Eiropas Parlamenta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm, un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību (KOM(2004)0227 - C6-0039/2004 - 2004/0072(CNS))



Oficiālais Vēstnesis 124 E , 15/05/2006 Lpp. 0395 - 0397



P6_TA(2005)0226 Akcīzes preces * Eiropas Parlamenta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm, un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību (KOM(2004)0227 — C6–0039/2004 — 2004/0072(CNS)) (Apspriežu procedūra) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei (KOM(2004)0227) [1], - ņemot vērā EK līguma 93. pantu, saskaņā ar ko Padome ir apspriedusies ar Parlamentu (C6-0039/2004), - ņemot vērā Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvas 92/12/EEK 27. pantu par vispārēju režīmu akcīzes precēm, un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību [2], - ņemot vērā tās Reglamenta 51. pantu, - ņemot vērā Ekonomikas un monetārās komitejas ziņojumu un Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas atzinumu (A6-0138/2005), 1. apstiprina Komisijas grozīto priekšlikumu; 2. aicina Komisiju izmainīt priekšlikumu atbilstoši EK līguma 250. panta 2. punktam; 3. aicina Padomi informēt Parlamentu, ja tā ir paredzējusi nepievienoties Parlamenta apstiprinātajam tekstam; 4. lūdz Padomi vēlreiz apspriesties ar Parlamentu, ja tā nodomājusi būtiski grozīt Komisijas priekšlikumu; 5. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai. Grozījums Nr. 1 -1. apsvērums (jauns) -1) Lai gan kopš EK līguma 14. pantā minētā laika posma beigām ir pagājuši trīspadsmit gadi, šajā pantā izvirzītais mērķis nav sasniegts attiecībā uz tabakas izstrādājumiem, alkoholiskajiem dzērieniem un minerāleļļām. Būtu jāturpina darbs, lai veicinātu brīvu akcīzes preču apriti un izveidotu šādu preču iekšējo tirgu. Grozījums Nr. 2 2. apsvērums 2) Kopš tā laika, lai gan rādītāji par to preču kustību Kopienas teritorijā, ko apliek ar nodokli, ir salīdzinoši zemi, tomēr arvien vairāk uzņēmēji un privātpersonas mēina interpretēt Direktīvas 92/12/EEK 7. līdz 10. panta noteikumus tā, lai padarītu likumīgu profesionālo praksi, saskaņā ar kuru akcīzes nodokli maksā preču iegādes dalībvalstī. Tāpat arī internetā veikto tirdzniecisko darījumu apjoma pieaugums un beznodokļu pārdošanas atcelšana personām, kas ceļo Kopienas teritorijā, ir noveduši pie arvien biežākas šo noteikumu izmantošanas. Pamatojoties uz 2002. gadā uzsāktā dalībvalstu pārvaldes iestāžu un iesaistīto uzņēmēju veiktā papildu apsekojuma secinājumiem Komisija sagatavoja ziņojumu par Direktīvas 92/12/EEK 7. līdz 10. panta piemērošanu. 2) Kopš tā laika, lai gan rādītāji par to preču kustību Kopienas teritorijā, ko apliek ar nodokli, ir salīdzinoši zemi, tomēr arvien vairāk uzņēmēji ir mēinājuši interpretēt Direktīvas 92/12/EEK 7. līdz 10. pantu tādā veidā, lai padarītu likumīgu tirdzniecíbas praksi, saskaņā ar kuru akcīzes nodokli maksā preču iegādes dalībvalstī, un arvien lielāks skaits privātpersonu pērk preces citā dalībvalstī pašu vajadzībām un likumīgi maksā par tām akcīzes nodokli tajā dalībvalstī, kur šīs preses tiek iegādātas. Tāpat arī internetā veikto tirdzniecisko darījumu apjoma pieaugums un beznodokļu pārdošanas atcelšana personām, kas ceļo Kopienas teritorijā, ir noveduši pie arvien biežākas šo noteikumu izmantošanas. Pamatojoties uz 2002. gadā uzsāktā dalībvalstu pārvaldes iestāžu un iesaistīto uzņēmēju veiktā papildu apsekojuma secinājumiem Komisija sagatavoja ziņojumu par Direktīvas 92/12/EEK 7. līdz 10. panta piemērošanu. Grozījums Nr. 3 6. apsvērums 6) Šīs direktīvas 7. pantā nošķirtas dažādās situācijas, kurās akcīzes preces, kas jau ir laistas apgrozībā vienā dalībvalstī, komerciālu mērķu dēļ tiek glabātas citā dalībvalstī, taču nav skaidri noteikta persona, kurai jāmaksā nodoklis galamērķa dalībvalstī katrā situācijā. Tāpēc ir nepieciešams katrā no attiecīgajām situācijām viennozīmīgi definēt personu, kurai ir jāmaksā akcīzes nodoklis un jāievēro izvirzītās prasības galamērķa dalībvalstī. 