LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 12/23

Atzinums Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Uzņēmējdarbības pakalpojumu ietekme rūpniecībā”

(pašiniciatīvas atzinums)

(2015/C 012/04)

Ziņotājs: Joost VAN IERSEL Līdzziņotājs: Hannes LEO

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2014. gada 22. janvārī nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Uzņēmējdarbības pakalpojumu ietekme rūpniecībā”.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Rūpniecības pārmaiņu konsultatīvā komisija (CCMI) savu atzinumu pieņēma 2014. gada 16. septembrī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 502. plenārajā sesijā, kas notika 2014. gada 15. un 16. oktobrī (16. oktobra sēdē), ar 100 balsīm par un 2 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. Ņemot vērā pakalpojumu un ražošanas ciešo mijiedarbību un tās ietekmi uz ilgtspējīgu izaugsmi un nodarbinātību Eiropā, EESK visnotaļ mudina Komisiju nākamā pilnvaru perioda prioritāšu sarakstā iekļaut arī uzņēmējdarbības pakalpojumus. Tas vēl jo vairāk ir vajadzīgs tāpēc, ka veidojas jauns ražošanas modelis, ko dažkārt sauc par “ceturto rūpniecisko revolūciju”.

1.2. Nepieciešamas konkrētas ES iniciatīvas visās jomās, kas saistītas ar digitālo revolūciju un tās izraisītajām pārmaiņām ekonomikā un sabiedrībā. Galvenais priekšnosacījums ir publisko iestāžu un sabiedrības informētības palielināšana.

1.3. Uzņēmējdarbības pakalpojumiem vajadzētu būt aktīvas rūpniecības politikas sastāvdaļai, un tie būtu jāņem vērā stratēģijas “Eiropas 2020” starpposma pārskatīšanā 2015. gadā. EESK norāda, ka Komisija un Padome līdz šim nav pietiekami novērtējušas minēto pakalpojumu nozīmīgumu.

1.4. Puse Komisijas ģenerāldirektorātu tā vai citādi nodarbojas ar pakalpojumiem, bet nav sistēmiskas pieejas, nemaz nerunājot par stratēģisku pieeju. Šajā jomā nav ne skaidras politikas, ne arī kāda atpazīstama runasvīra. Ļoti lielu vilšanos sagādāja arī Padomes tuvredzīgais lēmums daudzgadu finanšu shēmā samazināt budžetu Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentam no 9 miljardiem EUR, ko bija ierosinājusi Komisija, uz 1,2 miljardiem EUR.

1.5. ES tagad ir jāizlemj, vai tā grib ieņemt vadošo pozīciju, no jauna veicinot ilgtspējīgu izaugsmi un jaunu darbvietu radīšanu, vai arī ļaut ieņemt savu vietu citiem.

1.6. Tādēļ EESK ļoti atzinīgi vērtē Komisijas pagājušajā gadā ierosināto iniciatīvu uzsākt politikas debates augsta līmeņa grupā uzņēmējdarbības pakalpojumu jautājumos (1). EESK stingri uzstāj, ka drīzumā pēc minētajām debatēm jāveic šādi pasākumi: — padziļināta analīze, — Komisijas attiecīgo struktūrvienību darba efektīva koordinēšana un — Eiropas programmas izstrāde (sk. 1.15. punktu).

1.7. Ražošanā jau strauji izvēršas un dominē uzņēmējdarbības pakalpojumi. Jaunas paaudzes uzņēmējdarbības pakalpojumu izstrādē un sniegšanā pašlaik iesaistās aizvien vairāk dažādu uzņēmumu – gan ražošanas, gan pakalpojumu sniegšanas uzņēmumi. Tā kā attīstās jaunas tehnoloģijas, palielinās pakalpojumu nozīmīgums ražošanā.

1.8. Turklāt lietiskais internets un pakalpojumu sniegšanas internets šobrīd Eiropā tiek dēvēts par ceturto industriālo revolūciju, un tas liecina, ka pēc automatizācijas laikmeta ir sākusies jaunas ēra.

1.9. Būtisku progresu rada mašīnas un interneta, mašīnas un cilvēka un mašīnas – mašīnas vertikālā un horizontālā sadarbība visā vērtību radīšanas ķēdē reālajā laikā. Izolētas automātiskās iekārtas tiek savstarpēji savienotas neskaitāmos tīklos un to variācijās. Programmatūra un tīkli savieno viedus produktus, digitālos pakalpojumus un patērētājus ar jaunajiem inovatīvajiem nākotnes “produktiem”.

1.10. Šis attīstības virziens tiek plaši apspriests. Par vadošo saimniecisko un politisko pieeju uzskatāms Vācijas projekts Industrie 4.0, kurā pienācīga uzmanība veltīta gan uzņēmējdarbības pakalpojumiem, gan visai saimnieciskajai videi, kurā pašlaik notiek būtiskas pārmaiņas. Kopā ar līdzīgām ierosmēm tam vajadzētu kļūt par pamatu programmai, kas paredzēta rūpniecības nozarei un plašam publiskā un privātā sektora ieinteresēto personu lokam. Digitālajos tirgos iniciatori līdz šim ir guvuši milzīgas priekšrocības konkurences jomā.

1.11. ASV, Ķīnā un Korejā ir paredzētas globāli salīdzināmas stratēģiskas iniciatīvas. Pentagons plāno investīciju programmu. Tādiem gigantiem kā Google, Amazon, Apple un Yahoo ir dabiskas priekšrocības tirgū.

