LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 220/14

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

2010/C 220/09

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

KOPSAVILKUMS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“FARINA DI CASTAGNE DELLA LUNIGIANA”

EK Nr.: IT-PDO-0005-0525-22.02.2006

ACVN ( X ) AĢIN ( )

Šis kopsavilkums nosaka galvenos produkta specifikācijas elementus informācijas nolūkā.

1. Atbildīgais departaments dalībvalstī:

Nosaukums: Ministero delle politiche agricole e forestali Adrese: Via XX Settembre 20 00187 Roma RM ITALIA Tālr. +39 0646655106 Fakss +39 0646655306 E-pasts: saco7@politicheagricole.it

2. Grupa:

Nosaukums: Comitato Promotore D.O.P. «Farina di castagne della Lunigiana» Adrese: Loc. Torre di Apella 1 Licciana Nardi 54016 Massa Carrara MS ITALIA Tālr. +39 0521484329 Fakss +39 0521494652 E-pasts: farinalunigiana@libero.it Sastāvs: ražotāji/pārstrādātāji ( X ) citi ( )

3. Produkta veids:

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

4. Specifikācija:

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 4. panta 2. punkta prasību kopsavilkums)

4.1. Nosaukums:

“Farina di castagne della Lunigiana”

4.2. Apraksts:

Aizsargātais cilmes vielas nosaukums “Farina di Castagne della Lunigiana” ir piešķirts saldajiem miltiem, kurus iegūst, pārstrādājot Eiropas kastaņas (Castanea sativa Mill.) kastaņus, proti, izmantojot šādas šķirnes (kuru vēsturiskā klātbūtne ir atzīta attiecīgajā teritorijā: “Bresciana”, “Carpanese”, “Fosetta”, “Marzolina”, “Moretta”, “Primaticcia”, “Rigola”, “Rossella” un “Rossola”. Vismaz 70 % kastaņu, kurus izmanto “Farina di Castagne della Lunigiana” ražošanai, jābūt iegūtiem no šādām šķirnēm: “Bresciana”, “Carpanese” un “Rossola”.

Piedāvājot tirgū, “Farina di Castagne della Lunigiana” ir šādas īpašības: ar tausti sajūtams samtainums un patīkama garša, miltu daļiņu izmērs mazāks vai vienāds ar 0,8 mm (un vismaz 80 % – mazāks vai vienāds ar 0,3 mm), garša maiga, kopējais cukuru saturs nav mazāks par 20 %, piemīt kastaņiem raksturīgais aromāts bez pelējuma smakas vai rūgtenuma pazīmēm. Krāsa var mainīties no baltas līdz ziloņkaula krāsai, mitruma saturs nedrīkst būt lielāks par 8 %.

4.3. Ģeogrāfiskais apgabals:

Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Farina di Castagne della Lunigiana” apzīmētā produkta ražošanas apgabals atrodas Masa-Karrāra (Massa Carrara) provincē un aptver šādu pašvaldību visu administratīvo teritoriju: Aulla, Bagnone, Casola in Lunigiana, Comano, Filattiera, Fivizzano, Fosdinovo, Licciana Nardi, Mulazzo, Podenzana, Pontremoli, Tresana, Villafranca in Lunigiana un Zeri.

4.4. Izcelsmes apliecinājums:

Visi ražošanas procesa posmi tiek pārraudzīti, katrā no tiem reģistrējot ievestos un izvestos produktus. Produkta izsekojamība tiek nodrošināta, reģistrējot kastaņu kultūrai atvēlētos kadastrālos zemes gabalus, kastaņu audzētājus, žāvētājus, malējus un iepakotājus pārbaudes struktūras pārvaldībā esošos īpašos sarakstos un laikus ziņojot pārbaudes struktūrai par saražotajiem daudzumiem. Šim nolūkam paredzētos reģistros iekļauj arī “gradili” (žāvētavas), kas nodarbojas ar kastaņu žāvēšanu, dzirnavas un iepakošanas uzņēmumus. Visas fiziskās un juridiskās personas, kuras ir iekļautas attiecīgajos reģistros, kontrolē pārbaudes struktūra, kā to paredz ražošanas specifikācija un kontroles programma.

