemot vērā pienākuma būtību, daudzumu, par kādu pienākums nav izpildīts, laikposmu, kas pārsniedz termiņu, līdz kuram pienākums būtu bijis jāizpilda, un laiku, līdz kuram ir iesniegts pierādījums par pienākuma izpildi. Ar 72. panta 5. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz noteikumiem, ko piemēro laikposmiem, datumiem un termiņiem, ja pieteikumu iesniegšanas vai atbalsta pieteikuma, maksājuma pieprasījuma vai jebkādu pamatojuma dokumentu grozīšanas termiņš beidzas dienā, kas ir valsts svētku diena, sestdiena vai svētdiena. Ar 76. panta 1. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus par: (a)konkrētām definīcijām, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu integrētās sistēmas saskaņotu ieviešanu, un kas papildina tās definīcijas, kas dotas Regulā (ES) Nr. 1307/2013 un Regulā (ES) Nr. 1305/2013;

(b)saistībā ar 67. līdz 75. pantu — noteikumiem par papildu pasākumiem, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību šajā regulā vai lauksaimniecības nozares tiesību aktos noteiktajām kontroles prasībām, un kas dalībvalstīm jāveic attiecībā uz ražotājiem, dienestiem, struktūrām, organizācijām vai citiem tirgus dalībniekiem, piemēram, kautuvēm vai asociācijām, kas iesaistītas atbalsta piešķiršanas procedūrā, ja šajā regulā nav paredzēti atbilstīgi administratīvie sodi; šādi pasākumi, cik vien iespējams, mutatis mutandis atbilst noteikumiem par sankcijām, kā izklāstīts 77. panta 1. līdz 5. punktā. Ar 76. pantu 2. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz: (a)pamatiezīmēm, tehniskajiem noteikumiem, tostarp — attiecībā uz atsauces zemesgabalu atjaunināšanu — attiecīgām pielaides robežām, ņemot vērā zemes gabala kontūras un stāvokli, un noteikumiem par to, lai iekļautu zemes gabalam blakus esošās ainavas iezīmes, un kvalitātes prasībām, ko piemēro 70. pantā noteiktajai lauksaimniecībā izmantojamo zemes gabalu identifikācijas sistēmai un 73. pantā noteiktajai atbalsta saņēmēju identifikācijai; (b)šīs regulas 71. pantā noteiktās maksājumtiesību identifikācijas un reģistrācijas sistēmas pamatiezīmēm, tehniskajiem noteikumiem un kvalitātes prasībām; (c)noteikumiem, lai paredzētu definīciju, uz kuras pamata aprēķina atbalstu, tostarp noteikumiem par to, kā rīkoties dažos gadījumos, kad atbalsttiesīgām platībām piemīt ainavas iezīmes vai tajās ir koki; ar šādiem noteikumiem dalībvalstīm attiecībā uz ilggadīgo zālaugu platībām atļauj uzskatīt, ka izkaisītas ainavas iezīmes un koki, kuru kopējā platība nepārsniedz konkrētu procentuālo daļu no atsauces zemes gabala, automātiski ir daļa no atbalsttiesīgās platības, neparedzot prasību tās minētajā nolūkā iezīmēt kartē. Ar 77. panta 7. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz administratīvajiem sodiem: (a)nosakot katrai palīdzības shēmai vai atbalsta pasākumam un attiecīgajai personai, kā minēts 3. punktā, izmantojot 4. punktā doto sarakstu un ievērojot 5. un 6. punktā paredzētos ierobežojumus, — administratīvo sodu un paredzot tā konkrēto apmēru, kas ir jāpiemēro dalībvalstij, tostarp skaitļos neizsakāmos neievērošanas gadījumos; (b)nosakot gadījumus, kad, kā minēts 2. punkta f) apakšpunktā, administratīvie sodi nav jāpiemēro. Ar 79. panta 2. punktu Komisija tiek pilnvarota attiecībā uz pasākumiem, kurus neaptver šīs sadaļas II nodaļā minētā integrētā sistēma, pieņemt deleģētos aktus, izveidojot tādu pasākumu sarakstu, kuri to struktūras un kontroles prasību dēļ nav piemēroti papildu ex post pārbaudēm, ko veic, rūpīgi pārbaudot komercdokumentus, un tāpēc saistībā ar šo nodaļu tiem nav jāpiemēro minētā pārbaude. Ar 84. panta 6. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, grozot robežvērtību, kas noteikta 40 000 EUR apmērā, saistībā ar to, ka uzņēmumus, kuru saņemto vai veikto maksājumu summa ir mazāka par šo robežvērtību, rūpīgi pārbauda tikai īpašu iemeslu dēļ, kurus norāda dalībvalstis savā gada programmā, kas minēta 1. punktā, vai Komisija jebkurā ierosinātā minētās programmas grozījumā. Ar 89. panta 5. punktu attiecībā uz pārbaudēm un sankcijām saistībā ar Savienības vīna identitāti, izcelsmi un kvalitāti Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus par: (a)analītiskas datubāzes izveidi par izotopu datiem, kas palīdzēs atklāt krāpšanu, pamatojoties uz dalībvalstu ievāktiem paraugiem; (b)noteikumiem par kontroles struktūrām un to savstarpējo palīdzību; (c)noteikumiem par dalībvalstu konstatējumu kopīgu izmantošanu. Attiecībā uz savstarpēju atbilstību Ar 93. panta 4. punkta pirmo daļu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ietverot noteikumus par pastāvīgo ganību uzturēšanu, jo īpaši tādēļ, lai nodrošinātu, ka tiek veikti pasākumi pastāvīgajām ganībām atvēlētās zemes uzturēšanai lauksaimnieku līmenī, tostarp paredzot atsevišķus pildāmos pienākumus, piemēram, pienākumu atkārtoti pārveidot platības par pastāvīgo ganību platībām, ja konstatē, ka pastāvīgajām ganībām atvēlētās zemes attiecība samazinās. Attiecībā uz pastāvīgo ganību uzturēšanu — ar 93. panta 4. punkta otro daļu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai paredzētu noteikumus un metodes ar mērķi noteikt attiecību starp pastāvīgajām ganībām un lauksaimniecībā izmantojamo zemi, kura būtu jāuztur. Ar 101. panta 1. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus: (a)lai noteiktu vienotu pamatu administratīvo sodu aprēķināšanai par 99. pantā minēto savstarpējo atbilstību, ņemot vērā samazinājumus finanšu disciplīnas piemērošanas rezultātā; (b)saistībā ar noteikumiem administratīvo sodu piemērošanai un aprēķināšanai par savstarpējo atbilstību, tostarp tādas neatbilstības gadījumā, kas tieši attiecināma uz attiecīgo saņēmēju. Attiecībā uz valūtas maiņas kursu un monetāra rakstura darbībām

