Priekšlikums Padomes lēmums par Eiropas Savienības nostāju attiecībā uz Lēmumu Nr. 1/2010 par 11. pielikuma 1., 2., 5., 6., 10. un 11. papildinājuma grozījumiem, kuru pieņēmusi Apvienotā veterinārā komiteja, kas izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību /* COM/2010/0366 galīgā redakcija - NLE 2010/0196 */





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 8.7.2010 COM(2010)366 galīgā redakcija 2010/0196 (NLE) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par Eiropas Savienības nostāju attiecībā uz Lēmumu Nr. 1/2010 par 11. pielikuma 1., 2., 5., 6., 10. un 11. papildinājuma grozījumiem, kuru pieņēmusi Apvienotā veterinārā komiteja, kas izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību[1] (turpmāk “Lauksaimniecības nolīgums”) stājās spēkā 2002. gada 1. jūnijā. Šveices Konfederācija lūdza pagarināt piemērošanas termiņu atkāpei, kura bija iepriekš piešķirta tādu mājas cūku liemeņu un gaļas pārbaudei uz Trichinella , kuras turētas nobarošanai un kaušanai nelielas jaudas kaušanas uzņēmumos. Tā kā minētos mājas cūku liemeņus un gaļu, kā arī gaļas izstrādājumus, gaļas produktus un pārstrādātos gaļas produktus, kas no tiem iegūti, nevar izmantot tirdzniecībā ar Eiropas Savienības dalībvalstīm saskaņā ar 9. panta a) punktu Šveices Iekšlietu federālā departamenta rīkojumā par dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem ( RS 817.022.108), šādu lūgumu var izpildīt. Iepriekš piešķirtās atkāpes termiņš, kas bija noteikts līdz 2009. gada 31. decembrim, ir pagarināts līdz 2014. gada 31. decembrim. Kopš tā stāšanās spēkā Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 1., 2., 5., 6. un 10. papildinājumā noteiktās tiesību normas ir tikušas grozītas. 11. papildinājumā paredzētie kontaktpunkti ir jāatjaunina. Tādēļ attiecīgi jāpielāgo Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 1., 2., 5., 6., 10. un 11. papildinājuma noteikumi. Ar Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 19. panta 1. punktu izveido Apvienoto veterināro komiteju, kurā ietilpst abu nolīguma pušu pārstāvji. Komiteja izskata visus ar minēto pielikumu un ar tā īstenošanu saistītus jautājumus un veic tajā paredzētos uzdevumus. Apvienotajai veterinārajai komitejai jo īpaši ir tiesības pieņemt lēmumu 11. pielikumā paredzētajos gadījumos. Saskaņā ar Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 19. panta 3. punktu Apvienotajai veterinārajai komitejai ir piešķirta atļauja izdarīt grozījumus minētā pielikuma papildinājumos, jo īpaši nolūkā tos pielāgot un atjaunināt. Eiropas Savienībai jāpieņem nostāja, kādu tā ieņems Apvienotajā veterinārajā komitejā attiecībā uz 11. pielikumā nepieciešamo grozījumu pieņemšanu. Saskaņā ar Lēmuma 2002/309/EK, Euratom [2], 5. panta 2. punkta 1. daļu Eiropas Savienības nostāju pieņem Padome, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu. Apvienotās veterinārās komitejas lēmums Nr. 1/2010 tiks publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . 2010/0196 (NLE) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par Eiropas Savienības nostāju attiecībā uz Lēmumu Nr. 1/2010 par 11. pielikuma 1., 2., 5., 6., 10. un 11. papildinājuma grozījumiem, kuru pieņēmusi Apvienotā veterinārā komiteja, kas izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 9. