Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regula (ES) Nr. …/…, ar kuru īsteno Apvienoto Nāciju Organizācijas Šaujamieroču protokola 10. pantu un izveido eksporta atļauju, importa un tranzīta pasākumus šaujamieročiem, to detaļām un sastāvdaļām un munīcijai SEC(2010)663 SEC(2010)662 /* COM/2010/0273 galīgā redakcija - COD 2010/0147 */





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 31.5.2010 COM(2010)273 galīgā redakcija 2010/0147 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. …/…, ar kuru īsteno Apvienoto Nāciju Organizācijas Šaujamieroču protokola 10. pantu un izveido eksporta atļauju, importa un tranzīta pasākumus šaujamieročiem, to detaļām un sastāvdaļām un munīcijai SEC(2010)663 SEC(2010)662 PASKAIDROJUMA RAKSTS PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS - Priekšlikuma pamatojums un mērķi Konkrētajā gadījumā ir nepieciešama Savienības rīcība, lai pabeigtu Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijas pret transnacionālo organizēto noziedzību Protokola par šaujamieroču, to detaļu, sastāvdaļu un munīcijas nelegālas izgatavošanas un aprites apkarošanu [1], turpmāk tekstā – ANO Šaujamieroču protokols jeb UNFP , noteikumu transponēšanu Savienības (iepriekš Kopienas[2]) tiesību aktos. Savā 2005. gada 18. jūlija Paziņojumā par lielākas drošības garantēšanas pasākumiem attiecībā uz sprāgstvielām, detonatoriem, bumbu izgatavošanas ierīcēm un šaujamieročiem[3] Komisija skaidri pauda nepieciešamību un nodomu vispārējās transponēšanas ietvaros[4] īstenot UNFP 10. pantu, kas ļautu Komisijai izpildīt saistības iesniegt priekšlikumu par UNFP noslēgšanu Savienības vārdā, kas ir viens no galvenajiem Komisijas pašreizējās politikas mērķiem šaujamieroču jomā. Šā likumdošanas priekšlikuma mērķis ir pabeigt šo darbu, transponējot attiecīgos UNFP 10. panta "Vispārīgās prasības eksporta, importa un tranzīta licencēšanas vai atļauju izsniegšanas sistēmām" noteikumus. - Vispārīgs konteksts Saņēmusi Padomes pilnvarojumu, Komisija Eiropas Kopienas vārdā veda sarunas par tiem UNFP pantiem, kas ir Kopienas kompetencē, un 2002. gada 16. janvārī to parakstīja Eiropas Kopienas vārdā[5]. Padomes un Komisijas rīcības plānā par to, kā īstenot Hāgas programmu brīvības, drošības un tiesiskuma stiprināšanai Eiropas Savienībā,[6] starp būtiskām darbībām ir minēts priekšlikums par ANO Šaujamieroču protokola noslēgšanu Eiropas Kopienas vārdā. Tai sekojošajā Stokholmas programmā " Atvērta un droša Eiropa pilsoņu un viņu aizsardzības labā" [7] ieroču nelikumīga tirdzniecība ir minēta kā viena no nelikumīgām darbībām, kas joprojām apdraud ES iekšējo drošību, un programmā tiek atkārtoti apliecināts, ka Savienībai arī turpmāk būtu jāsekmē konvenciju (un to protokolu) ratifikācija, jo īpaši attiecībā uz tām konvencijām, kas ir izstrādātas ANO paspārnē. Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD)[8] 207. pantā ir dots juridiskais pamats paredzētajam priekšlikumam. (Kopējā tirdzniecības politika, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē saskaņā ar LESD 3. pantu, un uz kuru attiecas UNFP 10. panta noteikumi). Priekšlikums attiecas vienīgi uz civilam lietojumam paredzētiem šaujamieročiem, to detaļām un būtiskām sastāvdaļām un munīciju, un nevis uz šaujamieročiem, kas ir konkrēti paredzēti militāriem mērķiem. Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 207. pantu kopējas tirdzniecības politikas pamatā ir vienādi principi, inter alia attiecībā uz eksportu. Tāpēc jānosaka kopīgi noteikumi eksportam no Savienības. Šajā priekšlikumā pievēršas vienīgi šaujamieroču tirdzniecībai/pārsūtīšanai uz trešām valstīm, un tādējādi tas neattiecas uz šaujamieroču, to detaļu un būtisko sastāvdaļu un munīcijas pārsūtīšanu Kopienas iekšienē. - Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Priekšlikuma jomā (kopējā tirdzniecības politika) ES noteikumu pašlaik nav[9]. - Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem un mērķiem Eiropas Savienība joprojām nav noslēgusi UNFP , bet tās ir ES starptautiskās saistības. Šis pasākums ir saistīts ar ES pašreizējo politiku attiecībā uz pasākumiem cīņā pret pārrobežu noziedzību, pastiprinot šaujamieroču nelegālas aprites apkarošanu, tostarp eksporta kontroli un izsekošanu, un uz pasākumiem, kuru mērķis ir samazināt kājnieku ieroču ražošanu un izplatīšanu pasaulē. APSPRIEŠANĀS REZULTĀTI AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS - Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Apspriešanās ar ieinteresētajām personām notika ar anketu palīdzību un uzaicinot uz sanāksmēm dalībvalstis un ieinteresētās privātās puses (Eiropas civilai lietošanai paredzēto šaujamieroču un munīcijas ražotāju apvienību pārstāvjus, personas, kas iesaistītas ieroču civilā tirdzniecībā, medniekus, kolekcionārus, NVO, pētniecības iestādes, utt.), izveidojot īpašu e-pasta adresi (JLS-FIREARMS@ec.europa.eu) pastāvīgām konsultācijām, kā arī veicot ārēju pētījumu, kas palīdzētu sagatavot ietekmes novērtējumu. Turklāt Komisijā tika izveidota "starpdienestu grupa". Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Dalībvalstis un NVO piekrita, ka 10. panta īstenošana būtu lietderīga, lai novērstu šaujamieroču novirzi no legālā tirgus uz nelegālo tirgu. Privātās puses apgalvoja, ka dalībvalstīs jau ir stingrs regulējums, kas aptver šo aspektu, un pauda bažas par iespējamu negatīvu ietekmi uz mazajiem un vidējiem uzņēmumiem. Daudzas ieinteresētās personas no privātā sektora pauda īpašas bažas, ka tranzīta pasākumi un iespējams sadarbības trūkums no tranzīta valsts puses varētu aizkavēt visas procedūras. Visas ieinteresētās personas no privātā sektora uzskatīja, ka šaujamieroču īslaicīgam eksportam vai importam būtu jāpiemēro vienkāršotas procedūras. Par pasākumiem, kuriem būtu jāpiemēro vienkāršotas procedūras, konsenss netika panākts. Dažas dalībvalstis un NVO uzskatīja, ka vienkāršotas procedūras būtu jāattiecina vienīgi uz medniekiem un sporta šāvējiem (toties UNFP ietver apsvērumus