LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 389/50

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Rūpniecība 4.0 un digitālā revolūcija: nākotnes perspektīvas”

(COM(2016) 180 final)

(2016/C 389/07)

Ziņotājs:

Joost VAN IERSEL

Līdzziņotājs:

Nicola KONSTANTINOU

Eiropas Komisija saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pantu 2016. gada 19. aprīlī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Rūpniecība 4.0 un digitālā revolūcija: nākotnes perspektīvas”

(COM(2016) 180 final).

Par komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Rūpniecības pārmaiņu konsultatīvā komisija (CCMI) savu atzinumu pieņēma 2016. gada 22. jūnijā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 518. plenārajā sesijā, kas notika 2016. gada 13. un 14. jūlijā (2016. gada 14. jūlija sēdē), ar 98 balsīm par pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. EESK ļoti atzinīgi vērtē paziņojumu “Eiropas rūpniecības digitalizācija” (1). Tā uzskata, ka viss dokumentu kopums (2) ir pirmais pasākums plašā Eiropas darba programmā, kas īstenojama ciešā sadarbībā ar visiem ieinteresētajiem publiskā un privātā sektora dalībniekiem.

1.2. EESK atzinīgi vērtē paziņojumā izklāstīto saskaņoto un mērķtiecīgo stratēģisko redzējumu attiecībā uz rūpniecības politiku un tā koncentrēšanos uz četriem pamatjautājumiem: 1) tehnoloģijas un platformas; 2) standarti un atsauces arhitektūras; 3) reģionālo inovācijas centru tīklā ietvertā ģeogrāfiskā kohēzija; 4) prasmes visos līmeņos.

1.3. Eiropas Komisijas veiktās analīzes secinājums ir, ka jārīkojas steidzami. Komisija uzsver Eiropas digitālās nozares sniegtās priekšrocības, vienlaikus paužot bažas, ka pievienotās vērtības radīšana no rūpniecības nozares dalībniekiem var tikt masveidā pārvirzīta uz patentēto digitālo platformu īpašniekiem, un norāda uz vienotu standartu un savstarpēji izmantojamu risinājumu trūkumu. Tāpat ir ļoti vajadzīgas digitālās prasmes.

1.4. “Rūpniecība 4.0” būtībā ir augšupējs process. Taču publiskajam sektoram būtu jāizstrādā stratēģiskas pamatnostādnes un jāuzņemas izšķirīga loma procesa regulēšanā, atvieglošanā un finansiālā atbalsta sniegšanā.

1.5. Digitalizācija un iniciatīva “Rūpniecība 4.0” būtiski ietekmē uzņēmējdarbības modeļus un vidi, kurā uzņēmumi patlaban darbojas. Ļoti svarīga ir visu ieinteresēto personu – ne tikai uzņēmēju, bet arī visu līmeņu sociālo partneru, akadēmisko aprindu, pētniecības institūtu, reģionālo un vietējo pašvaldību, izglītības nozares un patērētāju – informētības palielināšana un kopīga mērķa apzināšanās.

1.6. Neviena Eiropas valsts viena pati nespēj sekmīgi izmantot visas digitālā laikmeta sniegtās iespējas. Eiropa kā viens veselums veido kritisko masu, ko var salīdzināt ar tādiem lieliem tirgiem kā ASV un Ķīna. Rūpniecības digitalizācijas nolūkā vajadzīga kopīga ES un dalībvalstu rūpniecības stratēģija. Tādējādi vajadzētu nostiprināt Eiropas rūpniecisko pamatu, piesaistīt jaunus ieguldījumus un pārvietot atpakaļ uz Eiropu ieguldījumus un darbvietas. Tas Eiropai ļaus virzīties uz rūpniecības kopējās izlaides mērķi, proti, līdz 2020. gadam sasniegt 20 % no NKI.

1.7. Ļoti liela nozīme ir uzticamai un prognozējamai videi. Īpašu uzmanību pelnījuši jaunuzņēmumi un strauji augoši uzņēmumi (scaled-ups). Padomei, jo īpaši Konkurētspējas padomei, pēc EK iniciatīvas vajadzētu steidzami lemt par ES rūpniecības stratēģiju 4.0 un digitālo vienoto tirgu, lai aizstātu pašreizējo sadrumstaloto regulējumu, ko veido 28 digitālās rīcībpolitikas. Digitālajam vienotajam tirgum jābūt uzlabotā vienotā tirgus neatņemamai daļai, lai izvairītos no Eiropas digitālās vides sadrumstalotības.

1.8. Izšķirīga nozīme ir sadarbībai. Valsts un reģionālajām 4.0 platformām jāapvieno visi attiecīgie dalībnieki. Kopēja ES regulējuma ietvaros katram dalībniekam vajadzētu pilnveidot savas īpašās iezīmes. Jāsekmē visu veidu partnerība, sinerģijas un kopu veidošana, pārrobežu pasākumi un Eiropas kritēriju ieviešana.

1.9. Tāpat jāsekmē publiskā un privātā sektora partnerības un svarīgi projekti visas Eiropas interesēs (3), kā arī e-pārvaldes iniciatīvas.

1.10. Bažas rada aizvien lielākās atšķirības starp dalībvalstīm rūpnieciskās kopējās izlaides un tehnoloģiju snieguma ziņā. EESK uzskata, ka pienācīgi izveidota sadarbība būtu sākums lielākai konverģencei.

