LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 255/2

EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS ATZINUMS

(2018. gada 11. aprīlis)

par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), un saistītos tiesību aktus

(CON/2018/19)

(2018/C 255/02)

Ievads un tiesiskais pamats

Eiropas Centrālā banka (ECB) 2017. gada 23. novembrī saņēma Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Parlamenta lūgumu sniegt atzinumu par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), Regulu (ES) Nr. 1094/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi), Regulu (ES) Nr. 1095/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi), Regulu (ES) Nr. 345/2013 par Eiropas riska kapitāla fondiem, Regulu (ES) Nr. 346/2013 par Eiropas sociālās uzņēmējdarbības fondiem, Regulu (ES) Nr. 600/2014 par finanšu instrumentu tirgiem, Regulu (ES) 2015/760 par Eiropas ilgtermiņa ieguldījumu fondiem, Regulu (ES) 2016/1011 par indeksiem, ko izmanto kā etalonus finanšu instrumentos un finanšu līgumos vai ieguldījumu fondu darbības rezultātu mērīšanai, un Regulu (ES) 2017/1129 par prospektu, kurš jāpublicē, publiski piedāvājot vērtspapīrus vai atļaujot to tirdzniecību regulētā tirgū (1) (turpmāk – “ierosinātā regula”).

ECB kompetence sniegt atzinumu balstās uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 127. panta 4. punktu un 282. panta 5. punktu, jo ierosinātā regula satur noteikumus, kas ietekmē Eiropas Centrālo banku sistēmas (ECBS) uzdevumu sniegt palīdzību tādas politikas sekmīgā īstenošanā, kas attiecas uz kredītiestāžu uzraudzību un finanšu sistēmas stabilitāti, kā noteikts Līguma 127. panta 5. punktā, kā arī konkrētos uzdevumus, kas ECB uzticēti saskaņā ar Līguma 127. panta 6. punktu. ECB Padome šo atzinumu ir pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Centrālās bankas reglamenta 17.5. panta pirmo teikumu.

Ierosinātā regula ir daļa no visaptveroša tādu priekšlikumu kopuma, kuru mērķis ir reformēt 2017. gada septembrī izveidoto Eiropas Finanšu uzraudzības sistēmu (EFUS), kas ietver trīs Eiropas Uzraudzības iestādes (EUI) un Eiropas Sistēmisko risku kolēģiju (2). Tā kā dokumentu kopums attiecas uz dažādiem uzdevumiem, ko veic ECBS un ECB, ECB ir nolēmusi par dokumentu kopumu pieņemt atsevišķus atzinumus. Tādēļ šis atzinums jāskata saistībā ar 2018. gada 2. marta atzinumu CON/2018/12 par priekšlikumu regulai, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1092/2010 par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas izveidošanu (3).

1. Vispārīgi apsvērumi

1.1. ECB atzinīgi vērtē ierosinātās regulas mērķi veicināt efektīvu un konsekventu prudenciālo uzraudzību un regulējumu visā ES. ECB atbalsta turpmāku Savienības līmeņa pārraudzības sistēmas integrāciju banku nozarē un Savienības mēroga uzraudzības stiprināšanu, pārskatot EUI pašreizējo sistēmu ( 4 ) . Turklāt, neskatoties uz Regulas (ES) Nr. 1093/2010 ( 5 ) īpašo noteikumu grozījumiem 2013. gadā, EUI regulējums kopš to izveides 2010. gadā nav pārskatīts.

1.2. Attiecībā uz Eiropas Banku iestādes (EBI) pārvaldes regulējuma saskaņošanu ar izklāstītajiem mērķiem un norisēm ECB vēlas uzsvērt, ka Banku savienības un Kapitāla tirgu savienības (KTS) projekti atrodas dažādos progresa posmos. Tāpēc EUI regulējuma pārskatīšanai nebūtu obligāti jāsagatavo trīs identiski rezultāti attiecībā uz trim aģentūrām, bet drīzāk jāpievēršas to attiecīgajām pilnvarām un funkcijām.