arī par citiem pasākumiem, piemēram, izstādēm vai remontu). Privātās puses un NVO atzina par priekšrocību vairākkārtēju sūtījumu atļaujas un maksimālā licences pieprasījumu apstrādes termiņa noteikšanu. Komisija ir izskatījusi viedokļus, ko paudušas ieinteresētās personas no publiskā un privātā sektora. Šis priekšlikums ir izstrādāts nolūkā radīt lielāku drošību un efektivitāti. Arī šo abu aspektu apvienojums ir balstīts uz apspriešanās ar ieinteresētajām personām rezultātiem. - Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Zinātnes nozares un specializācijas jomas ANO Šaujamieroču protokola 10. pants ir daļa no starptautiska tiesību akta, kura noteikumus Kopiena ir iepriekš apstiprinājusi sarunu gaitā un vēlāk, parakstot protokolu. Izmantotās metodes Anketa dalībvalstīm un privātām ieinteresētām personām un NVO, divas atsevišķas sanāksmes ar dalībvalstu pārstāvjiem un privātām ieinteresētām personām, anketas saistībā ar ārēju pētījumu, īpašas e-pasta adreses (JLS-FIREARMS@ec.europa.eu) izveide pastāvīgām konsultācijām. Galvenās organizācijas un eksperti, ar kuriem apspriedās Anketas un uzaicinājumi uz sanāksmēm tika nosūtīti attiecīgām valstu iestādēm, Eiropas civilam lietojumam paredzēto šaujamieroču un munīcijas ražotāju apvienību pārstāvjiem, personām, kas ir iesaistītas ieroču civilā tirdzniecībā, medniekiem, kolekcionāriem, NVO, pētniecības iestādēm un citām Eiropas apvienībām (tirdzniecības palātām, ražotājiem, amatniecības, mazajiem un vidējiem uzņēmumiem). Saņemto un izmantoto padomu kopsavilkums Papildus tam, kas tiek ziņots sadaļā "Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā" , ir lietderīgi sīkāk norādīt tālāk minēto. Viens no apspriešanās laikā izvirzītiem risinājumiem bija tranzīta pasākumiem izmantot piekrišanu klusējot, ko atbalstīja privātās ieinteresētās personas, bet neatbalstīja dažas dalībvalstis un NVO. Būtībā tika panākta vienprātība par to, ka pienākumam iegūt prasīto informāciju (importa atļauja un paziņojums par iebildumu pret tranzītu neesamību) jābūt privātām pusēm. Tika ierosināta arī iespēja, ka mednieki/sporta šāvēji izmantotu Eiropas šaujamieroču apliecību un oficiālu ielūgumu uz pasākumu. Šajā priekšlikumā jo īpaši ir ņemta vērā nepieciešamība vienkāršot pasākumus īslaicīgam eksportam, mazināt ANO Šaujamieroču protokolā prasīto tranzīta pasākumu iespējamo negatīvo ietekmi, jo īpaši noteiktos apstākļos izmantojot piekrišanu klusējot, izmantot vairākkārtējas atļaujas vairākkārtējiem sūtījumiem un noteikt atļaujas izsniegšanas procesa maksimālo termiņu. Tajā pašā laikā šajā priekšlikumā ir ņemta vērā dalībvalstu pašreizējā prakse. Ekspertu padomu publiskošanai izmantotie līdzekļi Šim dokumentam pievienotais ietekmes novērtējums. - Ietekmes novērtējums Šim dokumentam pievienotajā ietekmes novērtējumā tika izstrādāti četri politikas risinājumi. Pirmajā politikas risinājumā netika paredzēts veikt nekādu ES darbību. Tas tika noteikts kā teorētisks risinājums, ņemot vērā gan starptautiskās tiesiskās saistības, kuras Kopiena (tagad Savienība) ir uzņēmusies, parakstot protokolu, gan vienotu principu trūkumu jautājumā, kas ietilpst kopīgās tirdzniecības politikas jomā, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē. Pārējie trīs politikas risinājumi tika izraudzīti, pamatojoties uz to ievirzi uz drošību vai efektivitāti, kur efektivitāte nozīmē apjomu, kādā mērķus var sasniegt ar noteiktu resursu daudzumu vai ar vismazākajām iespējamām izmaksām. Šajā gadījumā efektivitāte attiecas uz sloga samazināšanu līdz minimumam attiecībā uz privātām pusēm un valsts pārvaldes iestādēm. Otrais politikas risinājuma mērķis bija optimālā veidā sasniegt mērķi dot ieguldījumu drošības uzlabošanā attiecībā uz civilam lietojumam paredzēto šaujamieroču eksportu, importu un tranzītu un iespējamas novirzes no legālā tirgus novēršanā. Trešā politikas risinājuma mērķis bija panākt, ka UNFP 10. pants tiek efektīvi īstenots attiecībā uz privātām pusēm. Ceturtajā politikas risinājumā galvenā uzmanība bija pievērsta valsts pārvaldes iestāžu efektivitātei. Par vēlamo tika atzīts trešais risinājums, un tas tiek atspoguļots šajā priekšlikumā. Ar to tiek pildīts mērķis visaptverošākajā veidā īstenot UNFP 10. pantu, un tas ir labākais risinājums, apvienojot imperatīvās normas, kas ir pielāgotas atbilstīgi produkta veidam (civilam lietojumam), ar dispozitīvām normām, kas atbilstu ieinteresēto personu tiesiskai paļāvībai. Tajā ir apvienoti dažādu politikas risinājumu dažādi aspekti, pamatojoties uz galvenajām priekšrocībām un trūkumiem, kas tika konstatēti attiecībā uz katru no tiem, lai panāktu lielāku efektivitāti un lietderīgumu. Šāds lietderīguma/drošības un efektivitātes apvienojums, šķiet, rada lielāko potenciālu būtiskiem ieguvumiem attiecībā uz iesaistītajām interešu grupām un — cita starpā — ir balstīts uz apspriešanās ar ieinteresētajām personām rezultātiem. Paredzētā vienkāršotā procedūra īslaicīgam eksportam "pārbaudāmos likumīgos nolūkos" un jo īpaši ierosinātie tranzīta pasākumi samazinās iespējamo administratīvo slogu attiecībā uz tiem likumīgajiem mērķiem, kas ir uzskaitīti pašā UNFP . Attiecībā uz īpašo jautājumu par piekrišanas klusējot izmantošanu, tas tika izstrādāts nolūkā panākt līdzsvaru starp procesa paātrināšanas interesēm (uzņēmējdarbību) un samērīga termiņa nodrošināšanu, lai tranzīta valsts varētu reaģēt (drošību). PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI - Ierosināto pasākumu kopsavilkums UNFP 10. pantā "Vispārīgās prasības eksporta, importa un tranzīta licencēšanas vai atļauju izsniegšanas sistēmām" tiek prasīts, lai "katra dalībvalsts izveido vai uztur efektīvu eksporta un importa, kā arī starptautiskā tranzīta pasākumu licencēšanas vai atļauju izsniegšanas sistēmu šaujamieroču, to detaļu, sastāvdaļu un munīcijas pārsūtīšanai" , tādējādi uzlabojot pārsūtīšanu kontroli un veicinot labāku tiesībaizsardzību. UNFP 10. pants ir balstīts uz principu, ka šaujamieroči un ar tiem saistītas