Prospekta reformas nolūks ir papildināt kapitāla tirgu savienības mērķus finanšu tirgu sadrumstalotības mazināšanas, finansējuma avotu dažādošanas un pārrobežu kapitāla plūsmu stiprināšanas jomā. Komisijas svarīgākā prioritāte ir stiprināt Eiropas ekonomiku un stimulēt ieguldījumus, lai radītu darbvietas. Spēcīgāki Eiropas kapitālu tirgi ir svarīga daļa no šīs neatliekamās problēmas risinājuma, jo tādējādi ir iespējams palielināt pieejamo finanšu apjomu un to efektīvāk novirzīt pienācīgākos ieguldījumu risinājumos visā ES.

Plānotajam ikgadējam “vispārējam reģistrācijas dokumentam” būtu jāsamazina to biežo emitentu uzņēmumu izmaksas, kuri plāno bieži izmantot kapitāla tirgus un kuri vēlas, lai tiem būtu pieejams jau iepriekš sagatavots reģistrācijas dokuments, ko apstiprinājusi kompetentā iestāde un kas tiem ļauj ātri izmantot kapitāla piesaistes iespējas. Tiek plānots, ka ierosinātā vispārējā reģistrācijas dokumenta izmantošana samazinās prospekta apstiprināšanas laiku no pašreizējām 10 darba dienām līdz 5 darba dienām, līdzko radīsies iespēja piesaistīt kapitālu.

Kaut arī prospekta režīms kopumā darbojas labi, dažas Prospekta direktīvas prasības tomēr varētu uzlabot, lai mazinātu to uzņēmumu administratīvo slogu, kuri sagatavo prospektus (jo īpaši MVU), un padarītu prospektu par vērtīgāku informācijas līdzekli potenciālajiem ieguldītājiem. Prospekta noteikumu turpmāka saskaņošana ar citiem ES noteikumiem informācijas atklāšanas jomā (piemēram, Pārredzamības direktīva un Regula par komplektētu privāto ieguldījumu un apdrošināšanas ieguldījumu produktu (PRIIP) pamatinformācijas dokumentiem) varētu uzlabot prospekta efektivitāti. Kapitāla tirgu savienības rīcības plānā Prospekta direktīvas pārskatīšana ir norādīta kā viena no pirmajām un svarīgākajām darbībām. Tās vispārējais mērķis ir samazināt vienu no galvenajiem normatīvajiem šķēršļiem, ar ko saskaras emitenti, kad tie ieguldītājiem publiski piedāvā savus pašu kapitāla un parāda vērtspapīrus. Šis priekšlikums palīdz pildīt acquis caurskatīšanas mērķi, lai noteiktu konkrētas jomas, kurās ir iespējams vienkāršot noteikumus, samazināt slogus un ietaupīt izmaksas. Šā iemesla dēļ Komisijas ietekmes novērtējums ir balstīts uz tā izvērtējuma konstatējumiem, kas tika veikts saskaņā ar Normatīvās atbilstības un izpildes programmu (REFIT, COM(2014)368).

Prospekti ir juridiski nepieciešami dokumenti, kuros sniegta uzņēmuma informācija. Pamatojoties uz šo informāciju, ieguldītāji var pieņemt lēmumu par to, vai ieguldīt dažādos attiecīgā uzņēmuma emitētajos vērtspapīros. Tādēļ ir ārkārtīgi svarīgi, lai prospekts nekļūtu par nevajadzīgu šķērsli piekļuvē publiskajiem tirgiem kapitāla piesaistei. Konkrēti, MVU var tikt atturēti no vērtspapīru publiskas piedāvāšanas vienkārši tāpēc, ka tas ietver darbu ar dokumentiem un rada augstas izmaksas. Būtu jāatvieglo sabiedrību iespējas izpildīt savas administratīvās saistības, taču tādā veidā, lai ieguldītāji joprojām būtu labi informēti par tiem produktiem, kuros viņi iegulda.

Paredzams, ka iepriekš minēto ES prospekta aspektu pilnveidošana nodrošinās vienlīdzīgākus konkurences apstākļus emitentiem un arī ieguldītājiem un palīdzēs novērst regulējuma arbitrāžu. Ierosinātās reformas visā ES skaidri un konsekventi signalizētu par to, ka prospekta režīms darbojas sekmīgi pat finanšu krīzes laikā, bet vēl jāveic uzlabojumi, lai izveidotu patiesi vienotu tirgu tām mērķgrupām, kurām līdz šim nebija iespējams pilnībā izmantot saskaņotā prospekta režīma sniegtās priekšrocības (MVU, biežiem emitentiem un/vai sekundāriem emitentiem). Ja prospekts kļūtu pieejamāks MVU un biežiem emitentiem, tas var sekmēt šādiem emitentiem pieejamo Eiropas kapitāla fondu padziļināšanu. MVU gadījumā tas ietver konkrēta prospekta režīma izstrādi, kura saturs un formāts būtu piemērots gan emitentiem, gan ieguldītājiem. Šis mērķis ir viens no kapitāla tirgu savienības izveides pamatprincipiem. Dalībvalstīm vienām pašām šos mērķus nav iespējams sasniegt, un sekmīgāk tos ir iespējams sasniegt Savienības līmenī.

Prospekta direktīva reglamentē prospektu, kurš jāpublicē, publiski piedāvājot vērtspapīrus vai atļaujot to tirdzniecību regulētā tirgū. Direktīvas sākotnējais mērķis bija atvieglot kapitāla piesaisti uzņēmumiem Savienībā un padarīt to lētāku, pamatojoties uz regulatīvās iestādes (“izcelsmes valsts kompetentā iestāde”) vienreizēju apstiprinājumu tikai vienā dalībvalstī. Saskaņā ar direktīvu emitenti, piedāvātāji vai personas, kas lūdz pielaidi tirdzniecībai regulētā tirgū, var iegūt “pasi” saviem pārrobežu piedāvājumu un reģistrācijas prospektiem.

Kapitāla tirgu savienība darbosies visu 28 dalībvalstu labā. Dalībvalstis ar vismazākajiem tirgiem un augstu izaugsmes potenciālu var daudz iegūt no kapitāla un ieguldījumu sekmīgākas piesaistes saviem projektiem. Attīstītākas tirgus ekonomikas gūs labumu no lielākām pārrobežu ieguldījumu un noguldījumu iespējām. Daudzveidīgāks finansējums arī sniegs papildu priekšrocības: atbalstu finanšu stabilitātei, uzņēmējdarbības nozares mazāku atkarību un plašāku ekonomiku banku aizdevumu jomā. Šā iemesla dēļ kapitāla tirgu savienībai ir arī svarīga loma, strādājot pie Eiropas Ekonomiskās un monetārās savienības pabeigšanas.