1.12. Izšķirošais ir cilvēkfaktors. Jaunas vērtību radīšanas ķēdes un uzņēmējdarbības modeļi rada jaunas alianses un uzņēmumu savstarpējās attiecības, un tam ir milzīga ietekme uz darba organizāciju. Turklāt ir sagaidāmas ievērojamas pārmaiņas darba tirgū. Pateicoties digitālās tehnoloģijas straujajai attīstībai, rūpniecībā un jo īpaši uzņēmējdarbības pakalpojumu nozarēs pastāvīgi rodas jauni darba organizācijas, nodarbinātības un kvalifikācijas paaugstināšanas veidi. Minētās pārmaiņas ir rūpīgi jāuzrauga. Ar mērķorientētiem pasākumiem, kas balstās uz labi finansētu pētniecību, jācenšas veicināt labvēlīgu apstākļu radīšanu un mazināt negatīvo ietekmi.

1.13. Daudzām uzņēmējdarbības pakalpojumu nozarēm šobrīd trūkst sociālā dialoga kultūras, un tas var pazemināt nodarbinātības kvalitāti šajās nozarēs. Arī tādēļ, ka jārada novatoriskas izglītības un apmācības iespējas, vajadzīgs stabils sociālā dialoga un aktīvas līdzdalības satvars uzņēmumu, nozaru, valsts un ES līmenī, vienlaikus ņemot vērā uzņēmumu biežo pārstrukturēšanos strauji augošajā uzņēmējdarbības pakalpojumu nozarē.

1.14. Kvalifikācijas un prasmju pārrobežu atzīšana visā Eiropas Savienībā sekmēs darbaspēka mobilitāti un zināšanu uzkrāšanu. Šī atzīšana paplašinās un pastiprinās arī Eiropas mēroga iespējas ļoti daudziem mazajiem uzņēmumiem un mikrouzņēmumiem šajā jomā.

1.15. EESK lielā mērā piekrīt ES augsta līmeņa grupas un piecu darba grupu 2013. gadā sniegtajiem ieteikumiem. Tā kā uzņēmējdarbības pakalpojumiem ir liela nozīme, lai sasniegtu ražošanas mērķi sniegt 20 % IKP 2020. gadā, un tā kā sāksies ceturtā industriālā revolūcija, vajadzīga ir Eiropas programma vai ceļvedis, kas attiecas uz uzņēmējdarbības pakalpojumiem. EESK uzskata, ka tajā uzmanība jāvelta šādiem aspektiem. A. Zināšanas un politikas atbalsts: — informētības palielināšana un debašu veicināšana, — uzņēmējdarbības pakalpojumu definēšana un klasificēšana, — atbilstīgu un ticamu statistikas datu nodrošināšana par uzņēmējdarbības pakalpojumiem un to attīstību. B. Politikas jomas: — integrācijas stiprināšana, iekšējā tirgus sadrumstalotības mazināšana un ES iekšējās tirdzniecības šķēršļu likvidēšana, — atbalsts reglamentējošajiem noteikumiem un Eiropas platformām standartizācijas jomā, — iekšējā telekomunikāciju nozares tirgus nostiprināšana, — centieni veicināt ieguldījumus infrastruktūrā, kas vajadzīga, lai izveidotu drošu digitālo tirgu, kurā norit komunikācija, sadarbība un digitālo preču un pakalpojumu apmaiņa, — datu un intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzība, — tiesisko un regulatīvo šķēršļu, kas kavē uzņēmējdarbības pakalpojumu starptautisko tirdzniecību, novēršana. C. Īpašie temati: — lielo datu – datu apjoma, dažādības un aprites ātruma ievērojamas palielināšanās – ietekme, ko izraisa intensīva sakaru veidošana un datu ģenerēšana, — ļoti svarīgā saikne starp pētniecību, rūpniecību, pakalpojumiem un nodarbinātību, — publiskais iepirkums, — ekoloģiskie raksturlielumi un vides ilgtspēja, — uzņēmējdarbības pakalpojumu sociālā ietekme uz sabiedrību kopumā un uz darba tirgu. D. Finanšu aspekts: — finanšu līdzekļi.

2. Ievads

2.1. Valstīs ar attīstītu ekonomiku vairāk nekā 70 % produkcijas izlaides un nodarbinātības nodrošina pakalpojumu nozare. Visur pasaulē pieaug pakalpojumu procentuālais īpatsvars un sarežģītība.

2.2. Uzņēmējdarbības pakalpojumi ir nozīmīgs izaugsmes faktors. Saskaņā ar Komisijas datiem laika posmā no 1999. gada līdz 2009. gadam to vidējais pieaugums bija 2,38 %, bet vidējais pieaugums visās pārējās ES tautsaimniecības nozarēs bija 1,1 %. Tajā pašā laika posmā nodarbinātības pieaugums šajā nozarē bija 3,54 %, turpretī visās pārējās ES tautsaimniecības nozarēs – tikai 0,77 %.

2.3. Pakalpojumu vai ekonomikas terciārā sektora paplašināšanās ES kopējā saimnieciskajā darbībā pārspēj ražošanas paplašināšanos. Minētajam posmam seko ceturtā sektora paplašināšanās, proti, arvien plašāka informācijas un uz zinātnes atziņām balstīto pakalpojumu sniegšana.

2.4. Pakalpojumi ir vispārējs apzīmējums. Tas attiecas uz ļoti plašu saimnieciskās un sociālās darbības diapazonu, sākot no darba tirgus zemākā segmenta līdz augstākajam segmentam. Nodarbinātības pieaugums vērojams augsti kvalificētās un zemi kvalificētās profesijās, turpretī nodarbināto skaits vidējas kvalifikācijas pakalpojumu sniegšanas jomās sarūk, un tas rada spriedzi iedzīvotāju vidējā slānī.

