[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 13.2.2007 SEC(2007) 192 galīgā redakcija Ieteikums PADOMES ATZINUMS par atjaunināto Zviedrijas konverģences programmu 2006.-2009. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS Vispārējs pamatojums Stabilitātes un izaugsmes pakta, kas stājās spēkā 1998. gada 1. jūlijā, pamatmērķis ir sakārtot valsts finanses, lai tādējādi radītu vēl labākus nosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai un ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicina darbavietu radīšanu. Ar pakta 2005. gada reformu, atzīstot pakta lietderību fiskālās disciplīnas stiprināšanā, tika meklētas iespējas uzlabot efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgstoši saglabāt valsts finanšu ilgtspējību. Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir Stabilitātes un izaugsmes pakta daļa, paredzēts, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes vai konverģences programmas un to ikgadējie atjauninājumi (dalībvalstis, kas jau ir pieņēmušas vienoto valūtu, iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, bet dalībvalstis, kas to vēl nav pieņēmušas, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas). Zviedrijas pirmā konverģences programma tika iesniegta 1998. gada decembrī. Saskaņā ar minēto regulu Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, 1999. gada 8. februārī sniedza atzinumu par to. Saskaņā ar šo pašu procedūru Komisija novērtē un iepriekšminētā komiteja pārbauda atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas, ko vajadzības gadījumā var pārbaudīt arī Padome. Atjauninātās programmas novērtējuma pamatojums Komisija ir pārbaudījusi jaunāko Zviedrijas konverģences programmas atjauninājumu, kas iesniegts 2006. gada 7. decembrī, un ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to (skat. ierāmēto informāciju par galvenajiem novērtējumā iztirzātajiem jautājumiem). Lai radītu priekšstatu par kontekstu, kādā tiek novērtēta atjauninātās konverģences programmas budžeta stratēģija, turpmākajos punktos apkopota šāda informācija: 1. saimnieciskās darbības un budžeta izpildes rādītāji pēdējo desmit gadu laikā; 2. jaunākais valsts stāvokļa novērtējums saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu (kopsavilkums Padomes atzinumam par iepriekšējo konverģences programmas atjauninājumu) un 3. Komisijas novērtējums par 2006. gada novembra valsts reformu programmu. Jaunākie saimnieciskās darbības un budžeta izpildes rādītāji Pēdējos desmit gados Zviedrijas saimnieciskās darbības rādītāji kopumā ir bijuši spēcīgi. Reālā IKP pieaugums ir bijis lielāks nekā euro zonā. Šos ekonomiskās izaugsmes rādītājus raksturo spēcīgs darba ražīguma pieaugums un neto eksporta devums izaugsmei. Tekošajos kontos uzrādās pastāvīgi pieaugošs budžeta pārpalikums. Bezdarba līmenis ir zemāks nekā euro zonā un ir krities, lai gan pēc vietējiem standartiem tas vēl joprojām tiek uzskatīts par augstu. Nodarbinātības līmenis ir salīdzinoši augsts. Inflācija ir zema, pateicoties ticamai, ar inflācijas mērķiem sasaistītai monetārajai politikai. Tāpat kā citur ir kritušās reālās un nominālās procentu likmes. Valsts finanšu stāvoklis, pateicoties valsts regulējumam, ir stabils un uzrāda vidējos budžeta pārpalikumus, kas kopumā atbilst 2% valsts budžeta pārpalikuma mērķim ekonomikas ciklā. Vispārējā valsts kopējā parāda attiecība pakāpeniski ir samazinājusies un ir krietni zem 