Komisijas paziņojums - Kopsavilkums par Komisijas pasākumiem, kas veikti 2007. gadā, īstenojot EURATOM līguma II sadaļas 3. līdz 10. nodaļu /* COM/2008/0417 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 3.7.2008 COM(2008) 417 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS Kopsavilkums par Komisijas pasākumiem, kas veikti 2007. gadā, īstenojot EURATOM līguma II sadaļas 3. līdz 10. nodaļu 1. IEVADS Šajā paziņojumā ir aprakstīti pasākumi, ko galvenokārt Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorāts (TREN ĢD) īstenojis kā daļu no Komisijas pienākumiem atbilstīgi EURATOM līgumam (turpmāk „Līgums”). TREN ĢD pienākums ir īstenot lielāko daļu noteikumu, kuri iekļauti EURATOM līguma II sadaļas 3. līdz 10. nodaļā, kas attiecas uz kodoldrošību, ieguldījumiem, kopuzņēmumiem, aizsargpasākumiem un ārējām attiecībām. Paziņojumā ir iekļauts arī kopsavilkums par EURATOM Apgādes aģentūras ( ESA ) pasākumiem[1]. Ar pētniecību un pētniecības politiku saistītie pasākumi, par kuriem atbildīgs RTD ĢD[2] un KPC[3], ir iekļauti to attiecīgajos ziņojumos[4]. Par jaunā Kodoldrošības sadarbības instrumenta sagatavošanu un īstenošanu ir atbildīgs gan RELEX ĢD[5], gan AIDCO ĢD[6]. Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu ( IPA ) pārvalda ELARG ĢD[7], bet EURATOM aizdevumus — ECFIN ĢD[8]. Divu pārstrādes uzņēmumu laboratoriju (to atrašanās vieta ir Hāga un Sellafīlda) darbu uzrauga KPC un finansē TREN ĢD. 2. POLITIKA UN JAUNI TIESISKIE ASPEKTI 2.1. Kodolenerģētikas politika 2.1.1. EURATOM līguma 50 gadi 1957. gada martā sešas dibinātājvalstis parakstīja EURATOM līgumu ar mērķi samazināt Eiropas energoatkarību, veicināt tās ekonomisko izaugsmi un tehnoloģisko attīstību un uzlabot dzīves līmeni. Lai atzīmētu Līguma 50. gadadienu, Komisija pieņēma paziņojumu[9], sniedzot pārskatu par tā īstenošanas būtiskiem aspektiem pagājušā pusgadsimta laikā, kā arī izdeva jubilejas publikāciju[10]. Paziņojumā secināts, ka EURATOM līgums joprojām ir neaizstājams tiesiskais regulējums ES un tās iedzīvotājiem. 2.1.2. Enerģētikas politika un kodolenerģētikas paraugprogramma (PINC) Tā kā gan pasaulē, gan Eiropā palielinās interese par kodolenerģiju, Komisija paziņojumā „Enerģētikas politika Eiropai”[11] un saistītajā „Kodolenerģētikas paraugprogrammā”[12] uzsvēra kodolenerģijas devumu CO 2 emisiju samazināšanā. Eiropadome pavasara sanāksmē vērsa uzmanību uz kodolenerģijas ieguldījumu laikā, kad pieaug bažas par energoapgādes drošību un CO2 emisijām. Kodolenerģētikas paraugprogrammā, kas pamatojas uz Līguma 40. pantu, ir pārskatīti tie ieguldījumi kodolenerģētikas nozarē, kurus dalībvalstis veikušas kopš iepriekšējās PINC 1997. gadā, kā arī dažu valstu pieņemtās pakāpeniskās samazināšanas politikas ietekme. Tajā uzsvērts, ka sabiedrībai ir pieņemama kodolenerģijas iekārtu drošība un drošums, kodolatkritumu apsaimniekošana un ekspluatācijas pārtraukšana. Gan Ekonomikas un sociālo lietu komiteja, gan Eiropas Parlaments pieņēma atzinumus par šo publikāciju[13]. „Еnerģētikas politika Eiropai” un PINC ierosina uzlabot kodolenerģētikas struktūru Eiropā, galvenokārt izveidojot Augsta līmeņa grupu kodoldrošuma un kodolatkritumu apsaimniekošanas jautājumos un Eiropas Kodolenerģijas forumu. Ir arī ierosinājums izveidot tehnoloģiju platformas, bet šis paziņojums uz to neattiecas. Tomēr RTD ĢD nesen paziņoja par ilgtspējīgu