Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. ../2010 par divu vai trīs riteņu transportlīdzekļu un kvadriciklu apstiprināšanu un tirgus uzraudzību /* COM/2010/0542 galīgā redakcija - COD 2010/0271 */





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 4.10.2010 COM(2010) 542 galīgā redakcija 2010/0271 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. ../2010 par divu vai trīs riteņu transportlīdzekļu un kvadriciklu apstiprināšanu un tirgus uzraudzību (Dokuments attiecas uz EEZ) EN {SEC(2010) 1151} {SEC(2010) 1152} PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS - Priekšlikuma pamatojums un mērķi Jēdziens L kategorijas transportlīdzekļi aptver dažādus divu riteņu, trīs riteņu vai četru riteņu transportlīdzekļu tipus, piemēram, divu riteņu un trīs riteņu mopēdi, divu riteņu un trīs riteņu motocikli un motocikli ar blakusvāģi. Par piemēru četru riteņu transportlīdzekļiem, proti, kvadricikliem, var minēt vaļējas virsbūves kvadriciklu un slēgtas virsbūves kvadriciklu. Jaunu L kategorijas transportlīdzekļu tipa apstiprinājuma prasības pašlaik ir noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/24/EK (“pamatdirektīva”). Turklāt pamatdirektīvā ir paredzēta virkne direktīvu, kurās ir sīki izklāstītas L kategorijas transportlīdzekļu tehniskās prasības. Komisija pašlaik spēkā esošajos noteikumos ir noteikusi vairākas risināmas pamatproblēmas saistībā ar jaunu L kategorijas transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu: – sarežģīts tiesiskais regulējums; – emisijas apjoms un tā pieaugošā tendence, salīdzinot ar autotransporta emisijas kopējo apjomu, kas pārsvarā samazinās; – transportlīdzekļa funkcionālās drošības aspekti, kas saistīti ar tipa apstiprinājuma prasībām; – trūkst tiesiskā regulējuma par transportlīdzekļiem, kam uzstādītas jaunas tehnoloģijas; – konkrētu ES tirgū ievestu transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību, kas neatbilst spēkā esošajām tipa apstiprinājuma prasībām par transportlīdzekļa funkcionālo drošību un/vai vides aizsardzību, pārdošana un reģistrācija. | Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Eiropas Parlamenta un Padomes Pamatdirektīva 2002/24/EK[1] Direktīvas 93/14/EEK[2], 93/30/EEK[3], 93/33/EEK[4], 93/93/EEK[5], 95/1/EK[6], 97/24/EK[7], 2000/7/EK[8], 2002/51/EK[9], 2009/62/EK[10], 2009/67/EK[11], 2009/78/EK[12], 2009/79/EK[13], 2009/80/EK[14], 2009/139/EK[15]. Tipa apstiprinājuma likumdošanas jautājums ir skarts politiskajā iniciatīvā CARS 21[16]. Šī iniciatīva ir aizsākta 2005. gadā, un tās uzdevums ir veikt autotransporta nozares reglamentējošo aktu un politikas pārskatīšanu, lai Komisijai dotu padomus par turpmākās politikas risinājumiem. Viens no iemesliem, kāpēc izveidoja grupu CARS 21, bija autotransporta nozares ieinteresēto personu paustās bažas par to, ka tiesību aktu kumulatīvās izmaksas ir nelabvēlīgi ietekmējušas konkurētspēju un transportlīdzekļus pārmērīgi sadārdzinājušas. CARS 21 noslēguma ziņojumā[17] secināts, ka lielākā daļa spēkā esošo tiesību aktu ir nepieciešama pilsoņu un vides aizsardzībai, tomēr ir jāveic vienkāršošana, lai tiesisko regulējumu racionalizētu un lai sekmētu prasību starptautisku saskaņošanu. Šāda vienkāršošana bija paredzēta Komisijas darba dokumentā “Otrais progresa ziņojums par normatīvās vides vienkāršošanas stratēģiju”[18]. Jebkuru plānoto iniciatīvu jāsaskaņo ar šo stratēģiju. Ievērojot Eiropas stratēģiju par gaisa kvalitāti[19], Eiropas Savienība ir arvien pastiprinājusi mehānisko transportlīdzekļu emisijas standartu prasības, it īpaši attiecībā uz ogļūdeņražiem, oglekļa monoksīdu, slāpekļa oksīdiem un cietajām daļiņām. Tas attieksies arī uz ierosināto L kategorijas transportlīdzekļu tiesisko regulējumu. Turklāt tipa apstiprinājuma pasākumus, kas ietilpst šajā tiesiskajā regulējumā, saskaņos ar Eiropas Ceļu satiksmes drošības rīcības plānu (2011-2020) un Eiropas Ceļu satiksmes drošības hartu (2000-2010)[20]. Eiropas Ceļu satiksmes hartas (ERSC) mērķis ir līdz 2010. gadam uz pusi samazināt letālu ceļu satiksmes negadījumu skaitu. Diemžēl L kategorijas transportlīdzekļu braucēji pieder pie neaizsargātas ceļa lietotāju grupas, kam raksturīgs vislielākais ceļu satiksmes negadījumos bojā gājušo un cietušo skaits. Visbeidzot, lai sekmētu jaunās regulas īstenošanu un izpildi, šajā priekšlikumā iekļauta arī virkne noteikumu no Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmuma Nr. 768/2008/EK[21] par produktu tirdzniecības vienotu sistēmu. Šajos noteikumos izklāstīti ekonomikas dalībnieku, kas ir piegādes ķēdē, un attiecīgo iesaistīto tirgus uzraudzības iestāžu pienākumi, it īpaši attiecībā uz pēcpārdošanas uzraudzību un kontroli, ko piemēro Eiropas Savienības tirgū ievestiem ražojumiem. Vēl šajos noteikumos ir iekļautas prasības attiecībā uz struktūrām un organizācijām, kurām dalībvalstis var deleģēt dažus transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību novērtēšanas pienākumus, lai nodrošinātu vienādus noteikumus un novērstu konkurences traucējumus, kas var rasties tādēļ, ka šīs trešās organizācijas, testējot, apskatot un novērtējot transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības, kam nepieciešams tipa apstiprinājums, piemēro mazāk stingras prasības un raksturlielumus. | 2. APSPRIEšANA AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS | Apspriešana ar ieinteresētajām personām Eiropas Komisija uzsāka sabiedrisku apspriešanu, lai apkopotu ieinteresēto personu viedokļus par jauno tiesību aktu priekšlikumu projektiem attiecībā uz L kategorijas transportlīdzekļu apstiprinājumu. Lai sniegtu vispārīgu informāciju un aicinātu izteikt viedokli par jauno regulējumu, ar ko paredzēts aizstāt spēkā esošo tiesisko regulējumu, tika publicēts apspriešanas dokuments [22]. Sabiedriskā apspriešana bija vērsta uz tām grupām, ko visvairāk skar priekšlikums par jauno tiesisko regulējumu, tai skaitā uz dalībvalstu tipa apstiprināšanas iestādēm, izgatavotājiem, piegādātājiem un