2.5. Pakalpojumu un rūpniecības savstarpējā mijiedarbībā var identificēt šādus galvenos attiecīgo pakalpojumu veidus: — no ārpuses sniegti pakalpojumi, ko izmanto rūpniecība, t. i., pakalpojumi, kurus sniedz uzņēmējdarbības pakalpojumu sektors. Tie ir ekspluatācijas pakalpojumi (piem., ražošanas objektu tīrīšana un uzkopšana), profesionālie pakalpojumi (piem., inženiertehniskie pakalpojumi) un citi pakalpojumi, tostarp zinātnesietilpīgie pakalpojumi (KIS) (piem., datoru apkope). — iekšēji sniegti pakalpojumi, ko izmanto rūpniecība, t. i., pakalpojumu sniegšanas funkcijas, kuras pilda rūpniecības nozares iekšējie pakalpojumu sniedzēji, — atbalsta pakalpojumi, ko sniedz rūpniecība, t. i., pakalpojumi, kurus rūpniecība sniedz līdztekus saviem produktiem (piem., pēcpārdošanas pakalpojumi), — integrētie pakalpojumi, ko sniedz rūpniecība, t. i., pakalpojumu sniegšanas funkcijas, kuras ir iekļautas rūpniecības piegādātajos produktos (piem., programmatūra).

2.6. Uzņēmējdarbības pakalpojumu klāsts un apjoms kopš pagājušā gadsimta 70. gadiem ir ievērojami palielinājies. Pašlaik minētās nozares apgrozījums ir 2000 miljardi EUR, un tā nodrošina darbvietas 24 miljoniem cilvēku. Nozarē darbojas miljoniem uzņēmumu, galvenokārt mazie un mikrouzņēmumi, nemaz jau nerunājot par lielāko uzņēmumu iekšējām struktūrvienībām, kas nodarbojas ar attiecīgo pakalpojumu sniegšanu. Uzņēmējdarbības pakalpojumu īpatsvars ES ekonomikā ir 11,7 %.

2.7. Bez attiecīga kopsaucēja aina ir ārkārtīgi daudzveidīga. Minēto pakalpojumu milzīgā ietekme skar visus slāņus un attiecības sabiedrībā. Tie ir pārmaiņu virzošais spēks un stimulē uzņēmējdarbības modeļu pārskatīšanu. Tie sekmē publiskā un privātā sektora uzņēmumu un valsts sektora iestāžu pastāvīgu reorganizāciju.

2.8. Pēdējos gadu desmitos spēcīgi virzošie faktori ir bijuši automatizācija un IKT (2). Sasniegumiem atsevišķos pakalpojumu nozares sektoros bieži ir transversāla ietekme uz pārējiem sektoriem.

2.9. Tradicionālās robežas starp ražošanu un pakalpojumiem pamazām izzūd. Ražošanas attīstību vairs nevar nošķirt no pakalpojumiem, kā tas bija agrāk. Tādēļ ES mērķis – pārstrādes rūpniecības (ražošanas) īpatsvaru ES nacionālajā kopproduktā palielināt līdz 20 % – būtu jādefinē no jauna, ņemot vērā uzņēmējdarbības pakalpojumu sniegto pievienoto vērtību. Atbilstošāk būtu runāt par vērtību radīšanas ķēdi, kas orientēta uz ražošanu (3).

2.10. Globālā kontekstā Eiropai kopumā veicas labi, lai gan ir jomas, kurās Eiropas rūpniecība saskaras ar grūtībām. Darbvietu pārvietošanu pozitīvi var ietekmēt produktivitātes pieaugums un jauno tehnoloģiju dinamiska ieviešana. Tomēr vērojama iedzīvotāju piesardzīga attieksme pret atjaunošanu un slēpta pretošanās jaunievedumiem. Šādai tendencei jāpievērš īpaša politiskā uzmanība.

3. Uzņēmējdarbības pakalpojumu attīstība un savstarpējās saiknes rūpniecībā

3.1. Uzņēmējdarbības pakalpojumi attīstās ļoti dinamiski. Pateicoties interneta virzītajai revolūcijai, pieaug pakalpojumu ietekme uz ražošanas līnijām, kā arī uz uzņēmumu darbības rezultātiem kopumā. Ražošanas līnijas tagad darbojas, balstoties uz attiecīgo programmatūru. Darbaspēka loma ražošanā samazinās.

3.2. Tas ir pretrunā tradicionālajai teorijai un liecina, ka ražošanas un uzņēmējdarbības pakalpojumu savstarpējā saikne aizvien pastiprinās. Tādēļ abu minēto aspektu nošķiršana bieži ir mākslīga. Šodien uzņēmumi izmanto ražošanas līdzekļus un ražo produktus un sniedz pakalpojumus, kuros ir apvienoti gan ražošanas, gan pakalpojumu komponenti. Šī mijiedarbība ir divvirzienu process.

3.3. Šādu secinājumu var izdarīt arī, vērojot pārmaiņas korporatīvajā vidē. Lai gan pakalpojumiem galvenokārt ir atbalstošs raksturs, tie ir galvenais virzošais spēks vērtības radīšanas ķēžu sadrumstalošanā. Tā cita starpā izraisa lielāku uzņēmumu sadalīšanos un pārveido tos no samērā statiskām struktūrām par tādām struktūrām, kas balstās uz viena un tā paša uzņēmuma vairāk vai mazāk neatkarīgu – vai vismaz identificējamu – daļu vai ārējo līgumslēdzēju (ārpakalpojumi) dinamisku mijiedarbību. Pakalpojumi, kas ir elastīgi un pielāgoties spējīgi saistelementi, atbalsta šādus procesus.

