KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Trešais pusgada pārskats par Šengenas zonas darbību no 2012. gada 1. novembra līdz 2013. gada 30. aprīlim /* COM/2013/0326 final */





KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Trešais pusgada pārskats par Šengenas zonas darbību no 2012. gada 1. novembra līdz 2013. gada 30. aprīlim 1. Ievads Kā norādīts Komisijas 2011. gada 16. septembra paziņojumā par Šengenas pārvaldības stiprināšanu[1], ko 2012. gada 8. martā atbalstīja Tieslietu un iekšlietu padome / Jauktā komiteja, Komisija pieņem pusgada pārskatus Eiropas Parlamentam un Padomei par Šengenas zonas darbību. Šis trešais pārskats aptver laikposmu no 2012. gada 1. novembra līdz 2013. gada 30. aprīlim. 2. Situācijas apraksts 2.1. Situācija pie Šengenas zonas ārējām robežām[2] No 2012. gada oktobra līdz decembrim ir atklāti 13 613 nelikumīgas robežšķērsošanas gadījumi, kas ir samazinājums par 52 % salīdzinājumā ar 2011. gada ceturto ceturksni. Šis rādītājs ir viszemākais kopš 2008. gada sākuma, kad Frontex sāka vākt datus. Ievērojamais samazinājums ir panākts, galvenokārt pateicoties 2012. gada 30. jūlijā sāktajai Grieķijas operācijai Shield, kuras laikā uz sauszemes robežas ar Turciju tika izvietoti aptuveni 1800 policistu. Pēc šīs operācijas nelikumīgu migrantu atklāšanas gadījumu skaits samazinājās no 2000 gadījumiem 2012. gada augusta pirmajā nedēļā līdz 200 gadījumiem otrajā nedēļā un līdz 10 gadījumiem 2012. gada oktobra pēdējā nedēļā. Lielākā daļa gadījumu ir atklāti pie ES ārējās jūras robežas (59 %). No 2012. gada jūlija līdz septembrim par vairāk nekā pusi no visiem atklātajiem nelikumīgas robežšķērsošanas gadījumiem ziņoja Grieķija, bet pēc operācijas Shield sākšanas situācija mainījās. No 2012. gada oktobra līdz decembrim par 31 % no visiem atklātajiem gadījumiem (4231 personu) ir ziņojusi Itālija, kam seko Grieķija, kura ir ziņojusi par 30 % atklāto gadījumu (4035 personām). Ir palielinājies atklāto gadījumu skaits pie Grieķijas jūras robežas ar Turciju un Bulgārijas sauszemes robežas ar Turciju, kam par iemeslu visticamāk ir nelikumīgo migrantu pārvietošanās no Grieķijas un Turcijas sauszemes robežas. Valstspiederības ziņā par nelikumīgu robežšķērsošanu pārsvarā ir aizturēti migranti no Afganistānas — no 2012. gada oktobra līdz decembrim pavisam 1969 personas. Neraugoties uz kritisko situāciju piederības valstī, aizturēto Sīrijas pilsoņu skaits salīdzinājumā ar laikposmu no 2012. gada jūlija līdz septembrim ir samazinājies līdz 1241 personai, t. i., par divām trešdaļām. 2.2. Situācija Šengenas zonā No 2012. gada oktobra līdz decembrim konstatētās sekundārās migrācijas plūsmas — jo īpaši no Grieķijas uz citām ES dalībvalstīm — pārsvarā ir izpaudušās kā[3]: · nelikumīgas robežšķērsošanas gadījumi pāri Rietumbalkānu valstu sauszemes robežām; · migrantu ierašanās pie jūras robežas Itālijas dienvidos; · nelikumīgi migranti uz prāmjiem, kas dodas uz Itāliju; · migranti, kas ceļo ar viltotiem dokumentiem lidojumos no Grieķijas lidostām uz daudzām lielām ES lidostām. Jaunākais informācijas vākšanas pasākums par migrācijas plūsmām ES / Šengenas zonā ir operācija Aphrodite, kas notika no 2012. gada 22. oktobra līdz 4. novembrim 25 dalībvalstīs[4], kā arī Lihtenšteinā, Norvēģijā un Šveicē. Šīs operācijas mērķis bija cīņa pret nelikumīgu migrāciju, pievēršoties galvenokārt nelikumīgai