ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
53.

atzinīgi vērtē to, ka dienestu grupas un kvalitātes kontrolsaraksti ir standartizēti attiecībā uz novērtējumu kvalitātes kontroli un to pamatojošiem pētījumiem; tomēr konstatē, ka attiecībā uz ex post pārbaudēm, izņemot novērtējumus, nav ieviestas tādas pašas kvalitātes kontroles; mudina Komisiju noteikt obligāto kvalitātes standartu kopumu ex post pārbaudēm, kas nav novērtējumi, lai nodrošinātu to kvalitāti visos Komisijas dienestos; uzskata, ka šādos obligātajos kvalitātes standartos būtu jāparedz, ka ex post pārbaudēs iekļauj sīki izstrādātu izmantotās metodikas izklāstu, tostarp datu vākšanas un analīzes rīkus, savas izvēles pamatojumu un ar to saistītos ierobežojumus;
20.

uzsver, ka nav pieļaujama gāzes piegāžu no Krievijas kā piespiedu līdzekļa izmantošana, lai politiski ietekmētu Moldovas valdību mainīt tās ģeopolitisko orientāciju un atturēties no Moldovas vēlētāju likumīgo vēlmju apmierināšanas; mudina Komisiju un EĀDD iekļaut Moldovu ES plānos censties panākt energoapgādes neatkarību no Krievijas un palielināt ES finansiālo un tehnisko atbalstu Moldovai, kas ir nepieciešams, lai nodrošinātu Moldovas noturību pret šādu ārēju iejaukšanos un samazinātu tās lielo atkarību no Krievijas enerģijas; aicina ES izrādīt lielāku solidaritāti enerģētikas jomā ar Moldovu saskaņā ar AN, palielinot enerģētikas infrastruktūras savstarpējo saikni starp ES un reģiona valstīm; uzsver, ka ir svarīgi nekavējoties īstenot visus vajadzīgos ieguldījumus un uzturēt Eiropas enerģētikas infrastruktūru, lai ES dalībvalstu krātuves un starpsavienojumi nodrošinātu pienācīgu gāzes pārvadi no ES uz partnervalstīm; aicina Moldovas iestādes ilgtermiņā saglabāt valsts kā Enerģētikas kopienas dalībvalsts apņemšanos īstenot ES trešo enerģētikas paketi, jo īpaši gāzes un elektroenerģijas pārvades un sadales nošķiršanu;
6.

atkārtoti izsaka savu argumentēto priekšlikumu par to, ka pastāv acīmredzams risks, ka Ungārija smagi pārkāpj vērtības, uz kuru pamata ir dibināta Savienība; atkārtoti pauž savas dziļās bažas par to, ka uzklausīšanas standarta procedūras nenodrošina vienlīdzīgas iespējas Parlamenta, no vienas puses, un Komisijai un trešdaļai dalībvalstu, no otras puses, kad jāiesniedz pamatots priekšlikums un jāpiekļūst informācijai; pauž nožēlu par to, ka uzklausīšanas nekādu būtisku progresu attiecībā uz to, kā novērst nepārprotamu varbūtību, ka smagi tiks pārkāptas vērtības, vēl devušas nav;
—

ņemot vērā Iekšpolitikas ģenerāldirektorāta 2016. gada 12. aprīlī publicēto pētījumu “Proceedings of the Workshop on “Organ Harvesting in China”” (“Darbsemināra ziņojumi par orgānu izņemšanu Ķīnā”) (2),
4.

pauž nožēlu par Komisijas nepietiekamo atbildi uz EST 2022. gada 16. februāra nolēmumiem, neraugoties uz tās apņemšanos pabeigt pamatnostādnes par tiesiskuma mehānisma piemērošanu; tomēr atkārtoti pauž viedokli, ka Tiesiskuma nosacījumu regulas teksts ir skaidrs un nav nepieciešama papildu interpretācija, lai to piemērotu, un ka likumdevēji šajā sakarā nav deleģējuši Komisijai nekādas pilnvaras; uzsver, ka EST jo īpaši ir atzinusi, ka dalībvalstis nevar apgalvot, ka tās nespēj pietiekami precīzi noteikt regulas būtisko saturu un no tās izrietošās prasības; šajā sakarībā uzsver, ka tādu pamatnostādņu izstrādes process, kas nav juridiski saistošas un nav daļa no regulas, nekādā gadījumā nedrīkst aizkavēt regulas piemērošanu, un jo īpaši norāda, ka Komisijai ir pienākums īstenot ES tiesību aktus neatkarīgi no dalībvalstu vēlēšanu grafikiem;
59.