Ar 106. panta 5. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, paredzot noteikumus par to, kā noteikt noteicošās dienas attiecībā uz valūtas maiņas kursu un piemērojamo valūtas maiņas kursu, ņemot vērā noteiktus kritērijus. Ar 106. panta 6. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, paredzot noteikumus par piemērojamo valūtas maiņas kursu, kad sagatavo izdevumu deklarācijas un kad iegrāmatot intervences krājumu veidošanas darbības maksājumu aģentūru kontos. Ar 107. panta 2. punktu Komisija tiek pilnvarota — gadījumā, ja ārkārtējas monetāra rakstura darbības attiecībā uz valsts valūtu var apdraudēt Savienības tiesību aktu piemērošanu, — pieņemt deleģētos aktus, atkāpjoties no šīs iedaļas noteikumiem, jo īpaši gadījumos, ja valsts izmanto nepieņemamus maiņas paņēmienus, piemēram, vairākus maiņas kursus, vai izmanto barterlīgumus, vai ja valstīm ir valūtas, kuras nav kotētas oficiālos ārvalstu valūtas tirgos, vai ja šo valūtu tendence var radīt tirdzniecības izkropļojumus. Attiecībā uz kopējās lauksaimniecības politikas uzraudzību Ar 110. panta 1. punkta trešo daļu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz KLP darbības vērtēšanai paredzētās kopīgās uzraudzības un novērtēšanas sistēmas saturu un uzbūvi. Attiecībā uz pārejas pasākumiem Ar 120. pantu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz gadījumiem, kad var piemērot atkāpes no šajā regulā paredzētajiem noteikumiem un papildinājumus tiem, lai nodrošinātu raitu pāreju no kārtības, kas noteikta atceltajās Regulās (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008, uz Regulā (ES) Nr. 1306/2013 noteikto kārtību. 2.2.Juridiskais pamats Pienākums sagatavot šo ziņojumu ir noteikts 115. panta 2. punktā. Saskaņā ar šo tiesību normu pilnvaras pieņemt 8., 20., 40., 46., 50., 53., 57., 62.–66., 72., 76., 77., 79., 84., 89., 93., 101., 106., 107., 110. un 120. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz septiņu gadu laikposmu no šīs regulas spēkā stāšanās dienas. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu, vēlākais, deviņus mēnešus pirms minētā septiņu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu, vēlākais, trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām. 2.3.Deleģēšanas īstenošana Pašlaik Komisija ir pieņēmusi 21 deleģēto aktu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1306/2013. (A) Četri no šiem deleģētajiem aktiem tika pieņemti 2014. un 2015. gadā un papildina Regulas (ES) Nr. 1306/2013 noteikumus: a) Komisija pieņēma Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 907/2014 , pamatojoties uz 8. panta 1. punktu, 40. pantu, 46. panta 1.–4. punktu, 53. panta 3. punktu, 57. panta 1. punktu, 66. panta 3. punktu, 79. panta 2. punktu, 106. panta 5. un 6. punktu un 120. pantu. Ar to papildina Regulu (ES) Nr. 1306/2013 attiecībā uz maksājumu aģentūrām un citām iestādēm, finanšu pārvaldību, grāmatojumu noskaidrošanu, nodrošinājumu un euro izmantošanu. Ar šo deleģēto aktu paredz maksājumu aģentūru un koordinējošo struktūru akreditācijas nosacījumus; maksājumu aģentūru pienākumus attiecībā uz valsts intervenci; noteikumus attiecībā uz maksājuma termiņa beigu un pirmās dienas neievērošanu; noteikumus par kompensēšanu, ko veic maksājumu aģentūras; noteikumus Savienības budžeta novēlotas pieņemšanas gadījumā; iespēju Komisijai atlikt ikmēneša maksājumus un apturēt maksājumus, ja ir nokavēts paziņojumu iesniegšanas termiņš; kritērijus un metodes korekciju piemērošanai atbilstības pārbaudes procedūru ietvaros; dalībvalstu saistības pēc atgūšanas procedūrām; noteikumus par nodrošinājumu, kas jāsniedz, lai garantētu maksājumus; dažu pasākumu vīna nozarē izslēgšanu no noteikumiem par darījumu rūpīgu pārbaudi; piemērojamo maiņas kursu, izstrādājot izdevumu deklarācijas; noteicošās dienas noteikšanu attiecībā uz valūtas maiņas kursu saistībā ar eksporta kompensācijām un tirdzniecību ar trešām valstīm, ražošanas kompensācijām, atbalstu, ko piešķir par tirgojamā produkta daudzumu vai par tā izmantošanu kādā īpašā veidā, atbalstu privātai uzglabāšanai, atbalstu, ko piešķir vīna, piena un piena produktu un cukura nozarē, kā arī programmas “Augļi skolai” kontekstā, saistībā ar summām, kas saistītas ar atļauju piešķirt valsts finansiālo palīdzību ražotāju organizācijām augļu un dārzeņu nozarē, saistībā ar avansa maksājumiem un nodrošinājumam, kā arī citām summām vai cenām; piemērojamā maiņas kursa noteikšanas kārtību un nosacījumus saistībā ar pāreju no līdzšinējiem uz jaunajiem noteikumiem. Komisija grozīja šo deleģēto aktu trīs reizes: 2015. gadā, pamatojoties uz 40. un 53. pantu, ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2015/160 attiecībā uz maksājumu termiņu un korekcijām atbilstības pārbaudes procedūru ietvaros; 2017. gadā, pamatojoties uz 64. panta 6. punkta a) apakšpunktu un 106. panta 5. punktu, ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/40 attiecībā uz valūtas maiņas kursa noteicošo dienu skolu apgādes programmas kontekstā (sk. arī 4.3. punktu); un 2018. gadā, pamatojoties uz 40. pantu un 106. panta 6. punktu, ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/967 attiecībā uz maksājuma termiņu neievērošanu un izdevumu deklarāciju sagatavošanā piemērojamo maiņas kursu. Atbilstoši kopīgai izpratnei par deleģētajiem aktiem notika apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem ekspertu grupā horizontālajos jautājumos KPL jomā, konkrētāk, vienkāršošanas jautājumu apakšgrupas ietvaros. Par regulām tika paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei. Ne Eiropas Parlaments, ne Padome neizteica nekādus iebildumus ne pret vienu no deleģētajām regulām. b) Komisija pieņēma Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 640/2014 , pamatojoties uz 63. panta 4. punktu, 64. panta 6. punktu, 72. panta 5. punktu, 76. pantu, 77. panta 7. punktu, 93. panta 4. punktu, 101. panta 1. punktu un 120. pantu. Ar to papildina Regulu (ES) Nr. 1306/2013 attiecībā uz integrēto administrācijas un kontroles sistēmu, maksājumu atteikšanas vai atsaukšanas nosacījumiem un administratīvajiem sodiem, kas piemērojami tiešo maksājumu, lauku attīstības atbalsta un savstarpējās atbilstības kontekstā. Ar šo deleģēto aktu paredz noteikumus saistībā ar: atbalsta daļējas vai pilnīgas atteikšanas vai atsaukšanas nosacījumiem; administratīvā soda un konkrētas piemērojamās likmes noteikšanu; to gadījumu noteikšanu, kad administratīvo sodu nepiemēro; noteikumiem, ko piemēro laikposmiem, datumiem un termiņiem, ja pieteikumu vai grozījumu iesniegšanas termiņš beidzas valsts svētku dienā, sestdienā vai svētdienā; konkrētām definīcijām, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu integrētās sistēmas saskaņotu īstenošanu; lauksaimniecībā izmantojamo zemes gabalu identifikācijas sistēmas un saņēmēju identifikācijas pamatiezīmēm un tehniskajiem noteikumiem; maksājumtiesību identifikācijas un reģistrācijas sistēmas pamatiezīmēm, tehniskajiem noteikumiem un kvalitātes prasībām; atbalsta aprēķināšanas bāzi, tostarp noteikumiem par to, kā rīkoties dažos gadījumos, kad atbalsttiesīgās platībās ir ainavas iezīmes vai koki; papildu noteikumiem attiecībā uz starpniekiem, piemēram, dienestiem, struktūrām un organizācijām, kas iesaistītas atbalsta piešķiršanas procedūrā; pastāvīgo ganību uzturēšanu, kas saistīta ar savstarpējo atbilstību; saskaņotu bāzi ar savstarpējo atbilstību saistīto administratīvo sodu aprēķināšanai; ar savstarpējo atbilstību saistīto administratīvo sodu piemērošanas un aprēķināšanas nosacījumiem; Regulā (ES) Nr. 1306/2013 paredzēto noteikumu papildinājumu ar mērķi nodrošināt netraucētu pāreju no atceltajiem uz jaunajiem noteikumiem. Komisija grozīja šo deleģēto aktu divas reizes: 2016. gadā, pamatojoties uz tiem pašiem pantiem, uz kuriem balstoties tika pieņemts grozītais akts, ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/1393 un 2017. gadā ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/723 , pamatojoties uz 77. panta 7. punktu.

Atbilstoši kopīgai izpratnei par deleģētajiem aktiem notika apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem ekspertu grupā horizontālajos jautājumos KPL jomā, konkrētāk, savstarpējās atbilstības un lauksaimniecības konsultāciju dienesta (FAS) jautājumu apakšgrupas ietvaros, kā arī tiešo maksājumu ekspertu grupā un lauku attīstības ekspertu grupā. Par regulām tika paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei. Ne Eiropas Parlaments, ne Padome neizteica nekādus iebildumus ne pret vienu no deleģētajām regulām. c) Komisija pieņēma Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 906/2014 , pamatojoties uz 20. panta 2. un 3. punktu. Ar to papildina Regulu (ES) Nr. 1306/2013 attiecībā uz valsts intervences izdevumiem. Ar deleģēto aktu paredz nosacījumus un noteikumus, kas piemērojami ar intervences krājumu glabāšanu saistīto intervences pasākumu izdevumu finansēšanai no Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF). Atbilstoši kopīgai izpratnei par deleģētajiem aktiem notika apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem ekspertu grupā horizontālajos jautājumos KPL jomā. Par regulām tika paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei. Ne Eiropas Parlaments, ne Padome neizteica nekādus iebildumus ne pret vienu no deleģētajām regulām. d) Komisija pieņēma Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 2015/1971 , pamatojoties uz 50. panta 1. punktu. Ar to papildina Regulu (ES) Nr. 1306/2013 ar īpašiem noteikumiem par ziņošanu par pārkāpumiem attiecībā uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu un Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai. Ar šo deleģēto aktu nosaka, par kuriem pārkāpumiem ir jāziņo, un nosaka, kādi dati dalībvalstīm ir jāsniedz Komisijai. Atbilstoši kopīgai izpratnei par deleģētajiem aktiem notika apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem Krāpšanas novēršanas padomdevējas komitejas (COCOLAF) ziņošanas un analīzes ekspertu grupā un ekspertu grupā horizontālajos jautājumos KPL jomā. Par regulām tika paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei. Ne Eiropas Parlaments, ne Padome neizteica nekādus iebildumus ne pret vienu no deleģētajām regulām. (B) Tā kā Regula (ES) Nr. 1306/2013 cita starpā attiecas uz tādu jomu finanšu un uzraudzības aspektiem, uz kurām attiecas Regulas (ES) Nr. 1305/2013, Nr. 1307/2013 un Nr. 1308/2013, daži deleģētie akti, kas pieņemti saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1306/2013, ir akti, kuri pieņemti arī saskaņā ar Regulu Nr. 1308/2013. Tādējādi šie deleģētie akti balstās uz citiem pamataktiem. To galvenie noteikumi ir pieņemti saistībā ar Regulu Nr. 1308/2013 (šajā saistībā sk. 4.3. punktu). Finanšu un uzraudzības aspekti ir pieņemti, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1306/2013. Minētie deleģētie akti ir šādi: 1)Komisijas Deleģētajā regulā (ES) Nr. 499/2014 , kas pieņemta, pamatojoties uz 64. panta 6. punktu, ir paredzēti sodi par ražotāju organizāciju atzīšanas kritēriju neievērošanu; 2)Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2015/560, kas pieņemta, pamatojoties uz 64. panta 6. punktu, bija paredzēti sodi un noteikumi par izmaksu atgūšanu no ražotājiem, kuri neievēro prasību izart ar vīnogulājiem apstādītu platību, ja šie vīnogulāji tika iestādīti bez atļaujas. Šī regula vairs nav spēkā. Tā ir atcelta un aizstāta ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/273 (sk. tālāk); 3)Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2015/1366 , kas pieņemta, pamatojoties uz 106. panta 5. punktu, ir paredzēta valūtas maiņas kursa noteicošā diena attiecībā uz summām, kas izmaksātas kā atbalsts biškopības nozarei saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 55. pantu; 4)Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2015/1829, kas pieņemta, pamatojoties uz 64. panta 6. punkta a) apakšpunktu un 66. panta 3. punkta d) apakšpunktu, ir paredzēti administratīvie sodi organizācijām, kuras iesniedz informācijas un veicināšanas programmas priekšlikumu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1144/2014; 5)Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2016/1149, kas pieņemta, pamatojoties uz 63. panta 4. punktu, ir paredzēti nosacījumi attiecībā uz daļēju vai pilnīgu atbalsta atsaukšanu vīna nozarē; 6)Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2016/1237, kas pieņemta, pamatojoties uz 66. panta 3. punkta c) un e) apakšpunktu, ir paredzēti nosacījumi attiecībā uz nodrošinājumu un tā atbrīvošanu un atsavināšanu saistībā ar lauksaimniecības produktu importa un eksporta licencēm; 7)Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2016/1238, kas pieņemta, pamatojoties uz 64. panta 6. punktu un 66. panta 3. punkta c) un e) apakšpunktu, ir paredzēti nosacījumi attiecībā uz nodrošinājumu un tā atbrīvošanu un atsavināšanu saistībā ar valsts intervenci un privātās uzglabāšanas atbalstu; 8)Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2016/1612, kas pieņemta, pamatojoties uz 106. panta 5. punktu, ir paredzēta valūtas maiņas kursa noteicošā diena attiecībā uz ārkārtas atbalstu, kas samaksāts saskaņā ar šo regulu pretendentiem, kuriem ir tiesības pieteikties, lai samazinātu govs piena piegādes; 9)Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2016/1613, kas pieņemta, pamatojoties uz 106. panta 5. punktu, ir paredzēta valūtas maiņas kursa noteicošā diena attiecībā uz ārkārtas pielāgošanas atbalstu, kas samaksāts piena ražotājiem un citu lopkopības nozaru lauksaimniekiem; 10)Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2016/247, kas pieņemta, pamatojoties uz 64. panta 6. punktu, ir paredzēti sodi nepareizu maksājumu gadījumā, kuru pamatā nav acīmredzamas kļūdas, un krāpšanas vai rupjas nolaidības gadījumā, par kuru pieteikuma iesniedzējs ir atbildīgs, attiecībā uz Savienības atbalstu augļu un dārzeņu, pārstrādātu augļu un dārzeņu un banānu produktu piegādei un izplatīšanai saskaņā ar programmu skolu apgādei ar augļiem un dārzeņiem. Šī regula vairs nav spēkā. Tā ir atcelta un aizstāta ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/40 (sk. nākamo punktu); 11)Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2017/40, kas pieņemta, pamatojoties uz 64. panta 6. punkta a) apakšpunktu un 106. panta 5. punktu, ir paredzēti administratīvie sodi neatbilstības gadījumos saistībā ar skolu apgādes programmas īstenošanu, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas II nodaļas I iedaļā. Ar to arī groza Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 907/2014 (sk. 2.3. punkta A daļu) saistībā ar valūtas maiņas kursa noteicošo dienu attiecībā uz šo atbalstu;

