Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regula, ar ko nosaka saskaņotus būvizstrādājumu tirdzniecības nosacījumus {SEC(2008) 1900} {SEC(2008) 1901} /* COM/2008/0311 galīgā redakcija - COD 2008/0098 */





LV Briselē, 23.5.2008 COM(2008) 311 galīgā redakcija 2008/0098 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, AR KO NOSAKA SASKAŅOTUS BŪVIZSTRĀDĀJUMU TIRDZNIECĪBAS NOSACĪJUMUS (iesniegusi Komisija) {SEC(2008) 1900} {SEC(2008) 1901} PASKAIDROJUMA RAKSTS Pēc plašas apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējuma Komisija saistībā ar savu labāku regulējumu/vienkāršošanas programmu ierosina aizstāt Padomes Direktīvu 89/106/EEK ar regulu, lai labāk definētu Kopienas likumdošanas mērķus un vienkāršotu to īstenošanu, izveidojot vienkāršotus mehānismus, kas īpaši paredzēti, lai samazinātu uzņēmumu un jo īpaši MVU administratīvo slogu. 1. Priekšlikuma konteksts 1.1. Priekšlikuma pamatojums un mērķi Būvizstrādājumu direktīvas (89/10/EEK) [1], kas turpmāk tekstā saukta BID, mērķis ir nodrošināt būvizstrādājumu brīvu apriti un izmantošanu iekšējā tirgū. Komisija 2005. gada oktobrī saistībā ar labāku regulējumu uzsāka trīs gadu caurviju vienkāršošanas programmu: Vienkāršošanas stratēģija [2]. Tās mērķis ir tiesību aktus padarīt mazāk apgrūtinošus, vieglāk piemērojamus un tādējādi efektīvākus, tajā pat laikā saglabājot ES politikas mērķus. Šajā saistībā jāaplūko, vai sākotnēji izvēlētā pieeja ir visefektīvākā tiesību akta mērķu sasniegšanai. BID vienkāršošana ir viena no šīs stratēģijas iniciatīvām, lai „noskaidrotu un mazinātu BID administratīvo slogu, jo īpaši attiecībā uz MVU, izmantojot elastīgāku formulējumu un tehniskās specifikācijas, vienkāršākus sertificēšanas noteikumus un īstenošanas šķēršļu novēršanu, kas līdz šim kavēja pilnīga būvizstrādājumu iekšējā tirgus izveidošanu” [3]. Būvizstrādājumi ir starpprodukti, kas paredzēti iestrādāšanai būvē. Tādējādi drošuma vai kopējā labuma jēdzieni uz būvizstrādājumiem attiecas tiktāl, cik tie saistīti ar tās būves prasību izpildi, kurā tie iestrādāti. Jaunā pieeja nav piemērota likumdošanas tehnika, lai nodrošinātu būvizstrādājumu brīvas aprites un izmantošanas mērķa izpildi. Taču regulas priekšlikumā jaunais tiesiskais regulējums, kā tas definēts preču iekšējā tirgus paketē [4], ievērots tādās jomās kā, piemēram, pilnvarošanas kritēriji iestādēm, kuras deklarēto ekspluatācijas īpašību apstiprinājuma procesā īsteno trešās puses uzdevumus, vai tirgus uzraudzības noteikumi. Šajā saistībā EK marķējuma nozīme, kas definēta šajā priekšlikumā, īpaši attiecas uz būvizstrādājumiem, tas apliecina, ka ražojumam pievienotā informācija ir iegūta atbilstīgi regulas priekšlikumam, un tādējādi tā jāuzskata par precīzu un uzticamu. Kā citu būvizstrādājumu specifiku, kurai nepieciešamas atkāpes no jaunā tiesiskā regulējuma, var minēt deklarēto ekspluatācijas īpašību apstiprinājumu; jaunajā tiesiskajā regulējumā piedāvātos moduļus šajā nozarē nevar piemērot, neveicot būtiskus pielāgojumus. Tiek piedāvātas nelielas izmaiņas atbilstoši BID pašlaik spēkā esošajām sistēmām. Īsumā, regulas mērķis ir nevis noteikt ražojumu drošumu, bet gan nodrošināt uzticamas informācijas norādi par to ekspluatācijas īpašībām. Tas panākts, izstrādājot kopīgu tehnisko formulējumu, ko lieto ražotāji, laižot ražojumu tirgū, un valsts iestādes, nosakot tehniskās prasības, kas tieši vai netieši atstāj ietekmi uz ražojumu, ko izmanto būvē. Šis kopējais tehniskais formulējums ir noteikts ar saskaņotajām tehniskajām specifikācijām (saskaņotie Eiropas standarti (hEN) un Eiropas novērtējuma dokumenti (END)), kas izstrādātas atbilstīgi šai regulai. Būves pamatprasības (BPP) ietver valsts un Eiropas būvdarbu normatīvās prasības. Saskaņoto tehnisko specifikāciju kopējais tehniskais formulējums nodrošina nepieciešamos līdzekļus būvizstrādājumu noteikto prasību aprakstam un novērtējumam, tā izmantošana tādējādi ļauj valsts iestādēm veikt attiecīgo ražojumu nepieciešamās pārbaudes, kā arī būvētājiem ļauj tos izmantot vispiemērotākajā un efektīvākajā veidā. Kad ražojuma ekspluatācijas īpašības nosaka dalībvalsts iestādes vai tās deklarē ražotājs, jāizmanto kopējais tehniskais formulējums. 1.2. Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Ar BID pārskatīšanu īstenotais vispārējais politiskais mērķis un specifiskāki/darbības mērķi ne tikai pilnībā atbilst vairākām Kopienas pamatpolitikām, piemēram, Lisabonas stratēģijai un politikai labākam un vienkāršotam regulējumam, bet ir arī to tiešs un nepieciešams rezultāts. Jo īpaši, piemērojot BPP, jāņem vērā ar ilgtspējīgu attīstību saistītās stratēģijas, kas veido būvizstrādājumu tehniskās specifikācijas formulējuma pamatu. Kopējo tehnisko formulējumu, kas nepieciešams iekšējā tirgus pareizai darbībai, tādējādi var izmantot kā ietekmīgu rīku Eiropas Savienības un dalībvalstu vides politikas attiecīgajā jomā. 2. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējums 2.1. Apspriešanās metodes un vispārīgs respondentu raksturojums No 2006. gada 17. marta līdz 15. jūnijam tīmeklī notika atklāta apspriešana. Kopā tika saņemtas 319 atbildes, kas ir labs rādītājs. Atsevišķas vai grupētas atbildes iesniedza visas attiecīgās ar BID saistītās personas, tostarp ražošanas nozare, valsts pārvaldes iestādes un citas ieinteresētās personas. Ražošanas nozares pārstāvība uzskatāma par labu: uz anketas jautājumiem atbildēja 94 nozares asociācijas, gan Eiropas, gan valsts līmenī, un 102 individuālie ražotāji. - Saņemto atbilžu kopsavilkuma ziņojums ir pieejams http://ec.europa.eu/enterprise/construction/cpdrevision/consultation_results_en.pdf http://ec.europa.eu/enterprise/construction/cpdrevision/consultation_statistics_en.pdf. - Galvenie secinājumi: · Gandrīz visās atbildēs apstiprināta saskaņota tiesiskā regulējuma nepieciešamība. Savstarpēju atzīšanu kopumā uzskata kā nepietiekamu brīvas aprites īstenošanai; · Apstiprināts arī, ka obligāti nepieciešams BID pamatelementu skaidrojums: vispārējā pieeja (ekspluatācijas īpašības pretstatus preskriptīvai pieejai), EK marķējuma nozīme un statuss (obligāts vai ne), EK marķējuma kā uzticama marķējuma pieņemšana gan no valsts iestāžu, gan no būvizstrādājumu lietotāju puses, kā arī standartu un Eiropas tehnisko apstiprinājumu nozīme; · BID ir iespējams vienkāršot. Atbilstības apstiprinājumu sistēmas jāvienkāršo un skaitliski jāsamazina. EK marķējuma piešķiršana ar Eiropas tehnisko apstiprinājumu tiek vērtēta kā nepieciešama, taču jāvirza sagatavošanas administratīvās procedūras un Eiropas tehniskā apstiprinājuma pamatnostādnes (ETAP) jāatceļ. Jāsaglabā izvēle „ekspluatācijas īpašības nav noteiktas” (ENN), taču, lai vienkāršotu BID piemērošanu un izvairītos no uzņēmumu nevajadzīgām izmaksām, to nepieciešams definēt precīzāk; · Redzams, ka pastāv bažas par iespējamo BID īpašo ietekmi uz mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU). Īpašs uzsvars likts uz atbilstīga režīma nepieciešamību jo īpaši ražojumiem, kas nav sērijveida. Turklāt jebkādiem BID grozījumiem nevajadzētu uzlikt nevajadzīgu slogu MVU uzņēmējdarbībai; · Visbeidzot, visi izteikuši prasību pastiprināt visas sistēmas uzticamību, proti, nosakot stingrākus kritērijus iestāžu izvirzīšanai un pilnvarošanai un īstenojot labāku tirgus uzraudzības koordināciju. 2.2. Politikas alternatīvu ietekmes novērtējums Saistībā ar labāka tiesiskā regulējuma politiku Komisija ir izvērtējusi politikas alternatīvu ietekmi. Tika izskatīti trīs risinājumi. 1. risinājums – ES līmenī pasākumus neveic: izmaiņu nav; 2. risinājums – tiesību aktu nav; 3. risinājums – BID pārskatīšana. 1. risinājums – ES līmenī pasākumus neveic: izmaiņu nav Pamata risinājums ir, ka BID turpina pastāvēt savā pašreizējā formā. Tās prasības tiks skaidrotas un vienkāršotas vienīgi ar dabīgām izmaiņām likumdošanas pašreizējā formā, kā arī ar likumdošanu ārpus BID jomas. Dažas no pastāvošajām atšķirībām valstu prasībās, testēšanā un sertifikācijas sistēmās varētu samazināt ar jau ieviestajiem valsts iestāžu administratīvās sadarbības pasākumiem. Taču šī risinājuma padziļināta analīze liecina, ka turpinās pastāvēt daudzas no esošajām problēmām, piemēram, EK marķējuma neskaidrā nozīme, dažādās pieejas EK marķējumam (obligāts, neobligāts), sistēmas sarežģītība, nepietiekama EK marķējuma pieņemšana un valsts zīmju vairošanās. To apstiprina jaunākie dati par sūdzībām un pārkāpumiem jomās, uz kurām jau attiecas saskaņotās tehniskās specifikācijas. Tādējādi BID joprojām neīstenot savu mērķi par būvizstrādājumu brīvu apriti un izmantošanu iekšējā tirgū. 2. risinājums – tiesību aktu nav Ar šo risinājumu BID atceļ, to neaizstājot, un atjauno savstarpējās atzīšanas principu, ņemot vērā jauno tiesisko regulējumu. Praktiski iekšējais tirgus balstīsies uz principu, ka vienā dalībvalstī likumīgi ražotu ražojumu var tirgot jebkurā citā dalībvalstī, pat ja ražojums ne pilnībā atbilst galamērķa dalībvalsts tehniskajiem noteikumiem, ja vien dalībvalstij nav pietiekami pamatotu iemeslu aizliegt šo ražojumu savas teritorijas tirgū. COM(1999)299, galīgā redakcija, par savstarpējās atzīšanas principa piemērojuma uzlabojumu vienotajā tirgū būvniecība norādīta to 5 nozaru vidū, kurās no 1996. līdz 1998. gadam konstatēts visvairāk savstarpējās atzīšanas pārkāpumu atbilstoši līguma 28. pantam (līdzšinējais 30. pants). COM(2002) 419, galīgā redakcija, konstatēts, ka būvniecības nozarē pārkāpumu skaits laikposmā no 1998. līdz 2001. gadam ir kritiski palielinājies, starp ražošanas nozarēm ierindojoties 4. vietā. Jaunākie pieejamie dati apstiprina šo virzību un liecina, ka savstarpējā atzīšana nav pietiekama, lai nodrošinātu būvizstrādājumu iekšējā tirgus efektīvu darbību. Apspriešanās ar ieinteresētajam personām 2006. gada maijā liecina, ka ražotāji gandrīz vienprātīgi uzskata, ka ar savstarpējo atzīšanu būvizstrādājumu brīvu apriti un izmantošanu iekšējā tirgū nav iespējams panākt. Ārējā pētījumā [5], kuru pasūtīja, gatavojot BID pārskata ietekmes novērtējumu, analizēts, vai risinājums „tiesību akti netiek pieņemti” atrisinātas ar BID saistītās problēmas. Ņemot vērā minēto diskusiju, neradīja pārsteigumu secinājums, ka ar šo risinājumu mērķis par būvizstrādājumu brīvu apriti un izmantošanu iekšējā tirgū netiks īstenots. 3. risinājums – BID pārskatīšana: vēlamais risinājums 3. risinājums – pārskatīt Kopienas likumdošanu – ir vēlamais risinājums. Tas ietver grozījumus, kas atspoguļo pastāvošo nepieciešamību un vislabāk iekļaujas ietekmes novērtējumā. Tikai šis risinājums pilnībā atbilst risināmiem jautājumiem un problēmām, kā arī šajā saistībā veiktās ieinteresēto personu apspriešanās secinājumiem. Tas galvenās konstatētās problēmu grupas risina visoptimālākā veidā un ļauj veikt vislabākos uzlabojumus attiecībā uz iesaistītajām personām. Tas arī saglabā ar esošo BID izveidoto vispārējo acquis un tehniskās specifikācijas. Visbeidzot, tas stingri ievēro līdzsvaroto subsidiaritāti, kas panākta būvniecības nozarē, piemēram, dalībvalstis ir kompetentas attiecībā uz būvju projektēšanas un būvdarbu noteikumiem, bet ES likumdošana nodrošina šajās būvēs izmantoto ražojumu iekšējo tirgu. 3. Konstatēto problēmu risinājums 3.1. Skaidrojumu nepieciešamība Regulas priekšlikumā ietverta precīza tās priekšmeta definīcija, kā arī būtiskāko jēdzienu definīcijas būvizstrādājumu iekšējā tirgus jomā. Vēl būtiskāk ir tas, ka ir skaidri definēta būvizstrādājumu EK marķējuma konkrētā nozīme. Tas ļaus izvairīties no neskaidrības saistībā ar citiem tiesību aktiem attiecībā uz marķējuma piestiprināšanu. Būvizstrādājumu EK marķējums saistīts ar attiecīgās informācijas deklarāciju saistībā ar ražojuma ekspluatācijas īpašībām, ko pievieno ražojumam, to laižot tirgū; turklāt šo informāciju iegūst, izpildot regulas noteikumus. Lai samazinātu MVU slogu, ir paredzēti īpaši noteikumi mikrouzņēmumiem un atsevišķiem ražojumiem. Turklāt skaidrota arī saskaņoto tehnisko specifikāciju, piemēram, saskaņoto standartu un END, loma un nozīme: tiem jābalstās uz ekspluatācijas īpašību jēdzienu. Līdz ar to saskaņotajai tehniskajai specifikācijai jānodrošina testu vai aprēķinu metodes, kurām jābūt vispiemērotākajām, lai novērtētu un pārbaudītu attiecīgā ražojuma ekspluatācijas īpašību noturību. Visbeidzot, EK marķējums būs obligāts deklarējot ražojuma, uz ko attiecas saskaņotie standarti, ekspluatācijas īpašības. Priekšlikums saglabā arī saskaņoto standartu brīvprātīgo raksturu, ražotājiem piedāvājot Eiropas tehnisko novērtējumu (ETN) kā alternatīvu iespēju EK marķējuma iegūšanai. 