EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA (ES) 2022/1812

(2022. gada 4. maijs)

par Eiropas Savienības aģentūru 2020. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu – sniegums, finanšu pārvaldība un kontrole

EIROPAS PARLAMENTS,

— ņemot vērā lēmumus par Eiropas Savienības aģentūru 2020. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu,

— ņemot vērā Komisijas ziņojumu par turpmāko rīcību attiecībā uz 2019. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu (COM(2021) 405),

— ņemot vērā Revīzijas palātas gada ziņojumu par ES aģentūrām attiecībā uz 2020. finanšu gadu ar aģentūru atbildēm (1),

— ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 18. jūlija Regulu (ES, Euratom) 2018/1046 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un Lēmumu Nr. 541/2014/ES un atceļ Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (2), un jo īpaši tās 68. un 70. pantu,

— ņemot vērā 32. un 47. pantu Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģētajā regulā (ES) Nr. 1271/2013 par finanšu pamatregulu struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (3) 208. pantā,

— ņemot vērā Komisijas 2018. gada 18. decembra Deleģēto regulu (ES) 2019/715 par finanšu pamatregulu struktūrām, kas izveidotas saskaņā ar LESD un Euratom līgumu un minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) 2018/1046 (4) 70. pantā, un jo īpaši tās 105. pantu,

— ņemot vērā Reglamenta 100. pantu un V pielikumu,

— ņemot vērā Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumus,

— ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A9-0104/2022),

A. tā kā šajā rezolūcijā ir iekļauti horizontāli konstatējumi, kas attiecas uz visām struktūrām Regulas (ES, Euratom) 2018/1046 70. panta nozīmē un kas ir daļa no lēmumiem par budžeta izpildes apstiprināšanu saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) 2018/1046 262. pantu un Parlamenta Reglamenta V pielikuma 3. punktu;

B. tā kā šajā rezolūcijā attiecībā uz Euratom Apgādes aģentūru ir iekļauti arī horizontāli konstatējumi, kas ir daļa no lēmuma par budžeta izpildes apstiprināšanu saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) 2018/1046 262. pantu un Parlamenta Reglamenta V pielikuma 3. punktu;

C. tā kā Savienības aģentūrām būtu jākoncentrējas uz uzdevumiem, kas acīmredzami rada pievienoto vērtību ES un šādu uzdevumu izpildes organizēšana būtu jāoptimizē, lai Savienības nodokļu maksātāju interesēs izvairītos no darbības pārklāšanās,

1. atzinīgi vērtē aģentūru centienus saglabāt savus augstos darba standartus un kvalitatīvos darba rezultātus, neraugoties uz Covid-19 pandēmijas dēļ noteiktajiem ierobežojumiem;

2. uzsver, ka pandēmijas apstākļos ir vēlreiz pierādījies tas, ka aģentūrām ir ļoti būtiska nozīme Savienības politikā, sākot ar infekciju uzraudzību dalībvalstīs, atļauju piešķiršanu vakcīnām un ārstniecības līdzekļiem, norādījumu izdošanu par darba vietu pielāgošanu un darbinieku aizsardzību, ieteikumu sniegšanu par tāldarbu, iepirkšanos tiešsaistē un e-veselību un beidzot ar pandēmijas izraisītās nestabilitātes novēršanu tirgos, kas atrodas to uzraudzībā, un tās ir apliecinājušas lielu noturību, elastīgumu un pielāgošanās spēju;

3. norāda, ka 32 decentralizēto Savienības aģentūru 2020. gada budžetos saistību apropriāciju kopējais apmērs bija aptuveni 3 040 miljoni EUR jeb aptuveni par 6,55 % vairāk nekā 2019. gadā, savukārt maksājumu apropriāciju kopējais apmērs bija 2 888 miljoni EUR jeb par 19,59 % vairāk nekā 2019. gadā; turklāt norāda, ka no 2 888 miljonus EUR vērtajām maksājumu apropriācijām no Savienības vispārējā budžeta tika finansēti aptuveni 2 253 miljoni EUR jeb 74,1 % no aģentūru kopējā finansējuma 2020. gadā (salīdzinājumam: 2019. gadā – 74,8 %); turklāt pieņem zināšanai, ka aptuveni 786 miljoni EUR tika finansēti no pakalpojumu maksām un tiešajām iemaksām, ko nodrošina iesaistītās valstis (šis rādītājs salīdzinājumā ar 2019. gadu samazinājies par 21,0 %);

4. atzinīgi vērtē to, ka Eiropas Revīzijas palāta (turpmāk – “Revīzijas palāta”) savā gada ziņojumā par Savienības aģentūrām attiecībā uz 2020. gadu (turpmāk – “Revīzijas palātas ziņojums”) ir secinājusi, ka aģentūru 2020. gada 31. decembrī slēgtā finanšu gada pārskatu un tiem pakārtoto ieņēmumu revīzija kopumā ir apstiprinājusi iepriekšējos gados paziņotos pozitīvos rezultātus; norāda, ka Revīzijas palāta tomēr saskata nepieciešamību ieviest dažus uzlabojumus saistībā ar pārskatiem pakārtotajiem maksājumiem;

Galvenie Revīzijas palātas konstatētie riski

5. norāda uz Revīzijas palātas ziņojumā pausto viedokli, ka vispārējais risks saistībā ar pārskatu ticamību visām aģentūrām, tāpat kā 2019. gadā, kopumā ir zems, ņemot vērā, ka pārskati sagatavoti, piemērojot Komisijas grāmatveža pieņemtos grāmatvedības noteikumus un pamatojoties uz starptautiskajiem grāmatvedības standartiem;

6. norāda uz Revīzijas palātas ziņojumā pausto viedokli, ka – tāpat kā 2019. gadā – vispārējais risks saistībā ar aģentūru pārskatiem pakārtoto ieņēmumu likumību un pareizību lielākajai daļai aģentūru ir zems, savukārt vidējs šis risks ir aģentūrām, kuras savu darbību daļēji finansē pašas un kurām piemēro īpašu regulējumu attiecībā uz pakalpojumu maksu iekasēšanu un citiem ieņēmumiem;

7. norāda, ka saskaņā ar Revīzijas palātas viedokli risks, kas saistīts ar aģentūru pārskatiem pakārtoto maksājumu likumību un pareizību, kopumā uzskatāms par vidēju, taču konkrētās budžeta sadaļās tas var svārstīties no zema līdz augstam; norāda, ka saskaņā ar Revīzijas palātas viedokli risks, kas saistīts ar I sadaļu (“Personāla izdevumi”), kopumā ir zems, ar II sadaļu (“Administratīvie izdevumi”) saistītais risks tiek uzskatīts par vidēju, savukārt III sadaļā (“Pamatdarbības izdevumi”) tas var svārstīties no zema līdz augstam atkarībā no aģentūras un tās darbības izdevumu veida; norāda, ka saskaņā ar Revīzijas palātas viedokli risks, kas saistīts ar III sadaļu, ir līdzīgs ar II sadaļu saistītajam riskam, taču, tā kā III sadaļā ir runa par daudz lielākām summām, tiek uzskatīts, ka ietekme ir lielāka;

8. norāda, ka saskaņā ar Revīzijas palātas viedokli risks pareizas finanšu pārvaldības jomā ir vidējs un galvenokārt ir saistīts ar publiskā iepirkuma procedūrām, kas nenodrošināja saimnieciski visizdevīgos risinājumus;

9. norāda, ka ar budžeta pārvaldību saistīto risku Revīzijas palāta uzskata par zemu, jo, kaut gan Revīzijas palātas veiktajā revīzijā tika konstatēts augsts pārnesumu līmenis apropriācijām, par kurām bija uzņemtas saistības, saskaņā ar Revīzijas palātas viedokli šādi pārnesumi tomēr bijuši pamatoti darbību daudzgadu rakstura vai no aģentūrām neatkarīgu iemeslu dēļ;

