Zvejas ietekme uz ekosistēmām un dzīvotnēm var būt plašāka par nozvejoto sugu un jutīgo sugu ekstrakciju. Šīs ietekmes apmērs var mainīties atkarībā no zvejas intensitātes, dzīvotnēm, kur notiek zveja, un attiecīgajām mērķsugām. KZP mērķis ir šādu ietekmi pēc iespējas mazināt. Ietekme var mainīties arī atkarībā no izmantoto rīku tipa: grunts traļi var ietekmēt jūras gultnes sedimentus, to vertikālo porainību un ģeoķīmisko sastāvu, samazinot dzīvotņu sarežģītību un mainot sugu sastāvu. Āķu jedas (īpaši tālākajos reģionos) var aizķert un aizlauzt koraļļus.

Regulas XIII pielikuma 2. punktā arīdzan noteikts, ka dalībvalstīm jāveic vajadzīgie pasākumi, lai savāktu zinātniskos datus par jutīgo sugu nejaušām nozvejām, taču tas vēl aizvien netiek darīts pietiekamā apmērā.

Ņemot vērā to, ka inovatīvi paņēmieni var palīdzēt sasniegt Eiropas zaļā kursa un 2030. gadam izstrādātās ES Biodaudzveidības stratēģijas mērķus, Komisija rīcības plānā noteiks veidus, kā mudināt ieinteresētās personas un dalībvalstis maksimāli apzināt iespējas un izmantot visas pieejamās iespējas.

6.Regulas īstenošana

Lai gan veikt visaptverošu regulas īstenošanas novērtējumu ir pāragri, pierādījumi liecina, ka jaunā reģionalizētā struktūra un detalizētu definīciju trūkums raisa zināmas bažas. Turpinās darbs, lai palīdzētu dalībvalstīm to īstenošanas un sīkākas precizēšanas procesā, piemērojot reģionalizētu pieeju un gaidāmo īstenošanas regulu.

Neskaitot īstenošanu valsts līmenī, galvenā īstenošanas metode ir kopīgu ieteikumu izstrāde reģionālās grupās, apspriežoties ar ieinteresētajām personām un ieteikumos izklāstot vajadzīgos reģionālos tehniskos pasākumus. Saskaņā ar regulas 15. panta 2. punktu Komisija var pieņemt deleģētus aktus un paredzēt tajos šādos kopīgos ieteikumos ierosinātos pasākumus, ja tie ir saderīgi ar attiecīgajiem mērķiem un pienākumiem.

Līdz šim paveiktais darbs sniedz priekšstatu par procesu un parāda, ka dalībvalstis patiešām sadarbojas, lai papildinātu un pielāgotu pasākumus savām reģionālajām vajadzībām. Tas parāda arī to, ka dalībvalstīm parasti izdodas visnotaļ ātri vienoties par pasākumiem, ja to mērķis ir precizēt noteikumus atbilstoši iepriekš piemērojamajiem noteikumiem. Šķiet, ka reģionalizācijas jomā dalībvalstis rezultatīvi sadarbojas arī saistībā ar kopīgiem ieteikumiem, kuru mērķis ir paredzēt atkāpes no KZP regulas 15. pantā un īpašos reģionālos daudzgadu plānos paredzētā izkraušanas pienākuma. Tomēr pastāv bažas par to, cik ātri un vērienīgi varētu tikt izstrādāti un saskaņoti kopīgi ieteikumi par pasākumiem nolūkā uzlabot selektivitāti vai ierobežot zvejniecības, lai veicinātu atbilstību ES vides tiesību aktiem. Regulā tiešām noteikts, ka dalībvalstīm jāiesniedz kopīgi ieteikumi par ietekmējuma mazināšanas papildpasākumiem, pamatojoties uz zinātniskajiem pierādījumiem par zvejas rīku negatīvo ietekmi uz jutīgām sugām. Piemēram, dalībvalstis līdz šim ir iesniegušas tikai divus kopīgus ieteikumus par ietekmējuma mazināšanas papildpasākumiem, kas balstīti uz zinātniskiem pierādījumiem par zvejas rīku negatīvo ietekmi uz jutīgām sugām, kā prasīts regulā.

