KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Pirmais ziņojums par Egejas jūras nelielo salu lauksaimniecībā veikto īpašo pasākumu shēmas 2006. gada reformu /* COM/2011/0919 galīgā redakcija */





KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Pirmais ziņojums par Egejas jūras nelielo salu lauksaimniecībā veikto īpašo pasākumu shēmas 2006. gada reformu IEVADS Egejas jūras 61 „nelielā sala”[1] veido ļoti sadrumstalotu salu teritoriju, kurā ir stipri ģeogrāfisko un dabas apstākļu radīti ierobežojumi. Šo salu pastāvīgā ārkārtējība — liela attālinātība, izolētība, maza platība, kalnains reljefs un nevienmērīgi klimatiskie apstākļi — ir par iemeslu lielām sociāli ekonomiskām problēmām, ko rada grūtības saistībā ar tādu pārtikas un lauksaimniecības produktu piegādi, kuriem ir būtiska nozīme, jo šie produkti tiek plaši patērēti vai vajadzīgi lauksaimnieciskajai ražošanai, kā arī grūtības saistībā ar vietējo lauksaimniecības produktu konkurētspējas uzturēšanu. Ārkārtējības un savdabīgo ierobežojumu dēļ, kas Egejas jūras nelielajām salām raksturīgi salīdzinājumā ar pārējo ES, tajās piemēro īpašus pasākumus lauksaimniecības labā. Šie īpašie pasākumi ir saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku (KLP), un to mērķis konkrēti ir radīt labvēlīgus apstākļus tās piemērošanai. Saskaņā ar šiem īpašajiem pasākumiem, kas papildina KLP pirmā pīlāra piemērošanu Grieķijā, Egejas jūras nelielajām salām piemēro īpašu shēmu vietējās produkcijas un galveno produktu piegādes atbalstam — Egejas jūras nelielo salu (PIME ) shēmu. SHēMAS VēSTURE UN GALVENIE ELEMENTI Eiropadome Rodas sanāksmes laikā 1988. gada 2. un 3. decembrī atzina Egejas jūras salu īpašās sociāli ekonomiskās problēmas un līdz ar to — nepieciešamību veikt īpašus pasākumus šo problēmu risināšanai. Tādēļ 1993. gadā īpašus pasākumus Egejas jūras nelielo salu labā ieviesa ar Padomes 1993. gada 19. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2019/93, ar ko nelielajām Egejas jūras salām ievieš īpašus pasākumus attiecībā uz konkrētiem lauksaimniecības produktiem[2], lai „novērstu grūtības, kas rodas nelielo Egejas jūras salu īpašo apstākļu dēļ” (minētās regulas 1. pants). Sākotnēji regula bija piemērojama tikai „nelielajām salām”; šo nosaukumu attiecināja uz salām, kuru iedzīvotāju skaits nepārsniedza 100 000. Tomēr īpašo pasākumu piemērošanas jomu paplašināja, izdarot tiesību aktu grozījumus, jo īpaši ar Padomes 2006. gada 18. septembra Regulu (EK) Nr. 1405/2006, ar ko nosaka īpašus pasākumus lauksaimniecībā par labu Egejas jūras nelielajām salām[3], un attiecināja to uz „nelielajām salām” bez atsauces uz iedzīvotāju skaitu, proti, uz „jebkuru Egejas jūras salu, izņemot Krētas un Evijas salu” (minētās regulas 1. panta 2. punkts). Padomes Regulas (EEK) Nr. 2019/93 galvenie mērķi bija šādi: - risināt Egejas jūras nelielo salu sociāli ekonomiskās problēmas, - mazināt grūtības, ko nelabvēlīgie dabas apstākļi (attālinātība, izolētība uz salām, neliela teritorija) rada apgādei ar produktiem, - samazināt ražošanas izmaksas un cenas, tostarp galīgajam patērētājam piedāvātās cenas, - atbalstīt dažas vietējās nozares (lopkopību, augļkopību un dārzeņkopību, olīvkopību, vīnkopību, biškopību). Lai sasniegtu šos mērķus, tika noteikti šādi Egejas jūras nelielo salu shēmas instrumenti: 1. īpašs piegādes režīms ( RSA ), lai mazinātu pārtikas produktu un vietējai