Komisijas ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam - Ziņojums par PHARE, pirmspievienošanās un pārejas instrumentiem 2006. gadā {SEC(2007) 1462} /* COM/2007/0679 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 6.11.2007 COM(2007) 679 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM ZIŅOJUMS PAR PHARE, PIRMSPIEVIENOŠANĀS UN PĀREJAS INSTRUMENTIEM 2006. GADĀ {SEC(2007) 1462} Ievads Līdz ar diviem citiem Eiropas Kopienas finansētiem instrumentiem, proti, ISPA (Pirmspievienošanās struktūrpolitikas instruments) un SAPARD (Speciālā pirmspievienošanās programma lauksaimniecībai un lauku attīstībai), PHARE programmas mērķis ir atbalstīt kandidātvalstis un topošās dalībvalstis, tām gatavojoties iestāties Eiropas Savienībā. Pēc 10 jauno dalībvalstu pievienošanās Bulgārija, Rumānija un Horvātija 2006. gadā turpināja saņemt šo trīs instrumentu sniegtās priekšrocības; attiecīgās regulas pēc tam grozīja, un jau 2005. gadā budžetā tika piešķirti līdzekļi PHARE un ISPA , bet sākot ar 2006. gadu – SAPARD . Turcija turpināja saņemt atbalstu atbilstoši savam pirmspievienošanās palīdzības instrumentam. PHARE pirmspievienošanās atbalsta mērķis ir atbalstīt kandidātvalstis un topošās dalībvalstis to centienos stiprināt savas iestādes, lai tās efektīvi darbotos Eiropas Savienībā, veicināt konverģenci ar Eiropas Kopienas tiesību aktiem, samazināt vajadzību pēc pārejas perioda un veicināt ekonomisko un sociālo kohēziju (ESK). Programmu veidošanas pamatā ir PHARE pamatnostādnes, ko pārskatīja 2004. gadā, lai tālāk saskaņotu Regulu par pārrobežu sadarbību ( CBC ) ar INTERREG , lai realizētu īpašo pieeju, kāda vajadzīga kodoldrošības jomā, un uzsvērtu pāreju uz Paplašināto decentralizēto īstenošanas sistēmu ( EDIS ). Pirmspievienošanās atbalsta programmu sagatavošana un īstenošana Turcijā lielā mērā atspoguļo PHARE atbalsta procedūras un atbalsta saturu. Lai sagatavotos decentralizētajai pieejai to programmu vadībai, kas izveidotas pie struktūrfondiem, Eiropas Komisija ir arvien vairāk intensificējusi atbalstu Bulgārijai un Rumānijai, lai varētu valstu iestādēm tālāk nodot atbildību par PHARE programmu vadību un īstenošanu. Šajā ziņojumā ir arī informācija jaunajām dalībvalstīm par pārejas līdzekļiem, kas ieviesti, lai dotu iespēju turpināt iestāžu atbalsta veidošanu ar mērķi stiprināt un saliedēt iestāžu un administratīvos resursus, lai īstenotu acquis communautaire . Programmu veidošana pamatota ar vajadzībām, kas noteiktas Komisijas Vispārējā uzraudzības ziņojumā (2003. gada novembris). 1. PāRSKATA GADS 1.1. Paplašināšanās procesa galvenie notikumi 2006. gadā Paplašināšanās politikā 2006. gads bija izšķirošs. ES paplašināšanās piektā kārta noslēdzās ar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos 2007. gada 1. janvārī. Ņemot vērā pašreizējos paplašināšanās uzdevumus, jo īpaši pievienošanās sarunas ar Horvātiju un Turciju un stabilizācijas un asociācijas procesu ar Rietumbalkānu valstīm saistībā ar pirmspievienošanās stratēģiju, Komisija ierosināja stratēģiju, lai radītu atjaunotu vienprātību par paplašināšanos. Šo stratēģiju apstiprināja Eiropadomes decembra sanāksmē. Attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju Komisija cieši uzraudzīja