Nesenajā Komisijas paziņojumā “Ceļā uz ilgtspējīgāku zveju Eiropas Savienībā: pašreizējais stāvoklis un 2022. gada ievirzes” uzsvērts, ka Covid-19 pandēmija ir ietekmējusi atsevišķu kopīgu ieteikumu iesniegšanas laiku un sagatavošanu. Kopš regulas stāšanās spēkā dalībvalstu reģionālās grupas ir ierosinājušas 17 kopīgus ieteikumus, no kuriem 6 ieteikumi ir iestrādāti tiesību aktos, izmantojot Komisijas deleģēto aktu. Pārējie ieteikumi ir pieņemšanas procesā, tos novērtē ZZTEK, vai arī tiek izskatīti to uzlabojumi, ņemot vērā saņemtos zinātniskos ieteikumus. Attiecībā uz reģionālo specifiku kopīgajos ieteikumos ir ierosināts plašs pasākumu, vajadzību un pieeju klāsts. Dažu ieteikumu mērķis ir iekļaut tehniskos pasākumus jaunos izmetumu plānos, savukārt citos ieteikumos ir paredzēti tikai tehniski pasākumi.

Regulas 7. pants aizliedz darbības, kam ir īpaši postoša ietekme uz vidi, tostarp zvejošanu ar elektroimpulsa rīkiem (no 2021. gada 1. jūlija). ICES pēc Nīderlandes lūguma 2020. gada maijā norādīja, ka minēto rīku izmantošanai atsevišķos aspektos ir pozitīva ietekme uz ekosistēmu un vidi, tomēr joprojām pastāv dažas neskaidrības. Nīderlande iesniedza Eiropas Savienības Tiesā prasību atcelt regulas noteikumus, kas aizliedz zvejošanu ar elektriskajiem impulsiem. Tiesa 2021. gada 15. aprīlī šo prasību noraidīja. Regula atļauj un mudina veikt zinātnisku izpēti, lai uzlabotu zināšanas un veicinātu turpmāku novērtējumu veikšanu.

7.Secinājumi

Regula nodrošina satvaru, kas nepieciešams, lai īstenotu KZP un rezultatīvi papildinātu ES vides tiesību aktus, tieši piemērojot noteikumus un jo īpaši sagādājot dalībvalstīm zvejniecību pasākumu pieņemšanai vajadzīgos rīkus.

Tomēr regulas īstenošanā pastāv nepilnības tādos aspektos kā tās devums jutīgu sugu un jutīgu dzīvotņu, arī atsevišķu gandrīz izmirušu sugu, aizsardzībā. Centieni uzraudzīt zvejas ietekmi uz ekosistēmām ir būtiski jāuzlabo. Regulā ir paredzēti likumdošanas instrumenti, lai dalībvalstis varētu risināt šos jautājumus un papildināt to veiktos ES vides tiesību aktu īstenošanas pasākumus ar zvejniecību pasākumiem, kas pieņemti reģionalizācijas satvarā, un patlaban dalībvalstīm tas ir saistoši. Lai gan dalībvalstis ir sākušas iesniegt kopīgus ieteikumus, ir jāiegulda vēl daudz darba. Šajā procesā būtu jāmudina piedalīties arī ieinteresētās personas.

Jau iesniegto kopīgo ieteikumu daudzveidība parāda, ka reģionalizācija ir rezultatīvs un vispiemērotākais veids, kā nodrošināt mērķorientētus un pielāgotus tehniskos pasākumus. Dalībvalstis ir parādījušas, ka reģionālā sadarbība var noritēt ātri un efektīvi. Tomēr ir nepieciešams lielāks ātrums un vēriens, izstrādājot un saskaņojot kopīgos ieteikumus par pasākumiem nolūkā uzlabot selektivitāti vai ierobežot zvejniecības, lai izpildītu ES vides tiesību aktu prasības, un Komisija turpinās sniegt visu nepieciešamo atbalstu un norādījumus, lai nodrošinātu, ka vidiskie mērķi tiek pienācīgi ņemti vērā kopīgajos ieteikumos.

Ņemot vērā Eiropas zaļo kursu un ES Biodaudzveidības stratēģiju 2030. gadam, Komisija papildinās pašreizējo ziņojumu kā daļu no Zvejas resursu saglabāšanas un jūras ekosistēmu aizsardzības rīcības plāna, lai turpinātu uzlabot regulas īstenošanu un pilnvērtīgi izmantotu saiknes, kas pastāv starp zvejniecībām un vides rīcībpolitikām.