LV    LV LV 
LV    LV  EIROPAS KOPIE NU KOMISIJA 
Briselē, 2.7.2008. 
COM(2008) 418, gal īgā redakcija 
  
KOMISIJAS PAZI ŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTA M, PADOMEI, EIROPAS 
EKONOMIKAS UN SOCI ĀLO LIETU KOMITEJAI UN RE ĢIONU KOMITEJAI 
“Atjaunotas saist ības veidot soci ālu Eiropu — stiprin āt atklāto koordin ācijas metodi 
sociālajai aizsardz ībai un soci ālajai integr ācijai” 
{SEC(2008) 2153} 
{SEC(2008) 2169} {SEC(2008) 2170} {SEC(2008) 2179} 
LV 2   LV 1. I EVADS  
Šis ziņojums ir da ļa no Komisijas pazi ņojuma “Atjaunota soci ālā programma — iesp ējas, 
pieejamība un solidarit āte 21. gadsimta Eirop ā”. Tajā ierosināts pastiprin āt vienu no 
svarīgākajiem instrumentiem ES un dal ībvalstu soci ālās attīstības atbalstam, t.i., atkl ātās 
koordinācijas metodi soci ālās aizsardz ības un soci ālās integrācijas jom ā (turpmāk “sociālā 
AKM”). 2000. gad ā sākta kā brīvprātīgs pašnov ērtēšanas process, kura pamat ā ir kopīgi 
mērķi, šī metode papildina visaptverošu ties ību aktu kopumu, finanšu instrumentus (tostarp 
Eiropas Soci ālo fondu) un koordin ēšanas procesus (jo īpaši Lisabonas strat ēģiju), kas ir bijis 
sociālās kohēzijas un solidarit ātes balsts vis ā ES. 
Pēdējos astoņus gadus dal ībvalstis izmantoja soci ālo AKM, lai koordin ētu centienus risin āt 
līdzšinējās un jaun ās sociālās problēmas un piel āgotu sociālās aizsardz ības sistēmas jaunajai 
sociālajai realit ātei. Dalībvalstis ir defin ējušas kop īgus mērķus un vienojuš ās par rādītājiem, 
uz kuriem orient ēt politiku soci ālās integrācijas, pensiju sist ēmas reformas un vesel ības 
aprūpes un ilgtermi ņa aprūpes jomās. Šajā laikposm ā apstiprin ājies, ka soci ālā AKM ir 
noderīga, atbalstot savstarp ēju mācīšanos, sekm ējot iesaist īto personu plaš āku līdzdalību, 
radot ierosmi soci ālās aizsardz ības sistēmu moderniz ācijai, vairojot izpratni par nabadz ības un 
sociālās atstumt ības daudzdimension ālo raksturu, veidojot vienotu pieeju kop īgu problēmu 
risināšanai un izvirzot priekšpl ānā jaunus kop īgus jautājumus.  
Tomēr joprojām nav sasniegti pietiekami rezult āti attiecībā uz kopīgajiem m ērķiem — 
nabadzības un soci ālās atstumt ības apkarošanu, pensiju atbilst ības un ilgtsp ējīguma 
nodrošināšanu, vesel ības un ilgtermi ņa aprūpes taisnīgu pieejam ību. Ar atkl ātās koordin ācijas 
procesu, kas balst ās uz brīvprātīgu sadarb ību starp daudz ām un atš ķirīgām dalībvalstīm, 
ierobežotā laikposm ā pēc būtības nevar pan ākt iespaid īgus rezult ātus. Tom ēr kā liecina 
daudzas rakstveida un mutiskas inform ācijas apmai ņas Sociālās aizsardz ības komitej ā (SAK) 
un starp vis ām iesaistītajām personām1, tiek plaši atbalst īta ideja, ka iesp ējams paveikt vair āk, 
lai pilnībā izmantotu soci ālās AKM potenci ālu, un to vajadz ētu darīt.  
Šajā paziņojumā ierosināts stiprināt sociālo AKM, uzlabojot t ās redzamību un darba metodes, 
stiprinot t ās mijiedarb ību ar citiem politikas virzieniem, pilnveidojot t ās analītiskos 
instrumentus un pier ādījumu bāzi un palielinot dal ībvalstu atbild ību par rezult ātiem ar 
salīdzinošās pārskatīšanas, savstarp ējās mācīšanās un visu iesaist īto personu l īdzdalības 
palīdzību. Konkr ētāk, ietekmi palielin āšanās, pakāpeniski kop ā ar dalībvalstīm ieviešot dažas 
veiksmīgākās metodes, ko paredz Lisabonas strat ēģija. Šī pieeja, kas atbilst subsidiarit ātes un 
AKM brīvprātīgas piemērošanas principiem, rad īs jaunus stimulus va lsts politikas anal īzes 
izstrādē un defin ēšanā. Vienlaikus t ā uzlabos ES soci ālās dimensijas redzam ību, kas ir 
Lisabonas strat ēģijas neat ņemama sast āvdaļa, un nodrošin ās labāku ekonomikas, 
nodarbinātības un soci ālās politikas integr āciju, kā to piepras īja 2008. gada marta 
Eiropadome.  
2. S OCIĀLĀS AKM  ATTĪSTĪBA UN LIEL ĀKIE PAN ĀKUMI  
Sociālās AKM visp ārīgais nov ērtējums starp dal ībvalstīm un iesaist ītajām person ām 
lielākoties ir pozit īvs. Tas ir atz īts sociālās jomas progresa veicin āšanas instruments un 
                                                 
1 S īkāku inform āciju skatīt ietekmes nov ērtējumā. 
LV 3   LV inovatīvs Eiropas p ārvaldības instruments2. Sociālā AKM ir stimul ējusi reformu, balst ījusi 
centienus sadarboties un m ācīties vienam no otra, lai rastu lab ākos risinājumus soci ālā 
progresa pan ākšanai, ta ču neuzliekot par pien ākumu noteikt “oblig ātu vienotu kopsauc ēju”. 