to sagatavošanās darbus pievienošanās procesam un izveidoja īpašus noteikumus, lai varētu provizoriski samazināt lauksaimniecības maksājumu daļu izmaksu gadījumā, ja netiktu izpildīti šo līdzekļu izmantošanas kritēriji. Komisija 13. decembrī pieņēma lēmumus, ar kuriem abām valstīm izveido mehānismu, lai nodrošinātu sadarbību un pārliecinātos par progresu tādās jomās kā tiesu sistēmas reforma un cīņa pret korupciju un organizēto noziedzību. Līdztekus norisinājās pievienošanās sarunu process ar Horvātiju un Turciju . Oktobrī sekmīgi tika pabeigta abu valstu pārbaudes procedūra. Ņemot vērā, ka Turcija nav izpildījusi pienākumu pilnībā un bez diskriminācijas īstenot Papildprotokolu Asociācijas nolīgumam, Komisija 29. novembrī sniedza ieteikumu par pievienošanās sarunu turpmāko norisi, ko lielā mērā atbalstīja Padome. Komisija arī turpināja uzraudzīt progresu Turcijā , Horvātijā un Bijušajā Dienvidslāvijas Republikā Maķedonijā ceļā uz pievienošanās kritēriju izpildi, kā arī uz pievienošanās partnerību. Finansiālās sadarbības programmas tika virzītas tā, lai atbalstītu ar pievienošanos saistītās reformas. Finansiālās palīdzības saistības kandidātvalstīm 2006. gadā bija 450 miljonu euro apmērā Turcijai, 140 miljonu euro apmērā Horvātijai un 43,6 miljonu euro apmērā - Bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai. Turpinājās darbs, lai izbeigtu Kipras turku kopienas izolāciju un atvieglotu nākotnē gaidāmo Kipras apvienošanos. Pēc tam, kad 2006. gada sākumā pieņēma Atbalsta regulu, tika sagatavoti plānošanas dokumenti un Komisijas lēmumi par 259 miljonu euro atbalsta programmu Kipras turku kopienai. Visu 2006. gadu turpinājās darbs pie Stabilizācijas un asociācijas procesa (SAP) Rietumbalkānos . Decembrī tika uzsāktas sarunas par vīzu režīma atvieglojumiem ar Albāniju , Bosniju un Hercegovinu , Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku , Melnkalni un Serbiju . Sarunas par atpakaļuzņemšanas nolīgumiem tika uzsāktas ar tām pašām valstīm, izņemot Albāniju, kur atpakaļuzņemšanas nolīgums stājās spēkā 2006. gada maijā. Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu (SAN) ar Albāniju parakstīja 2006. gada jūnijā. Pateicoties pagaidu nolīgumam, 2006. gada decembrī - līdz paša SAN ratifikācijai - varēja stāties spēkā ar tirdzniecību saistītie noteikumi. Saistībā ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu (SAN) 2005. gada oktobrī sākās sarunas ar Serbiju un Melnkalni . Ievērojami panākumi tika gūti 2006. gada pirmajos mēnešos. Tomēr tās saistības attiecībā uz sadarbību ar Starptautisko Kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai ( ICTY ) netika izpildītas, un Komisija 2006. gada 3. maijā nolēma atsaukt SAN sarunas. Komisija 2006. gadā deva ieguldījumu notikumu netraucētā norisē saistībā ar valstiskā statusa definēšanu Melnkalnē . Pēc referenduma un pēc tam, kad Melnkalnes neatkarību bija atzinusi ES, Padome pieņēma Komisijas priekšlikumu par jaunām pilnvarām vest sarunas par SAN ar Melnkalni. Sarunas atsākās septembrī un decembrī formāli tika pabeigtas; nolīgumu parafēs, kad šī valsts būs guvusi pietiekamus panākumus Komisijas norādītajās jomās. Decembrī formāli tika pabeigtas sarunas par SAN ar Bosniju un Hercegovinu ; nolīgumu parafēs, kad šī valsts būs guvusi pietiekamus panākumus galvenajās Komisijas norādītajās jomās. Tā ir pastiprinājusi reformu procesa uzraudzību, īpaši ar Reformu procesa uzraudzības (RPU) palīdzību. Formāli tā uzsāka ekonomisko dialogu janvārī. Komisija arī bija cieši iesaistīta pastiprinātas ES dalības sagatavošanā Bosnijā un Hercegovinā pēc Augstā pārstāvja biroja slēgšanas un aktīvi piedalījās Miera īstenošanas padomes darbā. Kosovas statusa noregulēšanas process turpinājās ANO īpašā sūtņa pārraudzībā. Komisija turpināja iekļauties Kosovas reformu centienos saskaņā ar SAN uzraudzības mehānismu. Eiropadome 2006. gada 31. jūlijā pieņēma jaunu Pirmspievienošanās atbalsta instrumentu ( PAI ), kuru ierosināja Komisija saskaņā ar finanšu plānu laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam, lai sniegtu koncentrētu un efektīvu pirmspievienošanās palīdzību abām kandidātvalstīm un potenciālām kandidātvalstīm. Šo vienoto instrumentu, kas aizstāj piecus atsevišķus juridiskos pamatus, piemēro no 2007. gada 1. janvāra. Komisija uzsāka ar to saistīto stratēģisko plānošanu 2006. gada pēdējos mēnešos, sagatavojot valstu daudzgadu plānošanas dokumentu (VDPD) projektus, un 2006. gada decembrī iesniedza dalībvalstīm īstenošanas regulas projektu. Pirmās PAI programmas paredzēts pieņemt 2007. gada otrajā ceturksnī. Paplašināšanās ģenerāldirektorāts 2006. gadā kopējās finanšu palīdzības ietvaros paplašināšanās valstīm izsniedza saistību kredītus 2,3 miljardu euro apmērā un maksājumu kredītus 2,0 miljardu euro apmērā. Ģenerāldirektorāts 2006. gada beigās par prioritāti noteica paplašināšanās izskaidrošanu , izmantojot stratēģiskās partnerības, tostarp citas ES iestādes, reģionālās un vietējās administrācijas, plašsaziņas līdzekļus, NVO un citus informācijas izplatītājus, organizējot visaptverošas kampaņas plašsaziņas līdzekļos par Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos. Turklāt Komisija turpināja pilsoniskās sabiedrības dialoga īstenošanu, īpaši Turcijā un Horvātijā, kura mērķis ir nostiprināt saiknes ar pilsonisko sabiedrību ES un kandidātvalstīs, lai uzlabotu savstarpēju saprašanos un kliedētu iedzīvotāju bažas par paplašināšanos. 1.2. Eiropadomes 2006. gada sanāksmju galvenie secinājumi Kā parādīts turpmākajos izvilkumos, Briseles Eiropadomes 2006. gada 14. un 15. decembra sanāksmē apstiprināja 15. un 16. jūnija sanāksmes secinājumus[1] un paplašināšanās dokumentu kopumu 2006. gadam kā pamatu atjaunotai vienprātībai par paplašināšanos: „Kā vienojās Eiropadomes 2006. gada jūnija sanāksmē un pamatojoties uz Komisijas paziņojumu par paplašināšanās stratēģiju un tās īpašo ziņojumu par ES spēju integrēt jaunas dalībvalstis, Eiropadome organizēja padziļinātu diskusiju par paplašināšanos. Eiropadome piekrīt, ka paplašināšanās stratēģija, kas balstīta uz konsolidāciju, nosacījumu izpildi un informēšanu, apvienojumā ar ES spēju integrēt jaunas dalībvalstis ir pamats atjaunotai vienprātībai par paplašināšanos. ES pilda savas saistības pret valstīm, kuras ir paplašināšanās procesā. […] Lai uzturētu ES integrācijas spējas, valstīm, kas pievienojas, ir jābūt gatavām un spējīgam uzņemties saistības, ko uzliek dalība Eiropas Savienībā, un Eiropas