KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM

par zušu krājumu pārvaldības plānu īstenošanu, tostarp novērtējums par zušu krājumu pavairošanas pasākumiem un tādu zušu tirgus cenas izmaiņām, kas ir īsāki par 12 cm

Pamatinformācija

Šis ziņojums tiek iesniegts Eiropas Parlamentam un Padomei saskaņā ar Padomes 2007. gada 18. septembra Regulas (EK) Nr. 1100/2007[1] (Zušu regula) 9. panta 2. punktu.

Zušu regulā ir noteikti pasākumi ar mērķi atjaunot Eiropas zušu krājumus, kuri saskaņā ar Starptautiskās Jūras pētniecības padomes (ICES) atkārtotiem gadsimtu mijas sākumā sniegtiem ieteikumiem bija sarukuši līdz vēsturiski zemam līmenim un pastāvīgi samazinājās satraucošā ātrumā, papildināšanās līmenim esot 1–5 % no 1970. gadā novērotā (laikposms, kurā krājumu stāvoklis tika uzskatīts par veselīgu). Eiropas zutis kopš 2009. gada ir iekļauts arī Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām (CITES) II pielikumā, kurš attiecas ne tikai uz sugām, kurām draud izmiršana, bet arī tām sugām, kuru īpatņu tirdzniecība ir jākontrolē, lai novērstu izmantošanu, kas nav savienojama ar to izdzīvošanu. To atspoguļo zuša iekļaušana Padomes 1996. gada 9. decembra Regulas (EK) Nr. 338/97 par savvaļas dzīvnieku un augu sugu aizsardzību B pielikumā. 2010. gada decembrī Zinātniskās analīzes grupa, kas izveidota saskaņā ar minēto regulu, secināja, ka tā nevar uzskatīt, ka Eiropas zušu sagūstīšana vai zveja savvaļā vai to eksports neatstās negatīvu ietekmi uz sugas saglabāšanās stāvokli[2]. Pamatojoties uz iepriekš minēto, ES CITES pārvaldības iestādes kopš 2010. gada decembra nav bijušas tiesīgas atļaut zušu eksportu no ES.

Zušu regula uzliek pienākumu dalībvalstīm, kuru teritorijā ir upju baseini, kas veido zušu dzīvotnes, izstrādāt un īstenot zušu krājumu pārvaldības plānus (ZKPP). Minētajos plānos būtu jāiekļauj pārvaldības pasākumi, kas nodrošinātu, ka jūrā nokļūst vismaz 40 % pieaugušo zušu salīdzinājumā ar aplēsi par to, cik zušu tajā nokļūtu, ja nebūtu cilvēka ietekmes. Proti, ZKPP var ietvert tādus pasākumus kā komerczvejas apmēru samazināšana, atpūtas zvejas ierobežošana, krājumu pavairošanas pasākumi, strukturālie pasākumi, kuru mērķis ir darīt upes pārvaramas un uzlabot upju dzīvotnes, sudrabzušu pārvešana no iekšzemes ūdeņiem, plēsēju apkarošana, pasākumi, kas attiecas uz hidroelektrostaciju turbīnām, akvakultūra, kā arī jebkuri citi pasākumi, kas vajadzīgi, lai īstenotu minēto mērķi nodrošināt 40 % zušu nokļūšanu jūrā. Turklāt dalībvalstīm, kurās ir atļauts zvejot zušus, kas ir īsāki par 12 cm (stikla zušus), ir pienākums 60 % nozvejoto stikla zušu novirzīt krājumu pavairošanai[3].

Eiropas zušu krājumu stāvoklis

Komisija regulāri saņem ICES zinātniskos ieteikums par Eiropas zušu krājumu stāvokli. ICES ieteikumus par zušiem sniedz kopš 1999. gada, un tajos ir informācija par to, ka ilgtermiņā samazinās Eiropas zušu krājumi visās attīstības stadijās (stikla zuši, dzeltenzuši un sudrabzuši) un to papildināšanās līmenis.

Saskaņā ar jaunākajiem ICES ieteikumiem, kas publicēti 2013. gada novembrī, zušu krājumu stāvoklis joprojām ir kritisks un ir nepieciešama steidzama rīcība. Ieteikumos ir norādīts, ka pēdējos divos gados ir pieaudzis stikla zušu papildināšanās līmenis gadā, proti, tas ir pieaudzis no mazāk nekā 1 % līdz 1,5 % Ziemeļjūrā un no 5 % līdz 10 % citur. Tomēr šis pieaugums būtu jāskata vēsturiskā griezumā, un zušu dzīves cikla ilguma dēļ tas neietekmē pieaugušo zušu nokļūšanu jūrā īstermiņā. Tāpēc krājumu stāvoklis patlaban joprojām tiek uzskatīts par kritisku.

Pieejamais zinātniskais novērtējums tika veikts, pamatojoties uz nepilnīgiem ziņojumiem un nestandartizētu datu vākšanu un metodiku. Tā rezultātā tajā nav pilnīgi novērtēts to krājumu stāvoklis, kuri daļēji atrodas ārpus ES ūdeņiem.

Zinātniskos ieteikumus sniedz arī Starptautiskā Dabas un dabas resursu aizsardzības savienība (IUCN), kura 2014. gadā šo sugu novērtēja kā kritiski apdraudētu, pamatojoties uz populācijas lieluma strauju samazināšanos. IUCN secināja, ka pēdējos 45 gados zušu ģeogrāfiskās izplatības areālā plašos apgabalos ir būtiski samazinājies (par 90–95 %) to papildināšanās līmenis, kam par iemeslu ir dažādu veidu apdraudējums, kurš skar zušus dažādos dzīves cikla posmos.

