KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI Nodokļu dubultā uzlikšana vienotajā tirgū /* COM/2011/0712 galīgā redakcija */





SATURS 1........... Ievads............................................................................................................................ 3 2........... Kas ir nodokļu dubultā uzlikšana?................................................................................... 4 3........... Vai nodokļu dubultā uzlikšana ir problēma?..................................................................... 6 4........... Pašreizējās atbildes un to iespējas risināt galvenās problēmas........................................... 8 5........... Iespējamie risinājumi....................................................................................................... 9 5.1........ Pašreizējo instrumentu nostiprināšana.............................................................................. 9 5.2........ Konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu tvēruma un darbības jomas paplašināšana 10 5.3........ Pasākumi, kas paredzēti, lai konvencijās par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu iekļauto noteikumu interpretācija un piemērošana ES dalībvalstīs notiktu saskaņotākā veidā......................... 10 5.4........ Atvieglota un paātrināta strīdu risināšana Eiropas Savienībā............................................ 10 6........... Turpmākie pasākumi un secinājumi................................................................................ 11 ............. 1. Ievads Tā kā konkurētspējīgāka tautsaimniecība ir pārdomātas un ilgtspējīgas izaugsmes veicinātāja, ir patiesi nepieciešams to sekmēt, jo īpaši šajā krīzes periodā, kas ir skaidri parādījis, cik ļoti ES dalībvalstu tautsaimniecības ir savstarpēji atkarīgas. Komisija uzsvēra šo aspektu stratēģijas “Eiropa 2020”[1] satvarā piebilstot, ka atlikušo šķēršļu pārvarēšanai un šo mērķu sasniegšanai efektīvāk ir jāizmanto pilns ES politikas spektrs un jo īpaši vienotais tirgus. Sevišķi Eiropadomes 2011. gada 24.–25. marta un 24. jūnija secinājumos ir uzsvērts, ka nodokļu politika ir pragmatiski jāsaskaņo, jo tā ir viens no elementiem spēcīgākai ekonomiskās politikas koordinācijai eurozonā nolūkā atbalstīt fiskālo konsolidāciju un ekonomisko izaugsmi. Izaugsmi galvenokārt nosaka veselīgi tirgi, kuros konkurence veicina uzņēmējdarbību. Lai padziļinātu vienoto tirgu, joprojām jānovērš vairāki šķēršļi, tostarp tādi, kas kavē pārrobežu darbību, un jāvienkāršo juridiskie jautājumi sakarā ar to, ka dažiem darījumiem tiek piemērotas līdz pat 27 atšķirīgas noteikumu kopas. ES nodokļu sistēmas neveicina pašreizējo tiesisko regulējumu vienkāršošanu. Gandrīz 20 gadus pēc vienotā tirgus izveidošanas uzņēmumi un personas, kas darbojas ES tirgū, ir pakļauti riskam, ka tiem, šķērsojot iekšējo robežu, par vieniem ieņēmumiem nodokļus var uzlikt vairāk nekā viena dalībvalsts, kamēr dažos gadījumos iespējams izvairīties no jebkādas nodokļu piemērošanas[2]. Laikā, kad dalībvalstis meklē drošus un papildu nodokļu ieņēmumus, nodokļu maksātāju uzticības saglabāšanas nolūkā ir svarīgi veikt nepieciešamos pasākumus, lai novērstu nodokļu dubulto uzlikšanu un dubultu neaplikšanu ar nodokļiem. Turklāt šīs abas situācijas var apdraudēt vienotā tirgus patieso mērķi un tādēļ ir pilnīgi nepieņemamas. Pamatbrīvības, kas uzņēmumiem un iedzīvotājiem ļauj veikt pārrobežu darbības ES iekšējā tirgū, kā tādas nedrīkst izraisīt nodokļu palielināšanu salīdzinājumā ar nodokļu piemērošanu līdzīgiem nodokļu maksātājiem viņu attiecīgajā dalībvalstī. Ar pārrobežu darbību saistīta nodokļu dubulta uzlikšana, kas veidojas valstu atšķirīgu nodokļu sistēmu neatbilstošas mijiedarbības rezultātā, ir nozīmīgākais iekšējā tirgus attīstības kavēklis un nopietna problēma[3]. Principam, ka ir jānovērš jebkuras nesaskaņotas nodokļu politikas dēļ īstenota nodokļu dubulta uzlikšana, ir jākļūst par galveno