par to, kā tiek īstenota Padomes Direktīva 98/58/EK par lauksaimniecībā izmantojamo dzīvnieku aizsardzību

Visbeidzot, Komisija reizēm saņem sūdzības par to, ka viena vai vairākas dalībvalstis, iespējams, nepiemēro Savienības tiesību aktus. Arī šīs sūdzības var sniegt vērtīgu ieskatu par jomām, kurās, pēc iedzīvotāju domām, netiek pienācīgi piemēroti tiesību akti.

Pirmkārt, izmantotie dati ir iegūti no Komisijas ziņojumiem, kuros ietverti dalībvalstīs veikto revīziju rezultāti. Ziņojumi galvenokārt ir par 2011.–2013. gadu, jo šajos gados veiktās revīzijas bija konkrēti vērstas uz situāciju saimniecībās (sk. I pielikuma 1. tabulu).

Šis ziņojums attiecas uz laikposmu no 2011. gada 1. janvāra līdz 2014. gada 31. decembrim.

ES dzīvnieku labturības stratēģijā 2012.–2015. gadam kā viena no galvenajām problēmām, kas skar dzīvnieku labturību, ir minēta ES tiesību aktu nepilnīga piemērošana. Turklāt ziņojumā Padomei par Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvas 98/58/EK par lauksaimniecībā izmantojamo dzīvnieku aizsardzību īstenošanu sniegts vērtīgs ieskats par piemērošanas jomām.

Komisijas Lēmumā 2006/778/EK ir paredzēti nosacījumi par obligātajām prasībām informācijas vākšanai to ražotavu pārbaužu laikā, kurās audzē lauksaimniecībā izmantojamos dzīvniekus. Minētā lēmuma pielikumos ir ietvertas tabulas ar prasībām, kas jāpārbauda, lai noteiktu neatbilstību. Saskaņā ar šo lēmumu dalībvalstīm ir pienākums kopš 2009. gada jūnija Komisijai nosūtīt gada ziņojumus. Turklāt minētā lēmuma 9. apsvērumā ir norādīts, ka “Kopienai datu vākšana par dzīvnieku labturības pārbaudēm ir vajadzīga, lai novērtētu tās politikas ietekmi šajā jomā”.

par to, kā tiek īstenota Padomes Direktīva 98/58/EK par lauksaimniecībā izmantojamo dzīvnieku aizsardzību

Visbeidzot, ir svarīgi ņemt vērā to, kā to paredz uz risku balstīta pieeja, ka mērķtiecīga uzmanība tiek pievērsta saimniecībām, kurās ir vislielākā pārkāpumu iespējamība. Rezultātā reģistrēto pārkāpumu skaita pieaugums ne vienmēr nozīmē, ka ir pasliktinājusies labturības situācija. Turklāt kopumā uz risku balstītajai pieejai ir jānodrošina dzīvnieku labturības jautājumu ātrāka risināšana un situācijas uzlabošanās dzīvniekiem.

Otrkārt, runājot par neatbilstību skaitu, ir svarīgi paturēt prātā, ka tās ietver ES tiesību aktu visu veidu pārkāpumus, pat maznozīmīgus. Ziņojuma 3. tabulas A un B kategorijā ir ietverti administratīvie akti par neatbilstībām, kuru rezultātā ir pieprasīts jautājumu atrisināt vai nu trīs mēnešu, vai dažreiz ilgākā laikā. C kategorijā ir ietverti smagāki pārkāpumi, kuru rezultātā ir nekavējoties īstenota rīcība, piemērojot administratīvu sodu vai kriminālsodu. Piemēram, tikai 8,1 % no 2014. gadā reģistrētajiem pārkāpumiem mājas vistu saimniecībās bija smagi pārkāpumi, kuru rezultātā nekavējoties tika īstenota rīcība.

Balstoties uz Lēmuma 2006/778/EK tabulām, 2012. gadā izstrādāja tiešsaistes veidlapu, ko dalībvalstis izmantoja 2013. un 2014. gadā. Šī tiešsaistes veidlapa ir ļāvusi Komisijai efektīvāk analizēt paziņotos datus. Tomēr nekonsekvences joprojām pastāv. Tas it sevišķi attiecas uz mājas vistām. Saskaņā ar termina “mājas vista” definīciju šī sleja ir jāizmanto tikai vistām, ko tur gaļas ražošanai (broileri). Tomēr vairākas dalībvalstis ir mājas vistu slejā ietvērušas arī datus par mazām dējējvistu saimniecībām . Tādēļ nav iespējams noskaidrot, vai konstatējumi atspoguļo broileru vai dējējvistu saimniecību datus.