Regulas (EK) Nr. 1100/2007 īstenošanas sekmes

Zušu regulas īstenošanā ir bijuši būtiski kavējumi. Dalībvalstis ZKPP iesniedza novēloti (dažus mēnešus līdz divus gadus pēc noteiktā termiņa), tehniskie novērtējumi paņēma neplānoti daudz laika, ziņojumi bija atkārtoti jāiesniedz apstiprināšanai Komisijā, tādējādi lielākā daļa plānu netika laicīgi īstenoti un kavējās krājumu pavairošanas pasākumu piemērošana.

ZKPP ir iesniegušas deviņpadsmit dalībvalstis. Minētajos plānos ir iekļauti dažādi pasākumi mirstības faktoru samazināšanai, tostarp zvejas un ar zveju nesaistīto darbību ierobežojumi, jo īpaši attiecībā uz migrācijas šķēršļu pārveidošanu vai likvidēšanu, krājumu pavairošanu, piesārņojuma samazināšanu, parazītu apkarošanu. Pirms Komisijas apstiprinājuma piešķiršanas visus ZKPP izvērtēja ICES.

No pienākuma izstrādāt ZKPP bija atbrīvotas sešas dalībvalstis[4], jo tika atzīts, ka to teritorijā nav būtisku zušu dzīvotņu (3. pants). Divas dalībvalstis[5] plānus neiesniedza, tāpēc tām pēc noklusējuma tika pieprasīts samazināt zušu nozveju par 50 % (Zušu regulas 4. panta 2. punkts).

Saskaņā ar regulas 9. panta 1. punktu dalībvalstīm ir pienākums ik pēc trim gadiem ziņot par ZKPP īstenošanas gaitu. Minētajos ziņojumos iekļauj šādu informāciju:

a) attiecībā uz katru dalībvalsti — sudrabzušu biomasas daļu, kas nokļūst jūrā, lai nārstotu, salīdzinājumā ar nokļūšanas jūrā mērķlīmeni, kas noteikts 2. panta 4. punktā;

b) zvejas piepūles līmeni, ar kuru zvejo zušus katru gadu, kā arī samazinājumu, kas panākts atbilstīgi 4. panta 2. punktam un 5. panta 4. punktam;

c) līmeni mirstības faktoriem, kas nav saistīti ar zveju, kā arī samazinājumu, kas panākts atbilstīgi 2. panta 10. punktam;

d) nozvejoto stikla zušu daudzumu un tā daļu, kas izmantota dažādiem mērķiem.

Lielākā daļa dalībvalstu pirmo progresa ziņojumu iesniedza noteiktajā termiņā (2012. gada 30. jūnijs)[6]. Progresa ziņojumos ir arī redzamas atšķirības ZKPP pieņemšanas termiņos dažādās dalībvalstīs, kuras tos pieņēma laikposmā no 2009. gada jūlija līdz 2011. gadam. Dažas dalībvalstu iestādes un zinātnieki ir minējuši, ka trūka laika datu savākšanai un/vai ZKPP īstenošanas ietekmes novērtēšanai.

ZKPP rezultātu statistiskais un zinātniskais novērtējums

Visu dalībvalstu progresa ziņojumi tika iesniegti statistiskajam un zinātniskajam novērtējumam. 2013. gada jūnijā tika saņemti zinātniskie ieteikumi[7], kuru pamatā ir ekspertu novērtējums un kuri sniegti, reaģējot uz Komisijas ad hoc pieprasījumu veikt ZKPP īstenošanas tehnisko novērtējumu. Ieteikumi apstiprināja, ka lielākajā daļā zušu krājumu pārvaldības vienību (EMU), t. i., 81 pārvaldības vienībā, ko dalībvalstis noteikušas savu ZKPP īstenošanai, ir panākts progress zvejniecības pārvaldības pasākumu īstenošanā, taču citi pārvaldības pasākumi, piemēram, dzīvotņu uzlabošana, parazītu apkarošana vai plēsēju kontroles pasākumi, ir atcelti vai īstenoti daļēji.

Vispārīgi runājot, pašreizējos apstākļos joprojām ir grūti novērtēt ZKPP rezultātus attiecībā pret 40 % zušu jūrā nokļūšanas mērķi, kas noteikts Zušu regulā.

Zinātniskajos ieteikumos ir uzsvērts, ka atsevišķu pārvaldības pasākumu efektivitāti ne vienmēr var pierādīt, proti, trūkst nepieciešamo datu vai nav sagaidāms, ka konkrētie pasākumi sniegs tūlītēju rezultātu vai ka tie sniegs rezultātus īstermiņā. Piemēram, ir liela varbūtība, ka sudrabzušu nokļūšanas jūrā līmeņa pieaugumu ir sekmējuši sudrabzušu zvejas ierobežojumi. Tomēr bioloģisku apsvērumu dēļ (paaudžu nomaiņas laiks, kas ilgst no 5 gadiem Vidusjūras lagūnās līdz 25–30 gadiem Ziemeļeiropā) netiek sagaidīts, ka pārvaldības pasākumi (piemēram, krājumu pavairošanas pasākumi), kas vērsti uz zušiem, kuri vēl nav sasnieguši sudrabzušu stadiju, jau būs sekmējuši sudrabzušu nokļūšanu jūrā lielākā skaitā. Šajā posmā ir arī grūti izvērtēt ar zvejas darbībām nesaistītus pasākumus, kas attiecas uz hidroelektrostacijām, sūkņu stacijām un migrācijas šķēršļiem, galvenokārt tāpēc, ka potenciālā ietekme ir atkarīga no konkrētās vietas īpatnībām un trūkst pēcnovērtēšanas datu. Ieteikumos nav secināts, ka minētie pārvaldības pasākumi ir neefektīvi vai ka tie nebūs efektīvi ilgtermiņā.