konstatē, ka 2020. gadā ievērojami pasliktinājās to no tirdzniecības cietušo personu situācija, no kurām lielākā daļa ir sievietes, jo Covid-19 pandēmijas dēļ viņas nonāca vēl neaizsargātākā situācijā; atzinīgi vērtē to, ka ir sākta ES Cilvēku tirdzniecības apkarošanas stratēģijas (2021.-2025. gads) īstenošana; uzsver īpašo nepieciešamību pastiprināt cīņu pret cilvēku tirdzniecību un tajā iesaistītajām organizētās noziedzības grupām; akcentē, ka Covid-19 pandēmijas laikā no tirdzniecības cietušo personu identificēšana ir kļuvusi vēl sarežģītāka; tādēļ prasa, lai ES un tās dalībvalstis starptautiskajā tiesu iestāžu un tiesībaizsardzības iestāžu sadarbībā pastiprinātu to pūliņus nepieļaut cilvēku tirdzniecību un identificēt cietušos un vienlaikus izvairīties no kriminālatbildības viņiem noteikšanas, kā arī nodrošināt viņiem vajadzīgo veselības un psiholoģisko atbalstu, cieši sadarbojoties ar ANO Narkotiku un noziedzības novēršanas biroju, NVO un pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kas īsteno cietušo personu aizsardzību;
C.

tā kā saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras (FRA) 2014. gada 3. marta ziņojumu “Violence against women: an EU-wide survey” (“Vardarbība pret sievietēm. ES mēroga apsekojums”) katra trešā sieviete pieaugušā vecumā ir cietusi no fiziskas vai seksuālas vardarbības; tā kā līdz par 55 % sieviešu ES ir cietušas no seksuālas aizskaršanas; tā kā ES 32 % no visām cietušajām norādīja, ka pārkāpuma izdarītājs bijis priekšnieks, kolēģis vai klients; tā kā 75 % sieviešu profesijās, kur vajadzīga kvalifikācija, vai augstākā līmeņa vadības amatos ir cietušas no seksuālas aizskaršanas; tā kā 61 % pakalpojumu nozarē nodarbināto sieviešu ir cietušas no seksuālas aizskaršanas;
H.

tā kā saskaņā ar informāciju, ko sniegušas pilsoniskās sabiedrības organizācijas, akadēmisko aprindu pārstāvji, juristi un cietušie, kas strādā ar šo jautājumu, SLAPP lietas kļūst sarežģītākas un efektīvākas, un viena no izmantotajām metodēm ir tāda, ka pret vienu un to pašu personu par vienu un to pašu jautājumu tiek uzsāktas vairākas tiesvedības, un tas nozīmē, ka šai personai visās šajās lietās ir vajadzīga aizstāvība un tās visas ir jāizskata vienlaicīgi un paralēli, kas nesamērīgi palielina izmaksas; tā kā SLAPP lietās par pamatojumu bieži vien tiek norādīta goda aizskaršana, apmelošana vai neslavas celšana, kas lielākajā daļā dalībvalstu joprojām ir noziedzīgi nodarījumi, un tā kā pret SLAPP upuriem tiek izvirzītas kriminālapsūdzības un vērsta civiltiesiskās atbildības prasība, kas it kā attiecas uz vienu un to pašu rīcību; tā kā ar SLAPP bieži tiek pārkāptas Hartā atzītās personas tiesības uz aizstāvību, iespējams, ietekmējot arī viņu tiesības uz taisnīgu tiesu un nevainīguma prezumpciju;
20.

uzsver, ka Finanšu regulā būtu jāiekļauj noteikumi, kas prasa atbildīgajiem dalībniekiem apkopot un uzturēt vienotu uzskaiti par ekonomikas dalībniekiem un faktiskajiem īpašniekiem, lai tos būtu iespējams identificēt visās ES programmās neatkarīgi no tā, kas šīs programmas īsteno, un neatkarīgi no to pārvaldības veida (tieša, netieša vai dalīta pārvaldība); aicina Komisiju veikt pasākumus, lai nodrošinātu, ka tas tiek darīts, digitāli, sadarbspējīgi un standartizēti vācot informāciju par Savienības finansējuma saņēmējiem, tostarp tiem, kas tieši vai netieši beigās gūst labumu no Savienības finansējuma, un to faktiskajiem īpašniekiem; uzskata, ka šīm prasībām būtu jāattiecas uz visiem informācijas elementiem, kas nepieciešami, lai uzlabotu Komisijas spēju un kapacitāti atklāt krāpšanu; uzsver nepieciešamību novērst jebkādus tehniskus un juridiskus šķēršļus datu vākšanai par uzņēmumu struktūrām un faktiskajiem īpašniekiem;
2.