12)Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2017/891, kas pieņemta, pamatojoties uz 62. panta 1. punktu un 64. panta 6. punkta a) apakšpunktu, ir sniegti papildinājumi Regulai (ES) Nr. 1306/2013 attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozarēs piemērojamajiem sodiem; 13)Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2018/273, kas pieņemta, pamatojoties uz 64. panta 6. punktu un 89. panta 5. punktu, ir paredzēti noteikumi attiecībā uz samērīga un pakāpeniska administratīvā soda konkrētā apmēra noteikšanu, kas jāpiemēro dalībvalstīm saistībā ar vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu, kā arī attiecībā uz tādu gadījumu noteikšanu, kuros administratīvie sodi nav jāpiemēro. Ar to arī izveido analītisku datubāzi par izotopu datiem, kas palīdzēs atklāt krāpšanu, pamatojoties uz dalībvalstu ievāktiem paraugiem, un paredz noteikumus par kontroles struktūrām un noteikumus par dalībvalstu konstatējumu kopīgu izmantošanu. Atbilstoši kopīgai izpratnei par deleģētajiem aktiem notika apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem ekspertu grupā horizontālajos jautājumos KPL jomā un lauksaimniecības tirgu ekspertu grupā, jo īpaši saistībā ar aspektiem, uz kuriem attiecas Regula, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju (Vienotas TKO regula). Par regulām tika paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei. Ne Eiropas Parlaments, ne Padome neizteica nekādus iebildumus ne pret vienu no deleģētajām regulām. Komisija nav pieņēmusi deleģētos aktus saskaņā ar 65., 84., 107. un 110. pantu, jo nav konstatējusi atbilstošu nepieciešamību. 2.4.Secinājumi Komisija ir īstenojusi savas deleģētās pilnvaras pareizi. Nevar izslēgt to, ka šis pilnvarojums būs nepieciešams arī turpmāk. 3.Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1307/2013, ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 3.1.Ievads Ar Regulu (ES) Nr. 1307/2013 izveido noteikumus par maksājumiem, ko piešķir tieši lauksaimniekiem saskaņā ar I pielikumā minētajām atbalsta shēmām (turpmāk “tiešie maksājumi”). Ar 2. pantu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus par I pielikumā izklāstīto atbalsta shēmu saraksta grozīšanu, ciktāl tas ir nepieciešams, lai ņemtu vērā jaunus tiesību aktus par atbalsta shēmām, kuri varētu tikt pieņemti pēc šīs regulas pieņemšanas. Ar 4. panta 3. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētus aktus, ar kuriem nosaka: (a)satvaru, saskaņā ar kuru dalībvalstīm jānosaka kritēriji, kas lauksaimniekiem jāievēro, lai izpildītu pienākumu uzturēt lauksaimniecības zemi noganīšanai vai kultūraugu audzēšanai piemērotā stāvoklī, kā minēts 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktā; (b)satvaru, saskaņā ar kuru dalībvalstis nosaka veicamo darbību minimumu lauksaimniecības zemēs, kas tiek dabiski uzturētas noganīšanai vai kultūraugu audzēšanai piemērotā stāvoklī, kā minēts 1. punkta c) apakšpunkta iii) punktā; (c)kritērijus, ar kuriem nosaka stiebrzāļu un citu lopbarības zālaugu pārsvaru, un kritērijus, kā noteikt izveidotās vietējās prakses, kas minētas 1. punkta h) apakšpunktā. Ar 6. panta 3. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem pielāgo II pielikumā noteiktos valstu maksimālos apjomus, lai ņemtu vērā pārmaiņas, kas saistītas ar piešķiramo tiešo maksājumu maksimālo kopsummu. Ar 7. panta 3. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, pielāgojot III pielikumā noteiktos maksimālos apjomus, lai ņemtu vērā pārmaiņas, kas saistītas ar piešķiramo tiešo maksājumu maksimālo kopsummu, Ar 8. panta 3. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, kuros būtu izklāstīti noteikumi par to samazinājumu aprēķināšanas bāzi, kuri dalībvalstīm jāpiemēro lauksaimniekiem saskaņā ar šā panta 1. punktu, lai nodrošinātu tiešo maksājumu korekciju pareizu piemērošanu attiecībā uz finanšu disciplīnu. Ar 9. panta 5. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, kuros izklāstīti: (a)kritēriji, lai noteiktu gadījumus, kad lauksaimnieka lauksaimniecības zeme ir uzskatāma galvenokārt par platību, kura tiek dabiski uzturēta noganīšanai vai kultūraugu audzēšanai piemērotā stāvoklī;

(b)kritēriji, lai noteiktu atšķirību starp ieņēmumiem, kuri gūti no lauksaimnieciskām un nelauksaimnieciskām darbībām; (c)kritēriji, lai noteiktu summas tiešajiem maksājumiem, kas minēti 2. un 4. punktā, īpaši attiecībā uz tiešajiem maksājumiem pirmajā gadā, ja maksājumtiesību vērtība vēl nav galīgi noteikta, kā arī attiecībā uz tiešajiem maksājumiem gados jauniem lauksaimniekiem; (d)kritēriji, kas jāizpilda lauksaimniekiem, lai saistībā ar 2. un 3. punktu pierādītu, ka viņu lauksaimnieciskās darbības nav nenozīmīgas un ka viņu darījumdarbības vai uzņēmuma galvenie mērķi ir lauksaimnieciskās darbības veikšana. Ar 20. panta 6. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem pielāgo VI pielikumā noteiktos apjomus, lai ņemtu vērā sekas, ko izraisījis apstāklis, ka atmīnētu zemi atsāk izmantot lauksaimniecībā, par ko paziņojusi Horvātija. Ar 35. pantu 1. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz: (a)noteikumiem par lauksaimnieku tiesībām pretendēt uz atbalstu un piekļuvi pamata maksājuma shēmai mantošanas un paredzamas mantošanas, mantošanas saskaņā ar nomas līgumu, juridiskā statusa vai nosaukuma maiņas, maksājumtiesību nodošanas gadījumā, saimniecības apvienošanas vai sadalīšanas gadījumā un tad, kad piemēro 24. panta 8. punktā minēto klauzulu par līgumiem; (b)noteikumiem par maksājumtiesību vērtības un skaita aprēķināšanu vai par maksājumtiesību vērtības palielināšanu vai samazināšanu, kas saistīta ar maksājumtiesību piešķiršanu atbilstīgi jebkuram šīs sadaļas noteikumam, tostarp noteikumiem: (I)par iespēju noteikt to maksājumtiesību provizorisku vērtību un skaitu vai provizorisku palielinājumu, kas piešķirtas, pamatojoties uz lauksaimnieka pieteikumu, (II)par nosacījumiem maksājumtiesību provizoriskās un galīgās vērtības un skaita noteikšanai, (III)par gadījumiem, kad pārdošanas vai nomas līgums var ietekmēt maksājumtiesību piešķiršanu; (c)noteikumiem par to, kā nosaka un aprēķina no valsts rezerves vai reģionālajām rezervēm saņemto maksājumtiesību vērtību un skaitu; (d)noteikumiem par maksājumtiesību vienības vērtības grozīšanu maksājumtiesību daļu gadījumā un 34. panta 4. punktā minētās maksājumtiesību nodošanas gadījumā; (e)kritērijiem, saskaņā ar kuriem piemēro 24. panta 1. punkta trešās daļas a), b) un c) apakšpunktā minētās iespējas; (f)kritērijiem, saskaņā ar kuriem piemēro ierobežojumus to maksājumtiesību skaitam, kuras piešķiramas saskaņā ar 24. panta 4.–7. punktu; (g)kritērijiem maksājumtiesību piešķiršanai saskaņā ar 30. panta 6. un 7. punktu; (h)kritērijiem samazināšanas koeficienta noteikšanai, kas minēts 32. panta 5. punktā. Ar 35. panta 2. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, paredzot noteikumus par deklarācijas saturu un maksājumtiesību aktivizēšanas prasībām. Ar 35. pantu 3. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, paredzot noteikumus, ar kuriem paredz, ka maksājumu piešķiršanas priekšnoteikums ir konkrētu kaņepju šķirņu sertificētu sēklu izmantošana, un procedūru kaņepju šķirņu noteikšanai un 32. panta 6. punktā minētā tetrahidrokanabinola satura pārbaudei. Ar 36. pantu 6. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus par noteikumiem attiecībā uz lauksaimnieku tiesībām pretendēt uz atbalstu un piekļuvi vienotā platībmaksājuma shēmai.

Ar 39. pantu 3. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai paredzētu turpmākus noteikumus pamata maksājuma shēmas ieviešanai tajās dalībvalstīs, kuras piemēroja vienotā platībmaksājuma shēmu. Ar 43. panta 12. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus: (a)IX pielikumā minēto sarakstu papildinot ar līdzvērtīgām praksēm; (b)nosakot atbilstīgas prasības, kas piemērojamas valsts vai reģionālajām sertifikācijas sistēmām, kuras minētas šā panta 3. punkta b) apakšpunktā, tostarp prasības attiecībā uz minēto sistēmu uzticamības līmeni; (c)nosakot sīki izstrādātus noteikumus, saskaņā ar kuriem aprēķina Regulas (ES) Nr. 1305/2013 28. panta 6. punktā minēto summu praksēm, kuras minētas šīs regulas IX pielikuma I iedaļas 3. un 4. punktā un III iedaļas 7. punktā, un lai noteiktu jebkuras citas līdzvērtīgas prakses, kuras papildus pievieno minētajam pielikumam saskaņā ar šā punkta a) apakšpunktu un kurām ir nepieciešams īpašs aprēķināšanas veids, lai novērstu dubultu finansēšanu. Ar 44. panta 5. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai: (a)atzītu tādas kultūraugu ģintis un sugas, kas nav minētas šā panta 4. punktā; un (b)paredzētu noteikumus par dažādu kultūraugu īpatsvara precīzu aprēķināšanu. Ar 45. panta 5. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem nosaka sīki izstrādātus noteikumus ilggadīgo zālāju uzturēšanai. Ar 45. panta 6. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 70. pantu, lai: (a)paredzētu satvaru, saskaņā ar kuru ir jānosaka citi jutīgi apgabali, kas minēti šā panta 1. punkta otrajā daļā; (b)noteiktu sīki izstrādātus paņēmienus ilggadīgo zālāju īpatsvara noteikšanai un tās kopējās lauksaimniecības zemes, kas jāuztur saskaņā ar šā panta 2. punktu, noteikšanai; (c)noteiktu agrāko laikposmu, kas minētas šā panta 3. punkta pirmajā daļā. Ar 46. panta 9. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem: (a)nosaka papildu kritērijus šā panta 2. punktā minētajiem platību veidiem, lai attiecīgās platības kvalificētu kā ekoloģiski nozīmīgu platību; (b)pievieno citus platību veidus, kas nav minēti 2. punktā un ko var ņemt vērā, lai ievērotu 1. punktā norādīto procentuālo daļu; (c)veic pielāgojumus X pielikumā, lai noteiktu 3. pantā minētos pārrēķina un svēruma koeficientus un lai ņemtu vērā kritērijus un/vai platību veidus, kas Komisijai jānosaka saskaņā ar šā punkta a) un b) apakšpunktu; (d)paredz noteikumus 5. un 6. punktā minētajai īstenošanai, tostarp par šādas īstenošanas minimālajām prasībām; (e)izveido satvaru, saskaņā ar kuru dalībvalstīm ir jānosaka kritēriji, kas saimniecībām jāievēro, lai tās uzskatītu par tuvu esošām 6. punkta izpratnē; (f)izstrādā paņēmienus, lai noteiktu 7. punktā minētos procentus zemes kopējai platībai, ko aizņem mežs, un meža un lauksaimniecības zemes attiecību.

