Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA , ar kuru nosaka tirdzniecības režīmu, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm /* COM/2013/0106 final - 2013/0063 (COD) */





SATURS PASKAIDROJUMA RAKSTS................................................................................................... 4 1........... PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS................................................................................. 4 2........... APSPRIEŠANOS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI.................................................................................................................................... 10 3........... PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI................................................................ 11 4........... IETEKME UZ BUDŽETU........................................................................................... 12 5........... PAPILDINFORMĀCIJA............................................................................................ 12 EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA , ar kuru nosaka tirdzniecības režīmu, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm................................................................... 13 I NODAĻA PRIEKŠMETS, PIEMĒROŠANAS JOMA UN DEFINĪCIJAS............................ 23 II NODAĻA PĀRSTRĀDĀTU LAUKSAIMNIECĪBAS PRODUKTU IMPORTS.................. 24 I IEDAĻA Vispārīgi noteikumi par importu.................................................................................. 24 I apakšiedaļa Pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem piemērojamie ievedmuitas nodokļi........ 24 II apakšiedaļa Olu albumīna un piena albumīna imports................................................................ 26 II IEDAĻA Preferenciālās tirdzniecības režīms............................................................................. 28 I apakšiedaļa Ievedmuitas nodokļu samazināšana......................................................................... 28 II apakšiedaļa Tarifu kvotas........................................................................................................ 30 III IEDAĻA Aizsardzības pasākumi............................................................................................ 32 IV IEDAĻA Ievešana pārstrādei................................................................................................. 33 III NODAĻA EKSPORTS........................................................................................................ 36 I IEDAĻA Eksporta kompensācijas............................................................................................ 36 II iedaļa Kompensācijas sertifikāti............................................................................................... 39 III iedaļa citi ar eksportu saistīti pasākumi.................................................................................... 42 IV NODAĻA PASĀKUMI, KO PIEMĒRO GAN IMPORTAM, GAN EKSPORTAM........... 43 V NODAĻA PILNVARU DELEĢĒŠANA UN KOMITEJU PROCEDŪRA............................ 45 VI NODAĻA NOBEIGUMA NOTEIKUMI............................................................................. 47 I PIELIKUMS........................................................................................................................... 48 II PIELIKUMS.......................................................................................................................... 57 III PIELIKUMS......................................................................................................................... 74 IV PIELIKUMS......................................................................................................................... 76 V PIELIKUMS.......................................................................................................................... 78 VI PIELIKUMS......................................................................................................................... 79 PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS (1) Priekšlikuma pamatojums un mērķi A. Ierosinātās Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas, ar ko aizstāj tirdzniecības režīmu, kurš piemērojams pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem un/vai I pielikumā neiekļautajām precēm un pašreiz paredzēts Padomes 2009. gada 30. novembra Regulā (EK) Nr. 1216/2009, ar ko nosaka tirdzniecības režīmu, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm[1], mērķis ir: · saskaņot to ar juridisko pienākumu nošķirt Komisijas deleģētās un īstenošanas pilnvaras, kas paredzētas Līgumā par Eiropas Savienības darbību (LESD) 290. un 291. pantā, · saskaņot to ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu Nr. .../... [COM(2010) 799 galīgā redakcija], ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem[2]. Šī regula ir piedāvātā vienotā lauksaimniecības produktu tirgu kopīgā organizācija (vTKO) pēc tās saskaņošanas ar Lisabonas līgumā paredzētajām juridiskajām prasībām attiecībā uz Komisijas deleģētajām un īstenošanas pilnvarām, · saskaņot to ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija], ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju[3]. Šī regula ir piedāvātā vienotā lauksaimniecības produktu tirgu kopīgā organizācija (vTKO) pēc tās pielāgošanas kopējai lauksaimniecības politikai (KLP) līdz 2020. gadam un daudzgadu finanšu shēmai (DFS) 2014.–2020. gadam, · saskaņot to ar Padomes Regulu [COM(2011) 629 galīgā redakcija] par konkrēta atbalsta un kompensāciju noteikšanas pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju, · atjaunināt spēkā esošās Regulas (EK) Nr. 1216/2009 pielikumus un iestrādāt Īstenošanas regulas (EK) Nr. 578/2010 I un II pielikumu pamataktā, ņemot vērā to, ka Regulā (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] nav paredzēts pielikums, ar ko aizstāj Regulas (EK) Nr. 1234/2007 XX pielikumu, · saskaņot vienoto sistēmu olu albumīna (ovalbumīna) un piena albumīna (laktalbumīna) tirdzniecībai, kas patlaban noteikta Padomes 2009. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 614/2009 par vienotu sistēmu ovalbumīna un laktalbumīna tirdzniecībai[4], ar Lisabonas līgumu un tajā noteikto atšķirību starp deleģētajām un īstenošanas pilnvarām. Racionalizācijas, saskaņotības un vienkāršības labad tirdzniecības režīmā, kas patlaban paredzēts Regulā (EK) Nr. 1216/2009 un ko piemēro dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm, tiek ierosināts iestrādāt vienoto sistēmu tirdzniecībai ar olu albumīnu un piena albumīnu, kas ir pārstrādāti lauksaimniecības produkti, kuri nav iekļauti Līguma I pielikumā un uz kuriem neattiecas vienotā lauksaimniecības produktu tirgu kopīgā organizācija, · vienkāršot un atjaunināt spēka esošo juridisko tekstu, kurš 2009. gadā tika kodificēts, tomēr bez būtiskām izmaiņām ir spēkā kopš 1993. gada, uzlabot tā lasāmību un saprotamību un nodrošināt skaidrāku un stabilāku juridisko pamatu īstenošanas noteikumiem. Skaidrības un vienkāršības labad ir novērsta pārklāšanās ar citiem juridiskiem tekstiem, piemēram, ar Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi[5], 1987. gada 23. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu[6] un 2007. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula)[7], · izveidot stabilu juridisko pamatu samazināto ievedmuitas nodokļu un importa kvotu pārvaldībai, kā paredzēts brīvās tirdzniecības nolīgumos (BTN), un eksporta kompensāciju sistēmas pārvaldībai, kā arī pielāgot tekstu pašreizējai praksei saistībā ar BTN un eksporta kompensācijām. B. Vienotās lauksaimniecības produktu tirgu kopīgās organizācijas saskaņošana ar Lisabonas līgumu attiecas uz šādu aspektu: · lauksaimniecības tirgu kopīgā organizācija un tirdzniecības režīms, ko piemēro pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, satur līdzīgus noteikumus attiecīgi par lauksaimniecības produktu un pārstrādātu lauksaimniecības produktu importa un eksporta režīmu (piemēram, samazināti ievedmuitas nodokļi, papildu ievedmuitas nodokļi, importa kvotas, eksporta kompensācijas, eksporta licences un/vai kompensācijas sertifikāti u. c.). Turklāt tajos attiecībā uz līdzīgām kompetencēm īstenošanas pilnvaras tiek piešķirtas Komisijai. Tāpēc, pielāgojot abas regulas Lisabonas līgumam, būtu jānodrošina paralēlisms. C. Pielāgojums risinājumiem, kas attiecībā uz vTKO piemērojami pēc 2013. gada, salīdzinājumā ar spēkā esošajiem juridiskajiem tekstiem (Regula (EK) Nr. 1234/2007 un Regula (EK) Nr. 1216/2009) attiecas uz šādu aspektu: · Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 XX pielikumā un Regulas Nr. .../... [COM(2010) 799 galīgā redakcija] XVII pielikumā ir sniegts tādu pārstrādātu preču saraksts, par kurām var piešķirt eksporta kompensācijas par dažu tādu lauksaimniecības produktu eksportēšanu, ko izmanto šo preču ražošanā. Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 133. panta 1. punkta b) apakšpunktā ir noteikts, ka eksporta kompensācijas var piešķirt par konkrētiem lauksaimniecības produktiem, kas eksportējami kā pārstrādātas preces saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1216/2009. Tāpēc šā priekšlikuma II pielikumā ir sniegts to I pielikumā neiekļauto preču saraksts, par kurām var piešķirt eksporta kompensācijas. D. Lai saglabātu status-quo, šajā priekšlikumā ir iekļauti šādi pielikumi: 1) I pielikums, kurā ietverts pārstrādātu lauksaimniecības produktu saraksts un ar kuru aizstāj pašreizējo Regulas (EK) Nr. 1216/2009 II pielikumu; 2) II pielikums, kurā ietverts I pielikumā neiekļauto preču saraksts un ar kuru aizstāj pašreizējo II pielikumu Komisijas 2010. gada 29. jūnija Regulā (EC) Nr. 578/2010, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 1216/2009 attiecībā uz eksporta kompensāciju piešķiršanu un kritērijiem šādu kompensāciju apjoma noteikšanai dažiem lauksaimniecības produktiem, kurus eksportē tādu preču veidā, kas nav ietvertas Līguma I pielikumā[8], kā arī pašreizējo Regulas (EK) Nr. 1234/2007 XX pielikumu; 3) III pielikums, kurā sniegts to pamatproduktu saraksts, ko izmanto I pielikumā neiekļauto preču ražošanā, un ar kuru aizstāj pašreizējo Regulas (EK) Nr. 578/2010 I pielikumu; 4) VI pielikums, kurā sniegts to pārstrādāto lauksaimniecības produktu saraksts, kam var piemērot papildu ievedmuitas nodokļus, un kurš aizstāj pašreizējo Regulas (EK) Nr. 1216/2009 III pielikumu; 5) V pielikums, kurā sniegts to lauksaimniecības produktu saraksts, ko izmanto pārstrādātu lauksaimniecības produktu ražošanā, un ar kuru aizstāj pašreizējo Regulas (EK) Nr. 1216/2009 I pielikumu. E. Tādēļ ir lietderīgi atcelt Regulu (EK) Nr. 1216/2009 un Regulu (EK) Nr. 614/2009. (2) Vispārīgais konteksts A. Deleģētās un īstenošanas pilnvaras Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. un 291. pantā ir skaidri noteikta atšķirība starp Komisijai deleģētām pilnvarām pieņemt neleģislatīvus aktus, no vienas puses, un Komisijai piešķirtajām pilnvarām pieņemt īstenošanas aktus, no otras puses. · LESD 290. pants ļauj likumdevējam deleģēt Komisijai pilnvaras pieņemt vispārēji piemērojamus neleģislatīvus aktus, lai papildinātu vai grozītu dažus nebūtiskus leģislatīvu aktu elementus. Tiesību akti, kurus Komisija pieņēmusi atbilstīgi šim pantam, Līgumā lietotajā terminoloģijā tiek saukti par “deleģētajiem aktiem” (290. panta 3. punkts). · LESD 291. pantā noteikts, ka dalībvalstis pieņem visus tiesību aktus, kas vajadzīgi, lai īstenotu juridiski saistošos Savienības aktus. Ja minēto aktu īstenošanai nepieciešami vienādi nosacījumi, ar šiem aktiem var piešķirt Komisijai īstenošanas pilnvaras. Tiesību akti, kurus Komisija pieņēmusi atbilstīgi šim pantam, Līgumā lietotajā terminoloģijā tiek saukti par “īstenošanas aktiem” (291. panta 4. punkts). Ierosinātā saskaņošana ar jaunajām prasībām, kas izriet no LESD 290. un 291. panta, pamatojas uz pašreizējo — saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1216/2009 un Regulu (EK) Nr. 614/2009 piešķirto — Komisijas pilnvaru rūpīgu klasificēšanu “deleģētajās” vai “īstenošanas” pilnvarās, ņemot vērā īstenošanas pasākumus, kurus Komisija pieņēmusi, pamatojoties uz savām pašreizējām pilnvarām. Pēc šīs saskaņošanas tika sagatavots priekšlikuma projekts. Šis projekts nodrošina likumdevējam pilnvaras definēt apstrādātiem lauksaimniecības produktiem un/vai I pielikumā neiekļautajām precēm piemērojamā tirdzniecības režīma pamatelementus. Likumdevējs nosaka vispārējos norādījumus attiecībā uz šiem režīmiem, kā