Turklāt dalībvalstīm ir jāīsteno turpmāki pasākumi saistībā ar revīziju laikā izdotajiem ieteikumiem. Komisija savās revīzijās atzīmēja, ka valstu ierēdņi pasākumus īstenoja visos gadījumos. Tomēr tāpat Komisija secināja, ka trijās no dalībvalstīm pasākumi ir nepietiekami, lai panāktu atbilstību. Tika konstatēts, ka divās no šīm dalībvalstīm to rada sankciju trūkums, jo sankcijas nav pietiekami atturošas, savukārt atlikušajā vienā dalībvalstī nebija adekvāti risināta attiecīgā lieta.

“Uzskaite” ir viena no kategorijām, kurā ir liels skaits neatbilstību attiecībā gandrīz uz visām lauksaimniecībā izmantojamo dzīvnieku sugām. Šī kategorija ir saistīta ar medicīniskas ārstēšanas un lauksaimnieka novēroto mirstības gadījumu nepietiekamu izsekojamību, un tā ir svarīgs informācijas avots.

Komisija 2014. gadā arī veica 9 revīzijas , kurās atklāja, ka kautuvju datus izmanto, lai novērtētu labturību mājas vistu/broileru saimniecībās. Tomēr tikai trīs no revidētajām dalībvalstīm efektīvi izmantoja šos datus, lai pārbaudītu saimniecības. Pārējās dalībvalstīs kautuvēs tika regulāri novēroti smagi audu bojājumi, taču personas, kas veic pārbaudes saimniecībās, reti kad saņēma atgriezenisko saiti par šiem gadījumiem.

Četras dalībvalstis bija izdevušas norādījumus vai ieviesušas pasākumus, lai samazinātu neatbilstības. Tomēr revīzijās atklājās, ka dalībvalstu ierēdņiem nereti trūkst specializētu zināšanu par to, kā interpretēt prasības attiecībā uz rotaļlietu nodrošināšanu un pārvaldības un vides izmaiņām, kuras jāievieš, pirms tiek atļauta rutīnveida astes amputēšana.

Lielākajā daļā dalībvalstu, kur Komisijas eksperti veica revīzijas attiecībā uz cūku turēšanu, eksperti ziņoja arī par neatbilstību saistībā ar rotaļlietu nodrošināšanu un izvairīšanos no astes amputēšanas. Konstatējumi šajās dalībvalstīs ir samērā atšķirīgi. Dažās atklājas, ka tās dara ļoti maz, lai novērstu rutīnveida astes amputēšanu un nodrošinātu rotaļlietas.

18 no 2011.–2013. gadā veiktajām Komisijas revīzijām attiecās uz dējējvistām (13) un/vai sivēnmātēm (8). Šo revīziju rezultāti labi atspoguļo situāciju pirms neuzlabotu būru dējējvistām aizlieguma piemērošanas un pirms pārejas uz sivēnmāšu turēšanu grupās.

Galvenie pārējie atklāto neatbilstību veidi atšķiras atkarībā no lauksaimniecībā izmantojamo dzīvnieku sugas. Teļiem neatbilstības attiecās uz kategoriju “pārvietošanās brīvība”, kas ietver dzīvnieka spēju pārvietoties un noteikumus par teļu piesiešanu, savukārt mājas vistām neatbilstības bija saistītas ar regulārām pārbaudēm attiecībā uz “automātisko un mehānisku iekārtu” darbību. Saistībā ar dējējvistām, liellopiem, aitām un kazām brīvās turēšanas apstākļos samērā bieži tika atklātas problēmas attiecībā uz kategoriju “barība, ūdens un citas vielas”. Minētā kategorija attiecas arī uz uzturu, dzīvnieka piekļuvi barībai un ūdenim un automātisko barotavu un dzirdņu pārbaudēm.

Saskaņā ar dalībvalstu ziņojumiem 2013. gadā neatbilstību rādītājs bija 8,4 % attiecībā uz cūkām un rotaļlietu nodrošināšanu. Attiecībā uz sakropļošanu (t. i., astes amputēšanu, bet arī kastrāciju un zobu izkniebšanu) dalībvalstu reģistrētais neatbilstību rādītājs bija 2,2 %.