kodolenerģijas tehnoloģijas platformu (SNET-TP)[14], kuras mērķis inter alia ir veicināt un uzlabot Eiropas sadarbību pētniecības un attīstības jomā. Turklāt, un saistībā ar 2020. gadam noteikto siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķu sasniegšanu, kas noteikti 2007. gada pavasara Eiropadomes sanāksmē, kā arī saistībā ar redzējumu 2050. gadam par zemu ogļskābās gāzes emisiju ekonomiku, 2007. gada novembrī tika pieņemts Eiropas energotehnoloģiju stratēģiskais plāns ( SET )[15]. Tajā ir ierosināta vispārīga pamatpolitika, lai uzlabotu pētniecību un inovāciju, lai rezultātā ieviestu visas zema oglekļa satura enerģijas tehnoloģijas. Minētajā pamatpolitikā kā viena no šādām tehnoloģijām pilnīgi noteikti atzīta kodola skaldīšana (un sintēze). 2.1.3. Eiropas Augsta līmeņa grupa kodoldrošuma un kodolatkritumu apsaimniekošanas jautājumos (HLG) Komisija ir izveidojusi HLG[16] , kurā iekļauti valstu galvenie regulatori un amatpersonas, kas nodarbojas ar kodoldrošuma jautājumiem. Minētās grupas izveidošanu apstiprināja 2007. gada pavasara Eiropadome, un to atbalstīja ES iestādes. Grupas mērķis ir izstrādāt kopīgu pieeju kodoldrošuma un kodolatkritumu apsaimniekošanas jomā, ātri noteikt prioritāri risināmos drošuma jautājumus un ieteikt darbības, ko vajadzētu īstenot ES līmenī. Izpratni ES līmenī vajadzētu veicināt augsta līmeņa pārstāvniecībai, ietverot tajā gan tās dalībvalstis, kurās izmanto, gan tās, kurās neizmanto kodoltehnoloģijas. Pirmā HLG sanāksme notika 2007. gada oktobrī. Tika izveidotas šādas trīs apakšgrupas: 1) kodoldrošuma pasākumu uzlabošana; 2) ekspluatācijas pārtraukšanas, radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanas un izlietotās kodoldegvielas pasākumu uzlabošana; 3) pārredzamības pasākumu uzlabošana. Pārredzamības uzlabošanai izveidoja tīmekļa vietni[17]. 2.1.4. Eiropas Kodolenerģijas forums (Forums) Atbilstoši pavasara Eiropadomes secinājumiem Komisija izveidoja Forumu, lai veicinātu dialogu starp dažādām ieinteresētajām personām (ES valstu valdības, Eiropas Parlamenta deputāti, kodolenerģētikas nozare, rūpnieciskie energopatērētāji un pilsoniskā sabiedrība) par kodolenerģijas sniegtajām iespējam un tās izmantošanas risku. Foruma sanāksmes pārmaiņus notiks Bratislavā un Prāgā. Foruma atklāšanas sanāksme notika novembrī Bratislavā, piedaloties uzņēmējvalstu premjerministriem, vairākiem ministriem un Eiropas Parlamenta deputātiem, kā arī citiem svarīgiem kodolenerģētikas nozares pārstāvjiem[18]. Tika izveidotas trīs darba grupas — iespēju, riska un pārredzamības jautājumu darba grupa. 2.2. Komisijas ierosinājumi tiesību aktiem 2.2.1. Radioaktīvu atkritumu un izlietotas kodoldegvielas pārvadājumu pārraudzība un kontrole Pēc tam, kad Padome pieņēma Direktīvu par radioaktīvo atkritumu un izlietotās kodoldegvielas pārvadājumu uzraudzību un kontroli[19], tika izveidota padomdevēju komiteja, lai palīdzētu Komisijai, sniedzot atzinumus par standarta dokumenta projektu, kas būtu izmantojams visiem pārvadājumiem, uz kuriem attiecas minētā direktīva, par kritērijiem, kas ļautu dalībvalstīm izvērtēt, vai ir izpildītas prasības attiecībā uz radioaktīvu atkritumu un izlietotās kodoldegvielas izvešanu un par ieteikumiem attiecībā uz drošu un efektīvu sistēmu dokumentu un informācijas nosūtīšanai. 2008. gada sākumā Komiteja sniedza labvēlīgu atzinumu par standarta dokumenta projektu pieņemšanai Komisijā[20]. 