faktoru jebkurā Komisijas ilgtermiņa stratēģijā. Vairākkārt uzsvērta gan nodokļu dubultās uzlikšanas negatīvā ietekme, gan nepieciešamība pilnveidot iekšējā tirgus darbību, ieviešot uzlabotu nodokļu politikas koordināciju[4]. Turklāt ir fakti[5], kas liecina, ka nodokļu dubultās uzlikšanas problēma satrauc daudzus ES nodokļu maksātājus. Kā iepriekš norādīts[6], šajā paziņojumā ir identificētas problēmas, ko rada nodokļu dubultā uzlikšana pārrobežu darbībām[7], un to ietekme uz iekšējo tirgu. Tajā izskaidrots, kurus risinājumus dalībvalstis un ES iestādes jau ir izskatījušas un kurās jomās ir nepieciešami koordinēti papildu pasākumi, lai, pirmkārt, novērstu nodokļu dubultās uzlikšanas gadījumus un pēc tam nodrošinātu efektīvu, ātru un rentablu metodi strīdu risinājumiem nodokļu dubultās uzlikšanas konfliktos. Šāda sekmīga darbība padarītu ES par piesaistošāku vietu uzņēmējdarbībai, turklāt tiktu veicināta godīga konkurence iekšējā tirgū. Tas būtu ieguldījums, lai īstenotu mērķi — izmantot visu integrēta ES tirgus potenciālu, kā pausts “Aktā par vienoto tirgu”[8], un likvidēt šķēršļus faktiskais ES pilsoņu tiesību izmantošanai, kā uzsvērts 2010. gada ziņojumā par ES pilsonību[9]. 2. Kas ir nodokļu dubultā uzlikšana? Šeit ietvertajā jautājuma skatījumā nodokļu dubulto uzlikšanu var aprakstīt kā divu (vai vairāku) nodokļu jurisdikciju salīdzināmu nodokļu piemērošanu vienam ar nodokli apliekamam ienākumam vai kapitālam[10]. Lai gan nodokļu dubultā uzlikšana var veidoties arī situācijās, kuras pastāv tikai valsts iekšienē, jo īpaši saistībā ar ekonomisko nodokļu dubulto uzlikšanu, šajā paziņojumā aplūkotas tikai pārrobežu darbības situācijas. Starptautiskā darbībā nodokļu dubultā uzlikšana var rasties divu uzturēšanās vietu dēļ vai uzliekot nodokli gan dzīvesvietas, gan izcelsmes valstī. Turpmākie piemēri raksturo abas situācijas. 1. piemērs. Ar uzturēšanos saistītu nodokļu dubulto uzlikšanu var izraisīt atšķirīgu kritēriju piemērošana. Piemēram, uzņēmumu var uzskatīt par iekšzemes nodokļu maksātāju dalībvalstī, kurā tas ir juridiski reģistrēts, un vienlaikus citā dalībvalstī, kurā tas veic pamatdarbību. Šādā situācijā iespējams, ka pasaules mērogā tam uzņēmuma ienākuma nodoklis ir jāmaksā abās dalībvalstīs, tādējādi nodokli par vieniem ienākumiem samaksājot dubulti. 2. piemērs. Dalībvalsts nodokļu maksātājus nerezidentus parasti apliek ar nodokli par ienākumiem no avotiem attiecīgajā valstī. Šis nodokļu uzlikšanas pamats pasaules mērogā var pārklāties ar nodokļa piemērošanu nodokļa maksātājam dzīvesvietas valstī. Piemēram, mākslinieks, kādas dalībvalsts rezidents, paraksta visaptverošu līgumu par koncertu sniegšanu vairākās dalībvalstīs, atļaujot atskaņot koncertus radiopārraidēs un uzņemt koncertturnejas albumu. Uz šā līguma pamata gūtos ienākumus ar nodokli var aplikt divas vai vairākas reizes (dzīvesvietas valstī un valstīs, kurās sniegti koncerti), turklāt arī mākslinieka autortiesību atlīdzību ar nodokli var aplikt dubulti. Parasti dalībvalsts atbrīvo no nodokļu dubultās uzlikšanas, izmantojot vienpusējus[11], divpusējus[12] vai pat daudzpusējus[13] līdzekļus. Tomēr pašreizējā ES tiesību aktu līmenī dalībvalstīm nav izvirzīta vispārīga prasība novērst nodokļu dubulto uzlikšanu. Patiešām, dalībvalstu noteikumi, kas priekšroku dod iekšzemes, nevis pārrobežu situācijām, piemēram, ekonomiskās nodokļu dubultās uzlikšanas jomā, ja tiem nav pamatota attaisnojuma, ir pretrunā pamatbrīvībām[14]. Tomēr nodokļu dubultā uzlikšana nav pretrunā līgumiem, ja tā veidojas attiecīgās dalībvalsts paralēlas nodokļu suverenitātes piemērošanas rezultātā[15]. Visbeidzot, saskaņā ar pašreizējiem ES tiesību aktiem, ja nav ES iniciatīvas, dalībvalstīm nav pienākuma novērst minētā veida nodokļu dubulto uzlikšanu, ko var saukt arī par “nediskriminējošu” nodokļu dubulto uzlikšanu, jo tā neiekļaujas pamatbrīvību jomā[16]. Beļģijas rezidents Damseaux kungs laikā no 2005. līdz 2007. gadam