Sūdzības

Komisija 2013. un 2014. gadā reģistrēja astoņas sūdzības par gadījumiem, kad dalībvalstis nav nodrošinājušas cūkām rotaļlietas, un par rutīnveida astes amputēšanu. Šīs sūdzības arī atspoguļo Komisijas revīziju konstatējumus. No šīm sūdzībām piecas jau ir slēgtas. Komisija šajā jomā ir izdevusi norādījumus.

Lai gan ir saņemtas sūdzības par citiem dzīvnieku labturības jautājumiem, piemēram, foie gras ražošanu, transportēšanu un labturību kaušanas laikā, to skaits attiecībā uz katru jautājumu saglabājas neliels. Visas sūdzības tika rūpīgi novērtētas, un tika secināts, ka nevienā no gadījumiem nav pietiekama pamata turpināt rīkoties. Tādēļ lielākā daļa šo sūdzību ir slēgta.

4. Secinājums

Direktīvas 98/58/EK par lauksaimniecībā izmantojamo dzīvnieku aizsardzību principi un noteikumi ir palīdzējuši izstrādāt kopēju regulējumu lauksaimniecībā izmantojamo dzīvnieku labturībai ES. Tāpat direktīva ir palīdzējusi dalībvalstīm nodrošināt, ka šie noteikumi tiek pienācīgi piemēroti un īstenoti. Ir ārkārtīgi svarīgi, ka dalībvalstīm ir pienākums iesniegt gada ziņojumus par pārbaužu rezultātiem attiecībā uz dzīvnieku labturības noteikumu piemērošanu un noteikt jaunus mērķus, lai uzlabotu piemērošanu. Rezultātā labturības jautājumiem ir piešķirta prioritāte. Ziņojumi patiešām parāda, ka dalībvalstis, šķiet, sistemātiski strādā pie atklāto neatbilstību risināšanas un ES dzīvnieku labturības noteikumu piemērošanas. To apstiprina dati Komisijas iepriekšējā 2006. gada ziņojumā , kā arī dati, ko dalībvalstis paziņojušas par 2013. un 2014. gadu. Ir pamanāmi uzlabojies atbilstīgu saimniecību skaits.

Faktiski attiecībā uz pēdējiem diviem ieviestajiem pasākumiem, proti, neuzlabotu būru dējējvistām aizliegumu (2012. gads) un atsevišķu aizgaldu sivēnmātēm aizliegumu (2013. gads), Komisijas īstenotā rīcība, lai mudinātu visas dalībvalstis pienācīgi piemērot šos aizliegumus, ir izrādījusies efektīva. Saskaņā ar Komisijai pieejamo informāciju pašlaik visas dalībvalstis nodrošina atbilstību un dējējvistām izmanto vai nu uzlabotus būrus, vai alternatīvas sistēmas. Attiecībā uz sivēnmāšu turēšanu grupās 25 dalībvalstis nodrošina atbilstību, savukārt trīs dalībvalstis ir paziņojušas par pilnīgu atbilstību. Komisija pašlaik pārbauda dokumentāciju, kas iesniegta, lai pamatotu šos apgalvojumus.

Lielākajā daļā gadījumu dati liecina par nelielu uzlabojumu laikā no 2013. līdz 2014. gadam. Piemēram, reģistrētā atbilstība attiecībā uz mājas vistām un prasību saistībā ar kategoriju “automātiskas un mehāniskas iekārtas” palielinājās no 82,1 % līdz 86,4 %. Tāpat tika ziņots par vispārēju uzlabojumu laikposmā no 2013. līdz 2014. gadam kategorijās “uzskaite” un “ēkas un novietnes” attiecībā uz lielāko daļu sugu un ražošanas sistēmu. Vairākums dalībvalstu, kuras ir iesūtījušas savu konstatējumu analīzi, arī norāda, ka vispārējā tendence liecina par uzlabojumiem. Dažas dalībvalstis uzsver, ka nereti neatbilstību cēlonis ir zināšanu trūkums, tādēļ tās savos nākamā gada rīcības plānos ir paredzējušas apmācības.

Šo vispārējo uzlabojumu, tostarp no dalībvalstu puses, apliecina arī Komisijas revīzijas, kas veiktas minētajā periodā. Tajās secināja, ka dalībvalstis ir īstenojušas turpmākus pasākumus saistībā ar ieteikumiem un ka salīdzinājumā ar iepriekšējām revīzijām situācija ir uzlabojusies.