pārstrādei vai izmantošanai lauksaimniecībā paredzētu produktu piegādes cenas, paredzot atbalstu apgādei ar Kopienas produktiem vietējā tirgus vajadzību ietvaros; 2. vietējo produktu (vietējās ražošanas) atbalsta ( SPL ) pasākumi, lai atbalstītu tradicionālās darbības, uzlabotu vietējo produktu kvalitāti un izstrādātu tos saskaņā ar Egejas jūras nelielo salu tirgu prasībām un lai atjaunotu konkrētas lauksaimnieciskās darbības, kuras attiecīgajās salās ir tradicionālas un dabiskas. Šos pasākumus īsteno, sniedzot atbalstu šo produktu ražošanai, pārstrādei un/vai tirdzniecībai; 3. atkāpes no noteikumiem, kas ierobežo vai aizliedz dažu veidu struktūratbalsta piešķiršanu. Juridiskais pamats šiem īpašajiem pasākumiem, kuros turpmāk ar tiesību aktiem vairākkārt tika izdarīti pielāgojumi, ir primārie tiesību akti kopējās lauksaimniecības politikas jomā, proti, no 2009. gada 1. decembra un kopš Lisabonas līguma spēkā stāšanās — LESD 42. un 43. pants. 2006. gadā tika veikta Egejas jūras nelielo salu shēmas reforma. Padomes 1993. gada 19. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2019/93 atcēla un aizstāja ar Padomes 2006. gada 18. septembra Regulu (EK) Nr. 1405/2006. Galvenie šīs reformas iemesli ir šādi: 4. KLP reforma 2003. gadā [Padomes 2003. gada 29. septembra Regula (EK) Nr. 1782/2003 par tiešā atbalsta shēmām lauksaimniekiem[4]], kas iezīmēja KLP pārorientāciju un pavēra ceļu to tirgus kopējo organizāciju reformai, uz kurām attiecās Egejas jūras nelielo salu shēma; 5. konstatējums, ka programmu pārvaldība ir tik neelastīga, ka neļauj ne piegādes bilances, ne arī vietējās produkcijas atbalsta pasākumus pietiekami strauji pielāgot attiecīgo teritoriju vajadzībām un rada šķēršļus līdzdalības pieejai. 2006. gada reforma nemainīja shēmas galvenos mērķus un instrumentus. Galvenais jauninājums ir tas, ka pieņemta programmatiska pieeja un dalībvalstu atbildībā nodota vietējām vajadzībām pielāgotu programmu izstrāde[5], kā arī to grozīšana[6], pārvaldība un uzraudzības nodrošināšana. Šā jauninājuma mērķis ir ieviest augstāku elastības pakāpi īpašā piegādes režīma ( RSA) un vietējās ražošanas atbalsta ( SPL) pasākumu pārvaldībā un vienkāršotas procedūras, kas ļauj tos grozīt. Ir svarīgi atzīmēt: kaut arī Egejas jūras nelielo salu shēma un POSEI (salu un nomaļo reģionu īpašu iespēju programmas) shēma pēc to pieejas ir līdzīgas („īpaši pasākumi”, mērķi, struktūra) un uz tām attiecas vienas un tās pašas budžeta pozīcijas, no tiesību aktu viedokļa Egejas jūras nelielo salu shēma tiek reglamentēta atšķirīgi no POSEI shēmas. Atšķirībā no POSEI shēmas, kas ir KLP pirmā pīlāra ekvivalents attālākajiem reģioniem saskaņā ar īpašu, ar atkāpēm saistītu tiesisko regulējumu, Egejas jūras nelielo salu shēma ir papildinājums ( top-up ) vienotā maksājuma shēmai, ko piemēro Egejas jūras salām tāpat kā pārējai Grieķijai saskaņā ar KLP pirmo pīlāru, lai risinātu šo salu īpašās problēmas (sk. 2. pielikumu, kurā sniegts pārskats par maksājumiem saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu un Egejas jūras nelielo salu shēmu). Cita svarīga atšķirība ir tā, ka POSEI shēmai saskaņā ar īpašā piegādes režīma noteikumiem piemēro atbrīvojumu no ievedmuitas par trešo valstu izcelsmes produktiem[7], turpretim Egejas jūras nelielo salu shēmai šādu atkāpi no Savienības muitas režīma noteikumiem nepiemēro. KLP 2003. gada reformas laikā