Iepriekš skaidroto iemeslu dēļ vēl nav iespējams katrā gadījumā noteikt EMU ieguldījumu krājumu atjaunošanā kopumā. No dalībvalstu progresa ziņojumiem izriet, ka no 81 EMU ceļā uz izvirzīto biomasas mērķu sasniegšanu ir 17 EMU, bet 42 EMU minētos mērķus nespēj īstenot, savukārt 22 EMU ziņojumu nav iesniegušas. 24 EMU ziņoja par to antropogēnās mirstības mērķu sasniegšanu, 19 EMU ziņoja, ka minētie mērķi nav sasniegti, savukārt 38 EMU neziņoja par visiem krājumu rādītājiem, kuri bija nepieciešami, lai veiktu minēto novērtējumu. Zinātniskajā novērtējumā bija arī uzsvērts tas, cik nozīmīgi ir novērtējumi, kuru uzdevums ir noteikt, kuri papildu pasākumi (kas nav zvejas ierobežojumi) varētu visvairāk palīdzēt sasniegt pārvaldības mērķus[8].

Krājumu pavairošana

Zušu regula uzliek pienākumu dalībvalstīm, kas atļauj zvejot stikla zušus, vismaz 60 % no nozvejas novirzīt uz saglabāšanu orientētai krājumu pavairošanai ES. Tomēr nav skaidrs, vai 60 % no kopējās nozvejas tik tiešām ir izmantoti krājumu pavairošanai, jo šķiet, ka pieprasījums nav pietiekams. Krājumu pavairošana ir pasākums, kas minēts gandrīz visos ZKPP. Saskaņā ar zinātnisko izvērtējumu tikai dažas EMU ir sasniegušas krājumu pavairošanas mērķus; lielākā daļa EMU mērķus ir izpildījušas daļēji, bet dažas EMU pasākumus nav spējušas īstenot.

Zinātniskajos ieteikumos par Eiropas zušu krājuma stāvokli 2012. gadā[9] tika paustas bažas par zušu krājumu pavairošanas pašreizējo praksi un tika norādīts, ka nav skaidrs, vai krājumu pavairošana faktiski sekmē sudrabzušu nokļūšanu jūrā lielākā skaitā vai zušu zvejas saglabāšanu konkrētās EMU. Zinātniskajā izvērtējumā par ZKPP īstenošanu[10] tika secināts, ka netiek sagaidīts, ka krājumu pavairošana saskaņā ar ZKPP būs palīdzējusi sekmēt sudrabzušu nokļūšanu jūrā lielākā skaitā, proti, šā pasākuma efektivitāte joprojām nav skaidra, jo trūkst pierādījumu par neto labumu, kuru ieguvi apgrūtina ilgais paaudžu nomaiņas laiks.

Zinātnieki arī apšauba krājumu pavairošanas ieguldījumu nārsta bara biomasā, un ir ieteikts visus ielaistos zušu mazuļus iezīmēt, lai turpmākajā paraugu ņemšanā tos varētu nošķirt no savvaļas zušiem[11]. Lai gan ilgā paaudžu nomaiņas laika dēļ krājumu pavairošanas ietekmi nevar pierādīt tūlītēji, Zviedrijā nesen ir veikti pētījumi, kuros tika izsekoti ielaistie zušu mazuļi, lai pārbaudītu, vai tie migrē tādā pašā veidā kā savvaļas papildinājuma zuši[12]. Pirmie rezultāti šķietami rāda, ka ielaistie zušu mazuļi uzvedas tāpat kā zuši, kuri papildinājušies dabiski.

Pārskats par dalībvalstu īstenoto krājumu pavairošanu ir sniegts šā ziņojuma II pielikumā.

Izmaiņas stikla zušu tirgus cenās un zušu nelikumīga tirdzniecība

Saskaņā ar Zušu regulas 7. panta 6. punktu, ja, pamatojoties uz dalībvalstu iesniegto informāciju, to stikla zušu tirgus cenas, kurus izmanto krājumu pavairošanai, būtiski samazinās salīdzinājumā ar to zušu cenu, kurus izmanto citiem nolūkiem, un ja attiecīgā dalībvalsts iesniedz pieprasījumu, Komisija veic atbilstošus pasākumus, lai risinātu šo situāciju. Minētie pasākumi var ietvert tās stikla zušu daļas samazināšanu, kura jānovirza stikla zušu krājumu pavairošanai, kā noteikts regulas 7. panta 2. punktā. Līdz šim nav pieņemts neviens šāds pasākums.

Zušu regulā (7. panta 7. punkts) ir noteikts, ka Komisijai ir pienākums līdz 2011. gada 1. jūlijam Eiropas Parlamentam un Padomei iesniegt ziņojumu, kurā būtu novērtēta krājumu pavairošanas pasākumu efektivitāte un izmaiņas stikla zušu tirgus cenās. Komisija ir atgādinājusi dalībvalstīm par pienākumu 2011. un 2012. gadā ziņot par stikla zušu cenām. Līdz 2012. gada jūlijam, tas ir, vienu gadu pēc pirmā stikla zušu cenu ziņošanas gada termiņa, ziņojumus par stikla zušu cenām bija iesniegušas divpadsmit dalībvalstis, taču tikai deviņi no šiem ziņojumiem bija pilnīgi. Šā iemesla dēļ Komisija nevarēja norādītajā termiņā izpildīt 7. panta 7. punktā noteiktos ziņošanas pienākumus.