Sociālās aizsardz ības komitej ā (SAK), apspriežoties ar soci ālajiem partneriem, iesaist ītajām 
personām no pilsonisk ās sabiedrības un, izmantojot neatkar īgu ekspertu regul āros ziņojumus, 
noteiktos termi ņos vērtē tās politisko ietekmi un darba metožu efektivit āti. 
Kopš soci ālās AKM izveides 2000. gad ā, tajā veiktas b ūtiskas reformas. 2005. gad ā trīs 
koordinēšanas procesi (soci ālā integrācija, atbilst īgas un ilgtsp ējīgas pensijas un augstas 
kvalitātes un ilgtsp ējīga veselības aprūpe un ilgtermi ņa aprūpe) tika apvienotas vienot ā 
sociālajā AKM3. Eiropadome noteica un atjaunin āja kopīgos mērķus, un 2008. gada pavasara 
sanāksmē apstiprin āja to der īgumu (skat īt 1. pielikumu). Soci ālās aizsardz ības komiteja 
(SAK) vienoj ās par visp ārīgajiem un specifiskajiem r ādītājiem attiec ībā uz katru no trim 
darbības virzieniem; šie r ādītāji ļaus kontrol ēt, kā notiek virz ība uz kop īgajiem m ērķiem 
(skatīt 2. pielikumu).  
Turklāt process ir veidots k ā trīs gadu cikls ar vienk āršotu ziņošanas proced ūru. Pirmajā gadā 
dalībvalstis iesniedz valstu strat ēģiskos ziņojumus, kurus apkopo Pa domes un Komisijas 
kopīgajā ziņojumā par sociālo aizsardz ību un soci ālo integrāciju. Šajā “kopīgajā ziņojumā” 
iekļauti atseviš ķu valstu apraksti, kuros uzsv ērtas priorit ārās tēmas un valstu probl ēmas. 
Nākamajos gados, kad zi ņojumi nav j āsniedz, tiek s īki analizētas priorit ārās tēmas un notiek 
savstarpēja mācīšanās šajā jomā.  
Sociālās AKM optimiz ēšanas rezult ātā lielāka uzman ība tiek piev ērsta politikas īstenošanai 
un sekmīgai mijiedarb ībai ar atjaunoto Lisabonas strat ēģiju izaugsmei un nodarbin ātībai. 
2006. gad ā valstu zi ņojumi bija strat ēģiskāki, uzsvars tajos bija likts uz nedaudz ām 
prioritātēm un saska ņotu pieeju kop īgo mērķu sasniegšanai. 2007. gada kop īgajā ziņojumā 
secināts, ka vienotu soci ālo mērķu kopuma kop īga apsvēršana pal īdz uzlabot politikas 
konsekvenci un efektivit āti. Turklāt jaunais cikls sekm ēja dziļāku analīzi un pa ātrināja 
mācīšanās procesu saist ībā ar galvenaj ām prioritātēm. 2008. gada kop īgajā ziņojumā, kura 
svarīgākās tēmas ir bērnu nabadz ība, veselības aprūpes pieejam ība, lielāka nepieciešam ība 
pēc ilgtermi ņa aprūpes, ilgāka darba dz īve un priv ātās pensiju sh ēmas, apstiprin āts jaunās 
pieejas visaptverošais raksturs. 
3. N EPIECIEŠAM ĪBA STIPRIN ĀT SOCIĀLO AKM 
Lai gan AKM rezult āti ir pozit īvi, joproj ām nepieciešams metodi pastiprin āt, jo īpaši, lai 
uzlabotu sniegumu attiec ībā uz kopīgi noteikto m ērķu sasniegšanu un lab āk izmantotu 
rādītājus, par kuriem valstis kop īgi vienojuš ās. Lai gan 2000. gad ā Eiropadome ap ņēmās 
“izšķirīgi rīkoties, lai izskaustu nabadz ību”, nav liec ību, ka ES kopum ā būtu samazin ājies 
nabadzības līmenis. 16 % ES iedz īvotāju (78 miljoni) dz īvo uz nabadz ības robežas. No tiem 
vēl vairāk apdraud ēti ir bērni — 19 %. Pensiju reformas nav nov ērsušas risku, ka n ākamajām 
paaudzēm būs nepietiekams pensiju nodrošin ājums, saglab ājas arī nevienlīdzība veselības 
jomā (mazāks dzīves ilgums un slikt āks veselības stāvoklis nelabv ēlīgajās iedzīvotāju grupās).  
                                                 
2 Ietekmes nov ērtējums lielā mērā atspoguļo zinātnisko un publisko diskusiju par soci ālo AKM.  
3 Str ādāsim kopā, strādāsim labāk — jauni pamatnoteikumi soci ālās aizsardz ības un soci ālās integrācijas 
politikas atkl ātajai saska ņošanai Eiropas Savien ībā, COM(2005) 706, gal īgā redakcija. 
LV 4   LV Ievērojot subsidiarit ātes principu, šo probl ēmu risin āšana pirmk ārt ir valsts iest āžu 
kompetenc ē. Ņemot vērā AKM pan ākumus, tā paātrinājusi reformas dal ībvalstīs; un tās 
efektivitāti varētu vēl palielināt, izmantojot turpm āk aprakstīto metodi.  