Savienībai ir jāspēj efektīvi darboties un attīstīties. Abi šie aspekti ir būtiski, lai nodrošinātu plašu un noturīgu sabiedrības atbalstu, kas jāveicina arī ar lielākas pārredzamības un labākas saziņas palīdzību. Eiropadome apstiprina, ka ES pilda savas saistības turpināt pievienošanās sarunas. Nesen pilnveidotie noteikumi, kas reglamentē pievienošanās procesu, paredz stingru nosacījumu piemērošanu visos sarunu posmos. Eiropadome piekrīt uzlabojumiem, ko ierosināja Komisija saistībā ar sarunu vadību un kvalitāti. […] Eiropadome atkārtoti apstiprina, ka Rietumbalkānu nākotne saistīta ar Eiropas Savienību. Tā atkārtoti uzsver, ka katras valsts panākumi ceļā uz Eiropas Savienību ir atkarīgi no tas individuālajiem centieniem izpildīt Kopenhāgenas kritērijus un stabilizācijas un asociācijas procesa nosacījumus. […] Eiropadome uzsver, cik svarīgi nodrošināt, lai ES varētu uzturēt un padziļināt savu attīstību. Paplašināšanās tempam ir jāatbilst Eiropas Savienības spējai uzņemt jaunas dalībvalstis. Eiropadome aicina Komisiju sniegt ietekmes novērtējumu par tām politikas jomām, kas pēc Komisijas domām ir svarīgākās, valstij iesniedzot dalības pieteikumu, kā arī pievienošanās sarunu gaitā. Eiropas Savienībai paplašinoties, sekmīgai Eiropas integrācijai ir vajadzīgs, lai ES iestādes strādātu efektīvi un ES politikas virzieni turpmāk tiktu attīstīti un finansēti noturīgā veidā.” 2. PROGRAMMU VEIDOšANA UN īSTENOšANA. VISPāRīGS PāRSKATS 2.1. PHARE un pirmspievienošanās instrumenti Turcijai Kopējās saistības sasniedza 1401,7 miljonus euro, to skaitā: Valstu programmas | 1086,5 miljoni euro | pārrobežu sadarbība | 84,0 miljoni euro | reģionālās un horizontālās programmas (ieskaitot TAIEX) | 168,0 miljoni euro | kodoldrošība | 13,2 miljoni euro | Bulgārija – Kozlodujas kodolreaktora ekspluatācijas pārtraukšana | 50,0 miljoni euro | Valstu programmas bija sadalītas šādi: Bulgārija | 166,8 miljoni euro | Rumānija | 408,6 miljoni euro | Horvātija | 61,1 miljons euro | Turcija | 450,0 miljoni euro | Sīkāka informācija par PHARE katrā valstī un pirmspievienošanās finansiālās palīdzības programma Turcijai atrodama šā ziņojuma pielikuma I daļā — valstu sadaļā. 2.2. Pārejas programma Tās desmit valstis, kuras saņēma pirmspievienošanās finansiālo atbalstu atbilstoši PHARE (vai īpašām pirmspievienošanās iespējām Kipras un Maltas gadījumā), 2004. gadā pirmo reizi saņēma īpašus pārejas līdzekļus iestāžu veidošanai ar mērķi ļaut jaunajām dalībvalstīm nostiprināt un konsolidēt iestāžu un administratīvos resursus, lai īstenotu acquis communautaire un tā turpinātu ar PHARE atbalstu iesāktos iestāžu veidošanas pasākumus. Šis ziņojums aptver pārejas līdzekļu programmas jaunajām dalībvalstīm pēdējo gadu. Pārejas programmu radīja atbilstoši Pievienošanās akta 34. pantam kā pagaidu pēcpievienošanās finanšu instrumentu. Programmu veidošana pamatota ar vajadzībām, kas noteiktas Komisijas Vispārējā uzraudzības ziņojumā (2003. gada novembris). Šajā pantā dots papildināms to svarīgāko acquis piemēru saraksts, kuru jomās ir trūkumi, bet izslēgtas visas jomas, kas var pretendēt uz finansējumu no struktūrfondiem. Atspoguļojot PHARE finansētās iestāžu veidošanas pēctecību, pārejas līdzekļu katra gada