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, tā kā : 1. Padomes un Komisijas 2002. gada 4. aprīļa Lēmuma 2002/309/EK, Euratom [3], par zinātnisku un tehnoloģisku sadarbību par septiņu nolīgumu noslēgšanu ar Šveices Konfederāciju 5. panta 2. punkta pirmajā daļā paredzēts, ka Eiropas Savienības nostāju Apvienotajā veterinārajā komitejā pieņem Padome, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu. 2. Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas 1999. gada 21. jūnija Nolīgums par lauksaimniecības produktu tirdzniecību[4] (turpmāk “Lauksaimniecības nolīgums”) stājās spēkā 2002. gada 1. jūnijā. 3. Ar Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 19. panta 1. punktu izveido Apvienotu veterināro komiteju, kas izskata visus ar iepriekš minēto pielikumu un tā īstenošanu saistītos jautājumus un veic tajā paredzētos uzdevumus. Saskaņā ar minētā panta 3. punktu Apvienotā veterinārā komiteja var nolemt izdarīt grozījumus 11. pielikuma papildinājumos, jo īpaši nolūkā tos pielāgot un atjaunināt. 4. Jāpieņem Eiropas Savienības nostāja Apvienotajā veterinārajā komitejā saistībā ar nepieciešamo grozījumu pieņemšanu, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Eiropas Savienības nostāja, kādu tā ieņems Apvienotajā veterinārajā komitejā, kas izveidota ar 11. pielikuma 19. panta 1. punktu Nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību, attiecībā uz 11. pielikuma 1., 2., 5., 6., 10. un 11. papildinājuma grozījumiem ir balstīta uz Apvienotās veterinārās komitejas lēmuma priekšlikumu, kas iekļauts šā lēmuma pielikumā. 2. pants Lēmumu Nr. 1/2010 par 11. pielikuma 1., 2., 5., 6., 10. un 11. papildinājuma grozījumiem, ko pieņēmusi Apvienotā veterinārā komiteja, kas izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību, pēc tā pieņemšanas publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs PIELIKUMS Priekšlikums APVIENOTĀS VETERINĀRĀS KOMITEJAS, KURA IZVEIDOTA AR EIROPAS KOPIENAS UN ŠVEICES KONFEDERĀCIJAS NOLĪGUMU PAR LAUKSAIMNIECĪBAS PRODUKTU TIRDZNIECĪBU, 2010. gada ... LĒMUMS Nr. 1/2010 par 11. pielikuma 1., 2., 5., 6., 10. un 11. papildinājuma grozījumiem (2010/.../E S) KOMITEJA, ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību (turpmāk “Lauksaimniecības nolīgums”) un jo īpaši tā 11. pielikuma 19. panta 3. punktu, tā kā : (1) Lauksaimniecības nolīgums stājās spēkā 2002. gada 1. jūnijā. (2) Ar Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 19. panta 1. punktu izveido Apvienoto veterināro komiteju, kas izskata visus ar iepriekš minēto pielikumu un tā īstenošanu saistītos jautājumus un veic tajā paredzētos uzdevumus. Saskaņā ar minētā panta 3. punktu Apvienotā veterinārā komiteja var nolemt izdarīt grozījumus 11. pielikuma papildinājumos, jo īpaši nolūkā tos pielāgot un atjaunināt. (3) Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma papildinājumus pirmo reizi grozīja ar 2003. gada 25. novembra Lēmumu Nr. 2/2003 par nolīguma 11. pielikuma 1., 2., 3., 4., 5., 6. un 11. papildinājuma grozījumiem[5], ko pieņēma Apvienotā veterinārā komiteja, kas izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību. (4) Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma papildinājumos jaunākie grozījumi izdarīti ar 2008. gada 23. decembra Lēmumu Nr. 1/2008 par 11. pielikuma 