3.2. Sistēmas uzticamības uzlabošana Priekšlikums, īstenojot jauno tiesisko regulējumu, nosaka jaunus un stingrākus pilnvarošanas kritērijus iestādēm, kuras deklarēto ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes procesā īsteno trešās puses uzdevumus. Tāpat priekšlikumā noteikti stingrāki noteikumi tehniskā novērtējuma iestāžu (TNI) izvirzīšanai. Tā rezultātā dalībvalstu iestādes un klienti (projektētāji, darba uzņēmēji un īpašnieki) domājams labāk pieņems EK marķējumu kā vienīgo marķējumu, kas apliecina būvizstrādājumu atbilstību deklarētajām ekspluatācijas īpašībām. Turklāt šajā priekšlikumā ietverti arī jaunā tiesiskā regulējuma drošuma procedūras noteikumi, arī tas uzlabos visas sistēmas uzticamību. 3.3. Vienkāršošanas nepieciešamība Vienkāršošana ir šā priekšlikuma galvenais mērķis. Papildus skaidrojumiem panāktajai vienkāršošanai, priekšlikums, ņemot vērā BID piemērošanā gūto pieredzi, arī ietver daudzus pasākumus, kas vienkāršo EK marķējuma iegūšanu, tādējādi samazinot uzņēmumu un jo īpaši mikrouzņēmumu administratīvo slogu. Daži no šiem pasākumiem piemērojami tieši, piemēram, saistībā ar mikrouzņēmumiem, kuriem būs vienkāršota piekļuve EK marķējumam, ja to tirgū laistie ražojumi nerada nozīmīgas bažas par drošumu. Īpaši vienkāršoti pasākumi ir paredzēti arī attiecībā uz atsevišķiem un ne sērijveida ražojumiem. Jāvienkāršo un jāskaidro arī Eiropas tehniskā novērtējuma (ETN) iegūšanas procedūras. Turklāt Eiropas standartizācijas institūcijas un tehniskā novērtējuma iestādes tiek mudinātas saskaņoto tehnisko specifikāciju testēšanu aizstāt ar citām mazāk apgrūtinošām metodēm, piemēram, aprakstošām metodēm, un saskaņotajos standartos cik vien iespējams ieviest klases, lai atvieglotu jēdzienu „bez testēšanas” vai „bez tālākas testēšanas” izmantošanu. Visbeidzot, speciālās tehniskās dokumentācijas (STD) ieviešana uzlabos trešu pušu veikto testu rezultātu koplietošanu, kā arī uzlabos testēšanas kaskādes veida darbību, t.i., pārbaužu rezultātu nodošanu no ražošanas augšējiem posmiem uz pakārtotajiem posmiem vai arī no sistēmas apgādātāja vai modeļa projektētāja šādu sistēmu vai modeļu montētājam. Sagaidāms, ka šie pasākumi būtiski samazinās būvizstrādājumu laišanas Eiropas tirgū administratīvās izmaksas, nesamazinot būves drošuma līmeni. Priekšlikumā paredzētie būtiskākie vienkāršošanas pasākumi ir šādi. 3.3.1. Vispārēja piemērojuma pasākumi Ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes sistēmas – Pāreja no 6 uz 5 sistēmām, likvidējot līdzšinējo 2. sistēmu; – Līdzšinējās 1+ sistēmas vienkāršošana, atceļot audita testēšanu būvlaukumā un tirgū. Šī sistēma, kura saistībā ar BID ir visprasīgākā, vēl bez ražotnē veiktajiem testiem pirms laišanas tirgū nosaka arī testus, kurus ražojumam var veikt vai nu tirgū, vai būvlaukumā. Prasība veikt šos testus ir atcelta; – „Testa novērotāja klātbūtnē” ieviešana, t.i., iespēja veikt testus ražotāja ražotnē, lai ražojumu paraugi nav jāpārvieto uz pilnvarotās iestādes laboratoriju. Metodes testēšanas izmaksu samazināšanai – Elastīgas sistēmas ieviešana, kurā ražotāja ekspluatācijas īpašību deklarācija balstās vienīgi uz speciālo tehnisko dokumentāciju (STD), kuru ražotājs glabā fabrikā un kas ir pieejama tirgus uzraudzības iestādēm. Ar STD izveido šādus rīkus – Bez testēšanas: noteiktos apstākļos, kas jānosaka saskaņotajās tehniskajās specifikācijās vai ar Komisijas lēmumu, ražojumu bez testēšanas uzskata par atbilstīgu īpašai izmantošanai vai ekspluatācijas īpašību konkrētam līmenim vai klasei; – Bez tālākas testēšanas: tāpat, pamatojoties uz trešās puses veiktajiem testiem, un noteiktos apstākļos, kas jānosaka saskaņotajās tehniskajās specifikācijās vai ar Komisijas lēmumu, ražojumu bez tālākas testēšanas uzskata par atbilstīgu īpašai izmantošanai vai ekspluatācijas īpašību konkrētam līmenim vai klasei; – Tipa testu koplietošana: Ražotājs varēs izmantot trešās puses veikto testu rezultātus, ciktāl tā ražojums atbilst šā ražojuma tipa raksturlielumiem, t.i., izgatavošanā izmantots tas pats pamatmateriāls un ražošanā izmantotas līdzīgas ražošanas sistēmas; – Tipa testu kaskāde: Ražotāji, kas montē komplektus vai sistēmas, saņemot piegādātāja atļauju un vadoties pēc to instrukcijām, var izmantot šo komplektu vai sistēmu piegādātāju veikto testu rezultātus. Turklāt ražošanas procesa sākuma posmos veiktos testus nav jāatkārto pakārtotajos posmos, ja vien ekspluatācijas īpašību raksturlielumi nav mainīti. Šiem pasākumiem būs liela nozīme tirgū laistu ražojumu izmaksu samazināšanā, nesamazinot būves drošumu. MVU tie būs īpaši labvēlīgi. Vēl bez minētajiem konkrētajiem pasākumiem tehnisko specifikāciju autoriem oficiāli pieprasīts tehniskajās specifikācijās pēc iespējas izmantot novērtējuma metodes, kuras ir mazāk apgrūtinošas nekā testēšana. 3.3.2. Īpaša piemērojuma pasākumi Atsevišķi ražoti ražojumi Arī atsevišķi ražotu ražojumu režīms ar jauno STD ir vienkāršots. Šis vienkāršošanas pasākums attiecas uz visiem uzņēmumiem, kas ražo šādus ražojumus, bet īpaši būtisks tas ir MVU un jo īpaši amatniekiem un mikrouzņēmumiem. Mikrouzņēmumi Turklāt priekšlikumā paredzēts īpašs režīms mikrouzņēmumiem, kuriem ir iespēja bez trešas puses iejaukšanās piemēroto ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes sistēmu aizstāt ar STD, ja vien ražojumam nav būtiska nozīme būves drošuma nodrošināšanā. 3.3.3. Eiropas tehniskā novērtējuma (ETN) sistēma Atbilstoši BID ražojumiem, uz kuriem neattiecas saskaņotie standarti, EK marķējumu var iegūt ar Eiropas tehniskā apstiprinājuma sistēmas palīdzību. Šo sistēmu bieži kritizē galvenokārt tās sarežģītības, izmaksu un nepārredzamības dēļ. Pirmkārt, jāņem vērā, ka, ja saskaņotais standarts nav ieviests, Eiropas tehniskā apstiprinājuma izsniegšana pamatā nozīmē izstrādāt jaunas tehniskās specifikācijas, t.i., noteikt testus vai citas novērtējuma metodes, kas izmantojamas, novērtējot ražojuma ekspluatācijas īpašības. Tas ir sarežģīts un smags uzdevums, kas nepieciešams, lai ražojumu varētu laist tirgū ar EK marķējumu. Dalībvalstīs šī prakse pastāv jau daudzus gadus, kas skaidro stabilu valsts iestāžu pastāvēšanu šajā jomā. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām rezultāti liecina, ka šis veids vēl joprojām ir nepieciešams un spēkā esošs, taču tas ir jāuzlabo. Tādēļ pārskatīšanas mērķis ir sistēmu pēc iespējas vienkāršot, vienkāršojot procedūras, padarot sistēmu pārrskatāmāku un ražotājiem piešķirot lielāku nozīmi lēmumā par novērtējuma saturu. Piedāvāto sistēmas galveno izmaiņu kopsavilkums 1. Eiropas tehniskais novērtējums (ETN) joprojām ir brīvprātīgi izvēlēts veids EK marķējuma iegūšanai, kas ir papildiespēja saskaņoto standartu izmantošanai. ETN var izmantot pat tad, ja tādam pašam ražojumam pastāv saskaņoti standarti, tādējādi ražotājam dodot lielāku elastību un izvēli. 2. Pašlaik BID nav ietverti kritēriji attiecībā uz Tehniskā novērtējuma iestāžu nozaru kompetenci. Priekšlikumā turpretim ir noteikti šo iestāžu stingri kritēriji, tostarp arī attiecībā uz nozaru kompetenci, kā arī tehniskajām kompetencēm vienā vai vairākās no 11 noteiktajām nozares jomām. 3. Pašreizējā sistēma paredz divus veidus Eiropas tehniskā apstiprinājuma iegūšanai: pamatnostādnes (ETAP) un vienotas pieejas novērtējuma procedūru (CUAP). Šie abi veidi ir aizstāti ar vienotu vienkāršotu veidu – Eiropas novērtējuma dokumentu (END). 4. Ražotājam END izstrādē ir būtiska nozīme, jo tas lemj kādi raksturlielumi jāņem vērā; tas procedūrā iesaistās un galīgo līgumu paraksta vienīgi tad, kad ir zināma darba programma, laika grafiks un procedūras izmaksas. 5. Attiecībā uz laika grafiku piedāvātajā procedūrā kā mērķis END izstrādei noteikti 4,5 mēneši; salīdzinājumam vidējie rādītāji (BID nav noteikts): CUAP izstrādei –14,5 mēneši un ETAP sagatavošanai – vairāk kā 24 mēneši. 4. Priekšlikuma juridiskie aspekti 4.1. Ierosināto pasākumu kopsavilkums Regulas priekšlikums paredz atcelt BID. Parasti, kad tiesību aktu atceļ, piemēro „paralēlo formu” principu, tas nozīmē, direktīvas atcelšanu veic ar aizstājošu direktīvu. Tomēr konkrētu apstākļu dēļ šis gadījums ir īpašs, proti, · apsvērumi attiecībā uz regulas efektivitāti saistīti ar iekšējā tirgus mērķu izpildi; · saistībā ar pašreizējo BID gūtā pieredze liecina par būtiskām atšķirībām dalībvalstu veiktās transponēšanas saturā un laika grafikā, kam bija negatīva ietekme uz būvizstrādājumu iekšējā tirgus darbību; · praktiskas grūtības, ko rada atšķirīga transponēšana, kam labs piemērs ir EK marķējuma statusa pašreizējā situācija. BID transponēta tādējādi, ka EK marķējums kā brīvprātīgs uzskatāms 4 dalībvalstīs, bet pārējās tas ir obligāts. Ražošanas nozare ar šo situāciju ir ļoti neapmierināta, taču šī dilemma līdz šim nav atrisināta. Šo iemeslu dēļ uzskata, ka visefektīvākais līdzeklis BID aizstāšanai ir tieši piemērojams instruments. Tā kā regula ir tieši piemērojama, tā tiek piedāvāta kā vispiemērotākais tiesību akts. Tādējādi paredzēts izvairīties no atšķirīgas interpretācijas un īstenošanas problēmas dalībvalstīs. 4.2. Juridiskais pamats Priekšlikums pamatojas uz EK līguma 95. pantu. 4.3. Subsidiaritāte Priekšlikums pamatojas uz skaidri noteiktu kompetenču un atbildības sadalījuma principu starp Eiropas Savienību un dalībvalstīm būvniecības jomā. Dalībvalstis ir atbildīgas par to, lai tiktu nodrošināts, ka būvdarbus un inženierbūvniecības būves to teritorijā projektētu un būvētu tā, ka tas neapdraud personu, mājdzīvnieku un īpašumu drošumu, un vienlaikus tiktu ievērotas citas pamatprasības, kas saistītas ar vispārēju labklājību. No otras puses, šā Kopienas likumdošanas tiesību akta mērķis ir nodrošināt pamatu būvizstrādājumu iekšējā tirgus īstenošanai, kas atbilstīgi EK līgumam ir Eiropas Savienības atbildība. Tādu tehnisku šķēršļu atcelšanu būvniecības jomā, ko dalībvalstis nevar panākt ar savstarpēju līdzvērtības atzīšanu, var panākt vienīgi izveidojot kopēju tehnisko formulējumu, kurā ražotāji izteiks ekspluatācijas īpašības attiecībā uz tirgū laisto būvizstrādājumu būtiskiem raksturlielumiem. Piedāvātā tiesību akta galvenais mērķis ir nodrošināt vajadzīgās prasības saskaņota tehniskā formulējuma izveidei. 4.4. Proporcionalitātes princips Priekšlikums lielākoties pamatojas uz jau pastāvošo praksi, procedūrām un infrastruktūrām, kuras tas nostiprina, skaidro un vienkāršo, priekšlikums nerada jaunus pasākumus vai infrastruktūras. Attiecībā uz stingrāku kritēriju noteikšanu pilnvarotajām iestādēm, kuras deklarēto ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes procesā īsteno trešās puses uzdevumus, kā arī uz drošuma atrunas noteikumiem tiek stingri ievērots jaunais tiesiskais regulējums. Tas pats attiecas uz tehniskā novērtējuma iestāžu izvirzīšanas un pilnvarošanas kritērijiem, kuros veikti daži grozījumi, lai ņemtu vērā šo iestāžu veiktās īpašās funkcijas. 