robežšķērsošanai, nelikumīgo migrantu sekundārās migrācijas plūsmām ES / Šengenas zonā un nelikumīgo migrantu pārvietošanās maršrutiem. Saskaņā ar iesaistīto dalībvalstu sniegtajiem datiem, ko apkopoja Kipra un kas tika darīti zināmi 2012. gada decembrī[5], šo divu nedēļu laikā tika aizturēti 5298 trešo valstu valstspiederīgie no 130 dažādām valstīm. Visvairāk nelikumīgu migrantu Šengenas zonā tika atklāti Vācijā (1510 personas) un Spānijā (468 personas), un tās bija arī galvenās galamērķa valstis[6]. Lidostu tiesībaizsardzības dienestu Eiropas tīkls (AIRPOL) no 2013. gada februāra līdz aprīlim koordinēja rīcību, kuras mērķis bija cīņa pret cilvēku tirdzniecību un kontrabandu, viltotu dokumentu izmantošanu, identitātes zādzībām, organizēto noziedzību un terorismu. Iesaistītās lidostas 24 stundas veica mērķtiecīgus pasākumus attiecībā uz ES iekšējiem ar risku saistītajiem lidojumiem un iesniedza rezultātus AIRPOL turpmākai analīzei. Ziņojumu, tostarp ieteikumus pretpasākumiem, ir paredzēts publicēt 2013. gada vasarā. Lai gan iepriekš minētā informācija ir noderīga, datu vākšana un analīze par nelikumīgās migrācijas plūsmām ES joprojām ir jāuzlabo. Pēc 2012. gada 2. oktobrī rīkotās ekspertu sanāksmes Komisija un Frontex izvērtēja dalībvalstu atsauksmes par datu pieejamību un apsvēra, kā vislabāk rīkoties turpmāk. Nākamajā sanāksmē, kas notika 2013. gada 29. aprīlī, tika nolemts gada otrajā pusē īstenot izmēģinājuma projektu, pamatojoties uz pieejamo informāciju, lai 2014. gada sākumā sāktu konkrētu datu regulāru vākšanu un analīzi, ko koordinētu Frontex. 3. Šengenas acquis piemērošana 3.1. Robežkontroles pagaidu atjaunošanas gadījumi pie iekšējām robežām Saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksa[7] 23. panta 1. punktu tad, ja pastāv nopietns apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai, dalībvalsts var izņēmuma kārtā uz laiku atjaunot robežkontroli pie iekšējām robežām. Laikposmā no 2012. gada 1. novembra līdz 2013. gada 30. aprīlim kontrole pie iekšējām robežām ir atjaunota vienu reizi. Norvēģija 2012. gada 30. novembrī paziņoja Komisijai, ka sakarā ar 2012. gada 10. decembrī Oslo paredzēto Nobela Miera prēmijas pasniegšanas ceremoniju tā no 2012. gada 3. līdz 12. decembrim atjaunos kontroli pie iekšējām robežām. Šajās dienās Norvēģija uz robežas pārbaudīja 3136 personas, no kurām 19 personām ieceļošana tika atteikta, 8 personas tika aizturētas, bet 9 personas lūdza patvērumu[8]. 3.2. Robežkontroles neveikšana pie iekšējām robežām Vairums Šengenas acquis iespējamo pārkāpumu joprojām attiecas uz to, ka tuvu pie iekšējās robežas veiktām policijas pārbaudēm varētu būt robežpārbaudēm līdzvērtīga ietekme (Šengenas Robežu kodeksa 21. pants), un uz pienākumu likvidēt šķēršļus netraucētām satiksmes plūsmām autoceļu robežšķērsošanas vietās pie iekšējām robežām, piemēram, ātruma ierobežojumus (Šengenas Robežu kodeksa 22. pants). Laikposmā no 2012. gada 1. novembra līdz 2013. gada 30. aprīlim Komisija ir lūgusi sniegt informāciju par Šengenas Robežu kodeksa 21. un/vai 22. panta iespējamiem pārkāpumiem divās jaunās lietās (attiecībā uz Vāciju un Spāniju), slēgusi piecas lietas (attiecībā uz Vāciju, Latviju, Lietuvu un Nīderlandi) un turpinājusi izmeklēt četras pašreizējās lietas (attiecībā uz Austriju, Čehijas Republiku, Slovākiju un Zviedriju). 