vienības nedrīkstētu pārsūtīt starp valstīm bez visu iesaistīto valstu informēšanas un to piekrišanas. Šaujamieročus nedrīkstētu eksportēt uz vai caur valstīm, kas nav atļāvušas pārsūtīšanu. Likumīgam eksportam un importam izmantoto dokumentu saturam būtu jābūt pietiekamam, lai nodrošinātu izsekošanu. Līdztekus minētajām imperatīvajām normām UNFP 10. pantā pusēm tiek atļauts pieņemt vienkāršotas procedūras neliela šaujamieroču skaita īslaicīgam eksportam, importam un tranzītam, kas tiek veikts "pārbaudāmos likumīgos nolūkos" , piemēram, atpūtas pasākumam, remontam, izstādei. Pēdējā tiek minēts kā dispozitīva norma. Šā priekšlikuma I nodaļā pievēršas priekšmetam, definīcijai un apjomam. Definīcijās (2. pantā) attiecīgos gadījumos tiek ņemti vērā ANO Šaujamieroču protokola paralēlie noteikumi, taču precizitātes labad tās ir pielāgotas citiem esošiem ES tiesību aktiem vai tieši atsaucas uz tiem, piemēram, šaujamieroču, to detaļu un būtisku sastāvdaļu un munīcijas definīcijās tiek precīzi atspoguļotas Direktīvas 91/477 definīcijas vai arī tiek dota tieša atsauce uz Kopienas Muitas kodeksu. Regulas 3. pantā ir uzskaitīti konkrēti izņēmumi, uz kuriem šī regula neattiecas. Priekšlikuma II nodaļā tiek aplūkotas eksporta atļaujas, procedūras un pārbaudes. Ar attiecīgiem pantiem tiek transponēti jēdzieni, kas ir imperatīvi noteikti UNFP 10. pantā. Regulas 4. pantā tiek noteikts vispārējs pienākums pieprasīt eksporta atļauju, tajā ir dota atsauce uz to produktu sarakstu, uz kuriem attiecas šis priekšlikums (tas ir iekļauts priekšlikuma pielikumā) un tiek noteikta atjaunināšana. Regulas 5. un 6. pantā par nosacījumiem eksporta atļaujas izsniegšanai tiek iekļauti arī daži mīkstinoši pasākumi, kas izstrādāti, ņemot vērā padomus, kādus apspriešanās laikā devušas ieinteresētās personas, piemēram, maksimālais apstrādes laiks, iespēja izmantot elektroniskos dokumentus un piekrišana klusējot tranzītam. Regulas 11. un 12. pantā attiecīgi pievēršas atbilstīgajiem UNFP 10. panta 4. un 5. punkta noteikumiem par atļaujas procedūras pārbaudi. Regulas 7. pants attiecas uz vienkāršotajām procedūrām īslaicīgam eksportam pārbaudāmos likumīgos nolūkos, īstenojot UNFP 10. panta 6. punkta nesaistošos noteikumus. Šajā nodaļā tiek ietverti arī noteikumi par vispārīgiem kritērijiem, kas dalībvalstīm jāņem vērā, izvērtējot eksporta atļaujas pieprasījumu (8. un 9. pants) un par valstu kompetento iestāžu pilnvarām (13. pants), kas ir līdzīgas tām, kas ir noteiktas citos tirdzniecības politikas tiesību aktos, proti, "Divējāda lietojuma" regulā[10]. Regulas 10. panta galvenā uzmanība pievērsta nepieciešamībai veikt uzskaiti. Regulas 14. pantā tiek atveidota standartformula par sodiem. Priekšlikuma III nodaļā "Muitas procedūras" (15. un 16. pants) un IV nodaļā "Administratīvā sadarbība" (17. pants) ir iekļauti standartnoteikumi, kurus parasti izmanto tirdzniecības politikas tiesību aktos. Priekšlikuma V nodaļa attiecas uz vispārējiem un nobeiguma noteikumiem. Līdztekus Koordinācijas grupas izveidei (18. pants) tajā ir īpaši iekļauta atkārtotas izskatīšanas atruna (19. panta 3. punkts) un noteikumi par regulas stāšanos spēkā (20. pants). - Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību 207. pants. - Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Savienības ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. - Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. Proporcionalitāte tiek nodrošināta, ierosinātā risinājuma saturu attiecinot vienīgi uz UNFP 10. panta noteikumiem, par ko iepriekš sarunās par protokolu ir saņemts ES apstiprinājums. Kopumā priekšlikumā paredzēts vienīgi tas, kas nepieciešams mērķa sasniegšanai. Līdztekus standartnoteikumiem, kas ir raksturīgi tirdzniecības politikai, lai ņemtu vērā privāto ieinteresēto personu paustās bažas un komentārus, ar priekšlikumu tiek īstenoti UNFP 10. panta dispozitīvās normas, kuru mērķis ir samazināt administratīvo noteikumu radīto slogu, jo īpaši attiecībā uz tranzīta pasākumiem. - Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātais tiesību akts: regula. Citi juridiskie līdzekļi nebūtu piemēroti. Regula ir leģislatīvs akts, kas 207. panta 2. punktā paredzēts attiecībā uz tirdzniecības politikas jautājumiem. IETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikums neietekmē Eiropas Savienības budžetu. IZVēLES ELEMENTI - Pārbaude, pārskatīšana un turpināmība Priekšlikumā ir ietverta atkārtotas izskatīšanas atruna. 2010/0147 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. …/…, ([…]. gada […]), ar kuru īsteno Apvienoto Nāciju Organizācijas Šaujamieroču protokola 10. pantu un izveido eksporta atļauju, importa un tranzīta pasākumus šaujamieročiem, to detaļām un sastāvdaļām un munīcijai EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta iesniegšanas valstu parlamentiem, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: 1. Saskaņā ar Padomes 2001. gada 16. oktobra Lēmumu 2001/748/EK[11] par Apvienoto Nāciju Organizācijas Protokola par šaujamieroču, to daļu, detaļu un munīcijas nelikumīgu ražošanu un tirdzniecību, kas pievienots Konvencijai pret transnacionālo organizēto noziedzību, parakstīšanu Eiropas Kopienas[12] vārdā Komisija 2002. gada 16. janvārī ir Kopienas vārdā parakstījusi minēto protokolu (turpmāk – ANO Šaujamieroču protokols vai UNFP ). 2. ANO Šaujamieroču protokols, kura mērķis ir veicināt, sekmēt un stiprināt sadarbību starp dalībvalstīm nolūkā novērst, apkarot un izskaust šaujamieroču, to detaļu, sastāvdaļu un munīcijas nelegālu izgatavošanu un apriti, stājās spēkā 2005. gada 3. jūlijā. 3. Lai atvieglotu šaujamieroču izsekošanu un efektīvi apkarotu šaujamieroču, to detaļu un munīcijas nelikumīgu apriti, ir jāuzlabo informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm. 4. Personas dati jāapstrādā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvu 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti[13] un Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti[14]. 