2008/0098 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, AR KO NOSAKA SASKAŅOTUS BŪVIZSTRĀDĀJUMU TIRDZNIECĪBAS NOSACĪJUMUS (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [6], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [7], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu [8], saskaņā ar EK līguma 251. pantā noteikto procedūru [9], tā kā: (1) Dalībvalstu noteikumos paredzēts, ka būves projektē un būvē tā, ka tās neapdraud personu, mājdzīvnieku un īpašuma drošumu. (2) Šiem noteikumiem ir tieša ietekme uz būvizstrādājumu prasībām. Līdz ar to šīs prasības ir atspoguļotas valsts ražojumu standartos, valsts tehniskajos apstiprinājumos un valsts citās tehniskajās specifikācijās un noteikumos saistībā ar būvizstrādājumiem. Šo prasību būtiskas atšķirības traucē Kopienas tirdzniecību. (3) Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/106/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz būvizstrādājumiem [10] mērķis bija atcelt tirdzniecības tehniskos šķēršļus būvizstrādājumu jomā, lai uzlabotu to brīvu apriti iekšējā tirgū. (4) Šā mērķa sasniegšanai Direktīvā 89/106/EEK paredzēts izveidot būvizstrādājumu saskaņotus standartus un nodrošināt Eiropas tehniskos apstiprinājumus. (5) Lai vienkāršotu un skaidrotu pastāvošo sistēmu un uzlabotu esošo pasākumu pārskatāmību un efektivitāti, Direktīva 89/106/EEK jāaizstāj. (6) Lai samazinātu MVU un jo īpaši mikrouzņēmumu administratīvo slogu, jāparedz ekspluatācijas īpašību deklarāciju izstrādes vienkāršotas procedūras. (7) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula [..], ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz ražojumu tirdzniecību, un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums [..] par ražojumu tirdzniecības vienotu sistēmu paredz ražojumu tirdzniecības iekšējā tirgus horizontālu tiesisko regulējumu. Tādēļ šajā regulā jāņem vērā šis tiesiskais regulējums. (8) Tehnisko šķēršļu atcelšanu būvniecības nozarē var panākt, vienīgi izstrādājot saskaņotas tehniskās specifikācijas, kas izmantojamas būvizstrādājumu ekspluatācijas īpašību novērtējumā. (9) Šajās saskaņotajās tehniskajās specifikācijās jāiekļauj testēšana, aprēķins un citi līdzekļi, kas noteikti saskaņotos standartos un Eiropas novērtējuma dokumentos (END), lai novērtētu būvizstrādājumu ekspluatācijas īpašības attiecībā uz to būtiskiem raksturlielumiem. (10) Dalībvalstu metodēm, ko izmanto būves prasībās, kā arī citiem valsts noteikumiem saistībā ar būvizstrādājumu būtiskiem raksturlielumiem jāatbilst saskaņotajām tehniskajām specifikācijām. (11) Lai nodrošinātu pamatu mandātu un saskaņotu standartu sagatavošanai, kā arī būvizstrādājumu END izstrādei, jānosaka būves pamatprasības. (12) Attiecīgos gadījumos saskaņotajā tehniskajā specifikācijā jānosaka būvizstrādājumu ekspluatācijas īpašību līmenis attiecībā uz to būtiskiem raksturlielumiem, kam dalībvalstīs jāatbilst būvizstrādājumiem, lai ņemtu vērā noteiktu būvju pamatprasību dažādus līmeņus, klimatiskās, ģeoloģiskās un ģeogrāfiskās atšķirības un citus dalībvalstīs dominējošus atšķirīgus apstākļus. (13) Eiropas Standartizācijas komiteja (CEN) un Eiropas Elektrotehniskās standartizācijas komiteja (CENELEC) ir atzītas par kompetentām iestādēm, kas pieņem saskaņotus standartus atbilstīgi 2003. gada 28. martā parakstītajām vispārīgām pamatnostādnēm sadarbībai starp Komisiju un abām minētajām organizācijām. (14) Šiem saskaņotajiem standartiem jāsniedz atbilstoši rīki saskaņotam ekspluatācijas īpašību novērtējumam attiecībā uz būvizstrādājumu būtiskiem raksturlielumiem. Saskaņotie standarti jāizveido, pamatojoties uz Komisijas pieņemtajiem mandātiem, kas attiecas uz būvizstrādājumu attiecīgajām saimēm saskaņā ar Direktīvas 98/34/EK 6. pantu. (15) Direktīvā 89/106/EEK noteiktās procedūras ekspluatācijas īpašību novērtējumam attiecībā uz tādu būvizstrādājumu būtiskiem raksturlielumiem, uz kuriem neattiecas saskaņotie standarti, ir jāvienkāršo, lai tie būtu pārskatāmāki un samazinātu būvizstrādājumu ražotāju izmaksas. (16) Lai būvizstrādājumu ražotāji un importētāji varētu izstrādāt tādu būvizstrādājumu ekspluatācijas īpašību deklarāciju, uz kuriem neattiecas saskaņoti standarti, jāizveido Eiropas tehniskais novērtējums. (17) Lai ražotajiem un importētājiem sniegtu papildu elastību to būvizstrādājumu ekspluatācijas īpašību novērtējumā, kurus tie paredz laist tirgū, jāparedz, ka tie var iesniegt Eiropas tehniskā novērtējuma pieteikumu arī tad, ja uz ražojumu attiecas saskaņots standarts. (18) Būvizstrādājumu ražotājiem un importētājiem jādod tiesības iesniegt Eiropas tehniskā novērtējuma pieprasījumu par saviem ražojumiem, pamatojoties uz Eiropas tehniskā novērtējuma pamatnostādnēm, kas noteiktas ar Direktīvu 89/106/EEK. Tādēļ END ir jānodrošina, lai šīs pamatnostādnes joprojām ir spēkā. (19) END projektu izstrāde un Eiropas tehniskā novērtējuma izsniegšana ir jāuztic dalībvalsts izvirzītām tehniskā novērtējuma iestādēm (TNI). Lai nodrošinātu, ka TNI ir nepieciešamā kompetence šo uzdevumu veikšanai, izvirzīšanas prasības jānosaka Kopienas līmenī. Tādēļ ir nepieciešams arī noteikt periodiskas TNI pārbaudes, ko veic citu dalībvalstu TNI. (20) TNI jāizveido organizācija END projektu izstrādes un Eiropas tehniskā novērtējuma izsniegšanas procedūru koordinācijai. (21) Laižot tirgū būvizstrādājumus, uz kuriem attiecas saskaņots standarts vai kuriem izsniegts Eiropas tehniskais novērtējums, jāpievieno ekspluatācijas īpašību deklarācija attiecībā uz ražojuma būtiskiem raksturlielumiem saskaņā ar attiecīgajām saskaņotajām tehniskām specifikācijām. (22) Ražotājs ir tiesīgs nesagatavot būvizstrādājumu ekspluatācijas īpašību deklarāciju attiecībā uz to būtiskiem raksturlielumiem, ja tiem tirgū laišanas vietā nav noteiktas prasības. (23) Ja vietā, kur ražotājs būvizstrādājumus paredzējis laist tirgū, būvizstrādājumu būtisku raksturlielumu prasības nav noteiktas, tas ir tiesīgs šādus ražojumus laist tirgū bez ekspluatācijas īpašību deklarācijas. (24) Lai mazinātu MVU un jo īpaši mikrouzņēmumu finansiālo slogu, jāparedz ekspluatācijas īpašību deklarāciju izstrādes vienkāršotas procedūras. (25) Lai nodrošinātu ekspluatācijas īpašību deklarācijas precizitāti un uzticamību, būvizstrādājumu atbilstība jānovērtē un ražošana ražotnē jākontrolē ar atbilstošo būvizstrādājumu ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes sistēmu. (26) Ņemot vērā būvizstrādājumu īpatnības un to, ka sistēma īpaši vērsta uz novērtējumu, Lēmumā (EK) …, paredzētās atbilstības novērtējuma procedūras un minētajā lēmumā noteiktie moduļi šādiem ražojumiem nav piemēroti. Tādēļ jāizstrādā īpašas metodes būvizstrādājumu ekspluatācijas īpašību noturības novērtējumam un pārbaudēm attiecībā uz to būtiskiem raksturlielumiem. (27) Ņemot vērā būvizstrādājumu EK marķējuma nozīmes atšķirību salīdzinājumā ar Regulā (EK) … noteiktajiem vispārīgiem principiem, jāizveido īpaši noteikumi, lai nodrošinātu obligātu EK marķējuma piestiprināšanu būvizstrādājumiem, kā arī paredzētu no tā izrietošās sekas. (28) Piestiprinot būvizstrādājumiem EK marķējumu, ražotājam jāuzņemas atbildība par šā ražojuma atbilstību deklarētajām ekspluatācijas īpašībām. (29) EK marķējums jāpiestiprina visiem būvizstrādājumiem, kuriem saskaņā ar šo regulu ražotājs ir izstrādājis ekspluatācijas īpašību deklarāciju. Ja ekspluatācijas īpašību deklarācija nav izstrādāta, EK marķējums nav jāpiestiprina. (30) EK marķējums ir vienīgā zīme, kas apliecina būvizstrādājuma atbilstību deklarētajām ekspluatācijas īpašībām un piemērojamajām prasībām. Tādēļ būvizstrādājumiem nepiestiprina papildu marķējumu, ko noteikušas dalībvalstis vai valsts iestādes, vai privātās iestādes, kas darbojas kā valsts uzņēmums vai valsts iestāde un izmanto savu monopolstāvokli vai valsts mandātu, ja šīs izmantošanas prasības dalībvalstī atbilst deklarētajām ekspluatācijas īpašībām. (31) Lai izvairītos no nevajadzīgas tādu būvizstrādājumu testēšanas, kuru ekspluatācijas īpašības jau ir pietiekami pierādītas ar stabiliem iepriekšējiem rezultātiem vai citiem pastāvošiem datiem, ražotājiem gadījumos, kas noteikti saskaņotajās tehniskajās specifikācijās vai Komisijas lēmumā, jāļauj deklarēt ekspluatācijas īpašību noteiktu līmeni vai klasi bez testēšanas vai bez tālākas testēšanas. (32) Lai izvairītos no testu atkārtotas veikšanas, būvizstrādājumu ražotājam jāļauj izmantot trešās puses veikto testu rezultātus. (33) Lai mikrouzņēmumiem samazinātu ražojumu laišanas tirgū izmaksas, nepieciešams ieviest ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes vienkāršotas procedūras, ja vien attiecīgais ražojums nerada nopietnas bažas par drošumu. (34) Attiecībā uz atsevišķi projektētiem un ražotiem būvizstrādājumiem ražotājam jāļauj izmantot vienkāršotas ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes procedūras, ja vien var pierādīt tirgū laistā ražojuma atbilstību reglamentējošiem noteikumiem. (35) Ir svarīgi nodrošināt pieeju dalībvalstu nacionālajiem tehniskajiem noteikumiem, lai uzņēmumi un jo īpaši MVU varētu apkopot uzticamu un precīzu informāciju par galamērķa dalībvalstī spēkā esošajiem likumiem. Tādēļ ražojuma informācijas punktiem, kas izveidoti ar Eiropas Parlamenta un Padomes [2008. gada …] Regulu (EK) Nr. …, ar ko nosaka procedūras, lai dažus valstu tehniskos noteikumus piemērotu citā dalībvalstī likumīgi tirgotiem ražojumiem, un ar ko atceļ Lēmumu 3052/95/EK, jāsniedz informācija arī par specifisku veidu būvizstrādājumu iestrādi, montāžu vai instalāciju. (36) Lai nodrošinātu vienlīdzīgu un pastāvīgu Kopienas saskaņošanas tiesību aktu ieviešanu, dalībvalstīm jāveic efektīva tirgus uzraudzība. Eiropas Parlamenta un Padomes [2008. gada …] Regulā (EK) Nr. …, ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz ražojumu tirdzniecību, noteikti šādas tirgus uzraudzības darbības pamatnoteikumi. (37) Dalībvalstu atbildība par drošumu, veselības un citiem jautājumiem, uz kuriem to teritorijā attiecas būvju pamatprasības, jānosaka drošuma klauzulā, paredzot atbilstošus aizsardzības pasākumus. (38) Tā kā visā Kopienā ir jānodrošina to iestāžu vienāds darbības līmenis, kuras veic būvizstrādājumu ekspluatācijas īpašību noturības novērtējumu un pārbaudi, un tā kā visām šīm iestādēm jāveic savi uzdevumi vienādā līmenī un godīgas konkurences apstākļos, jānosaka prasības ekspluatācijas īpašību novērtēšanas iestādēm, kuras šīs regulas vajadzībām vēlas saņemt pilnvarojumu. Jāparedz noteikumi arī par pienācīgas informācijas sniegšanu par šādām iestādēm un to uzraudzību. (39) Lai nodrošinātu būvizstrādājumu ekspluatācijas īpašību noturības novērtējumu un pārbaudi, nepieciešams arī noteikt prasības, kas piemērojamas iestādēm, kuras ir atbildīgas par to iestāžu pilnvarošanu, kuras veic šos Komisijas un citu dalībvalstu uzdevumus. (40) Tā kā ierosinātās rīcības mērķi, proti, panākt būvizstrādājumu iekšējā tirgus pienācīgu darbību, nosakot saskaņotas tehniskās specifikācijas būvizstrādājumu ekspluatācijas īpašību izteikšanai, dalībvalstis vienas pašas nevar pienācīgi sasniegt un vēriena un seku dēļ šādu mērķi labāk var sasniegt Kopienas mērogā, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kā paredzēts Līguma 5. pantā. Saskaņā ar šajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šī regula nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs minēto mērķu sasniegšanai. (41) Pasākumi, kas vajadzīgi šīs regulas īstenošanai, jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību [11]. (42) Jo īpaši Komisija jāpilnvaro paredzēt nosacījumus, saskaņā ar kuriem ekspluatācijas īpašību deklarācija var būt pieejama tīmekļa vietnē, noteikt laikposmu, kurā ražotājiem, importētājiem un izplatītājiem jāsaglabā pieejama tehniskā dokumentācija un ekspluatācijas īpašību deklarācija, noteikt atbilstības klases attiecībā uz būvizstrādājumu būtiskiem raksturlielumiem, izveidot deklarēto ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes sistēmu, ko piemēro attiecīgajam būvizstrādājumam vai būvizstrādājumu saimei, izstrādāt Eiropas tehniskā novērtējuma formātu, izstrādāt TNI novērtējuma procedūras un grozīt I līdz V pielikumu. Tā kā šiem pasākumiem ir vispārējs raksturs un tie paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs regulas elementus un lai papildinātu šo regulu, pievienojot jaunus nebūtiskus elementus, tie jāpieņem saskaņā ar regulatīvo kontroles procedūru, kas paredzēta Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā. (43) Tā kā šīs regulas pareizas darbības nodrošināšanai ir nepieciešams laiks, tās piemērošana jāatliek, izņemot noteikumus attiecībā uz TNI, pilnvarojošajām iestādēm un pilnvarotajām iestādēm, TNI organizācijas izveidi un pastāvīgās komitejas izveidi, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I NODAĻA Vispārīgie noteikumi 1. pants Priekšmets Šī regula paredz noteikumus par būvizstrādājumu ekspluatācijas īpašību izteikšanu attiecībā uz to būtiskiem raksturlielumiem un par EK marķējuma izmantošanu uz šiem ražojumiem. 2. pants Definīcijas Šajā regulā izmanto šādas definīcijas. 1. „Būvizstrādājums” jebkurš ražojums vai komplekts, kas ir ražots un laists tirgū, lai to pastāvīgi iekļautu būvēs un to daļās tādējādi, ka šo ražojumu demontēšana nelabvēlīgi ietekmē būves ekspluatācijas īpašības un ražojuma demontēšanai vai aizstāšanai jāveic būvdarbi; 2. „būve” ir celtnes vai inženierbūvniecības celtnes; 3. „būtiski raksturlielumi” ir būvizstrādājumu raksturlielumi saistībā ar būvju pamatprasībām; 4. „saskaņotas tehniskās specifikācijas” ir saskaņoti standarti un Eiropas novērtējuma dokumenti; 5. „darīt pieejamu tirgū” ir piegādāt būvizstrādājumu izplatīšanai vai izmantošanai Kopienas tirgū tirdzniecības gaitā par samaksu vai par brīvu; 6. „laist tirgū” ir būvizstrādājumu pirmo reizi darīt pieejamu Kopienas tirgū; 7. „ražotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas ar savu vārdu vai preču zīmi ražo būvizstrādājumu vai liek šo ražojumu ražot; 8. „izplatītājs” ir jebkura fiziska vai juridiska piegādes ķēdē esoša persona, kas nav ne ražotājs, ne importētājs un kas ražojumu dara pieejamu tirgū; 9. „importētājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas Kopienā veic uzņēmējdarbību un laiž kādas trešas valsts būvizstrādājumu Kopienas tirgū; 10. „uzņēmēji” ir ražotāji, importētāji, izplatītāji un pilnvarotie pārstāvji; 11. „pilnvarots pārstāvis” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas Kopienā veic uzņēmējdarbību un ir saņēmusi ražotāja mandātu veikt konkrētus uzdevumus tā vārdā; 12. „saskaņotais standarts” ir standarts, ko saskaņā ar Direktīvas 98/34/EK 6. pantu pieņēmusi viena no minētās direktīvas I pielikumā uzskaitītajām Eiropas standartizācijas institūcijām; 13. „Eiropas novērtējuma dokuments” ir Tehniskā novērtējuma iestāžu organizācijas pieņemts dokuments; 14. „akreditācijas” nozīme ir noteikta Regulā (EK) Nr. […]; 15. „izņemšana” ir jebkāds pasākums ar mērķi neļaut tirgū darīt pieejamu kādu piegādes ķēdē esošu būvizstrādājumu; 16. „atsaukšana” ir jebkāds pasākums, kura mērķis ir saņemt atpakaļ būvizstrādājumu, kurš jau darīts pieejams tirgū; 17. „ražojuma tips” ir ekspluatācijas īpašības būvizstrādājumam, kas ražots, izmantojot noteiktu izejvielu kombināciju vai citus konkrētus ražošanas procesa elementus; 18. „ražošanas procesa kontrole” ir pastāvīga iekšējā ražošanas kontrole ražotnē; 19. „mikrouzņēmums” ir mikrouzņēmums kā definēts Komisijas 2003. gada 6. maija ieteikumā par mikrouzņēmumu, mazo un vidējo uzņēmumu definīciju [12]. 