1.11. EESK atzinīgi vērtē to, ka programmas “Apvārsnis 2020” ietvaros, kā arī no dažādiem Eiropas fondiem, tostarp Jean-Claude Juncker investīciju plāna, IKT vajadzībām ir plānots piešķirt pētniecības un izstrādes finansējumu EUR 5 miljardu apmērā. Eiropas Komisijai jāpaskaidro, kā šie politikas mērķi tiks īstenoti.

1.12. Šim nolūkam acīmredzami vajadzīgi ievērojami papildu finanšu resursi. Eiropas Komisija lēš, ka ieguldījumi IKT vien būs EUR 50 miljardi. Tas nozīmē, ka finansējuma nodrošināšanā aktīvi jāiesaistās publiskajam un privātajam sektoram visā Eiropā. Vēl nav skaidrs, kā minētos finanšu nosacījumus īstenot pieņemamā termiņā.

1.13. Galvenā nozīme finansējuma nodrošināšanā ir privātajam kapitālam. Jāmudina bankas sniegt savu ieguldījumu iniciatīvā “Rūpniecība 4.0”. Pienācīgu atbalstu nodrošinātu pilnvērtīgi funkcionējošs Eiropas kapitāla tirgus.

1.14. Individualizēti produkti par masveida ražošanas cenām būs liels ieguvums lietotājiem un patērētājiem. Lielākā daļa personīgā patēriņa jomu izjutīs labākas veiktspējas un kvalitātes priekšrocības.

1.15. Paziņojumā nav pievērsta pietiekama uzmanība būtiskām sociālajām sekām, ko radīs rūpniecības digitalizācija. Neto ietekmi nav iespējams paredzēt. Lai novērstu sabiedrības šķelšanos, īpaša uzmanība jāpievērš tām paaudzēm un ienākumu grupām, kas var tikt smagi skartas. Daudziem citiem pavērsies jaunas iespējas.

1.16. Digitalizācijai būs ievērojama ietekme uz darba tirgu un darba organizāciju – šeit var minēt atalgojuma nevienlīdzības pieaugumu un ierobežojumus piekļuvē sociālā nodrošinājuma sistēmām –, un, ja šim jautājumam neveltīs pienācīgu uzmanību, tam var būt negatīvas sekas (4).

1.17. Lai nodrošinātu stabilas sociālās attiecības, saliedētāku sabiedrību un izglītotu un motivētu darbaspēku, kas strādā kvalitatīvās darbvietās un saņem pienācīgus ienākumus, ir aktīvi jāiesaistās visām attiecīgajām pusēm. Jāveido sociāli un visaptveroši dialogi visos līmeņos – ES, dalībvalstu, reģionālajā un uzņēmumu līmenī –, lai nodrošinātu taisnīgu pielāgošanās sistēmu darba ņēmējiem, ko skārusi digitalizācija, un lai laikus sagatavotos un pienācīgi atbalstītu profesionālo pielāgošanos.

1.18. Starp izglītības programmām un iespējām un sociālo kohēziju ir tieša saikne. Galvenais izaicinājums ir tehnoloģijām atbilstīgu prasmju un kvalifikāciju, kā arī pārkvalifikācijas nodrošināšana digitālo tehnoloģiju lietotājiem. Visu līmeņu un veidu izglītības mācību programmu veidošanā vajadzētu cieši iesaistīt uzņēmumus un sociālos partnerus.

1.19. EESK cer, ka Eiropas Komisija darbosies kā katalizators, efektīvi īstenojot stratēģisko plānu. Tas galvenokārt nozīmē efektīvi koordinēt konkurējošas pieejas, novēršot nenoteiktību un tirgus sadrumstalotību. Liela nozīme ir digitālajam vienotajam tirgum. Izšķiroša būs Eiropas mēroga paātrināta standartizācija.

1.20. Turklāt EESK cer, ka Eiropas Komisija rīkosies aktīvi: — palielinot informētību visās sabiedrības grupās, it īpaši saistībā ar digitālo prasmju apguves sekmēšanu, — analizējot norises pasaulē un nodrošinot labākus statistikas datus pakalpojumu jomā, — demonstrējot ES efektīvu koordinēšanu kā piemēru valstu valdībām, — palielinot spiedienu uz ieguldījumiem infrastruktūrā (telesakari, platjosla), — nodrošinot, ka Eiropas Parlamenta un Padomes Regula par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (5) neradīs disharmoniju ES tirgū, — mudinot ieviest pārredzamus publiskā un privātā finansējuma nosacījumus, — uzraugot, salīdzinot un novērtējot, tajā skaitā KVAI (konkrētai valstij adresētos ieteikumus) Eiropas pusgadā, — veicinot 4.0 platformas un publiskā un privātā sektora partnerības, kā arī ieinteresēto personu sadarbību, tostarp veidojot to kontaktus ES līmenī, — veicinot digitālās inovācijas centrus kā centrus darbaspēka kvalifikācijas paaugstināšanai, — padziļinot ES sociālo dialogu visos līmeņos, lai apspriestu ietekmi uz darba tirgu, kā arī pielāgojumus sociālo un darba tiesību jomā, jo īpaši attiecībā uz ekonomiskajiem un politiskajiem pasākumiem, kam būtu jānodrošina aizsardzība visiem darba ņēmējiem (6).

2. Ievads

2.1. Rūpniecības digitalizācija ir būtiska daļa no ekonomikas plašākas pārveides, kas ietver robotizāciju, materiālzinātnes un jaunus ražošanas procesus, un to dēvē par “Rūpniecību 4.0”. Šī paradigmas maiņa radikāli mainīs uzņēmējdarbības vidi un sabiedrību. Vēl 2014. gadā Eiropas Savienībai nebija skaidras nostājas attiecībā uz iniciatīvas “Rūpniecība 4.0” ekonomikas, tehnoloģiju, sociālajiem un sabiedriskajiem aspektiem. EESK iesniedza sarakstu ar vēlamajiem pasākumiem (7).