5. Savā Paziņojumā par lielākas drošības garantēšanas pasākumiem attiecībā uz sprāgstvielām, detonatoriem, bumbu izgatavošanas ierīcēm un šaujamieročiem[15] Komisija paziņoja savu nodomu īstenot ANO Šaujamieroču protokola 10. pantu kā daļu no pasākumiem, kurus nepieciešams veikt, lai Savienība varētu noslēgt minēto protokolu. 6. ANO Šaujamieroču protokolā visām pusēm tiek jo īpaši prasīts izveidot vai uzlabot administratīvās procedūras vai sistēmas, lai veiktu efektīvu kontroli pār šaujamieroču izgatavošanu, marķēšanu, importu un eksportu. 7. Atbilstība ANO Šaujamieroču protokolam prasa arī, lai tiktu noteikts, ka šaujamieroču, to detaļu un daļu vai munīcijas nelegāla aprite ir noziedzīgs nodarījums, un tiktu veikti pasākumi, lai tos varētu konfiscēt. 8. Šī regula nebūtu jāpiemēro šaujamieročiem, to detaļām un būtiskām sastāvdaļām vai munīcijai, kas ir konkrēti paredzēti militāriem mērķiem. Nepieciešamība izpildīt ANO Šaujamieroču protokola 10. panta prasības būtu jāpielāgo, lai noteiktu vienkāršotas procedūras attiecībā uz civilam lietojumam paredzētiem šaujamieročiem. Līdz ar to būtu jānodrošina noteikti atvieglojumi attiecībā uz vairākkārtēju sūtījumu atļauju, tranzīta pasākumiem un īslaicīga eksportu likumīgiem mērķiem. 9. Šī regula neskar Līguma par Eiropas Savienības darbību 346. panta piemērošanu, kurš attiecas uz dalībvalstu būtiskām drošības interesēm, un tā neietekmē Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/43/EK, ar ko vienkāršo noteikumus un nosacījumus ar aizsardzību saistīto ražojumu sūtījumiem[16]. Turklāt ANO Šaujamieroču protokols un līdz ar to šī regula neattiecas uz starpvalstu darījumiem vai starpvalstu pārsūtījumiem gadījumos, kad šī protokola piemērošana ierobežotu Dalībvalsts tiesības rīkoties valsts drošības interesēs saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtiem. 10. Padomes 1991. gada 18. jūnija Direktīva 91/477/EEK par ieroču iegādes un glabāšanas kontroli[17] attiecas uz civilam lietojumam paredzētu šaujamieroču pārsūtīšanu Savienības teritorijā, bet šajā regulā galvenā uzmanība ir pievērsta pasākumiem attiecībā uz pārvietošanu no Eiropas Savienības teritorijas uz trešām valstīm vai cauri tām. 11. Ja šaujamieročus, to detaļas un būtiskās sastāvdaļas un munīciju importē no trešām valstīm, uz tiem attiecas Kopienas tiesību akti un tādējādi arī Direktīvas 91/477/EEK prasības. 12. Būtu jāpanāk saskanīgums attiecībā uz uzskaites noteikumiem, kas ir spēkā saskaņā ar Savienības tiesību aktiem. 13. Lai nodrošinātu šīs regulas pienācīgu piemērošanu, visas dalībvalstis veic pasākumus, kas kompetentajām iestādēm piešķir attiecīgas pilnvaras. 14. Lietderības labad Komisijai būtu jādod pilnvaras uzturēt to šaujamieroču, to detaļu un būtisku sastāvdaļu un munīcijas sarakstu, kuriem saskaņā ar šo regulu ir nepieciešama atļauja, un grozīt šo sarakstu, pamatojoties uz turpmākiem grozījumiem Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu[18] I pielikumā. 15. Savienība ir pieņēmusi muitas noteikumu kopumu, kas ir ietverts Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi[19] un tās īstenošanas noteikumos, kas noteikti Komisijas Regulā (EEC) Nr. 2454/93[20]. Būtu jāņem vērā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Regula (EK) Nr. 450/2008, ar ko izveido Kopienas Muitas kodeksu (Modernizētais muitas kodekss)[21], kuras noteikumi ir piemērojami dažādos posmos saskaņā ar tās 188. pantu. Šī regula nekādi neierobežo pilnvaras, kas noteiktas saskaņā ar Kopienas Muitas kodeksu un tā īstenošanas noteikumiem. 16. Dalībvalstīm būtu jāparedz noteikumi par sodiem, ko piemēro, ja tiek pārkāpti šīs regulas noteikumi, un jānodrošina to īstenošana. Šiem sodiem vajadzētu būt efektīviem, samērīgiem un preventīviem. 17. Šī regula neskar Savienības režīmu divējāda lietojuma preču eksporta, pārvadājumu, starpniecības un tranzīta kontrolei, kas ir izveidots ar Padomes 2009. gada 5. maija Regulu (EK) Nr. 428/2009[22]. 18. Komisijai un dalībvalstīm būtu jāapmainās ar informāciju par pasākumiem, ko tās veikušas saskaņā ar šo regulu, kā arī ar citu būtisku informāciju, kas ir to rīcībā saistībā ar šo regulu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. I NODAĻA PRIEKŠMETS, DEFINĪCIJAS UN DARBĪBAS JOMA 1. pants Šajā regulā paredz noteikumus, ar kuriem regulē šaujamieroču, to detaļu un būtisku sastāvdaļu un munīcijas eksporta atļaujas un importa un tranzīta pasākumus, nolūkā īstenot Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijas pret transnacionālo organizēto noziedzību Protokola par šaujamieroču, to detaļu, sastāvdaļu un munīcijas nelegālas izgatavošanas un aprites apkarošanu (turpmāk – ANO Šaujamieroču protokols) 10. pantu. 2. pants Šajā regulā: 19. "šaujamierocis" ir jebkurš portatīvs ierocis ar stobru, no kura kanāla šaujampulvera iedarbības rezultātā tiek izsviests šāviņš, lode vai lādiņš vai kurš ir paredzēts šāviņa, lodes vai lādiņa izsviešanai no stobra kanāla šaujampulvera iedarbības rezultātā, vai kurš var tikt pārveidots šāviņa, lodes vai lādiņa izsviešanai no stobra kanāla šaujampulvera iedarbības rezultātā. Uzskata, ka priekšmets var tikt pārveidots šāviņa, lodes vai lādiņa izsviešanai no stobra kanāla šaujampulvera iedarbības rezultātā, ja — tam ir šaujamieroča izskats; un — sakarā ar tā konstrukciju vai materiālu, no kura tas izgatavots, to var šādi pārveidot; 20. "detaļas un būtiskas sastāvdaļas" ir jebkurš elements vai tā aizstājējs, kas ir speciāli konstruēts kādam šaujamierocim un būtiski nepieciešams tā darbināšanai, tostarp stobrs, rāmis vai pastobrs, slīdnis vai cilindrs, sprūds vai aizslēgs, kā arī jebkura ierīce, kas konstruēta vai pielāgota šaujamieroča šāviena skaņas klusināšanai. "Būtiska sastāvdaļa" ir aizslēga mehānisms, patronu nodalījums un šaujamieroča stobrs, kas, atsevišķi ņemot, ir ietverti šaujamieroču kategorijā, kurai tie uzliekami vai ir uzlikti; 21. "munīcija" ir visa patrona vai tās sastāvdaļas, tostarp patronu čaulas, kapsulas, šaujampulveris, lodes