60% sliekšņa. Novērtējums Padomes atzinumā par iepriekšējo programmu Padome 2006. gada 24. janvārī pieņēma atzinumu par iepriekšējo konverģences programmas atjauninājumu laika posmam no 2005. gada līdz 2009. gadam. Padome uzskatīja, ka budžeta stāvoklis ir stabils un budžeta stratēģija sniedz piemēru atbilstīgi Stabilitātes un izaugsmes paktam veiktai fiskālai politikai. Zviedrija izmanto pārejas periodu (kas beidzas 2007. gada pavasarī), lai īstenotu Eurostat 2004. gada 2. marta lēmumu par fondēto pensiju shēmu nozaru klasifikāciju. Eurostat lēmuma ievērošana pazeminās budžeta pārpalikumu par aptuveni 1% no IKP ik gadus un paaugstinās valsts parāda attiecību par 0,5 procentu punktiem. Komisijas novērtējums par 2006. gada novembra valsts reformu programmu Īstenošanas ziņojums par Zviedrijas valsts reformu programmu, ko pārskatījusi jaunā valdība un kas paredzēta saskaņā ar atjaunoto Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai, tika iesniegts 2006. gada 28. novembrī. Zviedrijas valsts reformu programmā kā galvenās problēmas/prioritātes minēti šādi uzdevumi: vajadzība nodrošināt augsta līmeņa nodarbinātību un nostrādāto stundu skaitu, kā arī tādas uz zināšanām pamatotas ekonomikas veicināšana, kam raksturīgi videi nekaitīgi ražošanas procesi. Komisijas novērtējumā par šo programmu (ko pieņēma kā daļu no 2006. gada decembra ikgadējā progresa ziņojuma [2] ) atzīts, ka, īstenojot valsts reformu programmas pasākumus, Zviedrija gūst ļoti labas sekmes. Uz stabilitāti orientētais makroekonomikas regulējums ir piemērots un sniedz labus rādītājus. Daudz ir paveikts, lai uzlabotu stimulus darbam. Ir nepieciešami papildu pasākumi, lai paaugstinātu konkurenci pakalpojumu jomā. Pamatojoties uz jau panākto progresu, Zviedriju aicināja koncentrēties arī uz tādām jomām kā reglamentējoši pasākumi konkurētspējas paaugstināšanai, ietekmes novērtējuma sistēma, labāks regulējums, darbaspēka pieejamība un nostrādātās stundas, imigrantu un jauniešu nodarbinātības līmenis, kā arī to cilvēku reintegrācija, kas iekļauti darba nespējas sistēmās. Galvenie novērtējumā iztirzātie jautājumi Kā paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā (stabilitātes programmām) un 9. panta 1. punktā (konverģences programmām), novērtējums attiecas uz šādiem jautājumiem: vai programmas pamatā esošie saimnieciskie pieņēmumi ir ticami; dalībvalsts norādītais vidēja termiņa budžeta mērķis (VTM) un tas, vai korekcijas ir pietiekamas, lai to sasniegtu; vai veiktie un/vai ierosinātie pasākumi, lai piemērotu šīs korekcijas, ir pietiekami, lai sasniegtu vidēja termiņa mērķi attiecīgajā ekonomikas ciklā; vai, izvērtējot korekcijas, ko izdara, lai sasniegtu VTM, korekcijas tiek veiktas ekonomiskā uzplaukuma laikā, vai korekcijas var būt mazākas ekonomikas lejupslīdes laikā un (attiecībā uz euro zonas un VKM II dalībvalstīm) vai dalībvalsts cenšas panākt ikgadēju cikliski koriģētās bilances uzlabojumu (atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) par 0,5 % no IKP, kas ir kritērijs, lai tā sasniegtu savu VTM; nosakot VTM korekcijas (attiecībā uz dalībvalstīm, kas to vēl nav sasniegušas) vai atļaujot īslaicīgu novirzi no VTM (attiecībā uz dalībvalstīm, kuras to jau ir sasniegušas), tādu nozīmīgāko strukturālo reformu īstenošana, kas ilgākā laika posmā ļauj tieši ietaupīt izmaksas (veicinot arī potenciālo pieaugumu) un tādējādi pārbaudāmi ietekmējot valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību (ar nosacījumu, ka tiek saglabāta atbilstīga drošības rezerve attiecībā uz atsauces vērtību 3 % no IKP un ka programmas darbības laikā atkal ir gaidāma budžeta stāvokļa atbilstība VTM), un ar ko īpašu uzmanību velta pensiju reformām, ar kurām ievieš vairāku līmeņu sistēmu, kas ietver obligātu pilnībā finansētu pensiju līmeni; vai dalībvalstu ekonomikas politikas virzība atbilst ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm. Programmas makroekonomisko pieņēmumu ticamību novērtē, pamatojoties uz Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozi, izmantojot arī kopīgi apstiprināto metodoloģiju attiecībā uz ražošanas potenciālā apjoma novērtēšanu un cikliski koriģētām bilancēm. Atbilstību ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm novērtē, ņemot vērā ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes valsts finanšu jomā, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs 2005.—2008. gadam. Novērtējumā pārbauda arī: parāda attiecības dinamiku un stāvokli attiecībā uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, kam saskaņā ar Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu „Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana” budžeta uzraudzībā jāveltī pienācīga vērība. Komisijas 2006. gada 12. oktobra paziņojumā izklāstīta pieeja ilgtermiņa ilgtspējības novērtēšanai[3]; integrācijas pakāpi valsts reformu programmā, ko iesniegušas dalībvalstis saistībā ar Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai; Ekonomikas un finanšu padome (ECOFIN padome) 2005. gada 7. jūnija pavadvēstulē Eiropas Padomei par ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm 2005.—2008. gadam paziņoja, ka valsts reformu programmām jāatbilst stabilitātes un konverģences programmām; atbilstību rīcības kodeksam[4], kas cita starpā nosaka kopīgu struktūru un datu tabulas stabilitātes un konverģences programmām. | - Ieteikums PADOMES ATZINUMS par atjaunināto Zviedrijas konverģences programmu 2006.-2009. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[5] un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu, ņemot vērā Komisijas ieteikumu, apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU. 4. Padome [2007. gada 27. februārī] izskatīja atjaunināto Zviedrijas konverģences programmu laika posmam no 2006. līdz 2009. gadam. 5. Programmas pamatā esošajā makroekonomikas scenārijā paredzēts, ka reālā IKP pieaugums samazināsies no 4,0% 2006. gadā līdz vidēji 3,0% pārējā programmas darbības laikā, lai gan tas saglabāsies tuvu potenciālajam pieauguma rādītājam. Pēc pašlaik pieejamās informācijas šis scenārijs šķiet pamatots uz ticamiem pieņēmumiem par izaugsmi, turklāt 2006. gadā izaugsme, iespējams, bijusi pat lielāka. Programmas prognozes attiecībā uz inflāciju arī šķiet reālas. 6. Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozē vispārējais valsts budžeta pārpalikums 2006. gadā ir novērtēts 2,8% apjomā no IKP, salīdzinot ar iepriekšējā konverģences programmas atjauninājumā paredzēto rezultātu 0,9% apjomā; atšķirība galvenokārt atspoguļo pamata efektu budžeta pārpalikumam, kas 2005. gadā bija lielāks nekā gaidīts. Pamatojoties uz pieejamajiem skaidras naudas datiem, šķiet, ka gan zemāku primāro izdevumu, gan augstāku nodokļu ieņēmumu ietekmē 2006. gada budžeta pārpalikums, iespējams, bijis augstāks nekā Komisijas dienestu prognozēs. 