2.2. EESK 2015. gada septembrī pieņēma atzinumu, kurā tika apspriesta rūpniecības digitalizācijas un darba tirgus pārmaiņu sociālā un ekonomiskā ietekme (8).

A. Norises pasaulē

2.3. Transversālas norises galvenokārt vērojamas ASV, Ķīnā, ES, Japānā un Korejā. Tām sekos vēl citas valstis. Lielie dati, būdami jauna izejviela, ir katalizators produktu un pakalpojumu modeļu maiņai. Tagad mijiedarbojas iepriekš nesaistītas jomas (9), savukārt (it īpaši digitālu) pakalpojumu sniegšana vērtības ķēdēs rada ievērojamu papildu vērtību ražošanas procesos.

2.4. Mūsdienās neviens uzņēmums nespēj darboties bez digitālas stratēģijas. Šī stratēģija vienlaikus skar produktus, pakalpojumus un procesus visā nozarē. Ņemot vērā jaunu tirgu veidošanos, rūpniecības digitalizācija rada sīvu konkurenci starp uzņēmumiem, kā arī starp ekonomikas blokiem. Pirmskonkurences sadarbība visā pasaulē ir ierasta parādība arī uzņēmējdarbībā.

2.5. Pasākumus virza mērķtiecīga rūpniecības stratēģija, galvenokārt ASV un Ķīnā, kur uzņēmumi izmanto lielā iekšējā tirgus sniegtās priekšrocības. Tā ir augsta līmeņa politika. 2011. gadā Baraka Obamas administrācija sāka īstenot plašu programmu jauno tehnoloģiju, galvenokārt IKT, jomā, iesaistot uzņēmumus, pētniecības institūtus un universitātes no visas valsts.

2.6. Privāti projekti, kā parasti, gūs ievērojamas priekšrocības no jaunām tehnoloģiju programmām, par kurām nesen paziņoja federālās aģentūras.

2.7. ASV plāno izmantot digitālo pārveidi, lai atgūtu zaudētās pozīcijas rūpniecības tirgū, vienlaikus izmantojot priekšrocības, ko sniedz uzņēmējdarbības brīvība Amerikā, un tādu pasaules mēroga dalībnieku kā Google, Amazon, Microsoft, Cisco u. c. (10) vadošais stāvoklis IKT un lielo datu jomā.

2.8. Līdzīgi darbojas vadošo rūpniecības uzņēmumu konsorcijs. Saraksts, kurā ietverti 50 novatoriskākie uzņēmumi 2014. gadā, liecina, ka septiņi no desmit vadošajiem uzņēmumiem ir reģistrēti ASV (11).

2.9. Ķīnas pārvaldes iestādes izmanto digitālo pārveidi, lai palielinātu Ķīnas ietekmi pasaulē. Oficiālajos dokumentos uzsvērts mērķis pielīdzināties ASV.

2.10. Ķīnas vērienīgie mērķi ir uzsvērti valsts virzītajā transversālajā programmā “Izgatavots Ķīnā 2025” (Made in China 2025), kas izstrādāta, pamatojoties uz Vācijas iniciatīvas “Rūpniecība 4.0” mērķiem. Tā ir pilnīgi jauna koncepcija Ķīnas ekonomikas un ražošanas procesos, un tajā paredzēta augsta koordinācijas pakāpe lēmumu pieņēmēju, ekonomikas dalībnieku un inovatīvo spēku starpā.

2.11. Tai paredzēti lieli finanšu līdzekļi. Šīs īpašās programmas nav skārusi arī ekonomikas lejupslīde.

B. Situācija Eiropā

2.12. Interese par iniciatīvu “Rūpniecība 4.0” ir strauji palielinājusies. Vienlaikus digitalizācija ir Jean-Claude Juncker vadītās Komisijas svarīga prioritāte. Tādējādi būs vajadzīga optimāla Eiropas Komisijas dienestu koordinācija.

2.13. Būtiski, lai Konkurētspējas padome pievērstos kopīga mērķa apziņas veicināšanai starp Eiropas Komisiju un valsts un reģionālā līmeņa lēmumu pieņēmējiem. Rūpniecības digitalizācijas un lielo datu uzdevums Eiropas ražošanā ir nodrošināt tai stabilu vietu nākotnē. Tas būtībā ir augšupējs process, kurā iesaistītas visas ieinteresētās personas. Publiskais sektors pilda regulatora, veicinātāja un finansiāla atbalsta sniedzēja funkcijas.

2.14. Kopš 2011. gada iniciatīvu ir izrādījusi Vācija, pieliekot federālās valdības, akadēmisko aprindu un uzņēmēju kopīgas pūles. Pēc tam, kad 2013. gadā tika sākta iniciatīva “Rūpniecība 4.0”, šis process tika ietverts 4.0 platformā un sadarbības nolīgumā starp valdību, uzņēmējiem un arodbiedrībām. Uzņēmēji aizvien vairāk tiek iesaistīti transversālās iniciatīvās, bieži sadarbībā ar reģionālajām pašvaldībām.

2.15. Vienlaikus pastāv tādas iniciatīvas kā Industrie 4.0 Austrijā, L’Industrie du Futur Francijā, Catapult Apvienotajā Karalistē, Smart Industry Nīderlandē un citas. Tās ir ļoti atšķirīgas, un katra valsts ir izstrādājusi savu redzējumu par 4.0 un rūpniecības nākotni. Tomēr sadarbības intensitāte un steidzamības apzināšanās katrā valstī ievērojami atšķiras.

