Eiropas Parlamenta rezolūcija par Kultūras daudzveidības un māksliniecisku izpausmju aizsardzības konvencijas izstrādi



Oficiālais Vēstnesis 033 E , 09/02/2006 Lpp. 0591 - 0594



P6_TA(2005)0135 Kultūras daudzveidība Eiropas Parlamenta rezolūcija par Kultūras daudzveidības un māksliniecisku izpausmju aizsardzības konvencijas izstrādi Eiropas Parlaments, - ņemot vērā tā 2004. gada 14. janvāra rezolūciju par kultūras daudzveidības saglabāšanu un veicināšanu: Eiropas reģionu un tādu starptautisko organizāciju, kā UNESCO un Eiropas Padomes, loma [1], - ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Ceļā uz starptautisku kultūras daudzveidības instrumentu" (KOM(2003)0520), - ņemot vērā tā 2003. gada 12. marta rezolūciju par Vispārējo vienošanos par tirdzniecību ar pakalpojumiem (GATS) Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) ietvaros, tostarp kultūras daudzveidību [2], - ņemot vērā UNESCO 2001. gada 2. novembra Vispārējo deklarāciju par kultūras daudzveidību, - ņemot vērā EK līguma 149. panta 1. punktu un 151. pantu, - ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas preambulu un 22. pantu, - ņemot vērā Līguma par Konstitūciju Eiropai I-3. panta 3. punkta ceturto daļu, kas apliecina, ka Savienība respektē savu kultūru un valodu daudzveidību un nodrošina Eiropas kultūras mantojuma aizsardzību un sekmēšanu, un III-315. pantu, kas apliecina vienprātības noteikumu Padomē, apspriežot un noslēdzot nolīgumus kultūras un audiovizuālo pakalpojumu tirdzniecības jomā, ja šie nolīgumi draud ierobežot Savienības kultūru un valodu daudzveidību, - ņemot vērā UNESCO Vispārējās konferences 2003. gada 17. oktobra lēmumu sākt darbu, lai līdz nākamajai Vispārējās konferences sesijai 2005. gadā izstrādātu konvencijas par kultūras daudzveidību projektu, - ņemot vērā Reglamenta 108. panta 5. punktu, A. tā kā no 2003. gada decembra līdz 2004. gada maijam notika neatkarīgu ekspertu sanāksmes, lai izstrādātu konvencijas pirmo provizorisko projektu; B. tā kā pēc 2004. gada septembra ir notikusi virkne starpvaldību sanāksmju, lai pabeigtu izstrādāt konvencijas pirmo provizorisko projektu un ziņojumu; C. tā kā 2001. gada novembrī pieņemtā UNESCO Vispārējā deklarācija par kultūras daudzveidību bija gaidīts solis virzienā uz starptautisko sadarbību, tomēr ir izrādījies, ka tā nav pietiekama atbilde uz draudiem kultūras daudzveidībai globalizācijas apstākļos; D. tā kā UNESCO konvencijas projekta uzdevums ir nodrošināt un aizsargāt kultūras un māksliniecisku izpausmju dažādību, un tā kā tās mērķis ir veicināt kultūras politiku izstrādi un pieņemšanu un atbilstīgu pasākumu veikšanu, lai aizsargātu un veicinātu kultūras izpausmju dažādību, kā arī atbalstītu plašākas starptautiskas kultūras apmaiņas; E. tā kā konvencijas mērķis attiecas uz kultūras jautājumiem — jomu, kurā saskaņā ar EK līguma 151. pantu Kopienai nav saskaņošanas pilnvaru, — bet šī mērķa sasniegšanai paredzētie pasākumi var ietvert noteikumus, kas ietekmē acquis communautaire; citiem vārdiem, UNESCO konvencijas projekts ir jaukta veida nolīgums un ietver daudzus noteikumus, kas attiecas uz Kopienas kompetences jomām; F. tā kā Padome tāpēc 2004. gada 16. novembrī ir piekritusi Komisijas pilnvarām Kopienas vārdā veikt sarunas par tām UNESCO konvencijas projekta daļām, kas attiecas uz Kopienas kompetences jomām; G. tā kā dalībvalstīm ir pienākums cieši sadarboties ar Kopienu, lai nodrošinātu vienotību jebkuru dokumentu apspriešanā un pieņemšanā; H. tā kā EK līguma 300. pants nosaka Kopienas nolīgumu procedūras noteikumus un paredz apspriešanos ar Eiropas Parlamentu par priekšlikumu noslēgt šādu nolīgumu; I. tā kā attiecībā uz jaukta veida nolīgumiem ir svarīgi cieši sadarboties dalībvalstīm un visām Kopienas iestādēm; 1. norāda, ka konvencijai ir jābūt starptautiskas sadarbības līdzeklim, kas veicinās kultūras attīstību, uzskata, ka konvencijas projekts ir nopietns mēģinājums risināt uzdevumus, kurus kultūras daudzveidībai izvirza globalizācijas un starptautiskās tirdzniecības politika, un atzinīgi vērtē saistoša, standartus nosakoša kultūras daudzveidības aizsardzības instrumenta izstrādes procesu; 2. uzskata, ka dalībvalstīm jādara viss iespējamais, lai saskaņotu savas nostājas gan savstarpēji, gan ar Kopienu; 3. pauž bažas, ka jebkāds vienotības trūkums var vājināt Kopienas nostāju un tās viedokļa