7. Programmas atjauninājumā apstiprināts, ka vidējais budžeta pārpalikums 2% apjomā no IKP ekonomikas ciklā saglabājas kā galvenais fiskālais mērķis, ko atbalsta izdevumu daudzgadu ierobežojumi. Ar 2007. gada fiskālās politikas likumu valdība pārskatīs pašreizējo mērķi attiecībā uz vispārējo valsts budžeta pārpalikumu, ņemot vērā Eurostat lēmumu par fondēto otrā pīlāra pensiju shēmu klasifikāciju[6]. Pēc šā lēmuma īstenošanai paredzētā pārejas perioda beigām (2007. gada pavasaris) budžeta pārpalikums būs mazāks par aptuveni 1% no IKP ik gadus un kopējā parāda un IKP attiecība būs jākoriģē uz augšu par aptuveni 0,5% no IKP. Atjauninājumā izklāstītajā budžeta stratēģijā paredzēta budžeta pārpalikuma samazināšanās 2007. gadā (no 3,0% no IKP 2006. gadā līdz 2,4%) un pēc tam pakāpeniska palielināšanās (līdz 3,1% 2009. gadā); attiecībā uz primāro budžeta pārpalikumu gaidāma līdzīga attīstība. Gan izdevumu, gan ieņēmumu attiecība pret IKP pakāpeniski samazinās visā programmas darbības laikā. Šajā uz programmas beigām orientētajā stratēģijā ievērojamie nodokļi samazinājumi 2007. gadā tiek finansēti tikai daļēji. Salīdzinot ar iepriekšējo atjauninājumu, budžeta pārpalikuma paredzētā attīstība (sākotnējam samazinājumam seko pakāpenisks palielinājums) ir līdzīga, tomēr ar augstākām tīro aizdevumu pozīcijām visā programmas darbības laikā. 8. Paredzēts, ka strukturālais budžeta pārpalikums (t.i., cikliski koriģētais pārpalikums, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), ko aprēķina saskaņā ar kopīgi pieņemtu metodoloģiju, saglabāsies virs 2% no IKP visā programmas darbības laikā. Tāpat kā iepriekšējā konverģences programmas atjauninājumā vidējā termiņa mērķis (VTM) programmā izklāstītajam budžeta stāvoklim atbilst iepriekš minētajam mērķim par budžeta pārpalikumu 2% apjomā no IKP vidēji uzņēmējdarbības cikla laikā (t.i., strukturālā izteiksmē), ko programmā plānots saglabāt visā programmas darbības laikā. Tā kā VTM ir ievērojami augstāks par minimālo kritēriju (noteiktais deficīts apmēram 1% no IKP), ar tā sasniegšanu tiks nodrošināta drošības rezerve pret pārmērīga budžeta deficīta rašanos. VTM ir arī ievērojami augstāks nekā būtu nepieciešams, ņemot vērā parāda attiecību un ražošanas potenciālā apjoma vidējo pieaugumu ilgtermiņā. 9. Programmas budžeta prognožu riski kopumā šķiet līdzsvaroti no 2007. gada. Šķiet, ka makroekonomiskā perspektīva un nodokļu ieņēmumu prognozes atspoguļo ticamus pieņēmumus, neraugoties uz nelielo neskaidrību par kapitāla peļņas nodokļu ieņēmumiem nākotnē. Izdevumu mērķus atbalsta līdzšinējie panākumi ar iepriekš minētajiem izdevumu ierobežojumiem. 10. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, šķiet, ka budžeta nostādne programmā ir pietiekama, lai atbilstīgi programmai visā tās darbības laikā uzturētu VTM. Turklāt tā nodrošina pietiekamu drošības rezervi, lai programmas darbības laikā parastu makroekonomisku svārstību dēļ netiktu pārsniegts deficīta slieksnis 3 % apjomā no IKP. Tomēr ir risks, ka programmas fiskālās politikas nostādne varētu izrādīties procikliska 2007. gadā, kad gaidāma ekonomiskā uzplaukuma turpināšanās. Tas neatbilstu Stabilitātes un izaugsmes paktam. 11. Tiek lēsts, ka valsts kopējais parāds 2006. gadā samazinājās līdz 46,5% no IKP, kas ir krietni mazāk nekā Līgumā paredzētā atsauces vērtība — 60 % no IKP. Saskaņā ar programmu parāda attiecība turpinās samazināties un programmas darbības laikā nokritīsies vēl par 13,5 procentu punktiem. 