3.4. Vērtību radīšanas ķēdes sadrumstalošana ievērojami samazina arī nozaru atšķirības, jo robežas starp nozarēm pakāpeniski izzūd. Parādās pilnīgi jauna aina, piemēram, Google sāk ražot automobiļus, apzinoties, ka 35 % ieguldījumu automobilī veido programmatūra, un mašīnbūvē un sarežģītu iekārtu ražošanā šī procentuālā daļa var palielināties pat līdz 50 %.

3.5. Neraugoties uz to, ka pakalpojumu ietekme uz visu tautsaimniecību un nodarbinātību ir vispārēji atzīta, pārsteidz tas, ka ES līmenī joprojām nav padziļinātas analīzes; tam ir arī šādi iemesli: — izņemot dažus lielos uzņēmumus, nozarē galvenokārt darbojas ļoti liels skaits mazo un mikrouzņēmumu, kas tikpat kā nav organizēti, tādēļ uzņēmējdarbības pakalpojumu nozares ietekme ES līmenī ir ļoti vāja, — turklāt atjaunošanas procesa dinamiskā un pastāvīgā rakstura, kā arī izgudrojumu dēļ ir ļoti grūti izstrādāt drošas metodes klasificēšanai, — īpašā uzmanība, ko ES ilgstoši ir veltījusi ražošanai, nav ļāvusi Eiropas Savienībai patiesi un objektīvi novērtēt atbalsta pakalpojumu visaptverošo ietekmi.

3.6. Tradicionālie statistikas rādītāji, kuros ražošana skaidri nodalīta no pakalpojumiem, tāpēc nespēj atainot vērtības radīšanas ķēžu sarežģītību. Ražošanas līdzekļu un produkcijas izlaides plānos cita starpā būtu jānorāda, kuras pakalpojumu nozares un cik daudz sniedz ražošanai, un otrādi. Lai to varētu paveikt, vispirms tomēr jāizstrādā jauni statistikas rādītāji.

3.7. Precīzākai un sīkākai statistikai būtu jānodrošina labāks pamats politiskām debatēm par to, kas notiek, un par iespējamiem produktivitātes uzlabošanas instrumentiem.

3.8. Statistika cita starpā var arī palīdzēt koncentrēt debates uz to, kā likvidēt šķēršļus, kas kavē pārrobežu tirdzniecību un darbaspēka mobilitāti un ko rada valstu noteikumi, pārmērīga reglamentēšana un īpašas valsts līmeņa tiesības, kuras piešķirtas profesijām pakalpojumu nozarē, piemēram, tiesības attiecībā uz kvalifikāciju. Profesionālās kvalifikācijas saskaņošanai un pārrobežu atzīšanai būtu jāatvieglo reglamentēto profesiju pārstāvju pārrobežu mobilitāte, kas ļoti interesē arī mazos uzņēmumus un mikrouzņēmumus.

3.9. ES kopējie rādītāji atspoguļos ievērojamas atšķirības Eiropas valstīs. Spēcīga pakalpojumu nozare veido pamatu spēcīgai tautsaimniecībai. Ļoti liela nozīme ir infrastruktūrai, jo īpaši platjoslas infrastruktūrai. Infrastruktūrai vajadzētu būt pienācīgi aizsargātai gan datu aizsardzības apsvērumu dēļ, gan arī tādēļ, ka jānodrošina pakalpojumu nepārtrauktība. Vairākām dalībvalstīm vēl daudz jādara, lai likvidētu atpalicību šajā jomā.

3.10. Ražošanas līnijas ir koncentrētākas nekā agrāk. Eiropas tirgu un jaunietekmes tirgu savstarpējā savienojamība ir radījusi kompleksus tautsaimniecības un zinātības tīklus, kuros virzošais spēks ir pakalpojumi. Tā kā rūpniecība būs atkarīga no augsti specializētiem, uz zināšanām balstītiem un augstas kvalitātes pakalpojumiem, ražošanas pārvietošana zaudēs efektivitāti.

3.11. Eiropa joprojām saglabā salīdzinošas priekšrocības šādu augstas kvalitātes pakalpojumu sniegšanā, pateicoties galvenokārt augsti kvalificētajam darbaspēkam un izpētes un izstrādes līmenim. Eiropai tomēr nevajadzētu pieļaut kļūdu un apmierināties ar pašreizējo stāvokli. Jārīkojas proaktīvi, lai nezaudētu konkurētspējas priekšrocības. Tādēļ jo īpaši vajadzīga politika, kas pastāvīgi veicina liela apjoma ieguldījumus pētniecībā un izstrādē, un darbaspēka kvalifikācijas turpmāka paaugstināšana.

3.12. Būtiska nozīme ir pakalpojumu sniedzēju un klientu mijiedarbībai. Uzņēmējdarbības pakalpojumi sekmē klienta piedāvāto produktu un/vai palīglīdzekļu ražošanu. Sasniegumus nodrošina pieprasījuma un piedāvājuma efektīva sadarbība, kurā rodas ieceres par jaunu “arhitektūru”. Tiek apvienoti dažādi redzējumi un “valodas”, lai radītu jaunus risinājumus. Šajos procesos kreatīvi un katra vajadzībām pielāgoti risinājumi tiek saņemti no dažādām zinātnes un tehnikas disciplīnām. Apbrīnojami ir tas, kas nav vidēja lieluma uzņēmumu. Izņemot nozīmīgos lielos pakalpojumu sniedzējus kā, piemēram, SAP, pakalpojumu sniedzēju lielajā segmentā Eiropa ir pārstāvēta mazāk nekā ASV. Dažos augsto tehnoloģiju segmentos Eiropa salīdzinājumā ar ASV faktiski nav pārstāvēta vispār. Tādi piemēri kā Google, Apple, Amazon un Microsoft, kas ir meistari spēlē, kurā “uzvarētājs iegūst visu”, parāda, cik bēdīgi ir tas, ka šajā jomā nav dalībnieku no Eiropas.