arī to pamatā esošos vispārējos principus. Piemēram, likumdevējs nosaka vispārējos principus attiecībā uz ievedmuitas nodokļu samazināšanu lauksaimniecības produktiem, importa kvotu pārvaldīšanu un eksporta kompensāciju piešķiršanu. Tāpat likumdevējs nosaka principus attiecībā uz kompensācijas sertifikātu sistēmas izveidi, ar eksporta kompensāciju likmju noteikšanu saistīto noteikumu pamatelementiem un informācijas apmaiņu. Atbilstīgi LESD 290. pantam likumdevējs Komisijai piešķir pilnvaras papildināt vai grozīt dažus nebūtiskus leģislatīva akta elementus. Tāpēc ar Komisijas deleģēto aktu var paredzēt papildu elementus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu likumdevēja izveidotā režīma pienācīgu darbību. Piemēram, Komisija pieņem deleģētos aktus, ar kuriem nosaka tiesības (saņemt kompensācijas par I pielikumā neiekļauto preču eksportu) un pienākumus (pieteikties uz kompensāciju par I pielikumā neiekļauto preču eksportu), kas izriet no kompensācijas sertifikāta izdošanas, un, ja attiecīgajā ekonomiskajā situācijā ir jāprecizē gadījumi, kad attiecībā uz sertifikātu izdošanu nav nepieciešama garantija. Komisijai tiks piešķirtas arī pilnvaras pielāgot ierosinātās regulas pielikumus starptautiskajiem nolīgumiem, kas noslēgti vai tiek provizoriski piemēroti saskaņā ar LESD 218. pantu. Tāpat likumdevējs Komisijai deleģē pilnvaras pieņemt attiecīgus noteikumus, lai nodrošinātu Savienības preferenciālās tirdzniecības režīma un starptautisko saistību īstenošanu un izvairītos no tirdzniecības izkropļojumiem. Saskaņā ar LESD 291. pantu dalībvalstis ir atbildīgas par likumdevēja izveidotā režīma īstenošanu. Tomēr dalībvalstīs jānodrošina vienota šīs shēmas īstenošana. Tādēļ likumdevējs saskaņā ar LESD 291. panta 2. punktu piešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras attiecībā uz vienotiem nosacījumiem tirdzniecības režīma īstenošanai un dalībvalstu īstenojamo pasākumu un procedūru pamatsistēmu. Šīs pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[9]. Tā kā šīs regulas īstenošanas akti attiecas uz KLP, kā minēts Regulas (ES) Nr. 182/2011 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punktā, to pieņemšanai būtu jāizmanto pārbaudes procedūra. Lai nodrošinātu tirdzniecības režīma rezultatīvu un netraucētu darbību, būtu jāpiešķir Komisijai pilnvaras veikt noteiktus administratīvus vai pārvaldības uzdevumus nolūkā noteikt reprezentatīvās cenas un robežapjomus ievedmuitas nodokļu vajadzībām un noteikt papildu ievedmuitas nodokļa līmeni, ierobežot, atteikt vai apturēt olu albumīna un piena albumīna importa licenču izsniegšanu, nodrošināt, lai netiktu pārsniegts pieejamais tarifu kvotas apmērs un lai neizmantotais tarifa kvotas apmērs tiktu pārdalīts, pārvaldīt procesu, lai garantētu, ka netiek pārsniegts apjoms, kas pieejams, izmantojot procedūru “ievešana pārstrādei” bez iepriekšējas ekonomisko nosacījumu izpētes, un veikt kompensācijas sertifikātu sistēmas tehniskos pielāgošanas pasākumus, lai nodrošinātu, ka izdevumi nepārsniedz pieejamo budžetu. B. Padomes pilnvaras saskaņā ar LESD 43. panta 3. punktu LESD 43. panta 3. punktā noteikts, ka Padome pēc Komisijas priekšlikuma paredz pasākumus par cenu, nodevu, atbalsta un kvantitatīvo ierobežojumu noteikšanu. Šis noteikums ir atkāpe no LESD 43. panta 2. punkta, kurā noteikts, ka jāizmanto parastā likumdošanas procedūra, lai “izveidotu lauksaimniecības tirgu kopīgo organizāciju (..), kā arī citus noteikumus, kas vajadzīgi kopējās lauksaimniecības politikas mērķu sasniegšanai”. Tas ir arī atkāpe no LESD 207. panta 2. punkta, kurā tāpat noteikts, ka parasto likumdošanas procedūru izmanto, lai pieņemtu “pasākumus, kas nosaka kopējās tirdzniecības politikas īstenošanu”. Tāpēc LESD 43. panta 3. punkts kā izņēmums jāinterpretē ierobežojoši, lai nodrošinātu, ka likumdevējs var īstenot savas likumdošanas prerogatīvas saskaņā ar LESD 43. panta 2. punktu un 207. panta 2. punktu. Tas ietver arī to, ka likumdevējs reglamentē kopējās lauksaimniecības politikas un kopējās tirdzniecības politikas pamatelementus un pieņem politiskus lēmumus, kas veido to struktūru un nosaka to instrumentus un ietekmi. Ņemot vērā iepriekš minēto, LESD 43. panta 3. punktā paredzētā īpašā procedūra būtu jāpiemēro tikai tad, ja kāds minētajā noteikumā norādītais elements neveido daļu no politiskajiem pamatlēmumiem, kas saskaņā ar LESD 43. panta 2. punktu un 207. panta 2. punktu jāpieņem likumdevējam. Tādējādi, ja šāds elements ir cieši saistīts ar tādu lēmumu politisko būtību, kas jāpieņem likumdevējam, LESD 43. panta 3. punkts nebūtu jāpiemēro. Tādēļ priekšlikuma pamatā ir šādi principi. – Lēmumu par kopējās lauksaimniecības politikas un kopējās tirdzniecības politikas struktūru un pamatelementiem var pieņemt tikai likumdevējs. Piemēram, ar Regulu (EK) Nr. 1216/2009 izveidotajai eksporta kompensāciju shēmai, kas paredzēta I pielikumā neiekļautajām precēm, un visiem šīs shēmas elementiem (kompensācijas sertifikāti, rezerves mazajiem eksportētājiem) būtu jāpaliek likumdevēja ziņā, jo tie ir cieši saistīti ar likumdevēja izveidotās shēmas satura noteikšanu un šā režīma robežām. – LESD 43. panta 3. punktā minētos pasākumus, kas saistīti ar cenu, nodevu, atbalsta un kvantitatīvo ierobežojumu noteikšanu un neietilpst LESD 43. panta 2. punkta darbības jomā, paredz Padome. Piemēram, eksporta kompensāciju likmju noteikšanas vispārējie principi būtu jānosaka Padomei saskaņā ar LESD 43. panta 3. punktu. Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek ierosināts, ka LESD 43. panta 3. punktā minētos pasākumus, kas saistīti ar kompensācijas likmju noteikšanu un neietilpst LESD 43. panta 2. punkta darbības jomā, paredz Padome. LESD 43. panta 3. punkts ir autonoms pamats tam, lai attiecīgos tiesību aktus pieņemtu Padome. Attiecībā uz kompensācijas likmju noteikšanu piemēro LESD 43. panta 3. punktu, un skaidrības labad Komisija ir pieņēmusi atsevišķu Padomes Regulas priekšlikumu par kompensāciju apmēra noteikšanu, kurā ir ietverta skaidra atsauce uz šo noteikumu. Komisija noteiktajā laikā iesniedza Padomei priekšlikumu (COM(2011) 629 galīgā redakcija[10]), kas atbilst tam, kurš nepieciešams, lai Vienoto TKO Regulu (EK) Nr. 1234/2007 pielāgotu Lisabonas līgumam. C. Kopējā lauksaimniecības politika pēc 2013. gada Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regula Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] vērsts uz to, lai pielāgoto vienoto TKO kopējai lauksaimniecības politikai pēc 2013. gada un daudzgadu finanšu shēmai 2014.–2020. gadam. Par šo jautājumu patlaban tiek ilgstoši un padziļināti diskutēts Padomē un Eiropas Parlamentā. Ierosinātās Eiropas Parlamenta un Padomes regulas pamatā ir jaunā priekšlikuma (TKO pēc 2013. gada) rūpīga pārbaude un nepieciešamie pielāgojumi pašreizējā tiesiskajā regulējumā, kas attiecas uz pārstrādātu lauksaimniecības produktu un/vai I pielikumā neiekļauto preču tirdzniecības režīmu, lai saglabātu status quo. Attiecīgi to I pielikumā neiekļauto preču saraksts, par kurām var piešķirt eksporta kompensācijas (Regulas (EK) Nr. 1234/2007 XX pielikums, COM(2010) 799 galīgā redakcija XVII pielikums), no vienotās TKO tiek pārņemtas regulā, ar ko nosaka tirdzniecības režīmu, kurš piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm. (3) Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Šis priekšlikums ir saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un kopējo tirdzniecības politiku. Šis priekšlikums ir saskaņā ar priekšlikumu pielāgot Regulu par vienotu TKO (COM(2010) 799 galīgā redakcija) Lisabonas līgumam. Šis priekšlikums ir saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku (KLP) pēc 2013. gada un jo īpaši ar priekšlikumu pielāgot Regulu par vienotu TKO (EK) Nr. .../... [COM(2010) 799 galīgā redakcija] kopējai lauksaimniecības politikai (KLP) pēc 2013. gada (COM(2011) 626 galīgā redakcija). Lai nodrošinātu konsekvenci un neradītu nepilnības tiesību aktos, šis priekšlikums ir jāpielāgo atbilstīgi iznākumam, kas panākts pēc priekšlikumu (COM(2010) 799 galīgā redakcija un COM(2011) 626 galīgā redakcija) apspriešanas Padomē un Eiropas Parlamentā. Šis priekšlikums ir saskaņā ar Savienības muitas tiesību aktiem un jo īpaši ar Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi un ar Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu. Abas minētās regulas arī tiks saskaņotas ar Lisabonas līgumu. Tāpēc, kolīdz būs pieņemtas to galīgās redakcijas, šajā priekšlikumā, iespējams, būs jāveic attiecīgi pielāgojumi. 2. APSPRIEŠANOS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI (1) Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Dalībvalstu informēšana un iesaistīšana notika ar ekspertu grupas starpniecību. (2) Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Apspriešanās ar ieinteresētajām personām vai ekspertu atzinumu pieprasīšana nebija nepieciešama, jo priekšlikums saskaņot Regulu (EK) Nr. 1216/2009 ar Lisabonas līgumu ir starpiestāžu jautājums, kas attiecas uz visām Padomes regulām. Tas pats attiecas arī uz pielāgošanu kopējai lauksaimniecības politikai pēc 2013. gada un jaunajai daudzgadu finanšu shēmai 2014.–2020. gadam, kas ir jaunās Regulas par vienotu TKO (EK) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] pieņemšanas tehniskās sekas. (3) Ietekmes novērtējums Ietekmes novērtējums nav nepieciešams, jo priekšlikums saskaņot Regulu (EK) Nr. 1216/2009 ar Lisabonas līgumu ir starpiestāžu jautājums, kas attiecas uz visām Padomes regulām, un jaunās Regulas par vienotu TKO saskaņošana izriet no jaunās kopējās lauksaimniecības politikas pēc 2013. gada un jaunās daudzgadu finanšu shēmas 2014.–2020. gadam. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI (1) Ierosināto pasākumu kopsavilkums 1. Noteikt Komisijas deleģētās pilnvaras un īstenošanas pilnvaras Regulā (EK) Nr. 1216/2009 un paredzēt attiecīgo procedūru šo aktu pieņemšanai, vienlaikus saskaņojot Regulu par vienotu TKO (COM(2010) 799 galīgā redakcija) ar Lisabonas līgumu. 2. Pielāgot Regulu (EK) Nr. 1216/2009 jaunajai Regulai par vienotu TKO [COM(2011) 626 galīgā redakcija] saistībā ar kopējo lauksaimniecības politiku pēc 2013. gada un jauno daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam. 3. Iekļaut vienoto sistēmu olu albumīna un piena albumīna tirdzniecībai (Regula (EK) Nr. 614/2009) tirdzniecības režīmā, kas piemērojams pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem (Regula (EK) Nr. 1216/2009). (2) Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību 43. panta 2. punkts un 207. panta 2. punkts. (3) Subsidiaritātes princips Tirdzniecības politika ir Savienības ekskluzīvā kompetencē, tāpēc tiesību aktus tirdzniecības jomā var pieņemt tikai Savienība, nevis atsevišķas dalībvalstis. Kompetenci lauksaimniecības politikas jomā dala ES un dalībvalstis. Tas nozīmē, ka dalībvalstis saglabā savu kompetenci, kamēr Savienība šajā jomā nav pieņēmusi tiesību aktus. Šis priekšlikums attiecas tikai uz Regulas (EK) Nr. 1216/2009 un Regulas (EK) Nr. 614/2009 pielāgošanu Lisabonas līgumā paredzētajām jaunajām prasībām, no vienas puses, un jaunajai kopējai lauksaimniecības politikai pēc 2013. gada, no otras puses; tādējādi esošā Savienības pieeja netiek ietekmēta. (4) Proporcionalitātes princips Šis priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu, kas paredz, ka katra lēmuma un pasākuma pamatā ir interešu taisnīga novērtēšana un līdzsvarošana, kā arī saprātīga līdzekļu izvēle. (5) Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātais juridiskais instruments: Eiropas Parlamenta un Padomes regula. Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ: ņemot vērā kopējās lauksaimniecības politikas un kopējās tirdzniecības politikas būtību un pārvaldības prasības, tieša piemērošana ir kopējās lauksaimniecības politikas un kopējās tirdzniecības politikas tiesību aktu raksturīga iezīme. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Šis pasākums Savienībai nerada papildu izdevumus. 5. PAPILDINFORMĀCIJA Šā priekšlikuma iespaidā juridiskais teksts, ar kuru nosaka tirdzniecības režīmu, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm, kļūs skaidrāks un vieglāk uztverams. Priekšlikums nodrošinās tā īstenošanas regulu juridiskā pamata konsolidēšanu un teksta saskaņošanu ar spēkā esošajiem Komisijas noteikumiem, piemēram, iekļaujot noteikumu, kas atļauj atvērt importa kvotas un nosaka, kā tās pārvaldāmas. Turklāt tas novērsīs neatbilstības pašreizējā juridiskajā tekstā, piemēram, Padomes Regulas (EK) Nr. 1216/2009 14. pantā, kas atsaucas uz Komisijas Īstenošanas regulu (EK) Nr. 1460/96[11], lai gan Īstenošanas regulas (EK) Nr. 1460/96 juridiskais pamats ir Padomes Regula (EK) Nr. 1216/2009. 