Komisijas paziņojums Padomei saskaņā ar Padomes direktīvas 2003/96/EK 19. panta 1. punktu (izbraukuma tirdzniecība) /* COM/2006/0794 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 12.12.2006 COM(2006) 794 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI saskaņā ar Padomes Direktīvas 2003/96/EK 19. panta 1. punktu (izbraukuma tirdzniecība) 1. Ievads Saskaņā ar 19. panta 1. punktu Padomes Direktīvā 2003/96/EK [1], kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, (turpmāk tekstā – „Enerģētikas nodokļu direktīva” vai „direktīva”) un papildus direktīvā paredzētajiem noteikumiem, jo īpaši tās 5., 15. un 17. pantam, Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienbalsīgi pieņemtu lēmumu var atļaut ikvienai dalībvalstij (kas to lūgusi) īpašu politisku apsvērumu dēļ ieviest turpmākus nodokļu atbrīvojumus vai nodokļu samazinājumus. Komisija izskata lūgumu. Pēc tam Komisija vai nu iesniedz Padomei priekšlikumu, vai arī informē Padomi par iemesliem, kādēļ tā nav ierosinājusi atļaut šādu pasākumu. Enerģētikas nodokļu direktīvas to izņēmumu, kuru darbības termiņš beidzas 2006. gada beigās, plašākas pārskatīšanas kontekstā Francija iesniedza lūgumu no 2007. gada atļaut izņēmumus attiecībā uz Enerģētikas nodokļu direktīvas noteikumiem un piemērot nodokļu atbrīvojumu (ņemot vērā ikgadējo kvotu) degvielai, ko izmanto tie mazumtirgotāji, kas veic izbraukuma tirdzniecību, kas reģistrēti reģionos, kuros vērojama iedzīvotāju skaita samazināšanās. Šis lūgums tika reģistrēts Nodokļu un muitas savienības ģenerāldirektorātā[2]. Šā paziņojuma mērķis ir informēt Padomi par iemesliem, kādēļ Komisija neierosina sniegt pieprasīto atļauju. 2. Lūguma kopsavilkums Francija vēlas atbrīvot no nodokļiem motordegvielas ikgadēja individuāla limita 1500 litru robežās, ko lieto komūnās ar mazāk nekā 3000 iedzīvotājiem reģistrēti mazumtirgotāji, kas daļu no apgrozījuma realizē kā izbraukuma tirdzniecību. Pasākuma nolūks ir nodrošināt atbalstu mazumtirgotājiem, kas nodarbojas ar ceļojošu tirdzniecību un tādējādi nodrošina pirmās nepieciešamības pakalpojumu attiecīgajiem iedzīvotājiem. Saskaņā ar Francijas viedokli šāds pasākums tādējādi veicina lauku attīstību. Pasākums ir sastāvdaļa no valsts politikas, kas risina jautājumus par teritoriālo plānojumu un pasākumiem pret iedzīvotāju skaita sarukšanu reģionos ar mazu iedzīvotāju blīvumu, jo īpaši kalnainos apvidos. Lūgumā paredzētais pasākuma beigu datums ir 2012. gada 31. decembris. 3. Lūguma priekšvēsture Šis lūgums par izņēmumu tika iesniegts saistībā ar tās īpašās atļaujas derīguma termiņa izbeigšanos, kas Francijai bija piešķirta agrāk saskaņā ar Padomes Direktīvas 92/81/EEK[3] 8. panta 4. punktu, kas pašreiz ir iekļauts Enerģētikas nodokļu direktīvas II pielikumā. Šī atļauja ir spēkā līdz 2006. gada beigām. 2006. gada paziņojumā Pārskats par izņēmumiem Padomes Direktīvas 2003/96/EK II un III pielikumā, kuri ir spēkā līdz 2006. gada beigām (turpmāk tekstā – „2006. gada paziņojums”)[4] Komisija sniedza pārskatu par plašajām manevrēšanas iespējām, kas ietvertas šajā direktīvā, un secināja, ka gadījumos, kad mērķus, kas ir pamatā noteiktiem izņēmumiem, Kopienas likumdevējs jau ir pienācīgi ņēmis vērā, pieņemot direktīvu, turpmāka rīcība nav vajadzīga. Attiecībā uz izņēmumiem, kas atbilst mērķiem, kuri nav ņemti vērā direktīvas vispārējos noteikumos, paziņojumā ir secināts, ka tad, ja atsevišķa dalībvalsts uzskatītu, ka īpašu politikas apsvērumu dēļ ir nepieciešams pagarināt izņēmumu direktīvai arī turpmāk, un tas varētu būt saskaņā ar direktīvas mērķiem, t.i., ar 19. panta 1. punkta trešajā ievilkumā noteiktajām interesēm un politikām, dalībvalstij ir jāiesniedz lūgums Komisijai saskaņā ar šajā pantā noteikto kārtību. 