Prasība par viena veida prospekta piemērošanu obligāciju emisijām neatkarīgi no to nominālvērtības, stimulē visus obligāciju emitentus izvēlēties tādas nominālvērtības, kas to obligācijas padarītu pievilcīgākas plašākam ieguldītāju lokam. Savukārt paredzams, ka plašāks ieguldītāju loks palielinās interesi par obligāciju pirkšanu un pārdošanu, tādējādi palielinot ES uzņēmumu obligāciju tirgu likviditāti.

Tomēr jāpiemin, ka Prospekta direktīva aptver tikai daļu no Savienībā tirgotajiem finanšu instrumentiem un tā ir tikai viens no daudzajiem faktoriem, kas ietekmē kapitāla tirgu darbību. Tādēļ ierosinātie pasākumi būtu jāskata saistībā ar plašāko Kapitāla tirgu savienības rīcības plānu, kurā tā ietilpst.

Turklāt transversālā iniciatīva attiecībā uz nominālvērtību lielumiem tādiem vērtspapīriem, kas nav pašu kapitāla vērtspapīri, sniedz labumu visiem emitentiem, jo rada dziļāku un likvīdāku sekundāro tirgu uzņēmumu obligācijām. Turklāt MVU un bieži emitenti gūst labumu no kopsavilkuma, kurš ir uzlabots pamatinformācijas dokuments, no to attiecīgajiem konkrētajiem informācijas atklāšanas režīmiem un no stimulu atcelšanas tādu vērtspapīru emisijai, kuri nav pašu kapitāla vērtspapīri un kuriem ir liela nominālvērtība – EUR 100 000 apmērā vai lielāka.

Vairāki no vēlamajiem risinājumiem cits citu papildinātu. Piemēram, biežu emitentu vispārējais reģistrācijas dokuments papildina sekundāro emisiju vienkāršoto prospektu, un šie abi risinājumi kopā varētu radīt ietaupījumus, kas šajā ietekmes novērtējuma analīzē (kurā katrs risinājums apskatīts atsevišķi) nav izvērtēti. Tāpat prospekta kopsavilkums tā transversālo īpašību dēļ uzlabota pamatinformācijas dokumenta veidā pastiprinātu abus konkrētos režīmus un jo īpaši to, kurš paredzēts MVU: piemēram, MVU būtu iespējams reģistrēties MVU izaugsmes tirgū, tādējādi gūstot kopīgo labumu, ko sniedz prospekts “jautājuma un atbildes” formātā, kas savukārt ietver arī uzlaboto pamatinformācijas dokumentu.

Pašu kapitāla vērtspapīru un tādu vērtspapīru emitenti, kas nav pašu kapitāla vērtspapīri, gūst labumu no piešķirtā elastīguma īsu aprakstu sagatavošanā un būtiskas informācijas iegūšanā no prospekta saskaņā ar pieejamajiem virsrakstiem. Emitenti arī gūtu labumu, ja prospekta kopsavilkumā atkārtoti izmantotu pašreizējā pamatinformācijas dokumentā norādīto informāciju.

Ļoti nozīmīgs tirgus potenciāls, jo aptuveni 70 % no visiem ik gadu apstiprinātajiem pašu kapitāla prospektiem attiecas uz “sekundārām emisijām”, kas nozīmē, ka no 935 pašu kapitāla prospektiem šo priekšrocību varētu izmantot apmēram 700. Kopējais ikgadējais ietaupījums tiek lēsts ap 130 miljonu apmērā.

Atkarībā no dalībvalstu izvēles ES prospektu, iespējams, vairs nevajadzēs sagatavot aptuveni 100 prospektiem (ap 3 % no ik gadu apstiprinātajiem prospektiem).

–privāto ieguldītāju skaits no to ieguldītāju vidus, kuri emitē obligācijas, kas nav pašu kapitāls (par sasniegumu tiek uzskatīts nominālvērtību lielumu samazinājums tādu vērtspapīru emisijām, kas nav pašu kapitāla vērtspapīri);

Pārskatītie prospekta noteikumi tiks izvērtēti, tiklīdz būs pagājuši pieci gadi no to spēkā stāšanās dienas. Rūpīgā pārbaudē būtu jāatklāj, vai ir sasniegti izvirzītie mērķi. Lai novērtētu, vai izvirzītie mērķi ir sasniegti, tiks izmantoti šādi galvenie parametri:

Šis priekšlikums ietekmēs EVTI budžetu divos veidos: no vienas puses, EVTI būs jāsagatavo normatīvie un īstenošanas tehniskie standarti un, no otras puses, tai būs jāatjaunina esošais prospektu reģistrs un tas jāpārveido par tiešsaistes glabāšanas mehānismu ar meklēšanas rīku, lai sabiedrībai tas būtu pieejams bez maksas un ES prospektus būtu iespējams salīdzināt no vienas atrašanās vietas. Turklāt glabāšanas mehānismā apkopotie dati ļaus EVTI izveidot detalizētus statistikas datus par ES apstiprinātajiem prospektiem un sagatavot gada pārskatu.

Citiem vārdiem sakot, šīs regulas mērķis ir panākt, no vienas puses, līdzsvaru starp ieguldītāja aizsardzības nodrošināšanu un emitentu administratīvā sloga ierobežošanu, un, no otras puses, līdzsvaru starp iekšējā kapitāla tirgus un kapitāla tirgus savienības sekmēšanu un pietiekama elastīguma saglabāšanu valstu un vietējos tirgos.

Trīs gadus pēc Direktīvas 2010/73/ES stāšanās spēkā statistikas dati un ieinteresēto personu atsauksmes liecina, ka iepriekšējās pārskatīšanas laikā noteiktā diagnoze joprojām ļoti lielā mērā ir spēkā arī šodien. Patiešām, šķiet, ka ir turpinājušās iepriekš konstatētās tendences (prospekts tiek izmantots kā “atbildības vairogs”, privātie ieguldītāji izvairās no prospektu un to kopsavilkumu izmantošanas, informācijas atklāšanas prasības netiek atbilstīgi mērogotas starp sākotnējiem publiskiem piedāvājumiem un sekundārām emisijām), jo grozošajā direktīvā ierosinātie tiesiskās aizsardzības līdzekļi nedeva vēlamos rezultātus (prospekta kopsavilkumu) vai nebija pietiekami vērienīgi (proporcionālie informācijas atklāšanas režīmi), vai tādēļ, ka Direktīvā 2010/73/ES nebija iekļauti pasākumi to risināšanai.