2013/0063 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA , ar kuru nosaka tirdzniecības režīmu, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu un 207. panta 2. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[12], saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,[13] tā kā: (1) Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1216/2009, ar ko nosaka tirdzniecības režīmu, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm[14], un Padomes 2009. gada 7. jūlija Regula (EK) Nr. 614/2009 par vienotu sistēmu ovalbumīna un laktalbumīna tirdzniecībai[15] ir jāpielāgo Lisabonas līgumam, jo īpaši attiecībā uz Līgumā paredzēto nošķīrumu starp Komisijas pilnvarām pieņemt deleģētos aktus un pilnvarām pieņemt īstenošanas aktus. Ir nepieciešami papildu pielāgojumi, kas uzlabotu spēkā esošo tekstu skaidrību un pārskatāmību. (2) Līdz šim Līgumā paredzētās kopējās lauksaimniecības politikas galvenais juridiskais instruments ir bijusi Padomes 2007. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula)[16]. (3) Kopējās lauksaimniecības politikas reformas ietvaros Regula (EK) Nr. 1234/2007 no 2014. gada 1. janvāra ir jāaizstāj ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. …/… [COM(2011) 626 galīgā redakcija][17]. Regula (EK) Nr. 1216/2009 un Regula (EK) Nr. 614/2009 būtu jāpielāgo, ņemot vērā minēto regulu, lai saglabātu konsekvenci ar trešām valstīm noslēgtos tirdzniecības nolīgumos par lauksaimniecības produktiem, no vienas puses, un lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm, no otras puses. (4) Dažus lauksaimniecības produktus izmanto, lai ražotu gan pārstrādātus lauksaimniecības produktus, gan preces, kas nav iekļautas Līguma I pielikumā (“I pielikumā neiekļautās preces”). Ir jāveic pasākumi gan kopējās lauksaimniecības politikas, gan kopējās tirdzniecības politikas ietvaros, ņemot vērā to, kā šādu produktu un preču tirdzniecība ietekmē Līguma 39. panta mērķu sasniegšanu un kā pasākumi, kas pieņemti, lai īstenotu Līguma 43. pantu, iespaido minēto produktu un preču ekonomisko stāvokli, ņemot vērā lauksaimniecības produktu iegādes izmaksu atšķirības Savienībā un pasaules tirgū. (5) Ņemot vērā to, ka lauksaimniecības un pārtikas rūpniecības nozares stāvoklis Savienībā ir atšķirīgs, Savienībā tiek nošķirti lauksaimniecības produkti, kas iekļauti Līguma I pielikumā, un pārstrādāti lauksaimniecības produkti, kas šajā pielikumā nav iekļauti. Atsevišķās trešās valstīs, ar kurām Savienība slēdz nolīgumus, šāds nošķīrums netiek veikts. Tāpēc būtu jāparedz, ka vispārējos noteikumus, ko piemēro pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, kuri nav iekļauti Līguma I pielikumā, attiecina uz dažiem minētajā pielikumā iekļautiem lauksaimniecības produktiem, ja šo divu produktu veidu pielīdzināšana ir paredzēta starptautiskā nolīgumā. (6) Lai novērstu vai neitralizētu nelabvēlīgo ietekmi, kāda dažu pārstrādātu lauksaimniecības produktu importam varētu būt uz Savienības tirgu un kopējās lauksaimniecības politikas efektivitāti, būtu jāparedz iespēja šādu produktu importam piemērot papildu nodokli, ja ir izpildīti konkrēti nosacījumi. (7) Olu albumīns un piena albumīns ir pārstrādāti lauksaimniecības produkti, kas nav iekļauti Līguma I pielikumā. Saskaņotības un vienkāršības labad Regulā (EK) Nr. 614/2009 noteiktā vienotā sistēma olu albumīna (ovalbumīna) un piena albumīna (laktalbumīna) tirdzniecībai būtu jāintegrē tirdzniecības režīmā, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm. Tā kā olas lielā mērā var aizstāt ar olu albumīnu un zināmā mērā ar piena albumīnu, tirdzniecības režīmam, ko piemēro olu albumīnam un piena albumīnam, būtu jāatbilst režīmam, kas noteikts olām. (8) Ir jāparedz galvenie noteikumi, kas reglamentē tirdzniecības režīmu, kurš piemērojams pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem un I pielikumā neiekļautajām precēm, kas iegūtas, pārstrādājot lauksaimniecības produktus. Tāpat jānodrošina, lai pazemināti ievedmuitas nodokļi un tarifu kvotas tiktu noteiktas un eksporta kompensācijas tiktu piešķirtas saskaņā ar šiem galvenajiem noteikumiem. Paredzot šādus noteikumus, būtu jāņem vērā ievedmuitas nodokļu un eksporta subsīdiju ierobežojumi, kas izriet no saistībām, kuras Savienība uzņēmusies saskaņā ar PTO nolīgumiem un divpusējiem nolīgumiem. (9) Olu albumīna un piena albumīna tirgus ir cieši saistīts ar olu tirgu, tāpēc būtu jāparedz iespēja pieprasīt uzrādīt olu albumīna un piena albumīna importa licenci un atcelt procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanu olu albumīnam un piena albumīnam, ja šīs procedūras dēļ Savienības olu albumīna un piena albumīna tirgū vai olu tirgū ir radušies vai var rasties traucējumi. Būtu jānodrošina iespēja uz olu albumīna un piena albumīna importa licenču izsniegšanu un uz tādu produktu laišanu brīvā apgrozībā, par kuriem izsniegta licence, attiecināt prasības par konkrētā produkta izcelsmi un pirmavotu. (10) Ņemot vērā tirdzniecības attīstību un pārmaiņas tirgū, olu albumīna un piena albumīna tirgu un olu tirgus vajadzības un olu albumīna un piena albumīna importa uzraudzības rezultātus, būtu jāparedz, ka Komisijai saskaņā ar Līguma 290. pantu tiek deleģētas pilnvaras pieņemt aktus, ar kuriem nosaka, ka uz olu albumīna un piena albumīna importu ar mērķi laist tos brīvā apgrozībā ir jāattiecina prasība uzrādīt importa licenci; nosaka no šīs importa licences izrietošās tiesības un pienākumus un tās tiesiskās sekas; nosaka pielaides līmeni attiecībā uz pienākumu importēt; paredz noteikumus par izcelsmes un pirmavota norādi, ja tā ir obligāta; paredz, ka, izdodot importa licences un laižot produktus brīvā apgrozībā, ir jāuzrāda trešās valsts vai personas izdots dokuments, kas cita starpā apliecina produktu izcelsmi, autentiskumu un kvalitātes pazīmes; paredz noteikumus par importa licenču nodošanu; paredz noteikumus, kas jāievēro, lai garantētu importa licenču sistēmas uzticamību un efektivitāti, un nodrošina īpašu administratīvu palīdzību dalībvalstīm, ja tas ir nepieciešams, lai nepieļautu krāpšanu un pārkāpumus vai novērstu tos; nosaka gadījumus, kad nav jāuzrāda importa licence un nav jāiemaksā nodrošinājums; un paredz noteikumus par horizontālo noteikumu piemērošanu lauksaimniecības produktu importa licencēm un nodrošinājumam attiecībā uz olu albumīna un piena albumīna importa licencēm. (11) Daži pārstrādāti lauksaimniecības produkti, kas nav iekļauti Līguma I pielikumā, ir iegūti, izmantojot lauksaimniecības produktus, uz kuriem attiecas kopējā lauksaimniecības politika. Tāpēc ar nodokļiem, ko piemēro šādu pārstrādātu lauksaimniecības produktu importam, būtu jāizlīdzina atšķirība starp to ražošanā izmantoto lauksaimniecības produktu cenām pasaules tirgū un Savienības tirgū, vienlaikus nodrošinot attiecīgās pārstrādes rūpniecības konkurētspēju. (12) Saskaņā ar dažiem preferenču nolīgumiem Savienības tirdzniecības politikas ietvaros attiecībā uz pārstrādātu lauksaimniecības produktu ievedmuitas nodokļiem tiek piešķirti tādi ievedmuitas nodokļu lauksaimniecības komponentu samazinājumi, kas var novest pie to pakāpeniskas atcelšanas. Šādi samazinājumi būtu jānosaka, pamatojoties uz lauksaimniecības komponentiem, kas piemērojami nepreferenciālas tirdzniecības režīmam. (13) Ievedmuitas nodokļa lauksaimniecības komponentam būtu jāizlīdzina pārstrādāto lauksaimniecības produktu ražošanā izmantoto lauksaimniecības produktu cenu atšķirības pasaules tirgū un Savienības tirgū. Tāpēc, aprēķinot pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem piemērojamo ievedmuitas nodokļa lauksaimniecības komponentu, ir jāsaglabā cieša saikne ar tādu lauksaimniecības produktu ievedmuitas nodokļa lauksaimniecības komponentu, ko importē neizmainītā stāvoklī. (14) Lai īstenotu starptautiskos nolīgumus, kuros paredzēta pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem piemērojamo ievedmuitas nodokļu samazināšana vai pakāpeniska atcelšana, pamatojoties uz to, ka šo produktu ražošanā ir izmantoti vai tiek uzskatīti par izmantotiem noteikti lauksaimniecības produkti, būtu jāparedz, ka Komisijai saskaņā ar Līguma 290. pantu tiek deleģētas pilnvaras pieņemt aktus, ar ko izveido tādu konkrētu produktu sarakstu, kurus uzskata par izmantotiem; nosaka līdzvērtīgos daudzumus un noteikumus par citu lauksaimniecības produktu, kas nav produkti, kuri uzskatāmi par izmantotiem, daudzuma pārvēršanai šo konkrēto lauksaimniecības produktu līdzvērtīgos daudzumos; nosaka samazinātā lauksaimniecības komponenta un samazināto papildu nodokļu aprēķināšanai nepieciešamos elementus un izmantojamās metodes; nosaka attiecīgās dokumentācijas prasības un nosaka nelielas summas, kurām piemērojami samazināti lauksaimniecības komponenti un cukura un miltu papildu nodokļi ir nulle. (15) Importa tarifu koncesijas var piešķirt neierobežotam attiecīgo preču daudzumam vai ierobežotam daudzumam, kurš ietverts tarifu kvotā. Ja saskaņā ar konkrētiem preferenču nolīgumiem tarifu koncesijas piešķir tarifu kvotu ietvaros, šīs kvotas būtu jāatver un jāpārvalda Komisijai. Praktisku apsvērumu dēļ ir svarīgi, lai uz tādas ievedmuitas nodokļu nelauksaimniecības daļas pārvaldību, ko piemēro precēm, kurām ir saskaņotas tarifu preferences, attiektos tādi paši noteikumi kā uz lauksaimniecības komponenta pārvaldību. (16) Olu albumīna un piena albumīna tirgus ir cieši saistīts ar olu tirgu, tāpēc tarifu kvotas olu albumīnam un piena albumīnam būtu jāatver un jāpārvalda tāpat kā tarifu kvotas olām saskaņā ar Regulu (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija]. Izraugoties pārvaldības metodi, vajadzības gadījumā būtu jāņem vērā Savienības tirgus piegādes vajadzības un nepieciešamība saglabāt šā tirgus līdzsvaru, un tās pamatā vajadzētu būt iepriekš izmantotām metodēm, ņemot vērā no PTO nolīgumiem izrietošās tiesības. (17) Lai uzņēmējiem nodrošinātu vienādu piekļuvi tirgum un vienlīdzīgu attieksmi, ņemtu vērā Savienības tirgus piegādes prasības un saglabātu šā tirgus līdzsvaru, būtu jāparedz, ka Komisijai saskaņā ar Līguma 290. pantu tiek deleģētas pilnvaras pieņemt aktus, ar kuriem paredz nosacījumus, kas jāizpilda, lai iesniegtu pieteikumu importa tarifu kvotas ietvaros, un noteikumus par tiesību nodošanu importa tarifu kvotas ietvaros; nosaka, ka uz dalību tarifu kvotā jāattiecina prasība uzrādīt importa licenci un iemaksāt nodrošinājumu; un paredz noteikumus par dokumentāriem pierādījumiem, prasībām vai ierobežojumiem, kas piemērojami tarifu kvotām. (18) Iespējams, ka ar Savienības izejvielām nepietiek, lai konkurences apstākļos pilnībā apmierinātu pārstrādes uzņēmumu pieprasījumu pēc lauksaimniecības izejvielām. Saskaņā ar Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi[18] šādām precēm var piemērot procedūru “ievešana pārstrādei”, ja ir izpildīti ekonomiskie nosacījumi, kas noteikti Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi[19]. Skaidri noteiktos apstākļos būtu jāizvērtē iespēja paredzēt ekonomiskos nosacījumus, kas jāizpilda, lai noteiktiem lauksaimniecības produktu daudzumiem varētu piemērot procedūru “ievešana pārstrādei”. Šie daudzumi būtu jānosaka, pamatojoties uz līdzsvarotām piegādēm. Lai nodrošinātu taisnīgu piekļuvi pieejamiem daudzumiem, vienlīdzīgu attieksmi pret uzņēmējiem un skaidrību, būtu jāizmanto sistēma, kurā tiek izmantotas dalībvalstu izsniegtās atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai. (19) Lai nodrošinātu procedūras “ievešana pārstrādei” pārdomātu un rezultatīvu pārvaldību, ņemot vērā situāciju attiecīgo izstrādājumu tirgū Savienībā un pārstrādes rūpniecības uzņēmumu vajadzības un praksi, būtu jāparedz, ka Komisijai saskaņā ar Līguma 290. pantu tiek deleģētas pilnvaras pieņemt aktus, ar ko izveido tādu konkrētu lauksaimniecības produktu sarakstu, par kuriem var izsniegt atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai; paredz nosacījumus un atbilstības prasības, kas uzņēmējiem jāizpilda, lai varētu iesniegt pieteikumu tādas atļaujas saņemšanai, kura attiecas uz procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanu; nosaka tiesības, kas izriet no atļaujām procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai un to tiesiskās sekas; paredz noteikumus par šo tiesību nodošanu starp uzņēmumiem un noteikumus par dokumentāriem pierādījumiem; un paredz noteikumus, kas nepieciešami, lai procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai izsniegto atļauju sistēma būtu uzticama un efektīva. (20) Būtu jāparedz kārtība, kādā