4. Komisijas novērtējums Attiecībā uz īpašiem politikas apsvērumiem, ko attiecīgā dalībvalsts ir izvirzījusi, Komisija vēlas norādīt, ka šie argumenti ir saistīti ar valsts politiku, galvenokārt reģionāla rakstura apsvērumiem, un tie var no dalībvalsts viedokļa attaisnot atbilstīgu valsts atbalstu. Izņēmums tomēr nekad nav uzskatīts par šādu politiku instrumentu. Turklāt Komisija uzskata, ka pastāv neatbilstība starp to situāciju specifiku, uz kurām šis pasākums ir vērsts, un izvirzītajiem saistītajiem politikas apsvērumiem, no vienas puses, un paredzētās nodokļu priekšrocības vispārējo būtību, no otras puses. Priekšrocība nav noteikta tikai pakalpojumiem, kas sniegti apgabalos, kur tie ir tieši nepieciešami, bet tā tiek piešķirta visiem izbraukumu tirdzniecības mazumtirgotājiem, kas reģistrēti mazā komūnā, pamatojot to ar degvielas patēriņu ceļojošas tirdzniecības vajadzībām. Vēl nozīmīgāk, ka kopumā aplūkojamās situācijas varētu daudz piemērotāk risināt, izmantojot instrumentus, kas atbilst Kopienas tiesību aktiem un kas labāk atspoguļo minēto uzņēmēju sniegtos konkrētos pakalpojumus, nevis izmantojot atbrīvojumu no nodokļiem, kas rodas vienkārši no degvielas patēriņa. Šajā saistībā jāuzsver, ka papildus izmaksas personām, kas nodarbojas ar šo konkrēto darbību, nav saistītas tikai ar degvielas patēriņu, un tādēļ mērķtiecīgāks instruments šķiet labāk piemērots Francijas norādītajam nolūkam. Shēmas uzbūve (nodokļu atbrīvojums līdz ikgadējās kvotas pilnam apmēram) neņem piemērotā veidā vērā Enerģētikas nodokļu direktīvas mērķus; jo īpaši, radīt stimulus, kas veicina energoefektivitāti un vides aizsardzību. Šajā saistībā Komisija uzskata, ka, ņemot vērā 19. panta 1. punkta trešajā ievilkumā minētās intereses un politikas virzienus, nevar atbalstīt šādas atļaujas piešķiršanu. 5. Secinājums Francijas argumenti, lai pamatotu izņēmumu, ir saistīti ar valsts politiku, galvenokārt reģionāla rakstura apsvērumiem, un tie var no dalībvalsts viedokļa attaisnot atbilstīgu valsts atbalstu. Tomēr pastāv līdzekļi šādu mērķu atbalstam, kas gan pēc būtības, gan pēc darbības jomas ir daudz vairāk piemēroti un neietekmē iepriekš minētās Kopienas intereses ar anomālu atbrīvojumu no saskaņotiem nodokļiem. Līdz ar to Komisija neierosina piešķirt pieprasīto atļauju . Šis secinājums tomēr neliedz Francijai pieņemt citus instrumentus, kas ir ārpus saskaņotu akcīzes nodokļu jomas un atbilst Kopienas tiesību aktiem visos aspektos[5], kas nav akcīzes nodokļi, kuri labāk un mērķtiecīgāk atbilstu tam pašam nolūkam nekā paredzētais izņēmums. [1] Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp.); direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/74/EK un Direktīvu 2004/75/EK (OV L 157, 30.4.2004., 87. un 100. lpp.). [2] 2006. gada 16. oktobrī. [3] Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/81/EEK par akcīzes nodokļu struktūru saskaņošanu attiecībā uz minerāleļļām (OV L 316, 31.10.1992.); kopš 2003. gada 31. decembra šī direktīva un Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/82/EEK par minerāleļļām uzliktā akcīzes nodokļu likmju tuvināšanu ir atceltas ar Padomes Direktīvu 2003/96/EK. [4] COM(2006) 342, 2006. gada 30. jūnijs, Pārskats par izņēmumiem Padomes Direktīvas 2003/96/EK II un III pielikumā, kuri ir spēkā līdz 2006. gada beigām . [5] Tostarp noteikumiem par valsts atbalstu.