kopapjoma daļu piešķir noteiktām programmām ar daudziem saņēmējiem. Kopējās saistības sasniedza 67,2 miljonus euro, to skaitā: Valstu programmas | 63,1 miljons euro | Vairāku valstu un horizontālās programmas | 4,1 miljons euro | Valstu programmas bija sadalītas šādi: Kipra | 3,2 miljoni euro | Latvija | 4,0 miljoni euro | Čehija | 7,2 miljoni euro | Lietuva | 4,0 miljoni euro | Igaunija | 3,7 miljoni euro | Polija | 22,1 miljons euro | Ungārija | 6,7 miljoni euro | Slovēnija | 3,7 miljoni euro | Malta | 3,3 miljoni euro | Slovākija | 5,2 miljoni euro | 2.3. Virzībā uz paplašinātu decentralizēto īstenošanas sistēmu ( EDIS ) Komisijas mērķis ir ļaut PHARE palīdzības saņēmējām valstīm pārvaldīt Kopienas EDIS līdzekļus, lai pirms pievienošanās gūtu pietiekamu pilnībā decentralizētas sistēmas pārvaldīšanas praktisku pieredzi, un tādējādi sagatavotu tās struktūrfondu efektīvai pārvaldīšanai, pievienojoties ES (kopīgas pārvaldības apstākļos). Komisija dos piekrišanu PHARE īstenošanas aģentūru darbībai saskaņā ar EDIS , kad tiks apliecināts, ka ir izveidoti atbilstoši resursi, struktūras un sistēmas Kopienas palīdzības efektīvai un savlaicīgai pārvaldībai. Bulgārijas pieteikums EDIS attiecībā uz četrām tās īstenošanas aģentūrām tika iesniegts ar nokavēšanos[2]. 2006. gada decembra ziņojuma projektā tika minēti vairāki jautājumi, kas ir jārisina. Bulgārijas iestādēm ir jāpabeidz rīcības plāna izstrāde, lai risinātu konstatētās problēmas. Pilna EDIS akreditācija paredzēta līdz 2007. gada vidum. Rumānija 2006. gadā iesniedza Komisijai pieteikumu atbrīvojumam no ex ante kontroles un akreditācijai saskaņā ar EDIS . Pieteikums attiecās uz Eiropas Integrācijas ministriju (EIM) un CFCU kā galveno īstenošanas aģentūru. Darba ministrija, kas tika izveidota kā atsevišķa īstenošanas aģentūra ESF tipa pirmspievienošanās programmām, iesniedza atsevišķu pieteikumu. EIM un CFCU saņēma akreditāciju 2006. gada 14. decembrī. EDIS lēmumā ir vairāki tā saucamie „2. tipa” konstatējumi, kuriem ir vajadzīga turpmāka izpildes kontrole un sistēmas uzlabojumi, stingri ievērojot termiņus no lēmuma pieņemšanas dienas. Galīgo ziņojumu un akreditāciju pabeigs 2007. gadā. Komisijas lēmums par PHARE un CARDS pārvaldības daļēju piešķiršanu Horvātijai saskaņā ar decentralizētās īstenošanas sistēmu ( DIS ) tika pieņemts 2006. gada 7. februārī. Turcija pārgāja uz DIS 2003. gada oktobrī ar mērķi pāriet uz EDIS 2007. gadā. 2.4. Kopienas pirmspievienošanās palīdzības koordinācija - SAPARD [3] (Speciālās pirmspievienošanās programma lauksaimniecībai un lauku attīstībai) mērķis ir palīdzēt kandidātvalstīm risināt strukturālās pielāgošanās problēmas lauksaimniecības nozarēs un lauku rajonos, kā arī īstenot acquis communautaire attiecībā uz KLP (kopējo lauksaimniecības politiku) un ar to saistīto likumdošanu. Sīkāka informācija par SAPARD darbību atrodama SAPARD gada ziņojumā. - ISPA [4] (Pirmspievienošanās struktūrpolitikas instruments) ir vērsts galvenokārt uz to, lai kandidātvalstīs ieviestu Kopienas infrastruktūras standartus. No tā tiek finansēta arī svarīga vides un transporta infrastruktūra. Sīkāka informācija par ISPA darbību atrodama ISPA gada ziņojumā. - Direktoru līmenī izveidotā Komisijas Koordinācijas