Regulas 9. pants (kas būtu jāskata kopā ar 10. panta 2. punktu, 11. panta 3. punktu, 13. panta 2. punktu un 19. panta 5. punktu) ietver sīki izklāstītus noteikumus par jauno “vispārējo reģistrācijas dokumentu”, fakultatīvu iepriekš sagatavotu reģistrācijas mehānismu “biežiem emitentiem”, kuri pielaisti tirdzniecībai regulētos tirgos vai daudzpusējās tirdzniecības sistēmās. Šis jaunais prospekta režīma elements ir balstīts uz priekšnoteikumu, ka tad, ja emitents pieliek pūles un ik gadu pilnībā sagatavo reģistrācijas dokumentu, tam būtu jāpiešķir paātrināta izskatīšana kompetentajā iestādē, ja vēlāk nepieciešams sagatavot prospektu. Tā kā prospekta galvenā daļa jau ir apstiprināta vai ir jau pieejama pārskatīšanai kompetentajā iestādē, kompetentajai iestādei būtu jāspēj rūpīgi pārbaudīt pārējos dokumentus (vērtspapīru aprakstu un kopsavilkumu) 5 darbdienu laikā, nevis 10. Turklāt neatkarīgi no piedāvājuma vai pielaides tirdzniecībai biežajam emitentam būtu jāļauj iesniegt vispārējo reģistrācijas dokumentu bez iepriekšēja apstiprinājuma ar noteikumu, ka iepriekšējie trīs vispārējie reģistrācijas dokumenti tika secīgi apstiprināti. Tad kompetentā iestāde to var kontrolēt, balstoties uz ex post novērtējumu.

Regulas 7. pantā ir ņemti vērā sabiedriskajā apspriešanā paustie vispārējie viedokļi, ka ar grozošo Direktīvu 2010/73/ES ieviestais kopsavilkuma formāts nav sasniedzis savus mērķus. No jauna izstrādātais kopsavilkums tagad ir ļoti līdzīgs PRIIPS regulā prasītajam pamatinformācijas dokumentam, un tā maksimālais izmērs ir 6 drukātas A4 formāta lapas (kurās jāizmanto salasāma izmēra zīmes). Regulas 11. panta 2. punktā izklāstītais kopsavilkuma atbildības režīms nav mainīts salīdzinājumā ar Direktīvu 2003/71/EK: atbildība tiek piemērota kopsavilkumam tikai tad, ja tas ir maldinošs, neprecīzs vai nekonsekvents, lasot to kopā ar citām prospekta daļām. Bez jau ierastās iedaļas, kurā ietverti brīdinājumi, kopsavilkumā ir trīs galvenās iedaļas, kas attiecas uz pamatinformāciju par emitentu, vērtspapīru un attiecīgi piedāvājumu/pielaidi. Katrai no tām ir atsevišķs vispārējs virsraksts, kā arī norādes par to saturu, taču emitenti var brīvi sniegt īsus aprakstus un izvēlēties būtisko informāciju. Attiecībā uz vērtspapīriem, kuri ietilpst PRIIPS regulas darbības jomā, emitents “vērtspapīru” iedaļu kopsavilkumā var aizstāt ar pamatinformācijas dokumenta saturu. Ir sniegta atkāpe attiecībā uz kopsavilkuma maksimālo lapu skaitu gadījumā, ja kopsavilkums aptver vairākus vērtspapīrus, kuri atšķiras vienīgi ar dažām ļoti nelielām detaļām. Ir saglabāts Direktīvas 2003/71/EK 11. panta 1. punktā pašlaik paredzētais aizliegums kopsavilkumā ietvert informāciju ar norādi, lai izvairītos no tā, ka kopsavilkums ir pārblīvēts ar hipersaitēm un savstarpējām norādēm.

Kaut arī regulas 3. pantā skaidrots, ka prospekta iepriekšēja publicēšana ir obligāts nosacījums vērtspapīru publiskai piedāvāšanai un vērtspapīru pielaidei tirdzniecībai tādā regulētā tirgū, kurš atrodas vai darbojas Savienībā, tā 2. punktā noteikts fakultatīvs atbrīvojums atbilstīgi dalībvalstu ieskatiem. Dalībvalstīm tiek sniegta izvēles iespēja no saskaņota prospekta, kas izveidots ar šo regulu, atbrīvot visus vērtspapīru piedāvājumus, kuru kopējā samaksa ir no EUR 500 000 līdz summai, kas nedrīkst pārsniegt EUR 10 000 000. Šis atbrīvojums attiecas vienīgi uz vietējiem piedāvājumiem, par kuriem uzņēmējai dalībvalstij netiek lūgts sniegt pases piešķiršanas paziņojumu. Tās dalībvalstis, kuras nolemj šo atbrīvojumu piemērot savā jurisdikcijā, par to informē Komisiju un EVTI un norāda to vietējo piedāvājumu maksimālo samaksu, kuri ir atbrīvoti no prospekta sagatavošanas to jurisdikcijā.

Iepriekš minēto mērījumu ievades dati galvenokārt tiks iegūti no EVTI (tostarp no iepriekš minētajiem gada pārskatiem) un tirdzniecības vietām. Lai iegūtu informāciju par prospekta sagatavošanas un apstiprināšanas izmaksām salīdzinājumā ar pašreizējām izmaksām, būs jāveic pētījums vai apsekojums.