saņēma kāda Francijas uzņēmuma dividendes. Šīm dividendēm Francijā tika piemērots 15 % ieturamais nodoklis. Pēc nodokļu ieturēšanas atlikušajai summai (85 % no dividendēm) Beļģijā papildus tika uzlikts 15 % ieturamais nodoklis. Tādējādi kopējais šīm dividendēm uzliktais nodoklis bija 27,75 %. Taču dividendes, kuras Beļģijas uzņēmumi maksāja Beļģijas rezidentiem, saskaņā ar Beļģijas tiesību aktiem tika apliktas ar nodokli tikai 15 % apmērā. Tiesa nolēma, ka tādā mērā, kādā ES tiesību akti Kopienā nenosaka vispārīgus kritērijus kompetences jomas piemērošanai dalībvalstīs attiecībā uz nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, dalībvalstij nav pienākuma novērst rezultātā izveidojušos nodokļu juridisko dubulto uzlikšanu[17]. 3. Vai nodokļu dubultā uzlikšana ir problēma? Dalībvalstis saprot, cik svarīgi ir novērst nodokļu dubulto uzlikšanu, un lielākajā daļā gadījumu no tās izvairās. Tomēr nodokļu dubultā uzlikšana joprojām ir sastopama un rada šķēršļus uzņēmumu pārrobežu reģistrācijā, darbībā un ieguldījumiem ES, un šāda situācija uzņēmumu un iedzīvotāju interesēs ir jānovērš, kā norādīts nesenajā M. Monti ziņojumā[18]. Nodokļu dubultā uzlikšana ir viena no nopietnākajām problēmām, kas satrauc ES iedzīvotājus un uzņēmumus. Problēmas saistībā ar nodokļu dubulto uzlikšanu 2010. gada ziņojumā par ES pilsonību ir identificētas kā viens no galvenajiem šķēršļiem, ar ko nākas saskarties iedzīvotājiem pārrobežu situācijās. Sabiedrības viedoklis liecina, ka nodokļu dubultā uzlikšana ir neatliekami risināma problēma[19]. Turklāt nodokļu dubultā uzlikšana nodokļu maksātājiem rada tiesisko nenoteiktību, kā to bieži norāda uzņēmumu asociācijas un nodokļu maksātāju pārstāvji[20]. Patiešām, trīs neseno Komisijas rīkoto sabiedrisko apspriešanu[21] rezultāti apstiprina, ka ES nodokļu maksātājus joprojām nopietni satrauc nodokļu dubultās uzlikšanas problēmas. Proti, konkrētajā sabiedriskajā apspriešanā par nodokļu dubulto uzlikšanu tika norādīts, ka problēma ir nopietna: vidēji vairāk nekā 20 % no ziņotajiem gadījumiem summa pārsniedza EUR 1 miljonu uzņēmuma ienākuma nodokļu maksātājiem un vairāk nekā 35 % gadījumu summa pārsniedza EUR 100 000 fiziskām personām. Turklāt svarīgi ir nodrošināt nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanai paredzētās tiesību aktu kopas pārredzamību, lai izvairītos no atšķirīgas interpretācijas un tādējādi sasniegtu plānoto rezultātu. Turklāt pārredzamības trūkums pats par sevi var radīt zaudējumus pārrobežu darbībai[22]. Nodokļu dubultās uzlikšanas problēma, ja to neatrisina, palielina vispārējo nodokļu slogu un tādējādi var negatīvi ietekmēt kapitālieguldījumus. Uz pieredzi balstīts pētījums liecina, ka uzņēmuma ienākuma nodokļa piemērošanai ir nenoliedzama ietekme uz lēmumiem par ārvalstu tiešo ieguldījumu izvietošanu[23]. Tas nozīmē, ka nodokļu dubultā uzlikšana Eiropas Savienībā var mazināt ieguldījumus no valstīm ārpus ES un apdraudēt ES uzņēmumu konkurētspēju. Tā kā trūkst valstu pārvaldes iestāžu sniegtu faktisko datu par nodokļiem, grūti iegūt pilnīgi drošas aplēses par nodokļu dubultās uzlikšanas tiešo ietekmi[24]. Patiesībā nodokļu maksātāji izvairīsies no nodokļu dubultās uzlikšanas, ja tāda iespēja radīsies, pielāgojot savu rīcību reālajiem apstākļiem. Tādēļ nodokļu dubultā uzlikšana kļūst ne vien par saimnieciskās darbības slogu, bet pat par tās kavēkli[25]. Šī netiešā ietekme ir vēl grūtāk izmērāma. Tomēr jaunākajās publikācijās lēsts, ka pēc konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu pieņemšanas divpusējo portfeļu ieguldījumu plūsmas starp līguma parakstītajām valstīm var pieaugt līdz aptuveni 50 %. Konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu ir saistītas arī ar kapitāla novērtējuma palielinājumu un, iespējams, ir faktors, kas kapitāla izmaksas līguma parakstītājās valstīs pazemina par aptuveni 0,24 % gadā[26]. Dažkārt nodokļu dubultās uzlikšanas novēršana, pat ja tas juridiski ir