2.2.2. Bohunices kodolspēkstacijas ekspluatācijas pārtraukšana Padome pieņēma regulu par Slovākijas kodolspēkstaciju ekspluatācijas pārtraukšanas palīdzības programmas īstenošanu[21], kurā paredzēta palīdzība 423 miljonu euro apmērā. Minētā regula nodrošina juridisku pamatu ES ekspluatācijas pārtraukšanas palīdzības programmai 2007.-2013. gadam, un tajā ir paredzēta pārvaldības komitejas izveidošana, kuras uzdevums ir sniegt palīdzību Komisijai. Minētās komitejas (Kodolspēkstaciju ekspluatācijas pārtraukšanas palīdzības programmas komiteja) pirmā sanāksme notika 2007. gada jūnijā. 3. VISPāRēJā ATTīSTīBA ES KODOLENERģēTIKAS JOMā 3.1. Tiesību aktu īstenošana. Pārkāpumi. Ar vienu izņēmumu (Čehija) visas procedūras, kurās iesaistītas jaunās dalībvalstis, kas neievēroja trīspusējo nolīgumu INFCIRC 193[22], kā noteikts to aktos par pievienošanos Eiropas Savienībai, tika slēgtas atbilstības dēļ. Sarunas turpinājās ar Sellafīldas operatoriem par trūkumu novēršanu, par kuriem saskaņā ar Līguma 83. pantu Komisija izdeva brīdinājumu[23] (kodoliekārtas operatora saistību neapmierinoša izpilde). Turklāt tika uzraudzīta attīstība lietā par Komisijas direktīvu atbilstīgi Līguma 82. pantam[24] attiecībā uz citu iekārtu tajā pašā vietā. Eiropas Kopienu Tiesa[25] 18. jūlijā nolēma, ka Apvienotā Karaliste nav izpildījusi saistības saskaņā ar 1996. gada 13. maija Direktīvas 96/29/Euratom 53. pantu (drošības pamatstandarti). Komisija uzaicināja Apvienoto Karalisti izklāstīt plānotos likumdošanas pasākumus, lai situāciju novērstu. 3.2. Paziņojums par Belenas kodolspēkstaciju Kāds Bulgārijas investors saskaņā ar Līguma 41. pantu 27. februārī iesniedza paziņojumu par jaunas kodolspēkstacijas celtniecību. Pēc minētā paziņojuma izanalizēšanas un plašas apspriešanās ar minēto investoru Komisija 7. decembrī secināja, ka visi šā ieguldījuma aspekti atbilst Līguma mērķiem. 3.3. Ekspluatācijas pārtraukšana, atkritumu apsaimniekošana un transports 3.3.1. Ekspluatācijas pārtraukšana Komisija kopā ar Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banku un valsts aģentūru Lietuvā turpināja uzraudzīt Ignalīnas un Bohunices programmas īstenošanu. Kopš 2007. gada janvāra TREN ĢD ir atbildīgs par Kopienas atbalsta īstenošanu un turpmākām darbībām saistībā ar Kozlodujas programmu Bulgārijā. 2007. gadā Ignalīnas programmai kopumā tika piešķirti EUR 113 miljoni, Bohunices programmai — EUR 56,72 miljoni un Kozlodujas programmai —EUR 74,28 miljoni. Atbilstīgi līguma par pievienošanos protokoliem Komisija pieņēma īstenošanas noteikumus[26] turpmākai palīdzības sniegšanai no 2007. līdz 2013. gadam. Komisija publicēja savu otro ziņojumu[27] par finanšu resursu izlietojumu, kas paredzēti kodoliekārtu ekspluatācijas pārtraukšanai un izlietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanai. Minētajā ziņojumā ES kodoliekārtu operatori un dalībvalstu finansēšanas prakse tika salīdzināta ar to, kas norādīta Komisijas ieteikumā[28]. Pirmais ziņojums[29] attiecās tikai uz kodolelektrostacijām, bet otrais ziņojums aptvēra visas kodoliekārtas, ar uzsvaru uz tām, kuras pakļautas lielākajam riskam, ja ekspluatācijas pārtraukšanas finansējuma jautājums tiktu risināts neatbilsto Ziņojumā ir uzsvērti labas prakses piemēri valstīs, kuru tiesību aktos paredzēts, ka maksā piesārņotājs, un kurās fondi tiek pārvaldīti pietiekami efektīvi, lai vajadzības gadījumā nodrošinātu attiecīgus resursus. Tomēr, neraugoties uz konkrētiem valstu likumdošanas aktiem, ir iespējams uzlabot vairākus fondu piemērotības, pārvaldības un izmantošanas aspektus, jo īpaši, izmantojot rūpīgu uzraudzību un ziņošanu gan valsts, gan ES līmenī. Komisija pievērsīsies šiem jautājumiem papildus minētā Ieteikuma publicēšanai, saņemot palīdzību no dalībvalstu padomdevējas grupas. 