3.13. Saistībā ar problēmām, kas izriet no Pakalpojumu direktīvas, jānorāda, ka centienos pabeigt vienotā uzņēmējdarbības pakalpojumu tirgus izveidi ir jāizmanto izaugsmes un darbvietu radīšanas iespējas, vienlaikus neļaujot izpausties pakalpojumu tirgus liberalizācijas iespējamām negatīvajām sekām, piemēram, sociālajam dempingam un algu dempingam.

3.14. Komisija 2011. gadā īpaši norādīja, ka būtu atzinīgi jānovērtē uz zināšanām balstītu uzņēmējdarbības pakalpojumu (KIBS) loma. Visaptverošs secinājums ir tāds, ka pakalpojumiem, un jo īpaši KIBS, ir svarīga un pieaugoša loma, jo tos arvien biežāk izmanto ražošanas procesos. Faktiski tie ir nedalāmi saistīti, savukārt rūpniecības rezultāts aizvien vairāk un vairāk kļūst atkarīgs no šādu pakalpojumu kvalitātes.

3.15. Zinātnieki un augstskolas arī sniedz lielu ieguldījumu novatoriskos pakalpojumos un sadarbojas ar rūpniecību. Samērā daudzās universitātēs darbību ir uzsākuši jauni daudzsološi uzņēmumi uzņēmējdarbības pakalpojumu nozarē. Tas veicina zinātnes, novatorisku risinājumu un rūpniecības sasaisti. Turklāt tam ir arī tālejošāka pozitīva ietekme, jo labāki pakalpojumi veicina labākas vietas iegūšanu vērtību radīšanas ķēdē, ja noteiktās rūpniecības nozarēs attiecīgajai valstij jau ir tehnoloģiskās spējas un salīdzinošas priekšrocības (4). Tas ievērojami palielina ražošanas nozīmīgumu starptautiskajā tirdzniecībā.

3.16. Pakalpojumu nozīmīgums ļauj runāt par “ražošanas servitizāciju”. Ražošanas un pakalpojumu simbioze bieži izmaina uzņēmumu prioritātes vai pat visu darbības jomu. Jaunie pakalpojumi dod iespēju mainīt tirgdarbības konceptus, jo galvenā uzmanība vairs nav pievērsta produktu pārdošanai, bet gan (individuālu) patērētāju vajadzībām. Vēl viens piemērs ir tas, ka ražošanas uzņēmumi aizvien vairāk paļaujas uz uzņēmējdarbības pakalpojumu izstrādi un sniegšanu, kas ir to darbības visienesīgākā daļa.

3.17. Ņemot vērā iepriekš minēto, izvirzītais mērķis līdz 2020. gadam nodrošināt, ka rūpniecības daļa ES nacionālajā kopproduktā sasniedz 20 %, ir pārāk nekonkrēts. Būtu drīzāk jānosaka, ka mērķis ir radīt labvēlīgus apstākļus tādu rūpniecisko procesu pilnveidošanai, kuros ražošanas un pakalpojumu simbioze, balstoties uz progresīviem ražošanas procesiem un produktivitāti, nodrošina mūsdienīgu produktu izlaidi.

3.18. IKT lietojumprogrammu jaunais vilnis ir pašvirzošs: pakalpojumi rada pakalpojumus, un tādēļ nesamērīgi pieaug to nozīmīgums ekonomikā. Pakalpojumi sekmē produktivitāti un stimulē transversālu ietekmi visā tautsaimniecībā, radot jaunas kombinācijas. Tie dos jaunu stimulu arī globalizācijai.

3.19. Vēl viens aspekts ir tas, ka aizvien vairāk produktu tiek laisti tirgū kopā ar tiem piesaistītajiem vai pat tajos iekļautajiem pakalpojumiem, kas atkal rada jaunas alianses un kombinācijas.

4. Ceturtā industriālā revolūcija – milzīgas un krasas pārmaiņas

4.1. Uzņēmējdarbības pakalpojumu klāsts un ietekme ievērojami pieaug saistībā ar ceturto industriālo revolūciju, kam ir plašāka darbības joma nekā tikai uzņēmējdarbības pakalpojumiem (5). Minētās revolūcijas priekšteči ir trīs šādi vēsturiski periodi: mehanizācija, elektroenerģija un IT. Tagad galvenā uzmanība ir pievērsta pakalpojumu sniegšanas interneta un lietiskā interneta ieviešanai.

4.2. Šajā procesā tiek īstenotas dažādas uzņēmējdarbības un zinātnes ierosmes (dažas no tām saņem valsts iestāžu atbalstu), lai pielāgotu ražošanas procesus un izstrādātu jaunus produktus. Viena novatoriska ierosme ir Vācijas valdības 2012. gadā ierosinātais ceļvedis ceturtajai industriālajai revolūcijai (6).

4.3. Šobrīd paralēli tiek īstenotas vēl vairākas iniciatīvas, kam ir līdzīgas iezīmes, piemēram: — Holandes 2014. gada aprīļa iniciatīva “Viedā rūpniecība”; — Austrijas federālo zemju stratēģijas “Industrie 4.0”; — Valonijas reģiona konkurences kopas; — AK valdības finansētais projekts “Future of manufacturing”; — Fondazione Democenter – Sipe, Emīlija Romanja; — Smart Manufacturing Leadership Coalition – ASV; un — Cyber-physical systems innovation hub, Indija (plašāka nekā Industrie 4.0).