3.1. Politisk ās apņemšanās stiprināšana un redzam ības palielin āšana 
Lisabonas strat ēģijas paraugs 
Atjaunotā Lisabonas strat ēģija izaugsmei un nodarbin ātībai, kurā galvenā uzmanība 
veltīta īstenošanai un kur ā izmanto progres īvus pārvaldības mode ļus, ar partner ības pieeju 
iesaistot dal ībvalstis, Komisiju, Ministru padomi un Ei ropas Parlamentu, ir gan paraugs, gan 
svarīgākā atsauce soci ālās AKM stiprin āšanai. Lisabonas strat ēģijas panākumi ekonomikas un 
nodarbinātības jomā dažos pēdējos gados liecina, ka stipra politisk ā apņemšanās visaugst ākajā 
līmenī, saskaņoti centieni un sal īdzinošā pārskatīšana var rad īt konkrētus un redzamus 
rezultātus.  
Kā vienu no izaugsmes un nodarbin ātības stratēģijas stipraj ām pusēm var min ēt to, ka t ā 
balstīta uz partner ības pieeju un norit saska ņā ar politisko darba k ārtību, par kuru valstis 
kopīgi vienojuš ās. Vienlaikus t ās sarežģīto metodisko pamatu papildina izraudz ītu rādītāju un 
kvantitatīvu mērķu kombin ācija, kas padara politikas regulat īvo kontroli efekt īvāku, 
pārredzamāku un uzticam āku. Pamatojoties uz min ēto, Komisija sistem ātiski vērtē katras 
valsts pan ākumus un sniedz katrai valstij atbilstošus ieteikumus un/vai nor āda uz 
jautājumiem, kuriem j āseko līdz. Šie ieteikumi ļauj dalībvalstīm, Eiropadomei un Ministru 
padomei pan ākt vienpr ātību par lab ākajiem politiskajiem risin ājumiem, k ādi izmantojami 
Eiropas un valstu l īmenī. Turklāt uzsvars likts uz viegli saprotamiem m ērķiem, tādējādi 
veicinot izpratni un sabiedr ības inform ētību par procesu.  
Komisijas 2005. gada pazi ņojumā par AKM bija uzsv ērta pozitīvas mijiedarb ības nozīme 
starp soci ālo AKM un Lisabonas strat ēģiju: “ AKM jādarbojas paral ēli un ciešā mijiedarb ībā 
ar pārskatīto Lisabonas strat ēģiju, sekmējot izaugsmes un nodarbin ātības mērķus, vienlaikus 
Lisabonas programmas sekm ē sociālās kohēzijas mērķu sasniegšanu .” Straujāka izaugsme un 
lielāka nodarbin ātība pati par sevi nav pietiekams stimuls, lai sasniegtu cer ētos mērķus 
saistībā ar nabadz ības mazin āšanu un vismaz āk aizsargāto grupu apst ākļu uzlabošanu. T ādēļ 
2008. gada mart ā Eiropadome atk ārtoti apstiprin āja “ES soci ālās dimensijas noz īmīgumu, kas 
ir Lisabonas strat ēģijas neatņemama sast āvdaļa” un uzsv ēra nepieciešam ību turpināt integrēt 
ekonomikas, nodarbin ātības un soci ālās politikas virzienus4.  
Tādēļ šķiet loģiski sociālajā AKM pak āpeniski pielietot dažas metodes un pieejas, kuras 
izmanto atjaunotaj ā Lisabonas strat ēģijā izaugsmei un nodarbin ātībai. Tas stiprin ās sociālās 
AKM efektivit āti. Tas veicin ās arī valstu politikas īstenošanu, kuras m ērķis ir kopīgu sociālo 
mērķu sasniegšana, un tas palielin ās politisko ap ņēmību un redzam ību. Izmantojot š ādu 
pieeju, tiks b ūtiski sekm ēti Lisabonas strat ēģijas rezult āti, ņemot vērā Eiropadomes 
secinājumus, un tiks nodrošin āta optimāla nodarbin ātības, izaugsmes un soci ālās politikas 
mijiedarb ība. Vienlaikus š āda pieeja b ūs pilnībā savienojama ar subsidiarit ātes principu un 
atklātās koordin ācijas metodes br īvprātīgo raksturu. K ā piemēru var min ēt citas atkl ātās 
koordinācijas jomas (izgl ītība un nodarbin ātība), kurās ir noteikti ES m ērķi, piemēram, 
                                                 
4 Vienot ā tirgus 2007. gada novembra apskats ar ī atbalstīja šādu integr ētu pieeju, uzsverot, ka tirgus 
atvēršana un soci ālās reformas var un t ām vajadzētu darboties cieš ā mijiedarb ībā. Skatīt “Vienots tirgus 
21. gadsimta Eiropai”, COM (2007) 724, gal īgā redakcija, 20.11.2007. 
LV 5   LV nodarbinātības rādītāji, skolu pametušo jauniešu skaits, m ūžizglītība, un kuras b ūtiski ietekm ē 
Lisabonas strat ēģijas dinamiku. 
Mērķu noteikšana 
Sociālās aizsardz ības un soci ālās integrācijas jom ās (skatīt 2. pielikumu) starp dal ībvalstīm 
jau ir saska ņoti vairāki rādītāji, kuri ir pietiekami uzskat āmi, lai uz tiem balst ītu kvantitat īvo 
mērķu ieviešanu. Konkr ētāk, varētu uzskat īt, ka šī pieeja noz īmē “izšķirīgi rīkoties, lai 
izskaustu nabadz ību”. Neskatoties uz Eiropadomes 2000. gada ap ņemšanos, joproj ām ir 
jāpaveic ļoti daudz. M ērķi radīs jaunu dinamiku. Tos var ētu noteikt gan attiec ībā uz 
nabadzības izskaušanu kopum ā, gan attiec ībā uz specifisk ām nabadz ības formām, piemēram, 
bērnu nabadz ību, kuras r ādītājs šobrīd par trīs punktiem p ārsniedz kop ējo iedzīvotāju 
nabadzības rādītāju (19 %, sal īdzinot ar 16 %) un kura daž ās valstīs skar katru ceturto b ērnu; 
strādājošo nabadz ību, kas skar 8 % str ādājošo iedzīvotāju un kam ir tendence palielin āties; 
noturīgu, ilgtermi ņa nabadzību, par kuru dr īz būs pieejami augstas kvalit ātes statistikas dati; 
un gados vecu cilv ēku (65+) nabadz ību, kas vienlaikus ir pensiju atbilst īguma rādītājs. 