uzticamību sarunās, un uzsver ES vienotības svarīgumu un vajadzību Parlamentam pilnībā iesaistīties skaidru pilnvaru noteikšanā, kā arī ņemt vērā pilsoniskās sabiedrības pausto viedokli; 4. uzstāj, ka Komisijai ne tikai Padomei jāsniedz aktualizēta informācija par sarunām UNESCO, bet arī jānodrošina, ka pilnībā tiek informēts Eiropas Parlaments; 5. uzskata, ka ierosinātajā UNESCO konvencijā skaidri jāuzsver konvencijas valstu tiesības attīstīt, uzturēt un īstenot politikas un tiesību aktus, kas paredzēti, lai veicinātu un aizsargātu kultūras daudzveidību un plašsaziņas līdzekļu plurālismu, turklāt šai sakarā izšķirošana nozīme ir tam, ka jāpastiprina konvencijā noteiktās tiesības, un ka jānovērš jebkuri mēģinājumi konvencijā šīs tiesības jebkādā veidā mazināt vai vājināt; 6. uzskata, ka konvencijā ir jānorāda sabiedrisko pakalpojumu, it īpaši valsts raidsabiedrību ļoti ievērojamā loma kultūras daudzveidības un identitātes, kā arī kvalitatīva satura un zināšanu pieejamības visiem pilsoņiem aizsardzībā, atbalstīšanā un attīstībā; 7. uzsver, ka, lai gan kultūras pakalpojumiem un precēm ir divējāds raksturs kā ekonomiskām un kultūras precēm, tomēr tās nevar pielīdzināt parastajām precēm; 8. uzsver arī, ka valsts un visu pasaules reģionu kultūras dažādības pieejamība pieder pie pamattiesībām; 9. uzstāj, ka Eiropas Savienība un tās dalībvalstis šīs konvencijas sarunu un noslēgšanas procesā nedrīkst darīt neko tādu, kas varētu kaitēt kultūras daudzveidībai vai mazināt valdību spējas atbalstīt kultūras daudzveidību un identitāti; 10. aicina UNESCO Vispārējo konferenci un sarunās iesaistītās puses nodrošināt, lai konvencija attiektos uz visām kultūras izpausmju formām; 11. aicina visas sarunās iesaistītās puses darīt visu iespējamo, lai izstrādātu projekta galīgo versiju un lai nākamajā UNESCO Vispārējās konferences sanāksmē 2005. gada oktobrī Parīzē to varētu apstiprināt; 12. uzskata, ka plašsaziņas līdzekļu plurālismam ir jābūt vienam no konvencijas pamatprincipiem; 13. uzstāj, ka konvencijai jānodrošina pārredzamības, proporcionalitātes un demokrātijas principi; 14. uzstāj, ka konvencijai jābalstās uz starptautiskos tiesību aktos noteiktiem individuālo cilvēktiesību principiem, tostarp uz informācijas un viedokļa brīvības un intelektuālā īpašuma tiesībām; 15. uzskata, ka jautājums par attiecībām starp starptautiskās tirdzniecības tiesību aktiem un topošo UNESCO konvenciju ir ļoti būtisks aspekts, kuru vislabāk risināt tādā veidā, lai kultūras daudzveidības aizsardzībai piešķirtu vismaz tādu pašu prioritāti kā citām politikām, un nekādā ziņā ne zemāku prioritāti; 16. uzskata, ka nolīgumā jāparedz vienkāršu, tikai vienu un saistošu mehānismu strīdu atrisināšanai, lai starptautiskajās tiesībās attīstītu vienotu tiesu praksi kultūras daudzveidības jomā; 17. uzskata, ka konvencijas kultūras nozaru definīcijās jāiekļauj ne tikai ražošana, bet arī kultūras preču un pakalpojumu radīšana, publicēšana, reklamēšana, izplatīšana, izstādīšana, sniegšana, pārdošana, krāšana, uzglabāšana un saglabāšana; 18. uzskata, ka konvencijā jānorāda gan tiešā, gan netiešā valsts finansiālā atbalsta svarīgums un ka konvencijas valstis var noteikt šāda atbalsta raksturu, apjomu un saņēmējus; 19. uzskata, ka jāsaglabā valstu tiesības organizēt, finansēt un noteikt kultūras daudzveidības un plašsaziņas līdzekļu plurālisma aizsardzībai paredzēto sabiedrisko pakalpojumu iestāžu atbildības jomas, it īpaši attiecībā uz valsts raidsabiedrībām, lai nodrošinātu to demokrātisko un sociālo atbilstību attiecīgajām sabiedrībām, un ka tas jāattiecina arī uz digitālo laikmetu; 20. tādēļ uzskata, ka konvencijai jāaizsargā konvencijas valstu tiesības paplašināt to kultūras politikas, attiecinot tās uz jaunu plašsaziņas līdzekļu saturu un jauniem izplatīšanas veidiem, un ka konvencijā ir skaidri jānorāda tehnoloģiskās neitralitātes princips; 21. atzinīgi vērtē priekšlikumu izveidot Kultūras daudzveidības novērošanas iestādi kā UNESCO struktūrvienību, kurai jāsadarbojas ar profesionālajām organizācijām; 22. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstīm, kandidātvalstu valdībām, Reģionu komitejai, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai, Eiropas Padomei un UNESCO. [1] OV C 92 E, 16.4.2004., 322. lpp. [2] OV C 61 E, 10.3.2004., 289. lpp. --------------------------------------------------