patērētājiem. Dokuments šim nolūkam speciāli izveidotā tīmekļa vietnē tika publicēts angļu, franču un vācu valodā. Eiropas Komisija apstiprināja, ka saņemtas visas ieinteresēto personu atbildes uz konsultācijas jautājumiem, un atbildes darīja zināmas atklātībai[23]. | Apspriešanas metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Eiropas Komisija, izstrādājot priekšlikumu, ar ieinteresētajām personām apspriedās vairākos veidos. Sabiedriskā apspriešana notika tiešsaistē no 2008. gada 22. decembra līdz 2009. gada 27. februārim, aptverot priekšlikuma aspektus, kuros varētu rasties domstarpības. Atbildes saņēma no dalībvalstīm, nozares, kas izgatavo L kategorijas transportlīdzekļus un sastāvdaļas, transporta organizācijām, lietotājus pārstāvošām organizācijām, citām nevalstiskām organizācijām un konkrētiem iedzīvotājiem. Priekšlikuma projekta elementi tika apspriesti vairākās Eiropas Komisijas L kategorijas transportlīdzekļu darba grupas (MCWG) sanāksmēs [24]. Visbeidzot notika daudzas divpusējas sanāksmes, kurās savu viedokli un uzskatus brīvi varēja paust konkrētas ieinteresētās personas. | Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Tiešsaistes apspriešanā Eiropas Komisija saņēma 57 atbildes. Ieinteresētās personas skāra virkni jautājumu. Sabiedriskās apspriešanas rezultāti tika apkopoti ziņojumā[25] un 2009. gada 29. jūnijā iesniegti un apspriesti Eiropas Komisijas L kategorijas transportlīdzekļu darba grupas (MCWG) sanāksmē, un visas ieinteresētās personas tika aicinātas iesniegt komentārus par šo ziņojumu. Ietekmes novērtējumā, kas pievienots priekšlikumam, izklāstīti skartie jautājumi un minēts, kā tie ņemti vērā. | Ietekmes novērtējums Visiem priekšlikuma galvenajiem aspektiem tika izvērtētas dažādas iespējas, minot iespējamās priekšrocības un trūkumus ekonomikas, vides, drošības un sociālajā jomā. Šajā analīzē iekļāva gan kvalitatīvus, gan kvantitatīvus aspektus. Nākamajā posmā dažādie risinājumi tika salīdzināti, un tika atlasīts un aprakstīts viens ieteicamais risinājums vai vairāku ieteicamu risinājumu apvienojums. Minētie ieteicamie risinājumi kalpo par pamatu šai jaunajai pamatregulai. Ziņojuma projektu izvērtēja ietekmes novērtējuma valde, un valdes ieteikumus par priekšlikuma uzlabošanu cik vien iespējams ņēma vērā noslēguma ziņojumā. Ietekmes novērtējuma valdes atzinums par ziņojumu ir publicēts kopā ar šo priekšlikumu, ar ietekmes novērtējuma noslēguma ziņojumu un tā kopsavilkumu. 3. PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Juridiskais pamats Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 114. pants. Subsidiaritātes princips Pirms L kategorijas transportlīdzekļu ES tipa apstiprinājuma sistēmas izveidošanas piemēroja dalībvalstu mēroga standartus. Dalībvalstu pieņemtie tiesību akti bieži bija atšķirīgi, un izgatavotāji, kas savus transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības pārdeva vairāku valstu tirgū, bija spiesti mainīt ražošanu un to pielāgot katrai dalībvalstij, kurai transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības bija paredzētas, un bija spiesti tos apstiprināt katrā konkrētajā dalībvalstī, kas bija laikietilpīgi un dārgi. Dažādi dalībvalstu noteikumi tādējādi apgrūtināja tirdzniecību un nelabvēlīgi ietekmēja iekšējā tirgus izveidi un darbību. Tādēļ bija nepieciešams ES mērogā pieņemt direktīvas, lai it īpaši risinātu ES mēroga pārrobežu problēmas saistībā ar drošību un gaisa piesārņojuma nelabvēlīgo ietekmi uz veselību un vidi. Lielu emisijas daudzumu lauku apvidos var kontrolēt ar konkrētiem dalībvalstu pasākumiem, bet globālā emisija sniedzas pāri vienas dalībvalsts robežām. Eiropas mēroga problēmu var risināt vienīgi ar ES mērogā saskaņotiem pasākumiem. Minēto problēmu bija paredzēts risināt ar Pamatdirektīvu 2002/24/EK, kuras pamats ir Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 95. pants, izveidojot iekšējo tirgu un vienlaikus nodrošinot teicamu veselības, drošības un vides aizsardzību. Šāds pamatojums ir spēkā arī šodien, kad ir nepieciešama rīcība Eiropas Savienības mērogā, lai novērstu iekšējā tirgus sadrumstalotību un nodrošinātu vienādi augstu aizsardzības līmeni visā Eiropā. Vēl viena ES tiesību aktu priekšrocība ir tā, ka ar saskaņotām tiesību normām ražošanas nozare gūs apjomradītus ietaupījumus, piemēram, visam Eiropas tirgum varēs izmantot vienu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību un nevajadzēs to pielāgot katras dalībvalsts tirgum, lai tur iegūtu tipa apstiprinājumu. Turklāt tiesiskā regulējuma pielāgošana tehnikas attīstībai izgatavotājiem nodrošinās vienādus noteikumus attiecībā uz jauno tehnoloģiju. Patērētāji gūs labumu no zemākām transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību cenām, ko iespaido nepārtraukts ES mēroga konkurences spiediens. Visbeidzot tirgus uzraudzības pasākumu pilnveidošana palīdzēs nodrošināt vienotas prasības visiem izgatavotājiem, kas pārdod transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības ES tirgū vai ir atbildīgi par to nodošanu ekspluatācijā, un nodrošināt vides aizsardzības prasību un ar transportlīdzekļa drošību saistīto tipa apstiprinājuma prasību faktisku piemērojamību. Proporcionalitātes princips Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam, jo tas nosaka tikai to, kas vajadzīgs, lai sasniegtu iekšējā tirgus pareizas darbības mērķus, vienlaikus nodrošinot teicamu sabiedrisko drošību un vides aizsardzību. Juridisko instrumentu izvēle Pamatregula ir piemērota, jo tā nodrošina nepieciešamo atbilstību, turklāt nav jāveic transponēšana dalībvalstu tiesību aktos. Priekšlikumā izmantota “dalīto līmeņu pieeja”, ko sākotnēji ieviesa pēc Eiropas Parlamenta pieprasījuma un izmantoja citos tiesību aktos par mehānisko transportlīdzekļu ES tipa apstiprinājumu. Šī metode paredz likumdošanu trīs posmos: pamatnoteikumi un darbības joma ir izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes regulā, kuras pamats ir LESD 114. pants un ko pieņem parastā likumdošanas procedūrā; tehniskās specifikācijas, kas saistītas ar pamatnoteikumiem, ir izklāstītas trijos deleģētajos aktos (290. pants), ko pieņem komiteju procedūrā: 1) regula par prasībām attiecībā uz ekoloģiskajiem un spēkiekārtas raksturlielumiem: elektromagnētiskā savietojamība; ekoloģisko testu procedūras saistībā ar atgāzu emisiju, iztvaikošanas emisiju, siltumnīcefekta gāzu emisiju un degvielas patēriņu; motora maksimālais projektētais ātrums, maksimālais griezes moments un motora maksimālā lietderīgā jauda; troksnis. 