Tā kā ir rūpīgi jāseko līdz pensiju atbilst īgumam n ākotnē, pensiju sist ēmas reformas  mērķi 
varētu saistīt ar minim ālo ienākumu līmeni, ko nodrošina pensiju sist ēmas, neatkar īgi no tā, 
vai tās pārvalda valsts vai priv ātstruktūras. Mērķu īstenošanu veselības aprūpes un 
ilgtermiņa aprūpes jomā varētu sekmēt ar vesel ības un soci ālās aprūpes pieejam ības un 
kvalitātes jomā noteiktiem m ērķiem. Turkl āt varētu noteikt m ērķus, kas saist īti ar vesel ības 
stāvokli, piem ēram, mūža ilguma palielin āšana (šis r ādītājs starp dal ībvalstīm atšķiras līdz par 
13 gadiem v īriešiem un 7 gadiem sieviet ēm), vesel īgas dzīves gadu palielin āšana un z īdaiņu 
mirstības samazin āšana (daž ās dalībvalstīs šis rādītājs joproj ām ir apm ēram 10 uz 
1000 jaundzimušajiem). Vesel ības stāvoklis ir izš ķirīgs, lai akt īvi iesaist ītos darba tirg ū, 
pagarinātu darba m ūžu un samazin ātu nabadz ību. 
Šādu kvantitat īvu, uz kop īgi pieņemtiem rādītājiem balst ītu mērķu ieviešana, kuri pamatoti ar 
kvalitatīviem anal ītiskiem līdzekļiem, palīdzēs dalībvalstīm ievērot apņemšanos un daudz 
konkrētāk strādāt kopīgo mērķu sasniegšanas lab ā. Dalībvalstis var ētu noteikt arī valsts 
mērķus, kuros ņemtu vērā atšķirības starp valst īm, specifisko nacion ālo kontekstu un 
atšķirīgus sākotnējos rādītājus.  
Valsts mērķi būtu daļa no grupēšanas pēc izraudz ītās pieejas , tādējādi valstu grupas, kuru 
stāvoklis vai probl ēmas ir līdzīgas, varētu kopīgi strādāt . Šī metode jau ir īstenota saist ībā ar 
elastdrošību Lisabonas strat ēģijā, un zināmā mērā tā ir lietota b ērnu nabadz ības tematiskaj ā 
analīzē, ko veica 2007. gad ā. Līdzšinējā pieredze (lai gan t ā nav liela) liecina , ka metode ir 
labs pamats konkr ētām vajadz ībām pielāgotas politisk ās analīzes veikšanai un ieteikumiem, 
kas reāli saista individu ālas dalībvalstis ar kop ējiem mērķiem. Komisija AKM kontekst ā pētīs 
izraudzītās pieejas un kop īgo principu att īstību, kā analoģiju izmantojot savus priekšlikumus 
par elastdroš ību, kurus Eiropadome apstiprin āja 2007. gada decembr ī. 
Komisijas ieteikumi 
Sociālās aizsardz ības komitej ā notiek diskusijas par plašu tematu loku saist ībā ar sociālo 
aizsardzību un soci ālo integrāciju. Šīs diskusijas ir da ļa no AKM, un t ās var turpm āk 
konsolidēt, oficiāli apstiprinot gad ījumus, kad viedok ļi sakrīt. Komisija šo procesu atbalst īs, 
vajadzības gadījumā izmantojot ieteikumus , pamatojoties uz L īguma 211. pantu, izkl āstot 
kopīgos principus  un veidojot pamatu uzraudz ībai un sal īdzinošai p ārskatīšanai. Citu iest āžu 
politiskais apstiprin ājums palielin ās kopīgo principu ietekmi un redzam ību. Komisija pl āno 
pakāpeniski att īstīt šo pieeju, izmantoj ot pieredzi, kas g ūta saistībā ar ieteikumu par akt īvu 
LV 6   LV integrāciju, kuru Komisija pl āno iesniegt 2008. gada oktobr ī kā pamatu Padomes 
secinājumiem un Eiropas Parlamenta rezol ūcijai.  
Labāka ziņošana, komunik ācija un inform ācijas izplat īšana 
Pamatojoties uz iepriekš aprakst īto pieeju, Komisija pilnveidos savas sp ējas attiec ībā uz 
paveiktā darba v ērtēšanu un uzraudz ību ES un valstu l īmenī. Pastiprin ātā uzraudzība 
jāatspoguļo Padomes un Komisijas kop īgajā ziņojumā par soci ālo aizsardz ību un soci ālo 
integrāciju; šādu ziņojumu iesniedz periodiski un tas veido pamatu darbam, kas j āveic saistībā 
ar EPSCO  Padomes san āksmi, kas notiks Eiropadomes pavasara san āksmes laik ā. Regulāri 
tiks inform ēts Eiropas Parlaments. Turkl āt, lai pārējām iestādēm darītu zināmu savu viedokli 
par jaunākajām tendenc ēm un pan ākumiem virz ībā uz kopīgajiem m ērķiem, Komisija 
izmantos zi ņojumu par soci ālo stāvokli, kuru reizi gad ā izstrādā saskaņā ar Līguma 
143. pantu, t ādējādi Komisija cent īsies paplašin āt un pilnveidot po litisko apspriešanu. 
Ieteicams, ka dal ībvalstis turpina reizi trijos gados integr ētā veidā ziņot par paveikto saist ībā 
ar AKM, veicot turpm ākas diskusijas par Lisabonas strat ēģijas nākotni.  