uzsver, ka ir svarīgi šajā desmitgadē tūlītēji un ātri panākt metāna emisiju samazināšanu — tas būtu viens no visiedarbīgākajiem ES klimatrīcības pasākumiem, pievēršot uzmanību ekonomiskajai un sociālajai ilgtspējai; atzīmē, ka metāna emisiju samazināšana papildina nepieciešamos CO 2 emisiju samazinājumus un ka daudzus no emisiju samazinājumiem, ko prasa Parīzes nolīgums, varētu panākt ar lētu un tehniski realizējamu metāna mazināšanu; aicina Komisiju un dalībvalstis COP26 sanāksmē Glāzgovā ierosināt un risināt sarunas par saistošu globālu nolīgumu par metāna mazināšanu saskaņā ar modelētajiem ceļiem, kas paredz ierobežot globālo sasilšanu līdz 1,5 o C un kas minēti IPCC 1,5 o C īpašajā ziņojumā, IPCC sestajā novērtējuma ziņojumā un UNEP globālajā metāna novērtējumā; atzīmē, ka saskaņā ar UNEP Globālo metāna novērtējumu globālie ieguvumi, ko dotu visa ietekme tirgū un ārpus tā, kvantificējot būtu aptuveni 4 300 USD uz tonnu metāna emisiju samazinājuma un ik gadu varētu novērst aptuveni 1 430 priekšlaicīgas nāves gadījumu uz tonnu emisiju samazinājuma; uzskata, ka gaidāmajam tiesību akta priekšlikumam pievienotā ietekmes novērtējumā tāpēc būtu jāizskata ierosināto pasākumu izmaksas un nerīkošanās vai kavēšanās radītās izmaksas;
37.

uzsver, ka Tirdzniecības un tehnoloģiju padome ir daļa no pozitīvas transatlantiskās tirdzniecības programmas, un tās galīgais mērķis ir jaunajās tehnoloģijās iedibināt demokrātijas vērtības un ētiku, lai kļūtu par pārredzamu institucionālu struktūru un par globālas digitālās pārkārtošanās līderi; šajā ziņā atzinīgi vērtē to, ka dibināšanas sanāksme ir notikusi atbilstoši plānotajam, kaut arī bija jūtams saspīlējums, kas ir atklāti un godīgi jāpārrunā; norāda, ka būtu iespējami daži ātri ieguvumi, kas veicinātu plašāku divpusējo tirdzniecību, un tāpēc mudina abas puses koncentrēties uz konkrētiem, reāliem rezultātiem; šajā ziņā atzinīgi vērtē rezultātus, ar kādiem noslēgusies šā gada 29. septembrī Pitsburgā notikusī Tirdzniecības un tehnoloģiju padomes pirmā sanāksme, kurā tika apstiprinātas konkrētas tēmas katrai no 10 darba grupām; saistību kontekstā atbalsta apņemšanos sadarboties, lai nepieļautu jaunu un lieku šķēršļu veidošanos tirdzniecībai ar jaunām un topošām tehnoloģijām, kā arī sadarboties ieguldījumu izvērtēšanas un divējāda lietojuma preču eksporta jomā, un apņemšanos panākt rezultatīvāku politikas īstenošanu, vēršoties pret ārpustirgus un tirdzniecību kropļojošām politikas nostādnēm un praksi; atzinīgi vērtē to, ka ir noskaidrotas konkrētas tēmas, piemēram, ārpustirgus ekonomikas sistēmu radīto problēmu risināšana, kā arī sadarbība darba tiesību politikas un ar tirdzniecību saistītas klimata politikas jomā Globālās tirdzniecības problēmu risināšanas darba grupā; vērš uzmanību uz to, cik svarīga ir sadarbība saistībā ar starptautisku tehnoloģijas standartu noteikšanu; prasa Transatlantiskā likumdevēju dialoga struktūrā izveidot Tirdzniecības un tehnoloģiju apakškomiteju, lai papildinātu Tirdzniecības un tehnoloģiju padomes izpildvaras funkciju un lai īstenotu minētās padomes demokrātisku kontroli; uzsver, ka Tirdzniecības un tehnoloģiju padome nav forums sarunām par ES un ASV tirdzniecības nolīgumu, tomēr neizslēdz šādu iniciatīvu iespējamību nākotnē;
38.