3.3.2. Radioaktīvo atkritumu apsaimniekošana Ļoti radioaktīvu atkritumu un izmantotās kodoldegvielas ilgtspējīga ilgtermiņa apsaimniekošana vēl joprojām ir neapmierinoša. Tāpēc Komisija tupina iedrošināt dalībvalstis izstrādāt ilgtermiņa programmas atkritumu apsaimniekošanai ar precīziem starpposmu mērķiem visa veida atkritumiem, jo īpaši augstas radioaktivitātes atkritumiem un atkritumiem ar ilgu pussabrukšanas periodu. Vajadzība rast atkritumu apsaimniekošanas ilgtermiņa risinājumus tika uzsvērta arī Foruma sanāksmes laikā (sk. 2.1.4. punktu). Šim jautājumam pievērsīsies Foruma riska pārvaldības un pārredzamības darba grupa un sniegs savus ieteikumus. 3.3.3. Radioaktīvo materiālu pārvadāšana Pašreiz spēkā esošā ES reglamentējošā sistēma nodrošina sabiedrībai pietiekamu drošumu un veselības aizsardzību saistībā ar radioaktīvo materiālu pārvadāšanu ( TRAM ). Tomēr TRAM pastāvīgās darba grupas ziņojumā[30] ir uzsvērtas vairākas vājās vietas, jo īpaši iespējami pārrobežu transportēšanas kavējumi vai sūtījumu atteikumi. Pašlaik tiek veikts ietekmes novērtējums, lai pieņemtu lēmumu par vispiemērotāko reglamentējošo pasākumu, lai pabeigtu kodolmateriālu transporta tirgus izveidošanu, nodrošinātu dzīvības glābšanai paredzētu medicīnisko radioizotopu pieejamību un uzlabotu informāciju par TRAM pārrobežu darbībām un to pārredzamību. 3.4. Kodoldrošības kontrole 3.4.1. Drošības pārbaudes Komisija iesniedza Padomei pārskatīto pieeju kodoldrošības kontroles īstenošanai ES, apkopojot to darba dokumentā ЕURATOM līguma drošības pasākumu īstenošana[31]. Piedāvātā sistēma pamatojas uz pamatnostādņu dokumentiem konkrētām iekārtām, kas sagatavoti un iesniegti īpaši šādā nolūkā organizētās sanāksmēs ar ieinteresētajām personām. Šajās sanāksmēs tika piedāvāts ieteikuma projekts attiecībā uz operatoru kodolmateriāliem un uzskaites sistēmām, kurš, kad to pieņems, nodrošinās atbilstošus kritērijus turpmākām revīzijas darbībām. Komisija bija apmierināta ar rezultātiem, jo izmantotāji apliecināja, ka dalībvalstu teritorijās kodolmateriāli ir izmantoti tikai paredzētajiem mērķiem, un bija izpildīti starptautiskie drošības pasākumi, kas paredzēti EURATOM. 3.4.2. Papildu protokoli (PP) Komisija sagatavoja ziņojumus, ietverot ar kodolmateriāliem saistītu informāciju par ES-15 valstīm, Igauniju, Slovākiju un Poliju, un iesniedza tos SAEA[32]. Komisijas inspektori piedalījās SAEA īstenotās pārbaužu darbībās (papildu piekļuves pasākumi). 3.4.3. Kodolmateriālu uzskaite un nolīgumi Tika regulāri paziņoti grāmatvedības dati, pamatojoties uz SAEA saņemtajiem grāmatvedības ziņojumiem, tostarp ziņojumiem par jaunajām dalībvalstīm, kas pievienojās EURATOM drošības kontroles nolīgumam. Tika pabeigta procedūra, ar kuru Polija, Malta, Ungārija un Lietuva pievienojās Drošības pasākumu nolīgumam, un tās papildu protokols[33]. Pašlaik tiek pabeigta arī Kipras procedūra. 