2.16. Valsts, reģionālās un vietējās (pilsētas!) iniciatīvas cita citu papildina. Eiropas Komisija pamatoti plāno pārrobežu nolīgumus un partnerattiecības, kā arī paraugprakses apmaiņu.

2.17. Vadībā izvirzās lieli uzņēmumi un specializēti vidējie uzņēmumi. Galvenās bažas rada lielās atšķirības starp valstīm, MVU atpalicība vai nepietiekama informētība un vāji centieni iesaistīt sabiedrību. Ļoti sarežģīts jautājums ir Eiropas tirgus sadrumstalotība un ierastā neiepriecinošā Eiropas aina, ko veido 28 dažādas rīcībpolitikas rūpniecības un digitālās politikas jomā.

2.18. Rūpniecības digitalizācija un “Rūpniecība 4.0” ietver ne tikai tehnoloģijas vien. Uzņēmumiem jābūt gataviem radikālām pārmaiņām, ko nosaka vairāki faktori: ražošanas ātrums, apjoms un neparedzamība, kā arī vērtību ķēdes turpmāka sadrumstalošanās un pārorientācija, jaunas attiecības starp pētniecības institūtiem, augstākās izglītības iestādēm un privāto sektoru, jauni uzņēmējdarbības modeļi, jaunas saites starp lieliem un mazākiem uzņēmumiem, jauni sadarbības veidi starp visiem uzņēmējdarbības līmeņiem (projektēšana, ražošana, pārdošana, loģistika, apkope), vajadzība atjaunināt un apgūt jaunas prasmes līdztekus jauniem darba attiecību veidiem, kā arī ciešāka saikne starp uzņēmumu un lietotāju. Jaunieviestās koncepcijas rada īpašas problēmas tradicionālajām nozarēm (12).

2.19. Patērētājiem var būt lielāka teikšana nekā jebkad agrāk. Kombinējot ražošanu un pakalpojumus, digitalizācija ietver izstrādājumu pielāgošanu un individualizētus izstrādājumus par tādām pašām vai zemākām izmaksām kā sērijveida izstrādājumiem, bieži vien jaunā vidē. Vienlaikus patērētājiem jābūt iespējai iegūt atbilstīgu informāciju par produktu sociālo ietekmi un ietekmi uz vidi; tas veicinās apzinātu lēmumu pieņemšanu par plānotajiem pirkumiem.

3. Rūpniecības politika un pašreizējās un vēlamās darbības

3.1. Lai atbalstītu iniciatīvu “Rūpniecība 4.0” un tajā ieinteresētās personas – uzņēmējus, darbiniekus, sociālos partnerus, piegādātājus un klientus, izglītības iestādes –, Eiropas Savienībai vajadzīga rūpniecības stratēģija, kas ietver atbilstīgu darba dalīšanu starp visām iesaistītajām personām. Izšķirīga nozīme ir Konkurētspējas padomei. Tāpat kā visu rūpniecības rīcībpolitiku gadījumā, tas ir dalītas kompetences jautājums.

3.2. Eiropadome (13) ir noteikusi mērķi, ka līdz 2020. gadam Eiropas rūpnieciskās ražošanas īpatsvars Eiropas IKP jāpalielina līdz 20 % pašreizējo 12 % vietā. Tomēr ieguldītāju vilcināšanās un (Eiropas) virzības trūkums ir veicinājis ražošanas samazināšanos.

3.3. Uzsverot, ka vajadzīga saskaņota politika, Komisijas dienesti, cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm un uzņēmumiem, pašreiz izstrādā vērienīgu darba programmu tādās jomās kā regulējums, standartizācija, pētniecība un izstrāde, finanšu resursi.

3.4. EESK ar gandarījumu norāda, ka šobrīd tiek apspriesta lielākā daļa no septiņpadsmit ieteikumiem, ko tā bija ietvērusi savā 2014. gada atzinumā (14).

3.5. Eiropas Komisija, valdības, uzņēmumi un ieinteresētās personas vienlaikus pamatoti piedalīsies sanāksmēs saistībā ar iniciatīvu “Rūpniecība 4.0”. Ir jāveicina Eiropas publiskā un privātā sektora partnerības (15), kā arī plānotais svarīgais projekts visas Eiropas interesēs attiecībā uz zemsprieguma elektroniku lietiskā interneta vajadzībām. Ir vajadzīgs detalizēts ceļvedis uzņēmumiem un valdībām.

3.6. Viena no galvenajām problēmām ir tā, ka joprojām ir spēkā 28 digitālās rīcībpolitikas. Tas ir pilnīgi neproduktīvi, ņemot vērā apjoma nepieciešamību, un kalpo kā būtisks arguments digitālā vienotā tirgus izveides paātrināšanai.

3.7. Digitālajam vienotajam tirgum būtu jākļūst par uzlabotā vienotā tirgus neatņemamu daļu. Jāpaātrina lietpratīgu tiesību aktu un regulējuma pieņemšana. Programmā ietverti šādi aspekti: — iekšējās tirdzniecības šķēršļu likvidēšana un novecojušo tiesību aktu atjaunināšana, — vienāda lielo datu apstrāde Eiropā, — digitālā infrastruktūra (telesakari, platjosla), — atklāts standartizācijas process, kurā izmanto standartam būtiskos patentus, kas pieejami saskaņā ar taisnīgiem, pamatotiem un nediskriminējošiem (FRAND) ekonomiskajiem un tiesiskajiem nosacījumiem, — datu, tostarp ar darbiniekiem saistītu datu, licencēšanas un aizsardzības tiesiskais regulējums, — datu aizsardzības nozīme pašreizējā un turpmākā datu izmantošanā un piekļuve faktiskajiem datiem, — autonomi savienotu ierīču, mašīnu un transportlīdzekļu drošība un atbildība par tiem, — mākoņdatošana un standarti mākoņdatu apstrādes platformās, — kiberdrošība un konfidencialitāte, — autortiesības, — sociālās un nodokļu jomas regulējums “gadījuma darba ekonomikā” un tiešsaistes darba attiecībās (piemēram, saistībā ar darbu kolektīvo pakalpojumu jomā (crowd working)), — jaunākā, sīki izstrādātā statistika attiecībā uz pakalpojumiem.