Ar 50. panta 11. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, kuros paredz nosacījumus, saskaņā ar kuriem juridisku personu var uzskatīt par tiesīgu saņemt maksājumu gados jaunajiem lauksaimniekiem. Ar 52. panta 9. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, paredzot: (a) šajā nodaļā minētā saistītā atbalsta piešķiršanas nosacījumus; (b)noteikumus par saderību ar citiem Savienības pasākumiem un par atbalsta kumulāciju. Ar 52. panta 10. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, papildinot šo regulu attiecībā uz brīvprātīga saistītā atbalsta pasākumiem, kas paredzēti, lai izvairītos no tā, ka brīvprātīga saistītā atbalsta saņēmēji cieš no strukturāliem tirgus traucējumiem nozarē. Ar 57. panta 3. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus par noteikumiem un nosacījumiem, ar kādiem piešķir atļauju attiecībā uz zemi un šķirnēm kultūratkarīgā maksājuma par kokvilnu saņemšanai. Ar 58. panta 5. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz minētā maksājuma piešķiršanas nosacījumiem, prasībām, lai varētu pretendēt uz atbalstu, un agronomijas praksi. Ar 59. panta 3. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, paredzot: (a)starpnozaru organizāciju apstiprināšanas kritērijus; (b)ražotāju pienākumus; (c)noteikumus, ko piemēro situācijās, kad apstiprinātā starpnozaru organizācija neatbilst a) apakšpunktā minētajiem kritērijiem. Ar 64. panta 5. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, kuros paredz nosacījumus dalībai mazo lauksaimnieku shēmā, ja ir mainījies shēmas dalībnieka lauksaimnieka stāvoklis. Ar 67. panta 1. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai noteiktu vajadzīgos pasākumus, kas saistīti ar dalībvalstu sniedzamajiem paziņojumiem Komisijai šīs regulas piemērošanas mērķiem, vai lai veiktu tiešo maksājumu pārbaudi, kontroli, uzraudzību, novērtēšanu un revīziju un lai nodrošinātu atbilstību ar Padomes lēmumu noslēgtos starptautiskos nolīgumos izklāstītām prasībām, tostarp minētajos nolīgumos paredzētām paziņošanas prasībām. Šādi rīkojoties, Komisija ņem vērā vajadzību pēc datiem un potenciālo datu avotu sinerģiju. Ar 67. panta 2. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai noteiktu papildu noteikumus par: (a)paziņojamās informācijas būtību un veidu; (b)apstrādājamo datu kategorijām un maksimālajiem uzglabāšanas laikposmiem; (c)tiesībām piekļūt informācijai vai informācijas sistēmām, kas darītas pieejamas; (d)informācijas publiskošanas nosacījumiem. Ar 73. pantu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz vajadzīgajiem pasākumiem, lai aizsargātu jebkādas lauksaimnieku iegūtās tiesības un tiesisko paļāvību, lai nodrošinātu netraucētu pāreju no Regulā (EK) Nr. 73/2009 noteiktās kārtības uz Regulā (ES) Nr. 1307/2013 noteikto kārtību. 3.2.Juridiskais pamats

Pienākums sagatavot šo ziņojumu ir noteikts 70. panta 2. punktā. Saskaņā ar šo tiesību normu pilnvaras pieņemt 2., 4., 6.–9., 20., 35., 36., 39., 43.–46., 50., 52., 57., 58., 59., 64., 67. un 73. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz septiņu gadu laikposmu no 2014. gada 1. janvāra. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu, vēlākais, deviņus mēnešus pirms minētā septiņu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu, vēlākais, trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām. 3.3.Deleģēšanas īstenošana Pašlaik Komisija ir pieņēmusi 15 deleģētos aktus saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1307/2013. A)Ar Komisija Deleģēto regulu (ES) Nr. 502/2014 , kas pieņemta, pamatojoties uz 8. panta 3. punktu, papildina Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 un Regulu (ES) Nr. 1307/2013 un nosaka bāzes datus, kurus izmanto, lai aprēķinātu samazinājumus, kas dalībvalstīm jāpiemēro lauksaimniekiem sakarā ar maksājumu lineāro samazināšanu 2014. gadā un finanšu disciplīnas labad 2014. kalendārajā gadā. Atbilstoši kopīgai izpratnei par deleģētajiem aktiem notika apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem tiešo maksājumu ekspertu grupas ietvaros. Par regulām tika paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei. Ne Eiropas Parlaments, ne Padome neizteica nekādus iebildumus ne pret vienu no deleģētajām regulām. B)Ar Komisija Deleģēto regulu (ES) Nr. 639/2014 , kas pieņemta, pamatojoties uz 4. panta 3. punktu, 8. panta 3. punktu, 9. panta 5. punktu, 35. panta 1., 2. un 3. punktu, 36. panta 6. punktu, 39. panta 3. punktu, 43. panta 12. punktu, 44. panta 5. punktu, 45. panta 5. un 6. punktu, 46. panta 9. punktu, 50. panta 11. punktu, 52. panta 9. punktu, 57. panta 3. punktu, 58. panta 5. punktu, 59. panta 3. punktu un 67. panta 1. un 2. punktu, papildina Regulu (ES) Nr. 1307/2013. Tajā ir noteikta pamatsistēma kritērijiem par lauksaimniecības platības uzturēšanu noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī; pamatsistēma veicamo darbību minimumam lauksaimniecības platībās, kas tiek dabiski uzturētas noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī; stiebrzāļu un citu lopbarības zālaugu pārsvars ilggadīgajos zālājos; un izveidotās vietējās prakses ilggadīgo zālāju gadījumā. Tajā ir noteikti bāzes dati, kurus izmanto, lai aprēķinātu samazinājumus, kas dalībvalstīm jāpiemēro lauksaimniekiem finanšu disciplīnas labad. Tajā ir noteikti gadījumi, kad lauksaimniecības platības ir galvenokārt platības, kas tiek dabiski uzturētas noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī, ieņēmumi, kas gūti no nelauksaimnieciskām darbībām; Regulas (ES) Nr. 1307/2013 9. panta 2. un 4. punktā un Regulas (ES) Nr. 639/2014 13. panta 2. punktā minēto tiešo maksājumu summa; un kritēriji, kas pierāda, ka lauksaimnieciskās darbības nav nenozīmīgas un ka darījumdarbības vai uzņēmuma galvenie mērķi ir lauksaimnieciskās darbības veikšana. Tajā ir izklāstīti pamata maksājuma shēmas īstenošanas noteikumi, kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1307/2013 III sadaļas 1. nodaļas 1., 2., 3. un 5. iedaļā, un vienotās platībmaksājuma shēmas īstenošanas noteikumi, kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1307/2013 36. pantā. Tajā ir paredzēti noteikumi attiecībā uz maksājumiem par klimatam un videi labvēlīgu lauksaimniecības praksi (zaļā saimniekošana), jo īpaši saistībā ar līdzvērtību, kultūraugu dažādošanu, ilggadīgo zālāju uzturēšanu un ilggadīgo zālāju īpatsvaru, kritēriji ekoloģiski nozīmīgas platības statusa piešķiršanai, un ar to pielāgo Regulas (ES) Nr. 1307/2013 X pielikumu, sniedzot pārrēķina un svēruma koeficientus, kas minēti minētās regulas 46. panta 3. punktā dažāda veida ekoloģiski nozīmīgām platībām. Tajā ir izklāstīti noteikumi attiecībā uz juridisku personu un fizisku personu grupas piekļuvi maksājumiem gados jauniem lauksaimniekiem, sīki izstrādāti nosacījumi saistītā atbalsta piešķiršanai, dalībvalstu pienākumi un iespējas attiecībā uz kultūratkarīgajiem maksājumiem par kokvilnu un sīki izstrādāti noteikumi par paziņojumiem, kuri dalībvalstīm ir jāsniedz. Komisija grozīja šo deleģēto aktu piecas reizes: 2015. gadā ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2015/1383 , pamatojoties uz 52. panta 9. punktu, paredzot attiecināmības nosacījumus saistībā ar dzīvnieku identifikācijas un reģistrācijas prasībām saistītā atbalsta saņemšanai; 2016. gadā ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/141 , pamatojoties uz 50. panta 11. punktu, 52. panta 9. punktu un 67. panta 1. un 2. punktu, attiecībā uz dažiem noteikumiem par maksājumu gados jaunajiem lauksaimniekiem un par brīvprātīgu saistīto atbalstu un atkāpēm no Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1307/2013 53. panta 6. punkta; 2017. gadā ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/1155 , pamatojoties uz 35. panta 2. un 3. punktu, 44. panta 5. punkta b) apakšpunktu un 46. panta 9. punkta a) un c) apakšpunktu, 50. panta 11. punktu, 52. panta 9. punkta a) apakšpunktu un 67. panta 1. punktu un 2. punkta a) apakšpunktu, attiecībā uz kontroles pasākumiem saistībā ar kaņepju audzēšanu; dažiem noteikumiem par zaļo saimniekošanu (jo īpaši attiecībā uz ekoloģiski nozīmīgu platību), atspoguļojot zaļās saimniekošanas pārskatīšanas rezultātus pēc īstenošanas pirmā gada; maksājumiem gados jaunajiem lauksaimniekiem, kuri kontrolē juridisku personu; atbalsta summas aprēķiniem uz vienu vienību brīvprātīga tiešā atbalsta ietvaros maksājumtiesību daļām; un dažām paziņošanas prasībām saistībā ar vienotā platībmaksājuma shēmu un brīvprātīgo saistīto atbalstu un ar ko izdara grozījumus Regulas (ES) Nr. 1307/2013 X pielikumā par pārrēķina un svēruma koeficientiem; 2018. gadā ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/707 , pamatojoties uz 35. panta 3. punktu, 52. panta 9. punktu un 67. panta 1. un 2. punktu, attiecībā uz attiecināmības kritērijiem atbalsta saņemšanai par kaņepēm saskaņā ar pamata maksājumu shēmu un atsevišķām prasībām, kuras saistītas ar brīvprātīgo saistīto atbalstu, un ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/1784 , pamatojoties uz 45. panta 6. punkta b) apakšpunktu un 46. panta 9. punkta a) apakšpunktu attiecībā uz dažiem noteikumiem par zaļās saimniekošanas praksēm, kas izveidotas ar Regulu (ES) Nr. 1307/2013, pēc grozījumiem, kas veikti ar Regulu (ES) 2017/2393 . Atbilstoši kopīgai izpratnei par deleģētajiem aktiem par visiem minētajiem deleģētajiem aktiem notika apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem tiešo maksājumu ekspertu grupas ietvaros. Par regulām tika paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei. Ne Eiropas Parlaments, ne Padome neizteica nekādus iebildumus ne pret vienu no deleģētajām regulām. C)Papildus Komisijas Deleģētajai regulai (ES) 2017/1155 (kas minēta iepriekš B daļā), ar ko groza Regulas (ES) Nr. 1307/2013 X pielikumu, Komisija pieņēma šādus deleģētos aktus, lai pielāgotu Regulas (ES) Nr. 1307/2013 pielikumus: 1)Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 994/2014 , ar kuru, pamatojoties uz 6. panta 3. punktu, 7. panta 3. punktu un 20. panta 6. punktu, groza Regulas (ES) Nr. 1307/2013 II pielikumu par valsts maksimālo apjomu, III pielikumu par neto maksimālo apjomu un VI pielikumu par finanšu noteikumiem, ko piemēro Horvātijai; 2)Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1001/2014 , ar kuru, pamatojoties uz 46. panta 9. punkta c) apakšpunktu, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1307/2013, ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, X pielikumu par pārrēķina un svēruma koeficientiem; 3)Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1378/2014 , ar ko, pamatojoties uz 6. panta 3. punktu un 7. panta 3. punktu, groza Regulas (ES) Nr. 1307/2013 II pielikumu par valsts maksimālo apjomu un III pielikumu par neto maksimālo apjomu; 4)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/851 , ar kuru, pamatojoties uz 6. panta 3. punktu, 7. panta 3. punktu un 20. panta 6. punktu, groza Regulas (ES) Nr. 1307/2013 II pielikumu par valsts maksimālo apjomu, III pielikumu par neto maksimālo apjomu un VI pielikumu par finanšu noteikumiem, ko piemēro Horvātijai; 5)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/142 , ar ko, pamatojoties uz 7. panta 3. punktu, groza Regulas (ES) Nr. 1307/2013 III pielikumu par neto maksimālo apjomu;