20. „aprites cikls” ir secīgi un saistīti ražojuma aprites posmi, sākot ar izejvielu iegādes vai ieguves no dabas resursiem līdz galīgai apglabāšanai. 3. pants Būvju pamatprasības un ražojumu būtiski raksturlielumi 1. Būvizstrādājumu būtiskos raksturlielumus jānosaka saskaņotās tehniskās specifikācijās saistībā ar būvju pamatprasībām, kas noteiktas I pielikumā. II NODAĻA Ekspluatācijas īpašību deklarācija un EK marķējums 4. pants Ekspluatācijas deklarācijas izstrādes nosacījumi 1. Ražotājam vai importētājam, laižot tirgū būvizstrādājumu, ekspluatācijas īpašību deklarācija jāizstrādā šādos gadījumos: a) uz būvizstrādājumu attiecas saskaņots standarts vai arī šim ražojumam ir izdots Eiropas tehniskais novērtējums, un b) vietā, kur ražotājs vai importētājs ražojumu paredzējis laist tirgū, ir noteiktas prasības attiecībā uz šā ražojuma būtiskiem raksturlielumiem. Ražotājs vai importētājs var izstrādāt ekspluatācijas īpašību deklarāciju arī tad, ja b) apakšpunktā noteiktās prasības nav noteiktas. 2. Pirmajā apakšpunktā minētajā ekspluatācijas īpašību deklarācijā jāietver vismaz būtiski raksturlielumi, kuriem izstrādātas 1. punkta b) apakšpunktā minētās prasības. 3. Dalībvalstis ražotāja vai importētāja izstrādātu ekspluatācijas īpašību deklarāciju uzskata par pareizu un uzticamu. 5. pants Ekspluatācijas īpašību deklarācijas saturs 1. Ekspluatācijas īpašību deklarācijā norāda būvizstrādājumu ekspluatācijas īpašības attiecībā uz šo ražojumu būtiskiem raksturlielumiem atbilstīgi attiecīgajām tehniskajām specifikācijām. 2. Ekspluatācijas īpašību deklarācijā iekļauj šādu informāciju: a) ražojuma tips, kuram tā izstrādāta; b) būvizstrādājuma, kura ekspluatācijas īpašības deklarētas, būtisko raksturlielumu saraksts un tā ekspluatācijas īpašību līmeņu vai klašu saraksts; c) tā saskaņotā standarta, Eiropas novērtējuma dokumenta vai speciālās tehniskās dokumentācijas atsauces numurs, kas izmantots katra būtiskā raksturlieluma novērtējumā. 6. pants Ekspluatācijas īpašību deklarācijas forma 1. Ekspluatācijas īpašību deklarācijas kopiju pievieno visiem tirgū laistajiem ražojumiem. Taču, ja vienam izmantotājam piegādā ražojuma partiju, tai var pievienot vienu ekspluatācijas īpašību deklarācijas kopiju. 2. Ekspluatācijas īpašību deklarācijas kopiju elektroniskā veidā saņēmējam var piegādāt tikai ar šā pēdējā īpašu piekrišanu. 3. Atkāpjoties no 1. un 2. punkta, ekspluatācijas īpašību deklarāciju var darīt pieejamu tīmekļa vietnē saskaņā ar Komisijas paredzētajiem noteikumiem. Tos pasākumus, kuri ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs regulas elementus, tiesību aktu papildinot, pieņem saskaņā ar 51. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. 4. Ekspluatācijas īpašību deklarāciju izstrādā, izmantojot III pielikumā pievienoto modeli. 7. pants EK marķējuma izmantošana 1. EK marķējumu piestiprina tikai tiem būvizstrādājumiem, kuriem saskaņā ar 4., 5. un 6. pantu ražotājs ir izstrādājis ekspluatācijas īpašību deklarāciju. Ja ražotājs nav izstrādājis ekspluatācijas īpašību deklarāciju saskaņā ar 4., 5. un 6. pantu, EK marķējumu būvizstrādājumiem piestiprināt nedrīkst. Piestiprinot EK marķējumu, ražotājs uzņemas atbildību par šā ražojuma atbilstību deklarētajām ekspluatācijas īpašībām. 2. EK marķējums ir vienīgā zīme, kas apliecina ražojuma atbilstību deklarētajām ekspluatācijas īpašībām. Dalībvalstis neievieš valsts pasākumus vai atsauc visas atsauces un atbilstības marķējumu, kas nav EK marķējums. 3. Dalībvalstis neaizliedz un nekavē savā teritorijā vai to atbildības robežās darīt pieejamu tirgū vai izmantot būvizstrādājumus ar EK marķējumu, ja tā izmantošanas prasības dalībvalstī atbilst deklarētajām ekspluatācijas īpašībām. 4. Dalībvalstis nodrošina, ka būvizstrādājumu ar EK marķējumu izmantošanu nekavē noteikumi vai nosacījumi, ko noteikušas valsts iestādes vai privātās iestādes, kas darbojas kā valsts uzņēmums vai valsts iestāde un izmanto savu monopolstāvokli vai valsts mandātu, ja šīs izmantošanas prasības dalībvalstī atbilst deklarētajām ekspluatācijas īpašībām. 8. pants EK marķējuma uzlikšanas noteikumi un nosacījumi 1. EK marķējumam piemēro Regulas (EK) Nr. … 26.a panta vispārējos principus. 2. EK marķējumu redzami, salasāmi un neizdzēšami uzliek būvizstrādājumam vai iekļauj tā datu plāksnē. Ja ražojuma īpatnību dēļ tas nav iespējams vai attaisnojams, marķējumu uzliek uz iepakojuma vai pavaddokumentos. 3. Aiz EK marķējuma norāda marķējuma pievienošanas gada pēdējos divus ciparus, ražotāja nosaukumu vai identifikācijas zīmi, būvizstrādājuma vienoto identifikācijas kodu un ekspluatācijas īpašību deklarācijas numuru. 4. EK marķējumu piestiprina pirms būvizstrādājuma laišanas tirgū. Tam var pievienot piktogrammu vai citu zīmi, kas norāda uz kādu īpašu risku vai izmantojumu. 9. pants Ražojuma informācijas punkti Katra dalībvalsts nodrošina, ka saskaņā ar Regulu (EK) Nr. ... izveidotie ražojuma informācijas punkti sniedz arī informāciju par tehniskajiem vai regulatīviem noteikumiem, kas dalībvalsts teritorijā piemērojami konkrēta tipa būvizstrādājuma iestrādei, montāžai vai instalācijai. III NODAĻA Uzņēmēju pienākumi 10. pants Ražotāju pienākumi 1. Ražotāji sagatavo noteikto tehnisko dokumentāciju, aprakstot visus attiecīgos elementus, kas saistīti ar piemēroto deklarēto ekspluatācijas īpašību apliecinājumu. Ražotāji ekspluatācijas īpašību deklarāciju izstrādā saskaņā ar 4., 5., un 6. pantu un EK marķējumu piestiprina saskaņā ar 7. un 8. pantu. 2. Ražotāji glabā tehnisko dokumentāciju un ekspluatācijas īpašību deklarāciju laiku, ko Komisija ir noteikusi katrai būvizstrādājumu saimei, pamatojoties uz paredzamo aprites ciklu un būvizstrādājumu nozīmi būvē. Tos pasākumus, kuri ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs regulas elementus, tiesību aktu papildinot, pieņem saskaņā ar 51. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. 3. Ražotāji nodrošina, ka ir izstrādātas procedūras, lai sērijveida ražojumi atbilstu deklarētajām ekspluatācijas īpašībām. Pienācīgi jāņem vērā attiecīgās ražojuma tipa izmaiņas, kā arī izmaiņas piemērojamās saskaņotajās specifikācijās. Vienmēr, kad tas nepieciešams, ražotāji veic tirgoto būvizstrādājumu paraugu pārbaudi, izmeklējot un, ja vajadzīgs, reģistrējot sūdzības, un pastāvīgi informējot par šo uzraudzību izplatītājus. 4. Ražotāji nodrošina to, ka uz to būvizstrādājumiem ir tipa, partijas vai sērijas numurs vai kāds cits identifikācijas elements, vai, ja ražojuma izmērs vai raksturs to neatļauj, ka vajadzīgā informācija ir sniegta uz iesaiņojuma vai būvizstrādājumam pievienotā dokumentā. 5. Ražotāji uz būvizstrādājuma vai, ja tas nav iespējams, uz iesaiņojuma vai būvizstrādājumam pievienotajā dokumentā norāda savu nosaukumu, reģistrēto komercnosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un adresi, kur ar tiem var sazināties. 6. Ražotāji, kas uzskata vai kam ir iemesls uzskatīt, ka būvizstrādājums, kuru tie ir laiduši tirgū, neatbilst deklarētajām ekspluatācijas īpašībām, nekavējoties veic nepieciešamos koriģējošos pasākumus, lai panāktu būvizstrādājuma atbilstību vai arī, ja vajadzīgs, lai izņemtu to no tirgus un atsauktu no gala lietotājiem. Viņi nekavējoties par to informē valsts iestādes tajās dalībvalstīs, kurās viņi būvizstrādājumu darījuši pieejamu, norādot sīku informāciju, jo īpaši par neatbilstību un veiktajiem koriģējošajiem pasākumiem. 7. Ražotāji pēc kompetentas valsts iestādes pamatota pieprasījuma tām sniedz visu nepieciešamo informāciju un dokumentāciju, lai pierādītu būvizstrādājuma atbilstību deklarētajām ekspluatācijas īpašībām. Tie pēc šo iestāžu pieprasījuma sadarbojas ar tām jebkādos pasākumos, lai izvairītos no apdraudējuma, ko var radīt būvizstrādājumi, kurus viņi laiduši tirgū. 11. pants Pilnvarotie pārstāvji 1. Ražotāji ar rakstisku mandātu var iecelt pilnvarotu pārstāvi. Tehniskās dokumentācijas izstrāde var neietilpt pilnvarotā pārstāvja mandātā. 2. Ja ražotājs ir iecēlis pilnvaroto pārstāvi, šis pārstāvis veic vismaz šādus pienākumus: a) glabā ekspluatācijas īpašību deklarāciju un tehnisko dokumentāciju, lai tā būtu pieejama valsts uzraudzības iestādēm laikposmā, kas minēts 10. panta 2. punktā; b) pēc kompetento valsts iestāžu pieprasījuma sniedz tām visu nepieciešamo informāciju un dokumentāciju, lai pierādītu ražojuma atbilstību deklarētajām ekspluatācijas īpašībām; c) pēc kompetento iestāžu pieprasījuma sadarbojas ar tām jebkādos pasākumos, lai izvairītos no apdraudējuma, ko var radīt būvizstrādājumi, uz kuriem attiecas viņu mandāts. 12. pants Importētāju pienākumi 1. Laižot ražojumu Kopienas tirgū, importētāji pietiekami rūpīgi ievēro šīs regulas piemērojamās prasības. 2. Pirms būvizstrādājuma laišanas tirgū importētāji pārliecinās, ka ražotājs ir veicis deklarēto ekspluatācijas īpašību noturības novērtējumu un pārbaudi. Viņi pārliecinās, ka ražotājs ir izstrādājis tehnisko dokumentāciju, kas minēta 10. panta 1. punkta pirmajā daļā. Tie izstrādā ekspluatācijas īpašību deklarāciju saskaņā ar 4., 5. un 6. pantu. Tie arī pārliecinās, ka ražojumam ir noteiktais EK marķējums, pievienoti noteiktie dokumenti un ka ražotājs ir ievērojis 10. panta 4. un 5. punktā noteiktās prasības. Ja importētājs uzskata vai tam ir iemesls uzskatīt, ka būvizstrādājums neatbilst deklarētajām ekspluatācijas īpašībām, tie būvizstrādājumu var nelaist tirgū, līdz tas atbilst pievienotajai ekspluatācijas īpašību deklarācijai vai ekspluatācijas īpašību deklarācija ir izlabota. 3. Importētāji uz būvizstrādājuma vai, ja tas nav iespējams, uz iesaiņojuma vai ražojumam pievienotajā dokumentā norāda savu nosaukumu, reģistrēto komercnosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un adresi, kur ar tiem var sazināties. 4. Importētāji nodrošina, ka laikā, kad tie ir atbildīgi par būvizstrādājumu, tā uzglabāšanas un pārvadāšanas apstākļi negatīvi neietekmē būvizstrādājuma atbilstību deklarētajām ekspluatācijas īpašībām. 5. Importētāji, kas uzskata vai kam ir iemesls uzskatīt, ka būvizstrādājums, kuru tie ir laiduši tirgū, neatbilst deklarētajām ekspluatācijas īpašībām, nekavējoties veic nepieciešamos koriģējošos pasākumus, lai panāktu būvizstrādājuma atbilstību vai arī, ja vajadzīgs, lai izņemtu to no tirgus un atsauktu no gala lietotājiem. Viņi nekavējoties par to informē valsts iestādes tajās dalībvalstīs, kurās viņi būvizstrādājumu darījuši pieejamu, norādot sīku informāciju, jo īpaši par neatbilstību un veiktajiem koriģējošajiem pasākumiem. 6. Importētāji 10. panta 2. punktā minētajā laikposmā saglabā ekspluatācijas īpašību deklarācijas kopiju, lai tā būtu pieejama tirgus uzraudzības iestādēm, un nodrošina, lai šīm iestādēm pēc pieprasījuma būtu pieejama tehniskā dokumentācija. 7. Importētāji pēc kompetentas valsts iestādes pamatota pieprasījuma tām sniedz visu nepieciešamo informāciju un dokumentāciju, lai pierādītu būvizstrādājuma atbilstību deklarētajām ekspluatācijas īpašībām. Tie pēc šo iestāžu pieprasījuma sadarbojas ar tām jebkādos pasākumos, lai izvairītos no apdraudējuma, ko var radīt būvizstrādājumi, kurus viņi laiduši tirgū. 13. pants Izplatītāju pienākumi 1. Darot ražojumu pieejamu tirgū, izplatītāji pietiekami rūpīgi ievēro šīs regulas piemērojamās prasības. 