Grieķija nolēma neprasīt atbrīvojumu no vienotā maksājuma shēmas piemērošanas Egejas jūras nelielajās salās, jo vienotā maksājuma shēmu kopš 2006. gada tur piemēro visās nozarēs. Tomēr, pateicoties Egejas jūras nelielo salu shēmai, nelielās salas var saglabāt saistītos atbalstus, kuru mērķis ir saglabāt tādu veidu lauksaimniecisko ražošanu, kas ir svarīga vides aizsardzībai, kvalitātes uzlabošanai un tirdzniecībai. Ja šādas sasaistes iespējas nebūtu, vietējo kultūru audzēšana tiktu nopietni apdraudēta, un tam būtu negatīvas sekas ekonomiskajā, sociālajā un vides ziņā (ainavu saglabāšana). Piemēram, olīveļļas nozarē, kurai šajās salās ir būtiska nozīme, šī daļējas sasaistes iespēja ļauj novērst olīvdārzu pamešanu. ZIņOJUMA JURIDISKAIS PAMATS Regulas (EK) Nr. 1405/2006 17. panta 3. punktā paredzēts, ka „ Komisija vēlākais līdz 2011. gada 31. decembrim un pēc tam ik pēc pieciem gadiem iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei vispārēju pārskatu, kurā norāda saskaņā ar šo regulu veikto darbību ietekmi, vajadzības gadījumā pievienojot tam attiecīgus priekšlikumus ”. Šajā ziņojumā jo īpaši ņemti vērā dati par attiecīgajiem tirgiem līdz 2010. gadam, programmu finanšu izpilde līdz 2011. finanšu gadam un novērtējums, ko Oréade-Brèche konsultanti Komisijas uzdevumā veikuši par pasākumiem, kuri kopš 2001. gada tiek īstenoti saskaņā ar Egejas jūras nelielo salu shēmu (turpmāk „novērtējums”), un kas publicēts 2010. gada februārī un pieejams šādā adresē: http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/posei/index_fr.htm. 2006. GADA REFORMAS IETEKME Programmatiska un uz partnerattiecībām balstīta pieeja Gan Grieķijas valsts, gan iesaistītie tirgus dalībnieki labvēlīgi uzņēma atbildības palielināšanu un kompetenču paplašināšanu, ko no valsts un reģionālajām iestādēm prasa programmas noteikšana, kā arī pasākumu koncepcijā iesaistīto juridisko personu dalību. Sevišķi pozitīvi tika uzņemta elastības palielināšana, lai ar ikgadējiem grozījumiem programmu pakāpeniski pielāgotu faktiskajām vietējām vajadzībām. Tā kā tirgus riski un šiem reģioniem īpašie klimatiskie apstākļi rada noteiktu neaizsargātību, šī elastība ļauj strauji pielāgot atbalsta pasākumus salu faktiskajām vajadzībām. Kopš pirmās apstiprināšanas 2006. gadā Egejas jūras nelielo salu programma ir grozīta divas reizes — 2008. un 2010. gadā. Novērtējumā norādīts, ka administratīvā noslodze kopš 2007. gada ir mazinājusies. Tomēr valsts un vietējās iestādes to joprojām uzskata par pārāk smagu un sarežģītu salu skaita dēļ, kā arī administratīvā personāla trūkuma dēļ uz dažām salām (jo īpaši grūtības saistībā ar kontroļu īstenošanu). Kopumā Egejas jūras nelielo salu programmas administratīvā noslodze joprojām ir liela salīdzinājumā ar tās finansiālo apjomu (jo īpaši attiecībā uz īpašo piegādes režīmu un mazapjoma sūtījumiem). Tāpēc programmatiskā pieeja izrādījusies smaga gan valsts un vietējām iestādēm, gan arī Komisijas dienestiem. Īpašie piegādes režīmi ( RSA ) Īpašā piegādes režīma vispārējā ietekme Novērtējums liecina, ka visās salās gan valsts un vietējās iestādes, gan tirgus dalībnieki uzskata īpašo piegādes režīmu par būtisku apgādei, tāpēc šā pasākuma saglabāšana ir svarīga. Kopumā īpašajam piegādes režīmam ir pozitīva ietekme, jo tas uzlabo salu apgādes biežumu un regularitāti visu gadu (regulāra dzīvnieku barības piegāde), kaut arī pastāv deficīta