6)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2018/162 , ar ko, pamatojoties uz 6. panta 3. punktu un 7. panta 3. punktu, groza Regulas (ES) Nr. 1307/2013 II pielikumu par valsts maksimālo apjomu un III pielikumu par neto maksimālo apjomu; 7)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2019/71 , ar ko, pamatojoties uz 7. panta 3. punktu, groza Regulas (ES) Nr. 1307/2013 III pielikumu par neto maksimālo apjomu. Ar dažiem no minētajiem deleģētajiem aktiem arī tika grozīts Regulas (ES) Nr. 1305/2013 I pielikums. Tādēļ tie ir minēti arī šā ziņojuma 1.3. punktā. Atbilstoši kopīgai izpratnei par deleģētajiem aktiem, pieņemot aktu arī saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1305/2013, notika apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem tiešo maksājumu ekspertu grupas un lauku attīstības ekspertu grupas ietvaros. Par regulām tika paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei. Ne Eiropas Parlaments, ne Padome neizteica nekādus iebildumus ne pret vienu no deleģētajām regulām. D)Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/1183 , kas pieņemta, pamatojoties uz 67. panta 2. punktu, papildina Regulas (ES) Nr. 1307/2013 un (ES) Nr. 1308/2013 (šajā saistībā sk. arī 4.3. punktu) attiecībā uz informācijas un dokumentu paziņošanu Komisijai. Ar to izveido tiesisko regulējumu, kurā jo īpaši paredzēta prasība izraudzīties vienotu sadarbības struktūru, kas ir atbildīga par noteiktu uzdevumu izpildi. Atbilstoši kopīgai izpratnei par deleģētajiem aktiem notika apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem tiešo maksājumu ekspertu grupas ietvaros un ekspertu grupā horizontālajos jautājumos KPL jomā. Par regulām tika paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei. Ne Eiropas Parlaments, ne Padome neizteica nekādus iebildumus ne pret vienu no deleģētajām regulām. Komisija nav pieņēmusi nevienu deleģēto aktu saskaņā ar 43. panta 12. punkta a) apakšpunktu, 44. panta 5. punkta a) apakšpunktu, 46. panta 9. punkta b) apakšpunktu, 52. panta 10. punktu, 64. panta 5. punktu un 73. pantu. Regulas 43. panta 12. punkta a) apakšpunkts attiecas uz tādu prakšu pievienošanu, kuras ir līdzvērtīgas klimatam un videi labvēlīgām lauksaimniecības praksēm. Balstoties uz pieredzi ar “standarta zaļās saimniekošanas pasākumiem” un līdzvērtīgu prakšu izmantošanu, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1307/2013 IX pielikumā ietverto sarakstu, Komisija nekonstatēja nepieciešamību paplašināt minēto sarakstu, pievienojot jaunu praksi. Regulas 44. panta 5. punkta a) apakšpunkts attiecas uz tādu kultūraugu ģinšu un sugu atzīšanu, kas nav minētas regulā, kultūraugu dažādošanas pienākuma mērķiem. Komisijas pieredze saistībā ar īstenošanu, pamatojoties uz esošo kultūraugu sadalījumu, liecināja, ka tas nodrošināja lauksaimniekiem pietiekamu rīcības brīvību un papildu kritēriji radītu pienākuma vājināšanas draudus. Regulas 46. panta 9. punkta b) apakšpunkts attiecas uz tādu ekoloģiski nozīmīgu platību veidu pievienošanu, kas nav minēti regulā. Secinājumi par ekoloģiski nozīmīgās platības pienākuma īstenošanu 2016. gada Pārskatā par zaļo saimniekošanu pēc viena īstenošanas gada un 2017. gada īpašajā ziņojumā par ekoloģiski nozīmīgām platībām neliecināja, ka šāds papildinājums ir nepieciešams. Regulas 52. panta 10. punkts attiecas uz brīvprātīgo saistīto atbalstu strukturālu tirgus traucējumu gadījumā. Strukturālu tirgus traucējumu nosacījums nav izpildīts kopš minēto pilnvaru stāšanās spēkā . Regulas 64. panta 5. punkts attiecas uz mazo lauksaimnieku shēmu, un ar to Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, kuros paredz nosacījumus dalībai minētajā shēmā, ja ir mainījies shēmas dalībnieka lauksaimnieka stāvoklis. Tā kā lauksaimnieki var pievienoties minētajai shēmai tikai vienu reizi 2015. gadā (izņemot vienīgi mantošanas gadījumus) un, ņemot vērā to, ka nav noteikts gads, kad lauksaimnieku var izstāties no šīs shēmas, Komisija nekonstatēja nepieciešamību īstenot šīs pilnvaras. Regulas 73. pants attiecas uz pārejas pasākumiem. Tie ir pieņemti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1310/2013 . Tādēļ Komisija neizmantoja attiecīgās pilnvaras. 3.4.Secinājumi Komisija ir īstenojusi savas deleģētās pilnvaras pareizi. Nevar izslēgt to, ka šis pilnvarojums būs nepieciešams arī turpmāk. 4.Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 4.1.Ievads

Ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013 izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju. Tajā ir izklāstīti noteikumi attiecībā uz dažādām lauksaimniecības produktu nozarēm. Ar 3. panta 4. punktu Komisija tiek pilnvarota atjaunināt II pielikuma I daļā iekļautās definīcijas attiecībā uz rīsu nozari. Ar 4. pantu Komisija tiek pilnvarota koriģēt produktu aprakstu un atsauces šajā regulā, tos pielāgojot kombinētās nomenklatūras pozīcijām un apakšpozīcijām. Ar 18. pantu Komisija tiek pilnvarota paredzēt nosacījumus, kādos tā var nolemt piešķirt atbalstu par 17. pantā minēto produktu privātu uzglabāšanu. Ar 19. panta 1. punktu Komisija tiek pilnvarota noteikt prasības un nosacījumus attiecībā uz produktiem, ko iepērk valsts intervencē. Ar 19. panta 2. punktu Komisija tiek pilnvarota paredzēt noteikumus par kvalitātes kritērijiem attiecībā uz parasto kviešu, cieto kviešu, miežu, kukurūzas un nelobīto rīsu iepirkšanu un pārdošanu. Ar 19. panta 3. punktu Komisija tiek pilnvarota paredzēt noteikumus attiecībā uz atbilstīgu noliktavu ietilpību un valsts intervences sistēmas efektivitāti rentabilitātes un izplatīšanas ziņā un lai nodrošinātu piekļuvi tirgus dalībniekiem. Ar 19. panta 4. punktu Komisija tiek pilnvarota paredzēt konkrētus nosacījumus attiecībā uz privātu uzglabāšanu. Ar 19. panta 5. punktu Komisija tiek pilnvarota paredzēt konkrētus noteikumus attiecībā uz valsts intervences un privātās uzglabāšanas sistēmu pareizu darbību. Ar 19. panta 6. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus par liemeņu klasifikāciju. Ar 24. pantu Komisija tiek pilnvarota paredzēt dažādus noteikumus attiecībā uz atbalstu apgādei ar augļiem un dārzeņiem un pienu un piena produktiem mācību iestādēs. Ar 30. pantu Komisija tiek pilnvarota paredzēt dažādus noteikumus attiecībā uz atbalstu olīveļļas un galda olīvu nozarē. Ar 37. pantu Komisija tiek pilnvarota paredzēt dažādus noteikumus attiecībā uz atbalstu augļu un dārzeņu nozarē. Ar 53. pantu Komisija tiek pilnvarota paredzēt dažādus noteikumus attiecībā uz atbalsta programmām vīna nozarē. Ar 56. pantu Komisija tiek pilnvarota paredzēt dažādus noteikumus attiecībā uz atbalstu biškopības nozarē. Ar 59. pantu Komisija tiek pilnvarota paredzēt dažādus noteikumus attiecībā uz atbalstu apiņu nozarē. Ar 69. pantu Komisija tiek pilnvarota paredzēt dažādus noteikumus attiecībā uz vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu. Ar 75. panta 2. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt noteikumus par nozaru un produktu tirdzniecības standartiem visos tirdzniecības posmos, kā arī atkāpes un atbrīvojumus no šādiem standartiem, lai pielāgotos vienmēr mainīgajiem tirgus apstākļiem, patērētāju jaunajām prasībām un attiecīgo starptautisko standartu attīstībai un lai neradītu šķēršļus produktu inovācijai. Ar 75. panta 6. punktu Komisija tiek pilnvarota grozīt 1. punktā doto to nozaru sarakstu, attiecībā uz kurām var piemērot tirdzniecības standartus. Ar 76. panta 4. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt specifiskas atkāpes no papildu prasībām augļu un dārzeņu nozares produktu tirdzniecībai.