2. Pirms būvizstrādājuma laišanas tirgū izplatītāji pārliecinās, ka ražojumam ir noteiktais EK marķējums un tam ir pievienoti šajā regulā noteiktie dokumenti, instrukcijas un drošuma informācija tās dalībvalsts lietotājiem viegli saprotamā valodā, kurā ražojums darīts pieejams tirgū, un ka ražotājs un importētājs ir izpildījuši attiecīgi 10. panta 4. un 5. punkta un 12. panta 3. punkta prasības. Ja izplatītājs uzskata vai tam ir iemesls uzskatīt, ka būvizstrādājums neatbilst deklarētajām ekspluatācijas īpašībām, tas ražojumu var nelaist tirgū, līdz tas atbilst pievienotajai ekspluatācijas īpašību deklarācijai vai ekspluatācijas īpašību deklarācija ir izlabota. Izplatītājs par to informē ražotāju vai importētāju, kā arī tirgus uzraudzības iestādes, ja ražojums rada risku. 3. Izplatītājs nodrošina, ka laikā, kad tas ir atbildīgs par būvizstrādājumu, tā uzglabāšanas un pārvadāšanas apstākļi negatīvi neietekmē būvizstrādājumu atbilstību deklarētajām ekspluatācijas īpašībām. 4. Izplatītāji, kas uzskata vai kam ir iemesls uzskatīt, ka būvizstrādājums, kuru tie ir laiduši tirgū, nav atbilstīgs deklarētajām ekspluatācijas īpašībām, nekavējoties veic nepieciešamos koriģējošos pasākumus, lai panāktu ražojuma atbilstību vai arī, ja vajadzīgs, lai izņemtu to no tirgus un atsauktu no gala lietotājiem. Viņi nekavējoties par to informē valsts iestādes tajās dalībvalstīs, kurās viņi ražojumu darījuši pieejamu, norādot sīku informāciju jo īpaši par neatbilstību un veiktajiem koriģējošajiem pasākumiem. 5. Izplatītāji pēc kompetentas valsts iestādes pamatota pieprasījuma tām sniedz visu nepieciešamo informāciju un dokumentāciju, lai pierādītu būvizstrādājuma atbilstību deklarētajām ekspluatācijas īpašībām. Viņi pēc šo iestāžu pieprasījuma sadarbojas ar tām jebkādos pasākumos, lai izvairītos no apdraudējuma, ko var radīt būvizstrādājumi, kurus viņi darījuši pieejamus tirgū. 14. pants Gadījumi, kad ražotāju pienākumus piemēro importētājiem un izplatītājiem Šajā regulā importētājs vai izplatītājs uzskatāms par ražotāju, ja tas ražojumus laiž tirgū ar savu nosaukumu vai preču zīmi vai izmaina jau tirgū laisto būvizstrādājumu tādējādi, ka tas skar atbilstību deklarētajām ekspluatācijas īpašībām, un līdz ar to tam piemērojami 10. pantā noteikti ražotāja pienākumi. 15. pants Uzņēmēju identifikācija Uzņēmējiem jāspēj tirgus uzraudzības iestādēm pēc to pieprasījuma 10. panta 2. punktā minētajā laikposmā sniegt informāciju par: a) jebkuru uzņēmēju, kas tiem piegādājis ražojumu; b) jebkuru uzņēmēju, kuram tie piegādā ražojumu. IV NODAĻA Saskaņotas tehniskās specifikācijas 16. pants Saskaņoti standarti 1. Saskaņotos standartus pieņem Eiropas standartizācijas institūcijas, kas uzskaitītas Direktīvas 98/34/EK I pielikumā, pamatojoties uz Komisijas mandātiem, kas pieņemti saskaņā ar minētās direktīvas 6. pantu. 2. Saskaņotie standarti paredz metodes un kritērijus būvizstrādājumu ekspluatācijas īpašību novērtējumam attiecībā uz to būtiskiem raksturlielumiem. Saskaņotie standarti attiecīgos gadījumos paredz tādas metodes un kritērijus būvizstrādājumu ekspluatācijas īpašību novērtējumam attiecībā uz to būtiskiem raksturlielumiem, kuri ir mazāk apgrūtinoši nekā testēšana. 3. Eiropas standartizācijas institūcijas saskaņotajos standartos nosaka piemērojamo ražošanas procesa kontroli, kurā ņemti vērā attiecīgā būvizstrādājuma ražošanas procesa specifiskie apstākļi. 4. Komisija novērtē Eiropas standartizācijas institūciju pieņemto saskaņoto standartu atbilstību attiecīgajam mandātam. Komisija saskaņoto standartu atsauču sarakstu, kas atbilst attiecīgajam mandātam, publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un nosaka šo standartu piemērošanas datumu. Komisija publicē visus saraksta atjauninājumus. 17. pants Formāls iebildums pret saskaņotajiem standartiem 1. Ja dalībvalsts vai Komisija uzskata, ka saskaņotais standarts ne pilnībā atbilst prasībām, kuras noteiktas attiecīgajā mandātā, Komisija vai attiecīgā dalībvalsts šo jautājumu līdz ar attiecīgo pamatojumu izvirza izskatīšanai komitejā, kas izveidota ar Direktīvas 98/34/EK 5. pantu. Komiteja pēc konsultēšanās ar attiecīgo Eiropas standartizācijas institūciju nekavējoties sniedz savu atzinumu. 2. Ņemot vērā komitejas atzinumu, Komisija pieņem lēmumu publicēt, nepublicēt, publicēt ar ierobežojumiem, saglabāt, saglabāt ar ierobežojumiem vai izņemt atsauces uz attiecīgo saskaņoto standartu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. 3. Komisija informē attiecīgo Eiropas standartizācijas institūciju un, ja nepieciešams, pieprasa attiecīgo saskaņoto standartu pārskatīšanu. 18. [17.] pants Ekspluatācijas īpašību līmeņi vai klases 1. Komisija var izveidot ekspluatācijas īpašību klases attiecībā uz būvizstrādājumu būtiskiem raksturlielumiem. Tos pasākumus, kuri ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs regulas elementus, tiesību aktu papildinot, pieņem saskaņā ar 51. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. 2. Ja Komisija ekspluatācijas īpašību klases attiecībā uz būvizstrādājumu būtiskiem raksturlielumiem nav noteikusi, tās Eiropas standartizācijas institūcijas var noteikt saskaņotajos standartos. Ja Komisija ekspluatācijas īpašību klases attiecībā uz būvizstrādājumu būtiskiem raksturlielumiem ir noteikusi, Eiropas standartizācijas institūcijas šīs klases izmanto saskaņotajos standartos. 3. Eiropas standartizācijas institūcijas saskaņotajās tehniskajās specifikācijās var noteikt nosacījumus, ar kādiem ražojums bez testēšanas vai bez tālākas testēšanas uzskatāms kā atbilstīgs noteiktam ekspluatācijas īpašību līmenim vai klasei. 4. Dalībvalstis var noteikt ekspluatācijas īpašību līmeņus vai klases attiecībā uz būvizstrādājumu būtiskiem raksturlielumiem vienīgi saskaņā ar Eiropas standartizācijas institūciju vai Komisijas saskaņotajos standartos noteiktām klasifikācijas sistēmām. 19. [18.] pants Ekspluatācijas īpašību noturības novērtējums un pārbaude 1. Būvizstrādājumu deklarēto ekspluatācijas īpašību noturības novērtējumu un pārbaudi attiecībā uz to būtiskiem raksturlielumiem veic saskaņā ar vienu no V pielikumā noteiktajām sistēmām. 2. Komisija pēc šādiem kritērijiem nosaka, kura sistēma ir piemērojama attiecīgam būvizstrādājumam vai būvizstrādājumu saimei: a) ražojuma nozīme attiecībā uz būvju pamatprasībām; b) ražojuma veids; c) būvizstrādājuma būtisko raksturlielumu mainīguma ietekme tā ekspluatācijas laikā; d) jutība attiecībā uz defektiem ražošanā. Katrā gadījumā Komisija izvēlas drošumam atbilstošu vismazāk apgrūtinošo sistēmu. Tos pasākumus, kuri ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs regulas elementus, tiesību aktu papildinot, pieņem saskaņā ar 51. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. 3. Šādi noteiktu sistēmu norāda saskaņoto standartu mandātos un saskaņotās tehniskās specifikācijās. 20. [19.] pants Eiropas novērtējuma dokuments 1. Eiropas novērtējuma dokumentu (END), tehniskā novērtējuma iestāžu organizācija, kas minēta 25. panta 1. punktā, pieņem, pamatojoties uz ražotāja vai importētāja pieteikumu Eiropas tehniskajam novērtējumam, atbilstīgi II pielikumā noteiktajai procedūrai. 2. Tehniskā novērtējuma iestāžu organizācija, kas minēta 25. panta 1. punktā, END nosaka ekspluatācijas īpašību novērtēšanas metodes un kritērijus attiecībā uz būvizstrādājumu būtiskiem raksturlielumiem, kas saistīti ar ražotāja paredzēto izmantojumu. 3. Tehniskā novērtējuma iestāžu organizācija, kas minēta 25. panta 1. punktā, END nosaka konkrētas piemērojamās ražošanas procesa kontroles, ņemot vērā attiecīgā būvizstrādājuma ražošanas procesa specifiskos apstākļus. 21. [20.] pants Eiropas tehniskais novērtējums 1. Eiropas tehnisko novērtējumu (ETN) jebkuram būvizstrādājumam izdod tehniskā novērtējuma iestāde pēc ražotāja vai importētāja pieprasījuma, pamatojoties uz END, atbilstīgi II pielikumā noteiktajai procedūrai. 2. Komisija nosaka ETN formātu. Tos pasākumus, kuri ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs regulas elementus, tiesību aktu papildinot, pieņem saskaņā ar 51. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. V NODAĻA Tehniskā novērtējuma iestādes 22. [21.] pants Tehniskā novērtējuma iestāžu izvirzīšana 1. Dalībvalstis var izvirzīt tehniskā novērtējuma iestādes (TNI) ražojumu jomās, kas uzskaitītas IV pielikuma 1. tabulā. Dalībvalstis, kuras ir izvirzījušas TNI paziņo citām dalībvalstīm un Komisijai šīs TNI nosaukumu, adresi un ražojumu jomas, kurās tā ir izvirzīta. 2. Komisija TNI sarakstu dara publiski pieejamu, norādot ražojumu jomas, kurās tās ir izvirzītas. Komisija publicē visus šā saraksta atjauninājumus. 23. [22.] pants TNI prasības 1. TNI atbilst IV pielikuma 2. tabulā noteiktajām prasībām. 2. Ja TNI vairs neatbilst 1. punktā minētajām prasībām, dalībvalsts atsauc šīs TNI pilnvarojumu. 3. Dalībvalstis informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par savas valsts TNI novērtēšanas un tās darbības uzraudzības procedūrām, kā arī par jebkurām izmaiņām šajā informācijā. Komisija publisko šo informāciju. 24. [23.] pants TNI novērtējums 1. TNI pārbauda, vai citas TNI atbilst attiecīgajiem kritērijiem, kas noteikti IV pielikuma 2. tabulā. Novērtējumu organizē 25. panta 1. punktā minētā organizācija, un tas notiek reizi četros gados ražojumu jomās, kas uzskaitītas IV pielikuma 1. tabulā un kurās TNI ir izvirzītas. 2. Komisija izstrādā novērtējuma veikšanas procedūru, tostarp arī atbilstīgas novērtējuma rezultātu pārsūdzības procedūras. Tos pasākumus, kuri ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs regulas elementus, tiesību aktu papildinot, pieņem saskaņā ar 51. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. TNI novērtējumu nedrīkst veikt tās pašas dalībvalsts TNI. 3. Organizācija, kas minēta 25. panta 1. punktā, TNI novērtējuma rezultātus paziņo dalībvalstīm un Komisijai. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm uzrauga TNI novērtējuma noteikumu un pareizas īstenošanas ievērošanu. 25. [24.] pants TNI koordinācija 1. TNI veido tehniskā novērtējuma organizāciju, turpmāk tekstā – TNI organizācija. 2. TNI organizācija veic šādus uzdevumus: a) koordinē 19. pantā un II pielikumā noteikto noteikumu un procedūru piemērošanu, kā arī sniedz šim mērķim nepieciešamo atbalstu; b) divas reizes gadā informē Komisiju par visiem jautājumiem, kas saistīti ar END sagatavošanu un 19. pantā un II pielikumā noteikto noteikumu un procedūru jebkādu interpretācijas aspektu; c) pieņem END; d) organizē TNI novērtējumu; e) nodrošina TNI koordināciju. 3. Komisija TNI organizācijai var sniegt atbalstu, veicot 2. punkta e) apakšpunktā minētos uzdevumus. Komisija ar TNI organizāciju šajā sakarā var noslēgt partnerības pamatnolīgumu. 4. Dalībvalstis nodrošina, ka TNI līdzdarbojas TNI organizācijā, sniedzot finanšu un cilvēkresursus. VI NODAĻA VIENKĀRŠOTAS PROCEDŪRAS 26. [25.] pants Speciālās tehniskās dokumentācijas izmantošana 1. Ja ražotājs nosaka ražojuma tipu, tas tipa testēšanu vai tipa aprēķinu var aizstāt ar speciālo tehnisko dokumentāciju (STD), kura pierāda ka: a) viena vai vairāku būvizstrādājuma, ko tas laiž tirgū, būtiska raksturlieluma dēļ tas uzskatāms par atbilstīgu noteiktam ekspluatācijas īpašību līmenim vai klasei bez testēšanas un aprēķina vai bez tālākas testēšanas saskaņā ar atbilstīgajā saskaņotajā specifikācijā vai Komisijas lēmumā paredzētajiem nosacījumiem; b) būvizstrādājums, ko tas laiž tirgū, ir tā paša ražojuma tipa kā cits būvizstrādājums, kuru ražojis cits ražotājs un kurš jau ir testēts saskaņā ar atbilstīgo saskaņoto tehnisko specifikāciju. Ja šie nosacījumi ir izpildīti, ražotājs ir tiesīgs deklarēt ekspluatācijas īpašības, kas atbilst visiem vai daļai šā cita ražojuma testa rezultātiem; c) būvizstrādājums, ko tas laiž tirgū, ir sistēma, ko veido sastāvdaļas, kuras tas pienācīgi samontē, vadoties pēc precīzām instrukcijām, ko sniedz sistēmu vai sastāvdaļu piegādātājs, kas tās jau testējis attiecībā uz vienu vai vairākiem būtiskiem raksturlielumiem saskaņā ar atbilstīgām tehniskām specifikācijām. Ja šie nosacījumi ir izpildīti, ražotājs ir tiesīgs deklarēt ekspluatācijas īpašības, kas atbilst visiem vai daļai šīs piegādātās sistēmas vai sastāvdaļas testa rezultātiem. Ražotājs cita ražotāja iegūtus testa rezultātus var izmantot vienīgi, ja tas ir saņēmis attiecīgā ražotāja atļauju, kurš ir atbildīgs par šo testa rezultātu precīzumu, uzticamību un stabilitāti. 2. Ja būvizstrādājums pieder pie būvizstrādājumu saimes, kurai piemērotā ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes sistēma ir 1. vai 2. sistēma, kā noteikts V pielikumā, STD pārbauda attiecīgā sertifikācijas institūcija, kā minēts V pielikumā. 27. [26.] pants Speciālās tehniskās dokumentācijas izmantošana mikrouzņēmumos 1. Mikrouzņēmumi piemērojamo būvizstrādājuma deklarēto ekspluatācijas īpašību novērtējuma sistēmu var aizstāt ar STD. STD pierāda būvizstrādājuma atbilstību piemērojamām prasībām. 