10. norāda, ka Revīzijas palāta minējusi, ka tās darbu ietekmējis cits ar Covid-19 pandēmiju saistīts risks, proti, ceļošanas ierobežojumi liedza tai veikt pārbaudes uz vietas, kas ļautu iegūt dokumentu oriģinālus un klātienē intervēt revidējamo vienību darbiniekus; ar gandarījumu norāda, ka Revīzijas palāta tik un tā paveica savu darbu, pārbaudot dokumentus un attālināti intervējot revidējamās vienības; norāda uz Revīzijas palātas vērtējumu, ka, lai gan apstākļos, kad nav veiktas pārbaudes uz vietas, var pieaugt kļūdu neatklāšanas risks, no revidējamajām vienībām iegūtie pierādījumi joprojām ļāva tai pilnvērtīgi pabeigt darbu un izdarīt secinājumus; norāda uz Revīzijas palātas konstatējumu, ka arī aģentūrām, organizējot savu darbu, bija jāpārvar dažas ar Covid-19 saistītas problēmas, kas ietekmēja aģentūru iepirkuma procedūru administrēšanu un līgumu izpildi, darbā pieņemšanas procedūras, budžeta izpildi un iekšējās kontroles; atzinīgi vērtē Revīzijas palātas īpašos apsvērumus šajā sakarā;

11. atzinīgi vērtē to, ka Revīzijas palāta ir paziņojusi, ka lielākajā daļā gadījumu aģentūras ir veikušas koriģējošus pasākumus, lai ņemtu vērā iepriekšējo gadu revīzijās paustos konstatējumus, un aicina TI aģentūras turpināt centienus veikt turpmākus pasākumus saistībā ar Revīzijas palātas konstatējumiem, īpaši iekšējās kontroles, publiskā iepirkuma procedūru un budžeta pārvaldības jomā;

Budžeta un finanšu pārvaldība

12. ar gandarījumu norāda, ka no Revīzijas palātas gada ziņojuma izriet, ka attiecībā uz visu aģentūru pārskatu ticamību ir sniegts revīzijas atzinums bez iebildēm; turklāt norāda, ka Revīzijas palāta ir sniegusi atzinumu bez iebildēm par visu aģentūru pārskatiem pakārtoto ieņēmumu likumību un pareizību; konstatē, ka, vērtējot aģentūru pārskatiem pakārtoto maksājumu likumību un pareizību, Revīzijas palāta ir sniegusi atzinumu bez iebildēm attiecībā uz visām aģentūrām, izņemot Eiropas Savienības Energoregulatoru sadarbības aģentūru (ACER), Eiropas Savienības Aģentūru lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (eu-LISA) un Eiropas Savienības Kiberdrošības aģentūru (ENISA);

13. norāda, ka attiecībā uz pārskatu ticamību Revīzijas palāta iekļāvusi ziņojumā apstākļu akcentējuma punktu attiecībā uz Eiropas Zāļu aģentūru, vēršot uzmanību uz nomas līgumu par aģentūras iepriekšējām telpām Londonā, kurš ir spēkā līdz 2039. gadam un kurā nav paredzēta priekšlaicīga līguma darbības izbeigšana; pēc iepazīšanās ar Revīzijas palātas ziņojumu norāda, ka aģentūra savas iepriekšējās telpas ir iznomājusi apakšnomniekam saskaņā ar nosacījumiem, kas atbilst pamatnomas noteikumiem, un ka saskaņā ar Revīzijas palātas aplēsēm atlikusī nomas maksa, attiecīgās pakalpojumu izmaksas un izīrējamo telpu apdrošināšana, kas aģentūrai jāmaksā līdz nomas līguma beigām, ir 377 miljoni EUR; norāda, ka tā ir ievērojama summa, kas potenciāli pakļauj riskam aģentūras finanšu nepārtrauktību;

14. norāda, ka attiecībā uz aģentūru pārskatiem pakārtoto ieņēmumu likumību un pareizību Revīzijas palāta iekļāvusi ziņojumā divus punktus “Citi jautājumi” attiecībā uz Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi (EVTI), vienā no tiem vēršot uzmanību uz maksām, ko iekasē no kredītreitingu aģentūrām, un otrā – uz darījumu reģistriem aprēķinātajām maksām; pieņem zināšanai Revīzijas palātas konstatējumu, ka maksas, ko iekasē no kredītreitingu aģentūrām, ir balstītas uz šo struktūru ieņēmumiem, uzskatot tās par juridiskām personām, nevis par grupu vai saistītu sabiedrību grupu, un ka šādos apstākļos rodas gandrīz likumīga iespēja izvairīties no maksām, pārvedot Savienības jurisdikcijā esošu kredītreitinga aģentūru ieņēmumus uz saistītajām sabiedrībām ārpus Savienības; norāda, ka EVTI meklē risinājumu šim riskam un šajā sakarā ir publicējusi apspriešanās dokumentu, kura rezultātā Komisijai tika sniegtas tehniskas konsultācijas par EVTI izveides regulas grozīšanu, lai mazinātu konstatēto risku; norāda, ka darījumu reģistriem piemērojamās maksas EVTI aprēķina, pamatojoties uz katra atsevišķā darījumu reģistra piemērojamo apgrozījumu, kurš norādīts to finanšu pārskatos, par ko neatkarīgi revidenti sniedz atzinumu par to, vai no tiem ir vai nav gūstams patiess un skaidrs priekšstats; norāda uz Revīzijas palātas konstatējumu, ka datus par darījumu reģistriem paziņoto darījumu skaitu un reģistrēto neizpildīto darījumu skaitu 2019. gada 31. decembrī, ko izmanto par pamatu apgrozījuma noteikšanai, lai aprēķinātu maksas, tikai ierobežotā mērā pārbaudīja neatkarīgi revidenti un ka EVTI 2021. gada martā publicēja apspriešanās dokumentu, kurā ierosināts vienkāršot apgrozījuma noteikšanai izmantoto metodi, lai risinātu šo problemātisko jautājumu;

15. konstatē, ka, pārbaudot aģentūru pārskatiem pakārtoto maksājumu likumību un pareizību, Revīzijas palāta ir sniegusi atzinumu attiecībā uz visām aģentūrām, izņemot Energoregulatoru sadarbības aģentūru (ACER), Eiropas Savienības Aģentūru lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (eu-LISA) un Eiropas Savienības Kiberdrošības aģentūru (ENISA); norāda, ka par ACER sniegtais atzinums ar iebildēm bija saistīts ar vairākiem konkrētiem līgumiem, kas tika slēgti saskaņā ar pamatlīgumu par IT pakalpojumiem, attiecīgajiem maksājumiem 2020. finanšu gadā veidojot 752 654 EUR (3,7 % no kopējiem 2020. gadā pieejamajiem maksājumiem), un ka ACER ir rīkojusies, lai novērstu nepareizu pamatlīguma izmantošanu; norāda, ka par eu-LISA sniegtais atzinums ar iebildēm galvenokārt bija saistīts ar līgumu par programmatūru, kas nebija tāda kā attiecīgajā pamatlīgumā piedāvātā programmatūra, tādējādi notiekot atkāpei no pamatlīguma, un ka eu-LISA ir norādījusi, ka šī kļūda tikusi novērsta; norāda, ka par ENISA sniegtais atzinums ar iebildēm saistīts ar to, ka darbiniekam, kas apstiprināja maksājumus, nebija oficiāla pilnvaru deleģējuma un ka ENISA ir rīkojusies, lai nodrošinātu, ka maksājumi tiek veikti tikai tad, ja pastāv nepieciešamie deleģējumi;

16. pieņem zināšanai Revīzijas palātas apsvērumu attiecībā uz asociēto valstu iemaksām, proti, ka nolīgumos paredzētās atšķirīgās metodes asociēto valstu iemaksu aprēķināšanai rada risku, ka šie iemaksu nolīgumi tiks īstenoti kļūdaini; pieņem zināšanai, ka Revīzijas palāta aicinājusi attiecīgās aģentūras apspriesties ar Komisiju, lai izvērtētu, vai tām iemaksu nolīgumus un asociēto valstu iemaksu aprēķināšanas metodes vajadzētu saskaņot ar Komisiju; uzsver, ka Komisijai ir vajadzīgas horizontālas norādes Savienības struktūrām par to, kā aprēķināt iemaksas no trešām valstīm;