12. Iedzīvotāju novecošanās ilgtermiņa ietekme uz budžetu Zviedrijā ir zemāka nekā vidēji ES, jo prognozēts, ka ilgtermiņā pensiju izdevumi saglabāsies kā salīdzinoši stabila IKP daļa, ko iespaidos pensiju sistēmas reformas izdevumu samazināšanās ievērojamā ietekme. Sākotnējais budžeta stāvoklis ar lielu primāro budžeta pārpalikumu veicina kopējā parāda samazināšanos un līdzekļu uzkrāšanu. Stabila valsts budžeta uzturēšana ar plānotiem ilglaicīgiem budžeta pārpalikumiem palīdzētu ierobežot riskus attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību. Kopumā šķiet, ka Zviedrijas valsts finanšu ilgtspējību apdraud zems risks. 13. Konverģences programmā ietverts kvalitatīvais novērtējums par valsts reformu programmas 2006. gada novembra īstenošanas ziņojuma kopējo ietekmi atbilstīgi vidēja termiņa fiskālajai stratēģijai. Turklāt tajā sniegta sistemātiska informācija par tiešajām budžeta izmaksām vai ietaupījumiem saistībā ar galvenajām reformām, kas paredzētas valsts reformu programmā, un budžeta prognozēs ņemta vērā valsts reformu programmā izklāstīto darbību ietekme uz valsts finansēm. Šķiet, ka konverģences programmā paredzētie pasākumi valsts finanšu jomā atbilst valsts reformu programmā minētajiem pasākumiem. Jo īpaši abās programmās paredzēta pasākumu īstenošana, lai palielinātu darbaspēka pieejamību. 14. Programmas budžeta stratēģija kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs laika posmam no 2005. līdz 2008. gadam. 15. Attiecībā uz prasībām par sniedzamajiem datiem, kas norādītas rīcības kodeksā stabilitātes un konverģences programmām, programmā vērojami daži trūkumi attiecībā uz obligātajiem un fakultatīvajiem datiem[7]. Kopumā var secināt, ka vidēja termiņa budžeta stāvoklis ir stabils un budžeta stratēģija sniedz labu Stabilitātes un izaugsmes paktam atbilstošu fiskālās politikas piemēru. Tomēr būs svarīgi nodrošināt, lai strukturālā budžeta stāvokļa pasliktināšanās 2007. gadā saistībā ar strukturālajām reformām, kuru mērķis ir paaugstināt nodarbinātības līmeni darba tirgū, neturpinātos nākamajos gados. Galveno makroekonomikas un budžeta prognožu salīdzinājums 1 2005. | 2006. | 2007. | 2008. | 2009. | Reālais IKP (% izmaiņas) | KP 2006. g. dec. | 2,7 | 4,0 | 3,3 | 3,1 | 2,7 | COM 2006. g. nov. | 2,7 | 4,0 | 3,3 | 3,1 | n.d. | KP 2005. g. dec. | 2,4 | 3,1 | 2,8 | 2,3 | n.d. | SPCI inflācija2 (%) | KP 2006. g. dec. | 1,3 | 1,9 | 2,2 | 1,5 | 1,9 | COM 2006. g. nov. | 0,8 | 1,5 | 1,6 | 1,8 | n.d. | KP 2005. g. dec. | 1,5 | 1,5 | 2,0 | 2,0 | n.d. | Starpība starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu (% no iespējamā IKP) | KP 2006. g. dec.3 | -0,7 | 0,0 | 0,3 | 0,3 | 0,3 | COM 2006. g. nov.7 | -0,5 | 0,2 | 0,5 | 0,6 | n.d. | KP 2005. g. dec.3 | -0,4 | -0,1 | 0,1 | -0,1 | n.d. | Valsts budžeta bilance (% no IKP) | KP 2006. g. dec. | 3,0 | 3,0 | 2,4 | 2,7 | 3,1 | COM 2006. g. nov. | 3,0 | 2,8 | 2,4 | 2,5 | n.d. | KP 2005. g. dec. | 1,6 | 0,9 | 1,2 | 1,7 | n.d. | Primārā bilance (% no IKP) | KP 2006. g. dec. | 4,6 | 4,5 | 4,1 | 4,2 | 4,6 | COM 2006. g. nov. | 4,6 | 4,5 | 4,1 | 4,3 | n.d. | KP 2005. g. dec. | 3,2 | 2,5 | 3,0 | 3,6 | n.d. | Cikliski koriģētā bilance (% no IKP) | KP 2006. g. dec.3 | 3,4 | 3,0 | 2,2 | 2,5 | 3,0 | COM 2006. g. nov. | 3,3 | 2,7 | 2,1 | 2,1 | n.d. | KP 2005. g. dec.3 | 1,8 | 0,9 | 1,1 | 1,7 | n.d. | Strukturālā bilance4 (% no IKP) | KP 2006. g. dec.5 | 3,0 | 3,0 | 2,2 | 2,5 | 3,0 | COM 2006. g. nov.6 | 2,9 | 2,7 | 2,1 | 2,1 | n.d. | KP 2005. g. dec. | 1,8 | 0,9 | 1,1 | 1,7 | n.d. | Valsts kopējais parāds (% no IKP) | KP 2006. g. dec. | 50,3 | 46,5 | 41,5 | 37,4 | 33,0 | COM 2006. g. nov. | 50,4 | 46,7 | 42,6 | 38,7 | n.d. | KP 2005. g. dec. | 50,9 | 49,4 | 47,8 | 46,0 | n.d. | Piezīmes. 