3.8. EESK mudina rīkot apspriešanos, lai panāktu samērīgu līdzsvaru starp tiesību aktiem un ekonomikas dalībnieku rīcības brīvību.

3.9. Eiropai, cieši sadarbojoties ar dalībniekiem no trešām valstīm, jācenšas noteikt pasaules mēroga standartus.

3.10. Vispārīgajā datu aizsardzības regulā ietverta daudzējāda rīcības brīvība dalībvalstīm. Svarīgi, lai Vispārīgā datu aizsardzības regula neierobežotu piekļuvi datiem un to atkārtotu izmantošanu un tādējādi vēl vairāk nepalielinātu disharmoniju ES tirgū.

3.11. Uzņēmumi un valstis joprojām pārāk zemu novērtē kiberdrošību. Kibernoziedzība izplatās visā pasaulē. Eiropas Savienībai šajā ziņā ir nepārprotami jārīkojas.

3.12. EESK aicina Eiropas Komisiju pievērst īpašu uzmanību statistikas datiem, kas joprojām sistemātiski netiek ņemti vērā. Detalizētāki statistikas dati par pakalpojumiem ir būtiski uzņēmumiem un politikas veidotājiem.

4. Valstu un reģionālie pasākumi

4.1. Arvien vairāk valstu un reģionu pašreiz nopietni strādā digitalizācijas jomā.

4.2. Tomēr galvenās bažas rada aizvien lielākās atšķirības starp valstīm un atšķirīga izpratne uzņēmumu līmenī dažādās valstīs. Būtisks jautājums ir uzņēmumu un piegādātāju sadarbspēja.

4.3. Ir izstrādātas izpratnes veicināšanas programmas uzņēmumiem un ieinteresētajām personām. Katra valsts izvēlas savas metodes. Platformas (bieži reģionālajā līmenī) ir ļoti svarīgas, lai uzlabotu sadarbību starp lieliem un maziem uzņēmumiem, kā arī starp šiem uzņēmumiem un pētniecības institūtiem un augstskolām.

4.4. Būtu jāveicina reģionālo un valsts publiskā un privātā sektora partnerību paplašināšana. Tās apvieno partnerus ar atšķirīgu pieredzi un sekmē savstarpēju ideju apmaiņu. Tās veicina sadarbību un var būt noderīgs avots tik nepieciešamā finansiālā atbalsta saņemšanai.

4.5. Platformas, izcilības centri un nozares laboratorijas (field labs) bieži koncentrējas uz konkrētiem digitalizācijas elementiem, piemēram, izmaiņām vērtību ķēdēs, jauniem uzņēmējdarbības modeļiem un sociālo un darbvietu inovāciju (16), aktīvi iesaistot darba ņēmējus un arodbiedrības. Jāveicina vienotu kontaktpunktu izveide. Nozares organizācijām ir nozīme ar nozari saistītu jautājumu risināšanā.

4.6. Aktīvas dalībnieces ir arī (tehniskās) universitātes, kuru paspārnē tiek veidoti inkubatori – uzņēmējdarbības skolas. Ļoti noderīga ir uzņēmējdarbības principu ievērošana augstskolās – koncepcija, kas izplatās visā kontinentā (17).

4.7. Uzņēmumu, platformu, nozares organizāciju un augstskolu tīkli pastiprina vēlamās tendences. Digitālajam vienotajam tirgum vajadzētu uzlabot pārrobežu sadarbības nosacījumus. Lai veicinātu sadarbību starp (ļoti) atšķirīga mēroga dalībniekiem, varētu būt nepieciešami ekonomiskie un juridiskie nosacījumi kopīgai vērtības radīšanai rūpniecības digitalizācijas procesā. Īpaši jāpievēršas MVU un jaunuzņēmumiem. Lielākā daļa šo uzņēmumu nesaņem viņiem paredzētu informāciju, un daudziem uzņēmumiem trūkst instrumentu uzlabojumu veikšanai.

4.8. Salīdzinot ar ASV, jaunuzņēmumiem un strauji augošajiem uzņēmumiem Eiropā tiek pievērsts samērā maz uzmanības. (Pārrobežu) inkubatoru lielo un mazo tīklu savstarpēja ideju apmaiņa atmaksājas. Ļoti lielu atbalstu var sniegt profesionālās izaugsmes veicinātāji, piemēram, nepilnas slodzes, pensionētie un pieredzējušie uzņēmēji un mentori.

5. Finansējums

5.1. Digitalizācija kļūst par Eiropas fondu prioritāti (programma “Apvārsnis 2020”, reģionālais un cita veida finansējums). Ļoti noderīgs var būt Kopīgais pētniecības centrs Seviljā un turpmākie inovāciju centri, kuriem ir pasaules mēroga pieredze.