uzsver, ka ir svarīgi sagatavot ilgtspējīgas ietekmes novērtējumus ex ante , starpposmā un ex post , ievērojot konkrētu grafiku un pēc iespējas ātrāk pievēršoties iespējamiem riskiem, kā arī, ja ex post novērtējumi norāda uz šādu nepieciešamību, pievērsties negatīvās ietekmes novēršanai; aicina Komisiju regulāri informēt Parlamentu par iesāktajiem un pabeigtajiem ilgtspējīgas ietekmes novērtējumiem; uzsver, ka ir jāizstrādā visaptverošs satvars ar konkrētiem mērķiem, lai tirdzniecības un investīciju nolīgumos veicinātu IAM, zaļo kursu un SDO programmu pienācīgas kvalitātes nodarbinātībai; uzsver, ka jauni nolīgumi būtu jānoslēdz tikai tad, kad šie mērķi ir izpildīti, un ka spēkā esošie nolīgumi būtu attiecīgi jāpārskata;
bg)

ANO ir pasludinājusi, ka piekļuve internetam ir cilvēktiesības, līdz ar to ES ir jānosoda Kremļa mēģinājumi bloķēt, kontrolēt un cenzēt interneta saturu un pat izolēt Krievijas iedzīvotājus no piekļuves internetam; ES ir jāpieprasa, lai globālie IT uzņēmumi, apsverot darbības Krievijas tirgū, ņem vērā šos nedemokrātiskos centienus;
—

ņemot vērā ANO Iedzīvotāju fonda (UNFPA) 2019. gada pasaules iedzīvotāju stāvokļa ziņojumu “Unfinished Business: the pursuit of rights and choices for all” (“Nepabeigts darbs: cīņa par tiesībām un izvēles iespējām visiem”),
4.

pauž vilšanos par to, ka Īrijas Datu aizsardzības komisārs Īrijas Augstajā tiesā ierosināja tiesvedību pret Maximilian Schrems un “Facebook”, nevis savu pilnvaru ietvaros pieņēma lēmumu saskaņā ar Lēmuma 2010/87/ES 4. pantu un VDAR 58. pantu; tomēr atgādina, ka Īrijas Datu aizsardzības komisārs izmantoja likumīgo ceļu, kas ļauj datu aizsardzības iestādēm vērsties savas valsts tiesā, izsakot bažas par Komisijas īstenošanas lēmuma spēkā esamību, nolūkā iesniegt ES Tiesai lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu; pauž nopietnas bažas par to, ka Īrijas Datu aizsardzības komisārs, būdams galvenā par šiem jautājumiem atbildīgā institūcija, vēl nav pieņēmis lēmumu par vairākām privātuma aizsardzības organizāciju un patērētāju grupu 2018. gada 25. maijā — VDAR spēkā stāšanās dienā — iesniegtām sūdzībām par VDAR pārkāpumiem, kā arī citām to iesniegtām sūdzībām; pauž bažas par to, ka Īrijas Datu aizsardzības komisārs VDAR 60. panta 3. punktā minēto norādi “nekavējoties” pretēji likumdevēju nodomam interpretē tā, ka “nekavējoties” var nozīmēt arī krietni ilgāku laiku nekā dažus mēnešus; pauž bažas par to, ka uzraudzības iestādes nav proaktīvi rīkojušās saskaņā ar VDAR 61. un 66. pantu, lai panāktu, ka Īrijas Datu aizsardzības komisārs izpilda savus VDAR noteiktos pienākumus; pauž bažas arī par to, ka Īrijas Datu aizsardzības komisāram nav pietiekami daudz tehnoloģiju speciālistu un ka tiek izmantotas novecojušas sistēmas; nosoda Īrijas Datu aizsardzības komisāra neveiksmīgo mēģinājumu novirzīt tiesvedības izmaksas uz atbildētāju, jo šāda rīcība būtu varējusi radīt ārkārtīgi spēcīgu atturošu ietekmi; aicina Komisiju uzsākt pārkāpuma procedūras pret Īriju par to, ka tā nav pienācīgi īstenojusi VDAR;
D.