Divi no Direktīvā 2003/71/EK sniegtajiem apstiprināta prospekta publicēšanas risinājumiem (proti, publicēšana laikrakstā un drukātā prospekta pieejamība emitenta birojos) ir atcelti, jo tika uzskatīts, ka tie ir lielā mērā novecojuši. Tomēr tiek saglabāts pienākums izsniegt bezmaksas kopiju papīra formātā ikvienam, kurš to pieprasa (20. panta 10. punkts). Prospekta publicēšanas pienākums ietilpst emitenta, piedāvātāja vai tās personas atbildībā, kas lūdz pielaidi tirdzniecībai, kā tas pašlaik noteikts saskaņā ar Direktīvu 2003/71/EK. Prospekts ir uzskatāms par publiski pieejamu, kad tas ir publiskots elektroniskā formā emitenta, piedāvātāja vai personas, kas lūdz pielaidi (vai attiecīgā gadījumā finanšu starpnieku, kuri izvieto vai pārdod vērtspapīrus), tīmekļa vietnē vai tā regulētā tirgus tīmekļa vietnē, kurā tiek lūgta pielaide tirdzniecībai, vai arī daudzpusējās tirdzniecības sistēmas dalībnieka tīmekļa vietnē. EVTI izstrādā tiešsaistes glabāšanas mehānismu ar meklēšanas funkciju, ko ES ieguldītāji drīkst izmantot bez maksas. Līdz ar to vienmēr, kad kompetentās iestādes nosūta EVTI katra apstiprinātā prospekta elektronisko versiju, tās nosūta arī metadatu kopumu (piemēram, emitenta veidu, vērstpapīra veidu, tirdzniecības vietas veidu, piedāvājuma samaksu, emisijas veidu: sākotnēja vai sekundāra emisija utt.), kas ļaus indeksēt prospektus EVTI tīmekļa vietnē. Glabāšanas mehānismā apkopotie dati ļaus EVTI izstrādāt detalizētus statistikas datus par ES apstiprinātajiem prospektiem un sagatavot gada pārskatu, kam vajadzētu būt pietiekami sīki izstrādātam, lai noteiktu tendences un sniegtu pierādījumus par to reformu ietekmi, kas ieviestas ar šo priekšlikumu (45. pants).

Ir palielināts to dokumentu apjoms, kuru saturu drīkst iekļaut prospektā ar norādi, ja vien tiek ievērots nosacījums, ka šī informācija tiek publicēta elektroniskā veidā un atbilst 25. pantā noteiktajam valodas režīmam. Regulas 18. pantā ir norādīts dokumentu saraksts, un EVTA ir piešķirtas pilnvaras izstrādāt normatīvo tehnisko standartu projektu, lai šo sarakstu papildinātu ar turpmākiem dokumentu veidiem, kas pieprasīti saskaņā ar Savienības tiesību aktiem. Ierosinātais saraksts aptver dokumentus, kurus saskaņā ar šo regulu iesniegusi vai apstiprinājusi uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde, kā arī regulēto informāciju. Tas arī ļauj uzņēmumiem, kuri nav ietverti Pārredzamības direktīvas darbības jomā (piemēram, uzņēmumiem, kuru vērtspapīri tiek tirgoti daudzpusējā tirdzniecības sistēmā) vai kuri ir atbrīvoti no dažām tās prasībām (piemēram, vienīgi tādu parāda vērtspapīru emitenti, kas pielaisti tirdzniecībai regulētā tirgū un kuru vienības nominālvērtība ir vismaz EUR 100 000), pilnībā vai daļēji iekļaut ar norādi to gada un starpposma finanšu informāciju un vadības ziņojumus.

Regulas 16. pantā paredzēts, ka prospektā būtu jānorāda vienīgi tādi riska faktori, kuri ir būtiski un attiecas uz konkrēto emitentu un tā vērtspapīriem. Mērķis ir mazināt tendenci, kad prospekts tiek pārsātināts ar vispārējiem riska faktoriem, tādējādi novēršot uzmanību no specifiskākiem riska faktoriem, par kuriem ieguldītājiem būtu jāzina, un vienīgi kalpo, lai pasargātu emitentu vai tā konsultantus no atbildības. Lai to panāktu, emitentam tiek prasīts iedalīt riska faktorus divās vai trīs kategorijās, pamatojoties uz to būtiskumu. EVTI ir piešķirtas pilnvaras izstrādāt pamatnostādnes minētajā jomā.

Tādēļ šajā priekšlikumā ir atcelti stimuli parāda vērtspapīru emisijai ar milzīgām nominālvērtībām, kas pašlaik ir ietverti Direktīvas 2003/71/EK 3. panta 2. punkta d) apakšpunktā un 7. panta 2. punkta b) apakšpunktā. Tādēļ attiecībā uz tiem vērtspapīriem, kas nav pašu kapitāla vērtspapīri un kas ir pielaisti tirdzniecībai regulētā tirgū, tiek atcelts divkāršais informācijas atklāšanas standarts (privātie/lielie ieguldītāji), un ar deleģētajiem aktiem tiks noteikts vienots prospekta paraugs, par sākuma punktu ņemot pašreizējos Regulā (EK) Nr. 809/2004 (IX un XIII pielikums) paredzētos informācijas atklāšanas pielikumus lielajiem ieguldījumiem un pievienojot tikai tos informācijas elementus, kas ir nepieciešami, lai aizsargātu privātos ieguldītājus. Turklāt tiek atcelts Direktīvas 2003/71/EK 3. panta 2. punkta d) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums no prospekta sagatavošanas tādu vērtspapīru piedāvājumam, kuru nominālvērtība pārsniedz EUR 100 000. Emitenti, kuri tikai kvalificētiem ieguldītājiem piedāvā tādus vērtspapīrus, kas nav pašu kapitāla vērtspapīri, vai pieprasa, lai katram ieguldītājam minimālās saistības būtu EUR 100 000, joprojām varēs izmantot atbrīvojumu no prospekta sagatavošanas. Izmantojot iepriekš minētos grozījumus, šā priekšlikuma mērķis ir likvidēt vienu no obligāciju tirgos konstatētajiem sekundārās likviditātes šķēršļiem.

Pašlaik Direktīvā 2003/71/EK tiek izmantota nominālvērtība EUR 100 000 apmērā, lai nošķirtu informācijas atklāšanu lielo ieguldījumu gadījumā. Tas arī atbrīvo no prospekta sagatavošanas tādu vērtspapīru piedāvājumiem, kas nav pašu kapitāla vērtspapīri. Šī robežvērtība, kas sākotnēji bija iecerēta patērētāju aizsardzībai, obligācijām nosaka tādu cenu, ko privātie ieguldītāji nespēj samaksāt, jo emitenti parasti meklē lētāku risinājumu, atklājot informāciju par lieliem ieguldījumiem. Tā kā lielākajai daļai ieguldījumu kategorijas emitentu ir iespējams piesaistīt nepieciešamos līdzekļus no institucionālajiem investoriem, viņiem nav liela stimula piedāvāt mazāka izmēra obligācijas. Tomēr tas var nozīmēt, ka tādiem ieguldītājiem, kas nav institucionālie investori, var būt pieejams mazāks un/vai riskantāks potenciālo ieguldījumu skaits, un tiem ir mazāka iespēja iegūt pietiekami daudzveidīgu vērtspapīru portfeli.