2., 3., 4., 5., 6. un 10. papildinājuma grozījumiem[6], kuru pieņēma Apvienotā veterinārā komiteja, kas izveidota ar Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīgumu par lauksaimniecības produktu tirdzniecību. (5) Šveices Konfederācija lūdza pagarināt piemērošanas termiņu atkāpei, kura bija iepriekš piešķirta tādu mājas cūku liemeņu un gaļas pārbaudei uz Trichinella , kuras turētas nobarošanai un kaušanai nelielas jaudas kaušanas uzņēmumos. Tā kā minētos mājas cūku liemeņus un gaļu, kā arī gaļas izstrādājumus, gaļas produktus un pārstrādātos gaļas produktus, kas no tiem iegūti, nevar izmantot tirdzniecībā ar Eiropas Savienības dalībvalstīm saskaņā ar 9. panta a) punktu Šveices Iekšlietu federālā departamenta rīkojumā par dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem ( RS 817.022.108), šādu lūgumu var izpildīt. Iepriekš piešķirtās atkāpes termiņš, kas bija noteikts līdz 2009. gada 31. decembrim, ir pagarināts līdz 2014. gada 31. decembrim. (6) Kopš pēdējo grozījumu izdarīšanas minētā nolīguma 11. pielikuma papildinājumos, Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 1., 2., 5., 6. un 10. papildinājuma tiesību normas ir tikušas grozītas. 11. papildinājumā paredzētie kontaktpunkti ir jāatjaunina. (7) Tāpēc ir jāizdara grozījumi minētā nolīguma 11. pielikuma 1., 2., 5., 6., 10 un 11. papildinājumā, IR NOLĒMUSI ŠĀDI. 1. pants Nolīguma starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību 11. pielikuma 1., 2., 5., 6., 10. un 11. papildinājumu groza saskaņā ar šā lēmuma I līdz VI pielikuma noteikumiem. 2. pants Šo lēmumu, kas sagatavots divos eksemplāros, paraksta abi līdzpriekšsēdētāji vai citas pilnvarotas personas, kas rīkojas pušu vārdā. 3. pants Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Tas stājas spēkā no pēdējā paraksta dienas. Bernē, … Briselē, …. Šveices Konfederācijas vārdā — Eiropas Komisijas vārdā — Delegācijas vadītājs Delegācijas vadītājs _____________ I PIELIKUMS I. Nolīguma 11. pielikuma 1. papildinājuma V sadaļu aizstāj ar šādu sadaļu. “ V. PUTNU GRIPA A. TIESĪBU AKTI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2009. gada 1. septembrim. Eiropas Savienība | Šveice | Padomes 2005. gada 20. decembra Direktīva 2005/94/EK, ar ko paredz Kopienas pasākumus putnu gripas kontrolei un atceļ Direktīvu 92/40/EEK (OV L 010, 14.1.2006., 16. lpp.) | 1. 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE; RS 916.40) un jo īpaši tā 1., 1.a un 9.a pants (pasākumi sevišķi lipīgu epizootiju gadījumā, apkarošanas mērķi) un 57. pants (tehniska rakstura izpildes noteikumi, starptautiskā sadarbība). 2. Valdības 1995. gada 27. jūnija rīkojums par epizootijām (OFE; RS 916.401) un jo īpaši tā 2. (sevišķi lipīgas epizootijas), 49. (dzīvnieku patogenitālo mikroorganismu apstrāde), 73. un 74. (tīrīšana un dezinfekcija), 77.–98. (kopējie pasākumi attiecībā uz sevišķi lipīgām epizootijām) 122.–125. pants (specifiski pasākumi attiecībā uz putnu gripu). 3. Valdības 1999. gada 14. jūnija rīkojums par Federālā tautsaimniecības departamenta organizāciju (Org DFE; RS 172.216.1) un jo īpaši tā 8. pants (references laboratorija). | B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI 1. Kopienas references laboratorija putnu gripai ir: Central Veterinary Laboratory, New Haw, Weybridge, Surrey KT15 3NB , United Kingdom (Apvienotajā Karalistē). Šveice uzņemas segt izdevumus, kuri šajā saistībā rodas par laboratorijas veiktajām darbībām. Šīs laboratorijas darbība un uzdevumi ir noteikti Direktīvas 2005/94/EK VII pielikuma 2. punktā. 