atbilstoši Savienības PTO saistībās noteiktajiem ierobežojumiem piešķiramas eksporta kompensācijas par dažiem lauksaimniecības produktiem, kas izmantoti Līguma I pielikumā neiekļauto preču ražošanā, lai neliktu ciest ražotājiem, kuriem minētās preces jāiegādājas par cenām, kas noteiktas saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku. Šīm kompensācijām vajadzētu segt tikai lauksaimniecības produkta cenas atšķirību Savienības tirgū un pasaules tirgū. Tāpēc minētā kārtība būtu jāiedibina kā daļa no dažu lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtu preču tirdzniecības režīma. (21) Būtu jāizveido tādu I pielikumā neiekļauto preču saraksts, par kurām var saņemt kompensāciju, ņemot vērā ietekmi, kāda ir šo preču ražošanā izmantoto lauksaimniecības produktu cenu atšķirībām Savienības tirgū un pasaules tirgū, un nepieciešamību pilnībā vai daļēji izlīdzināt šīs atšķirības, lai atvieglotu tādu lauksaimniecības produktu eksportēšanu, kas izmantoti I pielikumā neiekļauto preču ražošanā. (22) Jānodrošina, lai eksporta kompensācijas netiktu piešķirtas par tādām brīvā apgrozībā laistām importētām I pielikumā neiekļautajām precēm, kas ir reeksportētas, eksportētas pēc pārstrādes vai ietvertas citās I pielikumā neiekļautajās precēs. Attiecībā uz importētiem graudaugiem, rīsiem, pienu un piena produktiem vai olām, kas laisti brīvā apgrozībā, ir jānodrošina, lai kompensācijas netiktu piešķirtas par precēm, kas eksportētas pēc pārstrādes vai ietvertas I pielikumā neiekļautajās precēs. (23) Eksporta kompensāciju likmes lauksaimniecības produktiem, kuri eksportēti kā I pielikumā neiekļautās preces, būtu jānosaka saskaņā ar tādiem pašiem noteikumiem un procedūru, ko piemēro eksporta kompensāciju likmēm lauksaimniecības produktiem, kurus eksportē neizmainītā stāvoklī atbilstīgi Regulai (ES) Nr. …/… [COM(2011) 626 galīgā redakcija] un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) Nr. …/… [COM(2011) 629 galīgā redakcija]. (24) Ņemot vērā ciešo saikni starp I pielikumā neiekļautajām precēm un to ražošanā izmantotajiem lauksaimniecības produktiem, no vienas puses, un atšķirības starp šīm precēm un produktiem, no otras puses, ir jāparedz prasība I pielikumā neiekļautajām precēm piemērot tādus horizontālos noteikumus un nosacījumus par eksporta kompensācijām un eksporta licencēm, kas noteikti un pieņemti saskaņā ar Regulu (ES) Nr. …/… [COM(2011) 626 galīgā redakcija]. Tāpat ir jāparedz prasība I pielikumā neiekļautajām precēm piemērot tādus horizontālos noteikumus par nodrošinājumu, pārbaudēm, verifikāciju un soda sankcijām, kas paredzēti un pieņemti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. …/… [COM(2011) 628 galīgā redakcija][20]. (25) Lai ņemtu vērā I pielikumā neiekļauto preču, kurās ietverti noteikti lauksaimniecības produkti, īpašos ražošanas procesus un tirdzniecības prasības, būtu jāparedz, ka Komisijai saskaņā ar Līguma 290. pantu tiek deleģētas pilnvaras izstrādāt noteikumus attiecībā uz eksportējamo I pielikumā neiekļauto preču un to ražošanā izmantoto lauksaimniecības produktu definīciju un īpašībām, noteikumus par eksporta kompensāciju aprēķināšanu dažiem lauksaimniecības produktiem, kuri eksportēti pēc pārstrādes I pielikumā neiekļautajās precēs, noteikumus par eksportētu I pielikumā neiekļauto preču sastāva apliecinājumu, noteikumus par vienkāršotu apliecinājumu par nonākšanu galamērķī, ja kompensācijas tiek diferencētas, noteikumus par prasību deklarēt dažu importētu lauksaimniecības produktu izmantojumu, noteikumus par citu lauksaimniecības produktu pielīdzināšanu pamatproduktiem un par references daudzuma noteikšanu katram no šiem pamatproduktiem, noteikumus par pieteikšanos eksporta sertifikātu saņemšanai par dažām I pielikumā neiekļautajām precēm, kuras nosūta uz noteiktiem galamērķiem, ja tas paredzēts starptautiskā nolīgumā, ko Savienība noslēgusi saskaņā ar Līguma 218. pantu, un par šo sertifikātu izsniegšanu un noteikumus par to, kā I pielikumā neiekļautajām precēm piemērojami horizontālie noteikumi attiecībā uz lauksaimniecības produktu eksporta kompensācijām, nodrošinājumu, pārbaudēm, verifikāciju un soda sankcijām. (26) Atbilstība eksporta apjoma ierobežojumiem, kas izriet no starptautiskiem nolīgumiem, kurus Savienība noslēgusi saskaņā ar Līguma 218. pantu, būtu jānodrošina, izdodot tādus kompensācijas sertifikātus, kas attiecas uz minētajos nolīgumos noteiktiem atsauces periodiem, ņemot vērā summu, kas gadā paredzēta mazajiem eksportētājiem. (27) Eksporta kompensācijas būtu jāpiešķir par summām, kas nepārsniedz kopējo pieejamo summu, atkarībā no tā, kāda ir I pielikumā neiekļauto preču tirdzniecības situācija. Kompensācijas sertifikātu sistēmai būtu jāveicina kompensāciju summu efektīva pārvaldība. (28) Būtu jāparedz, ka dalībvalstu izdotie kompensācijas sertifikāti ir derīgiem visā Savienībā un ka tie ir izsniedzami tikai tad, ja tiek iemaksāts nodrošinājums, kas garantē, ka uzņēmums pieteiksies kompensācijas saņemšanai. Būtu jāparedz noteikumi par to, ka kompensācijas piešķiršana atbilstīgi iepriekšējas noteikšanas sistēmai attiecas uz visām piemērojamām kompensācijas likmēm, un par nodrošinājuma iemaksāšanu un atbrīvošanu. (29) Lai pārraudzītu ar eksporta kompensācijām saistītos izdevumus un kompensācijas sertifikātu sistēmas ieviešanu, būtu jāparedz, ka Komisijai saskaņā ar Līguma 290. pantu tiek deleģētas pilnvaras pieņemt aktus, ar ko definē tiesības un pienākumus, kas izriet no kompensācijas sertifikātiem, precizē ar to nodošanu saistītus noteikumus, identificē gadījumus, kad netiek prasīts uzrādīt kompensācijas sertifikātu vai iemaksāt nodrošinājumu, un precizē pielaides līmeni gadījumos, kad netiek pildīts pienākums pieteikties kompensāciju saņemšanai, un izstrādā noteikumus par to, kā kompensācijas sertifikātiem piemērojami horizontālie noteikumi par eksporta licencēm un nodrošinājumu. (30) Būtu jāizvērtē, kā ar eksporta kompensācijām saistītie mērķtiecīgie pasākumi ietekmē uzņēmumus, kas pārstrādā lauksaimniecības produktus, un jo īpaši mazos un vidējos uzņēmumus. Ņemot vērā mazo eksportētāju konkrētās vajadzības, tiem katrā budžeta gadā būtu jāpiešķir kopējā summa un tie būtu jāatbrīvo no prasības iesniegt kompensācijas sertifikātus eksporta kompensāciju režīma ietvaros. (31) Ja saskaņā ar Regulu (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] ir pieņemti pasākumi attiecībā uz kāda lauksaimniecības produkta eksportu un ja šo pasākumu mērķa sasniegšanu var kavēt tādu I pielikumā neiekļauto preču eksports, kurās ir augsts attiecīgā lauksaimniecības produkta saturs, būtu jāparedz, ka Komisijai saskaņā ar Līguma 290. pantu tiek deleģētas pilnvaras pieņemt aktus, ar ko nosaka līdzvērtīgus pasākumus, kuri veicami attiecībā uz šo I pielikumā neiekļauto preču eksportu. (32) Saskaņā ar dažiem preferenču nolīgumiem Savienība var ierobežot ievedmuitas nodokļus un par eksportu maksājamās summas, lai pilnīgi vai daļēji izlīdzinātu tādu lauksaimniecības produktu cenu atšķirības, kas izmantoti pārstrādātu lauksaimniecības produktu vai attiecīgo I pielikumā neiekļauto preču ražošanā. Attiecībā uz šiem pārstrādātajiem lauksaimniecības produktiem un I pielikumā neiekļautajām precēm ir jāparedz, ka minētās summas ir nosakāmas kopīgi kā daļa no kopējā nodokļa un ka tām ir jāizlīdzina lauksaimniecības produktu cenu atšķirības, kas jāņem vērā attiecīgās valsts vai reģiona tirgū un Savienības tirgū. (33) Pārstrādātu lauksaimniecības produktu un I pielikumā neiekļauto preču sastāvs var būt svarīgs šajā regulā noteiktā tirdzniecības režīma pareizai piemērošanai, tāpēc būtu jāparedz iespēja noteikt to sastāvu, veicot kvantitatīvu un kvalitatīvu analīzi. (34) Lai īstenotu Savienības noslēgtos starptautiskos nolīgumus un nodrošinātu skaidrību un atbilstību grozījumiem Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu[21], būtu jāparedz, ka Komisijai saskaņā ar Līguma 290. pantu tiek deleģētas pilnvaras pieņemt aktus attiecībā uz šīs regulas un tās pielikumu atsevišķu daļu grozīšanu minētajā nolūkā. (35) Būtu jānosaka, ka dalībvalstīm jāsniedz Komisijai un pārējām dalībvalstīm informācija, kas nepieciešama, lai īstenotu tirdzniecības režīmu attiecībā uz pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem un I pielikumā neiekļautajām precēm. (36) Lai starp dalībvalstīm un Komisiju nodrošinātu attiecīgu informācijas apmaiņu, būtu jāparedz, ka Komisijai saskaņā ar Līguma 290. pantu tiek deleģētas pilnvaras pieņemt aktus attiecībā uz paziņojamās informācijas būtību un veidu, paziņošanas metodēm, noteikumiem par tiesībām piekļūt attiecīgai informācijai vai informācijas sistēmām un šīs informācijas publiskošanas nosacījumiem un līdzekļiem. (37) Lai uzņēmējiem un valsts iestādēm netiktu uzlikts nevajadzīgs administratīvais slogs, būtu jāparedz, ka Komisijai saskaņā ar Līguma 290. pantu tiek deleģētas pilnvaras pieņemt aktus attiecībā uz tāda sliekšņa noteikšanu, zem kura netiek iekasētas vai piešķirtas summas, kas saistītas ar ievedmuitas nodokļiem, papildu ievedmuitas nodokļiem, samazinātiem ievedmuitas nodokļiem, eksporta kompensācijām un summām, kuras iekasējamas vai maksājamas, kompensējot kopīgi noteiktu cenu. (38) Lai nodrošinātu vienotus šīs regulas īstenošanas nosacījumus attiecībā uz importa režīmu un procedūru “ievešana pārstrādei”, būtu jāparedz, ka Komisijai tiek piešķirtas īstenošanas pilnvaras attiecībā uz pasākumiem, ar ko nosaka pārstrādātos lauksaimniecības produktus, kuriem būtu jāpiemēro papildu ievedmuitas nodokļi, lai novērstu vai neitralizētu nelabvēlīgo ietekmi uz Savienības tirgu; pasākumiem, kas saistīti ar šo papildu ievedmuitas nodokļu piemērošanu un attiecas uz termiņu, kādā jāpārbauda importa cenas, jāiesniedz dokumentārie pierādījumi, jāiemaksā nodrošinājums un jānosaka papildu ievedmuitas nodokļi; pasākumiem, ar ko papildu ievedmuitas nodokļu piemērošanas nolūkā nosaka reprezentatīvās cenas un robežapjomus, un pasākumiem, ar ko atbilstīgi Savienības starptautiskajām saistībām nosaka šo nodokļu līmeni, pamatojoties uz atšķirībām starp references cenām un robežcenām vai starp CIF importa cenām un robežcenām; pasākumiem, kas saistīti ar pieteikumu iesniegšanu olu albumīna un piena albumīna importa licenču saņemšanai, ar šo importa licenču izsniegšanu un izmantošanu, ar to derīguma termiņu, ar nodrošinājuma apjomu, kas jāiesniedz saistībā ar šīm licencēm, ar apliecinājumu tam, ka ir izpildītas ar šo licenču izmantošanu saistītās prasības, ar importa licenču norakstu un dublikātu izsniegšanu, ar importa licenču apstrādi dalībvalstīs, ar tādas informācijas apmaiņu, kura nepieciešama, lai pārvaldītu olu albumīna un piena albumīna importa licenču sistēmu, un ar to, kā piemērojami horizontālie noteikumi par importa licencēm un horizontālie noteikumi par nodrošinājumu attiecībā uz olu albumīna un piena albumīna importa licencēm; pasākumiem, ar ko ierobežo daudzumus, par kuriem var izsniegt minētās licences, noraida pieteikumā norādītos daudzumus un aptur pieteikumu iesniegšanu, lai pārvaldītu tirgu; pasākumiem, kas saistīti ar ievedmuitas nodokļu noteikšanu pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, attiecībā uz kuriem tiek īstenots preferenciālas tirdzniecības režīms; pasākumiem, ar ko nosaka tādu lauksaimniecības produktu daudzumus, kuri uzskatāmi par izmantotiem pārstrādātu lauksaimniecības produktu ražošanā, ar mērķi samazināt vai pakāpeniski atcelt ievedmuitas nodokļus, kas piemērojami preferenciālas tirdzniecības režīmā, un pasākumiem, kas jāveic, lai izvairītos no novirzēm tirdzniecības plūsmās; pasākumiem, ar ko nosaka ikgadējās tarifu kvotas pārstrādātu lauksaimniecības produktu un dažu lauksaimniecības produktu importam atbilstīgi Savienības starptautiskajām saistībām; pasākumiem, kas saistīti ar tarifu kvotu pārvaldību; pasākumiem, kas saistīti ar tādu īpašu noteikumu piemērošanu, kuri paredzēti starptautiskos nolīgumos un cita starpā attiecībā uz eksportētājvalsts izsniegtu dokumentu uzrādīšanu un produkta galamērķi un izmantojumu; pasākumiem, ar ko paredz importa licenču derīguma termiņu, iemaksājamā nodrošinājuma summu, noteikumus par šo importa licenču izmantošanu, īpašus noteikumus, jo īpaši attiecībā uz procedūrām, kuras jāievēro, iesniedzot importa pieteikumus un piešķirot atļauju tarifu kvotas ietvaros; pasākumiem, kas garantē, ka nav pārsniegti tarifu kvotas ietvaros pieejamie daudzumi; pasākumiem, ar ko pārdala neizmantotos tarifu kvotas daudzumus; pasākumiem, ar ko pieņem aizsardzības pasākumus pret importu Savienībā saskaņā ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 260/2009 par kopējiem importa noteikumiem[22] un 2009. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 625/2009 par kopējiem noteikumiem importam no dažām trešām valstīm[23] vai aizsardzības pasākumus, kuri noteikti starptautiskos nolīgumos; pasākumiem, kas saistīti ar lauksaimniecības produktu daudzumu, par kuru var izsniegt atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai; pasākumiem, kas saistīti ar procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai izsniegto atļauju sistēmas ieviešanu un attiecas uz dokumentiem un procedūrām, kuras jāpiemēro, iesniedzot pieteikumus un izsniedzot atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai; pasākumiem, kas saistīti ar dalībvalstu īstenoto pārvaldību attiecībā uz atļaujām procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai, un procedūrām, kas saistītas ar administratīvo palīdzību starp dalībvalstīm; pasākumiem, ar ko ierobežo daudzumus, par kuriem var izsniegt atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai, noraida daudzumus, kurus piemēro saistībā ar šīm atļaujām, un aptur tādu pieteikumu iesniegšanu, kuros pieprasīta atļauja procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai, ja tā tiek pieprasīta lielam daudzumam; un pasākumiem, ar kuriem aptur pārstrādes procedūru vai procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanu olu albumīnam un piena albumīnam. (39) Lai nodrošinātu vienotus šīs regulas īstenošanas nosacījumus attiecībā uz eksportu un dažiem vispārīgiem noteikumiem, būtu jāparedz, ka Komisijai tiek piešķirtas īstenošanas pilnvaras attiecībā uz pasākumiem, kas saistīti ar kompensāciju likmju piemērošanu, eksporta kompensāciju aprēķināšanas metodēm, dažu produktu pielīdzināšanu pamatproduktiem un pamatproduktu references daudzuma noteikšanu, dažu tādu I pielikumā neiekļauto preču eksporta sertifikātu pārvaldību, kuras nosūta uz noteiktiem galamērķiem, ja tas paredzēts starptautiskā nolīgumā, ko Savienība noslēgusi saskaņā ar Līguma 218. pantu, un ar rīcību gadījumos, kad ražošanas procesā vai blakusproduktu pārstrādes laikā zūd produkti vai samazinās to daudzums; pasākumiem, ar ko nosaka tādas procedūras eksportēto I pielikumā neiekļauto preču sastāva paziņošanai un apliecināšanai, kuras nepieciešamas, lai ieviestu eksporta kompensāciju sistēmu; pasākumiem, kas saistīti ar horizontālo noteikumu par eksporta kompensācijām, nodrošinājumu, pārbaudēm, verifikāciju un piemērojamām soda sankcijām attiecināšanu uz I pielikumā neiekļauto preču eksporta kompensācijām; pasākumiem, kas saistīti ar eksporta kompensāciju sertifikātu sistēmas ieviešanu un attiecas uz dokumentiem un procedūrām, kuras jāpiemēro, iesniedzot pieteikumus un izsniedzot kompensācijas sertifikātus, uz iemaksājamā nodrošinājuma summu un līdzekļiem, ar kuriem var pierādīt, ka ir izpildīti no kompensācijas sertifikātiem izrietošie pienākumi; pasākumiem, kas saistīti ar dalībvalstu īstenoto eksporta kompensācijas sertifikātu pārvaldību, un procedūrām, kas saistītas ar administratīvo palīdzību starp dalībvalstīm attiecībā uz kompensācijas sertifikātiem; pasākumiem, ar ko nosaka mazajiem eksportētājiem atvēlēto kopējo summu un paredz slieksni attiecībā uz atbrīvojumu no kompensācijas sertifikātu uzrādīšanas; pasākumiem, kas saistīti ar horizontālo noteikumu par eksporta licencēm un nodrošinājumu piemērošanu kompensācijas sertifikātiem; pasākumiem, ar ko ierobežo summas, par kurām var izsniegt kompensācijas sertifikātus, noraida daudzumus, kurus piemēro saistībā ar šiem sertifikātiem, un aptur tādu pieteikumu iesniegšanu, kuros pieprasīts kompensācijas sertifikāts, ja kompensācija tiek pieprasīta par lielu summu; nepieciešamajiem noteikumiem, procedūrām un tehniskajiem kritērijiem, kas attiecas uz citu ar eksportu saistītu pasākumu veikšanu; pasākumiem, kas saistīti ar ievedmuitas nodokļu un tādu summu noteikšanu un publiskošanu, kuras maksājamas par eksportu gadījumā, kad tiek veikta tiešā kompensēšana preferenciālas tirdzniecības režīmā; pasākumiem, ar ko nodrošina, lai pārstrādātie lauksaimniecības produkti, kuri deklarēti eksportam saskaņā ar preferenciālas tirdzniecības nolīgumu, patiešām tiktu eksportēti saskaņā ar preferenču nolīgumu; pasākumiem, kas saistīti ar pārstrādātu lauksaimniecības produktu un I pielikumā neiekļauto preču kvalitatīvās un kvantitatīvās analīzes metodēm; tehniskajiem noteikumiem, kuri nepieciešami pārstrādātu lauksaimniecības produktu un I pielikumā neiekļauto preču identificēšana; procedūrām pārstrādātu lauksaimniecības produktu un I pielikumā neiekļauto preču klasificēšanai kombinētajā nomenklatūrā; pasākumiem, kas nepieciešami, lai īstenotu Komisijas un dalībvalstu saistības attiecībā uz informācijas apmaiņu; un pasākumiem, ar kuriem nodrošina informācijas un dokumentu pieejamību. (40) Minētās īstenošanas pilnvaras, izņemot tās, kas attiecas uz pasākumiem, kurus veic, lai noteiktu reprezentatīvās cenas un robežapjomus nolūkā piemērot papildu ievedmuitas nodokļus un šo nodokļu likmes atbilstīgi Savienības starptautiskajām saistībām; pasākumiem, kurus veic, lai ierobežotu daudzumus, par ko var izdot importa licences, atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai un kompensācijas sertifikātus, noraidītu daudzumus, ko piemēro saistībā ar šīm licencēm, atļaujām un sertifikātiem, un apturētu pieteikumu iesniegšanu šo licenču, atļauju un sertifikātu saņemšanai; pasākumiem, kurus veic lai garantētu, ka netiek pārsniegti attiecīgajā tarifu kvotā pieejamie daudzumi; un pasākumiem, kurus veic, lai pārdalītu neizmantotos tarifu kvotas daudzumus, būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[24]. (41) Pieņemot šīs regulas īstenošanas aktus, būtu jāizmanto pārbaudes procedūra, jo šie akti attiecas uz kopējo lauksaimniecības politiku, kā minēts Regulas (ES) Nr. 182/2011 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punktā. (42) Pienācīgi pamatotos gadījumos, kas saistīti ar aizsardzības pasākumiem pret pārstrādātu lauksaimniecības produktu importu Savienībā vai pret Savienības tirgus darbības traucējumiem vai iespējamiem traucējumiem, kurus iespējams novērst, apturot pārstrādes procedūras vai procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanu olu albumīnam un piena albumīnam, un ja tas nepieciešams nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ, Komisijai būtu jāpieņem īstenošanas akti, kas piemērojami nekavējoties. (43) Ir īpaši būtiski, lai Komisija sagatavošanas posmā pirms deleģēto aktu pieņemšanas rīkotu attiecīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei. (44) Lai nodrošinātu šīs regulas pamatmērķa sasniegšanu, saskaņā ar proporcionalitātes principu ir nepieciešams un ir lietderīgi noteikt tirdzniecības režīmu, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm. Šajā regulā ir paredzēts tikai tas, kas nepieciešams izvirzīto mērķu sasniegšanai saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. panta 4. punktu. (45) Attiecīgi būtu jāatceļ Regula (EK) Nr. 1216/2009 un Regula (EK) Nr. 614/2009. (46) Lai nodrošinātu saskaņotību ar kopējo lauksaimniecības politiku, šī regula būtu jāpiemēro no tās pašas dienas, kad sāk piemērot Regulu (ES) Nr. …/… [COM (2011) 626 galīgā redakcija par KLP reformu], IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I NODAĻA PRIEKŠMETS, PIEMĒROŠANAS JOMA UN DEFINĪCIJAS 1. pants Priekšmets un piemērošanas joma Ar šo regulu nosaka tirdzniecības režīmu, kas piemērojams pārstrādātu lauksaimniecības produktu importam un I pielikumā neiekļauto preču un šajās I pielikumā neiekļautajās precēs ietvertu lauksaimniecības produktu eksportam. Šī regula attiecas arī uz tādu lauksaimniecības produktu importu, kas atbilstīgi starptautiskiem nolīgumiem, kuri noslēgti vai tiek provizoriski piemēroti saskaņā ar Līguma 218. pantu, ir pielīdzināmi pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, kuriem piemēro preferenciālas tirdzniecības režīmu. 2. pants Definīcijas Šajā regulā piemēro šādas definīcijas: a) “lauksaimniecības produkti” ir produkti, kas uzskaitīti Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 1. pantā; b) “pārstrādāti lauksaimniecības produkti” ir produkti, kas uzskaitīti šīs regulas I pielikumā; c) “I pielikumā neiekļautās preces” ir Līguma I pielikumā neiekļautie produkti, kas uzskaitīti šīs regulas II pielikumā; d) “pamatprodukti” ir lauksaimniecības produkti, kas uzskaitīti šīs regulas III pielikumā; e) “lauksaimniecības komponents” ir daļa no ievedmuitas nodokļa, ko piemēro pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem un kas atbilst ievedmuitas nodokļiem, ko piemēro lauksaimniecības produktiem; f) “cukura un miltu papildu nodokļi” ir cukura papildu nodoklis (“AD S/Z”) un miltu papildu nodoklis (“AD F/M”), kā minēts Regulas (EEK) Nr. 2658/87 I pielikuma pirmās daļas I iedaļas B.6. punktā un noteikts minētās regulas I pielikuma trešās daļas I iedaļas 1. pielikuma 2. tabulā; g) “procentuālais nodoklis” ir ievedmuitas nodokļa daļa, kas izteikta kā procentuālā daļa no muitas vērtības; h) “olu albumīns” ir produkti ar KN kodiem 3502 11 90 un 3502 19 90; i) “piena albumīns” ir produkti ar KN kodiem 3502 20 91 un 3502 20 99. II NODAĻA PĀRSTRĀDĀTU LAUKSAIMNIECĪBAS PRODUKTU IMPORTS I IEDAĻA Vispārīgi noteikumi par importu I apakšiedaļa Pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem piemērojamie ievedmuitas nodokļi 3. pants Ievedmuitas nodokļu komponenti 1. Kopējā muitas tarifā noteiktie ievedmuitas nodokļi, kas piemērojami šīs regulas I pielikuma 1. tabulā uzskaitītajiem pārstrādātajiem lauksaimniecības produktiem, sastāv no lauksaimniecības komponenta, kurš nav daļa no procentuālā nodokļa, un no nelauksaimniecības komponenta, kurš ir procentuālais nodoklis. 2. Kopējā muitas tarifā noteiktie ievedmuitas nodokļi, kas piemērojami šīs regulas I pielikuma 2. tabulā uzskaitītajiem pārstrādātajiem lauksaimniecības produktiem, sastāv no procentuālā nodokļa un lauksaimniecības komponenta, kurš ir daļa no procentuālā nodokļa. 4. pants Ievedmuitas nodokļa maksimālā likme 1. Ja ir jāpiemēro nodokļa maksimālā likme, tās noteikšanai izmanto aprēķina metodi, kas noteikta kopējā muitas tarifā, kā paredzēts Līguma 31. pantā. 2. Ja maksimālajā nodokļa likmē, kas piemērojama I pielikuma 1. tabulā uzskaitītajiem pārstrādātajiem lauksaimniecības produktiem, ir ietverts cukura un miltu papildu nodoklis, tā noteikšanai izmanto aprēķina metodi, kura noteikta kopējā muitas tarifā, kā paredzēts Līguma 31. pantā. 5. pants Papildu ievedmuitas nodokļi, ko piemēro, lai novērstu vai neitralizētu kaitīgu ietekmi uz Savienības tirgu 1. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, var noteikt IV pielikumā uzskaitītos pārstrādātos lauksaimniecības produktus, kuriem, kad tos importē, piemērojot kopējā muitas tarifā noteikto nodokļa likmi, piemēro papildu ievedmuitas nodokli, lai novērstu vai neitralizētu tādu kaitīgu ietekmi uz Savienības tirgu, ko šāds imports var radīt, ja: a) importu veic par cenu, kas ir mazāka par to, kuru Savienība paziņojusi PTO (“robežcena”), vai b) importa apjoms gadā pārsniedz noteiktu līmeni (“robežapjoms”). Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 42. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. 2. Papildu ievedmuitas nodokļus saskaņā ar 1. punktu nepiemēro, ja nav iemesla uzskatīt, ka attiecīgais imports varētu traucēt Savienības tirgus darbību vai ka nodokļa ietekme būtu neproporcionāla paredzētajam mērķim. 3. Šā panta 1. punkta a) apakšpunkta piemērošanas nolūkā importa cenas aprēķina, pamatojoties uz attiecīgā sūtījuma CIF importa cenām. CIF importa cenas pārbauda, salīdzinot tās ar attiecīgā produkta reprezentatīvajām cenām pasaules tirgū vai šā produkta cenām Savienības importa tirgū. Reprezentatīvās cenas nosaka regulāri, pamatojoties uz datiem, kas savākti, izmantojot Kopienas uzraudzības sistēmu, kura izveidota saskaņā ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2913/92 20. panta 5. punkta b) apakšpunktu. 4. Robežapjomu nosaka, pamatojoties uz tirgus pieejamības iespējām, kas noteiktas kā importa procentuālā daļa no attiecīgā iekšzemes patēriņa iepriekšējos trīs gados. 5. Komisija var izmantot īstenošanas aktus, lai pieņemtu šā panta piemērošanai nepieciešamos pasākumus attiecībā uz termiņu, kādā jāpārbauda importa cena, jāiesniedz dokumentārie pierādījumi un jāiemaksā nodrošinājums. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 42. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. 