2. Ja būvizstrādājums pieder pie būvizstrādājumu saimes, kurai piemērotā ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes sistēma ir 1. vai 2. sistēma, kā noteikts V pielikumā, STD pārbauda attiecīgā sertifikācijas institūcija, kā minēts V pielikumā. 28. [27.] pants Speciālās tehniskās dokumentācijas izmantošana atsevišķi ražotiem ražojumiem 1. Attiecībā uz būvizstrādājumu, kas projektēts un ražots neindustriālā ražošanas procesā pēc īpaša pasūtījuma un iestrādāts vienā identificētā būvē, ražotājs piemērojamo ekspluatācijas īpašību novērtējuma sistēmu var aizstāt ar STD, pierādot šā ražojuma atbilstību piemērojamām prasībām. 2. Ja būvizstrādājums pieder pie būvizstrādājumu saimes, kurai piemērotā ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes sistēma ir 1. vai 2. sistēma, kā noteikts V pielikumā, STD pārbauda attiecīgā sertifikācijas institūcija, kā minēts V pielikumā. VII NODAĻA Pilnvarojošās iestādes un pilnvarotās iestādes 29. [28.] pants Pilnvarošana Dalībvalstis paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm iestādes, kas pilnvarotas veikt trešu pušu uzdevumus ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes procesā saskaņā ar šo regulu. 30. [29.] pants Pilnvarojošās iestādes 1. Dalībvalstis izvirza pilnvarojošo iestādi, kas ir atbildīga par nepieciešamo procedūru izstrādi un veikšanu, lai novērtētu un pilnvarotu iestādes, kurām šīs regulas mērķiem it tiesības veikt trešās puses uzdevumus deklarēto ekspluatācijas īpašību noturīguma novērtējuma un pārbaudes procesā, kā arī ir atbildīga par pilnvaroto iestāžu uzraudzību, ieskaitot atbilstību 33. panta noteikumiem. 2. Ja pilnvarošana pamatojas uz akreditācijas sertifikātu, dalībvalstis var nolemt, ka 1. punktā minēto novērtēšanu un uzraudzību veic valsts akreditācijas iestādes Regulas (EK) Nr. [..] nozīmē un saskaņā ar to. 3. Ja pilnvarojošā iestāde deleģē, nodod ar apakšlīgumu vai kā citādi uztic veikt 1. punktā minēto novērtēšanu, pilnvarošanu vai uzraudzīšanu kādai iestādei, kura nav valsts iestāde, šai iestādei, kurai minētie pienākumi deleģēti vai kā citādi uzticēti, jābūt juridiskai personai un tai mutatis mutandis jāatbilst prasībām, kas noteiktas 30. pantā. Turklāt šādai iestādei jābūt spējīgai uzņemties saistības, kas izriet no tās darbībām. 4. Pilnvarojošā iestāde uzņemas pilnu atbildību par iestādei deleģēto vai kā citādi uzticēto uzdevumu veikšanu. 31. [30.] pants Prasības pilnvarojošajām iestādēm 1. Pilnvarojošo iestādi izveido tā, lai nebūtu nekādu interešu konfliktu ar pilnvarotajām iestādēm. 2. Pilnvarojošā iestāde ir organizēta un darbojas tā, lai nodrošinātu darbības objektivitāti un taisnīgumu. 3. Pilnvarojošā iestāde ir organizēta tā, lai visus lēmumus par ekspluatācijas īpašību novērtēšanas iestāžu pilnvarošanu pieņemtu kompetentas personas, kas nav tās pašas personas, kuras veikušas novērtēšanu. 4. Pilnvarojošā iestāde nepiedāvā un neveic darbības, ko veic pilnvarotās iestādes, kā arī nesniedz konsultācijas, kas saistītas ar komerciāliem vai konkurences apsvērumiem. 5. Pilnvarojošā iestāde saglabā iegūtās informācijas konfidencialitāti. 6. Pilnvarojošajai iestādei ir pietiekami daudz kompetentu darbinieku uzdevumu pienācīgai izpildei. 32. [31.] pants Informācijas sniegšanas prasība pilnvarojošajām iestādēm Dalībvalstis informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par ekspluatācijas īpašību novērtējuma iestāžu valsts novērtējuma un pilnvarošanas procedūrām un par pilnvaroto iestāžu uzraudzības procedūrām, kā arī par jebkurām izmaiņām šajā informācijā. Komisija publisko šo informāciju. 33. [32.] pants Prasības pilnvarotajām iestādēm 1. Lai ekspluatācijas īpašību novērtēšanas iestādi varētu pilnvarot, tai jāatbilst šā panta 2. līdz 11. punktā izklāstītajām prasībām. 2. Ekspluatācijas īpašību novērtēšanas iestādi izveido saskaņā ar valsts tiesību aktiem, un tā ir juridiska persona. 3. Ekspluatācijas īpašību novērtēšanas iestāde ir treša persona, kas ir neatkarīga no organizācijas vai būvizstrādājuma, kam tā veic novērtēšanu. Iestādi, kas pieder pie uzņēmēju asociācijas vai profesionālas federācijas, kas pārstāv uzņēmumus, kuri iesaistīti to būvizstrādājumu projektēšanā, ražošanā, piegādē, montāžā, izmantošanā vai apkopē, kurus tā novērtē, var uzskatīt par atbilstošu iestādi, ja vien var pierādīt, ka tā ir neatkarīga un nepastāv interešu konflikts. 4. Ekspluatācijas īpašību novērtēšanas iestāde, tās augstākā vadība un darbinieki, kas ir atbildīgi par ekspluatācijas īpašību noturības novērtēšanas trešās puses uzdevumiem, nav vērtējamo ražojumu projektētāji, ražotāji, piegādātāji, uzstādītāji, pircēji, īpašnieki, lietotāji vai apkalpotāji, ne arī to pilnvaroti pārstāvji. Tas neizslēdz novērtējamo ražojumu izmantošanu, kas nepieciešama atbilstības novērtēšanas iestādes darbībai, vai ražojumu izmantošanu personīgiem mērķiem. Tās nav arī tieši saistītas ar šo ražojumu projektēšanu, ražošanu vai konstruēšanu, tirdzniecību, uzstādīšanu, lietošanu vai apkalpošanu, kā arī nepārstāv šajās darbībās iesaistītās personas. Tās neuzsāk darbības, kas var būt pretrunā ar to neatkarību vai spriedumu un godprātību, ko prasa pienākumi, kuriem tā pilnvarota. Pilnvarotā iestāde nodrošina, ka tās filiāļu vai apakšlīgumu slēdzēju darbības neietekmē atbilstības novērtēšanas darbību konfidencialitāti, objektivitāti un taisnīgumu, kā arī/vai pārbaudes darbības. 5. Pilnvarotā iestāde un tās darbinieki ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes trešas puses uzdevumus veic ar visaugstāko profesionālo godīgumu un vajadzīgo tehnisko kompetenci konkrētajā jomā bez jebkāda spiediena un pamudinājumiem, galvenokārt finansiāliem, kas varētu ietekmēt viņu lēmumu vai atbilstības novērtēšanas un/vai pārbaudes darbību rezultātus, īpaši no to personu vai personu grupu puses, kuras ir ieinteresētas šo darbību rezultātos. 6. Pilnvarotā iestāde ir spējīga ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes procesā veikt trešas puses uzdevumus, kas šai iestādei noteikti saskaņā ar V pielikumu un kā veikšanai tā ir pilnvarota, pilnvarotā iestāde šos uzdevumus veic pati vai arī tās vārdā un uz tās atbildību. Pilnvarotās iestādes rīcībā vienmēr un visām ekspluatācijas īpašību novērtēšanas un pārbaudes sistēmām un būvizstrādājumu veidiem un kategorijām, raksturlielumiem un uzdevumiem, attiecībā uz ko tā ir pilnvarota, ir: a) nepieciešamie darbinieki ar tehniskām zināšanām un pietiekamu un atbilstīgu pieredzi, lai veiktu trešas puses ekspluatācijas īpašību noturības novērtēšanas un pārbaudes uzdevumus; b) procedūras, kādā tiek veikts ekspluatācijas īpašību novērtējums, apraksts, nodrošinot šo procedūru pārskatāmību un iespēju šīs procedūras atveidot. Iestādei ir izstrādāta piemērota politika un procedūras, kas nošķir iestādes kā pilnvarotās iestādes veiktos uzdevumus no pārējās darbības; c) tās darbības veikšanas procedūras, ņemot vērā apjomu, jomu un uzņēmumu struktūru, attiecīgā ražojuma tehnoloģijas sarežģītības pakāpi un ražošanas procesa masu vai sērijveidīgumu. Tai ir nepieciešamie līdzekļi, lai pienācīgi veiktu tehniskos un administratīvos uzdevumus saistībā ar darbībām, kurām tā ir pienācīgi pilnvarota, un ir piekļuve visam nepieciešamajam aprīkojumam vai iekārtām. 7. Personālam, kurš atbildīgs par tās darbības veikšanu, kurai tā ir pilnvarota, ir a) pamatīga tehniskā un profesionālā apmācība par visiem trešas puses uzdevumiem deklarēto ekspluatācijas īpašību noturības novērtēšanā un pārbaudē, kam iestāde ir pilnvarota; b) pietiekamas zināšanas par prasībām attiecībā uz veicamo novērtēšanu un pārbaudēm atbilstīgas pilnvaras veikt šīs darbības; c) atbilstīgas zināšanas un sapratne par piemērotiem saskaņotajiem standartiem un attiecīgajiem regulas noteikumiem; d) nepieciešamās spējas sagatavot sertifikātus, dokumentāciju un ziņojumus, kas uzrāda, ka novērtēšana un pārbaude ir veikta. 8. Tiek garantēta paziņotās iestādes, tās augstākā līmeņa vadības un darbinieku, kas veic novērtēšanu, objektivitāte. Atalgojums, ko saņem pilnvarotās iestādes augstākā līmeņa vadība un darbinieki, kas veic novērtēšanu, nav atkarīgs no veikto novērtējumu skaita vai to rezultātiem. 9. Pilnvarotā iestāde nokārto tiesisko apdrošināšanu, ja vien atbildību neuzņemas valsts saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai ja dalībvalsts pati nav tieši atbildīga par veikto novērtējumu un/vai pārbaudi. 10. Pilnvarotās iestādes darbinieku pienākums ir glabāt dienesta noslēpumus attiecībā uz visu informāciju, kura iegūta, veicot V pielikumā minētos uzdevumus, izņemot attiecībās ar tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā darbības tiek veiktas. Īpašumtiesības ir aizsargātas. 11. Pilnvarotā iestāde nodrošina, lai darbinieki, kas veic novērtēšanu, būtu informēti par attiecīgajām standartizācijas darbībām un saskaņā ar šo regulu izveidotās pilnvaroto iestāžu koordinācijas grupas darbībām, un piemēro kā pamatnostādnes šīs darba grupas administratīvos lēmumus un sagatavotos dokumentus. 34. pants Pieņēmums par atbilstību Ja ekspluatācijas īpašību novērtēšanas iestāde var pierādīt tās atbilstību kritērijiem, kas noteikti attiecīgajos saskaņotajos standartos vai to daļās, uz kuriem atsauces publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, to uzskata par atbilstīgu 33. panta prasībām, ciktāl uz šīm prasībām attiecas piemērojamie saskaņotie standarti. 35. [33.] pants Pilnvaroto iestāžu filiāles un apakšlīgumu slēgšana 1. Ja pilnvarotā iestāde slēdz apakšlīgumus par konkrētu uzdevumu veikšanu saistībā ar trešas puses uzdevumiem ekspluatācijas īpašību noturības novērtēšanā vai pārbaudē vai izmanto filiāli, tā pārliecinās, ka apakšlīguma slēdzējs vai filiāle atbilst 33. panta prasībām, un informē pilnvarojošo iestādi. 2. Pilnvarotā iestāde uzņemas pilnu atbildību par apakšlīgumu slēdzēju vai filiāļu veiktajiem uzdevumiem neatkarīgi no tā, kur tie veic uzņēmējdarbību. 3. Par darbībām var slēgt apakšlīgumu vai tās var veikt filiāle tikai tad, ja klients tam piekrīt. 4. Lai varētu uzrādīt valsts iestādēm, pilnvarotā iestāde saglabā atbilstīgos dokumentus par apakšlīguma slēdzēja vai filiāles kvalifikāciju novērtējumu un to veikto darbu atbilstīgi V pielikumam. 36. [34.] pants Tests novērotāja klātbūtnē 1. Ja tas ir pamatots ar tehniskiem, ekonomiskiem vai loģiskiem apsvērumiem, pilnvarotās iestādes var veikt V pielikumā minētos testus vai uzraudzīt šādu testu veikšanu vai nu ražotāja ražotnēs, izmantojot ražotāja iekšējās laboratorijas testēšanas iekārtas, vai ar ražotāja iepriekšēju piekrišanu privātā vai valsts laboratorijā, izmantojot šīs laboratorijas testēšanas iekārtas. 2. Pirms šo testu veikšanas pilnvarotā iestāde pārbauda, vai testēšanas iekārtām ir piemērota kalibrēšanas sistēma un vai sistēma darbojas. 37. [35.] pants Pilnvaras pieteikums 1. Iestāde, kas pilnvarojama veikt trešas puses uzdevumus ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes procesā, iesniedz pieteikumu tās dalībvalsts pilnvarojošai iestādei, kurā tā ir reģistrēta. 2. Pieteikumam pievieno veicamo darbību aprakstu, novērtēšanas un/vai pārbaudes procedūras, par ko iestāde paziņo sevi kā kompetentu, kā arī akreditācijas sertifikātu, ja tāds ir, ko izsniegusi valsts akreditācijas iestāde Regulas EK Nr. […] nozīmē, kas sekmīgi izturējusi salīdzinošo pārskatīšanu, apstiprinot, ka atbilstības novērtēšanas iestāde atbilst 33. pantā noteiktajām prasībām. 3. Ja attiecīgajai iestādei nav akreditācijas sertifikāta, tā pilnvarojošajai iestādei iesniedz visus dokumentāros pierādījumus, kas vajadzīgi, lai pārbaudītu, atzītu un regulāri uzraudzītu tās atbilstību 33. pantā noteiktajām prasībām. 38. [36.] pants Pilnvarošanas procedūra 1. Pilnvarojošās iestādes var pilnvarot tikai tās iestādes, kas atbilst 33. pantā noteiktajām prasībām. 2. Tās Komisiju un pārējās dalībvalstis informē, izmantojot Komisijas izveidoto un pārvaldīto elektronisko paziņošanas sistēmu. Izņēmuma gadījumos attiecībā uz horizontālo pilnvarošanu, kas minēta 3. punkta otrajā daļā, kurai nav pieejams attiecīgs elektronisks rīks, pieņemama pilnvarojuma cietā kopija. 3. Pilnvarojums ietver veicamo pienākumu pilnu aprakstu, atsauci uz attiecīgajām saskaņotajām tehniskajām specifikācijām un V pielikuma 1.4. punktā minētās sistēmas vajadzībām – būtiskos raksturlielumus attiecībā uz kuriem iestāde ir kompetenta. Taču atsauce uz atbilstošajām saskaņotajām specifikācijām nav prasīta šādos būtisko raksturlielumu gadījumos: a) degamība; b) ugunsizturība; c) ārējā ugunsizturība; d) trokšņa absorbcija. 