Šajā ziņojumā ir iekļauts provizorisks novērtējums par izmaiņām stikla zušu tirgus cenās, par kurām paziņojušas dalībvalstis. I pielikumā ir apkopota dalībvalstu sniegtā informācija par stikla zušu cenām par kilogramu, kuras maksā krājumu pavairotāji dažādās dalībvalstīs.

Pēc Eiropas zušu iekļaušanas CITES II pielikumā (un CITES konvencijas transponēšanas Regulā (EK) Nr. 338/97[13]) kopš 2010. gada decembra zušus ir aizliegts ievest vai izvest no ES tirdzniecības nolūkā. Stikla zušus, kas nozvejoti ES ūdeņos, ir aizliegts pārdot ārpus ES. Stikla zušus, kurus neizmanto krājumu pavairošanai, var novirzīt izmantošanai pārtikā (galvenokārt Spānijā un Francijā) vai akvakultūrā (galvenokārt Nīderlandē un Dānijā, kā arī Grieķijā).

Tā kā nenotiek starptautiskā tirdzniecība un nav pietiekamas informācijas par cenām dalībvalstīs, vairs nav iespējams veikt cenu salīdzinājumu starp stikla zušiem, kas tiek pārdoti, un stikla zušiem, ko izmanto krājumu pavairošanai.

Ieteikumi par to, kā uzlabot Zušu regulas efektivitāti

Neraugoties uz to, ka tiek īstenoti ZKPP, Eiropas zušu krājumu stāvoklis joprojām ir kritisks, un līdz brīdim, kad būs konkrēti pierādījumi par to, ka pastāvīgi pieaug papildināšanās līmenis un pieaugušo īpatņu skaits, jāpiemēro piesardzīga pieeja. Zinātnieki pastāvīgi iesaka pēc iespējas līdz nullei samazināt jebkuru cilvēka izraisīto mirstību (zveju un ar zveju nesaistīto antropogēno mirstību) un rīkoties steidzami. Saskaņā ar minētajiem zinātniskajiem ieteikumiem, iespējams, vajadzētu apsvērt papildu pasākumus cilvēka izraisītās mirstības līmeņa samazināšanai.

ZKPP īstenošanas rezultātā zvejai ir piemēroti ierobežojumi, kas pāris gadu laikā var radīt stikla zušu papildināšanās līmeņa pieaugumu. Tāpēc ir jānovērtē šādu ierobežojumu ietekme īstermiņā.

Ar zveju nesaistīti antropogēnās mirstības faktori ietver hidroelektrostacijas un sūkņu stacijas, dzīvotņu izzušanu vai degradēšanos, piesārņojumu, slimības un parazītus. Vairāk uzmanības būtu jāpievērš pārvaldības pasākumiem, kuri attiecas uz minētajiem ar zveju nesaistītajiem antropogēnās mirstības faktoriem un no kuriem lielākā daļa dalībvalstīs ir īstenoti tikai daļēji. Lai gan valstu ZKPP mērķis ir nodrošināt, ka tiek izpildīts regulas 2. panta 4. punktā noteiktais mērķis panākt 40 % zušu nokļūšanu jūrā, vēl nav pieejami pilnīgi dati no ES vai citām valstīm, kuri ļautu novērtēt minētā mērķa izpildi ES mērogā vai attiecībā pret zušu krājumu kopumā.

Attiecībā uz krājumu pavairošanas pasākumiem, kuru ietekmi uz Eiropas zušu krājumiem varēs novērtēt tikai ilgtermiņā, zinātniskie ieteikumi liecina, ka ir bažas par pašreizējo zušu krājumu pavairošanas praksi, un tajos ir norādīts, ka vēl nav pierādījumu, kas ļautu apgalvot, ka krājumu pavairošana tik tiešām sekmē sudrabzušu nokļūšanu jūrā lielākā skaitā. Tāpēc ir nepieciešams izstrādāt rīkus, ar kuriem varētu novērtēt minēto pasākumu ietekmi un ieguldījumu attiecībā uz sudrabzušu nokļūšanu jūrā, kā arī izvērtēt, vai Zušu regulas noteikumi par krājumu pavairošanu joprojām ir atbilstoši, ņemot vērā problēmas saistībā ar to īstenošanu. Komisijas dienesti rūpīgi seko līdzi zinātnieku veikumam šajā jautājumā, un tie risinās šo jautājumu saskaņā ar jaunākajiem konstatējumiem.

Visbeidzot, no administratīvā viedokļa Zušu regula dalībvalstīm uzliek apjomīgus ziņošanas pienākumus, jo pilnīgai krājumu stāvokļa un ZKPP īstenošanas efektivitātes novērtēšanai ir nepieciešams, lai tās pilnīgi ziņotu par rādītājiem. Tomēr ziņojumi bieži vien ir bijuši nepilnīgi, jo dalībvalstu vidū nav konsekvences attiecībā uz ziņošanu un paziņoto krājumu rādītāju aprēķināšanu. Ziņošanu sekmētu datu tabulu un aprēķinu metožu standartizācija, un tādējādi vienlaikus varētu labāk novērtēt individuālo pārvaldības pasākumu efektivitāti EMU līmenī.

Komisija plāno pieprasīt neatkarīgu zinātnisku izvērtējumu par dalībvalstu izmantoto metodiku, un attiecīgā gadījumā atjauninātus zušu krājumu rādītājus vai to aprēķināšanu no jauna Šo darbību mērķis ir iegūt skaidras aplēses par krājumu raksturlielumiem katrā EMU, kas ļautu gūt ieskatu par krājumiem un izmantošanas stāvokli Eiropā, novērtēt Zušu regulas ietekmi un izvērtēt vajadzību pēc papildu pasākumiem. Pamatojoties uz minētajiem ieteikumiem un vajadzības gadījumā Komisija izskatīs, kādā veidā un ar kādiem līdzekļiem veicams Zušu regulas efektivitātes izvērtējums, ieskaitot iespējamu tās pārskatīšanu.