3.5. Aizsardzība pret starojumu 3.5.1. Darbības, uz ko attiecas Līguma 31., 35. un 37. pants Darbu, lai pārskatītu un pārstrādātu EURATOM drošuma pamatstandartus ( BSS ), īstenoja ciešā sadarbībā ar Zinātnisko ekspertu grupu (EG)[34]. Minētā pārskatīšana pamatojās uz Starptautiskās Radioloģiskās aizsardzības komisijas ( ICRP ) ieteikumu projektu[35]. Notika divas ekspertu grupas sanāksmes, un tajās kā novērotāji piedalījās SAEA, ICRP un Kodolenerģijas aģentūra. Darba grupas, kas nodarbojas ar dabisko avotu, medicīnas, atbrīvojumu un drošības jautājumiem, un dalītu pieeju reglamentējošai kontrolei lielā mērā ir pabeigušas darbu attiecībā uz jautājumiem, kas jāatrisina saistībā ar pārskatītajiem BSS . Komisijas dienesti saskaņā ar Līguma 35. pantu[36] veica septiņus pārbaužu apmeklējumus Bulgārijā, Īrijā, Luksemburgā, Rumānijā, Somijā, Spānijā un Vācijā. To mērķis bija nodrošināt uzraudzības iekārtu piemērotības, to iestatījuma un izmantošanas neatkarīgu novērtējumu šādām jomām: - radioaktīvu šķidrumu un gāzu noplūdes vidē no kodoliekārtu atrašanās vietām; - vides radioaktivitātes līmeņi (konkrētās vietās un valsts mērogā). Visas pārbaudes sākās ar attiecīgo valsts iestāžu īstenoto uzraudzības un inspekcijas darbību un spēkā esošās tiesiskā regulējuma iepriekšēju revīziju. Komisija sniedza pārskatu par visām saskaņā ar 35. pantu veiktajām pārbaudēm, kas īstenotas kopš 1990. gada[37] un paskaidroja, kāda ir šo pārbaužu pievienotā vērtība Eiropas iedzīvotājiem, attiecīgajām valstu kompetentajām iestādēm un pašai Komisijai. Saskaņā ar 37. pantu[38] Komisija pieņēma divpadsmit atzinumus par dalībvalstu iesniegtajiem radioaktīvo atkritumu apglabāšanas plāniem. 3.5.2. Gatavība ārkārtas situācijām Līdz šim nav bijušas tādas radiācijas avāriju situācijas, kuru dēļ jāaktivizē ECURIE [39] sistēma. Kodolavāriju ikgadējās mācības notika Īrijā. Tajās bija iesaistītas visas dalībvalstis un vairāki Komisijas avārijas dienesti. Horvātija pievienojās ECURIE 2007. gada septembrī. Ir nodibināti kontakti arī ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, lai sagatavotu tās pievienošanos. EURDEP [40] radiācijas monitoringa datu apmaiņas sistēmas ģeogrāfiskajā pārklājumā iekļāva Turciju un Horvātiju. 3.5.3. Pārtikas produkti Komisija ir izteikusi kodifikācijas priekšlikumus[41] pēc-Černobiļas tiesību aktiem saistībā ar noteikumiem par lauksaimniecības produktu importu un tiesību aktiem, ar ko nosaka radioaktīvā piesārņojuma maksimāli pieļaujamo līmeni pārtikas produktos un lopbarībā, ja nākotnē notiktu kodolavārija. Pētījuma rezultāti, kura mērķis bija atjaunināt Komisijas informācijas bāzi par tādu konkrētu pārtikas produktu iespējamo radioaktīvo piesārņojumu, kuru izcelsmes valstis ir trešās valstis, Komisijai tika iesniegti saskaņā ar Padomes Regulas 737/90/EEK 7. pantu. Pētījumā norādīts, ka vairākiem lauksaimniecības produktiem radioaktīvā cēzija piesārņojuma kontrole uz ES robežas būs vajadzīga vēl vismaz 20 gadus. 3.5.4. Thule petīcija Pēc Eiropas Parlamenta juridiski nesaistošas rezolūcijas[42] Komisija pārbauda iespēju ierosināt aizsardzības pret jonizējošo starojumu prasības situācijās, kuras izraisa emisijas vai piesārņojums no jebkādiem avotiem. Šāda noteikuma atbilstība pastāvošajai judikatūrai ir jāizvērtē papildus, ņemot vērā Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru, ar ko no EURATOM tiesību aktiem[43] izslēdz kodolenerģijas militārus lietojumus. 