2) regula par transportlīdzekļa funkcionālās drošības prasībām un saistītiem jautājumiem: skaņas signālierīces; bremzes, tai skaitā pretbloķēšanas un kombinētās bremžu sistēmas; elektrodrošība; priekšējās un aizmugures aizsargstruktūras; stiklojums, priekšējā stikla apskalotāji un tīrītāji, kā arī pretaizsalšanas un pretaizsvīšanas ierīces; vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikācija; gaismas un gaismas signalizācijas ierīču uzstādīšana; atpakaļskata redzamība; drošības jostu stiprinājumi un drošības jostas; riepas; transportlīdzeklī esošu personu aizsardzība, tai skaitā iekšējais aprīkojums, pagalvji un transportlīdzekļa durvis; projektētā transportlīdzekļa ātruma ierobežošana; transportlīdzekļa konstrukcijas stiprība. 3) regula par transportlīdzekļa konstrukcijas prasībām: pasākumi pret neatļautu tehnisko iejaukšanos; sakabes ierīces un to piederumi; ierīces, kas novērš transportlīdzekļa neatļautu lietošanu; ārējie izvirzījumi; degvielas tvertnes; kravas platformas; masas un gabarīti; iebūvēta diagnostika; pasažieru rokturi un kāju paliktņi; remonta un tehniskās apkopes informācija; aizmugurējās numura zīmes piestiprināšanas vieta; atbalsta kājas; obligātais marķējums. Īstenošanas akts (291. pants), kurā izklāstīti administratīvie noteikumi, piemēram, informācijas dokuments, kā arī tipa apstiprinājuma sertifikāta, atbilstības sertifikāta un saistīto ražošanas atbilstības prasību definīcijas utml. 4. IETEKME UZ BUDžETU Attiecībā uz emisijas robežvērtību samazināšanas pirmajiem diviem posmiem (Euro 4 un 5 motocikliem, Euro 3 un 4 visiem citiem L kategorijas transportlīdzekļiem) šis pamatregulas priekšlikums neietekmē Eiropas Savienības budžetu. Trešajā emisijas posmā ietilps Euro 6 posms motocikliem un Euro 5 posms visiem citiem L kategorijas transportlīdzekļiem (mopēdiem, tricikliem un kvadricikliem). Šīs robežvērtības pilnībā atbilst M kategorijas transportlīdzekļu Euro 5 emisijas robežvērtībām. Lai noteiktu Euro 3, 4 un 5 posma vidēja termiņa ietekmi uz vidi un plānotā Euro 6 posma samērojamību ar atvēlēto laiku, ir plānots veikt papildu pētījumu par ekoloģisko ietekmi. Šo pētījumu pabeigs laikā no 2016. līdz 2017. gadam, un to finansēs no Komisijas budžeta. 5. PAPILDU INFORMāCIJA Ierosinātais akts skar jautājumus, kas saistīti ar Eiropas Ekonomikas zonu (EEZ), tāpēc tas jāattiecina uz EEZ. | 2010/0271 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. ../2010 par divu vai trīs riteņu transportlīdzekļu un kvadriciklu apstiprināšanu un tirgus uzraudzību (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc tiesību akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[26], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[27], rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: 1. Iekšējais tirgus aptver teritoriju bez iekšējām robežām, kurā jānodrošina brīva preču, pakalpojumu un kapitāla aprite un personu pārvietošanās. Tādēļ ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 18. marta Direktīvu 2002/24/EK par divriteņu vai trīsriteņu transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu tika izveidota visaptveroša šādu transportlīdzekļu EK tipa apstiprinājuma sistēma. Tās principi jāsaglabā šajā regulā un tās deleģētajos un īstenošanas aktos. 2. ES tipa apstiprinājuma sistēmas uzdevums ir ļaut katrai dalībvalstij apliecināt, ka konkrētam transportlīdzeļa tipam ir veiktas šajā regulā, tās deleģētajos un īstenošanas aktos noteiktās pārbaudes un ka tā izgatavotājs ir ieguvis tipa apstiprinājuma sertifikātu. Turklāt tā izgatavotājiem uzliek par pienākumu izdot atbilstības sertifikātu katram transportlīdzeklim, kas izgatavots saskaņā ar tipa apstiprinājumu. Ja transportlīdzeklim ir šāds sertifikāts, tad to var pārdot un reģistrēt lietošanai visā Savienībā 3. Ar šo regulu paredzēts izveidot saskaņotus L kategorijas transportlīdzekļu ražošanas noteikumus, tādējādi nodrošinot iekšējā tirgus darbību. L kategorijas transportlīdzekļi ir divu riteņu, trīs riteņu vai četru riteņu transportlīdzekļi, piemēram, pašgājēji divu riteņu transportlīdzekļi, tricikli, ceļu kvadricikli un slēgtas virsbūves kvadricikli. Citi mērķi ir vienkāršot spēkā esošo tiesisko regulējumu, veicināt to, lai samazinātos emisijas īpatsvars kopējā autotransporta emisijā un lai emisijas daļa būtu proporcionāla, uzlabot vispārējo drošību, pielāgoties tehnikas attīstībai un uzlabot tirgus uzraudzības noteikumus. 4. Direktīva 2002/24/EK un tās atsevišķās direktīvas ir būtiski grozītas vairākas reizes. Skaidrības, racionalitātes un vienkāršības labad Direktīva 2002/24/EK un tās atsevišķās direktīvas ir jāatceļ un jāaizstāj ar vienu regulu un nedaudziem deleģētajiem un īstenošanas aktiem. Regulas forma izvēlēta tādēļ, lai noteikumi būtu tieši piemērojami, lai tos varētu ātrāk un efektīvāk atjaunināt, tādējādi labāk ievērojot tehnikas attīstību. 