Atbrīvojumu piešķiršana biežiem emitentiem, kuri izmanto vispārējo reģistrācijas dokumentu, veicina prospektu kā atsevišķu dokumentu izstrādi, kas ir rentabli un rada mazāku slogu emitentiem, un ļauj tiem ātri reaģēt uz tirgus radītajām iespējām. Vispārējam reģistrācijas dokumentam būtu arī jākalpo kā konsolidētam un labi strukturētam atsauces avotam par emitentu, sniedzot ieguldītājiem un analītiķiem minimālo informāciju, kas nepieciešama, lai tie varētu veikt apzinātu vērtējumu par uzņēmuma darbību, finansiālo stāvokli, peļņu un perspektīvu, vadību un akcionāru struktūru, pat ja netiek sniegts vērtspapīru publisks piedāvājums vai lūgta pielaide to tirdzniecībai regulētā tirgū. Šim nolūkam 9. panta 12. punkts ļauj tiem biežajiem emitentiem, kuri ir pielaisti tirdzniecībai regulētā tirgū, saskaņā ar konkrētiem nosacījumiem izpildīt informācijas atklāšanas pienākumu saskaņā ar Pārredzamības direktīvu, vispārējā reģistrācijas dokumentā integrējot savus gada un pusgada finanšu pārskatus. Šīs efektīvās “divi vienā” pieejas mērķis ir izvairīties no prasību pārklāšanās, mazināt liekus slogus un sakopot ieguldītājiem nepieciešamo informāciju vienā dokumentā, kas vismaz katru gadu tiek atjaunināts.

Komisijas paziņojumā par sankcijām tika apstiprināts, ka “garantēt pienācīgu ES noteikumu īstenošanu ir, pirmkārt un galvenokārt, to valstu iestāžu uzdevums, kuras ir atbildīgas par finanšu iestāžu atturēšanu no ES noteikumu pārkāpumiem, kā arī to jurisdikcijā esošo pārkāpumu sodīšanu”, taču vienlaikus tika uzsvērts, ka valstu iestādēm jārīkojas saskaņoti un integrēti.

(23)Prospekta kopsavilkumam vajadzētu būt īsam, vienkāršam, skaidram un ieguldītājiem viegli saprotamam. Tas būtu jāsagatavo skaidrā, vienkāršā valodā, sniedzot informāciju viegli pieejamā veidā. Tam nevajadzētu sastāvēt tikai no prospekta izvilkumiem vien. Ir lietderīgi kopsavilkumam noteikt maksimālo garumu, lai nodrošinātu, ka ieguldītāji netiek atturēti no tā lasīšanas, un mudinātu emitentus atlasīt to informāciju, kas ir svarīga ieguldītājiem.

(22)Prospekta kopsavilkumam vajadzētu būt noderīgam informācijas avotam ieguldītājiem, jo īpaši privātajiem ieguldītājiem. Tam vajadzētu būt prospekta pastāvīgai daļai un būtu jākoncentrējas uz pamatinformācijas sniegšanu, kas ieguldītājiem nepieciešama, lai būtu iespējams izlemt par to, kurus vērtspapīru piedāvājumus un pielaides tirdzniecībai turpināt izskatīt. Tādai pamatinformācijai būtu jāparāda būtiskās īpašības un saistītie riski, kas piemīt emitentam, jebkuram galvotājam un vērtspapīriem, kuri tiek piedāvāti vai pielaisti tirdzniecībai regulētā tirgū. Tajā būtu jāietver arī piedāvājuma vispārīgie noteikumi. Konkrēti, riska faktoru izklāstam kopsavilkumā būtu jāsastāv no konkrētiem atlasītiem riskiem, kurus emitents uzskata par visbūtiskākajiem.

(15)Direktoru un darbinieku mudināšana turēt sava uzņēmuma vērtspapīrus var pozitīvi ietekmēt uzņēmuma pārvaldību un palīdzēt radīt ilgtermiņa vērtību, sekmējot darbinieku uzticību un līdzdalības sajūtu, saskaņojot attiecīgās akcionāru un darbinieku intereses un sniedzot darbiniekiem iespējas veikt ieguldījumu. Darbinieku iesaistīšanās savā uzņēmumā kā līdzīpašniekiem ir īpaši svarīga mazajos un vidējos uzņēmumos (MVU), kuros katram darbiniekam var būt svarīga loma uzņēmuma panākumu nodrošināšanā. Tādēļ prasību par prospekta sagatavošanu nevajadzētu piemērot tiem piedāvājumiem, kuri sniegti saskaņā ar darbiniekiem piešķirto vērtspapīru shēmu Savienībā, ja vien dokuments ir publiskots un tajā ietverta informācija par vērtspapīru skaitu un veidu un norādīti piedāvājuma iemesli un informācija par to, lai nodrošinātu ieguldītāju aizsardzību. Lai visiem direktoriem un darbiniekiem nodrošinātu vienādu piekļuvi darbiniekiem piešķirto vērtspapīru shēmām neatkarīgi no tā, vai viņu darba devējs atrodas Savienībā vai ārpus tās, vairs nevajadzētu pieņemt līdzvērtības lēmumu par trešo valstu tirgiem, ja vien iepriekš minētais dokuments tiek publiskots. Tādējādi visi darbiniekiem piešķirto vērtspapīru shēmu dalībnieki gūs labumu no vienādas attieksmes un informācijas.

(14)Ja vērtspapīru piedāvājums ir adresēts vienīgi ierobežotam ieguldītāju lokam, kuri nav kvalificēti ieguldītāji, prospekta sagatavošana rada nesamērīgu slogu, ņemot vērā to personu nelielo skaitu, kurām tiek izteikts piedāvājums, līdz ar to prospektu nevajadzētu pieprasīt. Tam būtu jāattiecas, piemēram, uz uzņēmuma vadītāju radiniekiem vai paziņām adresētu piedāvājumu.

(13)Ja vērtspapīru publiski piedāvājumi ir adresēti tikai vienas dalībvalsts vietējiem ieguldītājiem un līdz ar to nerada pārrobežu ietekmi, un ja tādu piedāvājumu kopējā samaksa nepārsniedz EUR 10 000 000, pases piešķiršanas mehānisms saskaņā ar šo regulu nav nepieciešams, un prospekta sagatavošana var radīt nesamērīgas izmaksas. Tādēļ ir lietderīgi ļaut dalībvalstīm izlemt par tādu piedāvājumu atbrīvošanu no šajā regulā paredzētā prospekta sagatavošanas pienākuma, ņemot vērā vietējo ieguldītāju aizsardzības līmeni, ko tās uzskata par pienācīgu. Konkrēti, dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai savos valsts tiesību aktos noteikt robežvērtību no EUR 500 000 līdz EUR 10 000 000, kas norādīta kā piedāvājuma kopējā samaksa 12 mēnešu periodā, no kuras būtu jāpiemēro minētais atbrīvojums.