Ar 77. panta 5. punktu Komisija tiek pilnvarota noteikt atkāpes no apiņu sertifikācijas pienākuma. Ar 78. panta 3. un 4. punktu Komisija tiek pilnvarota attiecībā uz grozījumiem, atkāpēm vai izņēmumiem VII pielikumā noteiktajās definīcijās un tirdzniecības nosaukumos, kā arī attiecībā uz noteikumiem to precizēšanai un piemērošanai. Ar 78. panta 5. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai precizētu piena produktus, attiecībā uz kuriem jānorāda, no kādām dzīvnieku sugām piens ir iegūts, ja tas nav govs piens, un lai paredzētu nepieciešamos noteikumus. Ar 79. pantu Komisija tiek pilnvarota pieņemt noteikumus par viena vai vairāku konkrētu standartu pielaidi, kuru pārsniedzot tiek uzskatīts, ka visa produktu partija neatbilst attiecīgajam standartam. Ar 80. panta 4. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt noteikumus par valsts procedūrām attiecībā uz vīna produktiem, kas nav tirgojami, un par atkāpēm no minētā noteikuma attiecībā uz tādu vīna produktu atsaukšanu vai iznīcināšanu, kuri neatbilst prasībām. Ar 83. panta 4. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt nosacījumus saistībā ar valstu noteikumiem attiecībā uz ziežamiem taukiem un vīna produktiem, kā arī nosacījumus par to produktu turēšanu, apgrozību un izmantošanu, kas iegūti ar eksperimentālām metodēm. Ar 86. pantu, 87. panta 2. punktu un 88. panta 3. punktu Komisija tiek pilnvarota attiecībā uz fakultatīvajiem rezervētajiem apzīmējumiem. Ar 89. pantu Komisija tiek pilnvarota attiecībā uz tirdzniecības standartiem, kas saistīti ar importu un eksportu. Ar 100. panta 3. punktu un 109. pantu Komisija tiek pilnvarota attiecībā uz konkrētiem noteikumiem, kas saistīti ar cilmes vietas nosaukumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm vīna nozarē. Ar 114. pantu Komisija tiek pilnvarota attiecībā uz konkrētiem noteikumiem saistībā ar tradicionālajiem apzīmējumiem vīna nozarē. Ar 122. pantu Komisija tiek pilnvarota attiecībā uz konkrētiem noteikumiem, kas saistīti ar marķējumu un noformējumu vīna nozarē. Ar 125. panta 4. punktu, 132. pantu, 140. panta 2. punktu un 143. pantu Komisija tiek pilnvarota attiecībā uz konkrētiem noteikumiem cukura nozarē. Ar 145. panta 4. punktu Komisija tiek pilnvarota attiecībā uz noteikumiem par vīna dārzu reģistru un saistītiem pienākumiem tirgus dalībniekiem vīna nozarē. Ar 166. pantu Komisija tiek pilnvarota attiecībā uz noteikumiem par ražotāju organizācijām un asociācijām un starpnozaru organizācijām. Ar 177. pantu, 181. panta 2. punktu, 185. pantu, 186. pantu, 190. panta 3. punktu, 192. pantu 4. punktu un 202. pantu Komisija tiek pilnvarota attiecībā uz tirdzniecību ar trešām valstīm. Ar 219. pantu 1. punktu Komisija tiek pilnvarota pieņemt pasākumus tādu tirgus traucējumu novēršanai, kurus rada būtiska cenu palielināšanās vai samazināšanās iekšējos vai ārējos tirgos vai citi notikumi un apstākļi, kas rada ievērojamus tirgus traucējumus vai šādu traucējumu draudus, ja paredzams, ka minētā situācija vai tās ietekme uz tirgu turpināsies vai pasliktināsies. Ja tirgus traucējumu draudu gadījumā tas vajadzīgs būtisku steidzamu iemeslu dēļ, izmanto 228. pantā paredzēto steidzamības procedūru. Ar 223. pantu Komisija tiek pilnvarota pieņemt noteikumus par vajadzīgajiem pasākumiem attiecībā uz paziņojumiem, kuri ir jāiesniedz uzņēmumiem, dalībvalstīm un trešām valstīm. Ar 231. pantu Komisija tiek pilnvarota attiecībā uz pārejas noteikumiem, kas vajadzīgi, lai aizsargātu uzņēmumu iegūtās tiesības un tiesisko paļāvību. 4.2.Juridiskais pamats Pienākums sagatavot šo ziņojumu ir noteikts 227. panta 2. punktā. Saskaņā ar šo tiesību normu pilnvaras pieņemt Regulā (ES) Nr. 1308/2013 minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz septiņu gadu laikposmu no 2013. gada 20. decembra. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu, vēlākais, deviņus mēnešus pirms minētā septiņu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu, vēlākais, trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.

4.3.Deleģēšanas īstenošana Pašlaik Komisija ir pieņēmusi 62 deleģētos aktus saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013. A)Deleģētie akti, ar ko papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013 Četrdesmit deleģētie akti ir pieņemti, lai papildinātu Regulu (ES) Nr. 1308/2013, jo īpaši attiecībā uz dažādām nozarēm. Attiecībā uz privāto uzglabāšanu Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 501/2014 , kas pieņemta, pamatojoties uz 19. panta 1. punktu un 19. panta 4. panta a) apakšpunktu, tika papildināta Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1308/2013, grozot Komisijas Regulu (EK) Nr. 826/2008 attiecībā uz dažām prasībām, kas saistītas ar lauksaimniecības produktiem, kuri var saņemt privātās uzglabāšanas atbalstu. Šis deleģētais akts ir atcelts ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/1238. Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/1238 , kas pieņemta, pamatojoties uz 19. panta 1., 2. un 3. punktu, 4. punkta a) apakšpunktu un 5. punktu un 223. panta 2. punkta a) apakšpunktu, papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz valsts intervenci un privāto uzglabāšanu (sk. arī 2.3. punkta B daļu). Šis deleģētais akts ir grozīts ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/149 attiecībā uz valsts intervencei un privātās uzglabāšanas atbalsta saņemšanai atbilstīga piena un piena produktu sastāva prasībām un kvalitātes rādītājiem. Attiecībā uz liellopu, cūku un aitu liemeņu klasifikāciju Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/1182 , kas pieņemta, pamatojoties uz 19. panta 6. punkta a)–d) apakšpunktu, 223. panta 1. punktu un 2. punkta a) apakšpunktu, papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz Savienības skalām liellopu, cūku un aitu liemeņu klasificēšanai un attiecībā uz konkrētu kategoriju liemeņu un dzīvu dzīvnieku tirgus cenu paziņošanu. Attiecībā uz atbalstu augļu un dārzeņu un piena un piena produktu piegādei izglītības iestādēs Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 500/2014 , kas pieņemta, pamatojoties uz 24. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 2. punkta b) apakšpunktu, tika papildināta Regula (ES) Nr. 1308/2013, grozot Komisijas Regulu (EK) Nr. 288/2009 attiecībā uz atbalsta piešķiršanu par papildu pasākumiem, kas ietilpst programmā skolu apgādei ar augļiem un dārzeņiem. Šis deleģētais akts ir atcelts ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/247 (sk. tālāk). Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 1047/2014 , kas pieņemta, pamatojoties uz 27. panta 1. punkta b) apakšpunktu, tika papildināta Regula (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz valsts vai reģiona stratēģiju, kas dalībvalstīm jāizstrādā saistībā ar programmām skolu apgādei ar pienu. Šis deleģētais akts ir atcelts ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/40 (sk. tālāk). Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/247 , kas pieņemta, pamatojoties uz 24. pantu, papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz Savienības atbalstu augļu un dārzeņu, pārstrādātu augļu un dārzeņu un banānu produktu piegādei un izplatīšanai saskaņā ar programmu skolu apgādei ar augļiem un dārzeņiem (sk. arī 2.3. punkta B daļu). Šis deleģētais akts ir atcelts ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/40 (sk. tālāk). Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/40 , kas pieņemta, pamatojoties uz 24. pantu un 223. panta 2. punktu, papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz Savienības atbalstu izglītības iestāžu apgādei ar augļiem un dārzeņiem, banāniem un pienu un groza Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 907/2014 (sk. arī 2.3. punkta A daļu). Attiecībā uz atbalsta programmām olīveļļas un galda olīvu nozarē Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 611/2014 , kas pieņemta, pamatojoties uz 30. pantu, papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz atbalsta programmām olīveļļas un galda olīvu nozarē. Komisija grozīja šo deleģēto aktu ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/1962 , kas pieņemta, pamatojoties uz 30. pantu, lai vienkāršotu un precizētu atbalsta programmas olīveļļas un galda olīvu nozarē.





Attiecībā uz atbalstu (un tirdzniecību ar trešām valstīm) augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozarē Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 499/2014 , kas pieņemta, pamatojoties uz 37. panta c) punkta iv) apakšpunktu un d) punkta xiii) apakšpunktu, 173. panta 1. punkta b), c) un f) apakšpunktu, 181. panta 2. punktu un 231. panta 1. punktu, papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013 un Regulu (ES) Nr. 1306/2013, grozot Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 543/2011 attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozarēm (sk. arī 2.3. punkta B daļu). Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/891 , kas pieņemta, pamatojoties uz 37. panta a) punkta i), ii), iii) un vi) apakšpunktu, b) un c) punktu, d) punkta i), iii)–vi), viii), x), xi) un xii) apakšpunktu un e) punkta i) apakšpunktu, 173. panta 1. punkta b), c), d) un f)–j) apakšpunktu, 181. panta 2. punktu, 223. panta 2. punkta a) apakšpunktu un 231. panta 1. punktu, papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozarēm un papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 attiecībā uz sodiem, kas piemērojami minētajās nozarēs, un groza Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 543/2011 (sk. arī 2.3. punkta B daļu). Šis deleģētais akts tika grozīts, pamatojoties uz 37. pantu, ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/1145 attiecībā uz ražotāju organizācijām augļu un dārzeņu nozarē. Attiecībā uz valsts atbalsta programmām vīna nozarē Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 612/2014 , kas pieņemta, pamatojoties uz 53. panta b), c), e), f) un h) punktu, papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013, grozot Komisijas Regulu (EK) Nr. 555/2008 attiecībā uz jauniem pasākumiem, kas veikti saskaņā ar valsts atbalsta programmām vīna nozarē. Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/1149 , kas pieņemta, pamatojoties uz 53. pantu, papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz valsts atbalsta programmām vīna nozarē un groza Komisijas Regulu (EK) Nr. 555/2008 (sk. arī 2.3. punkta B daļu).