17. pieņem zināšanai Revīzijas palātas konstatējumu par pārmērīgajiem pārnesumiem, jo īpaši ACER, eu-LISA, Euratom Apgādes aģentūrā (ESA), Pamattiesību aģentūrā (FRA) un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrā (Frontex), un norāda uz Revīzijas palātas ieteikumu attiecīgajām aģentūrām turpināt uzlabot budžeta plānošanu un īstenošanas ciklus;

18. pauž nožēlu par to, ka Revīzijas palāta attiecībā uz vairākām aģentūrām ir konstatējusi vēl citas nepilnības vairākos aspektos, sākot no maksu pārvaldības līdz maksājumu kavējumiem, saņemto iemaksu publiskošanai un trešo valstu iemaksu aprēķināšanai aģentūru budžetā;

19. norāda, ka Covid-19 pandēmijas ietekmē vairākas aģentūras, kuras saņem maksas, saskārās ar lielākām iekasējamo un iekasēto maksu apmēra svārstībām, kas ietekmēja budžeta plānošanu un finanšu stabilitāti, 2020. gadā ievērojami samazinoties ieņēmumiem no maksām; norāda, ka tas jo īpaši skāra Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) ieņēmumus (par 7 miljoniem EUR mazāki ieņēmumi no maksām salīdzinājumā ar summa, kas prognozēta budžetā) un Eiropas Savienības Aviācijas drošības aģentūras (EASA) ieņēmumus (par 3,2 miljoniem EUR mazāki ieņēmumi no maksām nekā 2019. gadā);

20. ņem vērā, ka Revīzijas palāta nav revidējusi Eiropas Prokuratūras (EPPO) 2020. gada pārskatus, jo EPPO uzsāka savu darbību tikai 2021. gada 1. jūnijā;

21. atgādina, cik svarīgi ir izveidot un uzturēt aktīvu dialogu starp Komisiju un aģentūrām par atbilstošu resursu piešķiršanu un attiecīgo štatu sarakstu izstrādi, jo īpaši attiecībā uz pakāpi, kādā tiek piešķirtas amata vietas.

Sniegums

22. uzsver, ka Savienības aģentūras veic nozīmīgu darbu, palīdzēdamas Savienības iestādēm izstrādāt un īstenot politikas nostādnes, jo īpaši konkrētiem tehniskiem, zinātniskiem un operatīviem vai regulatīviem uzdevumiem; atzinīgi vērtē to, cik svarīgu un kvalitatīvu darbu veic Cedefop, Eurofound, EU-OSHA, ETF un Eiropas Darba iestāde – aģentūras, kas strādā nodarbinātības, sociālo lietu un iekļaušanas jomā; šajā sakarībā uzsver, ka ir jānodrošina adekvāti cilvēkresursi un finanšu resursi, lai aģentūras arī turpmāk varētu īstenot savu darba programmu, uzrādot ļoti augstu darbību izpildes līmeni; uzsver ikvienas aģentūras nozīmi un pievienoto vērtību savā kompetences jomā un autonomijas ietvaros;

23. atgādina, ka 2018. gada martā tika izveidota Eiropas Darba iestāde un tā sāka darbību 2019. gada oktobrī; atzinīgi vērtē to, ka Eiropas Darba iestādes telpas tika atklātas 2021. gada 9. novembrī;

24. norāda, ka Eiropas Darba iestāde palīdzēs nodrošināt, ka Savienības noteikumi par darbaspēka mobilitāti un sociālā nodrošinājuma koordinēšanu tiek īstenoti efektīvi un taisnīgi, palīdzēs valstu iestādēm sadarboties, lai izpildītu šos noteikumus, un palīdzēs iedzīvotājiem un uzņēmumiem gūt labumu no iekšējā tirgus sniegtajām priekšrocībām;

25. atgādina, ka 2020. gadā Eiropas Darba iestādē netika veikta revīzija, jo saskaņā ar Revīzijas palātas sniegto informāciju tā nesasniedza savu finansiālo autonomiju;

26. uzsver, ka ir svarīgi nodrošināt pilnīgu Eiropas Darba iestādes darbotiesspējīgumu bez nepamatotas kavēšanās, un uzsver, ka šajā sakarībā ir jānodrošina pietiekami finanšu resursi;

27. norāda, ka, neraugoties uz Revīzijas palātas secinājumu, ka revīzijas konstatējumi par 2020. gadu apstiprinājuši iepriekšējos gados paziņotos pozitīvos rezultātus, Covid-19 pandēmijas dēļ 2020. gads nebija parasts gads; ņemot to vērā, norāda arī uz Revīzijas palātas secinājumu, ka, raugoties uz darba programmām un darbībām, Covid-19 pandēmija lika būtiski mainīt prioritātes attiecībā uz resursu izmantošanu un plānotajām darbībām, un paši uzskatāmākie piemēri rodami veselības politikas jomā (Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) un Eiropas Zāļu aģentūra (EMA)); norāda, ka skartas tika arī citas jomas, piemēram, visā pasaulē noteikto ceļošanas ierobežojumu dēļ Frontex nespēja īstenot plānotās atgriešanas darbības un būtiski mainījās Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonda (Eurofound) plānotā praktiskā datu vākšana 7. Eiropas darba apstākļu apsekojumam, tostarp kavējot darba nosacījumu tendenču analīzi vairāk nekā 20 gadus ilgā laikposmā; norāda, ka aģentūras reaģēja uz šīm problēmām, veicot attiecīgas darbības un pielāgojot darbu, paātrinot digitalizācijas pasākumus, uzlabojot sadarbību un pilnveidojot informācijas apmaiņu;

28. pieņem zināšanai ES aģentūru tīkla (EUAN) atbildi uz 2019. gada budžeta izpildes apstiprināšanas kontekstā pausto apsvērumu par uzticēšanās veidošanu attiecībās ar iedzīvotājiem; norāda, ka, neraugoties uz aģentūru mērķauditoriju daudzveidību, ir pieliktas pūles, lai palielinātu mijiedarbību ar iedzīvotājiem, izmantojot pieejamos informatīvos kanālus, piemēram, sociālos medijus un presi; norāda, ka ar EUAN atbalstu ir izveidota ad hoc darba grupa, kurai uzticēts apspriest komunikācijas sistēmas galvenos aspektus un definēt stratēģiskos pīlārus; atzīst, ka šajā nolūkā pieejamie finanšu resursi un cilvēkresursi ir ierobežoti, un pauž atzinību par to, ka aģentūras tomēr ir panākušas progresu šajā jomā;

29. pēc iepazīšanās ar pētījumu Cost of Non-EU Agencies Focusing on the Health and Safety Cluster of the EU Decentralised Agencies (5), norāda, ka septiņas Savienības aģentūras, kas darbojas veselības un drošības jomā, nodrošina lielu Eiropas pievienoto vērtību un ka to plaši atzīst dalībvalstis un citas ieinteresētās personas, tostarp uzņēmumi; jo īpaši norāda, ka veselības un drošības jomas aģentūrām ir bijusi nozīmīga loma Savienības reakcijā uz Covid-19 pandēmiju; norāda, ka ECDC un EMA bija tieši iesaistīti krīzes radīto problēmu risināšanā, uzraugot epidemioloģiskos datus un apstiprinot vakcīnas, savukārt citas aģentūras izstrādāja norādījumus par to, kā konkrētās nozarēs samazināt riskus inficēties ar vīrusu, piemēram, EASA izstrādāja Covid-19 veselības drošības protokolu aviācijas nozarei, Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) – paziņojumus par risku inficēties ar Covid-19, izmantojot pārtiku, un Eiropas Jūras drošības aģentūra (EMSA) – ziņojumus par Covid-19 ietekmi uz kuģniecības nozari; norāda, ka Covid-19 pandēmija uzskatāmi parādīja, kādā apmērā aģentūras sadarbojas;