1.3. Konkrēti attiecībā uz ierosinātajā regulā paredzētajām jaunajām uzraudzības funkcijām ECB uzskata, ka dažos ierosinātajos Regulas (ES) Nr. 1093/2010 grozījumos nav pienācīgi nošķirts ECB mikrouzraudzības uzdevumu saturs un EBI kompetence noteikt regulatīvos standartus, lai veicinātu uzraudzības konverģenci. ECB uzskata, ka ir ļoti svarīgi panākt maksimālu sinerģiju, kas izriet no ECB un EBI pilnvarām. Lai sasniegtu šo mērķi, būtu jāizvairās no dublēšanās vai neatbilstošas uzdevumu sadales, kas varētu mazināt attiecīgās iestādes pienākumus un tādējādi padarīt sistēmu mazāku efektīvu kopumā.

2. Īpaši apsvērumi

2.1. Pārskatītais EBI pārvaldības regulējums

2.1.1. Ierosinātās regulas mērķis ir izveidot Valdi kā jaunu struktūru EBI pārvaldības struktūrā ( 6 ) . Valdes locekļus ieceļ, pamatojoties uz nopelniem, prasmēm, zināšanām par klīringa, pēctirdzniecības un finanšu jautājumiem, kā arī pieredzi, kas saistīta ar finanšu uzraudzību, izmantojot atklātu atlases procedūru un iesaistot Eiropas Parlamentu un Padomi ( 7 ) . Lai gan Valdes galvenā funkcija, kā ierosina Eiropas Komisija, ir sniegt priekšlikumus par visiem jautājumiem, par kuriem lemj Uzraudzības padome, Valdei tiek ierosināts piešķirt ekskluzīvas lēmumu pieņemšanas pilnvaras vairākās jomās, lai nodrošinātu efektīvus, objektīvus un uz Savienību orientētus lēmumus. Piemēram, Valde būtu vienīgā atbildīgā par strīdu izšķiršanu starp kompetentajām iestādēm (KI) un stratēģisko uzraudzības mērķu noteikšanu šīm KI. Tiek arī ierosināts, ka Valde pieņems lēmumus par Savienības mēroga stresa testu uzsākšanu, koordinēšanu un paziņošanu.

2.1.2. ECB atbalsta EUI vadības struktūras pārskatīšanu, tostarp to attiecīgo Valžu balsstiesību un dalības struktūras pārskatīšanu. Tomēr Uzraudzības padomei vajadzētu palikt lēmējinstitūcijai attiecībā uz uzdevumiem, kuru mērķis ir veicināt uzraudzības konverģenci Savienībā, nevis piešķirt plašas uzraudzības pilnvaras jaunizveidotajai struktūrai ( 8 ) . Vienlaikus, lai palielinātu Uzraudzības padomes lēmumu pieņemšanas procedūru efektivitāti un lietderību, ECB atbalsta Valdes izveidi, kurā galvenā uzmanība ir pievērsta administratīvajiem uzdevumiem, kuras sastāvā ir pastāvīgi locekļi, kas nav saistīti ar KI, un kura nodrošinātu spēcīgāku Savienības perspektīvu. Tāpēc, lai gan ECB atzinīgi vērtē priekšlikumu likt Valdei sagatavot EBI ikgadējo darba programmu, tā neatbalsta vispārēju iniciatīvas tiesību piešķiršanu Valdei attiecībā uz normatīvajiem aktiem ( 9 ) . Šādas iniciatīvas tiesības nevajadzētu attiecināt uz Uzraudzības padomes reglamentējošām pilnvarām attiecībā uz atzinumu, ieteikumu un lēmumu pieņemšanu.

2.1.3. Turklāt ECB apstiprina priekšlikumu stiprināt Valdes statūtos noteikto neatkarību, kā arī priekšlikumu, ar kuru Valdes locekļu iecelšanas procedūra tiek padarīta pārredzamāka nekā pašreizējā Valdē.