6) Šīs direktīvas 7. pantā nošķirtas dažādās situācijas, kurās akcīzes preces, kas jau ir laistas apgrozībā vienā dalībvalstī, komerciālu mērķu dēļ tiek glabātas citā dalībvalstī, taču nav skaidri noteikta persona, kurai jāmaksā nodoklis galamērķa dalībvalstī katrā situācijā. Tāpēc ir nepieciešams katrā no attiecīgajām situācijām viennozīmīgi definēt personu, kurai ir jāmaksā akcīzes nodoklis un jāievēro izvirzītās prasības galamērķa dalībvalstī, lai saskaņotu dažādu dalībvalstu spēkā esošos attiecīgos tiesību aktus. Grozījums Nr. 4 7. apsvērums 7) Šajās situācijās ir jāvienkāršo arī saistības, kas jāievēro personām, kuras nav reistrētas preču uzglabāšanas dalībvalstī, bet kurām tajās ir jāmaksā akcīzes nodoklis, vienlaicīgi ļaujot attiecīgo dalībvalstu valsts dienestiem labāk veikt darījumu kontroli. 7) Šajās situācijās ir jāvienkāršo arī saistības, kas jāievēro personām, kuras nav reistrētas preču uzglabāšanas dalībvalstī, bet kurām tajās ir jāmaksā akcīzes nodoklis, vienlaicīgi ļaujot attiecīgo dalībvalstu valsts dienestiem labāk veikt darījumu kontroli, lai izveidotu akcīzes preču iekšējo tirgu. Grozījums Nr. 5 13. apsvērums 13) Ir jāatceļ noteikums, kas ļauj dalībvalstīm noteikt orientējošus līmeņus, pēc kuriem nosaka, vai preces tiek glabātas komerciāliem nolūkiem vai privātpersonu personiskām vajadzībām. Principā šos orientējošos līmeņus vienus pašus iestādes nekad nav varējušas izmantot, lai pamatotu akcīzes preču glabāšanu komerciāliem mērķiem. Tādēļ tie ir pieļaujami vienīgi kontroles norādījumos, kurus iestādes sniedz saviem darbiniekiem. 13) Ir jāatceļ noteikums, kas ļauj dalībvalstīm noteikt orientējošus līmeņus, pēc kuriem nosaka, vai preces tiek glabātas komerciāliem nolūkiem vai privātpersonu personiskām vajadzībām. Pārāk bieži šie orientējoši līmeņi dažās dalībvalstīs ir izmantoti kā maksimāli pieļaujamā robeža, tādējādi radot diskrimināciju, kas ir pretrunā ar iekšējā tirgus principiem. Tādēļ tie ir pieļaujami vienīgi kontroles norādījumos, kurus iestādes sniedz saviem darbiniekiem, un tie nedrīkst būt par vienīgo kritēriju, nosakot, vai akcīzes preces paredzētas personiskām vajadzībām vai komerciāliem nolūkiem. Grozījums Nr. 6 14. apsvērums 14) Ir jāsvītro 9. panta 3. punkts, jo nav pareizi saglabāt noteikumu par nodokli, kas pieļauj, ka dalībvalstis var atkāpties no 8. pantā izvirzītā principa tādu apsvērumu dēļ, kas saistīti ar drošību minerāleļļu transportēšanā. Grozījums Nr. 7 1. PANTA 3. PUNKTA B. daĻa 9. panta 2. punkta a) ievaddaļa (Direktīva 92/12/EEK) 2. lai noteiktu, vai 8. pantā paredzētās preces ir domātas komerciāliem nolūkiem, dalībvalstis ņem vērā: 2. šīs direktīvas 8. pantā minētās preces uzskatāmas par pirktām privātpersonu personiskām vajadzībām, ja vien nevar pierādīt, ka tās paredzētas komerciāliem mērķiem, ņemot vērā: [1] OV vēl nav publicēts. [2] OV L 76, 23.3.1992., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/106/EK (OV L 359, 4.12.2004., 30. lpp.). --------------------------------------------------