4.4. Nākotnes viedā rūpnīca ir ļoti kompleksa un daudzveidīga, iekļauta precizētā tīklu sistēmā, pateicoties sīki izstrādātām lietojumprogrammām un sistēmām. Šāda attīstība izraisīs pakāpenisku individualizāciju viedu un īpaši pielāgotu produktu un komponentu nodrošināšanā un izmantošanā, un šī individualizācija skars gan patērētājus, gan darba ņēmējus.

4.5. Rūpniecības un ekonomikas iespējas ir milzīgas. Jāveicina patērētāju vēlmju tūlītēja izpilde, elastīgums, optimāla lēmumu pieņemšana, izejvielu efektīva izmantošana un pievienotā vērtība, ko varētu radīt jaunie pakalpojumi. Minētā virzība varētu atbilst arī Eiropas demogrāfiskajām tendencēm un sekmēt darba un privātās dzīves līdzsvaru, vienlaikus veicinot konkurētspēju vidē, kurā ir augsti ienākumi.

4.6. Visās rūpniecības nozarēs tiks paredzēta horizontālā un vertikālā integrācija, kā arī visaptveroša inženierzinātņu sasniegumu digitālā integrācija visā vērtību radīšanas ķēdē. Brīva piekļuve un inovācija sekmēs intensīvu sakaru un tīklu veidošanu.

4.7. Lai nezaudētu konkurentiem no trešām valstīm, Eiropas Savienībā būs jāizveido kopīgas produktu un pakalpojumu standartizācijas platformas, iekļaujot visus atbilstīgos vērtību radīšanas ķēdes komponentus.

4.8. Iesaistīti ir gan lielie, gan mazie uzņēmumi. Mazajiem un vidējiem uzņēmumiem ir labvēlīga perspektīva. Tiem būs daudz mazāk grūtību nekā līdz šim pakalpojumu un programmatūras sistēmu izmantošanā. Reģionāla mēroga MVU tiks rastas jaunas iespējas, un tos varēs vieglāk iesaistīt arī internacionalizācijas procesos. MVU katrā ziņā varēs gūt labumu no starpnozaru zināšanām un tehnoloģijas tālāknodošanas.

4.9. Kā jau minēts iepriekš, visās jomās klientu un piegādātāju savstarpējās attiecības būs daudz ciešākas.

4.10. Esošās, uz IT balstītās tehnoloģijas jāpielāgo ražošanas specifiskajām prasībām un jāturpina pilnveidot. Vajadzīgas ar pētniecību, tehnoloģijām un apmācību saistītas iniciatīvas, lai izstrādātu metodoloģiju automatizētas inženiertehniskās modelēšanas un sistēmu optimizēšanas jomā.

4.11. Jārada ekonomikas infrastruktūra, kas nodrošina arī atbilstošu platjoslas interneta infrastruktūras un piemērotu izglītības un apmācības iestāžu izveidi. Šajā ziņā EESK vēlreiz uzsver, ka papildus pārdomātai fiskālajai politikai ir vajadzīga izaugsmes iniciatīva (7). ES dalībvalstīm būtu jāgūst labums no ekonomikas pašreizējās atveseļošanās un jāizmanto iespēja palielināt ieguldījumus neaizstājamā infrastruktūrā, kas ir ļoti steidzams jautājums iniciatīvas Industrie 4.0 ērā.

4.12. Industrie 4.0 sniegs Eiropai unikālu iespēju virzīties uz dažādiem mērķiem ar vienu vienīgu ieguldījumu infrastruktūrā. Atlikšana uz vēlāku laiku mazinātu Eiropas konkurētspēju. Šāds ieguldījums būtu jāvērtē pozitīvi arī kārtējā “Eiropas pusgadā” izstrādātajos ieteikumos katrai valstij.

4.13. Vācijas izstrādātajā ceļvedī pienācīga uzmanība veltīta šīs ierosmes sociālajiem aspektiem. Iesaistīta ir ne tikai uzņēmumu vadība un darbinieki, bet gan visa sabiedrība. Tās ir milzīgas un krasas pārmaiņas cilvēka un tehnoloģijas un cilvēka un vides mijiedarbības jomās. Tehnoloģiskie jauninājumi ir jāaplūko to sociālajā kontekstā un kultūras kontekstā, jo sociālās pārmaiņas un pārmaiņas kultūras jomā pašas par sevi arī ir nozīmīgs inovācijas virzītājspēks.

4.14. Jauni apvāršņi arī tiek pavērti, izmantojot decentralizētas vadības un pārvaldības pieejas un uzticot darbiniekiem atbildību par viņu pieņemtajiem lēmumiem. Tas ir saistīts ar būtiskām pārmaiņām.

4.15. Valstu un ES līmenī būtu jāorganizē forumi, semināri un darba grupas, kuros iesaistīti uzņēmumi, sociālie partneri, zinātnes aprindas un valsts iestādes. Šādiem forumiem un darba grupām ir būtiska nozīme centienos izstrādāt vīziju un stratēģijas, kā pārmaiņu process būtu jāvada, lai varētu izmantot iespējas un izdevības un izvairīties no kļūdām. Augsta līmeņa grupa (skat. turpmāk) ir piemērs, kas liecina par ieinteresēto personu sekmīgu dialogu.

4.16. Jaunajai digitālās rūpnieciskās darbības un digitālo pakalpojumu videi vajadzēs drošu un uzticamu digitālās apmaiņas platformu, kurā tirgdarbības tiesības ir skaidri noteiktas un tiesības tiek aizsargātas (8). Mūsdienu hibrīdajā pasaulē sakaru un sadarbības platformas ir vienlīdz svarīgas.