3.3. Citu Šengenas acquis daļu iespējamie pārkāpumi Atgriešanas direktīvas (2008/115/EK) transponēšana valsts tiesību aktos Atgriešanas direktīvas (2008/115/EK) īstenošanas termiņš beidzās 2010. gada 24. decembrī. Visas ES dalībvalstis, kurām šī direktīva ir saistoša, un visas asociētās valstis, izņemot Islandi, ir paziņojušas, ka ir pilnīgi transponējušas direktīvu valsts tiesību aktos. Komisija pašlaik detalizēti izvērtē transponēšanu tiesību aktos un praktisko piemērošanu dalībvalstīs un līdz 2013. gada beigām iesniegs pirmo ziņojumu par direktīvas piemērošanu. Regulas par vietējo pierobežas satiksmi (EK Nr. 1931/2006) īstenošana Kopš vietējās pierobežas satiksmes režīma stāšanās spēkā 2007. gadā Komisija ir uzraudzījusi tā īstenošanu. Komisija 2012. gada jūlijā nolēma lūgt trim dalībvalstīm (Latvijai, Polijai un Slovēnijai) sniegt informāciju par divpusējiem nolīgumiem, ko šīs valstis ir noslēgušas ar kaimiņos esošām trešām valstīm. Pašlaik risinās 2012. gada oktobrī un novembrī iesniegto atbilžu iekšējās izskatīšanas pēdējais posms. Šengenas acquis piemērošana jūras robežu uzraudzības laikā Eiropas Cilvēktiesību tiesa 2012. gada 23. februārī ir atzinusi, ka, atklātā jūrā pārtverot un nosūtot atpakaļ uz Lībiju migrantus, Itālija ir pārkāpusi Eiropas Cilvēktiesību konvenciju[9]. Šīs lietas faktus kopā ar Itālijas iestādēm ir pārbaudījusi arī Komisija. Tāpēc Komisija analizēja šā sprieduma ietekmi un centās noskaidrot, kādus pasākumus Itālija veiks, lai nodrošinātu sprieduma izpildi. Nolēmums Itālijai ir saistošs, un tā ir paudusi apņemšanos to ievērot, jo īpaši attiecībā uz visiem pastāvošiem un turpmākiem operatīviem nolīgumiem ar Lībiju. Ņemot vērā Itālijas sniegtos apliecinājumus, Komisija šo lietu ir slēgusi. Sprieduma analīze ir ņemta vērā Komisijas priekšlikumā regulai par noteikumiem attiecībā uz Frontex koordinētām jūras operācijām, ar kuru ir paredzēts aizstāt anulēto Padomes Lēmumu 2010/252/ES[10]. Šis priekšlikums ir pieņemts 2013. gada 12. aprīlī[11], un ir sāktas diskusijas ar Eiropas Parlamentu un Padomi. 3.4. Šengenas novērtēšanas mehānismā konstatētie trūkumi Pašreizējā Šengenas novērtēšanas mehānisma[12] ietvaros dalībvalstu eksperti, Padomes Ģenerālsekretariāts un Komisija regulāri izvērtē, kā dalībvalstis piemēro Šengenas acquis. Laikposmā no 2012. gada 1. novembra līdz 2013. gada 30. aprīlim ir veikti Šengenas novērtējumi attiecībā uz: · policijas sadarbību Igaunijā, Latvijā un Lietuvā; · gaisa robežām Polijā, Slovākijā un Čehijas Republikā; · sauszemes robežām Igaunijā, Latvijā un Lietuvā; · vīzām Igaunijā, Polijā un Slovākijā. Ziņojumi pašlaik tiek pabeigti, bet ir paredzams, ka tie ietvers gan pozitīvas, gan negatīvas piezīmes un ieteikumus par tādiem jautājumiem kā, piemēram, mācības, riska analīzes izmantošana, informācijas apmaiņa, starptautiskā sadarbība un infrastruktūra robežšķērsošanas vietās un vēstniecībās/konsulātos. Tāpat kā iepriekšējos sešos mēnešos kopumā ir iespējami uzlabojumi, bet nav konstatēti tādi trūkumi, kuru dēļ būtu nepieciešama tūlītēja Komisijas rīcība. Pēc pēdējā apmeklējuma 2013. gada februārī Komisija aicina Grieķiju turpināt Šengenas Rīcības plāna īstenošanu un atkārtoti apliecina apņemšanos atbalstīt Grieķijas centienus pārvaldīt savas ārējās robežas, cita starpā ar Ārējo robežu fonda un Frontex palīdzību. Provizorisks Šengenas novērtējumu kalendārs laikposmam no 2013. gada maija līdz oktobrim ir iekļauts I pielikumā. 