2. Piemērojot 97. pantu rīkojumā par epizootijām, Šveicei ir ārkārtas pasākumu plāns, kas publicēts Federālā veterinārā biroja tīmekļa vietnē. 3. Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 2005/94/EK 60. pantu un Likuma par epizootijām 57. pantu.” II. Nolīguma 11. pielikuma 1. papildinājuma VII sadaļu aizstāj ar šādu sadaļu. “VII. ZIVJU UN GLIEMJU SLIMīBAS A. TIESĪBU AKTI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2009. gada 1. septembrim. Eiropas Savienība | Šveice | Padomes 2006. gada 24. oktobra Direktīva 2006/88/EK par akvakultūras dzīvniekiem un to produktiem izvirzītajām dzīvnieku veselības prasībām, kā arī par konkrētu ūdensdzīvnieku slimību profilaksi un kontroli (OV L 328, 24.11.2006., 14. lpp.). | 1. 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE; RS 916.40) un jo īpaši tā 1., 1.a un 10. pants (pasākumi epizootiju apkarošanai) un 57. pants (tehniska rakstura izpildes noteikumi, starptautiskā sadarbība). 2. Valdības 1995. gada 27. jūnija rīkojums par epizootijām (OFE; RS 916.401) un jo īpaši tā 3. un 4. pants (minētās epizootijas), 18.a pants (zivju audzēšanas vienību reģistrācija), 61. pants (zvejas tiesību izsniedzēju un zvejas pārraudzības institūciju pienākumi), 62.–76. pants (apkarošanas vispārējie pasākumi), 275.–290. pants (īpaši pasākumi saistībā ar zivju slimībām, diagnostikas laboratorijām). | B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI 1. Pašlaik Šveicē plakano austeru audzēšana netiek praktizēta. Bonaminozes un marteilozes parādīšanās gadījumā Federālais veterinārais birojs apņemas veikt vajadzīgos ārkārtas pasākumus saskaņā ar Eiropas Savienības noteikumiem, pamatojoties uz Likuma par epizootiskajām slimībām 57. pantu. 2. Lai apkarotu zivju un gliemju slimības, Šveice piemēro rīkojumu par epizootijām, jo īpaši 61. pantu (zvejas tiesību izsniedzēju un zvejas pārraudzības institūciju pienākumi), 62.–76. pantu (apkarošanas vispārējie pasākumi), 275.–290. pantu (īpaši pasākumi saistībā ar zivju slimībām, diagnostikas laboratorijas), kā arī 291. pantu (epizootijas, kas jāuzrauga). 3. Kopienas references laboratorija attiecībā uz vēžveidīgo slimībām ir Centre for Environment, Fisheries & Aquaculture Science (CEFAS), Weymouth Laboratory , Royaume-Uni (Apvienotajā Karalistē). Kopienas references laboratorija zivju slimībām ir National Veterinary Institute, Technical University of Denmarkiet, Hangövej 2, 8200 Århus, Danmark (Dānijā). Kopienas references laboratorija gliemju slimībām ir Laboratoire IFREMER, BP 133, 17390 La Tremblade , France (Francijā). Šveice uzņemas segt izdevumus, kuri šajā saistībā rodas par laboratorijās veiktajām darbībām. Šo laboratoriju darbība un uzdevumi ir noteikti Direktīvas 2006/88/EK VI pielikuma I daļā. 4. Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroļu īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 2006/88/EK 58. pantu un Likuma par epizootijām 57. pantu.” II PIELIKUMS I. Nolīguma 11. pielikuma 2. papildinājuma nodaļas “I. Liellopi un cūkas” B daļas “Īpaši piemērošanas pasākumi” 7. punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu: “d) nošķiršana tiek atcelta, ja pēc saslimušo dzīvnieku likvidācijas, divas seroloģiskās pārbaudes, kas ar vismaz 21 dienu intervālu tiek veiktas visiem vaislas dzīvniekiem un nobarošanas dzīvnieku reprezentējošam skaitam, ir devušas negatīvu rezultātu. Atzīstot Šveices statusu, Lēmuma 2008/185/EK (OV L 59, 4.3.2008, 19. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2009/248/EK (OV L 73, 19.3.2009, 22. lpp.), noteikumi tiek piemēroti mutatis mutandis .” Nolīguma 11. pielikuma 2. papildinājuma nodaļas “I. Liellopi un cūkas” B daļas “Īpaši piemērošanas pasākumi” 11. punktu aizstāj ar šādu punktu: “11. Veicot liellopu un cūku tirdzniecību starp Eiropas Savienības dalībvalstīm un Šveici, tiem ir jāpievieno veselības sertifikāti, kas atbilst Direktīvas 64/432/EEK F pielikumā sniegtajiem paraugiem. Piemēro šādus pielāgojumus. - 1. parauga C iedaļā apstiprinājumu pielāgo šādi: 4. punktu attiecībā uz papildu garantijām papildina ar šādiem ievilkumiem: “slimību: govju infekciozais rinotraheīts, - saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2004/558/EK, kura noteikumi tiek piemēroti mutatis mutandis ;” - 2. parauga C iedaļā apstiprinājumu pielāgo šādi: 4. punktu attiecībā uz papildu garantijām papildina ar šādiem ievilkumiem: “slimību: Aujeski - saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2008/185/EK, kura noteikumi tiek piemēroti mutatis mutandis ;”. II. Nolīguma 11. pielikuma 2. papildinājuma nodaļas “IV. Mājputni un inkubējamās olas” B daļas “Īpaši piemērošanas pasākumi” 4. punktu aizstāj ar šādu punktu: “4. Attiecībā uz inkubējamo olu sūtījumiem uz Eiropas Savienību Šveices iestādes apņemas ievērot marķēšanas noteikumus, kas paredzēti Komisijas 2008. gada 27. jūnija Regulā (EK) Nr. 617/2008, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 piemērošanai attiecībā uz inkubējamo olu un mājputnu cāļu ražošanu un tirdzniecību (OV L 168, 28.6.2008, 5. lpp.). III. Nolīguma 11. pielikuma 2. papildinājuma V nodaļu aizstāj ar šādu nodaļu. “ V. AKVAKULTŪRAS DZĪVNIEKI UN PRODUKTI A. TIESĪBU AKTI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2009. gada 1. septembrim. Eiropas Savienība | Šveice | Padomes 2006. gada 24. oktobra Direktīva 2006/88/EK par akvakultūras dzīvniekiem un to produktiem izvirzītajām dzīvnieku veselības prasībām, kā arī par konkrētu ūdensdzīvnieku slimību profilaksi un kontroli (OV L 328, 24.11.2006., 14. lpp.). | 1. Valdības 1995. gada 27. jūnija rīkojums par epizootijām (OFE; RS 916.401) un jo īpaši tā 3. un 4. pants (minētās epizootijas), 18.a pants (zivju audzēšanas vienību reģistrācija), 61. pants (zvejas tiesību izsniedzēju un zvejas pārraudzības institūciju pienākumi), 62.–76. pants (apkarošanas vispārējie pasākumi), 275.–290. pants (īpaši pasākumi saistībā ar zivju slimībām, diagnostikas laboratorijām). 2. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu, importu, tranzītu un eksportu (OITE; RS 916.443.10). 3. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par trešu valstu dzīvnieku importu un tranzītu ar gaisa transportu (OITA; RS 916.443.12). | B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI 1. Šā pielikuma piemērošanas nolūkā Šveice ir atzīta par oficiāli brīvu no lašu infekciozās anēmijas un Marteilia refringens un Bonamia ostreae infekcijas. 