iespējams, ir apgrūtinoša, jo aizņem daudz laika un ir nerentabla administratīvo izmaksu izteiksmē. Pētījums, ko 2007. gadā veica viens no lielākajiem nodokļu maksājumus pārvaldošajiem uzņēmumiem[27], liecināja, ka vidējās uzņēmuma ienākuma nodokļa iekasēšanas izmaksas bija 2,2 % no samaksātajiem nodokļiem. Aptuveni 15 % no iekasēšanai veltītā laika ir saistīti ar uzņēmuma ienākuma nodokļu starptautiskajiem aspektiem. Vairāk nekā 14,6 % uzņēmumu un 31 % fizisko personu, kas sabiedriskajā apspriešanā par nodokļu dubulto uzlikšanu atbildēja uz jautājumiem par šo slogu, nolēma nemeklēt līdzekļus, lai novērstu nodokļu dubulto uzlikšanu. 2010. gada ziņojumā par ES pilsonību norādīts, ka “esošie mehānismi, lai izvairītos no nodokļu dubultās uzlikšanas”, ir neatbilstoši. Vērojams arī, ka to piemēroto nodokļu apjoms, ko uzliek vairāk nekā viena valsts, var veicināt situāciju, kuru vismaz dažās dalībvalstīs varētu uzskatīt par konfiskāciju un tādējādi nelikumīgu, ja šādus rezultātus radītu tikai šīs vienas dalībvalsts noteikumi. Daži konkrēti piemēri īpaši raksturo pašreizējo situāciju, kad iedzīvotājiem un uzņēmumiem praksē, iespējams, nākas sastapties ar būtiskiem praktiskiem šķēršļiem faktiskai savu tiesību izmantošanai un raitai iekšējā tirgus darbībai. Eiropas Parlamentam adresētā lūgumrakstā[28] Vācijas pilsonis ziņoja, ka viņš dzīvo Francijā, bet kā ārštata darbinieks strādā dažās Vācijas slimnīcās. Atšķirīgi interpretējot Francijas un Vācijas konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, nodokļus viņam uzlika abās dalībvalstīs. Lai atrisinātu šo problēmu, viņam nācās pārcelties uz Vāciju. Itālijas pilsonis[29] dzīvo Vācijā un strādā kādā Itālijas transporta uzņēmumā. Viņš vada automobili cauri vairākām Eiropas Savienības dalībvalstīm. Atšķirīgi interpretējot Itālijas un Vācijas konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, nodokļus viņam uzlika gan Vācija, gan Itālija. Savstarpējās vienošanās procedūra, ko uzsāka 2005. gadā, līdz 2010. gada beigām vēl nebija pabeigta. Komisija ir nobažījusies arī par dubultu neaplikšanu ar nodokļiem un pašlaik pārlūko izveidojušos situāciju, lai nāktu klajā ar priekšlikumu attiecīgai rīcībai. 4. Pašreizējās atbildes un to iespējas risināt galvenās problēmas Jautājums par nodokļu dubulto uzlikšanu jau ir aplūkots ES līmenī. Mātesuzņēmumu un meitasuzņēmumu direktīva[30], direktīva par procentu un honorāru maksājumiem[31], Arbitrāžas konvencija[32], ES kopējā iekšējo cenu noteikšanas foruma (JTPF) sasniegumi (īpaši attiecībā uz Rīcības kodeksu, lai sekmīgi īstenotu Arbitrāžas konvenciju)[33] un Ieteikums par ieturamā nodokļa atvieglojumu procedūrām[34] ir būtiski šo centienu piemēri. Komisija nesen ierosināja direktīvu par kopējo konsolidēto uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi (KKUINB)[35]. To pieņemot, tiks atrisinātas nodokļu dubultās uzlikšanas problēmas ES līmenī daudznacionālajām grupām, kuras nolems izmantot šo instrumentu. Taču šā priekšlikuma joma ir ierobežota, tādēļ ne visi nodokļu dubultās uzlikšanas gadījumi tiks atrisināti: KKUINB režīma priekšrocības varēs izmantot tikai atbilstoši uzņēmumi, kuri šo sistēmu izraudzīsies savas darbības pamatā (priekšlikuma 2. un 6. pants)[36]. Pašreizējie instrumenti ir nepietiekami, lai atrisinātu daudzas citas nodokļu dubultās uzlikšanas situācijas. Proti: direktīvas par procentu un honorāru maksājumiem darbības joma ir ierobežota; konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu neietver visus ar vienoto tirgu saistītos nodokļus (piem., reģistrācijas nodevas), nenodrošina pilnīgu nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu un jo īpaši neveido vienotu risinājumu trīspusējām un daudzpusējām attiecībām starp dalībvalstīm; laiks, kas nepieciešams savstarpēju līgumu slēgšanas procedūrām nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu gadījumā, gan Arbitrāžas konvencijā, gan konvencijās par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, ir