5. Ietekme uz sabiedrību un darba tirgiem (9)

5.1. Uz pakalpojumiem orientētai sabiedrībai un digitalizācijai ir milzīga ietekme uz darba tirgu un visu sabiedrību kopumā. — Ekonomikas “servitizācija” izraisa nodarbinātības samazināšanos iedzīvotāju grupās ar vidējiem ienākumiem. Lai šo tendenci apturētu un izmainītu, rīcībpolitikā, kuras mērķis ir strukturālā pielāgošanās, par skaidru mērķi jāizvirza vidēju ienākumu nodarbinātības iespēju radīšana. Tādēļ ES rūpniecības un pakalpojumu nozares politikā būtu vairāk jāizmanto tādi instrumenti kā aktīva darba tirgus politika un ieguldījumi novatoriskā izglītībā un apmācībā. Būtu jāveic pasākumi, lai izpētītu, kādu atbalstu šajā sakarā iespējams gūt no darba koplīgumiem. — Iedzīvotājiem visos līmeņos jābūt gataviem iegūt jaunas iemaņas, kas, ņemot vērā milzīgās sociālās problēmas, vēl jo vairāk ir iemesls, lai sekmētu mācību programmu un mūžizglītības pilnveidošanu, kura nodrošinātu to atbilstību mūsdienu prasībām. Pārmaiņas ietekmē visas paaudzes, tāpēc arī gados vecākiem darba ņēmējiem jābūt iespējai pastāvīgi aktualizēt savas iemaņas. Visiem novērtējumiem vai pētījumiem par pārmaiņu procesu jāpalīdz pareizi apzināt nepieciešamās profesionālās iemaņas un kvalifikācijas. — Attīstības virzošais spēks galvenokārt ir (jauni) mazie uzņēmumi un mikrouzņēmumi, turpretī lielas ražotnes samazina darbinieku skaitu. Šo procesu atspoguļo jaunu uzņēmumu dibināšanas un pašnodarbināto skaita pieaugums visā Eiropā. Šodien ikviens nedēļas nogalē var izveidot programmatūras uzņēmumu, izmantojot viegli pieejamus instrumentus, kas dod iespēju ātri izstrādāt un testēt produktus, (t. s. “lean start-up” kustība).

5.2. Bažas izraisa tas, ka šīs milzīgās un krasās pārmaiņas ekonomikā un to ietekme uz sabiedrību un darba tirgu joprojām nav pietiekami analizētas un faktiski tiek apspriestas tikai uzņēmēju un zinātnieku aprindās.

5.3. Tāpēc ir daudz iemeslu, kādēļ šī pāreja uz pilnīgi jaunu redzējumu ekonomikā plaši jāapspriež gan politiķiem, gan sabiedrībai valstu un ES līmenī. Minētais process ietekmē daudzu iedzīvotāju ikdienas dzīvi reģionos un pilsētās, gan saistībā ar nodarbinātību, gan arī bezdarbu. Tas ietekmēs arī cilvēku izvēli, kas noteiks viņu nākotni. Attiecīgie sociālie un kultūras aspekti būtu pienācīgi jāapspriež un jāņem vērā.

5.4. Pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” sadaļā “Vadošā loma rūpniecībā” prioritāte būtu jāpiešķir pētījumiem par straujajām pārmaiņām darba tirgū, jo šīs pārmaiņas ir rūpīgi jāanalizē, lai radītu pamatu turpmākajai izglītībai un apmācībai.

5.5. Apdraudētas ir daudzas nestabilas darbvietas, un, ja process netiks labi pārvaldīts, tam būs sociālas un politiskas sekas. Eiropas Savienībai un dalībvalstīm tādēļ jārada tāda politiskā un reglamentējošā vide, kas papildus jaunas un nepieciešamas tehnoloģijas nodrošināšanai garantē arī to, ka tiek sasniegti mērķi, lai uzlabotu darba un dzīves apstākļus un lai izvairītos no zemu un augstu ienākumu grupu polarizēšanās.

5.6. Norises katrā valstī ir atšķirīgas. Jāpārskata tradicionālās programmas un jāpielāgo mācību programmas. Uzņēmumos notiek pārmaiņas. Attiecības starp izglītības nozari un uzņēmumiem mainās, lai neatpaliktu no pārmaiņām rūpniecībā. Darba ņēmējiem jābūt gataviem apgūt citādas un galvenokārt specializētākas iemaņas, un viņiem jābūt iespējai pielāgoties straujajām pārmaiņām prasmju pieprasījumā.

5.7. Šāda attīstība nekādā gadījumā nenozīmē vienpusēju uzsvaru uz tehniskām prasmēm. Intelektuālās un sociālās prasmes joprojām ir tikpat svarīgas. Tās ir nepieciešamas, lai neatpaliktu no sabiedrībā notiekošajām norisēm un lai nodrošinātu sociālo inovāciju, kas ir nesaraujami saistīta ar būtiskajām izmaiņām ekonomikā.

5.8. Šajā globālajā perspektīvā jānodrošina sociālais dialogs uzņēmumu, nozaru, valstu un ES līmenī, lai apspriestu norises, pamatnosacījumus Eiropas Savienībā un dalībvalstīs, kā arī veidus un līdzekļus darbaspēka pienācīgai sagatavošanai.

6. Pirmais posms – augsta līmeņa grupa uzņēmējdarbības pakalpojumu jautājumos

6.1. Uzņēmējdarbības pakalpojumu intensifikācijas ietekme pārāk ilgi nav ņemta vērā ES līmenī un ES politikas veidošanā. Tā kā gaidāmas būtiskas pārmaiņas, vēl jo vairāk nepieciešams labot esošo stāvokli. Tāpēc EESK ļoti atzinīgi vērtē augsta līmeņa grupas uzņēmējdarbības pakalpojumu jautājumos 2013. gada ziņojumu, kas ir pirmais posms šajā procesā.