5. Lai vienkāršotu tipa apstiprinājuma tiesību aktus saskaņā ar ieteikumiem CARS 21 ziņojumā “Konkurētspējīgas autobūves nozares tiesiskais regulējums 21. gadsimtam”[28], ir lietderīgi atcelt visas atsevišķās direktīvas, nesamazinot aizsardzības līmeni. Minētajās direktīvās izklāstītie nosacījumi jāpārņem šajā regulā vai tās deleģētajos aktos un, plānojot Eiropas Savienības pievienošanos Apvienoto Nāciju Eiropas Ekonomikas komisijas nolīgumam, attiecīgā gadījumā jāaizstāj ar atsaucēm uz atbilstošajiem Apvienoto Nāciju Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) noteikumiem, kas saskaņā ar 4. pantu Padomes 1997. gada 27. novembra Lēmumā 97/836/EK ir daļa no Eiropas Savienības tiesībām. Tas attiecas uz Nolīgumu par vienveida tehnisko priekšrakstu pieņemšanu riteņu transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, kuras var uzstādīt un/vai izmantot riteņu transportlīdzekļos, un saskaņā ar šiem priekšrakstiem piešķiramo atbilstības novērtēšanas apstiprinājumu savstarpējās atzīšanas nosacījumiem (“Pārskatītais 1958. gada nolīgums”)[29]. Lai samazinātu tipa apstiprināšanas administratīvo slogu, transportlīdzekļu izgatavotājiem jāļauj apstiprināt tipu saskaņā ar šo regulu, attiecīgā gadījumā tieši saņemot apstiprinājumu atbilstoši attiecīgajiem ANO EEK noteikumiem[30], kas uzskaitīti šīs regulas I pielikumā un atsevišķajos deleģētajos aktos. 6. Tādējādi ANO EEK noteikumi un to grozījumi, kam Savienība pievienojas, piemērojot Lēmumu 97/836/EK, būtu jāiestrādā ES tipa apstiprināšanas procedūrā vai nu kā transportlīdzekļa ES tipa apstiprināšanas prasības, vai kā alternatīvas spēkā esošiem Savienības tiesību aktiem. It īpaši, ja Savienība izlemj, ka ANO EEK noteikumiem jākļūst par daļu no ES tipa apstiprinājuma prasībām un jāaizstāj spēkā esošie Savienības tiesību akti, jāpiešķir pilnvaras Komisijai pieņemt nepieciešamos pielāgojumus šajā regulā vai pieņemt nepieciešamos īstenošanas aktus. 7. Šajā regulā jāiekļauj materiāltiesiskās prasības par vides aizsardzību un transportlīdzekļu funkcionālo drošību. Šīs regulas galveno elementu izstrādē izmantots ietekmes novērtējums[31] un dažādu risinājumu izvērtējums, minot iespējamās priekšrocības un trūkumus ekonomikas, vides, drošības un sociālajā jomā. Šajā analīzē iekļāva gan kvalitatīvus, gan kvantitatīvus aspektus. Salīdzināja dažādus risinājumus, noteica vēlamos risinājumus, un tos lika par pamatu šai regulai. 8. Konkrētu sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisko vienību uzstādīšana transportlīdzeklim pēc tā pārdošanas, reģistrēšanas vai nodošanas ekspluatācijā nedrīkst skart šīs regulas mērķus. Tālab jāveic attiecīgi pasākumi, lai nodrošinātu to, ka apstiprinātājiestāde pirms pārdošanas, reģistrēšanas vai nodošanas ekspluatācijā pārbauda transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības, ko varētu uzstādīt transportlīdzekļiem un kas varētu nopietni traucēt tādu sistēmu darbību, kuras ir būtiskas vides aizsardzībai vai funkcionālajai drošībai. 9. Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 2. februāra Direktīva 95/1/EK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu maksimālo projektēto ātrumu, maksimālo griezes momentu un motora maksimālo lietderīgo jaudu deva dalībvalstīm iespēju savā teritorijā atteikt tādu transportlīdzekļu sākotnējo reģistrēšanu un turpmāku reģistrēšanu, kuru maksimālā lietderīgā jauda pārsniedz 74 kW. Vairākos zinātniskos pētījumos neapstiprinājās iedomātā saikne starp drošību un absolūtās jaudas ierobežojumu. Šā iemesla dēļ un lai Savienības tirgū likvidētu iekšējos šķēršļus, šāda iespēja nav jāsaglabā. Lai Savienībā palīdzētu samazināt lielo pašgājēju divriteņu transportlīdzekļu ceļu satiksmes negadījumos mirušo un cietušo personu skaitu, jāievieš jauni, efektīvāki drošības pasākumi. 10. Šajā regulā apvienotas īpašas drošības un ekoloģiskās prasības. Tādēļ ir svarīgi izveidot noteikumus, kas garantē to, ka gadījumā, ja transportlīdzeklis rada nopietnu risku lietotājiem vai videi, izgatavotājs vai jebkurš cits ekonomikas dalībnieks piegādes ķēdē veic efektīvus aizsargpasākumus, tai skaitā atsaukšanu saskaņā ar 20. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā 765/2008/EK, ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību [32]. Tādēļ apstiprinātājiestādēm būtu jāspēj izvērtēt, vai minētie pasākumi ir pietiekami. 11. Lai vienkāršotu un paātrinātu tipa apstiprinājuma tiesību aktu pieņemšanu, ES transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma tiesību aktiem piemēro jaunu reglamentēšanas metodi, saskaņā ar kuru likumdevējs parastā likumdošanas procedūrā pieņem vienīgi pamatnoteikumus un pamatprincipus, savukārt sīkāku tehnisku normatīvu likumdošanu deleģē Komisijai. Ievērojot pamatprasības, šajā regulā tādējādi būtu jāiekļauj vienīgi materiāltiesiskās prasības par funkcionālo drošību un ekoloģiskajiem raksturlielumiem, un Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras izstrādāt tehniskās specifikācijas. 12. Autotransporta nozarē un it īpaši L kategorijas transportlīdzekļu nozarē jāuzlabo tirgus uzraudzība, pilnveidojot tiesību normas, kas regulē ražošanas atbilstību, un nosakot piegādes ķēdes ekonomikas dalībnieku pienākumus. It īpaši precīzi jādefinē dalībvalstu iestāžu, kas atbild par tipa apstiprinājumu un tirgus uzraudzību, uzdevumi un pienākumi, un jānosaka stingrākas prasības par tehnisko dienestu, kas veic tipa apstiprināšanu, kompetenci, pienākumiem un darba rādītājiem. Tipa apstiprinātājiestāžu galvenais uzdevums joprojām ir nodrošināt atbilstību autotransporta nozares reglamentējošo tiesību aktu prasībām par tipa apstiprinājumu un ražošanas atbilstību, savukārt tirgus uzraudzību kopīgi var veikt vairākas dalībvalstu iestādes. 13. Lai izvairītos no stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas, mazu sēriju transportlīdzekļu vienkāršota procedūra jāpiemēro vienīgi nelielā skaitā ražotiem transportlīdzekļiem. Tādēļ precīzi jānosaka pārdoto, reģistrēto un ekspluatācijā nodoto transportlīdzekļu skaits, kas atbilst mazās sērijas jēdzienam. 14. Lai nodrošinātu, ka ražošanas atbilstības pārraudzības procedūru īsteno pareizi un tā pareizi darbojas, kompetentai iestādei vai attiecīgi kvalificētam tehniskam dienestam, kam uzticēti šie pienākumi, regulāri jāpārbauda izgatavotāji. 15. Dalībvalstīm būtu jāparedz noteikumi par sodiem, ko piemēro, ja tiek pārkāpti šīs regulas noteikumi, un jānodrošina to piemērošana. Šiem sodiem jābūt efektīviem, samērīgiem un preventīviem. 