pārāk ilgs, un šīs procedūras minēto problēmu risināšanā bieži ir nesekmīgas. Turklāt nodokļu dubultās uzlikšanas mazināšanai ieviestie instrumenti ne vienmēr ir efektīvi. Proti, konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu noteikumi attiecīgajās dalībvalstīs netiek saskaņoti interpretēti un īstenoti. Šāda pretrunīga prakse galvenokārt attiecas uz tādu jēdzienu definēšanu kā honorāri, uzņēmuma ienākumi, dividendes un pastāvīga iestāde. Rezultātā nodokļu maksātājiem var tikt piemēroti dubulti nodokļi, kas ir pretrunā konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu mērķim. Turklāt arī pārrobežu mantojumu saņemošie ES iedzīvotāji var ciest zaudējumus, ko rada lielāks mantojuma nodoklis, nekā tas būtu vienas valsts situācijā kādā no attiecīgajām dalībvalstīm. Ir lielas cerības, ka šīs nodokļu maksātāju skatījumā bieži sarežģītās problēmas, ja vien iespējams, tiks risinātas ar ES līmeņa instrumentiem. ESAO (kurā ir 21 ES dalībvalsts) skaidri atzīst nepieciešamību novērst šķēršļus, ko rada nodokļu dubultā uzlikšana[37]. Turklāt M. Monti ziņojumā pausts ierosinājums turpināt darbu pie tādu nodokļu šķēršļu novēršanas, ko personām rada nodokļu dubultā uzlikšana. Tādējādi vērojama nodokļu maksātāju un arī dalībvalstu patiesā vēlme atrisināt nodokļu dubulto uzlikšanu pārrobežu darbībām. 5. Iespējamie risinājumi Identificētās problēmas varētu risināt, uzlabojot pašreizējos instrumentus nodokļu dubultās uzlikšanas situāciju novēršanai vai piedāvājot jaunus instrumentus vai risinājumus. Dažādas nodokļu dubultās uzlikšanas problēmas var risināt dažādi — dažas, izmantojot divpusējas konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, dažas, iespējams, izmantojot ES tiesību aktus (Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) juridiskā pamata robežās) vai citus īpašu risinājumu vai instrumentu veidus. Šie iespējamie risinājumi ietver turpmāk aprakstītos. 5.1. Pašreizējo instrumentu nostiprināšana Priekšlikums direktīvas par procentu un honorāru maksājumiem pārstrādāšanai ir iesniegts vienlaikus ar šo paziņojumu. Ierosinātie pašreizējā teksta grozījumi paredz samazināt to gadījumu skaitu, kad nodokļu dubultā uzlikšana veidojas tādēļ, ka viena dalībvalsts piemēro ieturamo nodokli maksājumam, kuru ar nodokli apliek arī otra dalībvalsts. 5.2. Konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu tvēruma un darbības jomas paplašināšana Komisija uzskata, ka ir pilnībā jāpabeidz satvars, kuru 27 dalībvalstīm[38] veido konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, un tā atbalstīs dalībvalstu dialogu tāda strīda gadījumā, kas būtu kavēklis konvencijas noslēgšanai par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu. Komisija kopā ar dalībvalstīm un ekspertiem plāno izpētīt veidus, kā risināt trīspusējas situācijas[39] un kā rīkoties gadījumos, kad personām un nodokļiem Eiropas Savienībā netiek piemērota konvencija par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu. Šādā nolūkā būs nepieciešamas piemērotas iniciatīvas, īpaši attiecībā uz mantojuma nodokli. 5.3. Pasākumi, kas paredzēti, lai konvencijās par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu iekļauto noteikumu interpretācija un piemērošana ES dalībvalstīs notiktu saskaņotākā veidā Nodokļu dubultā uzlikšana bieži veidojas pretrunīgu interpretāciju rezultātā. Kad vien tas iespējams, jāizvērtē iespēja Eiropas Savienībā izveidot vienotu izpratni par dažiem atsevišķiem jēdzieniem, kas lietoti dalībvalstīs piemērotajās konvencijās par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu (piem., honorāri, uzņēmuma ienākumi, dividendes, atbilstoši uzņēmumi, nodokļu maksātāju reģistrācijas vietas, pārrobežu darba ņēmēji u. c.). Atkarībā no konkrētā gadījuma var būt pamats kā specifisku konkrētās problēmas ES dimensiju apzināt identiskus vai līdzīgus ES tiesību aktos ietvertus jēdzienus. Tā kā šie jautājumi ir nozīmīgi saistībā ar iekšējo tirgu, tos ir lietderīgi apspriest ES līmenī. Taču šāda koordinēšana var būt noderīga arī apspriešanā tādās starptautiskās struktūrās kā ESAO un ANO, tostarp tad, kad ir runa par plašāku starptautisku standartu izstrādi. Pamatojoties uz pozitīvo Kopējā iekšējo cenu noteikšanas foruma pieredzi, iespējams izvērtēt potenciālos ieguvumus, ko radīs dalībvalstu pārstāvju foruma izveide (ES forums par nodokļu dubulto uzlikšanu). Pamatojoties uz šajā forumā plānoto apspriešanu, Komisija izvērtēs iespēju izstrādāt Rīcības kodeksu attiecībā uz nodokļu dubulto uzlikšanu. 