tā kā ēkas rada aptuveni 40 % no ES kopējā energopatēriņa un 36 % no SEG emisijām no enerģijas, un IKT rada 5–9 % no globālā elektroenerģijas patēriņa;
24.

atzīmē, ka valūtas globālā nozīme pasaulē ir tieši saistīta ar to emitējošās valsts lomu pasaules tirdzniecībā; uzsver, ka ES kā viens no pasaules lielākajiem tirdzniecības blokiem, kas ir uzņēmies saistības attiecībā uz atvērtiem un brīviem starptautiskiem tirgiem, varētu gūt labumu no savas valūtas starptautiskās lomas pastiprināšanas; uzsver, ka mudināšana izvēlēties euro kā tirdzniecības valūtu mazinās ar valūtas maiņu saistīto risku un ar valūtu saistītās izmaksas, it īpaši ES maziem un vidējiem uzņēmumiem; tomēr konstatē, ka, neraugoties uz Eiropas uzņēmumu kā lielu pircēju un ražotāju stāvokli, tie stratēģiskos tirgos reizēm priekšroku dod tirdzniecībai citās valūtās vai saskaras ar grūtībām tirgoties euro tirgus struktūras un atkarības no iepriekšējās pieredzes dēļ; pieņem zināšanai pētījumus, kas rāda, ka euro īpatsvars uzņēmumu faktūrās ir atkarīgs no daudziem faktoriem, tostarp no uzņēmuma lieluma, valsts, kurā tas atrodas, preču viendabīguma un pastāvošajām piegādes ķēdēm; tādēļ aicina Komisiju veicināt euro izmantošanu cenu noteikšanā un faktūru sagatavošanā tirdzniecības darījumos un izmantot euro denominētiem finanšu instrumentiem piemītošo lielo potenciālu, aktīvi sadarbojoties ar privātā sektora ieinteresētajām personām un tirdzniecības partneriem un sekmējot euro izmantošanu ES tirdzniecības nolīgumos; turklāt šajā kontekstā norāda uz tādu piegādes ķēžu potenciālu, kuras atbilst Savienības mērķiem klimata un ilgtspējas jomā, kā arī citiem svarīgiem standartiem;
A.

tā kā Starptautiskais Resursu panelis 2019. gada globālajā pārskatā par resursiem lēsa, ka pusi no kopējā siltumnīcefekta gāzu emisiju apjoma un vairāk nekā 90 % no bioloģiskās daudzveidības zuduma un ūdens spriedzes rada resursu ieguve un apstrāde; tā kā globālā ekonomika izmanto tikpat daudz resursu kā 1,5 planētas un tā kā jau tagad būtu vajadzīgas 3 planētas, ja katrs cilvēks patērētu tik, cik pašlaik vidēji patērē viens ES iedzīvotājs, un tā kā galvenajam aprites ekonomikas mērķim vajadzētu būt kopumā samazināt dabas resursu izmantošanu un atkritumu rašanos; tā kā tas prasīs ekonomiskās izaugsmes atsaistīšanu no resursu izmantošanas, paturot prātā atšķirību starp absolūto un relatīvo atsaistīšanu;
D.

tā kā Komisija Īstenošanas regulā (ES) 2021/52 pagarinājumu iemeslus ir skaidrojusi vienīgi šādi: “Ņemot vērā to, ka no pieteikumu iesniedzējiem neatkarīgu iemeslu dēļ šo darbīgo vielu novērtēšana ir aizkavējusies, to apstiprinājuma periodi, visdrīzāk, beigsies, pirms tiks pieņemts lēmums par to atjaunošanu”;
—

ņemot vērā Komisijas 2020. gada jūnija paziņojumu “Legal gender recognition in the EU – The journey of trans people towards full equality” (Dzimuma tiesiskā atzīšana ES — transpersonas ceļā uz pilnīgu līdztiesību),
D.