vai lādiņi, ko izmanto šaujamierocī, ar noteikumu, ka šīm daļām attiecīgajā dalībvalstī ir vajadzīga atļauja; 22. "dezaktivēti šaujamieroči" ir šaujamieroča definīcijai atbilstoši priekšmeti, kas ir padarīti pastāvīgi nelietojami ar dezaktivēšanas palīdzību, nodrošinot, ka visas šaujamieroča galvenās daļas ir padarītas neatgriezeniski nelietojamas un nenoņemamas, neaizvietojamas vai maināmas tādā veidā, kas nodrošinātu iespēju kaut kādā veidā reaktivēt minēto šaujamieroci; 23. "eksports" ir (i) eksporta procedūra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 161. panta nozīmē; (ii) reeksports [atkalizvešana] Regulas (EEK) Nr. 2913/92 182. panta nozīmē, bet neietverot tranzītā esošas vienības; 24. "eksportētājs" ir fiziska vai juridiska persona, kuras vārdā iesniegta eksporta deklarācija, t.i., persona, kurai deklarācijas iesniegšanas laikā ir līgums ar saņēmēju trešā valstī un kurai ir pilnvaras nosūtīt preci ārpus Savienības muitas teritorijas. Ja nav noslēgts eksporta līgums vai līguma īpašnieks nerīkojas savā vārdā, eksportētājs ir persona, kurai ir pilnvaras sūtīt preces ārpus Savienības muitas teritorijas; Gadījumos, kad tiesības rīkoties ar šaujamieročiem, to detaļām un būtiskām sastāvdaļām un munīciju ir personai, kas veic uzņēmējdarbību vai pastāvīgi dzīvo ārpus Savienības, saskaņā ar līgumu, uz kura pamata veic eksportu, uzskata, ka eksportētājs ir līgumslēdzēja puse, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā; 25. "Savienības muitas teritorija" ir teritorija Regulas (EEK) Nr. 2913/92 3. panta nozīmē; 26. "eksporta deklarācija" ir darbība, ar kuru persona noteiktā veidā un kārtībā paziņo par savu nodomu šaujamieročiem, to detaļām un būtiskām sastāvdaļām un munīcijai piemērot eksporta procedūru; 27. "īslaicīgs eksports" ir šaujamieroču pārvietošana, atstājot Savienības muitas teritoriju, bet ar nolūku reimportēt; 28. "tranzīts" ir preču pārvadājuma darbība, kurā preces atstāj Savienības muitas teritoriju un šķērso vienas vai vairāku trešo valstu teritoriju, un kuras galīgais galamērķis ir cita trešā valsts; 29. "pārkraušana" ir tranzīts, kurš ietver preču fizisku izkraušanu no importētāja transportlīdzekļa, kurai seko atkārtota iekraušana parasti citā transportlīdzeklī; 30. "eksporta atļauja" ir atļauja, kuru piešķir vienam konkrētam eksportētājam attiecībā uz vienu gala lietotāju vai saņēmēju trešā valstī un kura attiecas uz vienu vai vairākiem šaujamieročiem, to detaļām, sastāvdaļām un munīciju; 31. "vairākkārtēja eksporta atļauja" ir atļauja, kuru piešķir vienam konkrētam eksportētājam vairākiem sūtījumiem vienam un tam pašam gala lietotājam vai saņēmējam trešā valstī un kura attiecas uz vienu vai vairākiem šaujamieročiem, to detaļām, sastāvdaļām un munīciju; 32. "nelikumīga aprite" ir šaujamieroču, to detaļu un būtisku sastāvdaļu vai munīcijas imports, eksports, pārdošana, piegāde, pārvietošana vai pārsūtīšana no vienas dalībvalsts teritorijas vai caur to uz trešās valsts teritoriju, ja i) attiecīgā dalībvalsts to neatļauj saskaņā ar šī regulas noteikumiem vai ii) šaujamieroči nav marķēti saskaņā ar Direktīvas 91/477/EEK 4. panta 1. punktu, vai iii) importēšanas laikā importētie šaujamieroči nav marķēti vismaz ar vienkāršu marķējumu, kas ļauj noteikt pirmo importa valsti Eiropas Savienībā, vai, ja šaujamierocim šāda marķējuma nav, unikālu marķējumu, pēc kura identificē importētos šaujamieročus; 33. "izsekošana" ir šaujamieroču un, ja iespējams, to detaļu un būtisku sastāvdaļu un munīcijas sistemātiska izsekošana no ražotāja līdz pircējam, lai palīdzētu dalībvalstu kompetentajām iestādēm atklāt, izmeklēt un analizēt nelikumīgu izgatavošanu un apriti. 3. pants 34. Šī regula neattiecas uz: 35. starpvalstu darījumiem vai valstu sūtījumiem; 36. šaujamieročiem, to detaļām un būtiskām sastāvdaļām un munīciju, ja tie ir īpaši izstrādāti militāram lietojumam un jebkurā gadījumā pilnībā automātiskiem šaujamieročiem; 37. šaujamieročiem, to detaļām un būtiskām sastāvdaļām un munīciju, ja tie ir paredzēti dalībvalstu bruņotajiem spēkiem, policijai un valsts iestādēm; 38. kolekcionāriem un struktūrām, kas nodarbojas ar šaujamieroču, to detaļu un būtisku sastāvdaļu un munīcijas kultūras un vēsturiskiem aspektiem, un ko par tādiem atzīst dalībvalsts, kuras teritorijā tie ir reģistrēti vai pastāvīgi dzīvo, ar noteikumu, ka tiek nodrošināti izsekošanas pasākumi; 39. dezaktivētiem šaujamieročiem; 40. antīkiem šaujamieročiem un to kopijām saskaņā ar valsts tiesību aktiem ar noteikumu, ka antīkie šaujamieroči neietver šaujamieročus, kas izgatavoti pēc 1899. gada; 41. sūtījumiem ar jūras transportu vai caur trešo valstu ostām ar noteikumu, ka nenotiek pārkraušana vai transportlīdzekļa maiņa. 42. Šī regula neskar muitas noteikumu kopumu, kas ietverts Padomes Regulā (EEK) Nr. 2913/92 (Kopienas Muitas kodekss) un Komisijas Regulā (EEK) Nr. 2454/93 (Kopienas muitas kodeksa īstenošanas noteikumi), Eiropas parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Regulā (EK) Nr. 450/2008, ar ko izveido "Modernizēto muitas kodeksu", kā arī režīmam divējāda lietojuma preču eksporta, pārvadājumu, starpniecības un tranzīta kontrolei, kas izveidots ar Padomes Regulu (EK) Nr. 428/2009 (Divējāda lietojuma regula). II NODAĻA EKSPORTA ATĻAUJA, PROCEDŪRAS UN PĀRBAUDES 4. pants Šīs regulas I pielikumā uzskaitīto šaujamieroču, to detaļu un būtisku sastāvdaļu un munīcijas eksportam ir vajadzīga eksporta atļauja vai vairākkārtēja eksporta atļauja. Šādu atļauju piešķir tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā eksportētājs veic uzņēmējdarbību vai pastāvīgi dzīvo. Komisija izdara grozījumus šīs regulas I pielikumā, pamatojoties uz grozījumiem Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un Kopējo muitas tarifu I pielikumā. 5. pants 43. Pirms eksporta atļaujas vai vairākkārtēja eksporta atļaujas izsniegšanas šaujamieročiem, to detaļām un sastāvdaļām un munīcijai, attiecīgā dalībvalsts pārbauda, vai 44. importētāja trešā valsts ir izdevusi attiecīgu importa atļauju un 45. tranzīta trešās valstis, ja tādas ir, ir sniegušas rakstisku paziņojumu – vēlākais pirms nosūtīšanas –, ka tām nav iebildumu pret tranzītu. 