5.2. EESK uzskata, ka jautājums par visu nepieciešamo ieguldījumu finansēšanu ir daudz sarežģītāks, nekā izklāstīts paziņojumā. Šim nolūkam acīmredzami vajadzīgi ievērojami papildu finanšu resursi. Eiropas Komisija lēš, ka ieguldījumi IKT vien veidos EUR 35 miljardus. Tas nozīmē ciešu sadarbību starp ES, valsts un reģionālo finansējumu, kā arī aktīvu rūpniecības līdzdalību, izmantojot platformas un publiskās un privātās partnerības. Jāprecizē, kā šie finanšu nosacījumi tiks īstenoti pieņemamā termiņā. Var uzdot ierasto jautājumu: kurš maksās, cik un kādā nolūkā?

5.3. Eiropas finansējuma piešķiršanas procedūra bieži tiek pamatoti kritizēta kā pārāk lēna, pārāk birokrātiska, parasti ļoti dārga un nelabvēlīga mazajiem uzņēmumiem. Paraugieties uz ASV! Pielāgotas procedūras un birokrātijas samazināšana ir obligāts nosacījums, vienlaikus saglabājot godīgumu. Varētu būt lietderīgi samazināt obligāto partneru skaitu pētniecības un attīstības konsorcijos (18).

5.4. Universitāšu biznesa inkubatoru vērtējums var būt noderīgs instruments mazajiem uzņēmumiem, lai novērtētu perspektīvos jaunuzņēmumus un paātrinātu ES birokrātiskās procedūras.

5.5. Inovatīvos digitālās uzņēmējdarbības procesus virza jaunuzņēmumi un tādi strauji augoši uzņēmumi kā “vienradži” (unicorns) (19). ASV ir izvirzījusies vadībā. Turklāt amerikāņu inovācijas meklētāji (innovation watchers) ļoti aktīvi darbojas Eiropā un meklē rentablas uzņēmumu pārņemšanas iespējas.

5.6. Līdztekus banku sektoram tiek aktīvi piesaistīts privātais kapitāls. Digitalizācija norisinās arī privāto banku sektorā. Līdztekus minētajam darbojas FinTech (finanšu tehnoloģijas). Tas ir digitālās pasaules produkts, kas veicina ātrumu, lielāku efektivitāti un pārredzamību, kā arī attieksmes maiņu pret klientiem. Būtu lietderīgi Eiropā izveidot vairākus FinTech punktus, kādi jau ir izveidoti Londonā.

5.7. Bankām un FinTech jābūt galvenajām partnerēm digitālajā vienotajā tirgū, nodrošinot augstāku veiktspējas un vērtību radīšanas līmeni. Jārosina, lai tās darbotos kā rūpniecības nozares stratēģiski partneri, sniedzot profesionālu vērtējumu par projektu ieguldījumu ekonomikas, sociālajā un vides aspektā. Lietderīgi varētu būt radikāli jauni savā starpā saistītu platformu un pievienotās vērtības pakalpojumu veidi.

5.8. Finanšu regulējumam (vai pārskatītam finanšu regulējumam) nevajadzētu liegt banku sektoram uzņemties aprēķinātus riskus, veicot ieguldījumus iniciatīvā “Rūpniecība 4.0”.

5.9. Jāpanāk pilnvērtīgi funkcionējošs Eiropas kapitāla tirgus, lai radītu vienlīdzīgus finanšu nosacījumus, ko var pielīdzināt ASV.

6. Sabiedrība un darba tirgus

A. Sabiedrība

6.1. Iniciatīva “Rūpniecība 4.0” un digitālā sabiedrība skar pilnīgi visus. Jāpalielina sabiedrības informētība. Tiek apspriesti riski un neskaidrība par nākotni, kā arī izdevības un iespējas, sociālie apstākļi un sociālās pieņemamības nosacījumi.

6.2. Ziemeļrietumu Eiropā digitālās revolūcijas atspoguļošana plašsaziņas līdzekļos (TV, presē, sociālajos tīklos) jau ir ikdiena. Dažās valstīs sabiedrība ir samērā labi informēta, tomēr visā Eiropā informētība ir būtiski jāuzlabo.

6.3. Individualizēti produkti par masveida ražošanas cenām būs liels ieguvums lietotājiem un patērētājiem. Būtiska veiktspējas uzlabošanās gaidāma šādās jomās: — lauksaimniecība un pārtika, — aprites ekonomika, COP 21, — automatizēta testēšana un diagnostika, remonts un uzturēšana, demontāža, — e-veselība, m-veselība un e-aprūpe, — veselības robotika (tuvums un mijiedarbība), — ēkas un inženiertehniskās būves (20), — mazāks enerģijas patēriņš, — transports un mobilitāte, — e-pārvalde, — viedās pilsētas, — tālāko reģionu attīstība, — mazattīstītās valstis.

B. Darba tirgus

6.4. “Rūpniecība 4.0” būtiski ietekmē visas profesijas darba tirgū. Tāpēc darba tirgus politikai jābūt vienam no turpmāko norišu galvenajiem elementiem. Šajā saistībā paziņojuma saturs diemžēl ir ļoti konspektīvs un samērā virspusējs.

6.5. EESK 2015. gadā apsprieda digitalizācijas dažādos ietekmes veidus uz pakalpojumu nozari un nodarbinātību (21). Tiek veiktas izmaiņas darba aprakstos, prasmēs un kvalifikācijā, izglītībā un apmācībā, darba vides un procesa organizēšanā, līgumattiecībās starp uzņēmumiem un darba ņēmējiem, darba metodēs, karjeras plānošanā u. c.