gadījumi saistībā ar ierobežotajām transporta un glabāšanas iespējām. Tomēr novērtējums liecina, ka visattālākajām salām (B grupas „satelītsalām”) pasākuma efektivitāte ir mazāka salīdzinājumā ar kontinentam tuvākajām salām (A grupas salām). Vispārējā kārtā kopš 2006. gada reformas īpašā piegādes režīma izmantošana Egejas jūras nelielo salu programmā ir mazinājusies. Tas izskaidrojams ar dalībvalsts vēlmi ierobežot īpašā piegādes režīma budžetu, lai palielinātu vietējās ražošanas atbalsta pasākumu budžetu. Īpašā piegādes režīma izmantošanas samazinājums ir sevišķi jūtams attiecībā uz pārtikas produktiem (labība un milti). Kopš 2006. gada reformas un noteikuma ieviešanas, saskaņā ar kuru atbalsta pieprasītājam obligāti jāatrodas Egejas jūras nelielo salu teritorijā, daudz mazo uzņēmēju (maiznieku) atbalstu nesaņem gan pārāk augsto īpašā piegādes režīma pasākumu administratīvo izmaksu dēļ salīdzinājumā ar gūto finansiālo priekšrocību, gan arī tādēļ, ka saņēmējiem trūkst informācijas. Līdztekus tam novērtējums liecina, ka īpašā piegādes režīma pasākumu sadale pa jomām ir mainījusies par labu produktiem, kas paredzēti dzīvnieku barībai. Tātad dalībvalsts ir atbildīga par īpašā piegādes režīma prioritāšu noteikšanu, ņemot vērā lopkopības nozīmi salās. Galveno produktu piegādes garantija Novērtējums liecina, ka Egejas jūras nelielo salu vajadzības īpašais piegādes režīms apmierina nevienmērīgi gan izvēlēto produktu, gan arī atbilstīgo salu ziņā. Tajā norādīts arī, ka īpašais piegādes režīms labāk apmierina vajadzības pēc dzīvnieku barībai paredzētiem produktiem nekā vajadzības pēc galvenajiem pārtikas produktiem. Turklāt īpašais piegādes režīms apmierinošāk darbojas no kontinenta ostām mazāk attālās salās (A grupas salās) salīdzinājumā ar attālākajām „satelītsalām” (dažas B grupas salas). Papildu izmaksu kompensācija Novērtējumā konstatēts, ka sadrumstalotības dēļ, kas raksturīga šīm salām kopumā, dažas ir ļoti tālu no piegādes ostām. Rezultātā radušās izmaksas dažādās salās ir ļoti atšķirīgas atkarībā no tā, cik attālas ir attiecīgās salas. Tātad īpašais piegādes režīms šīs papildu izmaksas par visu izraudzīto produktu piegādi ļauj kompensēt vienīgi A grupas salām. B grupas attālākajām „satelītsalām” īpašais piegādes režīms ļauj kompensēt tikai 50 % izmaksu, jo piegādes izmaksas ir pārāk augstas. Saimnieciskā izdevīguma pārnese uz galīgo patērētāju No novērtējuma izriet, ka šā saimnieciskā izdevīguma pārnese uz dažādu salu grupu galīgo patērētāju ir nevienmērīga. Īpašā piegādes režīma atbalsts ļoti nevienmērīgi sedz salu apgādes izmaksas, un sekas ir attiecīga ietekme uz patērētāja cenām. Tādējādi saimnieciskā izdevīguma pārnese uz galīgo patērētāju labāka ir A grupas salās un tajās B grupas salās, kas ir mazāk attālas, nekā B grupas „satelītsalās”. Ietekmes ziņā uz cenām īpašais piegādes režīms ir ļāvis kopš 2007. gada ievērojami samazināt dzīvnieku barības cenas, kas kļūst tuvas kontinentālās Grieķijas cenām. Attiecībā uz pārtikas cenām īpašajam piegādes režīmam vispārējas ietekmes nav. Pārstrādes produktu pārdale un tirgus traucējumi Kā norādīts Regulas (EK) Nr. 1405/2006 piektajā apsvērumā, daudzumi, uz kuriem attiecas īpašais piegādes režīms, ir ierobežoti, un to pietiek tikai Egejas jūras nelielo salu apgādes vajadzībām, lai nekaitētu iekšējā tirgus normālai darbībai un neradītu traucējumus attiecīgo produktu