3.6. Kodoldegvielas un kodolmateriālu piegāde Pēc konsultācijas ar Eiropas Parlamentu Padome vienojās par ESA jauno statūtu tekstu. ESA ir mainījusi procedūras saistībā ar bagātināšanas līgumiem atbilstoši Eiropas Kopienu Tiesas lēmumam apvienotajās lietās C-123/04 un C-124/04. ESA arī sāka gatavot savu noteikumu projektu, lai noteiktu veidu, kādā pieprasījums jāsaskaņo ar rūdu, materiālu un speciālo skaldmateriālu krājumiem. Joprojām svarīga ir piegāžu avotu diversifikācija. Lielākie urāna piegādātāji Eiropas Savienībai joprojām ir Kanāda, Austrālija un Krievija. Tomēr Krievija patlaban no jauna ieņem dominējošu pozīciju kā kodolmateriāla piegādātājs VVER tipa reaktoriem. 3.7. Neizplatīšana un daudzpusējas pieejas degvielas ciklam Ir ievērojami palielinājies to valstu skaits, kas paziņojušas par interesi izmantot kodolenerģiju nemilitāros nolūkos, un starptautiskā sabiedrība ir izteikusi dažādus priekšlikumus par kodoldegvielas cikla svarīgākajiem posmiem saistībā ar neizplatīšanu, piemēram, urāna bagātināšanu un pārstrādi, piedāvājot degvielas piegāžu garantijas valstīm, kas brīvprātīgi atsakās no savām degvielas cikla darbībām. SAEA un vairākas ES dalībvalstis ir tupinājušas izskatīt šos priekšlikumus, un Komisija tam rūpīgi seko līdzi. Komisija uzsver, ka gadījumos, kad ES valstis vai uzņēmumi ir iesaistīti starptautiskā degvielas piegāžu mehānismā, ir jāievēro Līgumā noteiktās tiesības un pienākumi. Šādām iniciatīvām nevajadzētu kropļot konkurenci un kodoldegvielas tirgus normālu darbību. 4. STARPTAUTISKā SADARBīBA 4.1. Paplašināšanās Saskaņā ar Eiropadomes atzinumiem[44] Komisija saistībā ar ES paplašināšanos ir turpinājusi uzsvērt to, cik svarīgs ir augsta līmeņa kodoldrošums. Komisija uzsvēra, ka kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm jāsaskaņo tiesību akti un jāievieš EURATOM acquis , tostarp tās starptautiskās kodoldrošības konvencijas, kurām ir pievienojusies Kopiena. Īpaša uzmanība joprojām tika pievērsta tam, kā Horvātija pilda saistības izveidot tai kopīgi ar Slovēniju piederošās atomelektrostacijas ekspluatācijas pārtraukšanas un kodolatkritumu apsaimniekošanas fondu. Komisija ir arī uzraudzījusi Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas, Turcijas un potenciālo kandidātvalstu[45] panākumus attiecībā uz ES acquis ieviešanu. Atbilstīgajos regulārajos ziņojumos[46] uzsvērts, ka jāuzlabo kodoldrošums un aizsardzība pret radiāciju. 4.2. Jaunais instruments sadarbībai kodoldrošības jomā (INSC) Atbalstu augsta līmeņa kodoldrošības veicināšanai laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam nodrošinās jaunais INSC [47]. Ar jauno instrumentu finansē pasākumus trešās valstīs (vairs ne tikai NVS valstīs, kā bija paredzēts Tacis programmā, kuru pabeidza 2006. gadā). NVS sniegtā atbalsta kārtības paplašināšana, iekļaujot citas ģeogrāfiskās zonas, kā paredzēts instrumentā, būs atkarīga no politikas ievirzēm un prioritātēm, kas izlemjamas saskaņā ar programmas kārtību. Jaunajās programmās būs iekļauta pakāpeniska „tehniskās palīdzības” pārtraukšana (tostarp aparatūras piegāde) un pārorientēšanās uz vairāk uz sadarbību balstītu plānošanu un īstenošanu. Saņēmējvalstīm vajadzēs rīkoties aktīvāk, lai definētu, pārvaldītu un īstenotu darbības. Projekti būs paredzēti precīzi noteiktu mērķu sasniegšanai un būs vērsti uz kopfinansējuma izmantošanu, vienlaicīgi koordinējot tos ar citiem Kopienas instrumentiem, piemēram, tiks prioritēta EURATOM Pētniecības un apmācības pamatprogramma. Palīdzību koordinēs ar citiem instrumentiem, piemēram, Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības instrumentu (EKPI) un Pirmspievienošanās atbalsta instrumentu ( IPA ). 