komiteja trīs pirmspievienošanās instrumentiem 2005. gadā oficiāli nav sasaukta, kaut arī ir notikušas vairākas sanāksmes, jo īpaši saistībā ar jaunā Pirmspievienošanās instrumenta ( IPA ) un tā attiecīgo sastāvdaļu izveidi[5]. Vispārējā atbalsta dokumentu, ar kuru Komisija informē PHARE vadības komiteju par pirmspievienošanās atbalsta saskaņošanu 2005. gadā un plānoto palīdzību 2006. gadā, komitejai iesniedza 2006. gada 19. maijā. Šajā dokumentā ir orientējoši norādīts finanšu sadalījums gadā katrai valstij attiecībā uz trim instrumentiem, informācija par saskaņošanu ar EIB un starptautiskajām finanšu iestādēm, kā arī izskatīts decentralizētās vadības progress un perspektīvas. Atsevišķā ikgadējā ziņojumā par pirmspievienošanās palīdzības koordinēšanu iekļauta sīkāka informācija par koordināciju starp PHARE , ISPA un SAPARD . 3. SADARBīBA AR EIB UN STARPTAUTISKAJāM FINANšU IESTāDēM Komisija plānošanas cikla laikā regulāri apspriežas ar starptautiskām finanšu iestādēm (SFI) un divpusējiem līdzekļu piešķīrējiem, lai noteiktu kopējo pasākumu apjomu un papildinošas pieejas pirmspievienošanās prioritātēm. Sadarbību un projektu kopēju finansēšanu ar EIB un citām SFI, īpaši ar Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banku (ERAB), Pasaules Banku un Eiropas Padomes Attīstības banku (EPAB sadarbībā ar Vācijas Kreditanstalt für Wiederaufbau „KfW” ) organizē saskaņā ar 2006. gada 26. aprīļa grozīto Saprašanās memorandu starp Eiropas Komisiju un iesaistītajām starptautiskajām finanšu iestādēm par paplašināšanās valstīm. Saistībā ar PHARE horizontālo programmu īstenošana pavēra plašas iespējas SFI sadarbībai, ļaujot elastīgāk pagarināt SFI aizdevumu termiņus apvienojumā ar ES dotācijām salīdzinājumā ar ieguldījumu projektiem, ko finansē no valstu programmām. Neraugoties uz to, Komisija ir nodrošinājusi, ka šo divu veidu programmas papildina viena otru. Attiecībā uz horizontālajām programmām, ko finansē saskaņā ar PHARE , jaunās programmas, kas uzsāktas kopš 2005. gada, attiecas uz Rumāniju, Bulgāriju, Horvātiju un Turciju[6]. Secīgiem horizontāliem finanšu instrumentiem, kas pēc to rakstura ir tehniski un izmanto daudzvalstu pieeju, ir nepieciešams iesaistīt īpaši specializētas finanšu iestādes, kurām ir ilggadēja pieredze starptautiskajā finanšu darbībā, kā arī MVU un pašvaldību sektora attīstībā. Priekšroka tika dota finanšu iestādēm ar starptautisko publisko tiesību subjekta statusu, kas atbalsta ES vērtības paplašināšanās jomā un kurām ir līdzīgi politiskie mērķi, nevis privātā sektora finanšu iestādēm, kas vēlas komerciāli izdevīgus ieguldījumus. Pirmā līdzekļu programma tika uzsākta 1999. gadā kopā ar ERAB. EPAB, kas īsteno programmu sadarbībā ar KfW , un EIB pievienojās līdzekļu programmām turpmākajos gados. Komisija kopš 1999. gada ir uzsākusi 32 līdzekļu programmas. - 18 MVU finanšu instrumenti, ko veido 376 miljoni euro no ES stimulēšanas līdzekļiem un 2328,25 miljoni euro kā SFI piešķirtas kredītlīnijas. - 11 pašvaldību finanšu instrumenti, ko veido 117,8 miljoni euro no ES stimulēšanas līdzekļiem un 589 miljoni euro kā SFI aizdevumi. - 3 energoefektivitātes finanšu instrumenti pirmo reizi 2006. gadā, ko veido 53 miljoni euro no ES stimulēšanas