(12)Attiecībā uz tādu vērtspapīru publisku piedāvāšanu, kuru samaksa nepārsniedz EUR 500 000, prospekta izstrādes izmaksas saskaņā ar šo regulu, visticamāk, nebūs samērīgas ar paredzēto piedāvājuma peļņu. Tādēļ ir lietderīgi attiecībā uz tik neliela apjoma piedāvājumiem nepiemērot prasību par prospekta sagatavošanu saskaņā ar šo regulu. Dalībvalstīm būtu jāatturas no tādu informācijas atklāšanas prasību piemērošanas valsts līmenī, kas radītu nesamērīgu vai nevajadzīgu slogu saistībā ar tādiem piedāvājumiem un līdz ar to pastiprinātu iekšējā tirgus sadrumstalotību.

(10)Lai nodrošinātu ieguldītāju aizsardzību, prospekta prasības darbības jomā būtu jāietver gan pašu kapitāla vērtspapīri, gan tādi vērtspapīri, kas nav pašu kapitāla vērtspapīri, kuri tiek publiski piedāvāti vai pielaisti tirdzniecībai regulētos tirgos. Daži no vērtspapīriem, uz kuriem attiecas šī regula, ļauj to turētājam iegādāties pārvedamus vērtspapīrus vai saņemt naudas summu, norēķinoties skaidrā naudā ar norādi uz citiem instrumentiem, jo īpaši pārvedamiem vērtspapīriem, valūtām, procentu likmēm vai ienesīguma likmēm, precēm vai citiem indeksiem vai pasākumiem. Šī regula jo īpaši attiecas uz garantijām, segtām garantijām, sertifikātiem, depozitāriem sertifikātiem un konvertējamiem vērtspapīriem, piemēram, vērtspapīriem, kas konvertējami pēc ieguldītāja izvēles.

(26)Civiltiesisko atbildību nevajadzētu piemērot nevienai personai, pamatojoties tikai uz kopsavilkumu, tostarp arī tulkojumu, ja vien tas nav maldinošs, neprecīzs vai pretrunā ar attiecīgajām prospekta daļām. Kopsavilkumā par to būtu jāietver skaidrs brīdinājums.

(27)Emitentiem, kuri atkārtoti piesaista finansējumu kapitāla tirgos, būtu jāpiedāvā konkrēti reģistrācijas dokumentu un prospektu formāti, kā arī konkrētas procedūras to iesniegšanai un apstiprināšanai, lai tiem nodrošinātu lielāku elastīgumu un ļautu izmantot tirgus sniegtās iespējas. Jebkurā gadījumā šiem formātiem un procedūrām vajadzētu būt fakultatīviem atbilstīgi emitentu lēmumam.

(28)Attiecībā uz visiem tiem vērtspapīriem, kuri nav pašu kapitāla vērtspapīri, tostarp gadījumos, kad tie tiek pastāvīgi vai atkārtoti emitēti vai veido daļu no piedāvājuma programmas, emitentiem būtu jāļauj sagatavot prospektu pamatprospekta veidā. Pamatprospektā un tā galīgajos nosacījumos būtu jāietver tāda pati informācija kā prospektā.

(29)Ir lietderīgi precizēt, ka pamatprospekta galīgajos nosacījumos būtu jāiekļauj tikai konkrētajai emisijai raksturīgo vērtspapīru apraksta informācija, ko iespējams noteikt tikai konkrētās emisijas brīdī. Šo informāciju var veidot, piemēram, vērtspapīriem piešķirtais starptautiskais vērtspapīru identifikācijas numurs, emisijas cena, dzēšanas termiņš, kupons, izmantošanas datums, izmantošanas cena, izpirkšanas cena un citi nosacījumi, kuri nav bijuši zināmi pamatprospekta sagatavošanas brīdī. Ja pamatprospektā nav iekļauti galīgie nosacījumi, kompetentajai iestādei tie nav jāapstiprina, taču būtu tikai jāiesniedz ar to. Pārējā jaunā informācija, kas varētu ietekmēt vērtējumu par emitentu un vērtspapīriem, būtu jāiekļauj pamatprospekta papildinājumā. Nedz galīgos nosacījumus, nedz arī papildinājumu nevajadzētu izmantot, lai iekļautu tādu vērtspapīru veidu, kas pamatprospektā jau nav aprakstīts.

(30)Saskaņā ar pamatprospektu emitentam kopsavilkums būtu jāsagatavo tikai par katru piedāvāto emisiju atsevišķi, lai samazinātu ieguldītāju administratīvos slogus un uzlabotu salasāmību. Tāds īpašs kopsavilkums būtu jāpievieno galīgajiem nosacījumiem un jāapstiprina kompetentajai iestādei tikai tad, ja galīgie nosacījumi ir iekļauti pamatprospektā vai tā papildinājumā.

(31)Lai palielinātu pamatprospekta elastīgumu un rentabilitāti, emitentam būtu jāļauj sagatavot pamatprospektu kā atsevišķus dokumentus un izmantot vispārējo reģistrācijas dokumentu kā minētā pamatprospekta neatņemamu daļu, ja emitents ir biežs emitents.

(32)Biežie emitenti būtu jāmudina sagatavot savus prospektus kā atsevišķus dokumentus, jo tādējādi ir iespējams samazināt to izmaksas attiecībā uz atbilstības nodrošināšanu šai regulai un ļaut tiem ātri reaģēt uz tirgus sniegtajām iespējām. Tādējādi emitentiem, kuru vērtspapīri ir pielaisti tirdzniecībai regulētos tirgos vai daudzpusējās tirdzniecības sistēmās, vajadzētu būt iespējai, bet ne pienākumam, katrā finanšu gadā sagatavot un publicēt vispārēju reģistrācijas dokumentu, kurā iekļauta juridiskā, uzņēmējdarbības, finanšu, grāmatvedības un akcionāru informācija un sniegts apraksts par emitentu attiecīgajā finanšu gadā. Līdz ar to emitentam būtu iespējams nodrošināt informācijas aktualitāti un sagatavot prospektu, kad tirgus apstākļi kļūst labvēlīgi piedāvājuma sniegšanai vai pielaides gūšanai, pievienojot vērtspapīru aprakstu un kopsavilkumu. Vispārējam reģistrācijas dokumentam vajadzētu būt daudzfunkcionālam, proti, tajā vajadzētu iekļaut tādu pašu informāciju neatkarīgi no tā, vai emitents to pēcāk izmanto, lai piedāvātu kapitālu, parādu vērtspapīrus vai atvasinātos instrumentus vai iegūtu pielaidi tirdzniecībai. Tam būtu jākalpo par avotu atsaucei uz emitentu, sniedzot ieguldītājiem un analītiķiem nepieciešamo minimālo informāciju, lai tie varētu pieņemt apzinātu vērtējumu par uzņēmuma uzņēmējdarbību, finansiālo stāvokli, peļņu un perspektīvām, pārvaldību un akcionāriem.