2.1.4. ECB atbalsta ierosinātās regulas mērķi atzīt un atspoguļot vienotā uzraudzības mehānisma (VUM) izveidi EFUS. Tomēr ierosinātā regula pienācīgi neņem vērā pašreizējo Savienības dimensiju attiecībā uz kredītiestāžu prudenciālu uzraudzību. Proti, nav paredzēts, ka ECB kļūs par ierosinātās valdes locekli, neskatoties uz tās uzdevumiem saistībā ar euro zonas kredītiestāžu prudenciālu uzraudzību. Tādēļ Padomei un Parlamentam būtu jāapsver iespēja piešķirt ECB novērotāja statusu ierosinātajai Valdē. Ņemot vērā EBI un ECB ciešo sadarbību saistībā ar to kopīgo darba slodzi, ECB dalība ierosinātajā Valdē novērotāja statusā būtu vēlama ( 10 )

2.2. Stratēģiskās uzraudzības plāni

2.2.1. ECB kopumā atbalsta ierosinātās regulas mērķi – padziļināt finanšu integrāciju un nostiprināt iekšējā tirgus stabilitāti, palielinot pārraudzības konverģenci Savienības līmenī ( 11 ) . Tomēr stratēģiskās plānošanas pilnvaru piešķiršana EBI šajā kontekstā nav piemērota. Finanšu iestāžu mikrouzraudzības tendenču, iespējamo risku un vājo punktu noteikšana un attiecīgo stratēģisko uzraudzības prioritāšu noteikšana ir galvenie uzraudzības uzdevumi, kas būtu jāveic kompetentajai mikrouzraudzības iestādei, nevis EBI kā standartu noteikšanas regulatoram ( 12 )

2.2.2. Proti, plānošanas un īstenošanas nošķiršana, nosakot uzraudzības prioritātes, būs pamats neefektivitātei, kas nepamatoti sarežģīs uzraudzības plānošanas procesu, kā arī uzraudzības neefektivitātei kopumā. Atbildīgajai uzraudzības iestādei ir būtiski nodrošināt racionālus, efektīvus un uzticamus uzraudzības procesus un saglabāt elastīgumu, reaģējot uz nelabvēlīgiem notikumiem gan mikrouzraudzības, gan makrouzraudzības līmenī. Tādēļ atbildība par uzraudzības plānošanu un īstenošanu būtu jāuzņemas vienai iestādei, lai nodrošinātu ātru uzraudzības reakciju uz riskiem un efektīvu resursu sadali.

2.2.3. Uzraudzības stratēģiju un uzdevumu plānošanas un īstenošanas saskaņošanas nodrošināšana arī atspoguļojas sekundārajos tiesību aktos. Jo īpaši saskaņā ar Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2013 ( 13 ) 26. pantu ECB Uzraudzības valde pilnībā nodrošina to ECB uzdevumu plānošanu un izpildi, kas tai kā KI uzticēti, lai veiktu prudenciālu uzraudzību euro zonā. Tādējādi saskaņā ar ierosināto regulu pastāv risks, ka EBI var dublēt ECB jau veiktos uzdevumus, kas var izraisīt nevajadzīgu dublēšanos un mazāku euro zonas kredītiestāžu uzraudzības efektivitāti un efektivitāti. Turklāt jānodrošina pilnīga saskaņošana starp ECB un EBI kompetencēm un to attiecīgajiem atbildības režīmiem. EBI nedrīkst lemt par jebkādu stratēģisku uzraudzības plānošanu, par kuru ECB varētu galu galā uzņemties atbildību.