Avoti

ZZTEK, 43. plenārsesijas ziņojums, 2013. gada 8.–12. jūlijs, Kopenhāgena, ziņojums EUR 26094.

ICES ieteikumi, kas sniegti pēc ES pieprasījuma ICES veikt zušu krājumu pārvaldības plānu tehnisko novērtējumu, īpašais pieprasījums, 2013. gada jūnijs.

ICES, Report of the Workshop on Evaluation of Progress of the Eel Management Plan 2013, 2013. gada 13.–15. maijs, ICES galvenais birojs, Kopenhāgena. ICES CM/ACOM:32. 757 lpp.

ICES ieteikumi 2014. gadam attiecībā uz Eiropas zušiem, 2013. gada novembris.

ICES, Report of the Joint EIFAAC/ICES Working Group on Eels (WGEEL), 2013. gada 18.–22. marts, Sukarjeta [Sukarietta], Spānija, un 2013. gada 4.–10. septembris Kopenhāgena, Dānija.

ICES, Report of the Workshop on Eel and Salmon DCF Data (WKESDCF), 2012. gada 3.–6. jūlijs, ICES galvenais birojs, Kopenhāgena. ICES CM/ACOM:62.

[1] OV L 248, 22.9.2007., 17. lpp. Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejas (ZZTEK) atzinums, kas minēts Zušu regulas 9. panta 2. punktā, ir pieejams: http://stecf.jrc.ec.europa.eu/documents/43805/594118/2013-07_STECF+PLEN-13-02_JRC83565.pdf (sākot no 113. lpp).

[2] Īss kopsavilkums par secinājumiem, kas tika pieņemti Zinātniskās analīzes grupas 54. sanāksmē par savvaļas augu un dzīvnieku tirdzniecību, 2010. gada 3. decembris, https://circabc.europa.eu/sd/a/49ab3fc9-646b-4b35-ac42-f0333479ce24/54_summary_srg.pdf.

[3] Saskaņā ar Zušu regulas 2. panta 1. punktu dalībvalstis apzina un nosaka konkrētus to teritorijā esošos upju baseinus, kuri ir dabiskas Eiropas zušu dzīvotnes („zušu upju baseini”), turpretī Zušu regulas 7. panta 1. punktā ir noteikts, ka līdz 2013. gada 31. jūlijam 60 % no gadā noķertajiem zušiem, kas ir īsāki par 12 cm (stikla zuši), jānovirza krājumu pavairošanai.

[4] Austrija, Slovākija, Ungārija, Rumānija, Kipra un Malta.

[5] Bulgārija un Slovēnija.

[6] Patlaban vienīgā valsts, kas nav iesniegusi progresa ziņojumu, ir Somija.

[7] ICES ieteikumi, kas sniegti, reaģējot uz ES pieprasījumu ICES veikt zušu krājumu pārvaldības plānu īstenošanas tehnisko novērtējumu, un kas iekļauti ICES konsultatīvās komitejas ziņojumā, 2013. gads. ICES ieteikumi, 2013. gads, 9. sējums, 9.3.3.3. punkts, 17 lpp.

[8] ZZTEK, 43. plenārsēdes ziņojums, Kopenhāgenā, 2013. gada 8.–12. jūlijs, Kopenhāgena, ziņojums EUR 26094.

[9] ICES ieteikumi par Eiropas zušiem, ICES ieteikumi, 2012. gads, 9. sējums, 9.4.7. punkts: “Ņemot vērā pašreizējo stikla zušu krājumu rekordzemo līmeni, ICES atkārtoti pauž bažas, ka stikla zušu mazuļu ielaišanas programmām, visticamāk, nav būtiskas ietekmes uz Eiropas zušu krājuma atjaunošanu. Pierādījumiem vajadzētu kopumā apliecināt, ka zušu mazuļu ielaišana sniegs neto labumu, proti, tā sekmēs sudrabzušu nokļūšanu jūrā un nārsta potenciālu. Pirms zušu mazuļu ielaišanas pasākumu sākšanas vai iesāktās ielaišanas turpināšanai būtu jāveic riska novērtējums, kurā tiktu ņemta vērā zveja, turēšana, transportēšana, mirstība pēc ielaišanas ūdenī un citi faktori, piemēram slimību vai parazītu izplatīšanās. Lai veicinātu krājumu atjaunošanu, visi nozvejotie stikla zuši būtu jāizmanto zušu mazuļu ielaišanas pasākumiem. Krājumu papildināšanu vajadzētu veikt tikai tad, ja ir sagaidāms, ka līdz sudrabzušu stadijai izdzīvos liels skaits zušu un ir labi apstākļi nokļūšanai jūrā. Tas nozīmē, ka zušu mazuļu ielaišanu nevajadzētu veikt zvejas turpināšanai, un to vajadzētu veikt tikai tad, ja antropogēnā mirstība ir zema.”

[10] ICES ieteikumi, kas sniegti, reaģējot uz ES pieprasījumu ICES veikt zušu krājumu pārvaldības plānu īstenošanas tehnisko novērtējumu, un kas iekļauti ICES konsultatīvās komitejas ziņojumā, 2013. gads. ICES ieteikumi, 2013. gads, 9. sējums, 9.3.3.3. punkts, 17 lpp.

[11] EIFAACICES zušu darba grupas ziņojums (2011).