(33)Emitentu, kurš ir iesniedzis vispārējo reģistrācijas dokumentu un saņēmis tā apstiprinājumu trīs gadus pēc kārtas, var uzskatīt par kompetentajai iestādei labi zināmu. Tādēļ visus turpmākos vispārējos reģistrācijas dokumentus būtu jāļauj iesniegt bez iepriekšēja apstiprinājuma un tie būtu jāpārskata, balstoties uz kompetentās iestādes ex post novērtējumu, ja minētā kompetentā iestāde to uzskata par nepieciešamu. Katrai kompetentajai iestādei būtu jālemj par tādas pārskatīšanas biežumu, ņemot vērā, piemēram, tās vērtējumu par emitenta riskiem, iepriekš atspoguļotās informācijas kvalitāti vai laiku, kas pagājis kopš iesniegtā vispārējā reģistrācijas dokumenta pēdējās pārskatīšanas.

(34)Emitentam būtu jāsniedz iespēja brīvprātīgi grozīt vispārējo reģistrācijas dokumentu, ja vien tas nav kļuvis par apstiprinātā prospekta neatņemamu daļu un, piemēram, ja emitenta organizācijā vai finanšu situācijā notikušas svarīgas izmaiņas, vai kompetentā iestāde ir pieprasījusi pārskatīšanu pēc tā iesniegšanas, ja nav tikuši ievēroti pilnīguma, saprotamības un konsekvences standarti. Tādi grozījumi būtu jāpublicē saskaņā ar tādiem pašiem režīmiem, kuri attiecas uz vispārējo reģistrācijas dokumentu. Konkrēti, kad kompetentā iestāde konstatē izlaidumu vai būtisku kļūdu, vai neatbilstību, emitentam būtu jāgroza savs vispārējais reģistrācijas dokuments un bez liekas kavēšanās šis grozījums jāpublisko. Tā kā netiek sniegts ne publisks piedāvājums, ne pielaide vērtspapīru tirdzniecībai, vispārējā reģistrācijas dokumenta grozīšanas procedūrai vajadzētu būt atšķirīgai no prospekta papildināšanas procedūras, kas būtu jāpiemēro tikai pēc prospekta apstiprināšanas.

(35)Ja emitents sagatavo prospektu, kas sastāv no atsevišķiem dokumentiem, būtu jāapstiprina visas prospekta sastāvdaļas, tostarp vispārējais reģistrācijas dokuments un attiecīgā gadījumā tā grozījumi, ja tie pirms tam bija iesniegti kompetentajā iestādē, bet nebija apstiprināti.

(36)Lai paātrinātu prospekta sagatavošanas procesu un sekmētu piekļuvi kapitāla tirgiem rentablā veidā, biežiem emitentiem, kuri izstrādā vispārējo reģistrācijas dokumentu, būtu jāpiešķir priekšrocība izmantot paātrinātu apstiprināšanas procesu, jo prospekta galvenā sastāvdaļa jau ir tikusi apstiprināta vai ir jau pieejama pārskatīšanai kompetentajā iestādē. Līdz ar to būtu jāsamazina prospekta apstiprināšanai nepieciešamais laiks, ja reģistrācijas dokuments ir sagatavots kā vispārējs reģistrācijas dokuments.

(37)Pieņemot, ka emitents ievēro regulētās informācijas iesniegšanas, izplatīšanas un glabāšanas procedūras un termiņus, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/109/EK 4. un 5. pantā, tam būtu jāļauj publicēt Direktīvā 2004/109/EK paredzētos gada un pusgada finanšu pārskatus kā daļu no vispārējā reģistrācijas dokumenta, ja vien emitenta izcelsmes dalībvalstis neatšķiras no šīs regulas un Direktīvas 2004/109/EK mērķiem un ja vien attiecībā uz valodas lietojumu vispārējā reģistrācijas dokumentā nav izpildīti Direktīvas 2004/109/EK 20. panta nosacījumi. Tādējādi būtu jāsamazina administratīvais slogs, ko rada vairākkārtējas iesniegšanas, neietekmējot publiski pieejamo informāciju vai šo pārskatu pārraudzību saskaņā ar Direktīvu 2004/109/EK.

(38)Būtu jānosaka skaidrs prospekta derīguma termiņš, lai izvairītos no tādu ieguldījumu lēmumu pieņemšanas, kas ir balstīti uz novecojušu informāciju. Lai uzlabotu juridisko noteiktību, prospekta derīguma termiņam būtu jāsākas no tā apstiprināšanas brīža, turklāt šo brīdi kompetentajai iestādei ir viegli pārbaudīt. Vērtspapīru publisks piedāvājums saskaņā ar pamatprospektu drīkstētu pārsniegt pamatprospekta derīguma termiņu tikai tad, ja nākamais pamatprospekts tiek apstiprināts pirms tāda derīguma termiņa beigām un aptver nākamo piedāvājumu.

(39)Pēc būtības informācija par nodokļiem, kurus piemēro ienākumiem no vērtspapīriem, prospektā var būt tikai vispārīga, kas atsevišķam ieguldītājam sniedz nelielas vērtības informāciju. Tā kā tādā informācijā jānorāda ne tikai tā valsts, kurā atrodas emitenta juridiskā adrese, bet arī tās valstis, kurās tiek sniegts piedāvājums vai lūgta pielaide tirdzniecībai, un kurās prospektam ir izsniegta pase, tādas informācijas sniegšana ir dārga un var aizkavēt pārrobežu piedāvājumus. Tādēļ prospektā būtu jāietver tikai brīdinājums par to, ka ieguldītāja dalībvalsts un emitenta reģistrācijas dalībvalsts nodokļu tiesību akti var ietekmēt no vērtspapīriem gūto ienākumu apmēru. Tomēr prospektā joprojām būtu jāiekļauj atbilstīgā informācija par nodokļu sistēmu, ja ierosinātais ieguldījums ietver konkrētu nodokļu režīmu, piemēram, gadījumā, kad ieguldīšana vērtspapīros ieguldītājiem piešķir labvēlīgu nodokļa režīmu.