līdzekļiem un 212 miljoni euro kā SFI aizdevumi. Īstenošana sāksies 2007. gada aprīlī. MVU finanšu instruments ir daudziem saņēmējiem paredzēta programma, kuras mērķis ir stiprināt finanšu starpnieku (t.i., banku, izpirkumnomas sabiedrību) iespējas paplašināšanās saņēmēju valstīs paplašināt un uzturēt finanšu operācijas ar MVU. Pašvaldību finansēšanas instrumentu mehānisms ir līdzīgs MVU finanšu instrumenta mehānismam. Aizdevumi un riska sadales instrumenti no SFI resursiem tiek apvienoti ar neatlīdzināmiem finanšu atvieglojumiem vietējiem finanšu starpniekiem. Ir paredzēts, ka PHARE ar noteiktu summu finansēs tehnisko palīdzību pašvaldībām, lai nostiprinātu pieprasījumu pašvaldību kredītu tirgū. Energoefektivitātes instrumentu izveidoja 2006. gadā, reaģējot uz Zaļo grāmatu par energoefektivitāti un direktīvu par ēku energoefektivitāti. Tā mērķis ir veicināt ieguldījumus visu veidu ēku energoefektivitātē un rūpniecības nozarē, padarot pieejamu atbilstošu finansējumu tiešajiem aizņēmējiem. Programmā ir apvienotas SFI kredītlīnijas, kas attiecinātas arī uz finanšu starpniekiem, un stimulēšanas līdzekļi nolūkā paaugstināt iekārtu izmaksu efektivitāti un padarīt pievilcīgākus ieguldījumus enerģētikā, un padarīt komisijas izdevīgākas vietējiem finanšu starpniekiem, lai stimulētu tos sniegt aizdevumus energoefektivitātes finansēšanai. EIB un Komisija ir radījušas instrumentu pierobežas rajoniem, kā bija pieprasīts Nicas Eiropadomes sanāksmē un noteikts Komisijas 2001. gada 25. jūlija paziņojumā par pierobežas rajoniem. Projekts vērsts uz mazu pašvaldību infrastruktūras izveidošanu pierobežas rajonos, lai veicinātu integrāciju ar esošajiem ES reģioniem. Tas sastāv no 2 pašvaldību infrastruktūras programmām, ko veido 40 miljoni euro no ES stimulēšanas līdzekļiem un EIB aizdevums 200 miljonu euro apjomā. Šī programma joprojām ir īstenošanas procesā. ES ieguldījums 2006. gadā ir samazināts no 50 miljoniem līdz 40 miljoniem euro, lai samērotu programmas apjomu ar iespējamiem projektiem. 4. UZRAUDZīBA UN NOVēRTēšANA Uzraudzības un novērtēšanas darbību mērķis ir, pirmkārt, uzraudzīt un izvērtēt finansiālo atbalstu saņēmējvalstīm to pirmspievienošanās mērķu sasniegšanai, novērtējot programmas darbības rezultātus un mācoties no gūtās pieredzes. Otrkārt, tās nodrošina atbildību attiecībā uz naudas vērtību un pirmspievienošanās fondu izlietojumu. Trešais mērķis ir atbalstīt vietējās uzraudzības un vērtēšanas resursu attīstību saņēmējvalstīs kā līdzekli, lai nostiprinātu to spējas pārvaldīt un kontrolēt pirmspievienošanās atbalstu. 4.1. Ex ante novērtēšana IPA orientācijas uz VDPD ex ante novērtējumu pabeidza 2006. gadā. Tā konstatējumi un ieteikumi deva ieguldījumu Kvalitātes atbalsta grupas (KAG) apspriešanas un rezultātu novērtēšanas procesā un pēc tam VDPD pamatnostādņu/dokumentu pārskatīšanā. 4.2. Uzraudzība un starpposma novērtējums Starpposma novērtēšanas shēmas īstenošanas rezultātā, ko 2006. gadā veica Rumānijā, Bulgārijā un Turcijā, tika sagatavoti 32 atsevišķi valstu, nozaru, ad-hoc vai tematiski novērtējuma ziņojumi attiecībā uz PHARE un citiem pirmspievienošanās finanšu instrumentu pasākumiem. Kopumā starpposma novērtēšanas ziņojumi par finansiālo atbalstu 2006. gadā parādīja, ka Bulgārijas, Rumānijas un Turcijas pirmspievienošanās atbalsta panākumi bija dažādi un ar lielām atšķirībām. Konkrēti starpposma novērtēšanas rezultāti par šīm trim valstīm ir aprakstīti II daļas 3.1. punktā. 