6.6. Viens no mūsdienu lielākajiem izaicinājumiem ir tehnoloģijas, kas attīstīsies ļoti strauji, bet daži (iespējams, daudzi) cilvēki nespēs tām pielāgoties (22). Saistības jāuzņemas gan politiķiem, gan sabiedrībai kopumā, uzņēmējdarbības nozarei, arodbiedrībām, bezpeļņas organizācijām un publiskajam sektoram, nozares organizācijām un NVO.

6.7. Digitālajā laikmetā sociālā kohēzija lielā mērā būs atkarīga no izglītības. Visu līmeņu izglītībai un apmācības sistēmām Eiropā ir ļoti vajadzīgas mūsdienīgas prasmes un kvalifikācijas, ja cilvēki vēlas pielāgoties attīstībai, kā arī (starptautiska) mobilitāte. Būtu jāveicina radošums un uzņēmējdarbība (23).

6.8. Lai ES darba ņēmējiem nodrošinātu digitālajā laikmetā vajadzīgās prasmes, jāveicina publiskie un privātie ieguldījumi arodizglītībā un jāpārbauda, vai ir vajadzīgi Eiropas pasākumi, lai ES līmenī vispārinātu dalībvalstu pozitīvo pieredzi saistībā ar mācību atvaļinājumu piešķiršanu (24).

6.9. Eiropas Savienībai ir vajadzīga prasmju programma, pamatojoties uz pamatprasmju sarakstu. Lielisku atbalstu sniegs uzņēmējdarbības forums “ES izglītība”, tostarp sociālie partneri. Rūpniecībai vajadzīgo digitālo prasmju definēšanā vienlīdzīgi jābūt iesaistītiem patērētāju nozaru sociālajiem partneriem. Pienācīgi jākoordinē ES Digitālo darbvietu lielā koalīcija un attiecīgās dalībvalstu koalīcijas.

6.10. Digitalizācija paver iedzīvotājiem jaunas iespējas un rada lielāku izvēli personīgās atbildības un brīvības ziņā (piemēram, attiecībā uz darba laiku un vietu). Ieguvēji ir daudzi – gan pašreizējos uzņēmumos strādājošie, gan tie, kuri pāriet uz jauniem uzņēmumiem vai ir pašnodarbināti. Jāizpētī, kā dalībvalstu sociālajiem partneriem būtu jāīsteno dažādie elastīguma veidi saskaņā ar dalībvalstu praksi un valsts tiesību aktiem, lai taisnīgi līdzsvarotu darba ņēmēju un darba devēju intereses (25).

6.11. Galvenokārt robotizācijas dēļ no darba šobrīd tiek atlaistas lielas darba ņēmēju grupas, tostarp vadošie darbinieki. Nopietni skarta ir zemākā vidusšķira, kā arī vecākā paaudze. Sabiedrība ir atbildīga par tiem, kuri vecuma vai nepietiekamas kvalifikācijas dēļ vairs nevar piedalīties darba tirgū.

6.12. Lai, neraugoties uz darbaspēka pieprasījuma samazināšanos, varētu paaugstināt nodarbinātības līmeni, visu ieinteresēto personu dialogā jāatklāj iespējamās problēmas un atbilstoši atsevišķu dalībvalstu vajadzībām jāizstrādā piemērotas risinājumu stratēģijas (arī tādās jomās kā, piemēram, publiskie ieguldījumi, nodarbinātību veicinoša inovācija, kā arī darba dalīšana un darba laika saīsināšana) (26).

6.13. Vienlaikus ir jākoriģē neatbilstības darba tirgū. Jāveicina visu to personu prasmju pilnveide, kuras uzskatāmas par spējīgām apgūt jaunas prasmes. Eiropā ir simtiem tūkstošu vakanču tehniskajās un IKT nozarēs. Šajā saistībā vajadzīga pienācīga komunikācija.

6.14. Uzņēmumi un arodbiedrības saskaras ar tām pašām problēmām. Visu interesēs ir labi izglītots un motivēts darbaspēks, kas strādā kvalitatīvās darbvietās un saņem pienācīgus ienākumus. Slikta pārvaldība var sabiedrībā izraisīt pretestību un darba ņēmēju vidū palielināt spriedzi ar kaitīgām sekām.

6.15. Jāveido sociālais dialogs visos līmeņos – ES, dalībvalstu, reģionālajā un uzņēmumu līmenī. Katrā valstī ir atšķirīga ekonomiskā situācija, sociālā vide, tradīcijas un kultūra. Svarīgi, lai visas ieinteresētās personas kopīgi uzņemtos atbildību.

6.16. Eiropas Savienības līmenī sociālajam dialogam par iniciatīvu “Rūpniecība 4.0” vajadzētu aptvert šādus jautājumus: — kompleksu ekonomisko un sociālo jautājumu analīze un pārmaiņu prognozēšana nozaru līmenī, lai sekmētu kopīgu izpratni, — apzināt ietekmi uz dažādiem darba tirgus segmentiem – zemāko, vidējo un augstāko, kā arī uz neaizsargātām grupām, — pārmaiņas darba devēja un darba ņēmēja attiecībās, — atbildība par veselības aizsardzību un drošību darbā, ņemot vērā automatizētas un savienotas mašīnas un transportlīdzekļus, — darba apraksti, — elastdrošība un mobilitāte aizvien lielākās vērtību ķēžu sadrumstalotības dēļ, — tāpēc svarīgi jautājumi ir prasmes un kvalifikācijas, kas vērstas uz digitālo tehnoloģiju lietotāju vajadzībām, un pārkvalifikācijas pasākumi, — izglītība un apmācība no pamatskolas līdz universitātei, — nepārtraukta pārkvalifikācija un prasmju uzlabošana, — uzmanības pievēršana dzimumu līdzsvaram, — paraugprakse, uzsvars uz dalībvalstu konverģences sekmēšanu, — mobilitāte (Šengena), — saziņa un informācija.