tā kā S. Demirtaş sākotnēji aizturēja 2016. gada 4. novembrī kopā ar astoņiem citiem demokrātiski ievēlētiem parlamenta deputātiem no HDP, tostarp bijušo HDP līdzpriekšsēdētāju Figen Yüksekdağ, un notiesāja, piemērojot apsūdzību par dalību teroristu organizācijā, teroristu propagandas izplatīšanu un daudziem citiem noziegumiem; tā kā tādējādi Turcijas valdība sāka savu nemitīgo uzbrukumu šai politiskajai partijai, kas ir daļa no plašākas politiski motivētas kriminālvajāšanas un ieslodzīšanas kampaņas; tā kā, neraugoties uz to, ka 2019. gada pašvaldību vēlēšanās HDP ieguva 65 mēru amata vietas, šobrīd amatā ir palikuši tikai seši HDP mēri, bet pārējie ir atcelti no amata vai atrodas ieslodzījumā un viņus aizvieto valdības ieceltas pilnvarotās personas;
—

ņemot vērā Komisijai 2020. gada maijā sagatavoto pētījumu “Improving financial security in the context of the Environmental Liability Directive” (Finansiālās drošības uzlabošana saistībā ar direktīvu par atbildību vides jomā) (21),
—

ņemot vērā Cedefop 2020. gada ziņojumu Vocational education and training in Europe, 1995-2035 — Scenarios for European vocational education and training in the 21st century (Profesionālā izglītība un apmācība Eiropā 1995.–2035. gadā. Eiropas profesionālās izglītības un apmācības scenāriji 21. gadsimtā),
—

ņemot vērā Eiropas Migrācijas tīkla 2017. gada kopsavilkuma ziņojumu “The effectiveness of return in EU Member States: challenges and good practices linked to EU rules and standards” (Atgriešanas efektivitāte ES dalībvalstīs: problēmas un laba prakse saistībā ar ES noteikumiem un standartiem),
9.

ierosina satura mitināšanas platformām regulāri iesniegt Eiropas struktūrai visaptverošus pārredzamības ziņojumus, kuru pamatā ir konsekventa metodika un kuri tiek novērtēti, pamatojoties uz attiecīgiem darbības rādītājiem, tostarp par to satura politiku un to noteikumu un nosacījumu atbilstību digitālo pakalpojumu tiesību akta noteikumiem; turklāt ierosina satura mitināšanas platformām vienkāršā un viegli pieejamā veidā publicēt un darīt pieejamus publiski pieejamā datubāzē šos ziņojumus, kā arī to satura pārvaldības politiku;
U.

tā kā nākamajā plānošanas periodā 2021.–2027. gadam Garantiju jauniešiem finansēs no Eiropas Sociālā fonda Plus (ESF+), kurā tagad iekļauta Jaunatnes nodarbinātības iniciatīva, kas ir galvenā programmas “Garantija jauniešiem” finansēšanas programma; tā kā Eiropas Atveseļošanas instruments (Next Generation EU), izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānismu un REACT-EU, sniegs papildu atbalstu jauniešu nodarbinātības pasākumiem; tā kā ieguldījumi izglītībā un apmācībā, kas ir saskaņoti ar divējādo zaļo un digitālo pārkārtošanos, tiks finansēti no Eiropas Reģionālās attīstības fonda līdzekļiem; tā kā dalībvalstis pēc pieprasījuma un pēc iepriekš noteiktu kritēriju izpildes var saņemt līdzekļus no tehniskā atbalsta instrumenta, ar kuriem finansēt strukturālo reformu sagatavošanas un īstenošanas posmus, citu pasākumu starpā izglītības un apmācības un darba tirgus politikas jomā,
atzinīgi vērtē EĀDD dzimumu līdztiesības un vienlīdzīgu iespēju stratēģiju 2018.–2023. gadam un prasa to atjaunināt, iekļaujot konkrētas, izmērāmas un saistošas politiskas saistības attiecībā uz sieviešu pārstāvību vadošos amatos; uzstāj uz to, lai tiktu sasniegts mērķis — 50 % sieviešu vadošos amatos, tostarp delegāciju un kopējās drošības un aizsardzības politikas (KDAP) misiju un operāciju vadītāju amatā; atzinīgi vērtē Komisijas panākto progresu šajā jomā — 41 % no visu līmeņu vadītājiem ir sievietes; pauž nožēlu par to, ka EĀDD ir tālu no minētā mērķa sasniegšanas, jo sievietes ieņem tikai divus no astoņiem ES īpašā pārstāvja amatiem, 31,3 % — no vidējā līmeņa vadošajiem amatiem un 26 % — no augstākā līmeņa vadošajiem amatiem; aicina pašreizējo PV/AP veikt nepieciešamos pasākumus, lai labotu šo situāciju, un aicina dalībvalstis izvirzīt vairāk sieviešu kandidatūras vadošiem amatiem;
6.