4. Ja pilnvarojums nav pamatots ar akreditācijas sertifikātu, pilnvarojošā iestāde Komisijai un citām dalībvalstīm sniedz visus dokumentāros pierādījumus, lai varētu pārbaudīt pilnvarotās iestādes kompetenci, un atbilstošos pasākumus, lai nodrošinātu, ka iestādi regulāri uzrauga un tā turpina atbilst 33. pantā noteiktajām prasībām. 5. Attiecīgā iestāde pilnvarotās iestādes pienākumus var veikt vienīgi tad, ja divu nedēļu laikā pēc pilnvarošanas, izmantojot akreditācijas sertifikātu, un divu mēnešu laikā pēc pilnvarošanas, ja neizmanto akreditācijas sertifikātu, Komisija un dalībvalstis nav cēlušas iebildumus. Tikai šādu iestādi uzskata par pilnvarotu iestādi šīs regulas vajadzībām. 6. Komisijai un pārējām dalībvalstīm ziņo par attiecīgām turpmākām pārmaiņām pilnvarojumā. 39. [37.] pants Pilnvaroto iestāžu identifikācijas numuri un saraksti 1. Komisija pilnvarotajai iestādei piešķir identifikācijas numuru. Tai tiek piešķirts tikai viens šāds numurs arī tad, ja iestāde ir pilnvarota atbilstīgi vairākiem Kopienas tiesību aktiem. 2. Komisija dara publiski pieejamu sarakstu ar iestādēm, kas pilnvarotas atbilstīgi šai regulai, tām piešķirtajiem identifikācijas numuriem un darbībām, kurām tās ir pilnvarotas. Komisija nodrošina šāda saraksta atjaunināšanu. 40. [38.] pants Pilnvarojuma pārmaiņas 1. Ja pilnvarojošā iestāde ir noskaidrojusi vai ir tikusi informēta, ka pilnvarotā iestāde vairs neatbilst 33. pantā noteiktajām prasībām vai ka tā nepilda savus pienākumus, pilnvarojošā iestāde attiecīgi ierobežo, aptur vai atsauc pilnvaru, ņemot vērā to, kādā mērā attiecīgā iestāde nav spējusi nodrošināt atbilstību prasībām vai pildīt savus pienākumus. Tā nekavējoties par to informē Komisiju un pārējās dalībvalstis. 2. Ja pilnvara ir atsaukta, ierobežota vai apturēta vai ja pilnvarotā iestāde ir beigusi darbību, to pilnvarojusī dalībvalsts veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka tās attiecīgie dokumenti tiek nodoti citai pilnvarotai iestādei vai arī pēc pieprasījuma ir pieejami atbildīgajām pilnvarojošajām un tirgus uzraudzības iestādēm. 41. [39.] pants Pilnvaroto iestāžu kompetences apšaubīšana 1. Komisija izskata visus gadījumus, kad tai ir radušās šaubas vai tai ir ziņots par šaubām attiecībā uz kādas pilnvarotās iestādes kompetenci vai tās atbilstību prasībām, vai spēju joprojām izpildīt tai uzticētos uzdevumus. 2. Pilnvarojusī dalībvalsts pēc pieprasījuma sniedz Komisijai visu informāciju saistībā ar attiecīgās iestādes pilnvarojuma pamatojumu vai tās kompetences saglabāšanu. 3. Komisija nodrošina, ka visa izmeklēšanas gaitā saņemtā informācija ir konfidenciāla. 4. Ja Komisija noskaidro, ka pilnvarotā iestāde neatbilst vai vairs neatbilst pilnvarojuma prasībām, tā par to informē pilnvarojušo dalībvalsti un lūdz tai veikt nepieciešamos koriģējošos pasākumus, ieskaitot, vajadzības gadījumā, pilnvarojuma atsaukšanu. 42. [40.] pants Prasības attiecībā uz pilnvaroto iestāžu darbību 1. Pilnvarotās iestādes veic trešas puses uzdevumus atbilstoši V pielikumā noteiktajām ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaužu sistēmām. 2. Ekspluatācijas īpašību noturības novērtējumu un pārbaudi veic samērīgi, izvairoties no lieka apgrūtinājuma uzņēmējiem. Pilnvarotās iestādes darbību veic, ņemot vērā apjomu, jomu un uzņēmumu struktūru, būvizstrādājuma tehnoloģijas sarežģītības pakāpi un ražošanas procesa sērijveidīgumu. Taču šādi rīkojoties jāievēro arī ražojumam ar šo regulu noteiktā stingrības pakāpe un ražojuma nozīme būves drošumā. 3. Ja, veicot uzraudzību, lai pārbaudītu ražoto ražojumu ekspluatācijas īpašību noturību, pilnvarotā iestāde konstatē, ka būvizstrādājumam ekspluatācijas īpašības vairs nav tādas pašas kā ražojuma tipam, tā pieprasa, lai ražotājs veic atbilstīgus koriģējošos pasākumus, un, ja nepieciešams, atceļ vai anulē sertifikātu. 4. Ja netiek veikti koriģējošie pasākumi vai tie nedod vēlamo rezultātu, pilnvarotā iestāde attiecīgi ierobežo, aptur vai atsauc attiecīgos sertifikātus. 43. [41.] pants Informācijas sniegšanas prasība pilnvarotajām iestādēm 1. Pilnvarotās iestādes informē pilnvarojošo iestādi par a) sertifikātu atteikšanu, ierobežošanu, atcelšanu vai anulēšanu; b) apstākļiem, kas ietekmē pilnvarojuma darbības jomu un nosacījumus; c) informācijas par ekspluatācijas īpašību noturību novērtējuma un/vai pārbaudes pieprasījumiem, ko tās saņēmušas no tirgus uzraudzības iestādēm; d) trešas puses uzdevumiem atbilstoši ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes sistēmām, kas veikti to pilnvarojuma jomā, un visām citām veiktajām darbībām, tostarp pārrobežu darbībām un apakšlīgumu slēgšanu (pēc pieprasījuma). 2. Pilnvarotās iestādes sniedz citām iestādēm, kuras pilnvarotas atbilstīgi šai regulai un veic līdzīgus trešas puses uzdevumus atbilstoši ekspluatācijas īpašību noturības novērtējuma un pārbaudes sistēmām, kas aptver tos pašus būvizstrādājumus, attiecīgu informāciju par jautājumiem saistībā ar negatīviem un pēc pieprasījuma arī pozitīviem šīs novērtēšanas un/vai pārbaužu rezultātiem. 44. [42.] pants Pieredzes apmaiņa Komisija organizē pieredzes apmaiņu starp dalībvalstu iestādēm, kas ir atbildīgas par pilnvarošanas politiku. 45. [43.] pants Pilnvaroto iestāžu koordinācija Komisija nodrošina, lai tiktu izveidota attiecīga koordinācija un sadarbība starp iestādēm, kuras pilnvarotas atbilstīgi 29. pantam, un tā pienācīgi darbotos nozares pilnvaroto iestāžu grupā vienas vai vairāku nozaru līmenī. Dalībvalstis nodrošina, lai šo grupu darbā piedalītos to pilnvarotās iestādes vai to iecelti pārstāvji. VIII NODAĻA Tirgus uzraudzība un drošības procedūras 46. [44.] pants Procedūra darbībām ar būvizstrādājumiem, kuri rada apdraudējumu valsts līmenī 1. Ja kādas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestādes ir veikušas pasākumus atbilstīgi Regulas (EK) Nr. … 18. pantam vai ja tām ir pietiekams iemesls uzskatīt, ka būvizstrādājums neatbilst deklarētajām ekspluatācijas īpašībām un/vai apdraud cilvēku veselību vai drošību vai citus sabiedrības interešu aizsardzības jautājumus, uz ko attiecas šī regula, tās veic attiecīgā ražojuma novērtējumu, aptverot visas šajā regulā noteiktās prasības. Attiecīgie uzņēmēji ar tirgus uzraudzības iestādēm sadarbojas visos nepieciešamajos veidos. Ja šajā novērtēšanā tirgus uzraudzības iestādes atklāj, ka būvizstrādājums neatbilst šajā regulā noteiktajām prasībām, tās nekavējoties pieprasa attiecīgajam uzņēmējam veikt visus vajadzīgos koriģējošos pasākumus, lai panāktu ražojuma atbilstību šīm prasībām vai lai proporcionāli apdraudējumam to izņemtu no tirgus vai atsauktu šo iestāžu noteiktā pienācīgā termiņā. Tirgus uzraudzības iestādes informē attiecīgo pilnvaroto iestādi. Augstāk minētajiem pasākumiem piemēro Regulas (EK) Nr. … 19. pantu. 2. Ja tirgus uzraudzības iestādes uzskata, ka neatbilstība neaprobežojas tikai ar valsts teritoriju, tās informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par novērtējuma rezultātiem un par pasākumiem, ko tās lūgušas veikt uzņēmējam. 3. Uzņēmējs nodrošina, lai tiktu veikti koriģējošie pasākumi saistībā ar visiem attiecīgajiem būvizstrādājumiem, kurus viņš darījis pieejamus tirgū Kopienā. 4. Ja attiecīgais uzņēmējs 1. punkta otrajā daļā noteiktajā laikposmā neveic koriģējošos pasākumus, tirgus uzraudzības iestādes veic visus vajadzīgos pasākumus, lai aizliegtu vai ierobežotu to, ka būvizstrādājums tiek darīts pieejams valsts tirgū, vai izņemtu būvizstrādājumu no tirgus, vai to atsauktu. Tās nekavējoties par šiem pasākumiem informē Komisiju un pārējās dalībvalstis. 5. Šā panta 4. punktā minētajā informācijā sniedz visas pieejamās ziņas, īpaši datus neatbilstīgā būvizstrādājuma identificēšanai, datus par būvizstrādājuma izcelsmi, konkrētā apdraudējuma veidu un veikto valsts pasākumu veidu un ilgumu, kā arī attiecīgā uzņēmēja minētos argumentus. Tirgus uzraudzības iestādes jo īpaši norāda, vai neatbilstība ir saistībā ar a) ražojuma neatbilstību prasībām, kas saistītas ar cilvēku veselību un drošību vai apdraudējumu citiem sabiedrības interešu aizsardzības jautājumiem, kas noteikti šajā regulā; b) saskaņoto tehnisko specifikāciju vai STD nepilnībām. 6. Dalībvalstis, izņemot to dalībvalsti, kura procedūru uzsākusi, nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par pieņemtajiem pasākumiem un sniedz to rīcībā esošu papildus informāciju saistībā ar attiecīgā būvizstrādājuma neatbilstību, un, ja tās nepiekrīt paziņotajiem valsts pasākumiem, informē par saviem iebildumiem. 7. Ja piecpadsmit darba dienu laikā pēc 4. punktā minētās informācijas saņemšanas neviena dalībvalsts vai Komisija nav cēlusi iebildumus pret kādas dalībvalsts veiktiem pagaidu pasākumiem saistībā ar attiecīgo būvizstrādājumu, pasākumu uzskata par pamatotu. 8. Dalībvalstis nodrošina, ka attiecībā uz attiecīgo būvizstrādājumu tiek veikti atbilstīgi ierobežojoši pasākumi, piemēram, ražojuma izņemšana no tirgus bez kavēšanās. 47. [45.] pants Kopienas drošības procedūra 1. Ja, pabeidzot 46. panta 3. un 4. punktā noteikto procedūru, tiek celti iebildumi pret kādas dalībvalsts veiktu valsts pasākumu vai ja Komisija uzskata valsts pasākumu par tādu, kas ir pretrunā Kopienas tiesību aktiem, Komisija nekavējoties uzsāk apspriešanos ar dalībvalstīm un attiecīgo(-ajiem) uzņēmēju(-iem) un veic valsts pasākuma novērtējumu. Pamatojoties uz šā novērtējuma rezultātiem, Komisija pieņem lēmumu, vai pasākums ir pamatots. Komisija adresē savu lēmumu visām dalībvalstīm un nekavējoties paziņo to tām un attiecīgajam(-iem) uzņēmējam(-iem). 2. Ja valsts pasākums tiek uzskatīts par pamatotu, visas dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu neatbilstīgā būvizstrādājuma izņemšanu no to tirgus. Dalībvalstis par to informē Komisiju. Ja valsts pasākums tiek uzskatīts par nepamatotu, attiecīgā dalībvalsts atceļ šo pasākumu. 3. Ja valsts pasākums tiek uzskatīts par pamatotu un būvizstrādājuma neatbilstība ir saistāma ar nepilnībām saskaņotajos standartos, kā minēts 46. panta 5. punkta b) apakšpunktā, Komisija informē attiecīgo Eiropas standartizācijas institūciju (institūcijas) un izvirza lietu izskatīšanai komitejā, kas izveidota ar Direktīvas 98/34/EK 5. pantu. Komiteja konsultējas ar attiecīgo Eiropas standartizācijas institūciju un nekavējoties sniedz savu atzinumu. Ja valsts pasākumu uzskata par pamatotu un būvizstrādājuma neatbilstība ir saistīta ar nepilnībām END vai STD, kā minēts 46. panta 5. punkta b) apakšpunktā, Komisija pieņem atbilstīgus pasākumus. 48. [46.] pants Atbilstīgi būvizstrādājumi, kas tomēr apdraud veselību un drošību 1. Ja dalībvalsts pēc novērtējuma veikšanas saskaņā ar 46. panta 1. punktu secina, ka, lai gan būvizstrādājums atbilst šai regulai, tas apdraud cilvēku veselību un drošību vai citus sabiedrības interešu aizsardzības jautājumus, tā lūdz attiecīgajam uzņēmējam veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka attiecīgais būvizstrādājums, kad tas tiek laists tirgū, vairs nerada šo apdraudējumu, vai lai proporcionāli apdraudējumam būvizstrādājumu izņemtu no tirgus vai atsauktu šīs dalībvalsts noteiktā pienācīgā termiņā. 2. Uzņēmējs nodrošina, lai tiktu veikti koriģējošie pasākumi saistībā ar visiem attiecīgajiem būvizstrādājumiem, kurus viņš darījis pieejamus tirgū Kopienā. 3. Dalībvalsts nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis. Informācijā sniedz visas pieejamās ziņas, īpaši datus neatbilstīgā būvizstrādājuma identificēšanai, datus par ražojuma izcelsmi un piegādes ķēdi, konkrētā apdraudējuma veidu un veikto valsts pasākumu veidu un ilgumu. 4. Komisija nekavējoties uzsāk apspriešanos ar dalībvalstīm un attiecīgajiem uzņēmējiem un novērtē valsts pasākumu. Pamatojoties uz šā novērtējuma rezultātiem, Komisija pieņem lēmumu, kurā norāda, vai pasākums ir vai nav pamatots, un, ja vajadzīgs, ierosina pienācīgus pasākumus. 5. Komisija adresē savu lēmumu visām dalībvalstīm un nekavējoties paziņo to tām un attiecīgajam(-iem) uzņēmējam(-iem). 49. [47.] pants Formāla neatbilstība 1. Neskarot 46. pantu, ja dalībvalsts konstatē kādu no turpmāk norādītajām problēmām, tā pieprasa, lai attiecīgais uzņēmējs novērš attiecīgo neatbilstību: a) EK marķējums ir uzlikts, pārkāpjot 7. vai 8. panta noteikumus; b) EK marķējums nav uzlikts 7. panta 1. punkta noteiktajos gadījumos; c) nav sastādīta ekspluatācijas īpašību deklarācija 4. pantā noteiktajos gadījumos; d) ekspluatācijas īpašību deklarācija nav sastādīta atbilstoši 4., 5. un 6. pantam; e) tehniskā dokumentācija nav pieejama vai ir nepilnīga. 