6. Komisija ar īstenošanas aktiem var pieņemt attiecīgus pasākumus, kuri veicami, lai: a) papildu ievedmuitas nodokļu piemērošanas nolūkā noteiktu reprezentatīvās cenas un robežapjomus; b) noteiktu papildu ievedmuitas nodokļu līmeni saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti starptautiskos nolīgumos, kuri noslēgti vai tiek provizoriski piemēroti atbilstīgi Līguma 218. pantam, un noteikumiem, kas pieņemti atbilstīgi šīs regulas 13. panta 1. punktam. 7. Komisija 1. punkta a) apakšpunktā minētās robežcenas publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. II apakšiedaļa Olu albumīna un piena albumīna imports 6. pants Olu albumīna un piena albumīna importa licences 1. Uz olu albumīna un piena albumīna importu ar mērķi laist tos brīvā apgrozībā var attiecināt prasību uzrādīt importa licenci, ja tas nepieciešams attiecīgo tirgu pārvaldībai un jo īpaši šo produktu tirdzniecības pārraudzībai. 2. Šā panta 1. punktā minētās importa licences dalībvalstis izsniedz jebkuram Savienībā reģistrētam pieteikuma iesniedzējam, kurš vēlas saņemt importa licenci, neatkarīgi no tā reģistrācijas vietas un neskarot saskaņā ar 14. pantu veiktos pasākumus. 3. Šā panta 1. punktā minētās importa licences ir derīgas visā Savienībā. 4. Uz importa licenču izsniegšanu un tādu preču laišanu brīvā apgrozībā, uz kurām šīs licences attiecas, var attiecināt prasības par 1. punktā minētā produkta izcelsmi un pirmavotu un prasību uzrādīt trešās valsts vai personas izsniegtu dokumentu, kas cita starpā apliecina produktu izcelsmi, autentiskumu un kvalitātes iezīmes. 7. pants Ar importa licencēm saistīts nodrošinājums 1. Lai tiktu izsniegtas 6. pantā minētās importa licences, ir jāiemaksā nodrošinājums, kas garantē, ka uzņēmums importēs produktus importa licences derīguma termiņā. 2. Ja produkti netiek importēti importa licences derīguma termiņā, iemaksāto nodrošinājumu pilnībā vai daļēji atsavina. 3. Tomēr, ja produkti noteiktajā periodā nav importēti nepārvaramas varas dēļ vai šajā periodā neimportētais daudzums ir pielaides līmeņa robežās, nodrošinājumu neatsavina. 8. pants Deleģētās pilnvaras Komisija saskaņā ar 40. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem: a) uz olu albumīna un piena albumīna importu ar mērķi laist tos brīvā apgrozībā attiecina prasību uzrādīt importa licenci; b) nosaka no importa licences izrietošās tiesības un pienākumus un tās tiesiskās sekas; c) nosaka 7. panta 2. punkta otrajā daļā minēto pielaides līmeni, ņemot vērā nepieciešamību pārraudzīt šo produktu tirdzniecību; d) paredz noteikumus attiecībā uz izcelsmes un pirmavota norādi, ja tā ir obligāta; e) paredz, ka attiecībā uz importa licenču izsniegšanu un tādu preču laišanu brīvā apgrozībā, uz kurām šīs licences attiecas, ir jānosaka prasība uzrādīt trešās valsts vai personas izsniegtu dokumentu, kas cita starpā apliecina produktu izcelsmi, autentiskumu un kvalitātes pazīmes; f) paredz noteikumus par importa licenču nodošanu un noteiktu ar importa licenču nodošanu saistītus ierobežojumus; g) paredz noteikumus, kas nepieciešami, lai garantētu importa licenču sistēmas uzticamību un efektivitāti, un nodrošinātu īpašu administratīvu palīdzību dalībvalstīm, kad tas ir nepieciešams, lai nepieļautu krāpšanu un pārkāpumus vai novērstu tos; h) nosaka gadījumus, kad importa licence nav jāuzrāda; i) nosaka gadījumus, kad nav jāmaksā 7. pantā paredzētais nodrošinājums; j) paredz noteikumus par tādu horizontālo noteikumu piemērošanu olu albumīna un piena albumīna importa licencēm, kas attiecībā uz lauksaimniecības produktu importa licencēm pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 118. pantam; k) paredz noteikumus par tādu horizontālo noteikumu piemērošanu olu albumīna un piena albumīna importa licencēm, kas attiecībā uz nodrošinājumu pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 628 galīgā redakcija] 67. panta 3. punktam. 9. pants Īstenošanas pilnvaras 1. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem nepieciešamos pasākumus attiecībā uz: a) to, kā iesniedzami pieteikumi importa licenču saņemšanai un kā šīs licences izsniedzamas un izmantojamas; b) importa licences derīguma termiņu un iemaksājamo nodrošinājuma summu; c) pierādījumiem, ka ir izpildītas ar importa licenču izmantošanu saistītās prasības; d) importa licenču norakstu un dublikātu izsniegšanu; e) importa licenču apstrādi dalībvalstīs; f) apmaiņu ar informāciju, kas vajadzīga sistēmas pārvaldībai; g) tādu horizontālo noteikumu piemērošanu olu albumīna un piena albumīna importa licencēm, kas attiecībā uz lauksaimniecības produktu importa licencēm pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 119. pantam; h) tādu horizontālo noteikumu piemērošanu olu albumīna un piena albumīna importa licencēm, kas attiecībā uz nodrošinājumu pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 628 galīgā redakcija] 67. panta 4. punktam. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 42. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. 2. Ja importa licences tiek pieprasīta lielam produktu daudzumam, Komisija tirgus pārvaldības nolūkā, izmantojot īstenošanas aktus, var ierobežot daudzumu, par kuru atļauts izsniegt importa licences, noraidīt daudzumu, par kuru tiek pieprasīta importa licence, un apturēt pieteikumu iesniegšanu importa licenču saņemšanai. II IEDAĻA Preferenciālās tirdzniecības režīms I apakšiedaļa Ievedmuitas nodokļu samazināšana 10. pants Lauksaimniecības komponentu, procentuālo nodokļu un papildu nodokļu samazināšana un pakāpeniska atcelšana 1. Ja starptautiskā nolīgumā, kas noslēgts vai tiek provizoriski piemērots saskaņā ar Līguma 218. pantu, ir paredzēts ievedmuitas nodokļu samazinājums vai secīgi samazinājumi, kas noved pie ievedmuitas nodokļu pakāpeniskas atcelšanas pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, kuriem tiek piemērots preferenciālās tirdzniecības režīms, samazina vai pakāpeniski atceļ arī: a) lauksaimniecības komponentu; b) cukura un miltu papildu nodokļus; c) procentuālo nodokli. 2. Ja starptautiskā nolīgumā, kas noslēgts vai tiek provizoriski piemērots saskaņā ar Līguma 218. pantu, ir paredzēts, ka lauksaimniecības komponenti attiecībā uz šīs regulas I pielikuma 2. tabulā iekļautajiem produktiem ir jāsamazina vai pakāpeniski jāatceļ, nodokli, kuru veido lauksaimniecības komponents, kas ir daļa no procentuālā nodokļa, aizstāj ar lauksaimniecības komponentu, kas nav procentuālais nodoklis. 11. pants Daudzums, kas ir izmantots vai tiek uzskatīts par izmantotu 1. Lauksaimniecības komponentu vai cukura un miltu papildu nodokļu samazinājumu vai pakāpenisku atcelšanu atbilstīgi 10. panta 1. punktam nosaka, pamatojoties uz: a) to V pielikumā iekļauto lauksaimniecības produktu daudzumu, kas ir faktiski izmantoti vai tiek uzskatīti par izmantotiem pārstrādātā lauksaimniecības produkta ražošanā; b) nodokļiem, kas piemēroti a) apakšpunktā minētajiem lauksaimniecības produktiem un ko izmanto samazinātā lauksaimniecības komponenta vai cukura un miltu papildu nodokļu aprēķināšanai gadījumā, kad tiek piemērots noteikts preferenciālās tirdzniecības režīms. 2. Lauksaimniecības produktus, kas uzskatāmi par izmantotiem pārstrādātā lauksaimniecības produkta ražošanā, izvēlas no tiem, kuri izmantoti šā pārstrādātā lauksaimniecības produkta ražošanā, pamatojoties uz to nozīmīgumu starptautiskajā tirdzniecībā un to cenu līmeņa reprezentativitāti attiecībā uz visiem pārējiem lauksaimniecības produktiem, kas izmantoti šā pārstrādātā lauksaimniecības produkta ražošanā. 3. To lauksaimniecības produktu daudzumu, kas iekļauti V pielikumā un faktiski ir izmantoti, pārvērš līdzvērtīgos tādu konkrētu lauksaimniecības produktu daudzumos, kuri uzskatāmi par izmantotiem. 12. pants Deleģētās pilnvaras Komisija saskaņā ar 40. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai: a) izveidotu to V pielikumā iekļauto lauksaimniecības produktu sarakstu, kas jāuzskata par izmantotiem pārstrādāto lauksaimniecības produktu ražošanā, pamatojoties uz 11. panta 2. punktā izklāstītajiem atlases kritērijiem; b) noteiktu 11. panta 3. punktā paredzētos līdzvērtīgos daudzumus un to pārvēršanas noteikumus; c) noteiktu nepieciešamos elementus un metodes samazinātā lauksaimniecības komponenta un samazināto papildu nodokļu aprēķināšanai; d) noteiktu prasības attiecībā uz dokumentāciju; e) noteiktu nelielas summas, kurām piemērojami samazinātie lauksaimniecības komponenti un cukura un miltu papildu nodokļi ir nulle. 13. pants Īstenošanas pilnvaras 1. Lai īstenotu starptautiskos nolīgumus, kuri noslēgti vai tiek provizoriski piemēroti saskaņā ar Līguma 218. pantu, Komisija attiecīgā gadījumā, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem pasākumus attiecībā uz ievedmuitas nodokļu noteikšanu pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, uz kuriem attiecas samazinājums atbilstoši šīs regulas 10. panta 1. un 2. punktam. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 42. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. 2. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, var pieņemt vajadzīgos pasākumus, ar ko nosaka: a) nemainīgus tādu 12. panta a) punktā minēto lauksaimniecības produktu daudzumus, kuri uzskatāmi par izmantotiem pārstrādātu lauksaimniecības produktu ražošanā, kā noteikts 12. panta a) punktā; b) tādu 12. panta a) punktā minēto lauksaimniecības produktu daudzumus, kuri uzskatāmi par izmantotiem pārstrādātu lauksaimniecības produktu ražošanā, visos iespējamos šo pārstrādāto lauksaimniecības produktu sastāvos, kuriem nevar noteikt nemainīgus konkrēto lauksaimniecības produktu daudzumus atbilstīgi a) punktam. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 42. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. II apakšiedaļa Tarifu kvotas 14. pants Tarifu kvotu atvēršana un pārvaldība 1. Tarifu kvotas, kas 1. panta otrajā daļā minēto pārstrādāto lauksaimniecības produktu un lauksaimniecības produktu importam noteiktas starptautiskos nolīgumos, kuri noslēgti vai tiek provizoriski piemēroti saskaņā ar Līguma 218. pantu, atver un pārvalda Komisija. 2. Šīs regulas 1. punktā minētās tarifu kvotas pārvalda tā, lai izvairītos no jebkādas uzņēmumu diskriminācijas un pienācīgi ņemtu vērā Savienības tirgus piegādes prasības un vajadzību saglabāt šā tirgus līdzsvaru. 3. Šīs regulas 1. pantā minētās tarifu kvotas pārvalda, izmantojot kādu no šīm metodēm: a) piešķiršanas metode, kuras pamatā ir pieteikumu iesniegšanas hronoloģiskā secība (“tiešsecības princips”); b) cita piemērota piešķiršanas metode. 4. Atkāpjoties no 3. punkta, ja tarifu kvota, kas pārvaldāma saskaņā ar 1. pantu, attiecas uz olu albumīnu vai piena albumīnu, minēto tarifu kvotu pārvalda, izmantojot kādu no šīm metodēm vai to kombināciju: a) metode, kura paredz kvotu piešķiršanu proporcionāli pieteikumos pieprasītajiem daudzumiem (“vienlaicīgas pārbaudes metode”); b) piešķiršanas metode, kuras pamatā ir tradicionāli tirdzniecības modeļi (“metode tradicionāls/jaunpienācējs”); c) piešķiršanas metode, kuras pamatā ir pieteikumu iesniegšanas hronoloģiskā secība (“tiešsecības princips”). 15. pants Deleģētās pilnvaras Komisija saskaņā ar 40. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem paredz: a) nosacījumus un atbilstības prasības, kas uzņēmumam jāizpilda, lai iesniegtu pieteikumu tādas tarifu kvotas ietvaros, kura noteikta starptautiskā nolīgumā, kā minēts 14. panta 1. punktā; b) noteikumus attiecībā uz tiesību nodošanu uzņēmumu starpā un vajadzības gadījumā šādas nodošanas ierobežojumus tādas tarifu kvotas pārvaldības ietvaros, kas noteikta starptautiskā nolīgumā, kā minēts 14. panta 1. punktā; c) noteikumus, kuros kā nosacījums dalībai tarifu kvotā, kas noteikta starptautiskā nolīgumā, kā minēts 14. panta 1. punktā, ir noteikta importa licences uzrādīšana un nodrošinājuma iemaksāšana; d) nepieciešamos noteikumus par dokumentāriem pierādījumiem, prasībām vai ierobežojumiem, kas piemērojami tarifu kvotai, kura noteikta starptautiskā nolīgumā, kā minēts 14. panta 1. punktā. 16. pants Īstenošanas pilnvaras 1. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem vajadzīgos pasākumus, ar ko nosaka: a) ikgadējās tarifu kvotas; b) ikgadējo tarifu kvotu pārvaldības metodi; c) procedūras, kas izmantojamas, lai piemērotu konkrētus starptautiskā nolīgumā paredzētus noteikumus, jo īpaši attiecībā uz: i) eksportētājvalsts izdotu dokumentu uzrādīšanu, ii) produktu galamērķi un izmantošanu; d) tādu importa licenču derīguma termiņu, kuras jāuzrāda saskaņā ar 15. panta c) punktu; e) nodrošinājuma summu, kas jāiemaksā saskaņā ar 15. panta c) punktu; f) noteikumus par tādu importa licenču izmantošanu, kuras jāuzrāda saskaņā ar 15. panta c) punktu, un īpašus noteikumus, jo īpaši attiecībā uz procedūrām, kas jāievēro, iesniedzot importa pieteikumus un piešķirot atļauju tarifu kvotas ietvaros. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 42. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. 2. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem pasākumus, ar ko: a) nodrošina, ka netiek pārsniegti tarifu kvotas ietvaros pieejamie daudzumi, jo īpaši katram pieteikumam piemērojot piešķīruma koeficientu, kad ir sasniegti pieejamie daudzumi, noraidot vēl neizskatītos pieteikumus un nepieciešamības gadījumā apturot pieteikumu iesniegšanu; b) pārdala neizmantotos tarifu kvotas daudzumus. III IEDAĻA Aizsardzības pasākumi 17. pants Aizsardzības pasākumi 1. Komisija saskaņā ar šā panta 3. punktu, izmantojot īstenošanas aktus, veic aizsardzības pasākumus pret pārstrādātu lauksaimniecības produktu importu Savienībā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 260/2009 un Regulu (EK) Nr. 625/2009. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 42. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. 2. Ja vien saskaņā ar jebkuru citu Eiropas Parlamenta un Padomes aktu vai jebkuru citu Padomes aktu nav paredzēts citādi, Komisija saskaņā ar šā panta 3. punktu, izmantojot īstenošanas aktus, veic tos aizsardzības pasākumus pret pārstrādātu lauksaimniecības produktu importu Savienībā, kas paredzēti starptautiskos nolīgumos, kuri noslēgti vai tiek provizoriski piemēroti saskaņā ar Līguma 218. pantu. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 42. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. 3. Komisija pēc kādas dalībvalsts lūguma vai pēc savas iniciatīvas var veikt 1. un 2. punktā minētos pasākumus. Ja Komisija saņem šādu lūgumu no dalībvalsts, tā piecu darba dienu laikā pēc lūguma saņemšanas pieņem attiecīgu lēmumu. 4. Nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ Komisija saskaņā ar 42. panta 3. punktā minēto procedūru attiecībā uz 1. un 2. punktā paredzētajiem aizsardzības pasākumiem pieņem nekavējoties piemērojamus īstenošanas aktus. 5. Savienības aizsardzības pasākumus, kas pieņemti saskaņā ar šā panta 3. un 4. punktu, Komisija atceļ vai groza, izmantojot īstenošanas aktus saskaņā ar 42. panta 2. punktu. Steidzamos gadījumos Komisija pieņem lēmumu saskaņā ar 42. panta 3. punktu. IV IEDAĻA Ievešana pārstrādei 18. pants Lauksaimniecības produktu ievešana pārstrādei bez ekonomisko nosacījumu izpētes 1. Ja I pielikumā neiekļautās preces iegūst no lauksaimniecības produktiem, kas ievesti pārstrādei, uzskata, ka Regulas (EEK) Nr. 2913/92 117. panta c) punktā minētie ekonomiskie nosacījumi ir izpildīti, ja tiek uzrādīta atļauja procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai šiem lauksaimniecības produktiem. 2. Atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai izsniedz I pielikumā neiekļauto preču ražošanā izmantotiem lauksaimniecības produktiem, nepārsniedzot Komisijas noteiktos daudzumus. Minētos daudzumus nosaka, pamatojoties uz I pielikumā neiekļauto preču eksporta kompensācijām noteikto obligāto budžeta ierobežojumu izlīdzināšanu un paredzamās izdevumu vajadzības attiecībā uz eksporta kompensācijām I pielikumā neiekļautajām precēm, jo īpaši ņemot vērā: a) attiecīgo I pielikumā neiekļauto preču eksporta apjoma aplēses; b) attiecīgā gadījumā attiecīgo pamatproduktu situāciju Savienības tirgū un pasaules tirgū; c) ekonomiskos un reglamentējošos faktorus. Šos daudzumus regulāri pārskata, ņemot vērā ekonomisko un reglamentējošo faktoru attīstību. 3. Šā panta 1. punktā minētās atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai dalībvalstis izsniedz jebkurai personai, kas iesniegusi pieteikumu atļaujas saņemšanai, neatkarīgi no tās reģistrācijas vietas. Atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai ir derīgas visā Savienībā. 19. pants Deleģētās pilnvaras Komisija saskaņā ar 40. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar ko paredz: a) to lauksaimniecības produktu sarakstu, kas iekļauti III pielikumā un izmantoti tādu I pielikumā neiekļauto preču ražošanā, par kurām var izsniegt atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai; b) nosacījumus un atbilstības prasības, kas uzņēmumam jāizpilda, lai iesniegtu pieteikumu uz atļauju procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai; c) tiesības, kas izriet no atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai, un šādas atļaujas tiesiskās sekas; d) noteikumus par tādu tiesību nodošanu uzņēmumu starpā, kas izriet no atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai, un noteikumus par dokumentāriem pierādījumiem; e) noteikumus, kas nepieciešami, lai procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai izsniegto atļauju sistēma būtu uzticama un efektīva. 20. pants Īstenošanas pilnvaras 1. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem pasākumus attiecībā uz: a) tādu lauksaimniecības produktu daudzuma noteikšanu saskaņā ar 18. panta 2. punktu, par kuriem var izsniegt atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai; b) tādu pieteikumu formātu un saturu, kurus iesniedz, lai saņemtu atļauju procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai; c) atļauju procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai formātu, saturu un derīguma termiņu; d) procedūru, kas jāpiemēro, iesniedzot pieteikumus un izsniedzot atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai; e) dalībvalstu īstenoto pārvaldību attiecībā uz atļaujām procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai; f) procedūrām, kas saistītas ar administratīvo palīdzību starp dalībvalstīm. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 42. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. 2. Ja atļauja tiek pieprasīta lielam produktu daudzumam, Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, var ierobežot daudzumus, par kuriem atļauts izsniegt atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai, noraidīt daudzumu, par kuru tiek pieprasīta atļauja procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai, un apturēt tādu pieteikumu iesniegšanu, kuros prasīta atļauja procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai. 21. pants Procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanas apturēšana olu albumīnam un piena albumīnam 1. Ja procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošana traucē vai varētu traucēt Savienības tirgus darbību, Komisija pēc kādas dalībvalsts lūguma vai pēc savas iniciatīvas, izmantojot īstenošanas aktus, var pilnībā vai daļēji apturēt procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanu olu albumīnam un piena albumīnam. Ja Komisija saņem šādu lūgumu no dalībvalsts, tā piecu darba dienu laikā pēc lūguma saņemšanas pieņem attiecīgu lēmumu. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 42. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. 2. Nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ Komisija attiecībā uz 1. punktā paredzēto apturēšanu pieņem nekavējoties piemērojamus īstenošanas aktus saskaņā ar 42. panta 3. punktā minēto procedūru. III NODAĻA EKSPORTS I IEDAĻA Eksporta kompensācijas 22. pants Preces un produkti, par kuriem var piešķirt kompensāciju 1. Ja tiek eksportētas I pielikumā neiekļautās preces, par Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 133. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii), iii), v) un vii) punktā uzskaitītajiem lauksaimniecības produktiem, kas izmantoti minēto I pielikumā neiekļauto preču ražošanā, var saņemt eksporta kompensācijas, kā noteikts šīs regulas II pielikumā. Piemēro Regulas (ES) Nr. …/… [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 133. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 2. punktu. 2. Šā panta 1. punktā minētās eksporta kompensācijas nepiešķir par: a) importētām I pielikumā neiekļautajām precēm, kas uzskatāmas par laistām brīvā apgrozībā saskaņā ar Līguma 29. pantu un ir reeksportētas; b) importētām I pielikumā neiekļautajām precēm, kas uzskatāmas par laistām brīvā apgrozībā saskaņā ar Līguma 29. pantu un ir eksportētas pēc pārstrādes vai ietvertas citās I pielikumā neiekļautajās precēs; c) importētiem graudaugiem, rīsiem, pienu un piena produktiem vai olām, kas uzskatāmi par laistiem brīvā apgrozībā saskaņā ar Līguma 29. pantu un ir eksportēti pēc pārstrādes vai ietverti I pielikumā neiekļautās precēs. 23. pants Eksporta kompensāciju noteikšana 1. Šīs regulas 22. pantā minētās eksporta kompensācijas nosaka, pamatojoties uz eksportēto preču sastāvu un eksporta kompensāciju likmēm, kuras noteiktas katram eksportēto preču sastāvā esošajam pamatproduktam. 2. Lai noteiktu eksporta kompensācijas Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 133. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii), iii), v) un vii) punktā uzskaitītos lauksaimniecības produktus, kas nav iekļauti šīs regulas III pielikumā, pielīdzina pamatproduktiem. 24. pants Horizontālie noteikumi 1. Uz I pielikumā neiekļautajām precēm attiecas Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 136. panta 4. punktā paredzētie horizontālie noteikumi par eksporta kompensāciju piešķiršanu lauksaimniecības produktiem. 2. Uz I pielikumā neiekļautajām precēm attiecas Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 628 galīgā redakcija] 60., 61., 62., 65. pantā, 67. panta 1. un 2. punktā, 79.–87. pantā, 105. panta 2. punktā, 106. panta 1. un 2. punktā un 108. pantā paredzētie horizontālie noteikumi par nodrošinājumu, pārbaudēm, verifikāciju un piemērojamām soda sankcijām. 25. pants Eksporta kompensāciju likmes 1. Lai noteiktu eksporta kompensāciju likmes pamatproduktiem, veic pasākumus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 135. pantu un Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 629 galīgā redakcija] 3. pantu. 2. Lai aprēķinātu eksporta kompensācijas, citus lauksaimniecības produktus, kas ir uzskaitīti Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 133. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii), iii), v) un vii) punktā un nav iekļauti šīs regulas III pielikumā, un ir iegūti no pamatproduktiem vai pielīdzināti tiem saskaņā ar 23. panta 2. punktu, uzskata par pamatproduktiem. 26. pants Konkrētu I pielikumā neiekļauto preču eksports uz konkrētiem galamērķiem Ja tas ir noteikts starptautiskā nolīgumā, ko Savienība noslēgusi saskaņā ar Līguma 218. pantu, valsts iestādes pēc attiecīgās personas lūguma izdod sertifikātu, kurā noteikts, vai ir izmaksātas eksporta kompensācijas par konkrētām I pielikumā neiekļautajām precēm, ko eksportē uz konkrētiem galamērķiem. 27. pants Deleģētās pilnvaras Komisija saskaņā ar 40. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem paredz: a) noteikumus par eksportējamo I pielikumā neiekļauto preču un to ražošanā izmantoto lauksaimniecības produktu definīciju un īpašībām; b) noteikumus par to, kā aprēķināmas eksporta kompensācijas par Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 133. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii), iii), v) un vii) punktā uzskaitītajiem lauksaimniecības produktiem, kas eksportēti pēc tam, kad tie pārstrādāti I pielikumā neiekļautajās precēs; c) noteikumus par eksportēto I pielikumā neiekļauto preču sastāva apliecinājumu; d) noteikumus attiecībā uz vienkāršotu apliecinājumu par preču nonākšanu galamērķī, ja kompensācijas tiek diferencētas pēc galamērķa; e) noteikumus, ar kuriem pieprasa deklarāciju par konkrētu importētu lauksaimniecības produktu izmantošanu; f) noteikumus par lauksaimniecības produktu, kas ir uzskaitīti Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 133. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii), iii), v) un vii) punktā un nav iekļauti šīs regulas III pielikumā, pielīdzināšanu pamatproduktiem un par katra pamatprodukta references daudzuma noteikšanu; g) noteikumus par pieteikšanos 26. pantā minēto sertifikātu saņemšanai un par to izsniegšanu; h) noteikumus par to, kā I pielikumā neiekļautajām precēm piemērojami horizontālie noteikumi par lauksaimniecības produktu eksporta kompensācijām, kas pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 139. pantam; i) noteikumus par to, kā I pielikumā neiekļautajām precēm piemērojami horizontālie noteikumi par nodrošinājumu, pārbaudēm, verifikāciju un piemērojamām soda sankcijām, kas pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 628 galīgā redakcija] 64. panta 1. punktam, 66. panta 1. punktam, 67. panta 3. punktam un 88. panta 1. punktam. 