16. Saskaņā ar 291. pantu Līgumā par Eiropas Savienības darbību noteikumi un galvenie principi, kas attiecas uz kontroles mehānismiem, ar kuriem dalībvalstis pārbauda, kā Komisija īsteno ieviešanas pilnvaras, iepriekš jānosaka regulās, kuras pieņem parastā likumdošanas procedūrā. Līdz minēto jauno regulu pieņemšanai vēl ir spēkā Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmums 1999/468/EK[33], ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību, izņemot regulatīvo kontroles procedūru, kura vairs nav piemērojama. 17. Lai ar vispārēji piemērojamiem noteikumiem papildinātu vai grozītu dažus nebūtiskus tiesību aktu elementus, Komisija jāpilnvaro saskaņā ar LESD 290. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz funkcionālo drošību un ekoloģiskajiem raksturlielumiem, testēšanu, transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijas pieejamību un tehnisko dienestu izraudzīšanos un to īpašo pienākumu noteikšanu, lai ar vispārēji piemērojamiem noteikumiem papildinātu vai grozītu dažus nebūtiskus tiesību aktu elementus. Šis pilnvarojums neļauj veikt grozījumus IV pielikumā noteiktajos īstenošanas datumos vai VI pielikumā noteiktajās emisijas robežvērtībās. Šo datumu vai robežvērtību grozījumus veic ar parasto likumdošanas procedūru, kas noteikta LESD 114. pantā. 18. Komisija jāpilnvaro pieņemt īstenošanas aktu saskaņā ar LESD 291. pantu, lai noteiktu vienotas prasības šīs regulas īstenošanai attiecībā uz informācijas sarakstu, kas jāiesniedz, piesakoties tipa apstiprinājumam, tipa apstiprinājuma procedūrām, papildu informācijas plākšņu, ko piestiprina izgatavotājs, paraugiem, ES tipa apstiprinājuma sertifikātiem, piešķirto tipa apstiprinājumu sarakstu, ES tipa apstiprinājumu numerācijas sistēmu un ražošanas atbilstības procedūru nodrošināšanu. Attiecībā uz minētajiem jautājumiem dalībvalstīs ir nepieciešami vienoti īstenošanas nosacījumi, lai nodrošinātu pareizu iekšējā tirgus darbību, ko var panākt, vienkāršojot dažādās dalībvalstīs pieņemtu administratīvu lēmumu (it īpaši tipa apstiprinājumu) savstarpēju atzīšanu un atzīstot transportlīdzekļu izgatavotāju izsniegtos dokumentus (it īpaši atbilstības sertifikātus). 19. Šīs regulas mērķi – panākt pilnībā saskaņotu iekšējo tirgu, ieviešot L kategorijas transportlīdzekļiem obligātu ES tipa apstiprināšanas sistēmu, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un darbības apjoma dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, tādēļ Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu. Saskaņā ar proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai. 20. Jāatceļ šādas direktīvas: 21. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Direktīva 2009/139/EK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu ar tiesību aktiem noteikto marķējumu[34]; 22. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/80/EK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikāciju[35]; 23. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/79/EK par divriteņu mehānisko transportlīdzekļu līdzbraucēja roku turekļiem (kodificēta versija)[36]; 24. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/78/EK par divriteņu mehānisko transportlīdzekļu atbalsta kājiņām[37]; 25. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/67/EK par apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem[38]; 26. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/62/EK par stiprinājuma vietu pakaļējās numura zīmes uzstādīšanai divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem[39]; 27. Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 19. jūlija Direktīva 2002/51/EK, par divriteņu un trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu radīto piesārņojošo vielu emisijas līmeņa samazināšanu, ar ko groza Direktīvu 97/24/EK[40]; 28. Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 18. marta Direktīva 2002/24, kas attiecas uz divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 92/61/EEK[41]; 29. Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīva 2000/7/EK, kas attiecas uz divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem paredzētiem spidometriem un ar ko groza Padomes Direktīvu 92/61/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprināšanu[42]; 30. Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 17. jūnija Direktīva 97/24/EK par dažām divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu detaļām un parametriem[43]; 31. Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 2. februāra Direktīva 95/1/EK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu maksimālo projektēto ātrumu, maksimālo griezes momentu un motora maksimālo lietderīgo jaudu[44]; 32. Padomes 1993. gada 29. oktobra Direktīva 93/93/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu masu un gabarītiem[45]; 33. Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīva 93/33/EEK par pretaizdzīšanas ierīcēm, kas paredzētas tam, lai novērstu divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu neatļautu izmantošanu[46]; 34. Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīva 93/30/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu skaņas signālierīcēm[47]; 35. Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/14/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu bremzēm[48], 36. IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I NODAĻAPRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS 1. pants Priekšmets 37. Ar šo regulu nosaka visu 2. panta 1. punktā minēto jauno transportlīdzekļu apstiprinājuma un tirgus uzraudzības administratīvās un tehniskās prasības. 38. Turklāt ar šo regulu izstrādā noteikumus par sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību, kas paredzētas transportlīdzekļiem, kuri apstiprināti saskaņā ar šo regulu, pārdošanu un nodošanu ekspluatācijā. 