2. Apvienotā veterinārā komiteja ir atbildīga par Direktīvas 2006/88/EK 29., 40., 41., 43., 44. un 50. panta iespējamo piemērošanu. 3. Dzīvnieku veselības nosacījumi, ar ko reglamentē dekoratīvo ūdensdzīvnieku, akvakultūras dzīvnieku, kas paredzēti audzēšanai, tostarp, izklāšanas zonām, audzētavām makšķerēšanai, atklātām dekoratīvo dzīvnieku iekārtām, kā arī krājumu atjaunošanai, un dzīvnieku izcelsmes produktu, kas paredzēti izmantošanai cilvēka uzturā, laišanu tirgū ir noteikti 4.–9. pantā Komisijas 2008. gada 12. decembra Regulā (EK) Nr. 1251/2008, ar ko īsteno Padomes Direktīvu 2006/88/EK attiecībā uz nosacījumiem un sertifikācijas prasībām par akvakultūras dzīvnieku un to produktu laišanu tirgū un importu Kopienā un nosaka pārnēsātājsugu sarakstu (OV L 337, 16.12.2008., 41. lpp.). 4. Apvienotā veterinārā komiteja ir atbildīga par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 2006/88/EK 58. pantu un Likuma par epizootijām 57. pantu.” III PIELIKUMS Nolīguma 11. pielikuma 5. papildinājuma V nodaļas “Īpaši noteikumi” A iedaļu “Dzīvnieku identificēšana” aizstāj ar šādu iedaļu. “A. DZīVNIEKU IDENTIFICēšANA A. TIESĪBU AKTI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2009. gada 1. septembrim. Eiropas Savienība | Šveice | 1. Padomes 2008. gada 15. jūlija Direktīva 2008/71/EK par cūku identificēšanu un reģistrēšanu (OV L 213, 8.8.2008., 31. lpp.). 2. Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 17. jūlija Regula (EK) Nr. 1760/2000, ar ko izveido liellopu identificēšanas un reģistrācijas sistēmu un nosaka liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu, kā arī atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 820/97 (OV L 204, 11.8.2000., 1. lpp.). | 1. Valdības 1995. gada 27. jūnija rīkojums par epizootijām (OFE; RS 916.401) jo īpaši tā 7.–20. pants (reģistrācija un identifikācija). 2. Valdības 2005. gada 23. novembra rīkojums par nelegālās tirdzniecības ar dzīvniekiem datu bāzi (Ordonnance sur la BDTA; RS 916.404). | B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI a. Apvienotā veterinārā komiteja ir atbildīga par Direktīvas 2008/71/EK 4. panta 2. punkta piemērošanu. b. Apvienotā veterinārā komiteja ir atbildīga par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši, pamatojoties uz Regulas 1760/2000 22. pantu un Likuma par epizootijām 57. pantu, kā arī uz 1. pantu 2007. gada 14. novembra rīkojumā par inspekciju koordinēšanu lauku saimniecībās ( OCI, RS 910.15).” IV PIELIKUMS I. Nolīguma 11. pielikuma 6. papildinājuma 1. nodaļas apakšnodaļas “Īpaši noteikumi” 6. punktu groza šādi. “(6). Šveices kompetentās iestādes var atkāpties no tādu mājas cūku liemeņu un gaļas pārbaudes uz Trichinella , kas turētas nobarošanai un kaušanai nelielas jaudas kaušanas uzņēmumos. Šo noteikumu piemēro līdz 2014. gada 31. decembrim. Piemērojot 8. panta 3. daļas noteikumus Federālā tautsaimniecības departamenta ( DFE ) 2005. gada 23. novembra rīkojumā attiecībā uz attiecībā uz higiēnas noteikumu ievērošanu dzīvnieku kaušanā ( OHyAb ; RS 817.190.1) un 9. panta 8. daļu Federālā iekšlietu departamenta ( DFI ) 2005. gada 23. novembra rīkojumā par dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem ( RS 817.022.108 ), nobarošanai un