tirdzniecībā. Tāpēc šo produktu izplatīšana un eksports no Egejas jūras nelielajām salām ir aizliegti. Tie tomēr ir atļauti tad, ja saimnieciskais izdevīgums, ko gūst no īpašā piegādes režīma, tiek atmaksāts, vai — pārstrādātu produktu gadījumā — tad, ja jānodrošina reģionāla vai tradicionāla preču plūsma saskaņā ar minētās regulas 5. pantu. Novērtējums liecina, ka to produktu pārsūtīšanas, par kuriem Egejas jūras nelielajās salās ir saņemts īpašā piegādes režīma atbalsts, nav bijis un ka tāpēc reģionālajā tirdzniecībā traucējumu nav. Tomēr šajā jomā trūkst uzraudzības. Dalībvalsts ir atbildīga par to produktu uzraudzības uzlabošanu, kurus ieved Egejas jūras nelielo salu ģeogrāfiskajā apgabalā vai izved no tā. Lauksaimnieciskās darbības saglabāšana un attīstība Īpašajam piegādes režīmam ir būtiska nozīme vietējo ražošanas struktūru saglabāšanā: - atbalstot vietējās lopkopības rentabilitāti, - veicinot maiznīcu un dzirnavu darbības saglabāšanu (pārtikas vajadzībām). Tādējādi īpašais piegādes režīms ļauj samazināt dzīvnieku barības cenu un rezultātā — lopkopju ražošanas izmaksas. Atbalsts vietējai ražošanai ( SPL ) Vietējās lauksaimnieciskās ražošanas saglabāšana un attīstība Attiecībā uz vietējās ražošanas atbalsta pasākumiem novērtējums sniegts par trijām nozarēm: olīvu audzēšana, medus ražošana un Hijas mastikas ieguve. Egejas jūras nelielajās salās tās ir reprezentatīvas nozares, jo uz tām attiecas divas trešdaļas no finanšu līdzekļiem, kas paredzēti vietējās ražošanas atbalsta pasākumiem. Dalībvalsts atbildībā ir gādāt par to, lai datu vākšana no visām nozarēm, uz kurām attiecas vietējās ražošanas atbalsta pasākumi, notiktu tādā veidā, kas vieš uzticību. Analizējot vietējās ražošanas atbalsta pasākumu ietekmi uz visu triju apskatīto nozaru konkurētspēju, novērtējums liecina, ka atbalsts palielina attiecīgo saimniecību ienākumus. Tādējādi kopš 2006. gada reformas vietējās ražošanas atbalsta pasākumi šādi ļāvuši saglabāt ražotāju ienākumus, sedzot daļu no to ražošanas izmaksām. Egejas jūras nelielo salu lauksaimniecībai ir izteikts ģimenes uzņēmumu raksturs, un tā ir orientēta uz vietējo patēriņu. Turklāt tā galvenokārt ir tradicionālas ievirzes lauksaimnieciska darbība augstas kvalitātes produktu ražošanai. Egejas jūras nelielo salu pamatprogrammā paredzēto vietējās ražošanas atbalsta pasākumu mērķis ir atbalstīt tradicionālās ražošanas darbības, gādājot par kvalitāti, un šos pasākumus veic, lai saglabātu šīs darbības, ko uzskata par tādām, kam ir būtiska nozīme ekonomiskajā, sociālajā un vides ziņā. Situācijā, kad ekonomisko iespēju ir maz un saimniecības ir ļoti mazas, šim atbalstam ir sava nozīme šo darbību saglabāšanā vai atbalstīšanā, un, ja tāda nebūtu, tās varētu zaudēt pievilcību ražotāju acīs. Ņemot vērā to, ka tradicionālās ražošanas darbībai un augstas kvalitātes produktiem ar lielu pievienoto vērtību ir svarīga nozīme gan ekonomiskajā, sociālajā un vides ziņā (topogrāfijas saglabāšana un zemes platību apūdeņošana), gan arī kultūras ziņā (augstas kvalitātes produkti — šo salu identitātes nesēji), Grieķija uzskata, ka ir būtiski saglabāt ar ražošanu saistītu atbalstu. Ja šīs daļējās sasaistes iespējas nebūtu, attiecīgo kultūru audzēšana būtu nopietni apdraudēta, jo tie, kas saņem atbalstu saskaņā ar šo programmu, pamestu šo nodarbošanos un jo īpaši saimniecisko darbību olīveļļas nozarē, kurai salu lauksaimniecībā ir galvenā vieta. FINANšU IZPILDE Dati par Egejas jūras nelielo salu 2007.