2.2.4. No praktiskā viedokļa ierosinātā regula rada risku būtiski kavēt VUM stratēģisko un darbības plānošanas procesu, kā arī nepieciešamo riska identificēšanas procesu. Konkrētāk, ierosinātajā regulā būtu jānosaka, ka nākamā gada uzraudzības darba programmu projektus VUM iesniedz EBI vairākus mēnešus iepriekš. Tas, ka EBI par nākamā gada uzraudzības darba programmu sniedz pārskatu šādā agrīnā posmā, varētu traucēt izveidotos VUM stratēģiskos un darbības plānošanas procesus, kā arī iepriekšējo riska identificēšanas procesu, t. i., visus tos procesus, kas tiek veikti ciešā sadarbībā ar 19 kompetentajām iestādēm, un tādējādi tiktu apdraudēts mērķis nodrošināt efektīvus un lietderīgus uzraudzības procesus. Turklāt ierosinātā regula piešķirtu EBI tiesības izteikt ieteikumu, pieprasot KI darba programmas korekciju ( 14 )

2.2.5. Šāda prakse varētu radīt situācijas, kurās uzraudzības prioritātes varētu būt jākoriģē VUM uzraudzības plānošanas procesa ļoti vēlā posmā, radot nopietnus jautājumus par kopīgo uzraudzības komandu, KI un horizontālo funkciju plānošanas uzticamību, tādējādi apdraudot prudenciālās uzraudzības efektivitāti euro zonā. Tā kā KI ir cieši iesaistītas VUM uzraudzības plānošanas procesā, ierosinātie grozījumi būtiski ietekmētu esošo vienošanos starp ECB un KI attiecībā uz uzraudzības mērķu plānošanu un īstenošanu. Ņemot vērā norādīto iespējamo nelabvēlīgo ietekmi uz prudenciālās uzraudzības efektivitāti un lietderību euro zonā, ECB stingri iesaka no ierosinātās regulas svītrot noteikumus par stratēģiskās uzraudzības plānošanas pilnvarām.

2.3. Stresa testēšana

2.3.1. Ierosinātā regula Uzraudzības padomes lēmumu pieņemšanas pilnvaras attiecībā uz Savienības mēroga stresa testu uzsākšanu un koordinēšanu nodod Valdei ( 15 ) . Tā kā Uzraudzības padome vairs nebūs iesaistīta Savienības mēroga stresa testu galvenajos aspektos, piemēram, metodoloģiju izstrādē, izlases izvēlē vai to rezultātu paziņošanā, pašreizējās procedūras, kas reglamentē Savienības mēroga stresa testus, būtiski mainīsies. ECB uzskata stresa testus par galveno uzraudzības instrumentu, kas jāizmanto tām iestādēm, kurām ir uzraudzības pienākumi, lai nodrošinātu, ka stresa testi atbilst viņu mērķim atbalstīt uzraugāmo kredītiestāžu individuālos riska novērtējumus. Tādēļ ECB īpašu uzmanību pievērsīs tam, kāpēc paredzētās izmaiņas varētu mazināt uzraudzības efektivitāti un tādējādi ir pretrunā Komisijas mērķim nostiprināt iekšējā tirgus stabilitāti.

2.3.2. Pirmkārt, tiek atzīmēts, ka ierosinātais jaunais process pārmērīgi apgrūtina stresa pārbaudes procesu Savienības līmenī, jo prudenciālās uzraudzības iestādei būtu jāpieliek visas pūles, lai izpildītu EBI Valdes lēmumus par vairākiem stresa testu aspektiem, jo īpaši attiecībā uz publicējamās informācijas apjomu un detalizācijas pakāpi. Tā kā KI veic būtiskas stresa pārbaudes darbības, piemēram, kredītiestāžu iesniegto datu kvalitātes pārbaudi, ir svarīgi, lai tās būtu iesaistītas lēmumu pieņemšanas procesā saskaņā ar to ekskluzīvo atbildību par tiem sistēmas elementiem, kas galu galā definē KI darba programmu un resursu vajadzības.