Komunik āciju un inform ācijas izplat īšanu  par rezult ātiem var optimiz ēt, nepārtraukti 
pilnveidojot akt īvu komunik ācijas strat ēģiju, izmantojot visas PROGRESS  programmas 
sniegtās iespējas. Tā ir neatņemama soci ālās AKM da ļa, ko izmanto, lai dal ītos ar zināšanām, 
stimulētu “pozit īvu sāncensību” starp l īdziniekiem un atbalst ītu ilgstošu mobiliz āciju un 
apņemšanos. Konkr ētāk, Komisija stiprin ās centienus padar īt plašai sabiedr ībai pieejamu, 
saprotamu un noder īgu inform āciju par to, kas paveikts saist ībā ar AKM. T āpēc liela noz īme 
ir atjaunin ātajai tīmekļa vietnei par soci ālo aizsardz ību un soci ālo integrāciju5.  
3.2. Pozit īvas mijiedarb ības ar pārējiem ES politikas virzieniem stiprin āšana  
Iekļaušana politikas virzienos  
Komisijas pazi ņojumā par atjaunoto soci ālo programmu, kas ir visaptveroša un attiecas uz 
daudzām jomām, uzsvērts vispāratzīts fakts, ka sociālās politikas apsv ērumi jāiekļauj arī 
pārējos ES politikas virzienos (piemēram, konkurences, iekš ējā tirgus, ekonomikas, 
veselības, imigr ācijas, tirdzniec ības, lauksaimniec ības u.c. politikas virzienos). Komisija pašu 
spēkiem cent īsies izstr ādāt kvalitat īvus ietekmes nov ērtējumus par katru jauno politikas 
iniciatīvu, šajā saistībā īpašu uzman ību pievēršot sociālajai ietekmei . Sociālās aizsardz ības 
komiteja jau tagad velta īpašu uzman ību sociālo mērķu iekļaušanai politikas virzienos, 
izmantojot ar ī īpašo pieredzi, kas ES g ūta saistībā ar dzimumu l īdztiesības iekļaušanu 
politikā6. Komisija ar ī turpmāk strādās kopā ar Sociālās aizsardz ības komiteju, lai stiprin ātu 
spējas attiecībā uz kopīgo ietekmes nov ērtējumu.  
Horizontālā koordinēšana 
Sociālā AKM arvien biež āk kļūst par atsauces punktu attiec ībā uz daudziem soci ālajiem 
jautājumiem, kuri dal ībvalstu darba k ārtībā ir priorit āri, un tā bieži skar vair ākus politikas 
virzienus, piem ēram, migr ācijas soci ālo ietekmi; etnisku vai nelabv ēlīgā stāvoklī esošu 
minoritāšu, tostarp romu kopienu, soci ālo integrāciju; nabadz ību lauku apvidos; ilgtermi ņa 
aprūpi un inval īdu sociālo iekļaušanu; klimata p ārmaiņu sociālās sekas, vides degrad ēšanos 
un enerģijas cenu att īstības tendences; nelabv ēlīgu stāvokli izgl ītības jomā un nevienl īdzīgu 
piekļuvi ilgtermi ņa apmācībai un m ūžizglītībai; zināšanas finanšu jom ā un finanšu 
                                                 
5 http://ec.europa.eu/employment_social/spsi/social_protection_en.htm. 
6 EK l īguma 3. panta 2. punkt ā noteikts, ka ES tiecas nov ērst nevienl īdzību starp sieviet ēm un vīriešiem 
un sekmēt vienlīdzību visās tās darbībās. 
LV 7   LV pamatpakalpojumu pieejam ību; digitālo plaisu un soci ālo atstumt ību; aktīvas vecumdienas un 
solidaritāti starp paaudz ēm.  
Sociālās AKM iek ļaušana starpnozaru jaut ājumos ir redzami palielin ājusi tās nozīmīgumu un 
ietekmi, k ā arī radījusi priekšnoteikumus lab ākai horizont ālajai koordin ēšanai. Ir izveidota 
rezultatīva sadarb ība starp Soci ālās aizsardz ības komiteju un cit ām iesaistītajām komitej ām, 
tostarp Nodarbin ātības komiteju un Ekonomikas poli tikas komiteju, un to vajadz ētu stiprināt 
arī turpmāk. Tas pats attiecas uz šobr īd aktuālo sinerģiju veidošanu ar cieši saist ītām politikas 
jomām, piemēram izglītības un apm ācību AKM, ES vesel ības stratēģiju7 un Eiropas 
programmu migrantu integr ēšanai. Komisija turpin ās pētīt, kā pastiprin āt SAK un citu 
komiteju , kā arī augsta līmeņa darba grupu savstarpējo koordin ēšanu ; tā arī nodrošin ās, ka 
efektīvi strādā Komisijas iekš ējo dienestu darba grupa soci ālās integrācijas un soci ālās 
aizsardzības iekļaušanai pārējos politikas virzienos. 
3.3. Anal ītisko līdzekļu uzlabošana 
Programma PROGRESS  sekmēs statistikas sagatavošanas jaudas un datu v ākšanas 
pastiprināšanu, īpaši jomās, kurās trūkst salīdzināmu datu vai tie ir nepietiekami. Piem ēram, ir 
jāatjauno visu ES aptveroši p ētījumi, lai lab āk apzinātu materi ālo nenodrošin ātību (tostarp 
digitālo plaisu), m ājsaimniec ību labklājību, migrantu st āvokli un p āreju no darba dz īves uz 
pensionēšanos, lai apkopotu datus par m ūža ilgumu atkar ībā no sociāli ekonomisk ā statusa, un 
lai uzlabotu p ēc dzimuma dezagreg ētu datu pieejam ību un anal īzi.  