–2010. gada programmas (2008.–2011. finanšu gada) finanšu izpildi sniegti 1. pielikumā. Neskaitot valsts papildu finansējumu EUR 547 000 apmērā, kas piešķirts, piemērojot Regulas (EK) Nr. 1405/2006 11. pantu, programmai piešķirtās summas 100 % apmērā ir Savienības finansējums (minētās regulas 12. pants). Pēc 2006. gada reformas Grieķija izšķīrās par īpašā piegādes režīma budžeta ierobežošanu (to produktu apjomu samazināšana, uz kuriem šo pasākumu var attiecināt), lai papildinātu vietējās ražošanas atbalsta pasākumu budžetu. Kaut arī Grieķija ir izdarījusi šādu izvēli, pārskata perioda laikā īpašā piegādes režīma gada budžets Egejas jūras nelielajās salās ( PIME ) šķiet esam izpildīts (vidējais izpildes līmenis: 94 %). Pēdējos gados piešķirtos finanšu resursus pilnībā izmantojuši arī daži vietējās ražošanas atbalsta pasākumi. Taču joprojām pastāv finansiālas manevrēšanas iespējas ar vidējo izpildes līmeni 88 %. Situāciju var uzlabot, pārdalot pieejamo budžetu starp pasākumiem, attiecībā uz kuriem pastāv noteiktas maržas. Turklāt ar Regulas (EK) Nr. 1405/2006 11. pantu Grieķijai tiek ļauts piešķirt vietējās ražošanas atbalsta pasākumiem turpmāku valsts finansējumu. Attiecībā uz īpašo piegādes režīmu ( RSA ) maksimālais apjoms, kas Regulas (EK) Nr. 1405/2006 12. panta 3. punktā noteikts, pamatojoties uz vēsturisko budžeta izpildi 2001.–2003. gadā, tomēr rada zināmu stingrību. Tāpēc tika ierosināts šo maksimālo apjomu palielināt budžeta neitralitātes garā, lai piešķirtā budžeta ietvaros fondu pārdale vietējās ražošanas atbalsta un īpašā piegādes režīma pasākumiem būtu elastīgāka (sk. 7.1. punktu). EGEJAS JūRAS NELIELO SALU SHēMAS īSTENOšANAS REVīZIJA PēC 2006. GADA Komisijas revīzijas dienesti ir veikuši grāmatojumu noskaidrošanu attiecībā uz Egejas jūras nelielajām salām 2007. un 2010. gadā. Vispārējā kārtā šajās revīzijās noskaidrotais stāvoklis liecina par uzlabojumu salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem, kaut arī konstatēti daži trūkumi attiecībā uz atbalstu olīvdārziem (2007. gada revīzija) un administratīvo atbalstu (2010. gada revīzija). Šo revīziju rezultāti tiek apstrādāti saskaņā ar patlaban notiekošo grāmatojumu noskaidrošanu. Tomēr jānorāda, ka daudz atbalsta shēmu lielam skaitam maza apjoma saņēmēju rada administratīvas un finanšu izmaksas, kas nav visai izdevīgas salīdzinājumā ar ieguvumu. UZLABOšANAS PRIEKšLIKUMI Ierosinātie ES tiesību aktu grozījumi Ņemot vērā shēmas izmaiņas pēdējos gados un nesen spēkā stājušos Lisabonas līgumu, Eiropas Komisija jau 2010. gada decembrī ir pieņēmusi Regulas (EK) Nr. 1405/2006 pārstrādāšanas projektu , lai atjauninātu un vienkāršotu dažus noteikumus un saskaņotu to ar jaunajām LESD līguma prasībām. Jo īpaši tiek ierosināts grozīt minētās regulas 12. panta 3. punktu nolūkā palielināt īpašā piegādes režīma pasākumu gada maksimālo apjomu (esošā finanšu piešķīruma ietvaros), lai novērstu īpašajam piegādes režīmam paredzētā finansējuma sadales koncentrēšanu uz specifiskām jomām un ļautu nodrošināt fondu līdzekļu elastīgāku pārdali starp vietējās ražošanas atbalsta un īpašā piegādes režīma pasākumiem, nepalielinot kopējo budžetu. Tas pavērtu finanšu pārdales iespēju, kas cita starpā ļautu labāk segt „satelītsalu” pārāk lielās izmaksas (sk. 4.2.3. punktu). Lai varētu labāk veikt