[12] Wickström & Sjöberg, “Traceability of stocked eels – the Swedish approach”, Ecology of Freshwater Fish 2013, 1. lpp.

[13] Padomes 1996. gada 9. decembra Regula (EK) Nr. 338/97 par savvaļas dzīvnieku un augu sugu aizsardzību, reglamentējot to tirdzniecību (OV L 61, 3.3.1997., 1. lpp.).

I pielikums. Tabula “Stikla zušu cenas par kilogramu, kuras maksā krājumu pavairotāji dažādās dalībvalstīs un par kurām Komisijai paziņojušas attiecīgās valstu iestādes”

|| || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012

|| Piezīmes || Svars Kg || Cena EUR/kg || Kg || EUR/kg || Kg || EUR/kg || Kg || EUR/kg || Kg || EUR/kg

BE || Saskaņā ar pamatregulā noteikto progresa ziņojumu: 2010./2011. g. — 120 kg 2011./2012. g. — 160 kg || 125 || 510 || 152 || 425 || 143 || 453 || 160 || 470–520 || 206 || 399–416

CZ || Saskaņā ar pamatregulā noteikto progresa ziņojumu: 2009./2010. g. — 671 kg 2010./2011. g. — 620 kg 2011./2012. g. — 520 kg || || || 289 || 495 || 640 || 547 || 609 || 547 || 557 || 530

DE || Saskaņā ar pamatregulā noteikto progresa ziņojumu: 2009./2010. g. — 2 492 kg 2010./2011. g. — 807 kg 2011./2012. g. — 1 761 kg || || 400–550 || || 400–550 || || 400–550 || || 400–550 || || 400–550

DK || Saskaņā ar pamatregulā noteikto progresa ziņojumu: 2009./2010. g. — 1 050 kg 2010./2011. g. — 600 kg 2011./2012. g. — 250 kg || || || || 419 || || 453 || || 421 || ||

EE || || || || || || 63,5 || 480 || 206,5 || 625 || ||

EL || || || || || || || || 285 || 420 || ||

ES || Cenas, kas maksātas par stikla zušu krājumu pavairošanu, paziņojusi tikai Astūrija. || 6 || 464 || 8 || 562 || n. p. || n. p. || 8 || 578 || 8 || 535

FR || Saskaņā ar mutiski sniegto informāciju Francijā pārdotas 3,6 tonnas par 400 EUR/kg. Gads nav norādīts. || || || || || || || || || ||

IE || Seko ICES ieteikumiem — nepaļaujas uz krājumu pavairošanas efektivitāti un nogaida, līdz būs pieejama jauna zinātniska informācija. || || || 0 || n. p. || 0 || n. p. || 0 || n. p. || 0 || n. p.

NL || Saskaņā ar pamatregulā noteikto progresa ziņojumu: 2009./2010. g. — 2 890 kg 2010./2011. g. — 370 kg 2011./2012. g. — 2 086 kg || || || || || || 450 (UK) 440 (FR) || || 490 (UK) 550 (FR) || ||

LT || || || || || || || || 1047 || || ||

LV || Cenā ietverta glabāšana, transportēšana un pārvaldība || || || || || || || 100 || 2917* || ||

PL || Saskaņā ar pamatregulā noteikto progresa ziņojumu: 2009./2010. g. — 85 kg 2010./2011. g. — 85 kg 2011./2012. g. — 90 kg || || || || || 85 || 650 || 85 || 500 || ||

PT || Neveic krājumu pavairošanu, bet pārdod Spānijai (skaitļi slīprakstā). || || 270 || || 209 || || 275 || 900 || 402 300 || ||

SE || Saskaņā ar pamatregulā noteikto progresa ziņojumu: 2009./2010. g. — 870 kg || || || || || || 575–650 || || 575–650 || ||

SK || || 100 || 808 || 62 || 565 || 85 || 595 || 79,5 || 600 || ||

UK || Saskaņā ar pamatregulā noteikto progresa ziņojumu: 2009./2010. g. — 240 kg 2010./2011. g. — 1487 kg 2011./2012. g. — 400 kg || || || 240 || || (865,1) 1401 || (476) || (948,3) 1080 || (395) || ||

NB! Tabulā norādītas stikla zušu cenas 2008.–2012. gadā. Komisijai bija grūtības iegūt pilnīgus un atbilstošus datus no dalībvalstīm, lai gan tā vairākkārt izteica aicinājumu iesniegt šādus datus.

II pielikums. Krājumu pavairošanas pasākumu īstenošana

BE: 2011. gadā Valonijā dažās prioritārās upēs, piemēram, Urtā (12 kg) Amblēvā (8 kg), Ēnā (1 kg), Meeņas [Méhaigne] (2 kg) Lesas un Mēzas baseinā un Dilā [Dyle] (1 kg) Šeldas baseinā, tika ielaisti aptuveni 130 000 īpatņu (40 kg). 2012. gadā krājumu pavairošanai tika ielaisti 50 kg īpatņu Mēzas baseinā: Vedrā (6 kg), Otlesā [Haute Lesse] (6 kg), Viruānā [Viroin] (4 kg), Otsambrā [Haute Sambre] (6 kg), Bjesmā [Biesme] (2 kg), Bjesmelā [Biesmelle] (2 kg), Antē [Hantes] (2 kg), Tūrā [Thure] (2 kg), Odērā [Eau d'Heure] (4 kg), Odēras ezeros (2 kg). Krājumu pavairošana ilgs turpmākos četrus gadus.