(40)Līdzko vērtspapīru kategorija ir pielaista tirdzniecībai regulētā tirgū, emitents ieguldītājiem atklāj attiecīgo informāciju saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 596/2004 un Direktīvu 2004/109/EK. Tāpēc par turpmākajiem šāda emitenta publiskajiem piedāvājumiem vai pielaidēm tirdzniecībai pilnīgs prospekts vairs nav tik steidzami jāsastāda. Tādēļ sekundāru emisiju gadījumā vajadzētu būt pieejamam atsevišķam prospektam, un tā saturs būtu jāvienkāršo salīdzinājumā ar ierasto režīmu, ņemot vērā informāciju, kas jau ir atklāta. Tomēr ieguldītājiem būtu jāsaņem konsolidēta un labi strukturēta informācija par tādiem elementiem kā piedāvājuma nosacījumi un tā konteksts, tostarp apgrozāmā kapitāla pārskats, ieņēmumu izlietojums, riska faktori, kas ir raksturīgi emitentam un vērtspapīriem, vadības prakse, direktoru atalgojums, akcionāru struktūra vai saistīto pušu darījumi. Tā kā saskaņā ar Regulu (ES) 596/2014 un Direktīvu 2004/109/EK tādas informācijas pastāvīga atklāšana netiek prasīta, būtu lietderīgi tādu informāciju iekļaut vismaz prospektā, kas sagatavots sekundāras emisijas gadījumā.

(41)Konkrētais sekundāro emisiju informācijas atklāšanas režīms būtu jāpaplašina līdz MVU izaugsmes tirgiem, jo to dalībniekiem saskaņā ar Direktīvu 2014/65/ES ir paredzēts izstrādāt un piemērot noteikumus, kas nodrošina, ka emitenti, kuru vērtspapīri tiek tirgoti tādās vietās, pastāvīgi atklāj pienācīgu informāciju.

(42)Konkrētajam sekundāro emisiju informācijas atklāšanas režīmam vajadzētu būt pieejamam izmantošanai tikai pēc tam, kad ir beidzies minimālais periods pēc emitenta vērtspapīru kategorijas sākotnējās pielaides tirdzniecībai. 18 mēnešu ilgam nogaidīšanas periodam vajadzētu nodrošināt, ka emitents vismaz vienreiz ir izpildījis savu pienākumu publicēt ikgadējo finanšu pārskatu saskaņā ar Direktīvu 2004/109/EK vai saskaņā ar MVU izaugsmes tirgus dalībnieka noteikumiem.

(43)Viens no kapitāla tirgu savienības galvenajiem mērķiem ir sekmēt MVU piekļuvi finansējumam Savienības kapitāla tirgos. Tā kā tādiem uzņēmumiem parasti jāpiesaista salīdzinoši mazāki apjomi nekā citiem emitentiem, prospekta sagatavošanas izmaksas var būt nesamērīgi augstas un līdz ar to var atturēt MVU no savu vērtspapīru publiskas piedāvāšanas. Tajā pašā laikā MVU, pateicoties to izmēram un darbības rezultātiem īsākā laika posmā, var būt pakļauti lielākam ieguldījuma riskam nekā lielie emitenti, un tiem būtu jāatklāj pietiekami daudz informācijas ieguldītājiem, lai tie varētu pieņemt ieguldījumu lēmumu. Tādēļ būtu jāpanāk pienācīgs līdzsvars starp rentablu piekļuvi finanšu tirgiem un ieguldītāju aizsardzību, kalibrējot to prospektā iekļauto informāciju, kas attiecas uz MVU, un, lai sasniegtu minēto mērķi, būtu jāizstrādā konkrēts MVU informācijas atklāšanas režīms.

(44)Minimālā informācija, kas MVU jāatklāj saskaņā ar konkrēto informācijas atklāšanas režīmu, būtu jākalibrē tā, lai koncentrētos uz attiecīgā lieluma uzņēmumiem un to ieguldītājiem būtisko un saistošo informāciju, un būtu jācenšas nodrošināt samērīgumu starp uzņēmuma lielumu un tā līdzekļu piesaistes vajadzībām, no vienas puses, un prospekta izstrādes izmaksām, no otras puses. Lai MVU nodrošinātu iespēju sagatavot prospektus, bet neradot tiem izmaksas, kas nav samērīgas ar to lielumu un līdz ar to līdzekļu piesaistes apmēru, konkrētajam MVU informācijas atklāšanas režīmam vajadzētu būt elastīgākam nekā tam, ko piemēro uzņēmumiem regulētos tirgos, tādā mērā, kas ir saderīgs ar ieguldītājiem nepieciešamās atklātās pamatinformācijas nodrošināšanu.

(45)Konkrētais informācijas atklāšanas režīms būtu jādara pieejams tādu MVU vērtspapīru publiskiem piedāvājumiem, kuru vērtspapīri tiek tirgoti daudzpusējās tirdzniecības sistēmās, tostarp MVU izaugsmes tirgos, jo tādas tirdzniecības vietas MVU var sniegt pieeju kapitāla tirgiem un piemēro brīvākus informācijas atklāšanas noteikumus nekā regulētie tirgi. Vēl ir lietderīgi paplašināt MVU definīciju atbilstīgi tai, kas norādīta Direktīvā 2014/65/ES, lai nodrošinātu konsekvenci starp šo regulu un Direktīvu 2014/65/ES. Tiem MVU, kuru vērtspapīri netiek tirgoti nevienā tirdzniecības vietā, arī būtu jāpiešķir tiesības izmantot šo informācijas atklāšanas režīmu, jo arī tiem var rasties nepieciešamība sastādīt prospektu, kad tie savus vērtspapīrus piedāvā publiski, tostarp kolektīvās finansēšanas platformās. Tomēr regulētos tirgos reģistrētiem MVU nevajadzētu piešķirt tiesības izmantot šo režīmu, jo ieguldītājiem regulētos tirgos būtu jājūtas drošiem par to, ka emitentiem, kuru vērtspapīrus viņi iegulda, piemēro vienu vienīgu informācijas atklāšanas noteikumu kopumu. Tādēļ regulētos tirgos nevajadzētu pastāvēt divu līmeņu atklāšanas standartam, kas ir atkarīgs no emitenta lieluma.