2.3.3. Otrkārt, ja vienīgi Valde lemj par vairākiem Savienības mēroga stresa testu aspektiem, tostarp par informācijas izpaušanu, tā iespējams varētu netīši nolemt atklāt informāciju, kuru KI vēlas saglabāt konfidenciālu. Tāpēc Uzraudzības padomei būtu jāsaglabā kompetence lemt par to, kāda informācija tiek atklāta Savienības mēroga stresa testu rezultātos. Lai izvairītos no neatbilstībām dažādās jurisdikcijās un mazinātu iespējamo negatīvo ietekmi uz finanšu stabilitāti, ir svarīgi, lai lēmumi par informācijas atklāšanu tiktu pieņemti kopā ar KI, ņemot vērā ilgtermiņa mērķi panākt visaugstāko iespējamo saskaņotības līmeni visās KI.

2.3.4. Visbeidzot, ECB ir nobažījusies, ka ierosinātā regula pašreizējā formā nepietiekami nodrošina stresa testu kvalitāti un vispusību uzraudzības nolūkos, piemēram, attiecībā uz banku darbības pārklājumu, saistītajiem riskiem un stresa testa metodoloģiju piemērotību. Ja Valdei tiktu piešķirtas stresa testēšanas kompetences, visticamāk, ka stresa testi nebūtu pietiekami pielāgoti uzraudzības mērķiem, kā arī pienācīgi neatspoguļotu banku sektora specifiku un riskus, kurus uzrauga ECB un attiecīgās KI. Ņemot to vērā, ECB iesaka svītrot ierosinātās regulas noteikumus attiecībā uz stresa testēšanu, lai saglabātu pašreizējo kārtību, kas ir labi sasniegusi savu mērķi.

2.4. KI darbību neatkarīga izvērtēšana

2.4.1. Ierosinātā regula paredz, ka EBI izvērtē KI darbības, lai turpinātu nostiprināt uzraudzības rezultātu konsekvenci. Šim nolūkam EBI izstrādā metodes, kas ļauj objektīvi novērtēt un salīdzināt KI, un sagatavot pārskatu, kurā izklāstīti novērtēšanas rezultāti ( 16 )

2.4.2. Kaut arī ECB atbalsta izvirzīto mērķi nodrošināt efektīvus, objektīvus un uz Savienību orientētus lēmumus, tā uzskata, ka pašreizējais salīdzinošās izvērtēšanas process ir vērtīgs un veiksmīgs mehānisms, lai sekmētu uzraudzības konverģenci Savienībā un informētu KI par labāko praksi. Tādējādi ECB neredz vajadzību atteikties no salīdzinošās izvērtēšanas mehānisma. Tajā pašā laikā, kā tālāk izklāstīts tehniskajā darba dokumentā, ECB atbalsta noteiktus priekšlikuma elementus, lai salīdzinošo izvērtēšanu pārveidotu neatkarīgā izvērtēšanā.

2.5. Koordinācija attiecībā uz darbību deleģēšanu un ārpakalpojumiem, kā arī risku nodošanu trešām valstīm

2.5.1. Ierosinātā regula uzliek Valdei pienākumu pārbaudīt deleģēšanas un ārpakalpojumu darbības, kā arī risku nodošanas pasākumus trešām valstīm. Ierosinātā regula nosaka, ka KI jāpaziņo EBI par jebkuru atļauju vai reģistrāciju, ja finanšu iestādes uzņēmējdarbības plāns ietver deleģēšanu vai ārpakalpojumu sniegšanu, vai risku nodošanu ( 17 ) . No uzraudzības viedokļa prasība informēt EBI par šādiem pasākumiem nevar pienācīgi apmierināt ierosinātās regulas mērķi novērst regulējuma arbitrāžu dalībvalstīs ( 18 )

2.5.2. Tas drīzāk var pārklāties ar mikrouzraudzības uzdevumiem, ko ECB veic VUM kontekstā, un pakļaut nepamatotam administratīvajam slogam uzraudzības procesā. Saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1024/2013 atļauju izsniegšanas procedūra jau tagad ir divu līmeņu process, kas prasa KI un ECB izvērtēt pieteikumus atļaujas saņemšanai. Vērtēšanas koordinēšana ar EBI pievienotu trešo līmeni un tādējādi arī palielinātu atļauju izsniegšanas procedūru sarežģītību un ilgumu. Tāpēc ECB uzskata, ka ierosinātos uzdevumus nevajadzētu uzticēt ne kādai no EBI administratīvajām struktūrām, ne Uzraudzības padomei.

2.6. Starptautiskā sadarbība

2.6.1. Ierosinātā regula paredz būtisku lomu EBI, novērtējot to trešo valstu tiesiskā regulējuma un uzraudzības līdzvērtību, ko citādi veic Komisija ( 19 ) . Konkrētāk, EBI ir uzdots uzraudzīt normatīvo un uzraudzības attīstību, izpildes praksi un tirgus attīstību trešās valstīs, attiecībā uz kurām pieņemti lēmumi par līdzvērtību. Papildus tam EBI sadarbosies ar līdzvērtīgu jurisdikciju KI, noslēdzot divpusējus administratīvus nolīgumus.

2.6.3. ECB uzskata, ka nepieciešams precizēt 33. panta 2.a punkta b) apakšpunktu. ECB saprot, ka EBI pilnvaras veikt sarunas un iekļaut noteikumus sadarbības nolīgumos saskaņā ar šo punktu ir domātas tikai tam, lai ļautu sekot līdzvērtības lēmumiem. Varētu tikt precizēts, ka KI joprojām atbild par uzraudzības darbību koordinēšanu un pārbaudēm uz vietas.

2.6.4. Turklāt ECB atzinīgi vērtē ierosināto Regulas (ES) Nr. 1093/2010 33. panta 2.c punktu, kurā EBI tiek uzdots izstrādāt administratīvās kārtības paraugus. Tie būtu jāizstrādā kopā ar KI. Tomēr ECB uzskata, ka, ja EBI uzņemsies aktīvu lomu sarunu procesā, tas sarunu procesam radīs nevajadzīgu sarežģītību un kavēs uzraudzības iestāžu saprašanās memorandu (SM) noslēgšanu uzraudzības sadarbībai. Turklāt, tā kā katra trešā valsts darbojas saskaņā ar tās tiesisko regulējumu un tā kā pārraudzības iestādēm ir vajadzīga maksimāla elastība, lai pielāgotu saprašanās memorandus sarunu laikā, ievērojamas praktiskas grūtības var rasties saistībā ar pienākumu izmantot EBI izstrādātu standartizētu SM modeli. Tādēļ, balstoties uz šādu modeli, administratīvie nolīgumi būtu jāslēdz, darot maksimāli iespējamo.

2.7. Izmaiņas sodu piemērošanas pilnvarās un informācijas pieprasījumos

2.7.1. Ierosinātā regula nosaka mehānismu, ar kuru stiprina EBI informācijas vākšanas tiesību efektīvu izpildi, lai turpinātu nodrošināt, ka EBI efektīvi pilda savus uzdevumus un funkcijas ( 23 ) . Šajā nolūkā ierosinātā regula uztic EBI pilnvaras uzlikt naudas sodus un periodiskus soda maksājumus, ja attiecīgās finanšu iestādes, kontrolakciju sabiedrības vai attiecīgo finanšu iestāžu filiāles, kā arī neregulētas operacionālas vienības finanšu grupā vai konglomerātā, kuras ir būtiskas attiecīgo finanšu iestāžu darbībām finanšu jomā, precīzi, pilnīgi vai savlaicīgi nepilda EBI pieprasījumu vai lēmumu ( 24 ) . EBI ir jānodrošina minētajai finanšu iestādei tiesības tikt uzklausītai pirms šādu naudas sodu vai soda maksājumu uzlikšanas ( 25 ) , un jebkuru lēmumu, ar ko uzliek šos naudas sodus un soda maksājumus, pakļauj Eiropas Savienības Tiesas kontrolei ( 26 )