30. uzskata, ka, turpmāk veidojot aģentūras, lielāka uzmanība būtu jāpievērš nozīmīgumam un saskaņotībai, jo īpaši saistībā ar kompetences jomu pārklāšanos; uzskata, ka būtu jāievieš skaidri noteikumi par aģentūru uzdevumu attīstību un izbeigšanu;

31. ar gandarījumu konstatē, ka Komisijas Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta pārziņā esošās aģentūras savā starpā joprojām sadarbojas labi, tostarp regulāri veic informācijas apmaiņu darba programmu plānošanas posmā un nodrošina savstarpēju informēšanu par norisēm un konstatējumiem;

32. uzskata, ka ir jāstiprina aģentūru kā kompetences centru loma un jāstiprina šādu aģentūru digitalizācija un to sadarbspēja, lai nodrošinātu augstu pārredzamības līmeni;

33. atkārtoti uzsver Savienības tieslietu un iekšlietu (TI) aģentūru un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja (EDAU) svarīgo lomu un nozīmīgo atbalstu, ko tie sniedz Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām, kā arī dalībvalstīm pamattiesību, drošības un tiesiskuma jomā, veicot operatīvus, analītiskus, pārvaldības un uzraudzības uzdevumus; tādēļ norāda, ka ir jānodrošina pienācīgi finanšu resursi un cilvēkresursi TI aģentūrām un EDAU, lai tie varētu īstenot savas pilnvaras pilnīgi pārredzami un pilnībā ievērojot pamattiesības;

34. atgādina, ka ikgadējā viedokļu apmaiņa EMPL komitejās par aģentūru gada darba programmām un daudzgadu stratēģijām ir būtiska, lai nodrošinātu to, ka programmas un stratēģijas ir saskaņotas ar attiecīgā brīža politiskajām prioritātēm, jo īpaši Eiropas sociālo tiesību pīlārā noteikto principu īstenošanas kontekstā, un veicina sekmīgu Rīcības plāna par ESTP īstenošanu;

35. tādēļ atzinīgi vērtē aģentūru padziļināto sadarbību Eiropas Savienības aģentūru tīklā (EUAN), kas ir svarīga aģentūru sadarbības platforma, kuras mērķis ir uzlabot aģentūru pamanāmību, apzināt un veicināt iespējamos efektivitātes ieguvumus, radīt pievienoto vērtību un nodrošināt efektīvu saziņu starp aģentūrām un attiecīgajām ieinteresētajām personām, galveno uzmanību pievēršot pakalpojumu, zināšanu un speciālo zināšanu apmaiņai, un aicina regulāri apspriesties starp visām aģentūrām, kuras koordinē EUAN;

36. īpaši atzinīgi vērtē un atbalsta Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas kompetencē esošo aģentūru ciešo sadarbību, tām tiecoties nodrošināt sinerģiju, papildināmību un kopīgu resursu izmantošanu;

Personāla politika

37. norāda, ka 2020. gadā 32 decentralizētajās aģentūrās pavisam bija nodarbināts 9 001 darbinieks, t. i., ierēdņi, pagaidu darbinieki, līgumdarbinieki un norīkotie valstu eksperti, un tas ir ievērojami vairāk (+ 14,23 %) nekā 2019. gadā (7 880 darbinieki);

38. pieņem zināšanai Eiropas Savienības Tiesas 2021. gada 11. novembra spriedumu (6) par pagaidu darbinieku izmantošanu, kurā ir pievērsta uzmanība vairākiem jautājumiem par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/104/EK (7) piemērošanu attiecībā uz pagaidu darba aģentūru darbinieku izmantošanu Savienības aģentūrās; aicina šīs aģentūras pastiprināt centienus, lai samazinātu to pagaidu darbinieku skaitu, kas aizstāj personāla locekļus.

39. norāda, ka Revīzijas palāta atklājusi vairāk trūkumu cilvēkresursu pārvaldībā, it īpaši saistībā ar darbā pieņemšanas procedūrām – sešās no 22 pārbaudītajām aģentūrām konstatēti dažāda veida trūkumi, piemēram, nepietiekama tiesību uz pabalstiem pārbaude darbā pieņemtajiem pagaidu darbiniekiem (EMSA), pārāk ilgi neaizpildīti vadoši amati (EASO, EFSA), efektīvu iekšējās kontroles mehānismu nepiemērošana darbā pieņemšanas procedūrās (ACER), darbā pieņemšanas procedūrām nepieciešamo atlases komisiju sastāva izveides nepilnības (EMA) un nepilnības jaunpieņemto darbinieku amata pakāpju pārvaldībā (Frontex);

40. pēc iepazīšanās ar Revīzijas palātas ziņojumu secina, ka aģentūras saskārās ar traucējumiem darbā pieņemšanas un atlases procedūrās Covid-19 pandēmijas dēļ īstenoto ierobežojošo pasākumu un pārvietošanās ierobežojumu dēļ; tomēr norāda, ka šajā ziņā no 2020. aprīļa vidus bija vērojams, ka aģentūras darbojas noturīgi, vairums aģentūru varēja atsākt un turpināt darbā pieņemšanu, izmantojot tiešsaistes atlases procedūras un attālinātas amatā ievadīšanas procedūras; norāda, ka aģentūras ziņojušas arī par grūtībām, piemēram, savienojuma problēmām attālināti rīkotās intervijās vai kandidātu pēkšņu nepieejamību, kā arī par kandidātu grūtībām tiešsaistē uzskatāmi apliecināt noteiktas spējas; turklāt norāda, ka tas, ka pieņemšana darbā noritēja gausāk, radīja risku, ka nākotnē attiecībā uz cilvēkresursiem varētu rasties problemātiski laikposmi, jo būs vairāk jauno darbinieku, kuriem būs vajadzīgas pienācīgas amatā ievadīšanas procedūras, personas lietu izveide, mācību kursi un novērtējumi; aicina aģentūras pastāvīgi informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par šādu risku veidošanos un veiktajiem riska mazināšanas pasākumiem; aicina aģentūras dalīties pieredzē ar citām aģentūrām par to, kā risināt šādas riska situācijas;

41. uzsver nepieciešamību izvairīties no digitālas pārslodzes un to, ka darbiniekiem būtu jāstrādā tikai darba laikā; atzinīgi vērtē Eiropas Izglītības fonda (ETF) jaunos rīkus, kas nesen tika augšupielādēti ziņojumu piegādei darba laikā; aicina citas aģentūras sekot Eiropas Izglītības fonda labās prakses piemēram;

42. ar bažām konstatē, ka 2020. gadā nebija dzimumu līdzsvara starp darbiniekiem, proti, augstākās vadības līmenī dzimumu sadalījums bija neproporcionāls – 74,6 % vīriešu un 25,4 % sieviešu, dzimumu sadalījums starp darbiniekiem kopumā bija 52,7 % vīriešu un 47,3 % sieviešu, savukārt aģentūru valdēs – 63,4 % vīriešu un 36,6 % sieviešu; atkārtoti vērš uzmanību uz aģentūru mērķi pieskaņoties Komisijai, proti, līdz 2024. gada beigām visos vadības līmeņos panākt dzimumu līdzsvaru 50 % apmērā;

43. attiecībā uz konstatējumiem par turpmākajiem pasākumiem saistībā ar dzimumu līdzsvaru norāda, ka aģentūras nevar ietekmēt valdes locekļu un izpilddirektora iecelšanu un attiecīgi no šiem lēmumiem izrietošo dzimumu līdzsvara struktūru; norāda, ka vairākas aģentūras ir ziņojušas, ka tās veiktu pasākumus, lai panāktu labāku dzimumu līdzsvaru augstākā līmeņa vadībā, ja atbrīvotos amata vietas; tomēr pauž bažas par to, ka 2020. gadā augstākajā vadībā trūka dzimumu līdzsvara, tāpēc nešķiet, ka šiem pasākumiem būtu bijusi pozitīva ietekme; atkārtoti aicina aģentūras veltīt centienus tam, lai uzlabotu dzimumu līdzsvaru augstākā līmeņa vadībā;