4.5. Ražošanas metode:

Audžu blīvums nedrīkst būt lielāks par 160 ražojošiem augļu kokiem uz vienu hektāru. Raža nedrīkst pārsniegt 3 500 kg no hektāra. Vismaz 70 % kastaņu, kurus izmanto “Farina di Castagne della Lunigiana” ražošanai, ir jābūt iegūtiem no “Bresciana”, “Carpanese” un “Rossola” šķirnes kastaņām. Kastaņu ražu novāc no 29. septembra līdz 15. decembrim.

Kastaņus žāvē uzņēmumi, kurus dēvē par “gradili”. “Farina di Castagne della Lunigiana” ražošanai paredzētos kastaņus žāvē uz lēnas uguns vismaz 25 dienas, izmantojot tikai kastaņu malku. Tiklīdz žāvēšana ir pabeigta, kastaņu ārējo mizu noloba, izmantojot tradicionālās kuļmašīnas, kuras ventilē mehāniski vai ievērojot tradicionālos paņēmienus, pēc tam kastaņus šķiro manuāli, lai atdalītu piemaisījumus. Sausu nolobītu kastaņu iznākums salīdzinājumā ar novākto svaigu kastaņu ražu nedrīkst pārsniegt 32 %.

“Farina di Castagne della Lunigiana” ražošanai paredzēto kastaņu malšanai izmanto tradicionālas ar dzirnakmeņiem aprīkotas dzirnavas. Dzirnavu darbināšanai var izmantot elektrisko vai ūdens plūsmas enerģiju. Malšanu var veikt līdz nākamā gada pēc ražas novākšanas 30. janvārim. Lai nepieļautu, ka ātrā kastaņu malšana izraisa dzirnakmeņu iestrēgšanu un sakaršanu, kā rezultātā gala produkts var zaudēt savas vērtīgās īpašības, proti, savu talkam līdzīgo ārējo izskatu, dzirnavās vienā dienā un ar vienu dzirnakmeni drīkst samalt ne vairāk kā piecus centnerus sausu kastaņu.