Attiecībā uz biškopības nozari Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2015/1366 , kas pieņemta, pamatojoties uz 56. panta 1. punktu, 223. panta 2. punktu un 231. panta 1. punktu, papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz atbalstu biškopības nozarē (sk. arī 2.3. punkta B daļu). Attiecībā uz vīnogulāju stādīšanu Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2015/560 , kas pieņemta, pamatojoties uz 69. pantu, papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu (sk. arī 2.3. punkta B daļu). Šis deleģētais akts tika atcelts ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/273 (sk. tālāk). Ar Komisijas 2017. gada 11. decembra Deleģēto regulu (ES) 2018/273 , kas pieņemta, pamatojoties uz 69. un 89. pantu, 145. panta 4. punktu, 147. panta 3. punktu un 223. panta 2. punktu un VIII pielikuma II daļas D iedaļas 5. punktu, papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu, vīna dārzu reģistru, pavaddokumentiem un sertifikāciju, preču ievešanas un izvešanas reģistru, obligātajām deklarācijām, paziņojumiem un paziņotās informācijas publicēšanu un atceļ Regulu (ES) 2015/560 (sk. arī 2.3. punkta B daļu). Šis deleģētais akts tika grozīts ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2019/840 , kas pieņemta, pamatojoties uz 89. panta a) punktu un 147. panta 3. punkta d) apakšpunktu, lai īstenotu Eiropas Savienības un Kanādas noslēgto nolīgumu par vīna un stipro alkoholisko dzērienu tirdzniecību un lai atbrīvotu mazumtirgotājus no ievešanas un izvešanas reģistra kārtošanas. Attiecībā uz vīndarības metodēm Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2015/1576 , kas pieņemta, pamatojoties uz 75. panta 2. punktu un 3. punkta g) apakšpunktu un 147. panta 3. punkta e) apakšpunktu, tika grozīta Regula (EK) Nr. 606/2009 attiecībā uz dažām vīndarības metodēm un Regula (EK) Nr. 436/2009 attiecībā uz minēto metožu ierakstīšanu vīna nozares reģistros. Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/765 , kas pieņemta, pamatojoties uz 75. panta 2. punktu un 3. punkta g) apakšpunktu un 147. panta 3. punkta e) apakšpunktu, tika grozīta Regula (EK) Nr. 606/2009 attiecībā uz dažām vīndarības metodēm. Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/1961 , kas pieņemta, pamatojoties uz 75. panta 2. punktu un 3. punkta g) apakšpunktu, tika grozīta Regula (EK) Nr. 606/2009 attiecībā uz konkrētām vīndarības metodēm. Regula (EK) Nr. 606/2009 ir atcelta ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2019/934 (sk. tālāk).

Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2019/934 , kas pieņemta, pamatojoties uz 75. panta 2. punktu un 80. panta 4. punktu, papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz vīnogu audzēšanas apgabaliem, kuros spirta koncentrāciju var paaugstināt, atļautajām vīndarības metodēm un ierobežojumiem, kas piemērojami vīnkopības produktu ražošanai un konservācijai, minimālo spirta procentuālo daudzumu attiecībā uz blakusproduktiem un to realizēšanu, un OIV punktu publicēšanu. Ar to arī atceļ Regulu (EK) Nr. 606/2009. Attiecībā uz olīveļļas tirdzniecības standartiem Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2015/1830 , kas pieņemta, pamatojoties uz 75. panta 2. punktu, groza Regulu (EEK) Nr. 2568/91 par olīveļļas un olīvu izspaidu eļļas īpašībām un attiecīgajām analīzes metodēm. Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/1226 , kas pieņemta, pamatojoties uz 86. pantu, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1308/2013 IX pielikumu attiecībā uz olīveļļas fakultatīvajiem rezervētajiem apzīmējumiem. Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/2095 , kas pieņemta, pamatojoties uz 75. panta 2. punktu, groza Regulu (EEK) Nr. 2568/91 par olīveļļas un olīvu izspaidu eļļas īpašībām un attiecīgajām analīzes metodēm. Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/1096 , kas pieņemta, pamatojoties uz 75. panta 2. punktu, groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 29/2012 attiecībā uz prasībām par noteiktām norādēm olīveļļas marķējumā. Attiecībā uz banānu tirdzniecības standartiem Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/1229 , kas pieņemta, pamatojoties uz 75. panta 2. punktu, labo Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1333/2011, ar ko nosaka tirdzniecības standartus banāniem, noteikumus minēto tirdzniecības standartu atbilstības pārbaudei un prasības attiecībā uz paziņojumiem banānu nozarē, dažas valodu versijas. Attiecībā uz olu tirdzniecības standartiem Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/2168 , kas pieņemta, pamatojoties uz 75. panta 2. punktu, groza Regulu (EK) Nr. 589/2008 attiecībā uz brīvās turēšanas apstākļos dētu olu tirdzniecības standartiem, ja dējējvistu piekļuve āra aplokiem ir ierobežota. Attiecībā uz augļu un dārzeņu tirdzniecības standartiem Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2019/428 , kas pieņemta, pamatojoties uz 75. panta 2. punktu, groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 543/2011 attiecībā uz tirdzniecības standartiem augļu un dārzeņu nozarē. Attiecībā uz cilmes vietas nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm un tradicionālajiem apzīmējumiem vīna nozarē Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/1353 , kas pieņemta, pamatojoties uz 100. panta 3. punktu, tika grozīta Regula (EK) Nr. 607/2009 attiecībā uz vīna vīnogu šķirnēm un to sinonīmiem, kurus drīkst norādīt vīna marķējumā. Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2019/33 , kas pieņemta, pamatojoties uz 109., 114. un 122. pantu, papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz cilmes vietas nosaukumu, ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un tradicionālo apzīmējumu aizsardzības pieteikumiem vīna nozarē, iebilduma procedūru, lietošanas ierobežojumiem, produkta specifikācijas grozījumiem, aizsardzības anulēšanu, kā arī marķēšanu un noformēšanu. Ar to arī atceļ Regulu (EK) Nr. 607/2009. Attiecībā uz cukura nozari Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/1166 , kas pieņemta, pamatojoties uz 125. panta 4. punkta b) apakšpunktu, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1308/2013 X pielikumu attiecībā uz cukurbiešu iepirkšanas noteikumiem cukura nozarē no 2017. gada 1. oktobra. Attiecībā uz ražotāju organizācijām Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/232 , kas pieņemta, pamatojoties uz 173. panta 1. punktu un 223. panta 2. punktu, papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz konkrētiem ražotāju sadarbības aspektiem. Attiecībā uz tirdzniecību ar trešām valstīm

Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2015/1538 , kas pieņemta, pamatojoties uz 177. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 2. punkta a), b) un e) apakšpunktu un 192. panta 4. punktu, 2015./2016. un 2016./2017. tirdzniecības gadam papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz cukura produktu ar KN kodu 1701 importa licences pieteikumiem, laišanu brīvā apgrozībā un rafinēšanas apliecinājumu saskaņā ar preferenču nolīgumiem un groza Komisijas Regulas (EK) Nr. 376/2008 un (EK) Nr. 891/2009. Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/1237 , kas pieņemta, pamatojoties uz 177. pantu, papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz noteikumiem importa un eksporta licenču sistēmas piemērošanai. Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/94 , kas pieņemta, pamatojoties uz 185. pantu, nosaka vienotas likmes samazinājumu ievedmuitas nodoklim par sorgo, kas no trešām valstīm importēts Spānijā. Šo deleģēto aktu darbības termiņš beidzās 2018. gada 28. februārī. Attiecībā uz paziņošanas prasībām Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/1183 , kas pieņemta, pamatojoties uz 223. panta 2. punktu, papildina Regulu (ES) Nr. 1308/2013 (un Regulu (ES) Nr. 1307/2013) attiecībā uz informācijas un dokumentu paziņošanu Komisijai (sk. arī 3.3. punkta D daļu). Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/1965 , kas pieņemta, pamatojoties uz 223. panta 2. punkta a) apakšpunktu, groza Deleģēto regulu (ES) 2016/1237 attiecībā uz tās informācijas būtību un veidu, kas paziņojama saistībā ar licencēm rīsu nozarē. B) Pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumi Divdesmit divi deleģētie akti ir pieņemti, lai īstenotu pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumus nolūkā risināt vai novērst tirgus traucējumus, pamatojoties uz 219. panta 1. punktu : 1)Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 913/2014 , ar ko noteic ārkārtas atbalsta pagaidu pasākumus persiku un nektarīnu ražotājiem; 2)Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 932/2014 , ar ko nosaka pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumus konkrētu augļu un dārzeņu ražotājiem un groza Deleģēto regulu (ES) Nr. 913/2014; 3)Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 950/2014 , ar ko atver pagaidu ārkārtas atbalsta shēmu noteiktu sieru privātai uzglabāšanai un iepriekš nosaka atbalsta summu. Šis deleģētais akts ir atcelts ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 992/2014 , jo atbalsta shēma nešķita piemērota tam, lai efektīvi un iedarbīgi risinātu tirgus traucējumus, ko izraisīja aizliegums piena produktus no Savienības importēt Krievijā; 4)Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 949/2014 , ar ko nosaka pagaidu ārkārtas pasākumus piena un piena produktu nozarē, 2014. gadā pagarinot valsts intervences periodu attiecībā uz sviestu un vājpiena pulveri; 5)Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1031/2014 , ar ko nosaka turpmākus pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumus konkrētu augļu un dārzeņu ražotājiem; 6)Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1263/2014 , ar ko paredz pagaidu ārkārtas atbalstu piena ražotājiem Igaunijā, Latvijā un Lietuvā; 7)Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1336/2014 , ar ko nosaka pagaidu ārkārtas pasākumus piena un piena produktu nozarē, 2015. gadā agrāk sākot sviesta un sausā vājpiena valsts intervences periodu; 8)Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1370/2014 , ar ko paredz pagaidu ārkārtas atbalstu piena ražotājiem Somijā; 9)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/1369 , ar kuru groza Deleģēto regulu (ES) Nr. 1031/2014, ar ko nosaka turpmākus pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumus konkrētu augļu un dārzeņu ražotājiem; 10)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/1549 par pagaidu ārkārtas pasākumiem piena un piena produktu nozarē, kas pagarina valsts intervences periodu sviestam un vājpiena pulverim 2015. gadā un nosaka agrāku sviesta un vājpiena pulvera valsts intervences periodu 2016. gadā;