39. Šī regula neskar attiecīgo Savienības tiesību aktu piemērošanu transportlīdzekļa funkcionālās drošības un ekoloģisko raksturlielumu jomā. 2. pants Darbības joma 40. Šī regula attiecas uz visu I pielikumā un 4. pantā minēto jauno divu riteņu vai trīs riteņu transportlīdzekļu un kvadriciklu (turpmāk “L kategorijas transportlīdzekļi”), kas paredzēti braukšanai pa koplietošanas ceļiem, ieskaitot tos, kas konstruēti un izgatavoti vairākos posmos, un šādiem transportlīdzekļiem konstruētu un izgatavotu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprināšanu un individuālu apstiprināšanu. 41. Šo regulu nepiemēro šādiem transportlīdzekļiem: a) transportlīdzekļiem, kuru maksimālais projektētais ātrums nepārsniedz 6 km/h; b) transportlīdzekļiem, kuri paredzēti vienīgi personām ar fizisko spēju ierobežojumu; c) transportlīdzekļiem, kurus vada vienīgi gājējs; d) ceļu vai bezceļu transportlīdzekļiem, kuri paredzēti vienīgi izmantošanai sacensībās; e) transportlīdzekļiem, kuri paredzēti vienīgi bruņotiem spēkiem, tiesībaizsardzības iestādēm, civilās aizsardzības dienestiem, ugunsdzēšanas dienestiem vai sabiedrisko pakalpojumu iestādēm; f) lauksaimniecības vai mežsaimniecības transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/37/EK[49], mašīnām, uz kurām attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/42/EK[50] un 97/68/EK[51] un mehāniskajiem transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2007/46/EK[52]; g) transportlīdzekļiem, kurus galvenokārt paredzēts izmantot apvidū, kur nav ceļa, un kas projektēti braukšanai pa virsmām bez ceļa seguma; h) velosipēdiem ar pedāļiem un palīgelektromotoru, kura nominālā nepārtrauktā jauda nepārsniedz 0,25 kW un atslēdzas, ja velosipēdists pārtrauc griezt pedāļus, un citā gadījumā progresīvi samazinās un visbeidzot atslēdzas, transportlīdzeklim sasniedzot ātrumu 25 km/h; i) pašbalansa mašīnām; j) transportlīdzekļiem, kas nav aprīkoti ar vismaz vienu sēdvietu. 3. pants Definīcijas Šajā regulā un II pielikumā uzskaitītajos aktos piemēro šādas definīcijas, ja vien tajos nav paredzēts citādi: 42. “tipa apstiprinājums” ir procedūra, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām; 43. “tipa apstiprinājuma sertifikāts” ir dokuments, ar ko apstiprinātāja iestāde oficiāli apliecina, ka transportlīdzekļa tips, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība ir apstiprināta; 44. “gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka pabeigts transportlīdzeklis atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām; 45. “ES tipa apstiprinājums” ir procedūra, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips atbilst attiecīgiem šīs regulas administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām; 46. “ES tipa apstiprinājuma sertifikāts” ir sertifikāts, kura pamatā ir šīs regulas īstenošanas aktā noteiktais paraugs vai paziņojuma veidlapa, kas pievienota attiecīgajiem līdzvērtīgajiem ANO EEK noteikumiem, kuri minēti deleģētajos aktos; 47. “sistēmas tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka konkrēta tipa transportlīdzeklī iebūvēta sistēma atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām; 48. “atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka atsevišķa tehniska vienība atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām saistībā ar vienu vai vairākiem konkrētiem transportlīdzekļu tipiem; 49. “sastāvdaļas tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka sastāvdaļa neatkarīgi no transportlīdzekļa atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām; 50. “valsts tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprināšanas procedūra, kas noteikta ar attiecīgas dalībvalsts tiesību aktiem un kas ir spēkā vienīgi attiecīgās dalībvalsts teritorijā; 51. “individuāla apstiprinājuma sertifikāts” ir dokuments, ar ko apstiprinātājiestāde oficiāli apliecina, ka konkrēts transportlīdzeklis ir apstiprināts; 52. “atbilstības sertifikāts” ir dokuments, kura pamatā ir īstenošanas aktā iekļautais paraugs un kuru izdevis transportlīdzekļa izgatavotājs, tādējādi apliecinot, ka transportlīdzeklis tā pabeigšanas brīdī atbilst saskaņā ar šo regulu apstiprinātam transportlīdzekļa tipam; 53. “bāzes transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, uz ko attiecas šī regula un ko izmanto vairākposmu tipa apstiprināšanas pirmajā posmā; 54. “nepabeigts transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, kas ir jāpabeidz vēl vismaz vienā posmā, lai tas atbilstu šīs regulas attiecīgajām tehniskajām prasībām; 55. “vairākos posmos pabeigts transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas iegūts vairākposmu tipa apstiprināšanas procesā un kas atbilst šīs regulas attiecīgajām tehniskajām prasībām; 56. “pabeigts transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, kas nav jāpabeidz, lai tas atbilstu šīs regulas attiecīgajām tehniskajām prasībām; 57. “sistēma” ir apvienotu ierīču bloks, kas transportlīdzeklī veic vienu vai vairākas īpašas funkcijas un uz ko attiecas šīs regulas vai kāda deleģētā vai īstenošanas akta prasības; 58. “sastāvdaļa” ir ierīce, uz ko attiecas šīs regulas vai kāda tās deleģētā vai īstenošanas akta prasības, ko paredzēts izmantot kā transportlīdzekļa daļu un kam tipa apstiprinājumu var piešķirt atsevišķi no transportlīdzekļa saskaņā ar šo regulu un tās deleģētajiem vai īstenošanas aktiem; 59. “atsevišķa tehniska vienība” ir apvienotas ierīces, uz ko attiecas šīs regulas vai kāda tās deleģētā vai īstenošanas akta prasības, ko paredzēts izmantot kā transportlīdzekļa daļu un kam tipa apstiprinājumu var piešķirt atsevišķi no transportlīdzekļa saskaņā ar šo regulu un tās deleģētajiem vai īstenošanas aktiem; 60. “funkcionālā drošība” ir stāvoklis, kam nav raksturīgs nepieļaujams fiziskas traumas risks vai cilvēka veselības pasliktināšanās risks, kura cēlonis ir mehānisku, hidraulisku, pneimatisku, elektrisku un/vai elektronisku sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību nepareiza darbība; 61. “piesārņojuma kontroles iekārta” ir transportlīdzekļa sastāvdaļas, kas kontrolē un/vai ierobežo izpūtēja un/vai iztvaikošanas emisiju; 62. “sēdvieta” ir izgatavotāja norādīta telpa, kurā var ievietot cilvēka (vidusmēra Ziemeļamerikas vīrieša) manekenu, vai sedlu veida sēdekli; 63. “kompresijaizdedzes motors” ir iekšdedzes motors, kas darbojas saskaņā ar dīzeļdegvielas sadedzes principiem (saīsinātais nosaukums CI motors); 64. “dzirksteļaizdedzes motors” ir iekšdedzes motors, kas darbojas saskaņā ar Otto sadedzes principiem (saīsinātais nosaukums PI motors); 65. “hibrīda transportlīdzeklis” ir pašgājējs transportlīdzeklis ar vismaz diviem dažādiem enerģijas pārveidotājiem un divām dažādām enerģijas glabāšanas sistēmām (transportlīdzeklī), kas nodrošina transportlīdzekļa virzes kustību; 66. “hibrīda elektrotransportlīdzeklis” ir hibrīda transportlīdzeklis, kurš virzes kustībai izmanto enerģiju no abiem transportlīdzeklī glabātās enerģijas avotiem: a) patērējamas degvielas, b) elektroenerģijas glabāšanas iekārtas. 