5.4. Atvieglota un paātrināta strīdu risināšana Eiropas Savienībā Arbitrāžas konvencija tika izstrādāta, lai nodrošinātu metodi tādu strīdu risināšanai, kuri galvenokārt rodas iekšējo cenu noteikšanas rezultātā. Lai gan Rīcības kodekss tika pieņemts (un pārskatīts), Arbitrāžas konvencijas pienācīgu darbību var pilnveidot vēl vairāk, kā liecina kopumā ilgās savstarpējās vienošanās procedūras[40]. Ar Arbitrāžas konvenciju saistītie par pēdējiem 5 gadiem pieejamie dati liecina, ka puse no katra gada beigās neizšķirtajiem strīdiem tika risināti jau vairāk nekā divus gadus[41]. 2010. gada sabiedriskās apspriešanas dalībnieki kritizē faktu, ka konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu nenodrošina strīdu savlaicīgu risināšanu. Nodokļu maksātāji parasti paļaujas tikai uz strīdu risināšanas mehānismu, ko nodrošina attiecīgā konvencija par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, pamatojoties uz ESAO Nodokļu paraugkonvencijas bijušo 25. pantu. Tomēr šāds risinājums nav pilnīgi efektīvs: līgumslēdzējām valstīm ir noteikta prasība tikai censties rast risinājumu. Nodokļu maksātājam nav garantijas, ka nodokļu dubultā uzlikšana tiks novērsta vai ka nodokļu administrācijas rīkosies ātri. Neatrisināto gadījumu skaitu (21,3 % pieaugums laikā no 2008. līdz 2009. gadam) ESAO atzīst par nopietnu problēmu[42]. ES kopējā skatījumā vispārējas saistošas strīdu risināšanas procedūras neesība — gan vienotā tirgus iemeslu, gan plašākas globālās konkurētspējas motivācijas dēļ (saistībā ar ES pievilcīgumu ārvalstu ieguldītājiem) — ir problēma, kam jārod risinājums. Ne Arbitrāžas konvencija, ne dalībvalstu konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu nenodrošina pilnībā sekmīgu metodi. Iespējams risinājums ir ietverts ESAO Nodokļu paraugkonvencijas 25. panta jaunākajā (2008. gada) versijā, kas savstarpējās vienošanās procedūrai nodrošina saistošu strīdu risināšanas procedūru visiem neatrisinātiem nodokļu dubultās uzlikšanas gadījumiem, ja nodokļu maksātājs to pieprasa. Taču šādi noteikumi līdz šim iekļauti tikai nedaudzās dalībvalstu noslēgtajās konvencijās par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu[43]. Komisija uzskata, ka ir jāanalizē, kā būtu iespējams uzlabot ar nodokļu dubulto uzlikšanu saistītās strīdu risināšanas procedūras ES. Jo īpaši būtu jāapzina iespējas ieviest tādu mehānismu, ar kura palīdzību efektīvi un ātri atrisinātu minētos strīdus visās nodokļu tiešās piemērošanas jomās. 6. Turpmākie pasākumi un secinājumi Komisija ir apņēmusies risināt attiecīgās nodokļu dubultās uzlikšanas problēmas Eiropas Savienībā un iesniegt iniciatīvas. Divi priekšlikumi ir atzīti par daudzsološākajiem. Tie ir: · 2011. gada martā pieņemtais priekšlikums par kopējo konsolidēto uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi; · ar šo paziņojumu vienlaikus iesniegtais priekšlikums direktīvas par procentu un honorāru maksājumiem pārstrādāšanai. Papildus minētajiem priekšlikumiem Komisija plāno īstenot šādus pasākumus: · drīzumā iesniegt iespējamos risinājumus, lai novērstu pārrobežu mantojuma nodokļa šķēršļus Eiropas Savienībā; · turpināt izmantot nesen atjaunināto ES Kopējo iekšējo cenu noteikšanas forumu, lai risinātu ar iekšējo cenu noteikšanu saistītās nodokļu dubultās uzlikšanas problēmas; · 2012. gadā iesniegt risinājumus par pārrobežu dubulto nodokļu uzlikšanu dividendēm, kas samaksātas „portfeļa” ieguldītājiem; · turpināt darbu, lai pilnveidotu šajā paziņojumā iekļautos risinājumus, īpaši attiecībā uz iespēju izveidot speciālu forumu jautājumos, kas saistīti ar nodokļu dubulto uzlikšanu konkrēti Eiropas Savienībā, lai izstrādātu rīcības kodeksu par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu un apsvērtu iedarbīga strīdu risināšanas mehānisma izveides iespējamību nolūkā noteikt efektīvākos veidus, kā novērst nodokļu dubulto uzlikšanu; · attiecībā uz dubultu neaplikšanu ar nodokļiem ieviest faktu apkopošanas konsultāciju procedūru, lai gūtu pilnīgu priekšstatu par šo jautājumu. Šo konsultāciju rezultātus izmantos, lai rastu un izstrādātu piemērotu politisku atbildi. Komisija aicina Eiropas Parlamentu, Padomi un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju apspriest un atbalstīt šīs pamatnostādnes. Visas ieinteresētās personas ir aicinātas paust savu viedokli par šo iniciatīvu un informēt Komisiju par konkrētu ieteikto rīcību. [1] COM(2010) 2020, 3.3.2010. [2] Komisija pauž bažas par pašreizējām dubultas neaplikšanas ar nodokļiem situācijām Eiropas Savienībā. Komisija izskata iespēju rīkot sabiedrisko apspriešanu uzņēmumu dubultas neaplikšanas ar nodokļiem jomā, ko nesen ierosināja arī EP deputāte, ES Parlamenta Ekonomikas un monetāro lietu komitejas priekšsēdētāja Sharon Bowles (Briseles Nodokļu forums 2011). [3] COM(2006) 823, 19.12.2006., 1. punkts. [4] Sk., piemēram, eurozonas valstu un valdību vadītāju un Savienības iestāžu 2011. gada 11. marta paziņojumu. [5] Sk. Komisijas rīkoto sabiedrisko apspriešanu tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_04_doubletax_en.htm un 25. un 26. zemsvītras piezīmi. [6] COM(2010) 769, 20.12.2010., 4.1. punkts. [7] Atsevišķā valstī īstenota nodokļu dubultā uzlikšana jebkurā gadījumā ir valsts likumdevējam risināms jautājums. [8] COM(2011) 206, 13.4.2011. [9] Komisijas 2010. gada ziņojums par ES pilsonību “Likvidējot šķēršļus ES pilsoņu tiesību īstenošanai”, COM(2010) 603, 27.10.2010. [10] Sk. IBFD nodokļu glosārija ierakstu “nodokļu dubultā uzlikšana”. Parasti tā dalās divos veidos — juridiskā nodokļu dubultā uzlikšana un ekonomiskā nodokļu dubultā uzlikšana. Juridiskās nodokļu dubultās uzlikšanas gadījumā vienam nodokļu maksātājam tiek uzlikti divi salīdzināmi nodokļi par vienu ienākumu vai kapitālu. Terminu “ekonomiskā nodokļu dubultā uzlikšana” parasti lieto, kad par vienu ienākumu vai kapitālu nodokli uzliek dažādiem nodokļu maksātājiem. [11] Piem., atbrīvojot rezidentu nodokļu maksātāju no nodokļiem par ārvalstī gūtiem ienākumiem vai piešķirot ārvalstī samaksāta nodokļa atlaidi. [12] Konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu nodrošināti divpusēji pasākumi, uz kuru pamata divas valstis vienojas, kā un kādā mērā to rezidentiem tiek mazināta nodokļu dubultā uzlikšana. [13] Piem., konvencija starp Ziemeļvalstīm, lai izvairītos no ienākuma un kapitāla nodokļa dubultās uzlikšanas, vai t. s. “Arbitrāžas konvencija”: Konvencija par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu saistībā ar saistīto uzņēmumu peļņas pielāgošanu (90/436/EEK), OV L 225, 20.8.1990. [14] Piem., ES Tiesas 2002. gada 12. decembra spriedums lietā C-324/00 Lankhorst-Hohorst, 32. punkts; ES Tiesas 2006. gada 14. decembra spriedums lietā C-170/05 Denkavit Internationaal, 39. punkts; ES Tiesas 2007. gada 8. novembra spriedums lietā C-379/05 Amurta, 28. punkts; ES Tiesas 2010. gada 1. jūlija spriedums lietā C-233/09 Dijkman, 23. punkts; ES Tiesas 2010. gada 22. decembra spriedums lietā C-287/10 Tankreederei I, 15. punkts. [15] ES Tiesas 2006. gada 14. novembra spriedums lietā Kerckhaert-Morres, 2009. gada 12. februāra spriedums lietā Block, 2009. gada 16. jūlija spriedums lietā Damseaux. [16] A.G. Geelhoed atzinums, kas sniegts lietā Kerckhaert-Morres; 38. punkts. [17] ES Tiesa, Damseaux, cit. [18] Eiropas Komisijas priekšsēdētāja (bijušā ES komisāra M. Monti) ziņojums “Jauna stratēģija vienotajam tirgum”, 2010. gada 9. maijs, 3.5. un 83. punkts. [19] Piemēram, Eiropas Parlamenta Lūgumrakstu komitejas 2011. gada 14. un 15. jūnija sanāksmē 4 no 11 lūgumrakstiem ietvēra nodaļu par aplikšanu ar nodokli, norādot uz nodokļu dubulto uzlikšanu. Sk. arī 2011. gada septembra Eurobarometer pētījumu par šķēršļiem, ar ko iedzīvotāji saskaras iekšējā tirgū, http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/quali/ql_obstacles_en.pdf . [20] Ar MEDEF komentāriem par ierosinātajiem grozījumiem 2007. gada ESAO paraugkonvencijas 15. panta 2. punktā var iepazīties tīmekļa vietnē http://www.oecd.org/dataoecd/14/62/39547932.pdf. [21] http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_04_doubletax_en.htm; http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_06_inheritance_en.htm; http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_08_royalty_en.htm. [22] ESAO. Nodokļu ietekme uz ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem, 2007. gads, 33. [23] Sk., piemēram, Hajkova, D. et al., “Aplikšana ar nodokli, uzņēmējdarbības vide un ārvalstu tiešo ieguldījumu izvietojums ESAO valstīs”, ESAO Ekonomisko jautājumu daļas darba dokumenti, Nr. 502, 2006. gads, tīmekļa vietnē http://dx.doi.org/10.1787/874058477248. [24] Ietekmes novērtējums priekšlikumam Padomes Direktīvai par KKUINB, 16.3.2011. [25] Tautu Savienība atšķirību starp nodokļu dubultās uzlikšanas radīto slogu un šķērsli minēja jau 1923. gadā. Sk., piemēram, Ekonomikas un finanšu komiteja, Finanšu komitejai iesniegtais ziņojums par nodokļu dubulto uzlikšanu, dokuments E.F.S.73. F.19, 11. lpp., 1923. gada 5. aprīlis. [26] Parkih, Jain un Spahr, The impact of Double Taxation on Cross Border Equity Flows, Valuations and Cost of Capital, 2011. gads, EFMA sanāksme Bragā. [27] PWC LLP, Total Tax Contribution, 2007. gada aptauja, ko veica Hundred Group of Finance UK Directors (100 lielāko AK reģistrēto uzņēmumu asociācija). [28] EP, Lūgumrakstu komiteja, Lūgumraksts 1404/2010. [29] EP, Lūgumrakstu komiteja, Lūgumraksts 1053/2010. [30] Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīva par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kas atrodas dažādās dalībvalstīs (90/435/EEK). [31] Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīva par kopīgu nodokļu sistēmu, ko piemēro procentu un honorāru maksājumiem, kurus veic asociēti uzņēmumi dažādās dalībvalstīs (2003/49/EK). [32] Konvencija par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu saistībā ar saistīto uzņēmumu peļņas pielāgošanu (90/436/EEK), OV L 225, 20.8.1990. [33] http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/company_tax/transfer_pricing/index_en.htm [34] C/2009/7924, http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/common/whats_new/c(2009)7924_en.pdf [35] COM(2011) 121; 16.3.2011. [36] Ar priekšlikumu direktīvai izveidota tikai kopēja nodokļa bāzes sistēma atsevišķiem uzņēmumiem un uzņēmumu grupām (priekšlikuma 1. pants). [37] Sk. 3. piezīmi iepriekš. [38] 2011. gada 1. janvāra dati liecina, ka konvencija par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu neattiecas uz 10 divpusējām attiecībām starp ES dalībvalstīm. [39] Iekšējo cenu noteikšanas jomā darbu jau uzsācis ES Kopējais iekšējo cenu noteikšanas forums; sk. nākamo zemteksta piezīmi. [40] http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/taxation/company_tax/transfer_pricing/forum/jtpf/2010/ /jtpf_2010_06_08_number_open_cases_en.pdf [41] http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/taxation/company_tax/transfer_pricing/forum/jtpf/2010/ /jtpf_2010_06_08_number_open_cases_en.pdf [42] http://www.oecd.org/document/11/0,3746,en_2649_33747_46499831_1_1_1_1,00.html; 63,4 % pieaugums salīdzinājumā ar laika posmu no 2006. līdz 2009. gadam. [43] Piem., Francija un Apvienotā Karaliste (19.6.2008.), Nīderlande un Apvienotā Karaliste (26.9.2008.), Vācija un Apvienotā Karaliste (30.3.2010.).