44. konstatē, ka ES aģentūru darbinieku vidū ģeogrāfiskais līdzsvars nedaudz vairāk atbilst dalībvalstu iedzīvotāju skaita procentuālajam īpatsvaram ES27 iedzīvotāju kopskaitā nekā darbinieku ģeogrāfiskais līdzsvars Komisijā; konstatē, ka astoņas dalībvalstis ir nepietiekami pārstāvētas, septiņpadsmit dalībvalstis pārstāvētas pārāk lielā mērā un divas dalībvalstis pārstāvētas apmēram līdzsvaroti; pauž nožēlu par to, ka aģentūrās trūkst politikas nostādņu personāla daudzveidības uzlabošanai; aicina aģentūras, kā arī Tīklu nākt klajā ar plāniem šā mērķa sasniegšanai;

45. norāda, ka ES aģentūrām ir izšķiroša nozīme sociālā dialoga nodrošināšanā savās organizācijās, un aicina Komisiju nodrošināt finansējumu ES aģentūru atbalstam sociālā dialoga nodrošināšanā;

46. aicina izstrādāt vispārēju politiku, kas neļautu aģentūru pastāvīgos darbiniekus aizstāt ar dārgākiem ārējiem konsultantiem, lai garantētu kvalitatīvus darba nosacījumus un novērstu zināšanu un pieredzes zaudēšanu;

47. prasa sniegt lielāku atbalstu darbiniekiem, kas pārceļas uz valsti, kurā atrodas aģentūra; šajā sakarībā ierosina iecelt kontaktpersonu, kas cita starpā nodrošinātu netraucētu saziņu starp darbiniekiem un vietējām iestādēm;

48. aicina EUAN izstrādāt skaidrus noteikumus attiecībā uz personāla iekļaušanu valsts veselības aprūpes sistēmā; iesaka šādos noteikumos skaidri norādīt veselības apdrošināšanas seguma apmēru un ilgumu;

49. pēc pētījuma The Management Board of the Decentralised Agencies (8) izskatīšanas konstatē, ka aģentūru valdēm ir būtiska nozīme labas pārvaldības un snieguma panākšanā un ka ļoti būtisks to kompetencē esošs uzdevums ir aģentūru izpilddirektoru iecelšana; norāda uz pētījumā pausto konstatējumu, ka atšķirības aģentūru pārvaldības kārtībā liecina par to atšķirīgajām pilnvarām; norāda, ka pētījumā secināts, ka valdes kopumā efektīvi un rezultatīvi pilda savus uzdevumus un ka būtiskas izmaiņas nav nepieciešamas; pieņem zināšanai, ka pētījumā apzināti daži iespējamie uzlabojumi, piemēram, palielināt sanāksmju skaitu, vairāk koncentrēties uz stratēģiskāka rakstura problēmām, nevis administratīviem jautājumiem, pastiprināt ieinteresēto personu pārstāvību un pilnveidot aģentūru darba procedūras;

50. mudina aģentūras izstrādāt ilgtermiņa cilvēkresursu politikas satvaru, kurā būtu risināti tādi jautājumi kā darba un privātās dzīves līdzsvars, mūžilga profesionālā orientācija un karjeras attīstība, dzimumu līdzsvars, tāldarbs, ģeogrāfiskais līdzsvars un personu ar invaliditāti pieņemšana darbā un integrācija; uzsver, ka ES aģentūru darbinieku mainībai ir liela ietekme, un aicina īstenot personāla un sociālo politiku, lai to novērstu;

51. pauž bažas par lielajām direktoru padomēm dažās aģentūrās, jo tas apgrūtina lēmumu pieņemšanu un rada ievērojamas administratīvās izmaksas;

52. aicina visas TI aģentūras veicināt un nodrošināt daudzveidību savā darbā pieņemšanas politikā; mudina visas TI aģentūras izstrādāt iekšpolitiku un praksi, lai nodrošinātu iekļautību un daudzveidību un novērstu jebkāda veida diskrimināciju; aicina Revīzijas palātu turpmākajos ziņojumos sistemātiski ziņot par šiem jautājumiem; mudina visas TI aģentūras īstenot skaidru aizskarošas izturēšanās apkarošanas politiku, lai novērstu un stingri nosodītu aizskarošu izturēšanos savā organizācijā; uzsver, ka augstajai darbinieku mainībai dažos Savienības birojos, struktūrās un aģentūrās ir postoša ietekme, un aicina īstenot cilvēkresursu un sociālo politiku, lai to novērstu; prasa novērst atkarību no ārēju darbinieku pieņemšanas darbā; norāda uz Eiropas Savienības Tiesā iesniegtās lietas C-948/19 (9) iznākumu;

Iepirkums

53. norāda uz Revīzijas palātas ieteikumu, ka uz aģentūru budžeta izpildi būtu jāattiecina efektīvi un lietderīgi iekšējās kontroles pasākumi, tostarp stingras ex ante pārbaudes, kuru mērķis ir novērst kļūdas un pārkāpumus pirms darbību apstiprināšanas; norāda, ka Revīzijas palāta turklāt ieteikusi – lai panāktu vislabāko iespējamo ieguldīto līdzekļu atdevi, izmantojot Komisijas pamatlīgumus bez cenu saraksta programmatūru licenču un IT pakalpojumu iegādei, aģentūrām pirms pasūtījuma veidlapu parakstīšanas būtu sistemātiski jāveic tirgus izpēte, iekļaujot tajā detalizētu vajadzīgo produktu un pakalpojumu novērtējumu, tirgū pieejamo risinājumu analīzi un attiecīgo produktu un pakalpojumu cenu aplēses;

54. norāda uz Revīzijas palātas konstatējumu, ka gandrīz visi uz iepirkuma procedūrām attiecinātie apsvērumi saistīti ar nepamatotiem maksājumiem; norāda uz Revīzijas palātas ieteikumu, ka attiecīgajām aģentūrām būtu jāturpina uzlabot savas publiskā iepirkuma procedūras, nodrošinot pilnīgu atbilstību piemērojamajiem noteikumiem;

55. atzinīgi vērtē Revīzijas palātas konstatējumu, ka aģentūrām visā pandēmijas laikā izdevies saglabāt publiskā iepirkuma darbību, pārmērīgi neizmantojot līgumu tiešu piešķiršanu bez konkursa;

56. atzinīgi vērtē to, ka ES aģentūras arvien vairāk izmanto e-iepirkuma instrumentus, kam ir bijusi nozīmīga loma darbības nepārtrauktības nodrošināšanā iepirkuma īstenošanai tāldarba situācijā; norāda, ka visizplatītākie aģentūru izmantotie e-PRIOR moduļi ir elektroniskais iepirkums, elektroniskā piedāvājumu iesniegšana un elektronisko rēķinu sagatavošana un ka 2020. gada gaitā tos ieviesa vairākas aģentūras;

Pārredzamība un interešu konfliktu novēršana un pārvaldība

57. norāda, ka lielākā daļa aģentūru prasa valdes locekļiem un augstākajai vadībai iesniegt interešu deklarācijas, ko aģentūras publicē savās tīmekļa vietnēs; norāda, ka divas aģentūras – Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centrs (Cedefop) un Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūra (EU-OSHA) – ziņo, ka deklarāciju pieprasīšana un publicēšana tīmekļa vietnē vēl nav pilnībā pabeigta, taču lielākā daļa deklarāciju jau ir pieejamas tiešsaistē;

58. norāda, ka lielākā daļa aģentūru savās tīmekļa vietnēs publicē valdes locekļu, vadošo darbinieku, ārējo ekspertu un iekšējo ekspertu dzīves gājuma aprakstu (CV); norāda, ka ECDC, ECHA un Eiropas Vides aģentūra (EVA) nav publicējušas savu iekšējo ekspertu CV; norāda, ka Eiropas Zivsaimniecības kontroles aģentūra (EFCA) nav publicējusi šīs ziņas par ārējiem ekspertiem; norāda, ka Frontex, Eiropas Savienības Dzelzceļu aģentūra (ERA) un Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (EVTI) nav publicējusi nedz iekšējo, nedz ārējo ekspertu CV; atgādina aģentūrām, ka ir svarīgi palielināt pārredzamību par to, kādas ir valdes locekļu, vadošo darbinieku un ārējo un iekšējo ekspertu biogrāfijas;