Programma PROGRESS atbalstīs arī pētījumus par vesel ību, novecošanu un pension ēšanos, 
jauno Eiropas m ājsaimniec ību aptauju, k ā arī specifisku jaut ājumu sīku analīzi, tādējādi 
palīdzot dalībvalstīm uzlabot politiku īpaši svarīgās jomās. Zinātniskās sabiedr ības plašāka 
iesaistīšanās un cieš āka saikne ar citiem pašlaik notiekošu p ētījumu pas ākumiem , ko 
veic Komisija un starptautiskas organiz ācijas, vēl vairāk sekmēs uz zin āšanām un 
pierādījumiem balst ītas politikas izstr ādi.  
3.4. Augst āka atbild ības līmeņa panākšana, izmantojot sal īdzinošu p ārskatīšanu, 
savstarpēju mācīšanos un piedaloties vis ām iesaistītajām person ām  
Salīdzinošie p ārskati 
Ir apstiprin ājies, ka salīdzinošie p ārskati  ir lietderīgi, un tie papildina savstarp ējās mācīšanās 
sekmēšanas pas ākumus. Soci ālajā AKM tos j āizmanto plaš āk un strat ēģiskāk. Pilnīgāka 
pamatinform ācija, stipr āka analītiskā bāze un inform ācijas par rezult ātiem uzlabota 
izplatīšana palīdzētu noteikt paraugpraksi un sekm ētu politikas p ārnešanu. Svar īgi būs arī 
nodrošināt vietējā un reģionālā līmeņa ierēdņu plašāku līdzdalību salīdzinošajā pārskatīšanā. 
Komisija kop ā ar Soci ālās aizsardz ības komiteju p ārbaudīs, kā uzlabot 2009. gada 
salīdzinošās pārskatīšanas sarunu nosac ījumus.  
Jauni līdzekļi savstarp ējas mācīšanās jomā 
Programma PROGRESS  piedāvā atbalstu, lai p ārbaudītu jaunus līdzekļus savstarp ējas 
mācīšanās jomā un saistībā ar paraugprakses apmai ņu, t.i., projektus, kas paredz uz noteiktu 
laiku apkopot un p ārnest zināšanas starp dal ībvalstīm; apmācību un strat ēģisko plānošanu, 
                                                 
7 Vesel īgas dzīves gadu r ādītājs Lisabonas strat ēģijā ir piemērs tam, kā veselības uzlabošanas jaut ājums 
ir integrēts sociālajā un ekonomikas dimensij ā. 
LV 8   LV iekļaušanu politikas virzienos, koordin ēšanu, iesaist īto personu l īdzdalību, uzraudz ību un 
novērtēšanu soci ālās AKM proces ā. PROGRESS  var palīdzēt arī “sociālu eksperimentu” 
izstrādē, lai testētu novatoriskas idejas pirms iesaist īšanās liela mēroga sociālās programm ās, 
piemēram, saist ībā ar minim ālajiem ien ākumiem, b ērnu pabalstiem vai ilgtermi ņa aprūpi; 
programma atbalst īs pētījumu, inform ācijas izplat īšanu un soci ālo eksperimentu projektus.  
Visu iesaist īto personu l īdzdalība 
Reģionālās un vietējās iestādes plašāk jāiesaista ES l īmeņa sociālās aizsardz ības un soci ālās 
integrācijas proces ā. Patlaban liel ākajā daļā dalībvalstu attiec īgo personu l īdzdalība ir neliela. 
Vairākas valstis ir guvušas v ērā ņemamus pan ākumus, politikas pl ānošanas etap ā ļaujot 
līdzdarboties pilsoni skajai sabiedr ībai un citām iesaistītajām personām, taču ļoti reti līdzdalība 
turpinās arī īstenošanās laikā. Pieredze liecina, ka iesaist īto personu koordin ēšana un 
līdzdalība visā politikas cikl ā ir svarīga, lai pan āktu efektīvu īstenošanu. Komisija ierosina šos 
pārvaldības aspektus plaš āk iekļaut savstarp ējās mācīšanās pasākumos attiec ībā uz sociālo 
AKM. Pamatojoties uz šo, Komisija izstr ādās vadlīnijas dalībvalstīm, un to piem ērošana būs 
brīvprātīga.  
4. K OPSAVILKUMS UN SECIN ĀJUMI  
Lai pilnībā izmantotu soci ālās AKM potenci ālu, šajā ziņojumā noteiktas vair ākas jomas, kur ās 
metodi var ētu uzlabot, pastiprin āt un pilnveidot. Š ādi pasākumi cieši saist īti ar četriem 
mērķiem: pirmk ārt, palielin āt politisko ap ņemšanos un procesa redzam ību; otrkārt, stiprin āt 
pozitīvu mijiedarb ību ar pārējiem ES politikas virzieniem; trešk ārt, uzlabot ar šo procesu 
saistītos analītiskos līdzekļus, lai noteiktu kvantitat īvus mērķus un veicin ātu uz pier ādījumiem 
balstītas politikas veidošanu; ceturtk ārt, palielin āt dalībvalstu atbild ību par rezult ātiem, 
stimulējot īstenošanu un uzlabojot savstarp ēju mācīšanos. 
Daži pas ākumi paredz konsolid ēt jau past āvošu praksi. Citi pas ākumi, jo īpaši mērķu 
noteikšana, ietver noz īmīgākas pārmaiņas, un to īstenošanai vajadz ēs panākt vienprātību starp 
dalībvalstīm un iesaist ītajām person ām. Tādēļ Komisija paredz pak āpenisku pieeju, kur ā 
secību un vajadz īgās prioritātes apspried īs dalībvalstis un citas svar īgākās iesaistītās personas. 
Pastiprināta AKM soci ālās aizsardz ības un soci ālās integrācijas jom ā nodrošin ās būtisku 
ieguldījumu atjaunot ās sociālās programmas īstenošanā, un tā būs pamats atjaunotaj ām 
saistībām veidot soci ālu Eiropu. 