6.2. Lai gan Komisija, jo īpaši ar Digitālās programmas un pētniecības un inovācijas projektu starpniecību, ir iesaistīta norisēs, kas saistītas ar uzņēmējdarbības pakalpojumu vispārējo ietekmi, notiekošā kopainas trūkst.

6.3. Uz nākotni orientētā rūpniecības politikā būtiska vieta jāieņem uzņēmējdarbības pakalpojumiem. Augsta līmeņa grupas ziņojumam būtu jāatvieglo centieni iegūt pilnīgu priekšstatu par pašreizējām norisēm un noteikt vēlamos pasākumus, kas īstenojami Eiropas Savienībā.

6.4. Minētā grupa ir apzinājusi lielu skaitu uzņēmējdarbības pakalpojumu, sākot no profesionāliem un tehniskiem pakalpojumiem līdz operatīviem atbalsta pakalpojumiem.

6.5. Jo īpaši jāatzīmē grupas atziņa, ka jaunas rīcībpolitikas sagatavošanā, ko veic Komisija, kā arī Konkurētspējas padomes politiskajās debatēs uzņēmējdarbības pakalpojumiem nav veltīta pietiekama uzmanība.

6.6. Augsta līmeņa grupas darbību papildināja piecu darba grupu izstrādātie ziņojumi par šādiem tematiem: i) vienotais tirgus, ii) inovācija, iii) prasmes, iv) standarti, v) tirdzniecība. Ziņojumos ietvertas daudzas analītiskas piezīmes un sīki komentāri par pašreizējām norisēm apspriestajās jomās, kā arī par vēlamajām pieejām ES rīcībpolitikās un pasākumos.

6.7. Ziņojumos iekļautajos daudzajos apsvērumos un priekšlikumos uzsvērts, ka paralēli pilnveidotām un mērķtiecīgām politiskajām norādēm attiecībā uz MVU jāveic padziļināta analīze ES mērogā – tas ir ieteikums, ko EESK līdz ar daudziem ekspertiem ir paudusi jau gadiem ilgi. Mikrouzņēmumu un mazo uzņēmumu ievērojamā loma, kā arī to skaita eksponenciāls pieaugums pašreizējā rūpniecības ciklā vēlreiz apliecina, ka steidzami jāuzlabo regulējums, jāpilnveido nosacījumi inovācijas partnerībām un īpaša uzmanība jāvelta finansējuma pieejamībai.

6.8. Nerunājot par tradicionālajiem šķēršļiem pakalpojumu jomā salīdzinājumā ar šķēršļiem rūpniecības nozarē, analīze liecina, ka pašreizējam vienotā preču tirgus sadrumstalošanās procesam ir papildu nelabvēlīga ietekme uz pārrobežu norisēm un uzņēmējdarbības pakalpojumu stimulēšanu. Eiropa joprojām ir tālu no tā, lai izveidotu veiksmīgu, lielu iekšējo tirgu pakalpojumiem.

6.9. Daudzajos priekšlikumos par uzņēmējdarbības pakalpojumu vides uzlabošanu uzsvērta minēto pakalpojumu lielā nozīme ražošanas un pakalpojumu saiknes veidošanā un līdz ar to arī rūpniecības turpmākajā nostiprināšanā Eiropā.

6.10. Tādēļ EESK uzskata, ka augsta līmeņa grupas un darba grupu darbs ir ļoti lietderīgs sākuma punkts, lai Komisija veiktu sīkāku analīzi un izstrādātu konkrētus priekšlikumus.

Briselē, 2014. gada 16. oktobrī. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Henri MALOSSE

(1) Augsta līmeņa grupa uzņēmējdarbības pakalpojumu jautājumos, ko izveidoja Uzņēmējdarbības un rūpniecības ĢD, izklāstīja savus secinājumus 2014. gada aprīlī. Līdztekus tam piecas darba grupas īpaši pievērsās konkrētām jomām.

(2) Sk. EESK 2014. gada jūlija atzinumu TEN/549 “Interneta pārvaldības nākotnes veidošana” (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī).

(3) Institut der Deutschen Wirtschaft, Ķelne, 2013. gads.

(4) ESAO dokuments par tirdzniecības politiku Nr. 148 “The role of services for competitiveness in manufacturing” (“Pakalpojumu loma ražošanas konkurētspējas paaugstināšanā”), 2013. gads.

(5) Iniciatīvas Industrie 4.0 plašā ietekme jāapspriež atsevišķi un plašāk turpmākajos atzinumos.

(6) “Umsetzungsempfehlungen für das Zukunftsprojekt Industrie 4.0” (“Ieteikumi stratēģiskās rūpnieciskās iniciatīvas 4.0 īstenošanai”), 2013. gada aprīlis.

(7) Sk. EESK 2013. gada jūlija atzinumu par tematu “Spēcīgāka Eiropas rūpniecība izaugsmei un ekonomikas atveseļošanai. Atjaunināts paziņojums par rūpniecības politiku” un jo īpaši tā 1.2. punktu. OV C 327, 12.11.2013., 82. lpp.

(8) Sk. EESK 2014. gada jūlija atzinumu TEN/550 “Kiberuzbrukumi Eiropas Savienībā” (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī).

(9) Sk. arī EESK 2014. gada jūlija atzinumu TEN/548 “Digitālā sabiedrība: pieejamība, izglītība, apmācība, nodarbinātība, instrumenti vienlīdzības nodrošināšanai” (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī).