Papildus tam tiek uzlaboti daži atsevišķi regulas aspekti, kuros praksē ir atklājušās nepilnības pašreizējā sistēmā. Lai gan novērtējuma secinājumi bija plaši, grozījumi ir ierosināti vienīgi tur, kur ir būtiski īstermiņā panākt izmaiņas, lai nodrošinātu OLAF izmeklēšanas efektivitāti. Konkrētie grozījumi nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu šo mērķi un līdzsvarotu dažādas attiecīgās tiesiskās intereses. Noteikumi par pārbaužu veikšanu uz vietas tiek grozīti tikai tiktāl, ciktāl tas ir vajadzīgs, lai nodrošinātu, ka OLAF var efektīvi izmantot šo izmeklēšanas līdzekli visās dalībvalstīs. Šie grozījumi neietekmē valstu tiesību piemērošanu situācijās, kad tas ir būtiski, t. i., kad valstu iestādes tiek aicinātas palīdzēt OLAF saskaņā ar valstu procesuālajiem noteikumiem. Šo principu piemēro arī attiecībā uz jauno noteikumu par piekļuvi banku informācijai — lai gan regulā bija nepieciešams precizēt, ka valstu kompetentajām iestādēm būtu jāpalīdz OLAF piekļūt šādai informācijai, kas ir būtiska, lai atklātu daudzu veidu krāpšanu, tās to darīs saskaņā ar savas valsts tiesību aktiem.

Komisija 2017. gada 2. oktobrī pieņēma novērtējuma ziņojumu par to, kā tiek piemērota Regula (ES, Euratom) Nr. 883/2013. Tam ir pievienots OLAF Uzraudzības komitejas atzinums.

Novērtējumā secināts, ka ar regulu OLAF ir nodrošinātas iespējas gūt konkrētus rezultātus ES budžeta aizsardzības jomā. Tajā tika atklātas arī vairākas nepilnības, kas negatīvi ietekmē OLAF izmeklēšanas efektivitāti. Šie konstatējumi attiecas uz daudzām jomām, kas saistītas ar regulas piemērošanu. Turpmāk apkopotas jomas, kurām pievēršas priekšlikumā un kuras ir uzskatāmas par būtiskām īstermiņā, lai stiprinātu OLAF izmeklēšanas satvaru.

Kas attiecas uz izmeklēšanas veikšanu — OLAF izmeklēšanas pilnvaras izriet no dažādiem Savienības tiesību aktiem, tostarp no minētās regulas. Dažādos gadījumos šajos tiesību aktos ir noteikts, ka uz minēto pilnvaru piemērošanu attiecas arī valsts tiesību aktu nosacījumi, jo īpaši attiecībā uz pārbaudēm uz vietas, uzņēmēju inspekcijām un digitālās kriminālistikas operācijām, ko veic dalībvalstu teritorijā. Novērtējumā atklājās, ka nav īsti skaidrs, ciktāl atbilstīgi Regulai (ES, Euratom) Nr. 883/2013 ir jāpiemēro valsts tiesību akti. Attiecīgo noteikumu atšķirīga interpretācija un valstu tiesību aktu atšķirības ir iemesls tam, ka OLAF izmeklēšanas pilnvaru īstenošana ir sadrumstalota, un pat mazina OLAF spēju efektīvi veikt izmeklēšanu visās dalībvalstīs.

Novērtējumā arī norādīts, ka būtu jānovērtē nepieciešamība un iespēja atbilstīgi attiecīgiem nosacījumiem uzlabot piekļuvi bankas kontu informācijai, jo tas varētu būt svarīgi daudzu krāpšanas vai pārkāpumu gadījumu atklāšanai. Attiecībā uz PVN jomu novērtējumā ir norādīts, ka OLAF pilnvaras būtu jānosaka skaidrāk un jāstiprina.

Novērtējumā arī konstatēti daži sadarbības gadījumi ar valstu iestādēm, kad OLAF bija grūtības saņemt nepieciešamo palīdzību, un tai pašā laikā atzīts, ka šajā ziņā ļoti pozitīvs jaunievedums ir krāpšanas apkarošanas koordinācijas dienesti, kas ieviesti ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013.

Saistībā ar izmeklēšanas pēcpasākumiem vissvarīgākais novērtējumā konstatētais faktors, kas ietekmē OLAF ieteikumu īstenošanu, attiecas uz noteikumiem par OLAF savākto pierādījumu pieņemamību valstu tiesvedībā. Regulā noteikts, ka OLAF ziņojumi ir atzīstami par pierādījumu tieši tāpat un ar tādiem pašiem nosacījumiem kā administratīvie ziņojumi, kurus sagatavojuši valsts administratīvie inspektori. No novērtējuma izriet, ka dažās dalībvalstīs šis noteikums pietiekami nenodrošina OLAF darbības efektivitāti.

Regula arī pilnvaro OLAF sniegt dalībvalstīm palīdzību, lai koordinētu to darbību Savienības finanšu interešu aizsardzības jomā. Tas ir svarīgs OLAF uzdevuma atbalstīt pārrobežu sadarbību starp dalībvalstīm elements. Tomēr regulā nav ietverti sīki izstrādāti noteikumi par koordinēšanas kārtību.

Visbeidzot, novērtējumā ir konstatēti vairāki regulas noteikumi, kurus būtu vēlams formulēt skaidrāk.

Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

Regula (ES, Euratom) Nr. 883/2013 regulē izmeklēšanu, ko veic OLAF, un sadarbības mehānismus ar institucionālajiem partneriem. Ir precīzi definētas ieinteresēto personu grupas, kuras tā ietekmē — galvenokārt Savienības iestāžu sistēmā un attiecīgajās dalībvalstu iestādēs. Nevar uzskatīt, ka regulas noteikumi tieši ietekmē plašu sabiedrību vai ka tā būtu atbildīga par to piemērošanu, vai ka tai būtu konkrēti pierādījumi, kas nepieciešami noteikumu pārskatīšanai. Tāpēc atklāta sabiedriskā apspriešana netika veikta.

Lai apzinātu sabiedrības viedokli, četras nedēļas bija pieejams ceļvedis šai iniciatīvai; netika saņemta neviena atsauksme.

Tika veikta mērķorientēta apspriešanās ar attiecīgām ieinteresēto personu grupām:

–apsekojuma gaitā notika apspriešanās ar valstu iestādēm (krāpšanas apkarošanas koordinācijas dienestiem, tiesu iestādēm, tiesībaizsardzības iestādēm un vadošajām iestādēm). Apsekojuma jautājumi ar krāpšanas apkarošanas koordinācijas dienestu starpniecību tika izplatīti visām dalībvalstīm; tika saņemtas 44 atbildes no 21 dalībvalsts,

–apsekojuma gaitā tika lūgts Savienības iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru viedoklis un saņemtas 28 atbildes,

–akadēmisko aprindu pārstāvji un advokāti pauda savu viedokli īpašā darbseminārā.

Ņemot vērā, ka nākotnē paredzēts izveidot EPPO, lielākā daļa aptaujāto ieinteresēto personu piekrita Regulas (ES, Euratom) Nr. 883/2013 iespējamajiem grozījumiem, kuru mērķis ir dot iespēju OLAF un EPPO cieši sadarboties un katram no tiem efektīvi īstenot savas pilnvaras. Valda plaša vienprātība, ka ir vajadzīgi skaidri noteikumi, lai izvairītos no dublēšanās, kā arī nodrošinātu maksimālu papildināmību un novērstu nepilnības.

Aptaujātās ieinteresētās personas atšķirīgā mērā piekrita, ka Regula (ES, Euratom) Nr. 883/2013 ir jāgroza, lai uzlabotu OLAF izmeklēšanas efektivitāti. Lielākajā daļā atbilžu tika pausts atbalsts tam, ka ir jāuzlabo OLAF spēja efektīvi un saskaņoti veikt izmeklēšanu visās dalībvalstīs. Vairākums arī atbalstīja regulas noteikumu precizēšanu un pastiprināšanu attiecībā uz PVN un OLAF piekļuvi banku datiem. Respondenti pauda atšķirīgus viedokļus par tādiem jautājumiem kā OLAF ziņojumu pieņemamība valstu tiesvedībā vai krāpšanas apkarošanas koordinācijas dienestu loma un pilnvaras.

2018. gada 16. februārī Pastāvīgo pārstāvju komiteja (COREPER) apstiprināja dokumentu “Komisijas ziņojums par izvērtējumu attiecībā uz Regulas (ES, Euratom) Nr. 883/2013 piemērošanu — darba rezultāti” (“Outcome of proceedings on the Commission's report on the evaluation of the application of Regulation (EU, Euratom) No 883/2013”). Tajā Komisija tiek aicināta galvenokārt koncentrēties uz tiem tematiem, kas ir svarīgi, lai OLAF varētu netraucēti sadarboties ar EPPO, bet tai pašā laikā nepaplašināt OLAF kompetenci un pilnvaras. Turklāt tajā ir uzskaitīti vairāki jautājumi, kuru risinājumu dažas delegācijas vēlētos redzēt priekšlikumā.

Regulas (ES, Euratom) Nr. 883/2013 pārskatīšanu apsprieda arī dalībvalstu tieslietu ministri — vispirms neformālajā sanāksmē Sofijā 2018. gada 26. janvārī, pēc tam Tieslietu un iekšlietu padomes sanāksmē Briselē 2018. gada 8. un 9. martā. Padome uzsvēra, ka EPPO un OLAF sadarbība ir būtiska un tās pamatā vajadzētu būt skaidram kompetences un pienākumu sadalījumam un papildināmībai, lai tie abi nekonkurētu un lai darbs nedublētos. Regulā (ES, Euratom) Nr. 883/2013 būtu jāatspoguļo EPPO regulas noteikumi par attiecībām starp šiem diviem birojiem.

Gatavojot priekšlikumu, tika ņemts vērā arī OLAF Uzraudzības komitejas atzinums Nr. 2/2017 par to, kā tiek piemērota Regula (ES, Euratom) Nr. 883/2013. Atzinumā uzsvērts, ka grozītajā regulā būtu jāparedz vienāds pamatojums visiem izmeklēšanas gadījumiem, lai izvairītos no sadrumstalotības un interpretācijas grūtībām un uzlabotu tiesību normu un procesuālo garantiju skaidrību. Tajā pievēršas vajadzībai piekļūt informācijai, kas saistīta ar bankas kontiem un naudas pārskaitījumiem, un izmeklēt ar PVN saistītu krāpšanu ES iekšienē. Atzinumā arī aicināts paredzēt tiesiskuma pārbaudi un stiprināt procesuālās garantijas un to kontroli, jo īpaši saistībā ar EPPO izveidi un lai palielinātu OLAF pierādījumu pieņemamību tiesvedībā. Tajā uzsvērts, ka ir nepieciešama skaidrība par turpmāko mijiedarbību starp OLAF un EPPO. Visbeidzot, atzinumā aicināts skaidrāk formulēt Uzraudzības komitejas lomu un pilnvaras un tās piekļuvi informācijai, kas saistīta ar OLAF izmeklēšanas funkciju.