dalībvalsts īstenotās programmas novērtēšanas priekšizpēti, Komisija ir ierosinājusi grozīt minētās regulas 17. panta 2. punktu . Tas vajadzīgs tādēļ, lai no 30. jūnija līdz 31. jūlijam pagarinātu termiņu, kurā jāiesniedz Komisijai gada ziņojums par atbalsta programmā paredzēto pasākumu īstenošanu iepriekšējā gadā, lai Grieķijas iestādēm dotu iespēju ziņojumā ņemt vērā vietējās ražošanas atbalsta pasākumu izmaksu galīgo stāvokli. Turklāt KLP reformai, ko nesen pieņēma Komisija, nav savas īpašas ietekmes uz Egejas jūras nelielo salu shēmas darbību. Dalībvalstij adresēti ieteikumi Šās shēmas īstenošanā galvenā nozīme ir Grieķijai. Tai būtu jāpadomā par to, kādā veidā šajā ļoti sadrumstalotajā salu teritorijas kopumā novērst administratīvās viendabības trūkumu , lai apmierinātu visu programmai atbilstīgo saņēmēju vajadzības un nodrošinātu plašāku programmas īstenošanas kontroli (sk. 4.1. punktu). Tāpat ir būtiski, ka dalībvalsts ievieš sistēmu, kas ļautu gādāt par to, ka datu vākšana no visām nozarēm, uz kurām attiecas vietējās ražošanas atbalsta pasākumi, notiktu tādā veidā, kas vieš uzticību , lai Komisija un valsts pārvaldes iestādes varētu to regulāri uzraudzīt (sk. 4.3.1. punktu). Lai nepieļautu attieksmes nevienlīdzību starp salām, uz kurām programmas attiecas, dalībvalsts ir atbildīga par salu klasifikācijas pilnveidošanu , ņemot vērā visu situāciju kopumā saistībā ar attālinātību (divkārša, pat trīskārša salu teritoriju izolētība). Iekļaujoties pašreizējā klasifikācijā, (A grupa — vismazāk attālās salas, B grupa — visvairāk attālās salas), būtu lietderīgi pievienot vienu vai divas klasifikācijas grupas ļoti attālām salām (B grupas satelītsalas). Šāda klasifikācijas pilnveidošana ļautu labāk ņemt vērā dažādās piegādes izmaksas, kas ietekmē tiklab apgādi, kā vietējo produktu ražošanas attīstību. Tad varētu labāk apmierināt vajadzības un reālāk ietekmēt patēriņa cenas (sk. 4.2.2.–4.2.4. punktu). Ņemot vērā kopš 2006. gada vērojamo tendenci attiecībā uz īpašā piegādes režīma pasākumiem paredzētā atbalsta sadales mērķi (Grieķijas izšķiršanās par to, ka priekšroka dodama apgādei ar dzīvnieku patēriņam paredzētiem produktiem), dalībvalsts ir atbildīga par pasākuma prioritāšu pārskatīšanu , ievērojot lopkopības nozīmi salu tautsaimniecībā, kā arī par produktu uzraudzību, ievedot tos Egejas jūras nelielo salu ģeogrāfiskajā apgabalā vai izvedot produktus no tā (sk. 4.2.1. punktu). Ņemot vērā konstatējumu par shēmas nepietiekamo ietekmi uz pārtikas cenām (sk. 4.2.4. punktu), dalībvalsts tiek aicināta padomāt par pieejamo fondu labāku pārdali, lai nodrošinātu to efektivitāti . Dalībvalsts tiek arī mudināta regulāri sniegt ziņojumus, pamatojoties uz galvenajiem rādītājiem , kurus nosaka Komisijas dienesti, lai ļautu vispārēji novērtēt Egejas jūras nelielo salu shēmas panākumus vairāku gadu gaitā. Visbeidzot, jāuzsver, ka ieinteresēto personu līdzdalības pieeju prasa gan sākotnējā Egejas jūras nelielo salu programmas definīcija, gan arī šīs programmas ikgadējie grozījumi. Paredzētais Komisijas Regulas (EK) Nr. 1914/2006 34. panta grozījums , atliekot šo ikgadējo grozījumu iesniegšanas termiņu, dos vairāk laika, lai konsultētos ar attiecīgajiem tirgus dalībniekiem. SECINāJUMI Tiek uzskatīts, ka kopš 2006. gada reformas un pārejas uz decentralizētu programmatisku pieeju, Egejas jūras nelielo salu programma tiek īstenota