59. aicina visas aģentūras iesaistīties jaunizveidotajā iestāžu nolīgumā par interešu pārstāvju obligātu pārredzamības reģistru, kuru parakstījusi Komisija, Padome un Parlaments;

60. norāda, ka pētījumā The Management Board of the Decentralised Agencies ir uzsvērts, cik svarīgi ir pārvaldīt faktiskos un iespējamos interešu konfliktus un ka tam ir būtiska nozīme aģentūru pārskatatbildības, pārredzamības un labas pārvaldības kontekstā; norāda, ka dažām aģentūrām ir detalizētāk izstrādāta interešu konfliktu politika, kurā nošķirti dažādi interešu veidi, noteikta atbildība par interešu deklarāciju pārbaudi un sniegti norādījumi par to, kā rīkoties, ja izveidojies konflikts; norāda, ka pētījumā ieteikts izstrādāt rīcības kodeksu valdēm, nosakot principus, procedūras un īpašus mehānismus locekļu interešu konfliktu risināšanai; turklāt norāda uz ierosinājumu izstrādāt labas pārvaldības kodeksu kā visaptverošu satvaru valdes darbībai;

61. norāda, ka lielākā daļa aģentūru ziņojušas, ka 2020. gadā tās nav izmeklējušas un/vai slēgušas interešu konflikta lietas; norāda, ka attiecībā uz Frontex tika ziņots par vienu gadījumu, kurā tika secināts, ka interešu konflikts nepastāv; tomēr norāda, ka Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) šo lietu joprojām izmeklē; turklāt norāda, ka Eiropas Zāļu aģentūrā (EMA) seši eksperti informēja aģentūru par nodomu kļūt par farmācijas uzņēmuma darbiniekiem; pieņem zināšanai, ka EMA atbilstoši savai interešu konfliktu novēršanas un pārvaldības politikai piemēroja vajadzīgos pasākumus, lai mazinātu jebkādu potenciālo interešu konfliktu veidošanās risku;

62. norāda, ka 13 aģentūras ziņojušas par OLAF izskatīšanā esošām lietām; turklāt norāda, ka aģentūras ziņojušas, ka 2020. gadā bijuši 34 aizskarošas izturēšanās gadījumi – jau slēgti vai joprojām izskatīšanā esoši;

63. mudina visas TI aģentūras veikt pasākumus, lai nodrošinātu pilnīgu atbilstību ES pārredzamības noteikumiem un datu aizsardzības standartiem, kā arī pilnībā ievērotu pamattiesības; aicina tās ievērot finanšu noteikumus un augstus pārvaldības standartus; uzskata, ka TI aģentūru un trešo personu sanāksmju un saziņas atklāšana nodrošinātu lielāku pārredzamību TI aģentūrām ar nosacījumu, ka tas tiek darīts tādā veidā, kas neapdraud operācijas; mudina TI aģentūras pastiprināt centienus šajā virzienā;

Iekšējā kontrole

64. norāda, ka Revīzijas palāta iekļāvusi savā ziņojumā punktus “Citi jautājumi” attiecībā uz ACER un ENISA, vēršot uzmanību uz to, ka šīs aģentūras nebija pieņēmušas iekšējos noteikumus, lai risinātu jautājumu par deleģējumu nepārtrauktību gadījumos, kad deleģējošie vai deleģētie kredītrīkotāji atstāj amatu; aicina visas aģentūras pievērst uzmanību šim jautājumam gan kopumā, gan konkrēti pievēršoties situācijai, kad aģentūras vadību pārņem jauns (izpild-)direktors; atkārtoti uzsver Revīzijas palātas ieteikumu, ka aģentūrām būtu jāpieņem iekšējie noteikumi, kas sniedz stabilu ieguldījumu pārvaldības kontroles sistēmās un pārredzamības un pārskatatbildības nodrošināšanā; norāda uz Revīzijas palātas sniegto piemēru par Eiropas Zāļu aģentūru, kas minēta kā paraugs attiecībā uz šādu iekšējo noteikumu pieņemšanu;

65. norāda uz Revīzijas palātas ieteikumu, ka uz aģentūru budžeta izpildi būtu jāattiecina efektīvi un lietderīgi iekšējās kontroles pasākumi, tostarp ex ante pārbaudes, kuru mērķis ir novērst kļūdas un pārkāpumus pirms darbību apstiprināšanas;

66. norāda, ka 2020. gada beigās lielākā daļa aģentūru ziņoja, ka ir ieviesušas pārskatīto uz COSO balstīto iekšējās kontroles sistēmu (IKS) un veikušas ikgadējo novērtējumu, un dažas aģentūras ziņoja, ka IKS novērtējums ticis veikts ikgadējās riska pārvaldības ietvaros; atzīst, ka starp ikgadējo riska novērtējumu un IKS novērtējumu pastāv zināma līdzība; tomēr aicina aģentūras katru gadu veikt atsevišķu IKS novērtējumu, kā daļu no tā novērtēt riska pārvaldības integrēšanu iekšējās kontroles procesos un gada darbības pārskatā ziņot par gūtajiem rezultātiem; aicina visas aģentūras sniegt novērtējuma rezultātus vismaz komponentu līmenī, tomēr mudina tās atspoguļot šo informāciju detalizētāk, piemēram, pēc iekšējās kontroles principiem;

67. norāda, ka saskaņā ar Revīzijas palātas ziņojumā sniegto informāciju par pasākumiem, kas veikti saistībā ar iepriekšējo gadu apsvērumiem, 2020. gadā tika pabeigta 71 apsvēruma ieviešana, 86 apsvērumu ieviešana vēl turpinājās vai tos nebija sākts ieviest, savukārt 4 apsvērumi, kurus nebija sākts ieviest, uzskatāmi par tādiem, kas nav (tikai) aģentūru kontrolē, jo galvenie lēmumi par šiem 4 apsvērumiem jāpieņem Eiropas Savienības Tiesai, Komisijai vai dalībvalstīm; aicina aģentūras rūpīgi īstenot apsvērumus un vēl vairāk uzlabot savas iekšējās kontroles sistēmas;

Reaģēšana uz Covid-19 un darbības nepārtrauktība

68. atzinīgi vērtē un ir vienisprātis ar Revīzijas palātas konstatējumu, ka aģentūras sekmīgi pielāgojās Covid-19 pandēmijas izraisītajai bezprecedenta situācijai; norāda, ka Revīzijas palāta to secināja, pamatojoties uz īpašu papildu pārbaudi, kuras gaitā tika skatīts, kā ES aģentūras ir reaģējušas un rīkojušās attiecībā uz Covid-19 krīzi; atzinīgi vērtē šo Revīzijas palātas veikto papildu analīzi un aicina Revīzijas palātu turpināt šo praksi ikreiz, kad iestājas notikumi, kas varētu nopietni ietekmēt ES aģentūru darbu;

69. norāda, ka Revīzijas palātas pārbaude bija koncentrēta uz trim galvenajiem aspektiem, proti, darbības nepārtrauktības pasākumu īstenošanu, lēmumu pieņemšanas spēju, ikdienas darbību un darbā pieņemšanas procedūrām, kā arī pasākumiem, ko aģentūras veikušas, lai atbalstītu darbinieku labsajūtu un izturību;