CZ: Zivju ielaišana notiek saskaņā ar pārvaldības plānu. Zivju ielaišana tiek veikta teritorijās, no kurām zuši var nokļūt jūrā. Tās ietver Elbas upes baseinu, kura ūdeņi ietek Ziemeļjūrā (migrācija bez šķēršļiem), un Odras baseinu, kura ūdeņi ietek Baltijas jūrā Polijas piekrastē (šajā teritorijā pastāv daži šķēršļi, kuri kavē zušu netraucētu nokļūšanu Baltijas jūrā). Laikposmā no 2012. līdz 2014. gadam Čehijas Republikā katru gadu plānots importēt 950 kg stikla zušu. Daļa jeb 700 kg no minētā daudzuma tiks apmaksāta, izmantojot zivsaimniecības darbības programmu, bet atlikušie 250 kg — izmantojot Čehijas Zvejas savienības privāto finansējumu.

DK: Krājumu pavairošana pilnībā īstenota, kā aprakstīts Dānijas ZKPP. Kopš 2010. gada, kad tika piešķirti Eiropas Zivsaimniecības fonda līdzekļi, ir palielinājies krājumu pavairošanai saldūdenī izmantoto zušu skaits. Dānijas ZKPP bija ierosināts pavairot zušu krājumus, izmantojot 0,8 miljonus zušu. Faktiskais zušu skaits, kas tika izmantots zušu krājumu pavairošanai, 2010. un 2011. gadā pieauga līdz 1,2–1,4 miljoniem.

EE: Galvenais ZKPP priekšlikums bija palielināt Narvas baseina ūdenstilpēs gadā ielaisto zušu mazuļu daudzumu un uzlabot zušu mazuļu ielaišanas pasākumus, piesaistot papildu finansējumu no Eiropas Zivsaimniecības fonda (EZF). Kopš 2011. gada zušu mazuļu ielaišanas pasākumiem ir saņemts papildu finansējums no EZF. Neveicot zušu mazuļu ielaišanas pasākumus, tiktu izslēgta plaša teritorija, kurai ir augsts ražīguma potenciāls.

EL: Plānotais pasākums 10 % no stikla zušiem, kas importēti no citām ES dalībvalstīm, izmantot krājumu pavairošanai (stikla zušu papildināšanās līmenis Grieķijā ir ļoti zems), netika īstenots pilnībā finansiālu iemeslu dēļ.

ES: Visi autonomie apgabali, kuri bija plānojuši veikt krājumu pavairošanas pasākumus, tos ir īstenojuši, lai arī atšķirīgā apmērā. Krājumu pavairošanas plāni pilnībā tika īstenoti Astūrijā, Kantabrijā, Katalonijā un Andalūzijā, bet Valensijā krājumi tika pavairoti tikai 42 % apmērā no plānotā apjoma. Basku zemē tiks īstenoti tikai atliktie krājumu pavairošanas pasākumi.

FR: Krājumu pavairošanai ES tika novirzīti 45 % no stikla zušu nozvejas kvotas 2011./2012. gada zvejas sezonai. 5–10 % no nozvejas bija paredzēti krājumu pavairošanai Francijā, taču krājumu pavairošana katrā zvejas sezonā laikposmā no 2009. līdz 2012. gadam tika veikta daudz mazākā apjomā, nekā plānots.

2009./2010. g.: 0,33 %

2010./2011. g.: 1,69 %

2011./2012. g.: 8,34 %

Iemesli, kāpēc netika izpildīti krājumu pavairošanas mērķi, ir novēlota Francijas zušu krājumu plānu īstenošana 2009. gadā, EVEX vīrusa atklāšana stikla zušos, šaubas par zušu spēju iedzīvoties konkrētos apgabalos, administratīvas un finansiālas grūtības un piesārņojums dažos krājumu pavairošanas mērķapgabalos. Krājumu pavairošana katru gadu notiek sekmīgāk, pateicoties gūtajai pieredzei attiecībā uz piemērotām krājumu pavairošanas vietām un sanitārajiem apsvērumiem.

Stikla zušu mirstība 15 dienu periodā pēc krājumu pavairošanas svārstās no 6 līdz 72 % atkarībā no apgabala. Izdzīvošanas rādītāju pirmo sešu mēnešu laikā nebija iespējams noteikt precīzi. Divos krājumu pavairošanas apgabalos tika konstatēts, ka izdzīvoja “vismaz daļa” zušu. Pārējos divos krājumu pavairošanas apgabalos netika noķerts neviens iezīmēts (krājumu pavairošanai izmantots) zutis, tāpēc nav iespējams izdarīt secinājumu par to, kāds ir izdzīvošanas rādītājs.

LT: Krājumu papildināšana ir viens no vissvarīgākajiem plāna pasākumiem. Zušu mazuļu ielaišanas intensitāte ir atkarīga no stikla zušu pieejamības. Zušu mazuļu ielaišanai var izmantot zušus dažādās attīstības stadijās. Ieteicamais ielaiduma blīvums Lietuvas ūdenstilpēm uz vienu hektāru ir 100 stikla zušu vai 25 zuši, kas īsāki par 20 cm.

Pēdējos desmit gados zušu mazuļu ielaišana ir veikta laiku pa laikam, izmantojot zušu mazuļus vai mākslīgi audzētus zušu mazuļus, kuri sver vairākus gramus. Neraugoties uz grūtībām saistībā ar ZKPP īstenošanas sākšanu, Zvejas pārvalde pasākumus sāka īstenot 2011. gada vidū. Tika iepirkti 134 000 Eiropas zušu, kuri bija īsāki par 20 cm (apmēram 10–11 g smagi). Divos mēnešos (2011. g. jūlijā un augustā) viss iepirktais zušu daudzums tika ielaists 22 Lietuvas ezeros.