4.6. Saikne:

Produkts ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Farina di Castagne della Lunigiana” pilnībā atšķiras no citiem tirgū esošiem līdzīgiem produktiem ar savu īpaši maigo garšu, kuru tai nodrošina izmantojamo kastaņu šķirne, ražošanas apgabala augsnes īpašības un klimatiskie apstākļi un cilvēka darbība, gadsimtu gaitā izkopjot miltu ražošanu. Maigo augļa garšu patiesībā veicina apgabala savdabība, jo īpaši augstums virs jūras līmeņa un klimatiskie apstākļi. Lunidžanas (Lunigiana) orogrāfiskās, morfoloģiskās, hidrogrāfiskās un klimatiskās īpatnības veido šajā teritorijā īpašu vidi, kas piešķir saldu garšu šo kastaņu augļiem, kurus iegūst no kastaņām, kas ir plaši izplatītas gan ielejās, gan arī nogāzēs līdz apmēram 1 000 metru augstumam virs jūras līmeņa. Šo produkciju ietekmē ieplakas teritorijas orogrāfiskās īpatnības, kā arī kastaņu birzīm apaugušo nogāžu vērsums austrumu un rietumu virzienā, mērenā temperatūra, kas novērojama visu gadu, jo īpaši kastaņu bioloģiskās aktivitātes mēnešos (no jūnija līdz septembrim), svaigā gaisa plūsmas vasaras laikā no netālu esošās jūras, kas mazina temperatūras kāpumus vasaras periodā un pasargā kokus no stresa, kā arī ļauj kastaņiem, no kuriem iegūst miltus, pastāvīgi uzkrāt ievērojamā daudzumā cukuru. Reljefa morfoloģijas ziņā Lunidžanai ir raksturīgas šauras un dziļas ielejas, kuras šķērso straumēm plūstošas upes, kā arī pakalni, kalni un grābeni. Šo sevišķo īpatnību rezultātā radās bagātīgs un neizsīkstošs ūdensteču tīkls, kurā visas upes plūst straumēm, savukārt iedzīvotāji prata to saprātīgi izmantot, lai iegūtu enerģiju daudzām ūdensdzirnavām. Mūsdienās dzirnavas joprojām ir šim lauku apvidum raksturīgs arhitektūras elements, un tās turpina izmantot sausu kastaņu malšanai. Turklāt šo dzirnavu dzirnakmeņi, kurus agrāk darbināja ar straumes spēku, bet tagad – ar elektrisko strāvu, ļauj samalt kastaņus lēni, vienmērīgi un nesakarstot: tas ir izšķirīgs faktors, lai iegūtu samtainus miltus ar patīkamu garšu. Minētās teritorijas apkārtnē un kastaņu audzēs atrodas arī žāvētavas (“gradili”), kuras līdz ar ūdensdzirnavām ir ne tikai raksturīga Lunidžanas ainavas daļa, bet arī liecina par senām kastaņu pārstrādes ieražām šajā ģeogrāfiskajā apgabalā. XV gadsimta hronikās Džovanni Antonio da Faije (Giovanni Antonio da Faie) izceļ kastaņu lielo nozīmi vietējā ekonomikā un nepieciešamību uzturēt šo ražošanas nozari, kas nodrošina “per i due terzi il pan di Lunigiana” (“maizi divām trešdaļām Lunidžanas iedzīvotāju”). Autors arī atgādina par kviešu un kastaņu miltu nelielajām cenas atšķirībām. Ar ģeogrāfiskā apgabala specifiku un tradicionālo malšanas tehniku ir saistīts cilvēka faktors. Patiesībā tieši cilvēks uzrauga un kontrolē visus miltu pārstrādes posmus, sākot ar kastaņu ražas novākšanu līdz pat žāvēšanai un malšanai, kas tiek veikta, pilnībā ievērojot vietējās tradīcijas. Par ražas novākšanas sākumu, kas sakrīt ar brīdi, kad augļi paši sāk krist zemē, mūsdienās ir noteikta svētā Miķeļa diena – 29. septembris, kad klimatiskie apstākļi veicina agrīno šķirņu kastaņu čaulu atvēršanos. Viena no reģiona parunām ir “per San Michelo la castagna nel panéro” (“Miķeļdienā kastaņi grozā”). Ražas novākšanas laikā notiek sākotnējā šķirošana, atlasot nebojātus augļus, pēc tam notiek “gradili” (žāvētavu) sagatavošana, kurās ievieto kastaņus un vismaz 25 dienas pastāvīgi uztur uguni, izmantojot saskaņā ar tradīciju tikai kastaņu malku. Pēc žāvēšanas kastaņus pārbauda ar rokām, attīrot pirms malšanas no piemaisījumiem. Laika gaitā kastaņu audzēšana un pārstrāde Lunidžanas reģionā ir ieguvusi lielu ekonomisko nozīmi. Patiesībā laikposmā no XV līdz XVIII gadsimtam visas Lunidžanas reģiona pašvaldības (no Rocca Sigillina līdz Tresana, Equi un Moncigoli, kā arī no Gragnola līdz Pontremoli) pieņēma sīkus noteikumus un sankcijas, lai saglabātu reģionā iepriekšējos gadsimtos izveidotās kastaņu audzes. Arheoloģisko pētījumu laikā tika atklāts, ka kastaņu audzes Lunidžanas teritorijā pastāv kopš I gadsimta pēc Jēzus Kristus dzimšanas, un tās izplatījušās šajā reģionā laikposmā no V līdz VI gadsimtam. Materiālās kultūras paliekas, kas tika atklātas pie Sorano (Sorano) (Filatjeras (Filattiera) pašvaldība) draudzes baznīcas tajā pašā vietā, kur reiz atradās uz senas Romas lauku saimniecības ēkas drupām celta Bizantijas laika būve, ir vienas no senākajām, kuras ir atklātas Itālijā, un jo īpaši liecina par straujām pārmaiņām lauksaimnieciskajā ražošanā, aizstājot ozolu ar kastaņu – šai sugai šeit bija piemērota vide, kas varēja piedāvāt vietējiem iedzīvotājiem drošu un svarīgu iztikas avotu. Lunidžana, kas ir jau senatnē apdzīvots apgabals, saglabāja šīs tradīcijas un paražas, pēc kurām to var atšķirt Itālijas folklorā. “Festa della Ricca” laikā ciema “bagātākā” saimniece tradicionāli piedāvā nobaudīt kastaņus; Filetto (Filetto) ciemā viņai ir jāņem līdzi saldie kastaņu milti. “Baladura” vai “ballatura”, kas nozīmē bradāt pa daļēji notīrītiem kastaņiem uz kuļamklona, lai pilnībā atdalītu čaulas, vienlaikus ir arī īsti svētki, kas ir vispriecīgākais un jautrākais posms visā kastaņu pārstrādes procesā, kura laikā dzied tautasdziesmas. Lunidžana ir arī slavena ar daudziem sakāmvārdiem attiecīgajā dialektā un paražām, kuras ir saistītas ar kastaņu audzēšanu. Reģiona kulinārijas mākslā ir liels skaits ēdienu, kuru pamatā ir kastaņu milti, tostarp “pattòna” (biezputra no kastaņu miltiem), “cian” (apaļš miltu plācenis), “fritei” un “padléti” (krāsnī cepti virtuļi), “lasagna bastarda” (lazanjas ēdiens) un “pane marocca” (maize). Šos ēdienus nereti pasniedz ar piena produktiem vai žāvētu gaļu. Un, visbeidzot, Lunidžanas zeme kastaņu audzēšanas ietekmē atšķiras arī ar to, ka tajā ir radies teiciens, saskaņā ar kuru bērnus ne tikai “atrod kāpostos” vai “atnes stārķis”, bet viņus var arī “atrast vecas kastaņas stumbra dobumā”.