2. Ja 1. punktā minētā neatbilstība saglabājas, dalībvalsts veic visus atbilstīgos pasākumus, lai ierobežotu vai aizliegtu būvizstrādājuma pieejamību tirgū vai nodrošinātu tā atsaukšanu vai izņemšanu no tirgus. IX NODAĻA Nobeiguma noteikumi 50. [48.] pants Pielikumu grozījumi 1. Komisija var veikt grozījumus I līdz V pielikumā. 2. Šos pasākumus, kas ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs regulas elementus, pieņem saskaņā ar 51. panta 2. punktā sīki aprakstīto regulatīvo procedūru. 51. [49.] pants Komiteja 1. Komisijai palīdz Būvniecības pastāvīgā komiteja. 2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus. 52. [50.] pants Atcelšana 1. Direktīvu 89/106/EK atceļ. 2. Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo regulu. 53. [51.] pants Pārejas noteikumi 1. Būvizstrādājumus, kas pirms 2011. gada 1. jūlija tirgū laisti saskaņā ar Direktīvu 89/106/EEK, uzskata par atbilstīgiem šai regulai. 2. Ražotāji un importētāji ekspluatācijas īpašību deklarāciju var izstrādāt, pamatojoties uz atbilstības sertifikātu vai atbilstības deklarāciju, kas pirms 2011. gada 1. jūlija izdota saskaņā ar Direktīvu 89/106/EEK. 3. Eiropas tehniskā novērtējuma pamatnostādnes, kas publicētas pirms 2011. gada 1. jūlija saskaņā ar Direktīvas 89/106/EEK 11. pantu, var izmantot kā END. 4. Ražotāji un importētāji Eiropas tehniskos apstiprinājumus, kas saskaņā ar Direktīvas 89/106/EEK 9. pantu izdoti līdz 2011. gada 1. jūlijam, var izmantot kā Eiropas tehnisko novērtējumu visu šo apstiprinājumu derīguma laiku. 54. [52.] pants Stāšanās spēkā Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Taču 3. līdz 21., 26., 27. un 28. pantu, 46. līdz 50., 52. un 53. pantu, kā arī I, II, III un V pielikumu piemēro no 2011. gada 1. jūlija. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, […] Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs I PIELIKUMS Būvju pamatprasības Būvēm kopumā un to atsevišķām daļām jāatbilst to paredzētajiem mērķiem. Normālos ekspluatācijas apstākļos visā ekonomiski pamatotā ekspluatācijas laikā būvēm jāatbilst to pamatprasībām. 1. Mehāniskā stiprība un stabilitāte Būve jāprojektē un jābūvē tā, lai slodze, kas var iedarboties uz tiem būvēšanas un izmantošanas laikā, neizraisītu šādas sekas: a) visas būves vai tās atsevišķu daļu sabrukumu; b) ievērojamas deformācijas, kas pārsniedz pieļaujamās robežas; c) citu būves daļu vai savienojumu vai uzstādīto iekārtu bojājumus nesošas konstrukcijas deformācijas dēļ; d) bojājumu, kas ir neproporcionāls to izraisītajam cēlonim. 2. Ugunsdrošība Būves jāprojektē un jābūvē tā, lai ugunsgrēka izcelšanās gadījumā: a) tās noteiktu laiku saglabātu nestspēju; b) ierobežotu uguns un dūmu izraisīšanos un izplatīšanos būvē ; c) neradītu uguns izplatīšanās draudus blakus esošajām būvēm; d) ņemtu vērā glābšanas komandu drošību. 3. Higiēna, veselība un vide Būves jāprojektē un jābūvē tā, lai tās neapdraudētu nedz pašā būvē, nedz blakus esošajās būvēs un to apkārtnē esošu cilvēku higiēnu vai veselību, nedz tās aprites ciklā (celtniecības, izmantošanas un nojaukšanas laikā) pārliecīgi ietekmēt vides kvalitāti vai klimatu šādu faktoru iedarbības dēļ: a) toksisku gāzu izplūde, b) bīstamu vielu, gaistošu organisko savienojumu (GOS), siltumnīcefekta gāzu vai bīstamu daļiņu emisija gaisā telpās vai ārpus tām; c) bīstama radiācija; d) dzeramā ūdens, gruntsūdens, jūras ūdens vai augsnes piesārņošana ar bīstamām vielām; e) notekūdeņu, dūmgāzes, cietu vai šķidru atkritumu neparedzēta noplūde; (f) paaugstināts mitrums būves daļās vai uz būves virsmām. 4. Lietošanas drošība Būve jāprojektē un jābūvē tā, lai būves ekspluatācijas un remonta laikā tās lietotājiem neizraisītu nepieņemamus nelaimes gadījumu riskus, piemēram, slīdēšanu, krišanu, sadursmes, apdegumus, nāvējošu elektrošoku, ievainojumus no eksplozijas. 5. Aizsardzība pret trokšņiem Būves jāprojektē un jābūvē tā, lai trokšņi tajās vai to apkārtnē ir tādā līmenī, ka tie neapdraud būvēs vai to apkārtnē esošo cilvēku veselību, netraucē piemērotos apstākļos gulēt, atpūsties vai strādāt. 6. Enerģijas ekonomija un siltuma izolacija Būve, kā arī to apsildīšanas, dzesēšanas un ventilācijas iekārtas jāprojektē un jābūvē tā, lai to ekspluatācijai nepieciešamais enerģijas patēriņš būtu iespējami mazs, ņemot vērā būves atrašanās vietas klimatiskos apstākļus un iedzīvotāju (lietotāju) prasības. 7. Ilgtspējīga dabas resursu izmantošana Būves jāprojektē, jābūvē un jānojauc tādējādi, lai dabas resursi tiktu izmantoti ilgtspējīgi un nodrošinātu: a) būves, tās materiālu un tās daļu pārstrādi pēc nojaukšanas; b) būves izturīgumu; c) videi nekaitīgu izejvielu un otrreizējo izejvielu izmantošanu būvē. II PIELIKUMS Eiropas novērtējuma dokumenta pieņemšanas un Eiropas tehniskā novērtējuma izdošanas procedūra 1. Tehniskā novērtējuma iestāde (TNI) veic novērtējumu un izdod Eiropas tehnisko novērtējumu (ETN) tajās ražojuma jomās, uz kurām attiecas tās pilnvarojums. Šā pielikuma noteikumi ražotājiem piemērojami arī importētājiem. 2. Eiropas novērtējuma dokumenta izstrādi un pieņemšanu veic atbilstīgi 2.1. līdz 2.9. punktam. 2.1. TNI, kas saņem ETN pieprasījumu par būvizstrādājumu (turpmāk tekstā – atbildīgā TNI) informē TNI organizāciju, kas minēta 25. panta 1. punktā, un Komisiju par pieprasījuma saturu un atsauci uz Komisijas lēmumu par ekspluatācijas īpašību noturības novērtējumu un pārbaudi, kuru TNI paredz izmantot attiecībā uz šo ražojumu, vai arī ziņo par šāda lēmuma neesamību. 2.2. Atbildīgā TNI, sadarbojoties ar ražotāju, iegūst visas vajadzīgās ziņas par ražojumu un tā paredzēto izmantošanu. Atbildīgā TNI informē ražotāju, ja uz ražojumu pilnībā vai daļēji attiecas citas saskaņotas tehniskās specifikācijas. Tad atbildīgā TNI sagatavo pirmā līguma projektu, kas jānoslēdz ar ražotāju, definējot darba programmas izstrādes nosacījumus. 2.3. Mēnesi pēc pirmā līguma noslēgšanas ražotājs atbildīgajai TNI iesniedz tehnisko dokumentāciju ar aprakstu par ražojumu, tā izmantošanu un piemēroto ražošanas procesa kontroli. 2.4. Mēneša laikā pēc tehniskās dokumentācijas saņemšanas atbildīgā TNI sagatavo un nosūta ražotājam otra līguma projektu un darba programmas projektu, kurā ietverts detalizēts apraksts par visiem ražojuma ekspluatācijas īpašību novērtējuma aspektiem un saistībā ar to veicamajām darbībām, lai izvērtētu ražojuma būtiskos raksturlielumus, ņemot vērā paredzamo izmantojumu. Darba programmas projektam ir vismaz šādas daļas: a) 1. daļa: novērtējuma programma, norādot testa metodes, aprēķina metodes, aprakstošās metodes, parametrus un visu citus līdzekļus, ieskaitot novērtējuma kritērijus, ko uzskata par piemērotiem ražojuma identificēšanā, novērtējot tā būtisko raksturlielumu ekspluatācijas īpašības saistībā ar paredzēto izmantojumu, un svarīgo raksturlielumu izturīguma aspektus; b) 2. daļa: darbības saistībā ar sākotnējo inspicēšanu ražotnē, kurā ražots pieteikumā minētais ražojums; c) 3. daļa: vietas, kur tiks veikti testi; d) 4. daļa: paredzētais laiks un izmaksas. 2.5. Pēc otrā līguma, kurā ietverta apstiprinātā darba programma, noslēgšanas starp atbildīgo TNI un ražotāju, atbildīgā TNI nosūta darba programmas 1. daļu līdz ar tehniskās dokumentācijas daļu ar ražojuma aprakstu un tā paredzēto izmantošanu visām pārējām TNI, kas ir pilnvarotas tajā pašā būvizstrādājumu jomā, kas minēta IV pielikuma 1. tabulā. Šīs TNI izveido darba grupu, kuru koordinē atbildīgā TNI. Divu nedēļu laikā pēc tam, kad visas attiecīgās TNI no atbildīgās TNI ir saņēmušas šos dokumentus, darba grupa izstrādā END projektu, kurā ietvertas attiecīgo būtisko raksturlielumu ekspluatācijas īpašību novērtējuma metodes un kritēriji, kas pamatojas uz darba programmas 1. daļu un tās dalībnieku sniegtiem attiecīgiem un pamatotiem tehniskiem datiem. 2.6. END projektu atbildīgā TNI līdz ar atbilstīgo tehniskās dokumentācijas daļu, kurā ietverts ražojuma apraksts un paredzētais izmantojums, paziņo visām citām TNI. Divu nedēļu laikā šīs citas TNI atbildīgajai TNI paziņo attiecīgo informāciju par valsts tiesību aktiem būvniecības nozarē un ražojumam un vajadzības gadījumā tā izmantošanai piemērojamām citām juridiskām un administratīvām normām. Atbildīgā TNI informē darba grupas locekļus un ražotāju par šo informāciju. 2.7. Atbildīgā TNI šo informāciju pēc apspriešanās ar darba grupu ietver END projektā, ko nosūta TNI organizācijai, kas minēta 25. panta 1. punktā. Pēc END projekta galīgās redakcijas paziņošanas ražotājam, kurš nedēļas laikā var izteikt komentārus, TNI organizācija pieņem END kā pagaidu dokumentu. TNI organizācija pieņemtā pagaidu END kopiju nosūta ražotājam un Komisijai. Ja Komisija piecpadsmit darba dienu laikā pēc saņemšanas TNI organizācijai sniedz savas piezīmes par pagaidu END, tad to TNI organizācijai attiecīgi jālabo. Pēc šā noteiktā perioda atbildīgā TNI uzsāk gatavošanos novērtējuma veikšanai. 2.8. Atbildīgā TNI novērtējumu veic atbilstīgi pieņemtā pagaidu END noteikumiem un pēc tam izsniedz atbilstīgo ETN. 2.9. Tiklīdz ko atbildīgā TNI izsniedz pirmo ETN, pamatojoties uz pagaidu END, šo END TNI organizācija vajadzības gadījumā koriģē, ievērojot atbildīgās TNI priekšlikumu. Tad TNI organizācija pieņem END galīgo redakciju un to nosūta Komisijai. Komisija publicē END galīgās redakcijas atsauci Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā. 3. Kad atsauce uz END galīgo redakciju ir publicēta Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, ETN sagatavošanu pēc turpmākiem pieprasījumiem attiecībā uz būvizstrādājumiem ar tādām pašiem būtiskiem raksturlielumiem kā pirmajā pieprasījumā saistībā ar to paredzēto izmantošanu veic saskaņā ar šā END galīgo redakciju. 4. Komisijas pārstāvis kā novērotājs var piedalīties visās 2.5. punktā minētās darba grupas sanāksmēs. 5. Ja visas TNI un ražotāji nav vienojušies par END, TNI organizācija šo jautājumu iesniedz Komisijai, lai tā rastu atbilstīgu risinājumu. III PIELIKUMS Ekspluatācijas īpašību deklarācija Nr. ................... 1. Nr. ........................... (unikāls ražojuma identifikācijas numurs) 2. Ražotāja (tā pilnvarotā pārstāvja) nosaukums vai identifikācijas marķējums un adrese: ................................................................................................................................. ................................................................................................................................. 3. Par šo izdoto ekspluatācijas īpašību deklarāciju ir atbildīgs vienīgi ražotājs: ................................................................................................................................. ................................................................................................................................. 4. Ražojuma identifikācija (kas nodrošina tā izsekojamību): ................................................................................................................................. ................................................................................................................................. 5. Augstāk minētā ražojuma ekspluatācijas īpašības atbilst 7. punktā deklarētajām ekspluatācijas īpašībām. 6. .................................................. (vajadzības gadījumā pilnvarotās institūcijas nosaukums, numurs) veica .............................................................… (veikto darbību apraksts) un izdeva …...................................... (ražojuma atbilstības sertifikāts, ražošanas procesa kontroles atbilstības sertifikāts, testu ziņojumi, ja piemērojams): ........................................................................................................................ ........................................................................................................................ 7. Ekspluatācijas īpašību deklarācija (saraksts, līmeņi vai klases un atsauce uz atbilstīgām saskaņotām tehniskajām specifikācijām/speciālo tehnisko dokumentāciju, kas izmantota būtisko raksturlielumu ekspluatācijas īpašību novērtējumā) Deklarētā būtiskā raksturlieluma nosaukums | Deklarētā būtiskā raksturlieluma ekspluatācijas īpašību līmenis vai klase | Atsauce uz saskaņotu tehnisko specifikāciju/speciālo tehnisko dokumentāciju | | | | | | | | | | Parakstīts: …. vārdā …………………………. ............................................ ............................................... (izdošanas vieta un datums) (vārds, uzvārds, amats)(paraksts) IV PIELIKUMS Tehniskā novērtējuma iestāžu ražojumu jomas un prasības 1. tabula – Ražojumu jomas Jomas kods | Ražojuma joma | Būvizstrādājumu saimes