67. “spēkiekārta” ir iekšdedzes motors, elektrisks motors, jebkāda vairāku dažādu motora veidu kombinācija vai minēto motoru veidu apvienojums, vai jebkāds cita veida motors; 68. “manipulācijas ierīce” ir jebkurš konstrukcijas elements, kas sajūt temperatūru, transportlīdzekļa ātrumu, motora apgriezienus un/vai noslogojums, pārnesumus, vakuumu kolektorā vai citus parametrus, lai izraisītu, modulētu, aizkavētu vai pārtrauktu jebkuras emisijas kontroles un izplūdes pēcapstrādes sistēmas daļas darbību, un kas samazina emisijas kontroles sistēmas efektivitāti paredzamos normālas transportlīdzekļa darbības un izmantošanas apstākļos; 69. “noturība” ir sastāvdaļu un sistēmu spēja saglabāties tā, lai pēc VII pielikumā noteiktā nobraukuma joprojām tiktu nodrošināta atbilsme piemērojamām emisijas robežvērtībām un lai visā transportlīdzekļa ekspluatācijas laikā tiktu garantēta funkcionālā drošība, transportlīdzekli izmantojot parastos vai paredzamas darbības apstākļos; 70. “motora darba tilpums” ir: a) virzuļa motoriem – nominālais motora izgrūstais tilpums, b) rotormotoriem (Vankeļa motoriem) – dubults nominālais motora izgrūstais tilpums; 71. “iztvaikošanas emisija” ir ogļūdeņražu iztvaikojumi, kas izdalās no mehāniskā transportlīdzekļa degvielas glabāšanas un padeves sistēmas un kas nav ogļūdeņražu emisija no izpūtēja; 72. “SHED tests” ir transportlīdzekļa testēšana noslēgtā iztvaikojumu noteikšanas telpā, kurā veic īpašu iztvaikojumu emisijas testu, kā noteikts deleģētajā aktā; 73. “gāzveida degvielas sistēma” ir sistēma, ko veido gāzveida degvielas glabātuve, degvielas padeve, motoram uzstādītie degvielas uzskaites un kontroles bloki, lai darbinātu motoru ar sašķidrinātu naftas gāzi (LPG), ar saspiestu dabas gāzi (CNG) vai ūdeņradi, un kura paredzēta vienai, divām vai vairākām dažādām degvielām; 74. “piesārņotājs” ir oglekļa monoksīda (CO), slāpekļa oksīdu (NOx), kas izteikti kā slāpekļa dioksīda (NO2) ekvivalents, cieto daļiņu (PM) un ogļūdeņražu (HC) atgāzes emisija, pieņemot šādu attiecību: a) C1H1.85 benzīnam, b) C1H1.86 dīzeļdegvielai; 75. “izpūtēja emisija” ir piesārņotāju emisija no transportlīdzekļa izpūtēja; 76. “cietās daļiņas” ir atgāzes sastāvdaļas, ko izņem no atšķaidītās atgāzes maksimālajā temperatūrā 325K (52° C), izmantojot filtrus, kas aprakstīti deleģētajā aktā, testa procedūrā par vidējās izpūtēja emisijas noteikšanu; 77. “motociklu vispasaules testēšanas cikls” ir vispasaules saskaņots emisijas testēšanas laboratorijas cikls (WMTC), kā definēts ANO EEK 2. globālajos tehniskajos noteikumos; 78. “izgatavotājs” ir persona vai struktūra, kas tipa apstiprinātājiestādei atbild par visiem tipa apstiprināšanas vai atļaujas izsniegšanas procesa aspektiem, par ražošanas atbilstības nodrošināšanu un par savu ražoto transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tirgus uzraudzības jautājumiem, neatkarīgi no tā, vai minētā persona vai struktūra ir vai nav tieši iesaistīta visos transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības izgatavošanas posmos; 79. “izgatavotāja pārstāvis” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un ko izgatavotājs ir pienācīgi pilnvarojis, lai tā izgatavotāju pārstāvētu apstiprinātājiestādē un izgatavotāja vārdā darbotos, risinot jautājumus, uz ko attiecas šī regula; 80. “importētājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un Savienības tirgū pārdod, reģistrē vai nodod ekspluatācijā no trešās valsts nākušu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību; 81. “izplatītājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas darbojas piegādes ķēdē un nav izgatavotājs vai importētājs, un kas Savienības tirgū pārdod, reģistrē vai nodod ekspluatācijā transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību; 82. “ekonomikas dalībnieks” ir izgatavotājs, izgatavotāja pārstāvis, importētājs un izplatītājs; 83. “apstiprinātājiestāde” ir dalībvalsts iestāde, kuru ir izveidojusi vai nozīmējusi dalībvalsts, par kuru dalībvalsts ir paziņojusi Komisijai un kuras kompetencē ir visi transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprināšanas vai transportlīdzekļu individuālas apstiprināšanas jautājumi, atļauju piešķiršana, apstiprinājuma sertifikātu izsniegšana un vajadzības gadījumā – sertifikātu atsaukšana, kontaktpunkta funkcijas attiecībās ar citu dalībvalstu apstiprinātājiestādēm, tehnisku dienestu norīkošana, kā arī nodrošināt to, lai izgatavotājs pildītu savus pienākumus attiecībā uz ražošanas atbilstību; 84. “tirgus uzraudzības iestāde” ir dalībvalsts iestāde, kura ir atbildīga par tirgus uzraudzību savā teritorijā; 85. “dalībvalsts iestāde” ir apstiprinātājiestāde, tirgus uzraudzības iestāde vai jebkura cita iestāde, kas atrodas dalībvalstī, ir iesaistīta tipa apstiprinājumā, reģistrēšanā, tirgus uzraudzībā vai importa kontrolē un atbildīga par minētajiem procesiem attiecībā uz transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, kas ietilpst šīs regulas darbības jomā; 86. “tehniskais dienests” ir organizācija vai struktūra, ko dalībvalsts apstiprinātājiestāde ir pilnvarojusi kā testu laboratoriju, lai veiktu testus, vai kā atbilstības izvērtētāju struktūru, lai apstiprinātājiestādes