1 Budžeta prognozēs nav ietverta ietekme no Eurostat 2004. gada 2. marta lēmuma par fondēto pensiju shēmu klasifikāciju, kas jāievieš līdz 2007. gada pavasara paziņojuma laikam. Ievērojot šo ietekmi, vispārējā valsts bilance saskaņā ar programmas atjauninājumu būtu 2,0% no IKP 2005. gadā, 2,0% 2006. gadā, 1,3% 2007. gadā, 1,6% 2008. gadā un 2,0% 2009. gadā, kamēr valsts parāda kopapjoms būtu 50,9% no IKP 2005. gadā, 47,0% 2006. gadā, 42,0% 2007. gadā, 37,9% 2008. gadā un 33,5% 2009. gadā. 2 KP inflācijas rādītāji ir noteikti, pamatojoties uz datiem laika posmā no decembra līdz decembrim, turpretim Komisijas dati ir gada vidējie rādītāji. Tas izskaidro atšķirību starp Komisijas un SPCI datiem attiecībā uz 2005. un 2006. gadu. Programmā arī pieņemts, ka SPCI ievēros UND1X (valsts patēriņa cenu indekss, izņemot izmaiņas netiešajos nodokļos, subsīdijās un hipotēkas procentu izdevumos) 2008. un 2009. gadā. Tomēr sagaidāms, ka SPCI inflācija būs par 0,5 procentu punktiem augstāka nekā UND1X inflācija 2007. gadā, tādējādi uzsverot programmas prognozēto kritienu attiecībā uz SPCI inflāciju 2008. gadā. 3 Komisijas dienestu aprēķini, kuru pamatā ir programmā atrodamā informācija. 4 Cikliski koriģētā bilance (kā iepriekšējās rindās), izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. 5 Vienreizēji un citi pagaidu pasākumi no programmas (0,4% no IKP 2005. gadā; samazina budžeta deficītu). 6 Vienreizēji un citi pagaidu pasākumi no Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozes (0,4% no IKP 2005. gadā; samazina budžeta deficītu). 7 Pamatojoties uz attiecīgi 2,6%, 3,2%, 3,1% un 3,0% lēsto potenciālo pieaugumu laikā no 2005. līdz 2008. gadam. Avots. Konverģences programma (KP), Komisijas dienestu 2006. gada rudens ekonomiskās prognozes (COM), Komisijas dienestu aprēķini. | [1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Visi dokumenti, kas ir minēti šajā tekstā, ir atrodami šādā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [2] Komisijas paziņojums Eiropadomes pavasara sanāksmē „Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības atjaunotās stratēģijas īstenošana — rezultātu gads”, 12.12.2006., COM(2006) 816. [3] Komisijas Paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam „Valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība Eiropas Savienībā”, 12.10.2006., COM(2006) 574, un Eiropas Komisija, Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāts, (2006.), „The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy Nr. 4/2006. [4] „Specifikācijas par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnes par stabilitātes un konverģences programmu formātu un saturu”, ko ECOFIN padome atbalstīja 2005. gada 11. oktobrī. [5] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šādā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [6] Skatīt Eurostat Ziņu izlaidumu Nr. 30/2004 (2004. gada 2. marts) un Nr. 117/2004 (2004. gada 23. septembris). [7] Pie trūkstošajiem datiem cita starpā pieskaitāmi konkrēti deflatori, nodokļu slogs un attiecīgo ārvalstu tirgu izaugsme.