atzinīgi vērtē REACT-EU izveidi, kas ir tiešas rīcības plāns, kas paredz nodrošināt papildu finansējumu smagi skartajiem reģioniem un ekonomikas nozarēm; atzinīgi vērtē to, ka kultūra ir atzīta par svarīgu un skartu nozari; tomēr pauž bažas par to, ka nav veikti pasākumi, lai nodrošinātu, ka kultūras un radošās nozares un industrijas gūtu labumu no šīs iniciatīvas; mudina dalībvalstis uzskatīt kultūras un radošās nozares un nozares par stratēģiskiem sektoriem un prioritāti saskaņā ar ES atveseļošanas plānu un noteikt skaidru budžetu, kas saistīts ar ātriem un konkrētiem pasākumiem, kuri paredzēti šo dalībnieku atlabšanai un no kuriem labumu gūtu visas ieinteresētās personas, tostarp neatkarīgi mākslinieki, un kuru mērķis būtu ne tikai to ekonomiska atveseļošana, bet arī to cilvēku darba apstākļu uzlabošana, kuri strādā kultūras un radošajās nozarēs un industrijās;
—

ņemot vērā Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja 2014. gada 26. marta sākotnējo atzinumu “Privacy and competitiveness in the age of big data: The interplay between data protection, competition law and consumer protection in the Digital Economy” (“Privātums un konkurētspēja lielo datu laikmetā: datu aizsardzības, konkurences tiesību un patērētāju aizsardzības mijiedarbība digitālajā ekonomikā”) un Eiropas datu aizsardzības uzraudzītāja 2016. gada 23. septembra Atzinumu 8/2016 “Coherent enforcement of fundamental rights in the age of big data” (“Pamattiesību saskaņota īstenošana lielo datu laikmetā”),
—

ņemot vērā projektu Padomes Lēmumam par to, lai noslēgtu, Savienības vārdā, Ieguldījumu aizsardzības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Vjetnamas Sociālistisko Republiku, no otras puses (05931/2019),
I.

tā kā Burundi ir viena no pasaules nabadzīgākajām valstīm, kurā 74,7 % iedzīvotāju dzīvo nabadzībā, un tautas attīstības indeksā tā ierindojas 185. vietā no 189 valstīm; tā kā vairāk nekā 50 % Burundi iedzīvotāju cieš no hroniska pārtikas trūkuma, gandrīz puse iedzīvotāju ir jaunāki par 15 gadiem un 2019. gadā vien vairāk nekā astoņi miljoni cilvēku saslima ar malāriju, no kuriem 3000 mira no šīs slimības; tā kā nabadzība, nekvalitatīvi sabiedriskie pakalpojumi, augsts jauniešu bezdarba līmenis un iespēju trūkums valstī turpina izraisīt vardarbību;
M.

tā kā ES, reaģējot uz krīzi, ir piešķīrusi 117,6 miljonus EUR ārkārtas palīdzībai un attīstības palīdzībai, sadarbojoties ar mazāk aizsargātām iedzīvotāju grupām gan Venecuēlā (60 % no finansējuma), gan kaimiņvalstīs (40 % no finansējuma); tā kā atbalsts, ko ANO līdz šim ir spējusi iegūt no sava Reģionālā bēgļu un migrantu situācijas risināšanas rīcības plāna, veido tikai aptuveni 22 % no kopējā pieprasītā apjoma (159 miljoni USD no prasītajiem 738 miljoniem USD),
1.

pauž nopietnas bažas par to, ka daudzas dalībvalstis nepietiekami īsteno Ceturto nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas direktīvu; tādēļ atzinīgi vērtē to, ka Komisija ir uzsākusi pārkāpuma procedūras pret dalībvalstīm, pamatojoties uz tās pilnīguma pārbaužu rezultātiem; aicina Komisiju pēc iespējas drīzāk pabeigt pilnīgas pareizības pārbaudes un vajadzības gadījumā sākt pārkāpuma procedūras; mudina tās dalībvalstis, kas to vēl nav izdarījušas, pēc iespējas ātrāk pienācīgi transponēt Ceturto nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas direktīvu savos valsts tiesību aktos;
—

ņemot vērā Eiropas Padomes cilvēktiesību komisāra 2017. gada 25. jūlija cilvēktiesību piezīmi “Afrophobia: Europe should confront this legacy of colonialism and the slave trade”;