Tomēr ir jāturpina strādāt ar dalībvalstīm, lai vēl vairāk uzlabotu veidu, kā tiek paziņota atbilstība dzīvnieku labturības noteikumiem. Piemēram, kopš Lēmuma 2006/778/EK izdošanas dzīvnieku labturības jomā ir pieņemtas arī citas juridiskās prasības. Šādas likumdošanas izmaiņas, kas ieviestas vēlāk, netiek atspoguļotas pašreizējos ziņošanas pienākumos. Ir jāizskata, kā vislabāk nodrošināt šo papildu datu saskaņotu nosūtīšanu, vienlaikus radot pēc iespējas mazāku administratīvo slogu.

Visbeidzot, apkopotā informācija skaidri parāda, ka ir vajadzīga labāka kopējā izpratne par spēkā esošajiem dzīvnieku labturības noteikumiem un to, kā tie ir jāpiemēro un jāīsteno. Tas it sevišķi attiecas uz konkrētām juridiskām prasībām attiecībā uz cūku labturību. Dalībvalstu dati laikposmā no 2013. līdz 2014. gadam parāda, ka ir tikai nedaudz palielinājies reģistrēto pārkāpumu skaits attiecībā uz rotaļlietu nodrošināšanu un ka pārkāpumu skaits attiecībā uz astes amputēšanu ir samazinājies. Tas nesaskan ar Komisijas revīzijas ziņojumiem, kas lielākajā daļā revidēto dalībvalstu atspoguļo daudz lielāku skaitu pārkāpumu attiecībā uz divām minētajām prasībām. Turklāt sūdzību skaits par šiem jautājumiem, šķiet, liecina, ka palielinās ES iedzīvotāju informētība un interese par cūku labturību. Iespējams, ka tas, ka dalībvalstis ir paziņojušas mazākus skaitus, nozīmē, ka ir gadījumi, kad neatbilstība netiek atpazīta. Komisijas revīzijas parādīja, ka attiecībā uz astes amputēšanu lielākā daļa dalībvalstu uzskata, ka ievēro Savienības tiesību aktus. Tai pašā laikā jau vairākus gadus pie šā jautājuma tiek strādāts, lai paplašinātu zināšanas un mainītu attieksmi. Ar Komisijas 2016. gada 8. marta Ieteikumu (ES) 2016/336 ir ieviesti vairāki parametri, kas ir piemēroti saistībā ar astu nokošanas samazināšanu. Tāpat ieteikumā uzskaitīti optimālu vides uzlabošanas materiālu raksturlielumi. Pievienotajā dienestu darba dokumentā dalībvalstīm ir sniegta papildu informācija par šo jautājumu, kā arī nodrošināti instrumenti un rādītāji, ko var izmantot situācijas novērtēšanai saimniecībās.

Komisija vismaz turpinās uzraudzīt atbilstību Padomes Direktīvas 98/58/EK īstenošanai. Tomēr iesūtītie rīcības plāni un komentāri parāda, ka dalībvalstis izmanto dažādus instrumentus, lai uzlabotu piemērošanu šajā jomā. Komisija arī uzskata, ka ir būtiski turpināt attīstīt ieinteresēto personu dialogus, lai atbalstītu konkrētas iniciatīvas un projektus šajā jomā, kuri varētu nodrošināt savstarpējus ieguvumus gan ekonomiskā, gan dzīvnieku labturības ziņā. Šādā kontekstā Komisija pašlaik strādā pie sistemātiskāka un pamanāmāka formāta šim dialogam, lai visas ieinteresētās personas (dzīvnieku labturības organizācijas, zinātnieki, veterinārārsti, lauksaimnieki, pārtikas pārstrādes uzņēmumi, pārtikas mazumtirgotāju utt.) varētu paust savas bažas un kopīgot zināšanas un resursus, lai izstrādātu kopīgas darbības.

Turklāt Komisijas priekšlikuma par oficiālu kontroli pieņemšana dos iespēju izveidot Eiropas dzīvnieku labturības references centrus, kuri varētu arī palīdzēt panākt turpmākus uzlabojumus, radot labākas tehniskās un zinātniskās zināšanas un apmainoties ar šīm zināšanām.

I pielikums