11)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/1852 , ar ko atver pagaidu ārkārtas atbalsta shēmu noteiktu sieru privātai uzglabāšanai un iepriekš nosaka atbalsta summu; 12)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/1853 , ar ko paredz pagaidu ārkārtas atbalstu lopkopības nozaru lauksaimniekiem; 13)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/558 , ar kuru piena un piena produktu nozarē atļauj kooperatīvu un cita veida ražotāju organizāciju vienošanās un lēmumus par ražošanas plānošanu; 14)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/921 , ar ko nosaka turpmākus pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumus konkrētu augļu un dārzeņu ražotājiem. Šis deleģētais akts ir grozīts ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/376 , lai pārdalītu neizmantotos daudzumus, kuri paziņoti saskaņā ar minētās regulas 2. panta 4. punktu; 15)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/1614 par tādiem pagaidu ārkārtas pasākumiem piena un piena produktu nozarē, kas pagarina valsts intervences periodu vājpiena pulverim 2016. gadā un nosaka agrāku vājpiena pulvera valsts intervences periodu 2017. gadā, un atkāpēm no Deleģētās regulas (ES) 2016/1238 attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 826/2008 turpmāku piemērošanu privātās uzglabāšanas atbalstam saskaņā ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 948/2014 un attiecībā uz Regulas (ES) Nr. 1272/2009 turpmāku piemērošanu valsts intervencei saskaņā ar šo regulu; 16)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/1612 , ar ko paredz atbalstu piena ražošanas samazinājumam (sk. arī 2.3. punkta B daļu); 17)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/1613 , ar ko nosaka ārkārtas pielāgošanas atbalstu piena ražotājiem un citu lopkopības nozaru lauksaimniekiem (sk. arī 2.3. punkta B daļu); 18)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2017/286 , ar ko Deleģēto regulu (ES) 2016/1613 groza attiecībā uz lopkopjiem zemestrīces skartajos Itālijas reģionos; 19)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2017/1165 , ar ko nosaka pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumus konkrētu augļu ražotājiem; 20)Komisijas Deleģētā regula (ES) 2017/1533 , ar kuru Komisijas Regulu (ES) 2017/1165 groza attiecībā uz pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumiem persiku un nektarīnu ražotājiem Grieķijā, Spānijā un Itālijā. Atbilstoši kopīgai izpratnei par deleģētajiem aktiem par visām minētajām regulām notika apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem lauksaimniecības tirgu ekspertu grupas ietvaros, jo īpaši saistībā ar aspektiem, uz kuriem attiecas Vienotas TKO regula. Par regulām tika paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, attiecīgajos gadījumos norādot steidzamības procedūras izmantošanas iemeslus. Ne Eiropas Parlaments, ne Padome neizteica nekādus iebildumus ne pret vienu no šīm deleģētajām regulām. 2015. gada 20. februārī Komisija pieņēma Deleģēto regulu, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 376/2008 attiecībā uz pienākumu uzrādīt licenci, importējot lauksaimnieciskas izcelsmes etilspirtu, un atceļ Regulu (EK) Nr. 2336/2003, ar ko ievieš sīki izstrādātus noteikumus, lai piemērotu Padomes Regulu (EK) Nr. 670/2003, ar ko nosaka īpašus pasākumus attiecībā uz lauksaimnieciskas izcelsmes etilspirta tirgu. Ar deleģēto aktu tika atcelts pienākums uzrādīt importa licenci, importējot ES lauksaimnieciskas izcelsmes etilspirtu, kā arī prasība iemaksāt nodrošinājumu. Ar to arī tika atcelts pienākums ES sagatavot un publicēt ES lauksaimnieciskas izcelsmes etilspirta bilanci un dalībvalstu pienākums reizi ceturksnī sniegt informāciju par produkciju, realizāciju un krājumiem. 2015. gada 20. maijā Eiropas Parlaments izteica iebildumus pret minēto deleģēto aktu. Tādēļ tas nav stājies spēkā. Komisija nav pieņēmusi nevienu deleģēto aktu saskaņā ar 3. panta 4. punktu, 4., 18. un 59. pantu, 75. panta 6. punktu, 76. panta 4. punktu, 77. panta 5. punktu, 78., 79., 83., 87., 88., 132., 140., 143., 166., 186., 190. un 202. pantu. Regulas 3. panta 4. punkts attiecas uz definīcijām saistībā ar rīsu nozari. Komisija pagaidām nav konstatējusi nepieciešamību grozīt noteiktās definīcijas.

Regulas 4. pants attiecas uz lauksaimniecības produktiem izmantotās kopējā muitas tarifa nomenklatūras korekcijām. Pagaidām kopējā muitas tarifa nomenklatūras grozījumi bija tādi, ka nebija nepieciešams grozīt Regulu (ES) Nr. 1308/2013. Regulas 18. pants attiecas uz atbalsta piešķiršanas nosacījumiem 17. pantā minēto produktu privātai uzglabāšanai. Attiecībā uz piena produktiem un citiem atbalsttiesīgiem dzīvnieku izcelsmes produktiem Komisija uzskatīja, ka ir ieteicams, lai iepriekš netiktu paredzēti nosacījumi, saskaņā ar kuriem Komisija var nolemt piešķirt privātās uzglabāšanas atbalstu. Tas var radīt attiecīgās nozares tirgus dalībnieku paļāvību un tādējādi ietekmēt to uzņēmējdarbības lēmumus. Komisijas darbība privātas uzglabāšanas atbalsta izmantošanas jomā izrādījās efektīva, un lēmums lietot šo instrumentu vienmēr tika balstīts uz pienācīgu tirgus analīzi. Līdz šim pamataktā paredzētie trīs elementi (salīdzināmie robežlielumi, izmaksas un nepieciešamība ātri sniegt atbildi) ir bijuši pietiekami, lai nepieciešamības gadījumā uzsāktu privātās uzglabāšanas atbalstu. Regulas 59. pants attiecas uz palīdzību apiņu nozarē. Komisija pagaidām nav konstatējusi nepieciešamību papildus regulēt apiņu nozari. Regulas 75. panta 6. punkts attiecas uz tirdzniecības standartiem citām nozarēm, kas nav noteiktas 75. panta 1. punktā. Komisija pagaidām nav konstatējusi īpašu nepieciešamību paplašināt 75. panta 1. punktā ietverto sarakstu. Komisija pašlaik novērtē tirdzniecības standartu vispārējo nozīmi. Regulas 76. pants attiecas uz specifiskām atkāpēm attiecībā uz produktu tirdzniecību augļu un dārzeņu nozarē. Komisija pagaidām nav konstatējusi nepieciešamību noteikt šādas atkāpes. Regulas 77. panta 5. punkts attiecas uz atkāpēm no apiņu sertifikācijas pienākuma. Komisija pagaidām nav konstatējusi nepieciešamību noteikt šādas atkāpes. Regulas 78. panta 2. un 4. punkts attiecas uz grozījumiem, atkāpēm vai izņēmumiem VII pielikumā noteiktajās definīcijās un tirdzniecības nosaukumos un to precizēšanu un piemērošanu. Komisija pagaidām nav konstatējusi nepieciešamību grozīt vai papildināt VII pielikumu, pamatojoties uz jaunu patērētāju pieprasījumu, tehnikas attīstību vai nepieciešamību pēc produktu inovācijas. Turklāt no dalībvalstīm nav saņemti ziņojumi par sarežģījumiem saistībā ar VII pielikumā paredzēto definīciju un tirdzniecības nosaukumu pareizu izpratni. Regulas 78. panta 5. punkts attiecas uz tādu dzīvnieku sugu norādīšanu, no kurām iegūts piena produktos izmantotais piens. Pašlaik VII pielikumā ir paredzēta prasība, ka attiecībā uz pienu norāda dzīvnieku sugas, no kurām piens iegūts, ja tas nav govs piens. Komisija pagaidām nav konstatējusi nepieciešamību paplašināt šos noteikumus attiecībā uz citiem piena produktiem. Regulas 79. pants attiecas uz pielaidi saistībā ar tirdzniecības standartiem. Olīveļļas, augļu un dārzeņu un vīna gadījumā ierobežojumi ir iekļauti standartā, un tādējādi tajos jau ir ietverts metožu analīzes nenoteiktības jēdziens atbilstoši līmenim, kas noteikts kā ierobežojums dažādiem parametriem. Tādēļ, lai izteiktu rezultātus, metožu ietvaros nav nepieciešams izmantot pielaides. Pārsvarā minētajām nozarēm noteikumi attiecībā uz pielaidi nav bijuši nepieciešami, jo, pat ja šādu pielaides noteikumu nav, nepastāv “pārmērīgas grūtības”. Regulas 83. pants attiecas uz valstu noteikumiem attiecībā uz konkrētiem produktiem un nozarēm. Komisija šajā saistībā nekonstatēja nepieciešamību pieņemt papildu noteikumus. Regulas 87. un 88. pants attiecas uz fakultatīvajiem rezervētajiem apzīmējumiem. Pašlaik nepastāv fakultatīvie rezervētie apzīmējumi piena produktiem, bet ir spēkā daži konkrēti fakultatīvie rezervētie apzīmējumi, kas definēti attiecībā uz mājputnu gaļu un olām, atbilstoši 85. pantam. Komisija nekonstatēja nepieciešamību noteikt papildu fakultatīvos rezervētos apzīmējumus, pamatojoties uz patērētāju priekšstatiem, zinātnisko un tehnisko zināšanu attīstību, tirgus situāciju vai tirdzniecības standartu un starptautisko standartu attīstību. Regulas 132. pants attiecas uz iepirkšanas noteikumiem un piegādes līgumiem cukura nozarē. XI pielikums attiecās tikai uz pārejas laikposmu līdz 2016./2017. tirdzniecības gada beigām. Laikposmā no 2013. līdz 2017. gadam nebija nepieciešamības to grozīt. Regulas 140. pants attiecas uz rūpnieciskā cukura, rūpnieciskās izoglikozes vai rūpnieciskā inulīna sīrupa izmantošanu. Laikposmā no 2013. līdz 2017. gadam nebija nepieciešamības grozīt rūpnieciskā cukura izmantošanas nosacījumus. Regulas 143. pants attiecas uz pasākumiem cukura nozarē. Līdz 2016./2017. tirdzniecības gada beigām nebija nepieciešams grozīt šos noteikumus. Regulas 166. pants attiecas uz pasākumiem, kas atvieglo piedāvājuma pielāgošanu tirgus prasībām. Ieinteresētās personas nav prasījušas pieņemt šādus noteikumus. Regulas 186. pants attiecas uz noteikumiem par lauksaimniecības produktu importa tarifa kvotām. Šīs pilnvaras pagaidām nav izmantotas, taču Komisijas dienesti strādā pie deleģētās regulas projekta attiecībā uz jaunu lauksaimniecības tarifa kvotu pārvaldības sistēmu, izmantojot licences. Regulas 190. pants attiecas uz atkāpēm no pienākumiem saistībā ar apiņu produktu apliecinājumu un marķējumu. Komisija pagaidām nav konstatējusi nepieciešamību noteikt šādus noteikumus. Regulas 202. pants attiecas uz eksporta kompensācijām. Nairobi 2015. gadā notikušajā PTO ministru konferencē ES piekrita atcelt lauksaimniecības eksporta subsīdijas, un tādēļ šīs pilnvaras nav izmantotas. 4.4.Secinājumi Komisija ir īstenojusi savas deleģētās pilnvaras pareizi. Izņemot 202. pantā paredzētās pilnvaras, nevar izslēgt to, ka pilnvarojums būs nepieciešams turpmāk.