4.7. Pārbaudes struktūra:

Nosaukums: Camera di Commercio Industria Artigianato e Agricoltura di Massa Carrara Adrese: Via VII Luglio 14 54033 Carrara MS ITALIA Tālr. +39 05857641 Fakss +39 0585776515 E-pasts: —

4.8. Marķējums:

“Farina di Castagne della Lunigiana” laiž tirdzniecībā no ražošanas gada 15. novembra, iepakojot caurspīdīgos plastmasas maisiņos pa 500 g, 1 kg un 5 kg. Pēc tam maisiņus var ievietot papīra vai auduma iesaiņojumā. Iepakojumu noslēdz ar vienreizēju plombu tā, lai saturu nevarētu izņemt, nepārlaužot noslēdzošo plombu. Uz vienreizējās lietošanas plombas, kuru uzliek katra iepakojuma aizvēršanas vietā, jāatrodas zīmogam ar uzrakstu “Farina di Castagne della Lunigiana D.O.P.” un norādei par produkta ražošanas gadu. Plombas krāsa, kas atšķiras atkarībā no svara, ir šāda: balta – 500 g iepakojumam, kastaņbrūna – 1 kg iepakojumam un sarkana – 5 kg iepakojumam. Uz katra maisiņa ir arī etiķete, uz kuras līdztekus tiesību aktos paredzētajiem datiem atrodas arī šādas norādes: ACVN logotips “Farina di Castagne della Lunigiana”, iepakošanas datums un derīguma termiņš, kas nedrīkst pārsniegt vienu gadu.

Nosaukuma logotipā ir attēls ar diviem kastaņiem, no kuriem viens kastanis mazliet aizsedz otru kastani, pirmais kastanis ir nedaudz sasvēries uz kreiso pusi, bet otrs kastanis stāv taisni. Abi kastaņi ir brūnā krāsā, un uz to izliektās daļas ir redzams gaiši brūnas krāsas atspulgs, augļa pamatne ir lazdu riekstu krāsā. Fonā ir redzamas trīs vienāda platuma joslas Itālijas karoga krāsās: zaļš, balts un sarkans. Zaļās joslas labajā pusē ir redzams uzraksts “Denominazione di origine protetta” (Aizsargāts cilmes vietas nosaukums).

Logotipā ir uzraksts itāļu valodā “Farina di Castagne della Lunigiana”.

(1) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.