6.17. Vienlaikus sociālais dialogs norisinās nozaru līmenī. Viens piemērs ir dialogs starp Ceemet un industriAll metālapstrādes, mašīnbūves un tehnoloģiskajā rūpniecībā. Eiropas Banku federācija (EBF), apdrošināšanas nozare un centrālās bankas risina līdzīgu dialogu ar Uni-Europa Finance. Turklāt EBF un Uni-Europa izstrādā Eiropas mēroga pārkvalifikācijas projektu, kurā iesaistīti 40 000 darba ņēmēju.

6.18. Tāda pati pieeja tiek piemērota vai būtu jāpiemēro dalībvalstu līmenī, ņemot vērā valstu lielās atšķirības kultūras, programmu un prakses jomā un atšķirības paša sociālā dialoga veidošanā un valdības kā likumdevējas un veicinātājas iesaistē.

6.19. Sociālajā dialogā reģionālā un uzņēmumu līmenī galvenā uzmanība tiks veltīta pārmaiņām uzņēmējdarbības modeļos un katras personas īpašajai situācijai, reģionālajai specializācijai un savstarpējai sadarbībai starp uzņēmumiem, skolām, augstākās izglītības centriem un uzņēmumu kompleksiem. Šajās jomās īpaši noderīgas var būt arī valsts un reģionālās platformas (27).

6.20. Rezumējot jāsecina, ka labi vadīts sociālais dialogs ir izšķirīgs, lai radītu sabiedrības, uzņēmumu un tieši ieinteresēto personu kopīgu redzējumu un kopējus mērķus jomā, kurā joprojām ir daudz ekonomiska un sociāla rakstura trūkumu.

Briselē, 2016. gada 14. jūlijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Georges DASSIS

(1) (COM(2016) 180 final).

(2) Sk. citas dokumentu kopuma daļas, Mākoņdatošanas iniciatīvu un citas.

(3) Kā noteikts LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktā un precizēts Eiropas Komisijas paziņojumā (2014/C 188/02).

(4) Sk. EESK atzinumu “Digitalizācijas ietekme uz pakalpojumu nozari un nodarbinātību” (OV C 13, 15.1.2016., 161. lpp.), 1.2. punkts.

(5) Vispārīgā datu aizsardzības regula.

(6) Sk. EESK atzinumu (OV C 13, 15.1.2016., 161. lpp.), 6.3. punkts.

(7) Sk. EESK atzinumu par tematu “Uzņēmējdarbības pakalpojumu ietekme rūpniecībā” (OV C 12, 15.1.2015., 23. lpp.), jo īpaši 1.15. punktu.

(8) Sk. EESK atzinumu (OV C 13, 15.1.2016., 161. lpp.).

(9) Mākslīgais intelekts un mašīnu mācīšanās, robotika, nanotehnoloģija, 3D druka, ģenētika un biotehnoloģija.

(10) ASV platformai Digital-Big-5 ir lielāka tirgus kapitalizācija nekā visiem Vācijas Dax 30 uzņēmumiem kopā.

(11) Boston Consulting Group veiktā analīze.

(12) Piemēram, pašvadāmi transportlīdzekļi automobiļu rūpniecībā vai FinTech banku nozarē.

(13) Eiropadome, 2013. gada 11. decembris.

(14) Sk. 7. zemsvītras piezīmi, īpaši 1. iedaļu “Secinājumi un ieteikumi”.

(15) Piemēram, FoF (Factory of the Future), SPIRE.

(16) Par to uzskatāmi liecina Eiropas Darbaspēka inovācijas tīkls (European Workforce Innovation Network – EUWIN).

(17) Sk. arī EESK atzinumu par tematu “Augstskolu līdzdalība Eiropas veidošanā” (OV C 71, 24.2.2016., 11. lpp.).

(18) Tas jau ir īstenots dažās programmas “Apvārsnis 2020” daļās.

(19) “Vienradzis” (unicorn) ir jaunuzņēmums, kura vērtība ir vismaz viens miljards ASV dolāru.

(20) Sk. Nīderlandes iniciatīvu BIM, 3D būvniecības informācijas modeli, kurā dažādu disciplīnu pārstāvji – arhitekts, projektētājs, uzstādītājs un līgumslēdzējs – sadarbojas, izmantojot vienu kopīgu datubāzi.

(21) Sk. EESK atzinumu, kas minēts 4. zemsvītras piezīmē.

(22) Sk. pētījumu “Ekonomikas digitalizācija un tās ietekme uz darba tirgu” (Digitalisation of the economy and its impact on labour markets) un daudzus citus pētījumus un analīzes.

(23) Sk. arī EESK atzinumu par tematu “Augstskolu līdzdalība Eiropas veidošanā” (OV C 71, 24.2.2016., 11. lpp.).

(24) Sk. EESK atzinumu (OV C 13, 15.1.2016., 161. lpp.), 1.5.1. punkts.

(25) Sk. 4. zemsvītras piezīmē minēto EESK atzinumu (OV C 13, 15.1.2016., 161. lpp.), proti, 1.5.6., 1.5.8. un 1.5.9. punktu.

(26) Sk. EESK atzinumu (OV C 13, 15.1.2016., 161. lpp.), 1.5.9. punkts.

(27) Interesants piemērs ir Nīderlandes nozares laboratorija sociālās inovācijas jomā (Ypenburg, Nīderlande).