kaušanai turēto mājas cūku liemeņus un gaļu, kā arī gaļas izstrādājumus, gaļas produktus un pārstrādātos gaļas produktus, kas no tiem ir iegūti, marķē ar speciālu nekaitīguma zīmogu, kas atbilst paraugam, kas noteikts 9. pielikuma pēdējā daļā DFE 2005. gada 23. novembra rīkojumā attiecībā uz higiēnas noteikumu ievērošanu dzīvnieku kaušanā ( OHyAb ; RS 817.190.1 ). Šos produktus nevar izmantot tirdzniecībā ar Eiropas Savienības dalībvalstīm atbilstīgi 9. a pantam Federālā iekšlietu departamenta ( DFI ) 2005. gada 23. novembra rīkojumā par dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem ( RS 817.022.108 ).” II. Nolīguma 11. pielikuma 6. papildinājuma 1. nodaļas apakšnodaļas “Īpaši noteikumi” 11. punktu groza šādi. “1. Padomes 1993. gada 8. februāra Regula (EEK) Nr. 315/93, ar ko nosaka Kopienas procedūras attiecībā uz piesārņotājiem pārtikā (OV L 37, 13.2.1993., 1. lpp.) 2. Komisijas 1995. gada 26. jūlija Direktīva 95/45/EK, ar ko nosaka īpašus tīrības kritērijus krāsvielām, kuras lieto pārtikas produktos (OV L 226, 22.9.1995., 1. lpp.) 3. Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 28. oktobra Regula (EK) Nr. 2232/96, ar ko nosaka Kopienas procedūru attiecībā uz garšvielām, kuras lieto vai kuras paredzētas lietošanai pārtikas produktu sastāvā vai to dekorēšanai (OV L 299, 23.11.1996., 1. lpp.) 4. Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīva 96/22/EK par noteiktu hormonālas vai tireostatiskas iedarbības vielu un beta-agonistu lietošanas aizliegumu lopkopībā un par Direktīvu 81/602/EEK, 88/146/EEK un 88/299/EEK atcelšanu (OV L 125, 23.5.1996., 3. lpp.) 5. Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīva 96/23/EK, ar ko paredz pasākumus, lai kontrolētu noteiktas vielas un to atliekas dzīvos dzīvniekos un dzīvnieku izcelsmes produktos, un ar ko atceļ Direktīvu 85/358/EEK un Direktīvu 86/469/EEK, kā arī Lēmumu 89/187/EEK un Lēmumu 91/664/EEK (OV L 125, 23.5.1996., 10. lpp.) 6. Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 22. februāra Direktīva 1999/2/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtiku un pārtikas sastāvdaļām, kas ir apstrādātas ar jonizējošo radiāciju (OV L 66, 13.3.1999., 16. lpp.) 7. Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 22. februāra Direktīva 1999/3/EK par Kopienas pārtikas produktu un sastāvdaļu, ko apstrādā ar jonizējošo starojumu, saraksta izveidi (OV L 66, 13.3.1999., 24. lpp.) 8. Komisijas 1999. gada 23. februāra Lēmums 1999/217/EK, ar ko pieņem pārtikas produktos vai uz tiem lietojamo aromatizējošo vielu reģistru, kurš sagatavots, piemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 28. oktobra Regulu (EK) Nr. 2232/96 (OV L 84, 27.3.1999., 1. lpp.) 9. Komisijas 2002. gada 23. oktobra Lēmums 2002/840/EK, ar ko pieņem sarakstu attiecībā uz apstiprinātām iekārtām pārtikas produktu apstarošanai trešās valstīs (OV L 287, 25.10.2002., 40. lpp.) 10. Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 10. novembra Regula (EK) Nr. 2065/2003 par kūpināšanas aromatizētājiem, ko izmanto vai kas ir paredzēti izmantošanai pārtikas produktos vai uz tiem (OV L 309, 26.11.2003., 1. lpp.) 11. Komisijas 2006. gada 19. decembra Regula (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (OV L 364, 20.12.2006., 5. lpp.) 12. Komisijas 2007. gada 26. jūlija Regula (EK) Nr. 884/2007 par ārkārtas pasākumiem, ar kuriem aptur krāsvielas E 128 Sarkanā 2G izmantošanu pārtikas produktos (OV L 195, 27.7.2007., 8. lpp.) 13. Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1332/2008 par pārtikas fermentiem un par grozījumiem Padomes Direktīvā 83/417/EEK, Padomes Regulā (EK) Nr. 1493/1999, Direktīvā 2000/13/EK, Padomes Direktīvā 2001/112/EK un Regulā (EK) Nr. 258/97 (OV L 354, 31.12.2008, 7. lpp.) 14. Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1333/2008 par pārtikas piedevām (OV L 354, 31.12.2008., 16. lpp.) 15. Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1334/2008 par aromatizētājiem un dažām pārtikas sastāvdaļām ar aromatizētāju īpašībām izmantošanai pārtikā un uz tās un par grozījumiem Padomes Regulā (EEK) Nr. 1601/91, Regulās (EK) Nr. 2232/96 un (EK) Nr. 110/2008 un Direktīvā 2000/13/EK (OV L 354, 31.12.2008, p. 34) 16. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/32/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, ko izmanto pārtikas produktu un pārtikas sastāvdaļu ražošanā (OV L 141, 6.6.2009., 3. lpp.) 17. Komisijas 2008. gada 17. jūnija Direktīva 2008/60/EK, ar ko nosaka pārtikas produktos lietojamo saldinātāju tīrības kritērijus (OV L 158, 18.6.2008., 17. lpp.) 18. Komisijas 2008. gada 27. augusta Direktīva 2008/84/EK par noteiktajiem tīrības kritērijiem pārtikas piedevām, izņemot krāsvielas un saldinātājus (OV L 253, 20.9.2008., 1. lpp.) 19. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Regula (EK) Nr. 470/2009, ar ko nosaka Kopienas procedūras farmakoloģiski aktīvo vielu atlieku pieļaujamo daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos, ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 2377/90 un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/82/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 726/2004 (OV L 152, 16.6.2009)”. V PIELIKUMS Nolīguma 11. pielikuma 10. papildinājuma V nodaļu groza šādi. “a) 1.A. daļā svītro 3., 6., 7., 8., 9. un 14. punktu. b) 1.A daļai pievieno šādus punktus. 31. Komisijas 2008. gada 17. jūnija Direktīva 2008/60/EK, ar ko nosaka pārtikas produktos lietojamo saldinātāju tīrības kritērijus (OV L 158, 18.6.2008., 17. lpp.). 32. Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1333/2008 par pārtikas piedevām (OV L 354, 31.12.2008., 16. lpp.). 33. Komisijas 2008. gada 27. augusta Direktīva 2008/84/EK par noteiktajiem tīrības kritērijiem pārtikas piedevām, izņemot krāsvielas un saldinātājus (OV L 253, 20.9.2008., 1. lpp.)”. VI PIELIKUMS 11. pielikuma 11. papildinājumu aizstāj ar šādu papildinājumu. “V. KONTAKTPUNKTI I. Eiropas Savienībai: Le Directeur Santé et bien-être des animaux Direction générale de la Santé et des Consommateurs (Veselības un patērētāju aizsardzības ģenerāldirektorāts) Commission Européenne, B-1049 Bruxelles II. Šveicei: Le Directeur Office vétérinaire fédéral CH-3003 Berne Citas svarīgas adreses: Le Chef de division Office fédéral de la santé publique Division sécurité alimentaire CH-3003 Berne[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] OV L 114, 30.4.2002., 132. lpp. [2] OV L 114, 30.4.2002., 1. – 5. lpp. [3] OV L 114, 30.4.2002., 1. lpp. [4] OV L 114, 30.4.2002., 132. lpp. [5] OV L 23, 28.1.2004., 27. lpp. [6] OV L 6, 10.1.2009., 89. lpp.