46. Ja divdesmit darba dienu laikā, kopš eksportētājs ir iesniedzis rakstisku lūgumu neiebilst pret tranzītu, nav saņemti iebildumi pret tranzītu, tiek uzskatīts, ka tranzīta trešā valsts, kurai iesniegts lūgums, neiebilst un tā ir devusi klusējošu piekrišanu tranzītam. 47. Eksportētājs iesniedz par eksporta vai vairākkārtēja eksporta atļaujas izsniegšanu atbildīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm nepieciešamos dokumentus, ar kuriem pierāda, ka importētāja trešā valsts ir atļāvusi importu un tranzīta trešai valstij nav iebildumu pret tranzītu vai arī tā ir devusi tam piekrišanu klusējot. 48. Dalībvalstis apstrādā eksporta atļaujas vai vairākkārtēja eksporta atļaujas pieprasījumus termiņā, kādu nosaka valsts tiesību aktos vai praksē, bet kas jebkurā gadījumā nepārsniedz deviņdesmit darba dienas. 49. Eksporta vai vairākkārtēja eksporta atļaujas derīguma termiņu nosaka dalībvalstis, bet tas nav būt īsāks kā divpadsmit mēneši. 50. Dalībvalstis var nolemt atļaujas pieprasījuma apstrādes nolūkos izmantot elektroniskus dokumentus. 6. pants 51. Izsekošanas nolūkos eksporta atļaujā vai vairākkārtēja eksporta atļaujā un importa atļaujā un pavaddokumentos kopā ir ietverta informācija par 52. atļauju izdošanas datumiem un derīguma termiņiem; 53. atļauju izdošanas vietu; 54. eksporta valsti; 55. importa valsti; 56. attiecīgā gadījumā – tranzīta trešām valstīm; 57. saņēmēju; 58. galīgo saņēmēju, ja tas ir zināms sūtīšanas laikā; 59. šaujamieroču, to detaļu un sastāvdaļu un munīcijas aprakstu un daudzumu, tostarp šaujamieroču marķējumu. 60. Šā panta 1. punktā minēto informāciju, ja tā ir ietverta importa atļaujā, eksportētājs sniedz iepriekš tranzīta trešām valstīm vēlākais pirms sūtīšanas. 7. pants 61. Šā panta 2., 3. un 4. punktā noteiktās vienkāršotās procedūras piemēro šaujamieroču īslaicīgam eksportam pārbaudāmos likumīgos nolūkos, kas ietver medības, šaušanas sportu, novērtēšanu, izstādes un remontu. 62. Īslaicīgam eksportam nepiemēro šajā regulā noteiktos tranzīta pasākumus. 63. Veicot viena vai vairāku šaujamieroču īslaicīgu eksportu ceļojuma laikā uz trešo valsti, mednieki vai sporta šāvēji, atstājot Savienības muitas teritoriju caur savas dzīvesvietas dalībvalsts ārējās robežas robežšķērsošanas punktu, var uzrādīt Eiropas šaujamieroču apliecību saskaņā ar Direktīvas 91/477/EEK 1. un 12. pantu, valsts šaujamieroču licenci, valsts medību atļauju vai citu derīgu valsts dokumentu, ko izdevusi viņu dzīvesvietas dalībvalsts kompetentā iestāde. 64. Veicot viena vai vairāku šaujamieroču īslaicīgu eksportu ceļojuma laikā uz trešo valsti, mednieki vai sporta šāvēji, atstājot Savienības muitas teritoriju caur ārējās robežas robežšķērsošanas punktu dalībvalstī, kas nav viņu dzīvesvietas dalībvalsts, var uzrādīt Eiropas šaujamieroču apliecību, ko saskaņā ar Direktīvas 91/477/EEK 1. un 12. pantu izdevusi viņu dzīvesvietas dalībvalsts kompetentā iestāde. Tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā atrodas Savienības ārējās robežas robežšķērsošanas punkts, paziņo kompetentajai iestādei mednieka vai sporta šāvēja dzīvesvietas dalībvalstī, kura ir izdevusi Eiropas šaujamieroču apliecību, īslaicīgā eksporta datumu, uz laiku eksportēto šaujamieroču daudzumu un paredzamo atgriešanās datumu, kādu īslaicīgā eksporta laikā deklarējis mednieks vai sporta šāvējs. 65. Mednieki un sporta šāvēji, kuri ir paredzējuši izmantot šā panta 3. un 4. punktā minēto vienkāršoto procedūru, pamato sava ceļojuma iemeslus, konkrēti uzrādot ielūgumu vai citu pierādījumu par medībām vai mērķī šaušanas pasākumiem galamērķa trešā valstī. 8. pants 66. Pieņemot lēmumu par eksporta atļaujas vai vairākkārtēja eksporta atļaujas piešķiršanu vai nepiešķiršanu saskaņā ar šo regulu, dalībvalstis ņem vērā visus atbilstīgos apsvērumus, tostarp, attiecīgā gadījumā: 67. saistības un pienākumus, ko tās uzņēmušās kā attiecīgo starptautisko eksporta kontroles pasākumu dalībnieces vai arī ratificējot atbilstošus starptautiskos līgumus; 68. saistības saskaņā ar sankcijām, kas uzliktas lēmumiem, kurus pieņēmusi Padome, vai ar Eiropas drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) lēmumu, vai ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības Padomes saistošu rezolūciju, jo īpaši par ieroču embargo; 69. valsts ārpolitikas un drošības politikas apsvērumus, tostarp tos, kurus aptver Padomes Kopējā nostāja 2008/944/KĀDP[23]; 70. apsvērumus par paredzēto galīgo izmantojumu un novirzes risku. 71. Papildus 1. punktā noteiktajiem kritērijiem, novērtējot pieteikumu vairākkārtēja eksporta atļaujai, dalībvalstis ņem vērā eksportētāja izmantotos samērīgos un piemērotos līdzekļus un procedūras, lai nodrošinātu atbilstību šīs regulas noteikumiem un mērķiem, un atļaujas noteikumiem un nosacījumiem. 9. pants 72. Dalībvalstis 73. atsakās piešķirt eksporta atļauju vai vairākkārtēja eksporta atļauju, ja fiziskā vai juridiskā persona, kas iesniedz pieteikumu šādai atļaujai, ir bijusi iepriekš sodīta par šaujamieroču, to detaļu un būtisku sastāvdaļu vai munīcijas nelikumīgu apriti vai par citiem smagiem noziegumiem; 74. anulē, aptur, groza vai atsauc eksporta vai vairākkārtēja eksporta atļauju, ja vairs netiek izpildīti tās piešķiršanas nosacījumi. 75. Ja dalībvalstis atsakās izsniegt, anulē, aptur vai atsauc eksporta vai vairākkārtēja eksporta atļauju, tās par to paziņo citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm un veic attiecīgās informācijas apmaiņu ar tām. Ja kādas dalībvalsts kompetentās iestādes ir apturējušas eksporta atļauju, apturēšanas perioda beigās dalībvalstīm paziņo galīgo novērtējumu. 