2.7.2. ECB kopumā atbalsta izvirzīto mērķi nodrošināt, ka EBI ir tiesības vākt informāciju, kas vajadzīga, lai tā varētu pildīt savus pienākumus un uzdevumus. Tomēr ECB uzskata, ka ierosinātajai EBI informācijas iegūšanas tiesību stiprināšanai, pilnvarojot to uzlikt naudas sodus un periodiskus soda maksājumus, nevajadzētu ierobežot KI pilnvaru izmantošanu, tām reaģējot uz KI informācijas pieprasījumu precīzu, pilnīgu un savlaicīgu nepildīšanu no attiecīgo finanšu iestāžu puses.

2.8. Uzraudzības pārskatu sniegšana un 3. pīlāra informācijas atklāšanas prasības

2.8.1. Nākotnē likumdevēji varētu apsvērt iespēju oficiāli noteikt un paplašināt EBI lomu attiecībā uz finanšu iestāžu darbības pārredzamību, vienlaikus izvairoties no pārskatu sniegšanas pienākumu dublēšanās. Jo īpaši EBI varētu uzdot integrēt uzraudzības iestāžu pārskatus un kvantitatīvas 3. pīlāra informācijas sniegšanas prasības attiecībā uz finanšu iestādēm, kas noteiktas Savienības tiesību aktos, vienotā ziņošanas sistēmā, kurā dati, kas sniegti saskaņā ar 3. pīlāru, būtu to datu apakškopa, uz kuriem attiecas uzraudzības pārskati. Šo divu datu plūsmu integrēšana ļautu EBI izstrādāt un uzturēt datu centru, kas ietver informāciju, kas sniegta saskaņā ar kvantitatīvām 3. pīlāra informācijas sniegšanas prasībām, un informāciju, kas iegūta no uzraudzības datiem. Kredītiestādes gūtu labumu no šādas sistēmas, jo tās attiecīgo informāciju sniegtu tikai vienu reizi, un uzraudzības iestādēm, kā arī citiem datu lietotājiem būtu izdevīgāk piekļūt attiecīgiem datiem.

2.8.2. Turklāt EBI centrālās datu repozitoriju sistēmas izveide ievērojami uzlabotu uzraudzības datu kvalitāti, kā tika atklāts EBI pārredzamības pārbaudes laikā. Tas arī plašāk veicinātu Savienības banku nozares integrāciju, atvieglojot tirgus dalībnieku piekļuvi informācijai, kas sniegta saskaņā ar Bāzeles regulējuma 3. pīlāru ( 27 ) . Šāds datu centrs varētu sniegt 3. pīlāra datus saskaņā ar prasībām finanšu iestādēm (reizi ceturksnī, reizi pusgadā vai ik gadu), lai Savienība attiecībā uz datu pieejamību sasniegtu tādu pašu līmeni kā ASV ( 28 ) . EBI jau ir paudusi gatavību izveidot šāda datu centra tehnisko infrastruktūru, taču tai ir vajadzīgas juridiskas pilnvaras darīt datus publiski pieejamus kā centrālā repozitorija datus bez tiešas to finanšu iestāžu piekrišanas ( 29 ) , kurām šie dati pieder. Tomēr šim pilnvarojumam nevajadzētu skart KI pilnvaras pieprasīt no uzraudzības iestādēm papildu ad hoc informāciju. Tāpēc ECB uzskata par lietderīgu turpināt pētīt juridisko un praktisko iespēju izveidot centralizētu datu krātuvi EBI.

Gadījumos, kuros ECB iesaka grozīt ierosināto regulu, konkrēti redakcionālie priekšlikumi ir izklāstīti atsevišķā tehniskā darba dokumentā, kuram pievienots attiecīgs paskaidrojuma teksts. Tehniskais darba dokuments ir pieejams angļu valodā ECB interneta vietnē.