LV 9   LV 1. PIELIKUMS 
AKM MĒRĶI SOCIĀLĀS AIZSARDZ ĪBAS UN  
SOCIĀLĀS INTEGR ĀCIJAS JOM Ā  
AKM visaptverošie m ērķi sociālās aizsardz ības un soci ālās integrācijas jom ā ir veicināt: 
– a) sociālo kohēziju, vienl īdzību starp v īriešiem un sieviet ēm un vien ādas iespējas visiem ar 
pienācīgām, pieejam ām, finansi āli ilgtspējīgām, pielāgojamām un efekt īvām sociālās 
aizsardzības sistēmām un soci ālās integrācijas politikas virzieniem; 
– b) efektīvu un savstarp ēju mijiedarb ību ar Lisabonas m ērķiem (strauj āka ekonomikas 
izaugsme, vair āk un labākas darba vietas un liel āka sociālā kohēzija) un ES ilgtsp ējīgas 
attīstības stratēģiju; 
– c) labu p ārvaldību, pārredzamību un ieinteres ēto personu l īdzdalību politikas izstr ādē, 
īstenošanā un pārraudzībā. 
Uz dažādajiem darb ības virzieniem attiecas š ādi mērķi. 
Izšķirīga ietekme uz nabadz ības izskaušanu un soci ālo atstumt ību, nodrošinot: 
– d) piekļuvi visiem resursiem, ties ībām un pakalpojumiem, kas vajadz īgi, lai iesaist ītos 
sabiedrības dzīvē, novēršot atstumt ību un risinot ar to saist ītos jautājumus, un c īnoties pret 
visiem diskrimin ācijas veidiem, kuri var ētu izraisīt atstumtību; 
– e) aktīvu sociālo integrāciju visiem, gan veicinot iesaist īšanos darba tirg ū, gan apkarojot 
nabadzību un atstumt ību; 
– f) labu soci ālās integrācijas politikas koordin āciju un vald ības un citu atbilstošo iesaist īto 
personu, tostarp nabadz īgo iedzīvotāju, iesaist īšanu visos t ās līmeņos, lai šī politika b ūtu 
efektīva un iek ļauta visos attiec īgajos valsts politikas virz ienos, tostarp ekonomikas un 
budžeta politik ā, izglītības un apm ācības politik ā un strukt ūrfondu ( īpaši ESF) 
programm ās. 
Atbilstošas un ilgtsp ējīgas pensijas, nodrošinot: 
– g) atbilstošus ie ņēmumus no pensijas visiem un iesp ēju saņemt pensiju, ar ko p ēc 
pensionēšanās samērīgā apmērā iespējams saglab āt iepriekš ējo dzīves līmeni, saglab ājot 
atbilstību solidarit ātes un taisn īguma principam starp paaudz ēm; 
– h) valsts un priv āto pensiju sh ēmu finansi ālo ilgtspēju, paturot pr ātā valstu finanšu slodzi 
un iedzīvotāju novecošanos, un triju virzienu strat ēģiju novecošan ās ietekmes uz budžetu 
novēršanai, konkr ēti, atbalstot ilg āku darba m ūžu un akt īvas vecumdienas, atbilstoši un 
sociāli taisnīgi līdzsvarojot ieguld ījumus un ieguvumus, k ā arī veicinot fond ēto un priv āto 
shēmu pieejam ību un droš ību; 
– i) pensiju sist ēmu pārredzamību, labu piel āgotību sieviešu un v īriešu vajadz ībām un 
centieniem un modernas sabiedr ības prasībām, demogr āfiskai novecošanai un struktur ālām 
pārmaiņām; to, ka cilv ēki saņem vajadz īgo inform āciju, lai pl ānotu pension ēšanos, un to, 
ka reformas tiek veiktas, pamatojoties uz iesp ējami plašāku vienpr ātību. 
Pieejama, augstas kvalit ātes un ilgtsp ējīga veselības aprūpe un ilgtermi ņa aprūpe, 
nodrošinot: 
LV 10   LV – j) visiem pieejamu atbilst īgu veselības un ilgtermi ņa aprūpi, un lai vajadz ība pēc aprūpes 
neizraisītu nabadz ību un finansi ālu atkarību; un lai tiktu risin āti jautājumi, kas rodas t ādēļ, 
ka piekļuve aprūpei un ietekme uz vesel ību nav vienl īdzīga; 
– k) veselības un ilgtermi ņa aprūpes kvalit āti un aprūpes pielāgošanu (ieskaitot profilaktiskas 
aprūpes ieviešanu) sabiedr ības un atseviš ķu iedzīvotāju mainīgajām vajadz ībām un 
prioritātēm, proti, izstr ādājot kvalitātes standartus, kas atbilst la bai starptautiskai praksei, 
un pastiprinot vesel ības nozares speci ālistu un pacientu, un apr ūpes saņēmēju atbildību; 
– l) to, ka pien ācīga un augstas kvalit ātes veselības un ilgtermi ņa aprūpe saglab ājas pieejama 
un finansi āli ilgtspējīga, veicinot resursu racion ālu izlietojumu, konkr ēti ar atbilstošiem 
stimuliem lietot ājiem un apr ūpes sniedz ējiem, labu p ārvaldību un koordin āciju starp 
aprūpes sistēmām un valsts un priv ātajām iestādēm. Ilgtspējas un kvalit ātes labad j āveicina 
veselīgs un aktīvs dzīvesveids un pietiekami cilv ēkresursi apr ūpes nozar ē. 
LV 11   LV 2. PIELIKUMS 
VISAPTVEROŠI R ĀDĪTĀJI SOCIĀLĀS AKM UZRAUDZ ĪBAI 
1.a Nabadz ības riska indekss (kop ējais, bērni un veci cilv ēki) + ilustrat īva robežv ērtība — ES 
To iedzīvotāju īpatsvars, kuru ien ākumi ir maz āki nekā 60 % no vid ējiem ienākumiem valst ī8. 
1.b Relat īvā vidējā nabadzības riska starp ība — ES 
Starpība starp vid ējiem ienākumiem, ko g ūst cilvēki, kas dz īvo zem nabadz ības riska sliekš ņa, un pašu 
sliekšņa robežvērtību, izteikta procentu āli pret nabadz ības riska slieksni.  
1.c Notur īgais nabadz ības riska indekss (pieejams tikai no 2010. gada) — ES 
Personas, kuras dz īvo uz nabadz ības robežas attiec īgajā gadā un vismaz 2 gadus p ēdējo 3 gadu laik ā.  
2. Nevienl īdzība ienākumu sadal ē (S80/S20) — ES 
Attiecība starp kop ējiem ienākumiem, ko sa ņem 20 % valsts iedz īvotāju ar visliel ākajiem ien ākumiem, 
un ienākumiem, ko sa ņem 20 % valsts iedz īvotāju ar viszem ākajiem ien ākumiem.  
3. Paredzamais vesel īga mūža ilgums — NAT  
Gaidāmais gadu skaits, ko persona p ēc piedzimšanas, 45 un 65 gadu vecum ā varētu nodzīvot labā 
veselības stāvoklī (nav apgr ūtinātas ikdienas aktivit ātes). Interpret ējams kopā ar paredzamo m ūža 
ilgumu.  
4. Skolu nepabeigušo jauniešu skaits — ES 
To personu vecum ā no 18 līdz 24 gadiem īpatsvars, kuriem ir tikai pamatskolas izgl ītība un kuri 
pēdējo četru nedēļu laikā pirms aptauj āšanas nav sa ņēmuši izglītību vai apm ācību. 
5. Bezdarbnieku m ājsaimniec ībā dzīvojoši cilv ēki — ES 
To pieaugušo iedz īvotāju (18-59 gadi, nav studenti) un b ērnu īpatsvars, kuri dz īvo mājsaimniec ībās, 
kurās neviens nav str ādājošais.  
6. Paredzamie kop ējie valsts soci ālie izdevumi — NAT  
Prognoze par kop ējiem valsts soci ālajiem izdevumiem, kas saist īti ar vecumu (pensijas, vesel ības 
aprūpe, ilgtermi ņa aprūpe, izglītība un bezdarbnieku pabalsti), pašreiz ējais līmenis un paredzam ās 
izmaiņas, izteikta k ā daļa no IKP.  
7.a Vidējie relatīvie vecu cilv ēku ienākumi — ES 
Vidējie ienākumi, ko g ūst iedzīvotāji vecumā 65+, izteikti k ā attiecība pret vid ējiem ienākumiem, ko 
gūst iedzīvotāji vecumā no 0-64 gadiem.  
7.b Kopējais aizvietošanas indekss — ES 
Attiecība starp vid ējo individu ālo pensiju iedz īvotājiem vecum ā no 65-74 gadiem un vid ējiem 
individuālajiem ien ākumiem vecum ā no 50-59 gadiem, neieskaitot citus soci ālos pabalstus.  
8. Neapmierin āta vajadz ība pēc medicīniskas apr ūpes (balstoties uz iedz īvotāju atbildēm) — 
NAT  + aprūpes izmantošana — NAT  
Kopējais gadījumu skaits, kad iedz īvotāji ziņo par neapmierin ātu medicīniskās aprūpes vajadz ību, kā 
iemeslu minot “finansi ālus šķēršļus”, “gaid īšanas laiku” vai “p ārāk lielu att ālumu”, pēc ienākumu 
kvintiles. Analiz ējams kopā ar ģimenes ārsta vai speci ālista apmekl ējumu skaitu p ēdējo 12 mēnešu 
laikā. 
                                                 
8 Ja vien nav nor ādīts pretēji, nabadz ības rādītāji šajā sarakstā attiecas uz m ājsaimniec ību ekvivalento 
izmantojamo ien ākumu, kas defin ēts kā mājsaimniec ības kopējais izmantojamais ien ākums (pieskaitot 
pabalstus un at ņemot nodok ļus), kas piel āgots, ņemot vērā mājsaimniec ības lielumu un sast āvu. Pilns 
rādītāju saraksts pieejams http://ec.europa.eu/employment_social/spsi/common_indicators_en.htm .  
LV 12   LV 9. Nabadz ības riska indekss, noteikts konkr ētā laikā — ES 
To iedzīvotāju īpatsvars, kuri dz īvo zem nabadz ības riska sliekš ņa, kas apr ēķināts atbilstoši 
ienākumiem 2004. gad ā, pielāgojot rādītāju gadu gait ā notikušajai infl ācijai. 
10. Nodarbin ātības līmenis vec āku darbinieku vid ū — ES 
Nodarbin ātas personu īpatsvars vecuma grup ā 55-59 gadi un vecuma grup ā 60-64 gadi, izsakot k ā daļu 
no attiecīgās vecuma grupas.  
11. Strādājošo nabadz ības risks — ES 
Indivīdi, kas klasific ēti kā nodarbin āti un kuri dz īvo uz nabadz ības robežas.  
12. Aktivit ātes indekss — ES 
Nodarbin āto iedzīvotāju un bezdarbnieku īpatsvars attiec ībā pret kopējo iedzīvotāju skaitu darbsp ējīgā 
vecumā (15-64 gadi).  
13. Reģionālās atšķirības — nodarbin ātības līmeņa svārstību indekss — NAT  
Standarta novirze no re ģionālajiem nodarbin ātības līmeņiem, izdal īta ar valsts sv ērto vidējo vērtību.  
14. Kopējie izdevumi vesel ības jomā uz vienu iedz īvotāju — NAT  
Kopējie izdevumi vesel ības jomā uz vienu iedz īvotāju, izteikti ar pirktsp ējas paritāti.