70. atzinīgi vērtē Revīzijas palātas konstatējumu, ka aģentūras aktivizēja darbības nepārtrauktības plānus pietiekami savlaicīgi, lai nodrošinātu galveno vadības procesu turpināšanos un to, lai darbiniekiem klātos labi; tomēr pauž nožēlu par to, ka četrām aģentūrām (Eiropas Patvēruma atbalsta birojam (EASO), Eiropas Banku iestādei (EBI), Eiropas Dzimumu līdztiesības institūtam (EIGE) un Eiropas GNSS aģentūrai (tagad – Eiropas Savienības Kosmosa programmas aģentūra)) pandēmijas sākumā nebija jau apstiprināta darbības nepārtrauktības un katastrofas seku novēršanas plāna un ka trīs aģentūras (EFCA, Eiropas Elektronisko komunikāciju regulatoru iestādes atbalsta aģentūra (BEREC birojs) un Tulkošanas centrs) savus plānus neaktivizēja, jo to sākotnējiem reaģēšanas pasākumiem tas nebija nepieciešams; norāda, ka aģentūru īstenotie reaģēšanas pasākumi bija, piemēram, īpašu darba grupu izveide, kuru uzdevums bija vadīt Covid-19 reaģēšanas pasākumu organizēšanu un pārvaldību un kuras sākotnēji tikās koordinācijas sanāksmēs ik dienu un vēlāk – divas vai trīs reizes nedēļā vai pēc vajadzības;

71. pauž dziļas bažas par to, ka dažas aģentūras, piemēram, Cedefop, nav daļa no krīzes pārvarēšanas komandas; uzsver, ka ir svarīgi krīzes pārvarēšanā iesaistīt darbiniekus; tādēļ iesaka pamatoties uz ETF sniegto labas prakses piemēru un dot darbiniekiem iespēju ziņot par problēmām un sazināties ar vadību, jo īpaši ar Covid-19 saistītā tāldarba laikā;

72. norāda, ka līdz 2020. gada 16. martam visas aģentūras bija pārgājušas uz paplašinātu tāldarba režīmu un norīkojušas visus darbiniekus, kuru klātbūtne birojā nebija obligāta, strādāt no mājām; norāda, ka lielākajai daļai aģentūru, lai gan tajās jau bija ieviestas zināmas tāldarba iespējas, bija jāpilnveido esošās IKT sistēmas, un Revīzijas palātas veiktā analīze liecina, ka neviena no aģentūrām netika ziņojusi par nopietnām problēmām attiecībā uz kapacitāti (joslas platumu), savienojamību vai datu drošību; turklāt norāda, ka sešas aģentūras (ACER, BEREC, ECDC, ECHA, EFSA un Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde (EIOPA)) pirms IKT sistēmu iedarbināšanas veica stresa testus, kas pirms visaptveroša tāldarba režīma ieviešanas sniedza papildu pārliecību par IKT sistēmu darbību;

73. konstatē, ka – kā minēts Revīzijas palātas ziņojumā – galvenais aģentūru mērķis, pieņemot lēmumu pāriet uz visaptverošu tāldarbu, bija aizsargāt darbiniekus; atzinīgi vērtē gan Revīzijas palātas konstatējumu, ka prioritārā pievēršanās tam, lai darbiniekiem klātos labi, bija redzama daudzos iekšējos dokumentos, ar ko Revīzijas palāta iepazinās, un apstiprinājās arī intervijās ar aģentūru vadību, gan arī nozīmīgo lomu, ko uzņēmās Savienības aģentūru tīkla izveidotā konsultatīvā grupa jaunu darba veidu jautājumā; norāda uz Revīzijas palātas konstatējumu, ka vairums aģentūru darbinieku kopumā labi pārvarēja pandēmijas izraisīto sarežģīto situāciju; ar bažām norāda, ka aģentūru sagatavotā laika pārvaldības statistika liecina, ka darbinieki strādājuši vairāk stundu nekā iepriekš, lai paveiktu tiem uzticētos jaunos uzdevumus; atzinīgi vērtē aģentūru īstenotos pasākumus darbinieku atbalstam šajā laikposmā;

74. norāda uz Revīzijas palātas secinājumu, ka pandēmijas laikā galveno korporatīvo funkciju darbība turpinājās – visās aģentūrās joprojām notika valdes sanāksmes, kas pēc klātienes sanāksmju atcelšanas norisinājās rakstisku procedūru veidā vai virtuālā formātā; norāda, ka turpinājās lēmumu pieņemšanas procesi, piemēram, diskusijas un balsošana, cita starpā nodrošinot, ka joprojām tika pieņemti un īstenoti budžeti un grozījumi, un pat lēmumi par iecelšanu amatā;

75. pieņem zināšanai Revīzijas palātas secinājumu, ka, kaut arī ir grūti pilnībā nodalīt pandēmijas ietekmi, tā ir lielākā vai mazākā mērā ietekmējusi visas aģentūru pamatdarbības jomas; norāda uz Revīzijas palātas vispārējo piezīmi, ka pandēmija paātrināja darba metožu maiņu, kā rezultātā vairākās jomās tika ietaupīti budžeta līdzekļi, jo ne visā pilnībā tika izmantoti visu aģentūru komandējumu un ceļa izdevumu budžeti – dažās aģentūrās šie izdevumi samazinājās gandrīz par 90 %, līdzekļu ietaupījumi bija saistīti arī ar darbā pieņemšanas procedūru iekavēšanos vai atcelšanu, medicīniskajām pārbaudēm pirms pieņemšanas darbā, klātienes sanāksmēm un mācību kursiem, kas tika novirzīti uz tiešsaistes vidi, un ievērojami samazinātu vajadzību pēc ēdnīcām, telpu uzkopšanas, komunālajiem pakalpojumiem darba vietā (piemēram, ūdens un elektroenerģijas) un drošības pakalpojumiem;

76. uzsver, cik svarīgi visām aģentūrām, tostarp iekšējām veselības un drošības komitejām, ir veselības protokoli, pienācīga ventilācija un pandēmijas drošības protokoli, kas kopīgi jāapspriež un jāīsteno ar darbiniekiem.

Citi komentāri

77. atzinīgi vērtē aģentūru īstenotos centienus atklāt un publicēt paveiktā darba rezultātus dažādos kanālos, tostarp savās tīmekļa vietnēs un sociālajos medijos; mudina aģentūras turpināt šo praksi un turpināt veidot saikni ar sabiedrību, lai plaši informētu par sava darba rezultātiem;

78. uzskata, ka katrai aģentūrai būtu jāveic ietekmes novērtējums un ka sistemātiski būtu jāpievieno pārskatīšanas klauzula par aģentūras interesēm; aicina aģentūras turpināt izstrādāt un pārskatīt rādītājus, lai katru gadu novērtētu to sniegumu un ietekmi uz ES politikas īstenošanu; uzskata, ka finanšu resursi būtu jāpiešķir elastīgāk, pamatojoties uz vajadzībām vai steidzamību;

79. atzinīgi vērtē EUAN otrās daudzgadu stratēģijas (2021–2027) apstiprināšanu 2020. gadā;

80. atgādina, ka, sākot no 2014. finanšu gada, Revīzijas palātas veiktā Savienības aģentūru pārskatu revīzija tika uzticēta ārpakalpojumus sniedzošiem privātā sektora revīzijas uzņēmumiem un ar šīm revīzijām saistītās izmaksas sedza aģentūras, savukārt visi ārpakalpojumu sniedzējiem uzticēto ārējo revīziju aspekti joprojām pilnībā palika Revīzijas palātas atbildībā; atkārtoti norāda, ka privātā sektora revidentu iesaistīšana ievērojami palielināja aģentūru administratīvo slogu gan revīzijas līgumu pārbaudei, iepirkumam un administrēšanai veltītā laika, gan papildu izdevumu ziņā;

81. atgādina, ka ar to saistītās izmaksas 2014. gadā tika lēstas 447 000 EUR apmērā un 2015. gadā – 424 000 EUR apmērā, savukārt attiecīgais administratīvais slogs visām aģentūrām kopā tika lēsts 1,5 pilnslodzes ekvivalenta apmērā; norāda, ka attiecībā uz 2020. gadu aģentūras ziņoja, ka ar pārskatu revīziju saistītajām izmaksām ir iztērējušas aptuveni 566 000 EUR (par 33,4 % vairāk nekā 2015. gadā) un ka līdzvērtīgi bijis mērāms arī darba stundu skaits, ko prasījis papildu administratīvais slogs;

