Priekšlikuma sagatavošanas laikā notika plašas apspriedes ar ieinteresētajām personām atbilstoši Komisijas 2002. gada 11. decembra paziņojumā (COM(2002) 704 galīgā redakcija) izklāstītajiem minimālajiem standartiem attiecībā uz apspriedēm ar ieinteresētajām personām.

Apspriešanās procesa gaitā notika arī viedokļu un datu apkopošana. Apspriešanās procesā savu ieguldījumu bija aicinātas sniegt visas nozīmīgās ieinteresēto personu grupas, proti: valstu satiksmes ministrijas, valsts izpildes nodrošināšanas iestādes, autotransporta nozares asociācijas, kas pārstāv kravas un pasažieru autopārvadātājus, ekspeditori, kravu nosūtītāji, MVU, arodbiedrības, transportlīdzekļu vadītāji un citu autotransporta nozares profesiju pārstāvji.

Visā sagatavošanas procesā norisinājās izvērstas apspriedes ar Eiropas sociālajiem partneriem. Tika izmantotas dažādas atklātas un mērķorientētas konsultāciju metodes un rīki:

– augsta līmeņa konferencē par sociālo programmu transporta nozarē, kas norisinājās 2015. gada 4. jūnijā, tika uzsāktas plašas debates par sociālajiem jautājumiem autotransporta nozarē. Šajā konferencē piedalījās ap 350 dalībnieku, galvenokārt lēmumu pieņēmēji, transporta nozares eksperti un sociālie partneri;

– 2015. gada beigās notika vairāki specializēti semināri, kuros piedalījās nozares ieinteresētās personas, dalībvalstu pārstāvji un ES līmeņa sociālie partneri. Diskusijās galvenā uzmanība tika pievērsta sociālās jomas un iekšēja tirgus tiesību aktu darbībai autotransporta nozarē;

– konference par autotransportu, kas notika 2016. gada 19. aprīlī. Viens no darbsemināriem bija veltīts autotransporta nozares iekšējā tirgus un sociālās jomas aspektiem. Pasākums pulcēja ap 400 dalībnieku, galvenokārt dalībvalstu pārstāvjus, Eiropas Parlamenta deputātus un galvenās ieinteresētās personas, kuri apsprieda plānoto ceļu iniciatīvu mērķus un piemērošanas jomu;

– tika veiktas piecas īpaši pielāgotas aptaujas, lai noskaidrotu šādu ieinteresēto personu viedokļus: dalībvalstu satiksmes ministrijas (galveno uzmanību pievēršot noteikumu īstenošanai un interpretācijai), izpildes nodrošināšanas struktūras (galveno uzmanību pievēršot izpildes nodrošināšanas praksei, izmaksām un ieguvumiem), uzņēmumi (galveno uzmanību pievēršot tam, kā tiesību akti ietekmē tirgus dalībniekus), arodbiedrības (galveno uzmanību pievēršot tam, kā tiesību akti ietekmē transportlīdzekļu vadītājus) un citas ieinteresētās personas, piemēram, nozares asociācijas (galveno uzmanību pievēršot pārnozaru viedokļiem par tiesību aktu ietekmi). Kopā tika saņemta 1441 atbilde (no kurām 1269 atbildes bija no autopārvadājumu uzņēmumiem);

– tika sarīkotas intervijas ar 90 ieinteresētajām personām (no kurām 37 bija transportlīdzekļu vadītāji), lai uzzinātu viņu pieredzi par to, kā valstu iestādes nodrošina ES autotransporta nozari reglamentējošo tiesību aktu izpildi, to, cik efektīva ir izpildes nodrošināšana, kā arī apzinātu problēmas saistībā ar noteikumu ievērošanu;

– laikā no 2016. gada 5. septembra līdz 11. decembrim notika sabiedriska apspriešana ar mērķi rast apstiprinājumu ex-post izvērtējumā konstatētajām problēmām un apzinātu iespējamos risinājumus. No 1378 saņemtajām atbildēm 1209 atbildes bija no transportlīdzekļu vadītājiem, pārvadātājiem, kravu nosūtītājiem, ekspeditoriem un iedzīvotājiem un 169 atbildes — no valsts iestādēm, izpildes nodrošināšanas struktūrām, darba ņēmēju organizācijām un nozares asociācijām;

– MVU paneļaptauja laikposmā no 2016. gada 4. novembra līdz 2017. gada 4. janvārim. Tika saņemtas 109 atbildes, kurās respondenti bija izklāstījuši savus uzskatus par tiesiskā regulējuma pārskatīšanas mērķiem un iespējamiem risinājumiem;

– transportlīdzekļu vadītāju aptauja tiešsaistē (tika saņemtas 345 atbildes, kurās bija sniegti viedokļi par iespējamiem pasākumiem. Tomēr jāpiebilst, ka šie viedokļi nav pilnīgi reprezentatīvi, jo 140 atbildes bija saņemtas no Nīderlandes un 127 atbildes — no Lielbritānijas);

– Komisija arī veica valsts iestāžu un izpildes nodrošināšanas struktūru aptauju (tika saņemta 41 atbilde no 27 ES dalībvalstīm, kā arī no Norvēģijas un Šveices) un pārvadātāju aptauju (tika saņemtas 73 atbildes, lai gan atkal jāpiebilst, ka aptauja nav pilnīgi reprezentatīva, jo 58 atbildes bija iesūtījuši respondenti no Ungārijas), un

– intervijas ar septiņiem transporta uzņēmumiem, deviņām nacionālajām nozares asociācijām, deviņām valstu iestādēm, četrām nacionālajām darba ņēmēju apvienībām un sešiem Eiropas sociālajiem partneriem.

Autotransporta nozares Eiropas sociālie partneri tika regulāri informēti un aicināti sniegt viedokli vairākās divpusējās sarunās ar Komisiju, kā arī Nozaru sociālā dialoga komitejas autotransporta jautājumos un Sociālo partneru darba grupas regulārajās sanāksmēs.

Apspriešanās procesā tika gūts apstiprinājums tam, ka galvenās problēmas ir šādas:

1) neatbilstoši transportlīdzekļu vadītāju darba apstākļi,

2) autopārvadātāju konkurences izkropļojumi un

3) regulatīvais slogs pārvadātājiem un dalībvalstīm.

Apspriežu gaitā tika apzināti arī galvenie šo problēmu juridiskie aspekti, proti, neskaidri vai nepiemēroti sociālās jomas noteikumi, atšķirīga noteikumu interpretācija, nekonsekventa un neefektīva izpildes nodrošināšana un vāja administratīvā sadarbība starp dalībvalstīm.

Runājot par politikas pasākumu projektiem, visas ieinteresētās personas pauda stingru atbalstu izpildes nostiprināšanai un dalībvalstu izpildes nodrošināšanas struktūru sadarbības vairošanai, lai gan dažu dalībvalstu izpildes nodrošināšanas iestādes pauda bažas, ka tas varētu palielināt izpildes nodrošināšanas izmaksas.