4.3. Ex post novērtēšana Plašs PHARE ex post novērtējums, kas aptver valstu programmas, daudzvalstu programmas un tematiskus vērtējumus, tika pabeigts 2006. gadā. Ex post novērtējuma rezultātā tika sagatavoti astoņi daudzvalstu ziņojumi, desmit valstu novērtējuma ziņojumi, septiņi tematiski novērtējuma ziņojumi un konsolidēts novērtējuma ziņojums. Vērtējuma rezultāti kalpos par pamatu lēmumu pieņemšanai par pašreizējo pirmspievienošanās palīdzību un palīdzību Rietumbalkāniem. Šā ex post novērtējuma galvenie konstatējumi un secinājumi ir atrodami II daļas 3.2. punktā. 5. CITAS DARBīBAS Komisijas dienesti veica vairākus citus pasākumus, lai uzlabotu 2006. gada programmu kvalitāti, kā arī atbalstītu vietējās uzraudzības un novērtēšanas resursu veidošanu. Īpaši pasākumi aprakstīti pielikuma II daļas 3. punktā. [1] Prezidentūras 2006. gada jūnija secinājumu pilnu tekstu skatīt tīmekļa vietnē http://www.consilium.europa.eu/cms3_applications/Applications/newsRoom/LoadDocument.asp?directory=en/ec/&filename=90111.pdf. Prezidentūras 2006. gada decembra secinājumu pilnu tekstu skatīt tīmekļa vietnēhttp://www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/ec/92202.pdf. [2] CFCU (Centrālā finanšu un līgumu aģentūra), Reģionālās attīstības un valsts būvdarbu ministrija, Darba un sociālās politikas ministrija un Ekonomikas ministrija. [3] Vispārēja informācija par SAPARD ir atrodama Lauksaimniecības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē. [4] Vispārēja informācija par ISPA ir atrodama Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē. [5] Viens no 6 ierosinātajiem ārējo attiecību instrumentiem, kas ir jāpiemēro laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam, ir jaunais pirmspievienošanās palīdzības instruments ( IPA ). IPA kā ārējās palīdzības un iekšējās politikas virzienu mezgla punkta mērķis ir veicināt kandidātvalstu (Turcijas, Horvātijas un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas) un potenciālo kandidātvalstu (Albānijas, Bosnijas un Hercegovinas, Melnkalnes, un Serbijas, ieskaitot Kosovu, atbilstoši ANO Drošības padomes Rezolūcijai Nr. 1244) pievienošanos Eiropas Savienībai. IPA ir pievienošanās instruments, kas atbilst visām prasībām, kuras radušās pievienošanās procesā, īpaši attiecībā uz prioritātēm, uzraudzību un novērtēšanu. IPA aizstās pašreizējos pirmspievienošanās instrumentus, īpaši PHARE , kura joma ir atbalsts acquis communautaire ieviešanai, īstenojot iestāžu veidošanu un saistītos ieguldījumus, kā arī ieguldījumus saistībā ar ekonomisko un sociālo kohēziju un pārrobežu sadarbību; ISPA , kas ir Kohēzijas fonda priekštecis un atbalsta vides un transporta infrastruktūru; SAPARD , kas ir Lauku attīstības plānu priekštecis un atbalsta Kopējās lauksaimniecības politikas acquis un lauku attīstību, un Turcijas pirmspievienošanās instrumentus tādā pašā apjomā kā PHARE ; CARDS , kura darbības jomā ietilpst Rietumbalkāni. [6] Uz Turciju attiecas pirmspievienošanās finansiālā palīdzība Turcijai.