82. norāda, ka Revīzijas palāta ir izmēģinājusi automatizētas procedūras ES sešu izpildaģentūru maksājumu, algu, iepirkumu, budžeta, darbā pieņemšanas un gada pārskatu revīzijas jomā; norāda, ka Revīzijas palāta arī īstenoja piecas jaunas automatizētas procedūras pārskatu revīzijas jomā, jo īpaši automatizētas pārbaudes un pieņemto finanšu pārskatu informācijas pārbaudes saskaņošanu ar pamatdatiem vispārējā virsgrāmatā un izmēģinājuma bilancē; norāda uz Revīzijas palātas konstatējumu, ka tas ir raksturīgs piemērs zema līmeņa riska revīzijas uzdevumam, kas ir jāveic, lai nodrošinātu, ka turpmākās pārbaudes tiek veiktas, izmantojot pareizo revīzijas datu kopu; norāda uz iespējām ietaupīt ievērojamus laika resursus, ja vairāk procedūru tiks automatizētas un izmantotas arī citu revīzijas uzdevumu veikšanai; aicina Revīzijas palātu paplašināt šo praksi, attiecinot to uz visām aģentūrām, jo privātā sektora revīzijas uzņēmumiem tiek uzticēta tieši decentralizēto aģentūru pārskatu revīzija, tādēļ ietaupītais laiks ļautu ievērojami ietaupīt izmaksas;

83. norāda, ka 30 aģentūras ir ziņojušas, ka piedalījušās EUAN zaļināšanas iniciatīvā, kuras mērķis ir samazināt aģentūru darbību ietekmi uz vidi; norāda, ka aģentūras minējušas, ka galvenokārt ir risinājušas sarunas par līgumiem ar enerģijas piegādātājiem par atjaunojamo energoresursu enerģijas piegādi, ieviesušas bezpapīra finanšu darbplūsmas, darbinieku vidū veicinājušas videi nekaitīga transporta izmantošanu, ieviesušas e-iepirkumu, e-pieteikumu iesniegšanu un e-rēķinus un arvien uzlabojušas atkritumu apsaimniekošanu un modernizējušas IT aprīkojumu; mudina aģentūras turpināt šos centienus un aktīvi izmantot ES aģentūru tīklu, lai dalītos pieredzē un apvienotu spēkus, tiecoties gūt arvien labākus rezultātus;

84. aicina visas TI aģentūras to vispārējos darbības procesos ņemt vērā ilgtspēju, lai uzlabotu aģentūru vidisko sniegumu, un ziņot budžeta izpildes apstiprinātājiestādei par īstenotajiem pasākumiem un progresu šajā jomā;

85. norāda, ka 2020. gadā visas aģentūras, izņemot vienu, ziņoja, ka strādā pie organizācijas ilgtspējas palielināšanas un ziņos par rezultātiem; norāda, ka ziņojumus par ilgtspēju aģentūras bieži vien sniedz gada darbības pārskatā, bet sešas aģentūras norāda, ka tās par šo jautājumu sagatavo atsevišķu ziņojumu vides vadības un audita sistēmas (EMAS) kontekstā; norāda, ka četras aģentūras ziņo, ka ir pieņēmušas un īsteno zaļo publisko iepirkumu un tādējādi to rīcībā ir kritēriji, kas atvieglo zaļo kritēriju iekļaušanu publiskā iepirkuma konkursu dokumentos;

86. pēc iepazīšanās ar pētījumu Locations of the EU Decentralised Agencies (10) norāda, ka pašlaik Savienības decentralizēto aģentūru atrašanās vietas tiek izraudzītas, galvenokārt pamatojoties uz politiskām vajadzībām un iepriekš noteiktiem kritērijiem; norāda uz ziņojumā lasāmo apsvērumu, ka lēmumus par aģentūru mītnes vietu izvēli vajadzētu pieņemt, izmantojot parasto likumdošanas procedūru, un tajos būtu jāparāda iespējamā finansiālā ietekme uz ES budžetu; turklāt norāda uz ziņojumā konstatēto, ka aģentūras atrašanās vieta ir viens no faktoriem, kas visspēcīgāk ietekmē speciālistu pieņemšanu darbā; norāda, ka pētījumā ierosināts aģentūras dibināšanas regulas priekšlikumā paredzēt metodi, kā aplēst korekcijas koeficientu, kas vairāk atbilstu reālajai dzīves dārdzībai aģentūras mītnes vietā; norāda uz ziņojumā teikto, ka labāka sadarbība starp aģentūrām varētu mazināt decentralizācijas negatīvo ietekmi, un pieņem zināšanai ierosinājumu formalizēt un paplašināt Savienības aģentūru tīkla lomu, lai tas būtu labāk pārstāvēts Briselē un varētu piedāvātu horizontālus pakalpojumus, piemēram, sanāksmju, mācību pasākumu vai kopīgās interesēs esošu iepirkumu organizēšanu; atzinīgi vērtē to, ka, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju, visas aģentūras ir nodrošinājušas darbības nepārtrauktību, pārejot uz hibrīdu vidi; norāda, ka pētījumā ierosināts aģentūru tuvāko gadu budžetos turpināt atbalstīt IT komunikācijas attīstīšanu, lai veicinātu tiešsaistes sanāksmes un tāldarbu;

87. aicina aģentūras turpināt attīstīt sinerģijas un paplašināt sadarbību un paraugprakses apmaiņu ar citām Savienības aģentūrām, lai uzlabotu efektivitāti (attiecībā uz cilvēkresursiem, ēku pārvaldību, IT pakalpojumiem un drošību);

88. atgādina, ka ir svarīgi palielināt aģentūru darba digitalizāciju ne tikai attiecībā uz iekšējo darbību un pārvaldību, bet arī lai paātrinātu procedūru digitalizāciju; uzsver, ka aģentūrām šajā ziņā arī turpmāk jābūt proaktīvām, lai nekādā gadījumā nepieļautu digitālās plaisas veidošanos starp aģentūrām; tomēr vērš uzmanību uz to, ka ir jāveic visi drošības pasākumi, kas nepieciešami, lai novērstu jebkādu risku apstrādātās informācijas drošībai tiešsaistē;

89. atzinīgi vērtē sadarbību TI aģentūru tīklā; aicina TI aģentūras turpināt attīstīt sinerģiju, kā arī palielināt sadarbību un labas prakses apmaiņu starp tām, lai uzlabotu efektivitāti;

90. uzdod priekšsēdētājai šo rezolūciju nosūtīt aģentūrām, uz kurām attiecas šī budžeta izpildes apstiprināšanas procedūra, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt tās publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

(1) OV C 439, 29.10.2021., 3. lpp. Revīzijas palātas gada ziņojums par ES aģentūrām attiecībā uz 2020. finanšu gadu.

(2) OV L 193, 30.7.2018., 1. lpp.

(3) OV L 328, 7.12.2013., 42. lpp.

(4) OV L 122, 10.5.2019., 1. lpp.

(5) Pētījums Cost of Non-EU Agencies Focusing on the Health and Safety Cluster of the EU Decentralised Agencies, PE 699.399, 2021. gada oktobris.

(6) Tiesas 2021. gada 11. novembra spriedums, UAB “Manpower Lit" pret E.S. un citiem, C-948/19, ECLI:EU:C:2021:906.

(7) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/104/EK (2008. gada 19. novembris) par pagaidu darba aģentūrām (OV L 327, 5.12.2008., 9. lpp.).

(8) Pētījums The Management Boards of the Decentralised Agencies, PE 699.400, 2021. gada oktobris.

(9) Tiesas (otrās palātas) 2021. gada 11. novembra spriedums lietā C-948/19, UAB “Manpower Lit" pret E.S. un citiem, ECLI:EU:C:2021:906

(10) Pētījums Locations of the EU Decentralised Agencies, PE 700.320, 2021. gada novembris.