3.5. Kontroles atcelšana pie iekšējām robežām ar Bulgāriju un Rumāniju Pēc Padomes 2011. gada jūnija secinājuma, ka gan Rumānija, gan Bulgārija atbilst kritērijiem, lai pilnā apjomā piemērotu Šengenas acquis, ir īstenoti turpmāki pasākumi, kas sekmētu šo valstu pievienošanos. Padome tomēr nav spējusi pieņemt lēmumu par kontroles atcelšanu pie šo valstu iekšējām robežām. Komisija turpina pilnā mērā atbalstīt Rumānijas un Bulgārijas pievienošanos Šengenas zonai, kā arī prezidentvalsts centienus šajā virzienā. 4. Papildu pasākumi 4.1. Šengenas informācijas sistēmas izmantošana Otrās paaudzes Šengenas informācijas sistēma (SIS II) ir sākusi darbību 2013. gada 9. aprīlī, nodrošinot dalībvalstīm uzlabotas un jaunas funkcijas un brīdinājumu kategorijas. Lai panāktu, ka tiek izmantotas visas SIS II iespējas, Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm ir atjauninājusi SIRENE rokasgrāmatu, lai SIRENE biroju (kas izveidoti, lai apmainītos ar papildinformāciju par SIS brīdinājumiem) praktisko sadarbību pielāgotu SIS II videi. Komisija turklāt ir atbalstījusi Eiropas Aģentūru lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (eu-LISA) SIS II tehniskās izmantošanas mācību moduļu izstrādē. Sadarbībā ar Eiropas Policijas akadēmiju (CEPOL) un dalībvalstu ekspertiem ir organizēti sākotnēji klātienes un e-mācību kursi, kas pēc SIS II pārvaldības nodošanas eu-LISA 2013. gada maijā tiks turpināti. Visbeidzot, SIS II darbības sākumu pavadīja informācijas kampaņa, kurā galvenā uzmanība bija pievērsta jaunās sistēmas mērķim un datu aizsardzības aspektiem. 4.2. Vīzu informācijas sistēmas izmantošana Vīzu informācijas sistēma (VIS)[13] ir sistēma informācijas apmaiņai par īstermiņa uzturēšanās vīzām. Pēc darbības sākšanas pirmajā reģionā (Ziemeļāfrikā), otrajā reģionā (Tuvajos Austrumos) un trešajā reģionā (Persijas līča reģionā)[14] 2013. gada 14. martā VIS ir sākusi darbību ceturtajā reģionā (Rietumāfrikā) un piektajā reģionā (Centrālāfrikā). Turklāt 2013. gada 6. jūnijā VIS sāks darbību sestajā reģionā (Austrumāfrikā) un septītajā reģionā (Dienvidāfrikā), 2013. gada 5. septembrī astotajā reģionā (Dienvidamerikā) un 2013. gada 14. novembrī devītajā reģionā (Centrālāzijā), desmitajā reģionā (Dienvidaustrumāzijā) un vienpadsmitajā reģionā (Palestīnā). Pašlaik ar dalībvalstīm tiek apspriesta secība un iespējamie datumi, un turpmākajos mēnešos tiks pieņemti lēmumi par VIS ieviešanu atlikušajos reģionos. VIS darbojas labi, un līdz 2013. gada 6. maijam sistēmā bija apstrādāti 2,9 miljoni vīzu pieteikumu, izsniegto vīzu skaits sasniedza 2,4 miljonus, bet 348 000 vīzu bija atteiktas. Neraugoties uz dalībvalstu pastāvīgajām pūlēm, galvenās bažas joprojām rada jautājums par vidēja termiņa un ilgtermiņa ietekmi, ko rada to datu (gan biometrisko, gan burtciparu datu) nepietiekamā kvalitāte, kurus dalībvalstu konsulārās iestādes ievada VIS. No 2012. gada 1. decembra VIS pārvalda eu-LISA. 4.3. Vīzu politika un atpakaļuzņemšanas nolīgumi Uzraudzības mehānisms pēc vīzu režīma liberalizācijas attiecībā uz Rietumbalkānu valstīm [15] Saskaņā ar Frontex ziņojumu par laikposmu no 2012. gada 31. decembra līdz 2013. gada 3. februārim Rietumbalkānu valstu valstspiederīgo patvēruma pieteikumu skaits piecās galvenajās ES/Šengenas galamērķa valstīs 2013. gada janvārī salīdzinājumā ar 2012. gada janvāri ir samazinājies