76. Pirms kādas dalībvalsts kompetentās iestādes, rīkojoties saskaņā ar šo regulu, piešķir eksporta vai vairākkārtēja eksporta atļauju, tās izskata visus noraidījumus saskaņā ar šo regulu, par kuriem tām ir ziņots, lai pārliecinātos, vai citas dalībvalsts vai citu dalībvalstu kompetentās iestādes ir noraidījušas atļaujas piešķiršanu būtībā identiskam darījumam (proti, par vienību ar būtībā identiskiem parametriem vai tehnisko raksturojumu tam pašam importētājam vai saņēmējam). Tās vispirms apspriežas ar tās dalībvalsts vai dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kura ir izdevusi šādu(s) noraidījumu(s), kā noteikts 1. un 2. punktā. Ja pēc šādas apspriešanās dalībvalsts kompetentās iestādes nolemj piešķirt atļauju, tās par to paziņo citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm, sniedzot visu attiecīgo informāciju, lai paskaidrotu lēmumu. 77. Visa informācija, kuras apmaiņu veic saskaņā ar šā panta noteikumiem, atbilst 17. panta 2. punkta noteikumiem par šādas informācijas konfidencialitāti. 10. pants Saskaņā ar spēkā esošiem saviem tiesību aktiem vai praksi, dalībvalstis ne mazāk kā divdesmit gadus glabā visu informāciju attiecībā uz šaujamieročiem un, ja tas ir vajadzīgs un ir atbilstīgi, uz to detaļām un būtiskām sastāvdaļām un munīciju, kas ir nepieciešama, lai izsekotu un identificētu šos šaujamieročus, to detaļas un būtiskās sastāvdaļas un munīciju un novērstu un atklātu šo produktu nelikumīgu apriti. Šādā informācijā ietver eksporta atļaujas izsniegšanas vietu un datumu un tās derīguma termiņu; eksporta valsti; importa valsti; attiecīgā gadījumā – trešo tranzīta valsti; saņēmēju; galīgo saņēmēju, ja tas ir zināms eksporta laikā; kā arī vienību aprakstu un daudzumu, ieskaitot to marķējumu. Šo pantu nepiemēro īslaicīgam eksportam, kuru veic 7. pantā minētie mednieki un sporta šāvēji. 11. pants 78. Dalībvalstis var pieprasīt importētājām trešām valstīm apstiprināt nosūtītā šaujamieroču, to detaļu un būtisku sastāvdaļu vai munīcijas sūtījuma saņemšanu. 79. Pēc pieprasījuma dalībvalstis informē eksportētājas trešās valstis par nosūtītā šaujamieroču, to detaļu un būtisku sastāvdaļu vai munīcijas sūtījuma saņemšanu Savienības muitas teritorijā. Šādu apstiprinājumu principā nodrošina, uzrādot attiecīgus muitas importa dokumentus. Šā punkta pirmo daļu piemēro vienīgi tad, ja pieprasītāja eksportētāja trešā valsts laikā, kad tika veikta eksportēšana uz Savienību, jau bija ANO Šaujamieroču protokola dalībvalsts. 80. Dalībvalstis ievēro 1. un 2. punktu saskaņā ar to spēkā esošiem tiesību aktiem vai praksi. Jo īpaši attiecībā uz eksportu uz trešām valstīm dalībvalsts kompetentā iestāde var nolemt vai nu vērsties pie eksportētāja vai tieši sazināties ar importētāju trešo valsti. 12. pants Dalībvalstis ciktāl iespējams veic tādus pasākumus, kādi var būt nepieciešami, lai garantētu, ka atļauju procedūras ir drošas un var pārbaudīt vai apstiprināt atļaujas dokumentu autentiskumu. Pārbaudīšanu un apstiprināšanu attiecīgos gadījumos var nodrošināt arī, izmantojot diplomātiskos kanālus. 13. pants Lai nodrošinātu pareizu šīs regulas piemērošanu, katra dalībvalsts veic samērīgus pasākumus, kas vajadzīgi, lai tās kompetentās iestādes varētu: 81. ievākt informāciju par visiem pasūtījumiem vai darījumiem, kuros ir iesaistīti šaujamieroči, to detaļas un būtiskas sastāvdaļas un munīcija; 82. nodrošināt, ka visi eksporta kontroles pasākumi tiek pienācīgi piemēroti, kas konkrēti var nozīmēt tiesības iekļūt eksporta darījumā ieinteresēto personu telpās. 14. pants Dalībvalstis nosaka noteikumus par sodiem, kas piemērojami šīs regulas noteikumu pārkāpumiem, un pieņem visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tos īsteno. Sodiem ir jābūt iedarbīgiem, samērīgiem un atturošiem. III NODAĻA MUITAS PROCEDŪRA 15. pants 83. Kārtojot formalitātes šaujamieroču, to detaļu un būtisku sastāvdaļu vai munīcijas eksportam, eksportētājam jāiesniedz muitas iestādē, kas ir atbildīga par eksporta deklarācijas noformēšanu, pierādījums par jebkādas vajadzīgās eksporta atļaujas saņemšanu. 84. Dalībvalstī, kurā iesniedz eksporta deklarāciju, eksportētājam var pieprasīt visu pierādījumam iesniegto dokumentu tulkojumu dalībvalsts oficiālajā valodā. 85. Neskarot pilnvaras, kas dalībvalstīm ir piešķirtas saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 2913/92, tās uz laiku, kas nepārsniedz desmit darbdienas, var apturēt eksportu no savas teritorijas vai, ja vajadzīgs, citādā veidā aizkavēt šaujamieroču, to detaļu un būtisko sastāvdaļu vai munīcijas, uz ko attiecas derīga eksporta atļauja, izvešanu no Savienības caur tās teritoriju, ja ir pamats aizdomām, ka: 86. piešķirot eksporta atļauju, nav ņemta vērā būtiska informācija vai 87. kopš atļaujas izdošanas apstākļi ir būtiski mainījušies. 88. Šā panta 3. punktā minētajā termiņā dalībvalsts vai nu izlaiž šaujamieročus, to detaļas un būtiskas sastāvdaļas vai munīciju, vai arī veic darbību saskaņā ar šīs regulas 9. panta 1. punkta b) apakšpunktu. 16. pants 89. Dalībvalstis var noteikt, ka muitas formalitātes šaujamieroču, to detaļu un būtisku sastāvdaļu vai munīcijas eksportam kārtojamas tikai šim nolūkam pilnvarotās muitas iestādēs. 90. Dalībvalstis, kas izmanto 1. punktā noteiktās iespējas, informē Komisiju par attiecīgi pilnvarotajām muitas iestādēm vai par turpmākām izmaiņām. Komisija šo informāciju publicē un katru gadu atjaunina Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša C sērijā. IV NODAĻA ADMINISTRATĪVĀ SADARBĪBA 17. pants 91. Dalībvalstis, sadarbojoties ar Komisiju, veic visus atbilstīgos pasākumus, lai izveidotu tiešu sadarbību un informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm nolūkā uzlabot ar šo regulu izveidoto pasākumu efektivitāti. Šādā informācijā var iekļaut: 92. sīkākas ziņas par eksportētājiem, kuru atļaujas pieprasījums ir noraidīts, vai par eksportētājiem, par kuriem dalībvalstis ir pieņēmušas lēmumus saskaņā ar 9. pantu; 93. datus par saņēmējiem vai citiem procesa dalībniekiem, kas ir iesaistīti aizdomīgās darbībās, un, ja iespējams, par veiktajiem maršrutiem. 