Frankfurtē pie Mainas, 2018. gada 11. aprīlī ECB prezidents Mario DRAGHI

(1) COM(2017) 536 final.

(2) COM(2017) 542 final.

(3) Eiropas Centrālās bankas atzinums CON/2018/12 (2018. gada 2. marts) par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1092/2010 par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas izveidošanu (OV C 120, 6.4.2018., 2. lpp.). Visi atzinumi ir pieejami ECB interneta vietnē www.ecb.europa.eu.

(4) Sk. 3. lpp. ECB viedokli Eiropas Komisijas rīkotajā apspriešanā par Eiropas uzraudzības iestāžu darbību 2017. gada 7. jūnijā (turpmāk tekstā – “ECB viedoklis par Eiropas uzraudzības iestādēm”), kas pieejams ECB interneta vietnē www.ecb.europa.eu.

(5) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1093/2010 (2010. gada 24. novembris), ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/78/EK (OV L 331, 15.12.2010., 12. lpp.).

(6) Sk. Regulas (ES) Nr. 1093/2010 ierosināto jauno 45. pantu.

(7) Sk. ierosinātās regulas 23. apsvērumu.

(8) Sk. Regulas (ES) Nr. 1093/2010 52. apsvērumu.

(9) Sk. ierosinātās regulas 1. panta 27. punkta a) apakšpunktu.

(10) Sk. ECB viedokļa par EUI 2. un 3. lpp.

(11) Sk. Regulas (ES) Nr. 1093/2010 ierosināto jauno 47. panta 3. punktu saistībā ar ierosināto jauno 29.a pantu.

(12) Sk. ierosinātās Regulas 17. apsvērumu.

(13) Padomes Regula (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV L 287, 29.10.2013., 63. lpp.).

(14) Sk. Regulas (ES) Nr. 1093/2010 ierosināto jauno 29.a panta 3. punktu.

(15) Sk. Regulas (ES) Nr. 1093/2010 ierosināto jauno 47. panta 3. punktu saistībā ar Regulas (ES) Nr. 1093/2010 ierosināto jauno 32. pantu.

(16) Sk. ierosinātās regulas 1. panta 13. punktu.

(17) Sk. Regulas (ES) Nr. 1093/2010 ierosināto jauno 31.a panta 2. punktu un 31.a panta 3. punktu.

(18) Sk. ierosinātās regulas 18. apsvērumu.

(19) Ierosinātās regulas 1. panta 17. punkts.

(20) Sk. Regulas (ES) Nr. 1093/2010 ierosināto jauno 33. panta 2. punktu.

(21) Sk. Regulas (ES) Nr. 1093/2010 ierosināto jauno 33. panta 2.a punktu.

(22) Sk. Regulas (ES) Nr. 1093/2010 ierosināto jauno 33. panta 2.c punktu.

(23) Sk. Regulas (ES) Nr. 1093/2010 ierosināto jauno 35.–35.h pantu.

(24) Sk. ierosinātās regulas 20. apsvērumu.

(25) Sk. Regulas (ES) Nr. 1093/2010 ierosināto jauno 35.f pantu.

(26) Sk. Regulas (ES) Nr. 1093/2010 ierosināto jauno 35.h pantu.

(27) Sk. Bāzeles Banku uzraudzības komitejas “Pillar 3 disclosure requirements – consolidated and enhanced framework”, 2017. marts, pieejams Starptautisko norēķinu bankas interneta vietnē www.bis.org.

(28) ASV federālo finanšu institūciju eksaminācijas padome (Federal Financial Institutions Examination Council, FFIEC) nodrošina sabiedrībai pieejamu banku pārraudzības datu repozitoriju, kas pieejams FFIEC interneta vietnē cdr.ffiec.gov/public.

(29) Sk. Enria, A., Ensuring transparency in the European financial system, Official Monetary and Financial Institutions Forum (OMFIF) City Lecture, May 2016, 9. lpp., pieejams OMFIF interneta vietnē www.omfif.org.