4.3. Nolīgumi ar trešām valstīm Komisija uzsāka tehniskās sarunas ar Kanādu par 1959. gadā noslēgtā un vairākas reizes grozītā divpusējās sadarbības nolīguma par atomenerģijas izmantošanu miermīlīgiem mērķiem[48] iespējamu vienkāršošanu vai pārstrādāšanu. Notiek tehniska rakstura sarunas starp EURATOM un Krievijas Federāciju par iespējamu nolīgumu kodolmateriālu tirdzniecības jomā. 4.4. Starptautiskas konvencijas 4.4.1. Konvencija par kodolmateriālu un kodoliekārtu fizisko aizsardzību (CPPNM) Pēc tam, kad Padome apstiprināja[49] un Komisija pieņēma lēmumu[50] par EURATOM Kopienas pievienošanos CPPNM , tika uzsāktas nepieciešamās iestāšanās darbības. 4.4.2. Konvencija par kodoldrošību (CNS) Komisija pieņēma EURATOM Kopienas ziņojumu[51] CNS Līgumslēdzēju pušu 4. pārskatīšanas sanāksmei 2008. gada aprīlī un iesniedza to SAEA Sekretariātam, lai 4. pārskatīšanas sanāksmē to varētu izskatīt pārējo Līgumslēdzēju pušu kvalificēti speciālisti. 4.4.3. Parīzes Konvencija par trešās Puses atbildību kodolenerģijas jomā Tika uzsākts darbs pie ietekmes novērtējuma saistībā ar iespējamu EURATOM pievienošanos Parīzes Konvencijai. Pēc darba uzdevumu noteikšanas pētījuma veikšanai tika izraudzīts darbuzņēmējs. Ziņojums gaidāms 2008. gadā. 4.5. Sadarbība ar SAEA Tika uzsākts darbs, lai sagatavotu politisku paziņojumu ar mērķi veicināt labāku sadarbību starp EURATOM un SAEA. Tāpēc Eiropas Komisija un SAEA 2008. gada 7. maijā parakstīja kopīgu paziņojumu par sadarbības stiprināšanu, lai izmantotu kodolenerģiju miera un attīstības veicināšanai. Komisija administrēja „Kopienas uzskaites un kontroles sistēmu” atbilstīgi Nolīgumiem ar SAEA par kodolatbilstības drošības pārbaudēm, saskaņā ar kuriem SAEA savas pārbaudes īsteno vienlaicīgi ar Komisiju. SAEA ir sekmīgi sasniegusi pārbaužu mērķus ES. Augsta līmeņa apspriedes ar SAEA par drošības pārbaužu nolīgumiem ļāva panākt ievērojamu progresu attiecībā uz kopīgu drošības pārbaužu shēmas izstrādāšanu operatīvajā līmenī. Padomei informatīvos nolūkos iesniedza Komisijas dienestu darba dokumentu[52] par EURATOM līdzfinansējumu „Drošības pamatprincipiem”[53]. [1] Gada ziņojums pieejams pēc pieprasījuma vai http://europa.eu.int/comm/euratom/index_en.html [2] RTD ĢD: Pētniecība. [3] KPC: Kopīgais pētniecības centrs. [4] RTD: http://ec.europa.eu/research/reports/2007/index_en.html KPC: http://ec.europa.eu/dgs/jrc/index.cfm?id=2530&lang=en [5] RELEX ĢD: Ārējās attiecības. [6] AIDCO ĢD: EuropeAid sadarbības birojs. [7] ELARG ĢD: Paplašināšanās. [8] ECFIN ĢD: Ekonomikas un finanšu lietas. [9] Euratom līguma 50. gadadiena, COM(2007) 124 galīgā redakcija, 20.3.2007. [10] „Еuratom, 50 years of nuclear energy serving Europe”. Publikāciju var pieprasīt Komisijas Publikāciju birojā. [11] COM(2007) 1, 10.1.2007. [12] COM(2007) 565, 4.10.2007. [13] Attiecīgi TEN/283 — CESE 990/2007, 12.7.2007., un ITRE ziņojums A6-0348/2007, 26.9.2007. [14] www.snetp.eu [15] COM(2007) 723, 22.11.2007. [16] Komisijas 2007. gada 17. jūlija Lēmums 2007/530/Euratom, OV L 195/44, 27.7.2007. [17] http://circa.europa.eu/Public/irc/tren/nuclear_safety_and_waste/home [18] http://ec.europa.eu/energy/nuclear/forum/bratislava_prague/index_en.htm [19] Padomes Direktīva 2006/117/Euratom, 20.11.2006, OV L 337/21, 5.12.2006. [20] COM(2008) 793 galīgā redakcija, 5.3.2008. [21] Padomes Regula (Euratom) Nr. 549/2007., 14.5.2007.; OV L 131, 23.5.2007. [22] 193. informācijas apkārtraksts, Eiropas Atomenerģijas kopienas, tās dalībvalstu, kurām nav kodolieroču, un Starptautiskās Atomenerģijas aģentūras nolīgums, kurš slēgts, lai īstenotu III panta 1. un 4. punktu 1977. gada Līgumā par kodolieroču neizplatīšanu, un kurā papildinājumi izdarīti ar papildu protokolu. [23] Komisijas Lēmums 2002/626/Euratom, 15.2.2007. [24] 82. pants dod Komisijai tiesības izdot direktīvu ar aicinājumu attiecīgajām dalībvalstīm īstenot vajadzīgos pasākumus, lai novērstu pārkāpumu. Ja minētā direktīva netiek ievērota, lietu var nodot Eiropas Kopienu Tiesai. [25] Lieta C-155/06. [26] C(2007) 5538. [27] COM (2007) 794 galīgā redakcija, 12.12.2007. Komisijas dienestu darba dokuments (SEC (2007) 1654, 12.12.2007. [28] OV L 330, 28.11.2006., 31. lpp. [29] COM(2004) 719 galīgā redakcija, 26.10.2004. Komisijas Paziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei, ziņojums par kodolspēkstaciju nojaukšanai paredzēto finanšu resursu izmantošanu. [30] COM(2006) 102, 8.3.2006. [31] SEC(2007) 293 (ES ierobežotai lietošanai). [32] Starptautiskā Atomenerģijas aģentūra. [33] Pievienošanās datumi: Polija — 1.3.2007., Malta un Ungārija — 1.7.2007., Lietuva — 1.1.2008. [34] Līguma 31. pants. [35] ICRP , 103. publikācija, 2007. gada decembris. [36] Līguma 35. pantā noteikts, ka katrai dalībvalstij jāizveido iekārtas, kas vajadzīgas, lai nepārtraukti uzraudzītu radioaktivitātes līmeni gaisā, ūdenī un augsnē un lai nodrošinātu atbilstību drošības pamatstandartiem. [37] COM(2007) 847 galīgā redakcija, 20.12.2007. [38] 37. pantā paredzēts, ka Komisijai jāsniedz atzinums (pēc apspriešanās ar ekspertu grupu) par visiem datiem, ko dalībvalstis nosūtījušas par saviem plāniem attiecībā uz radioaktīvo atkritumu apglabāšanu, ja šādu plānu īstenošana varētu radīt radioaktīvu piesārņojumu citās dalībvalstīs. [39] Agrīnā radiācijas avāriju informācijas apmaiņas sistēma. [40] Eiropas Radioloģijas datu apmaiņas platforma. [41] COM(2007) 291 galīgā redakcija, 4.6.2007. un COM(2007) 302 galīgā redakcija, 5.6.2007. [42] Rezolūcija 2006/2012(INI), 10.5.2007. [43] Tiesas 12.4.2005. spriedums lietā Komisija pret Apvienoto Karalisti, lieta C-61/03, ECR 2005,I-2477. lpp., kā 9.3.2006. apstiprinājusi Tiesa, Komisija pret Apvienoto Karalisti, lieta C-65/04, ECR 2006, I-2239. lpp. [44] 1998. gada decembra Vīnes Eiropadomes secinājumu 67. punkts. 1999. gada decembra Helsinku Eiropadomes secinājumu 7. punkts. [45] Albānija, Bosnija un Hercegovina, Melnkalne, Serbija un Kosova (atbilstīgi Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes 1244. rezolūcijai). [46] COM(2007) 663 galīgā redakcija, 7.11.2007. [47] Padomes 2007. gada 19. februāra Regula (EURATOM) Nr. 300/2007. [48] OV Nr. 59, 24.11.59., 1165-1180. lpp. [49] Padomes 2007. gada 10. jūlija Lēmums 2007/513/Euratom, OV L 190, 21.7.2007., 12. lpp. [50] C/2007/6385, 19.12.2007. [51] COM(2007) 4492 galīgā redakcija, 1.10.2007. [52] SEC(2007) 1443, 23.10.2007. [53] Drošības pamatnoteikumi Nr. SF-1, SAEA, Vīne, 2006.