28. pants Īstenošanas pilnvaras Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem pasākumus, kas veicami, lai: a) piemērotu kompensācijas likmes, ja, aprēķinot eksporta kompensācijas, ir jāņem vērā c) punktā minēto produktu un I pielikumā neiekļauto preču komponenti, b) aprēķinātu eksporta kompensācijas: i) pamatproduktiem, ii) produktiem, kas iegūti, pārstrādājot pamatproduktus, iii) produktiem, kas pielīdzināti i) vai ii) punktā minētajiem produktiem; c) šā panta b) punkta ii) un iii) apakšpunktā minētos, Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 133. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii), iii), v) un vii) punktā uzskaitītos un šīs regulas III pielikumā neiekļautos lauksaimniecības produktus pielīdzinātu pamatproduktiem; d) noteiktu tādu references daudzumu katram pamatproduktam, kas izmantojams par pamatu eksporta kompensāciju noteikšanai, pamatojoties uz eksportēto preču ražošanā faktiski izmantoto produkta daudzumu vai nosakot fiksētu daudzumu, kā noteikts II pielikumā; e) īstenotu šīs regulas 26. pantā minēto sertifikātu pārvaldību; f) rīkotos gadījumos, kad ražošanas procesā vai blakusproduktu pārstrādes laikā zūd produkti vai samazinās to daudzums; g) īstenotu tehniskās procedūras, kas saistītas ar eksportētu I pielikumā neiekļauto preču sastāva paziņošanu un apliecināšanu un nepieciešamas eksporta kompensāciju sistēmas ieviešanai; h) I pielikumā neiekļauto preču importa kompensācijām piemērotu horizontālos noteikumus par lauksaimniecības produktu eksporta kompensācijām, kas pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 140. pantam; i) I pielikumā neiekļauto preču eksporta kompensācijām piemērotu horizontālos noteikumus par nodrošinājumu, pārbaudēm, verifikāciju un piemērojamām soda sankcijām, kas pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 628 galīgā redakcija] 64. panta 2. punktam, 66. panta 2. punktam, 67. panta 4. punktam un 88. panta 2. punktam. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 42. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. II iedaļa Kompensācijas sertifikāti 29. pants Kompensācijas sertifikāti 1. Eksporta kompensācijas par lauksaimniecības produktiem, kas ietverti I pielikumā neiekļautajās precēs, piešķir tad, ja ir iesniegts pieteikums eksporta kompensāciju saņemšanai un ir uzrādīts eksporta brīdī derīgs kompensācijas sertifikāts. Mazos eksportētājus, kuri piemēro nelielas summas, kas ir saskaņā ar noteiktajiem budžeta ierobežojumiem, atbrīvo no pienākuma uzrādīt kompensācijas sertifikātu. Šie atbrīvojumi attiecas uz summām, kas nepārsniedz kopējo mazajiem eksportētājiem atvēlēto summu. 2. Dalībvalsts izsniedz kompensācijas sertifikātu jebkurai Savienībā reģistrētai personai, kas iesniegusi pieteikumu kompensācijas sertifikāta saņemšanai, neatkarīgi vietas, kur tā reģistrēta. Kompensācijas sertifikāti ir derīgi visā Savienībā. 30. pants Piemērojamās kompensācijas likmes 1. Saskaņā ar 23. panta 1. punktu eksporta kompensācijas par I pielikumā neiekļautajām precēm aprēķina un piešķir, pamatojoties uz kompensāciju likmēm, ko piemēro šajās I pielikumā neiekļautajās precēs ietvertajiem pamatproduktiem. 2. Piemēro kompensācijas likmi, kas ir spēkā dienā, kad muitas iestādes pieņem eksporta deklarāciju par I pielikumā neiekļautajām precēm, ja vien saskaņā ar 3. punktu nav iesniegts pieteikums kompensācijas likmes iepriekšējai noteikšanai. 3. Pieteikumu kompensācijas likmes iepriekšējai noteikšanai var iesniegt vienlaicīgi ar pieteikumu kompensācijas sertifikāta saņemšanai vai dienā, kad tiek izsniegts kompensācijas sertifikāts, vai jebkurā brīdī pēc šīs dienas un pirms kompensācijas sertifikāta derīguma termiņa beigām. 4. Kompensācijas likmi nosaka iepriekš un piemēro tādā līmenī, kāds ir spēkā dienā, kad iesniegts pieteikums likmes iepriekšējai noteikšanai. Iepriekšējas nosakāmās kompensāciju likmes no minētās dienas piemēro visām kompensāciju likmēm, uz kurām attiecas kompensācijas sertifikāts. 5. Eksporta kompensācijas par I pielikumā neiekļautajām precēm piešķir, pamatojoties uz: a) kompensācijas likmēm, kas attiecas uz šajās I pielikumā neiekļautajās precēs ietvertajiem pamatproduktiem un ko piemēro eksportēšanas dienā saskaņā ar 1. punktu, ja kompensācijas likmes nav noteiktas iepriekš, vai b) kompensācijas likmēm, kas attiecas uz šajās I pielikumā neiekļautajās precēs ietvertajiem pamatproduktiem un kas noteiktas iepriekš saskaņā ar 4. punktu. 31. pants Nodrošinājums attiecībā uz kompensācijas sertifikātiem 1. Kompensācijas sertifikātus izsniedz, ja ir iemaksāts nodrošinājums, kas garantē, ka uzņēmums valsts iestādēm iesniegs pieteikumu eksporta kompensācijas saņemšanai par I pielikumā neiekļauto preču eksportu, kas veikts kompensācijas sertifikāta derīguma termiņā. 2. Ja par kompensācijas sertifikāta derīguma termiņā veikto eksportu kompensācija nav pieprasīta vai ir pieprasīta tikai daļēji, iemaksāto nodrošinājumu pilnībā vai daļēji atsavina. Tomēr, ja tas, ka preces nav eksportētas vai ir eksportētas tikai daļēji vai kompensācijas sertifikāts nav pieprasīts vai ir pieprasīts tikai daļēji, ir noticis nepārvaramas varas dēļ vai ja nepieprasītā kompensācijas summa par eksportu ir pielaides līmeņa robežās, nodrošinājumu neatsavina. 32. pants Deleģētās pilnvaras Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 40. pantu, precizējot: a) no kompensācijas sertifikāta izrietošās tiesības un pienākumus, tostarp tiesības uz garantētām eksporta kompensācijām un pienākumu pieteikties eksporta kompensācijām par tādiem lauksaimniecības produktiem, kuri eksportēti pēc tam, kad tie pārstrādāti I pielikumā neiekļautajās precēs; b) noteikumus attiecībā uz kompensācijas sertifikātu nodošanu; c) gadījumus, kad kompensācijas sertifikātu nav nepieciešams uzrādīt saskaņā ar 29. panta 1. punktu, ņemot vērā attiecīgās summas un kopējo summu, ko var piešķirt mazajiem eksportētājiem; d) gadījumus, kad nav jāmaksā 31. pantā paredzētais nodrošinājums; e) šīs regulas 31. panta 2. punkta otrajā daļā minēto pielaides līmeni, ņemot vērā nepieciešamību ievērot budžeta ierobežojumus; f) noteikumus par to, kā kompensācijas sertifikātiem piemērojami horizontālie noteikumi par lauksaimniecības produktu eksporta licencēm, kas pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 118. pantam; g) noteikumus par to, kā kompensācijas sertifikātiem piemērojami horizontālie noteikumi, kas attiecībā uz nodrošinājumu pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 628 galīgā redakcija] 67. panta 3. punktam. 33. pants Īstenošanas pilnvaras 1. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem nepieciešamos pasākumus attiecībā uz: a) tāda pieteikuma formātu un saturu, ko iesniedz, lai saņemtu kompensācijas sertifikātu; b) kompensācijas sertifikāta formātu, saturu un derīguma termiņu; c) procedūru, kas jāpiemēro, iesniedzot pieteikumus kompensācijas sertifikāta saņemšanai un izsniedzot šos sertifikātus; d) iemaksājamā nodrošinājuma summu; e) līdzekļus, ar kuriem var pierādīt, ka ir izpildīti no kompensācijas sertifikātiem izrietošie pienākumi; f) dalībvalstu īstenoto kompensācijas sertifikātu pārvaldību; g) procedūrām, kas saistītas ar administratīvo palīdzību starp dalībvalstīm; h) mazajiem eksportētājiem atvēlētās kopējās summas noteikšanu un atsevišķa sliekšņa paredzēšanu attiecībā uz atbrīvojumu no kompensācijas sertifikāta uzrādīšanas saskaņā ar 29. panta 1. punkta otro daļu; i) tādu horizontālo noteikumu par lauksaimniecības produktu eksporta licencēm piemērošanu kompensācijas sertifikātiem, kas pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] 119. pantam; j) tādu horizontālo noteikumu piemērošanu kompensācijas sertifikātiem, kas attiecībā uz nodrošinājumu pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. .../... [COM(2011) 628 galīgā redakcija] 67. panta 4. punktam. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 42. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. 2. Ja kompensācija tiek pieprasīta par lielu summu, Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, var ierobežot summas, par kurām atļauts izsniegt kompensācijas sertifikātus, noraidīt summas, kuras norādītas pieteikumos kompensācijas sertifikāta saņemšanai, un apturēt pieteikumu iesniegšanu kompensācijas sertifikātu saņemšanai.III iedaļa Citi ar eksportu saistīti pasākumi III iedaļa citi ar eksportu saistīti pasākumi 34. pants Citi ar eksportu saistīti pasākumi 1. Ja saskaņā ar Regulu (ES) Nr. .../... [COM(2011) 626 galīgā redakcija] ir pieņemti pasākumi (maksājumu vai maksu veidā) attiecībā uz kāda III pielikumā iekļautā lauksaimniecības produkta eksportu un ja šo pasākumu mērķa sasniegšanu var kavēt tādu I pielikumā neiekļauto preču eksports, kurās ir augsts attiecīgā lauksaimniecības produkta sastāvs, būtu jāparedz, ka Komisijai tiek piešķirtas pilnvaras saskaņā ar 40. pantu pieņemt deleģētos aktus, ar ko nosaka līdzvērtīgus pasākumus, kuri veicami attiecībā uz šīm I pielikumā neiekļautajām precēm. Ja šā punkta pirmajā daļā minētajos gadījumos tas nepieciešams nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ, uz deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo punktu, attiecas šīs regulas 41. pantā paredzētā procedūra. 2. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem 1. punkta piemērošanai nepieciešamos noteikumus, procedūras un tehniskos kritērijus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 42. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. IV NODAĻA PASĀKUMI, KO PIEMĒRO GAN IMPORTAM, GAN EKSPORTAM 35. pants Tiešā kompensēšana preferenciālās tirdzniecības režīmā 1. Ja tas ir paredzēts starptautiskā nolīgumā, kas noslēgts vai tiek provizoriski piemērots saskaņā ar Līguma 218. pantu, lauksaimniecības produktiem piemērojamo ievedmuitas nodokli var aizstāt ar summu, kas noteikta, pamatojoties uz lauksaimniecības produktu cenu atšķirībām Savienībā un valstī vai reģionā, uz kuru attiecas konkrētais nolīgums, vai ar summu, kas kompensē kopīgi noteiktu cenu attiecīgajai valstij vai reģionam. Tādā gadījumā summas, kas jāmaksās par eksportu uz valsti vai reģionu, uz kuru attiecas nolīgums, nosaka kopīgi un ar tādu pašu pamatojumu, ko piemēro, nosakot ievedmuitas nodokļa lauksaimniecības komponentu saskaņā ar nolīgumā paredzētajiem nosacījumiem. 2. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem pasākumus, kas vajadzīgi, lai: a) noteiktu 1. punktā minēto piemērojamo nodokli un saistītās summas, kas jāmaksā par eksportu uz valsti vai reģionu, uz kuru attiecas konkrētais nolīgums; b) nodrošinātu, lai pārstrādātie lauksaimniecības produkti, kas deklarēti eksportam preferenciālās tirdzniecības režīmā, netiktu eksportēti nepreferenciālas tirdzniecības režīmā vai otrādi. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 42. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. 36. pants Analīzes metodes 1. Lai īstenotu šajā regulā paredzēto tirdzniecības režīmu, pārstrādāto lauksaimniecības produktu un I pielikumā neiekļauto preču īpašības un sastāvu nosaka, analizējot to sastāvdaļas. 2. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem nepieciešamos pasākumus attiecībā uz: a) pārstrādātu lauksaimniecības produktu un I pielikumā neiekļauto preču kvalitatīvās un kvantitatīvās analīzes metodēm; b) tehniskajiem noteikumiem, kas nepieciešami, lai identificētu pārstrādātus lauksaimniecības produktus un I pielikumā neiekļautās preces; c) procedūrām, ko piemēro pārstrādātu lauksaimniecības produktu un I pielikumā neiekļauto preču KN klasifikācijas vajadzībām. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 42. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. 37. pants Šīs regulas pielāgošana Komisija saskaņā ar 40. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz: a) šīs regulas I –V pielikuma pielāgošanu starptautiskajiem nolīgumiem, kas noslēgti vai tiek provizoriski piemēroti saskaņā ar Līguma 218. pantu, tostarp pārstrādātu lauksaimniecības produktu un I pielikumā neiekļauto preču dzēšanu un jaunu pārstrādātu lauksaimniecības produktu un I pielikumā neiekļauto preču pievienošanu; b) šīs regulas 2. panta h) un i) punkta, 26. panta un I–V pielikuma pielāgošanu Regulas (EEK) Nr. 2658/87 I pielikuma grozījumiem. 38. pants Informācijas apmaiņa 1. Ja tas nepieciešams šīs regulas īstenošanai, dalībvalstis sniedz Komisijai informāciju par: a) pārstrādātu lauksaimniecības produktu importu; b) I pielikumā neiekļauto preču eksportu; c) pieteikumiem, kas iesniedzami, lai saņemtu atļauju procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai, un šādu atļauju izsniegšanu 18. pantā minētajiem lauksaimniecības produktiem; d)