94. Padomes 1997. gada 13. marta Regulu (EK) Nr. 515/97[24] un jo īpaši minētās regulas noteikumus par informācijas konfidencialitāti piemēro mutatis mutandis, neskarot šīs regulas 18. pantu. V NODAĻA VISPĀRĒJI NOTEIKUMI UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI 18. pants 95. Izveido Šaujamieroču eksporta koordinācijas grupu, kuras priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis. Katra dalībvalsts nozīmē savu pārstāvi šajā grupā. Šaujamieroču eksporta koordinācijas grupa izskata visus jautājumus, kas attiecas uz šīs regulas piemērošanu un kurus var ierosināt priekšsēdētājs vai dalībvalstu pārstāvji. Tai saistoši ir Padomes Regulas (EK) Nr. 515/97 noteikumi par konfidencialitāti. 96. Ikreiz, kad tas tiek uzskatīts par nepieciešamu, Šaujamieroču eksporta koordinācijas grupas jeb Koordinācijas grupas priekšsēdētājs apspriežas ar visām attiecīgām ieinteresētām personām, uz kurām attiecas šī regula. 19. pants 97. Dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju par visiem normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kas pieņemti, īstenojot šo regulu, un par 14. pantā minētajiem pasākumiem. 98. Līdz dienai, kad stājas spēka šī regula, katra dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par savas valsts iestādēm, kuras ir kompetentas īstenot 5., 7., 9. un 15. pantu. Pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju, Komisija publicē un katru gadu atjaunina šo iestāžu sarakstu Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā. 99. Reizi piecos gados Komisija pārskata šīs regulas īstenošanu un iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par tās piemērošanu, kurā ietver atbilstošus priekšlikumus tās grozījumiem. Dalībvalstis Komisijai dara zināmu visu informāciju, kas vajadzīga šā ziņojuma sagatavošanai. 20. pants Šī regula stājas spēkā simt divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Šīs regulas 10. panta 2. punktu piemēro no dienas, no kuras Eiropas Savienība kļūst par ANO Šaujamieroču protokola Pusi pēc tā noslēgšanas saskaņā ar Līguma 218. pantu. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā – priekšsēdētājs priekšsēdētājs PIELIKUMS [25] Šaujamieroču, to detaļu un būtisku sastāvdaļu un munīcijas saraksts, kas minēts 2. panta 1. punktā un 4. panta 1. punktā. Kombinētās nomenklatūras kods un apraksts KN kods | Apraksts | A: Šaujamieroči | 9302 00 00 | Revolveri un pistoles, izņemot pozīcijā 9303 vai 9304 minētos ieročus | 9303 | Citi šaujamieroči, tostarp, medību bises un sporta šautenes | 9303 20 | citādas sporta, medību vai sacensību bises, ieskaitot bises un šautenes apvienojumus | 9303 20 10 | - gludstobra vienstobrenes | 9303 20 95 | - citādas | 9303 30 00 | Citādas sporta, medību vai sacensību šautenes. | 9303 90 00 | Citādas | 9304 00 00 | Citi ieroči (piemēram, atsperes, pneimatiskās vai gāzes bises un pistoles) | B: Detaļas un būtiskās sastāvdaļas | 9305 | Daļas un piederumi pozīciju 9302–9304 izstrādājumiem | 9305 10 00 | - revolveriem vai pistolēm | - bisēm vai šautenēm, kas minētas pozīcijā 9303: | 9305 21 00 | – – bisu stobri | 9305 29 00 | – – citādi | 9305 99 00 | – citādi | C: Munīcija | 9306 | Patronas un cita munīcija un šāviņi un to daļas, ieskaitot skrotis | – gludstobra šaujamieroču patronas un to daļas | 9306 21 00 | – – patronas | 9306 29 | – – citādi | 9306 29 40 | – – – čaulas | 9306 29 70 | – – – citādi | 9306 30 | – citādas patronas un to daļas: | 9306 30 10 | – – pozīcijas 9302 revolveriem un pistolēm | – – – citādas | 9306 30 91 | – – – – centrēta uzsitiena patronas | 9306 30 93 | – – – – sānu uzsitiena patronas | 9306 30 97 | – – – – citādas | 9306 90 | – citādas | 9306 90 90 | – – citādas | [1] http://treaties.un.org/Pages/ViewDetails.aspx?src=TREATY&mtdsg_no=XVIII-12-c&chapter=18&lang=en [2] Ja tiek dota vēsturiska atsauce uz "Eiropas Kopienu", jāpatur prātā, ka 2009. gada 1. decembrī, stājoties spēkā Lisabonas līgumam, saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (OV C115, 9.5.2008., 13. lpp.) 1. panta trešo daļu Eiropas Savienība aizstāja un nomainīja Eiropas Kopienu. [3] COM(2005) 329 galīgā redakcija. [4] Šā darba ietvaros tika atjaunināta Direktīva 91/477/EEK par ieroču iegādes un glabāšanas kontroli ES, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2008/51/EK, pievēršoties citām UNFP daļām no iekšējā tirgus perspektīvas. [5] Padomes 2001. gada 16. oktobra Lēmums 2001/748/EK (OV L 280, 24.10.2001.). [6] OV C 198, 12.8.2005., 4.2. punkts, Starptautiskā tiesiskā kārtība (o), 20. lpp. [7] ES Padomes 2009. gada 2. decembra dokuments 17024/09, CO EUR-PREP 3 JAI 896 POLGEN 229. [8] OV C 115, 9.5.2008., 47. lpp. [9] No iekšēja tirgus perspektīvas raugoties, nosūtīšanai ES teritorijā piemēro Direktīvu 91/477 (skat. arī 4. zemsvītras piezīmi). [10] OV L 134, 29.5.2009., 1. lpp. [11] OV L 280, 24.10.2001., 5. lpp. [12] 2009. gada 1. decembrī – dienā, kad stājās spēkā Līgums par Eiropas Savienību, saskaņā ar tā 1. panta trešo daļu (OV C 115, 9.5.2008., 13. lpp.) Eiropas Savienība aizstāja un nomainīja Eiropas Kopienu. [13] OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp. [14] OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp. [15] COM(2005) 329 galīgā redakcija. Paziņojumā tika paziņots arī par tehniskiem grozījumiem Direktīvā 91/477, kuru mērķis ir integrēt atbilstīgos noteikumus, kādi ir prasīti ANO Protokolā attiecībā uz to ieroču pārsūtīšanu Kopienas iekšienē, uz kuriem attiecas minētā direktīva, kurā galīgie grozījumi tika izdarīti ar direktīvu 2008/51/EK, kas publicēta OV L 179, 8.7.2008., 5. lpp. [16] OV L 146, 10.6.2009., 9. lpp. [17] OV L 256, 13.9.1991., 51. lpp. [18] OV L 256, 7.9.1987., 1. lpp. [19] OV L 302, 19.10.1992., 1. lpp. [20] OV L 253, 11.10.1993., 1. lpp. [21] OV L 145, 4.6.2008., 1. lpp. [22] OV L 134, 29.5.2009., 1. lpp. [23] OV L 335, 13.12.2008., 99. lpp. [24] OV L 82, 22.3.1997., 1. lpp. [25] Pamatojoties uz Preču kombinēto nomenklatūru, kas ir noteikta Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un Kopējo muitas tarifu.