NL: Krājumu pavairošanu bija plānots sākt 2009. gadā, taču tā tika sākta 2010. gadā. Zušu krājumu pavairošanai izmanto mākslīgi audzētus zušus, kuri ir vismaz 28 cm gari. Pašreiz īstenotās stikla zušu ielaišanas programmas efektivitāte nav zināma. Zušu mazuļu ielaišanas programmas ietekme vēl nebūs jūtama laikposmā no 2009. līdz 2011. gadam, kamēr stikla zušu garums nepārsniegs 30 cm un tos nevarēs ņemt vērā zušu zvejniecībā un uzraudzības programmās. Tādējādi tā neiekļaujas periodā, kas pašreiz tiek izvērtēts. Līdz ar Francijā, Spānijā un Anglijā iegūtu stikla zušu ielaišanu Nīderlandes ūdeņos tajos neapšaubāmi palielināsies sudrabzušu biomasa.

Pasākumi laikposmā no 2009. līdz 2012. gadam. Krājumu pavairošanai izmantotie stikla zuši un mākslīgi audzētie zuši

Krājumu pavairošanai izmantotais daudzums || 2010 || 2011

Stikla zuši || 763 || 164

Mākslīgi audzētie zuši || 0 || 1395

PL: Zušu mazuļu ielaišanas intensitāte ir atkarīga no stikla zušu pieejamības maijā un jūnijā. Ieteicamais daudzums ielaišanai Odras baseinā ir 6 miljoni īpatņu, bet Vislas baseinā — 7 miljoni īpatņu. Mākslīgai pavairošanai ir iespējams izmantot dažāda lieluma zušus. Pēdējos divdesmit gados ielaišanai ir izmantoti mākslīgi audzēti zuši, kuri sver no dažiem līdz vairākiem simtiem gramu.

Zivsaimniecības bioekonomikas departamenta (IFI) veikto pētījumu rezultāti rāda, ka Polijā ir vismaz desmit lielu uzņēmumu, kas importē zušu mazuļus ielaišanai, un viens ražotājs, kurš audzē importētos stikla zušus un ir saistīts ar Polijas Makšķernieku asociāciju Suvalkos. Lielākā daļa importētāju zivju mazuļus iegūst no akvakultūras uzņēmumiem, kas atrodas Dānijā, Nīderlandē, Vācijā, Zviedrijā, Lietuvā un Francijā, kur dažādos apmēros tiek veikta zušu nobarošana, un lielākā daļu zivju sver 100 līdz 1 000 gramu.

PT: Ziņojumā nav aprakstīts, kā tiek izpildīta prasība par 60 % Miņu upē (vienīgā vieta Portugālē, kur ir atļauta stikla zušu zveja) nozvejoto stikla zušu novirzīšanu krājumu pavairošanai. Ir apzinātas iespējamās vietas, kuras būtu piemērotas zušu krājumu pavairošanai. Tomēr Portugāle vēlētos, lai tiktu izvērtēts krājumu pavairošanas lietderīgums, jo īpaši ņemot vērā faktu, ka to ieguldījums ir apšaubāms, un arī tāpēc, ka šo pasākumu īstenošana ir finansiāli un tehniski sarežģīta.

SE: Intensīvāka krājumu pavairošana sudrabzušu nokļūšanu jūrā lielākā skaitā sekmēs ne ātrāk kā 14 gadus pēc zušu mazuļu ielaišanas (saskaņā ar ZKPP). Stikla zuši tiek iepirkti no Francijas un/vai Anglijas, un tie vienmēr tiek turēti karantīnā, lai nodrošinātu, ka Zviedrijas ūdeņos nenonāk neviena slimība. ZKPP nospraustie mērķi — palielināt krājumu pavairošanas apjomus — ir izpildīti.

2008. gadā Zviedrijā krājumu pavairošanai ūdeņos tika ielaisti 1–1,2 miljoni stikla zušu. ZKPP noteiktais īstermiņa mērķis paredzēja šo daudzumu līdz 2010. gadam divkāršot (līdz 2–2,5 miljoniem īpatņu). Šis mērķis tika sasniegts pirmajā ZKPP īstenošanas gadā. 2010. un 2011. gadā krājumu pavairošanas pasākumi austrumu piekrastē tika gandrīz pilnībā pārtraukti; krājumu pavairošana iekšzemes ūdeņos galvenokārt tika veikta ezeros, kuru notece ir vērsta uz rietumiem, jo īpaši Vēnernā un Vombšēnā [Vombsjön], lai izvairītos no turpmākas antropogēnās ietekmes (t. i., zvejas un hidroelektrostaciju izraisītas mirstības) uz zušu mazuļu ielaišanas programmu.

Ņemot vērā to, ka krājumu pavairošanas pasākumiem ZKPP ir būtiska nozīme, un to, ka pašreiz stikla zušu krājumu līmenis ir ļoti zems, jānodrošina, lai ikviens krājumu pavairošanas pasākums radītu neto labumu nārstojošajai populācijai, un jāizpilda trīs pamatnosacījumi:

– vietā, kurā tiek zvejoti stikla zuši, ir jābūt to pārpalikumam;

– vietā, kurā tie tiek ielaisti ūdenī, nevajadzētu būt antropogēnajai mirstībai vai tai vajadzētu būt nelielai un

– vajadzētu būt lielai iespējamībai, ka krājumu pavairošanai izmantotie zuši var migrēt uz Sargasu jūru (ir veikti vairāki pētījumi, lai izsekotu krājumu pavairošanai izmantoto zušu migrāciju uz to nārsta vietām, taču pagaidām vēl nav pārliecinošu pierādījumu, ka minētie zuši migrāciju spēj pabeigt veiksmīgi).