par 44 %. Lai gan patvēruma meklētāju skaits no Serbijas, Melnkalnes un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas ir samazinājies (-61 % no Serbijas, -45 % no Melnkalnes un -46 % no bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas), ievērojami ir palielinājies patvēruma meklētāju skaits no Albānijas (+74 %) un Bosnijas un Hercegovinas (+51 %). Galvenā galamērķa valsts joprojām ir Vācija, kam seko Zviedrija, Beļģija, Šveice un Luksemburga. Atpakaļuzņemšanas nolīgumi Lai atvieglotu tādu personu atpakaļuzņemšanu izcelsmes valstī, kuras kādā dalībvalstī uzturas neatļauti, Komisija 2012. gada aprīlī parafēja atpakaļuzņemšanas nolīgumu ar Kaboverdi, kura parakstīšanu Padome apstiprināja 2013. gada februārī. Atpakaļuzņemšanas nolīgums ar Turciju ir parafēts 2012. gada jūnijā, ir paredzēts to parakstīt un sākt dialogu par vīzu režīma liberalizāciju. Atpakaļuzņemšanas nolīgums ar Armēniju ir parafēts 2012. gada oktobrī, un Komisija turpina strādāt, lai tas pēc iespējas drīz tiktu parakstīts un noslēgts. Sarunas par vīzu režīma atvieglošanas un atpakaļuzņemšanas nolīgumu ir sāktas arī ar Azerbaidžānu. I PIELIKUMS. Provizorisks Šengenas novērtējumu kalendārs laikposmam no 2013. gada maija līdz oktobrim[16] Laiks || Dalībvalstis || Tēma 2013. gada 2.–10. jūnijs || Igaunija, Latvija, Lietuva || SIS/Sirene 2013. gada 7.–18. jūlijs || Polija, Slovākija || Sauszemes robežas 2013. gada 8.–14. septembris || Malta, Slovēnija || SIS/Sirene 2013. gada 29. septembris–9. oktobris || Ungārija, Slovēnija || Sauszemes robežas 2013. gada 6.–12. oktobris || Čehijas Republika, Slovākija || SIS/Sirene [1] COM(2011) 561 galīgā redakcija. [2] Frontex ceturkšņa riska analīze, 2012. gada oktobris–decembris. [3] Frontex ceturkšņa riska analīze, 2012. gada oktobris–decembris. [4] Nepiedalījās Francija un Grieķija. [5] Prezidentvalsts Kipra 2012. gada decembrī ar datiem iepazīstināja Padomes Robežu darba grupu. [6] Turklāt 728 personas tika atklātas Apvienotajā Karalistē, ES galvenajā galamērķa valstī. [7] Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss). [8] Padomes dokuments 6346/13 FRONT 9 COMIX 90. [9] Lieta Hirsi Jamaa un citi pret Itāliju. Pieteikums Nr. 27765/09. [10] 2012. gada 5. septembra spriedums lietā C-355/10 Eiropas Parlaments pret Padomi. [11] COM (2013) 197 final. [12] SCH/Com-ex (98) 26 def. [13] Padomes 2004. gada 8. jūnija lēmums, ar ko izveido Vīzu informācijas sistēmu (VIS) (2004/512/EK). [14] Komisijas 2011. gada 21. septembra Īstenošanas lēmums, ar ko nosaka datumu, kurā Vīzu informācijas sistēma (VIS) sāk darbību pirmajā reģionā (2011/636/ES), Komisijas 2012. gada 21. septembra Īstenošanas lēmums, ar ko nosaka datumu, kurā Vīzu informācijas sistēma (VIS) sāk darbību trešajā reģionā (2012/512/ES), Komisijas 2013. gada 7. marta Īstenošanas lēmums, ar ko nosaka datumu, kurā Vīzu informācijas sistēma (VIS) sāk darbību ceturtajā un piektajā reģionā (2013/122/ES). [15] No 2009. gada 19. decembra bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas, Melnkalnes un Serbijas pilsoņi, kam ir biometriskās pases, saskaņā ar Regulu 539/2001 var ceļot uz ES dalībvalstīm bez vīzām. No 2010. gada 15. decembra Albānijas un Bosnijas un Hercegovinas pilsoņi var ceļot uz ES dalībvalstīm bez vīzām saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem. [16] Padomes dokuments 12032/12 SCH-EVAL 99 COMIX 423.