efektīvi un apmierinoši atbilst Egejas jūras nelielo salu īpašajām vajadzībām. Tādējādi programma nodrošina tradicionālo lauksaimniecības nozaru saglabāšanu, sniedzot atbalstu lauksaimnieku ienākumiem, kā arī apgādi ar galvenajiem produktiem, ierobežojot radušos papildu izmaksu apmēru. Pamatojoties uz pašreizējo analīzi un situāciju, Komisija uzskata, ka Egejas jūras nelielo salu shēmai piešķirtais finansējums ir ļāvis panākt programmas vispārējo mērķu sasniegšanu. Gan Komisijai, gan dalībvalstij jāturpina pūliņi, lai cik vien iespējams uzlabotu shēmas īstenošanu un jo īpaši lai izlīdzinātu apgādes papildu izmaksas un saglabātu salu tradicionālās tautsaimnieciskās darbības nozares. Egejas jūras nelielo salu shēmas galveno mērķu starpā vajadzētu ierindot arī produkcijas kvalitātes nodrošināšanu, kā arī salu identitātes un vides saglabāšanu. 1. PIELIKUMS EGEJAS JūRAS NELIELO SALU SHēMAS FINANšU IZPILDE 2007.–2010. GADā (euro)[8] 2007. (2008. finanšu gads) | 2008. (2009. finanšu gads) | 2009. (2010. finanšu gads) | 2010. (2011. finanšu gads) | Vienreizējā maksājuma shēma (RPU) un citu veidu tiešais atbalsts* | 57 995 090 | 61 952 513 | 60 502 718 | PIME programma (SPL pasākumi)** | 16 618 664 | 15 441 855 | 17 835 324 | Kopā | 74 613 754 | 77 394 368 | 78 338 042 | PIME/ Kopā | 22,3 % | 20,0 % | 22,8 % | * To izdevumu summa, kuri veikti saskaņā ar vienreizējā maksājuma shēmu (atsaistītais atbalsts) + citas izdevumu summas saskaņā ar dažādu veidu tiešo atbalstu (maksājumi par īpašu kultūraugu audzēšanu un augstas kvalitātes produktiem, pārejas maksājumi, atbalsts par miežiem, atbalsts par zīdtārpiņu audzēšanu utt.). ** To izdevumu summa, kuri veikti saskaņā ar Egejas jūras nelielo salu programmā paredzēto tiešo atbalstu (vietējās ražošanas atbalsta pasākumi). [1] Salu saraksts ievietots 7. tabulā Egejas jūras nelielo salu atbalsta programmā, kuru iesniegusi Grieķija un apstiprinājusi Komisija, piemērojot Regulu (EK) Nr. 1405/2006. [2] OV L 184, 27.7.1993., 1. lpp. [3] OV L 265, 26.9.2006., 1. lpp. [4] OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp. [5] Grieķijas noteiktā Egejas jūras nelielo salu programma tika apstiprināta ar Komisijas 2006. gada 22. decembra Lēmumu C(2006)6889 un tiek īstenota kopš 2007. gada. [6] Egejas jūras nelielo salu programma tika grozīta divas reizes attiecīgi ar Komisijas 2009. gada 21. aprīļa Lēmumu C(2009)2880 un Komisijas 2010. gada 20. decembra Lēmumu C(2010) 9189. [7] Atkāpe no LESD 28. panta, kurā noteikts, ka: „Savienība ietver muitas savienību, kas aptver visu preču tirdzniecību un paredz dalībvalstīm aizliegt savstarpējus ievedmuitas un izvedmuitas nodokļus un visus maksājumus ar līdzvērtīgu iedarbību, kā arī ieviest kopējus muitas tarifus attiecībās ar trešām valstīm.” [8] Šajā dokumentā norādītās finanšu izpildes summas ņemtas no gada izpildes ziņojumiem, ko dalībvalstis iesniegušas Komisijai, piemērojot Padomes Regulas (EK) Nr. 1405/2006 17. panta 2. punktu attiecībā uz īpašā piegādes režīma pasākumiem un ziņošanu par atbilstīgiem atbalsta pieteikumiem un attiecīgajām summām (Komisijas Regulas (EK) Nr. 1914/2006 32. panta 2. punkta b) apakšpunkts) vietējās ražošanas atbalsta pasākumiem. Summas atbilst attiecīgi par pasākumiem veiktajiem izdevumiem kalendārajā atsauces gadā (izpildes gads) un var precīzi neatbilst izdevumiem, ko Eiropas Komisija reģistrējusi par finanšu gadu.