uzdevumā veiktu sākotnējo izvērtēšanu un citus testus vai apskates; 87. “paštestēšana” ir testu veikšana savās telpās, testu rezultātu reģistrēšana un ziņojuma iesniegšana, ietverot secinājumus, ko izgatavotājs, kas ir pilnvarots būt par tehnisko dienestu, lai pārbaudītu atbilstību konkrētām prasībām, iesniedz apstiprinātājiestādei; 88. “virtuāla testēšanas metode” ir datorsimulācijas, arī aprēķini, kas rāda, vai transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība atbilst šajā regulā vai tās deleģētajos un īstenošanas aktos ietvertām tehniskām prasībām, neprasot izmantot pašu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķo tehnisko vienību; 89. “iebūvēta diagnostika” ir uzraudzības sistēma, kas konstatē sastāvdaļas vai sistēmas kļūmes iespējamo zonu, saglabājot datora atmiņā diagnostikas kļūdu kodus un apkārtnes informāciju, paziņojot tos pēc universāla skenera pieprasījuma un ar mērierīču panelī uzstādītu kļūmes signāllampu brīdinot šoferi par iespējamiem un būtiskiem funkcionālās drošības un/vai apkārtnes drošības traucējumiem; 90. “transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācija” ir visa informācija, kas vajadzīga transportlīdzekļa diagnosticēšanai, apkopei, tehniskajai apskatei, regulārai uzraudzībai, remontam, pārprogrammēšanai vai atiestatīšanai un kuru izgatavotāji nodrošina saviem sertificētajiem tirgotājiem/remontētājiem, ietverot visus turpmākos grozījumus un pielikumus pie šādas informācijas. Šajā informācijā iekļauj visu prasīto informāciju par sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību uzstādīšanu transportlīdzekļos; 91. “neatkarīgs uzņēmums” ir uzņēmums, kas nav ne sertificēts tirgotājs, ne remontētājs un kas ir tieši vai netieši iesaistīts mehānisko transportlīdzekļu remontā un tehniskajā apkopē; 92. “jauns transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas atbilst vienam no šādiem nosacījumiem: a) iepriekš nav bijis reģistrēts vai b) individuāla apstiprinājuma pieteikuma laikā ir bijis reģistrēts mazāk nekā sešus mēnešus; 93. “sērijas beigu transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis no tādiem krājumiem, ko nevar pārdot, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā, jo spēkā ir stājušās jaunas tehniskas prasības, attiecībā uz kurām šis transportlīdzeklis nav apstiprināts; 94. “dicikls” ir pašgājējs divu riteņu transportlīdzeklis, pie tiem pieder arī pašgājēji divriteņi, divu riteņu mopēdi un divu riteņu motocikli, un tā saīsinātais nosaukums ir “PTW”; 95. “tricikls” ir pašgājējs trīs riteņu transportlīdzeklis atbilstoši transportlīdzekļu L5e kategorijas kritērijiem; 96. “kvadricikls” ir četru riteņu transportlīdzeklis atbilstoši transportlīdzekļu L6e vai L7e kategorijai; 97. “pašbalansa mašīna” ir transportlīdzekļa koncepcija, kam raksturīgs līdzsvara trūkums un nepieciešama papildus vadības sistēma līdzsvara noturēšanai, pie tiem pieder pašgājēji vienriteņa transportlīdzekļi vai pašgājēji divriteņu, divgrambu transportlīdzekļi; 98. “ceļu kvadricikls” ir četru riteņu transportlīdzeklis, kas konstruēts braukšanai pa koplietošanas ceļiem ar segumu un atbilst vieglā ceļu kvadricikla, L6Ae kategorija, vai smagā ceļu kvadricikla, L7Ae kategorija, kritērijiem; 99. “piekabe” ir jebkurš transportlīdzeklis, kas nav pašgājējs un kas ir konstruēts un izgatavots tā, lai to vilktu ar L kategorijas transportlīdzekli; 100. “sapāroti riteņi” ir divi riteņi, kas uzstādīti uz vienas ass un ko uzskata par vienu riteni, ja attālums starp to zonu centriem, kurās tie saskaras ar zemi, nepārsniedz 460 mm; 101. “reģistrēšana” ir administratīva atļauja pastāvīgi, pagaidu kārtā vai uz īsu laiku nodot transportlīdzekli ekspluatācijā ceļu satiksmē, ieskaitot tā identificēšanu un kārtas numura piešķiršanu, ko sauc par reģistrācijas numuru; 102. “nodošana ekspluatācijā” ir transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, uz ko attiecas šī regula, pirmā lietošana Savienībā šim transportlīdzeklim paredzētajā nolūkā; 103. “pārdošana” ir transportlīdzekļa izgatavotāja jebkāda veida pārdevums mazumtirgotājam vai jebkāda veida pārdevums galalietotājam; 104. “darīt pieejamu tirgū” nozīmē saimnieciskās darbības gaitā par atlīdzību vai bez maksas piegādāt transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību izplatīšanai vai lietošanai Savienības tirgū; 105. ”laist tirgū“ nozīmē transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību pirmo reizi darīt pieejamu Savienībā; 106. “transportlīdzekļa tips” ir transportlīdzekļu grupa, ieskaitot konkrētas kategorijas variantus un versijas, kam neatšķiras vismaz šādi būtiski aspekti: a) kategorija vai apakškategorija; b) izgatavotājs; c) šasija, rāmis, balstrāmis, grīdas panelis vai konstrukcija, kurai piestiprinātas galvenās sastāvdaļas; d) spēkiekārtas darbības principi; e) izgatavotāja noteiktais tipa apzīmējums; 107. “variants” ir viena tipa transportlīdzeklis a) kam neatšķiras virsbūves formas pamatiezīmes; b) kam neatšķiras spēkiekārta un spēkiekārtas konfigurācija; c) kam ir vienāds motora darba cikls (ja virzes kustību nodrošina arī iekšdedzes vai ārdedzes motors); d) kam ir vienāds cilindru skaits un izvietojums; e) kam ir vienāda tipa pārnesumkārba; f) kam starpība starp darba kārtībā esošu transportlīdzekļu masas mazāko vērtību un lielāko vērtību nepārsniedz 20 % no mazākās vērtības; g) kam starpība starp maksimālās pieļaujamās transportlīdzekļa masas mazāko vērtību un lielāko vērtību nepārsniedz 20 % no mazākās vērtības; h) kam starpība starp spēka iekārtas cilindru tilpuma (iekšdedzes iekārtai) mazāko vērtību un lielāko vērtību nepārsniedz 30 % no zemākās vērtības; i) kam starpība starp spēka iekārtas izejas jaudas mazāko vērtību un lielāko vērtību nepārsniedz 30 % no mazākās vērtības; 108. “versija” ir transportlīdzeklis, ko veido 27. panta 10. punktā minētajā informācijas paketē redzamo pozīciju apvienojums. 4. pants Transportlīdzekļu kategorijas 109. Pie L kategorijas transportlīdzekļiem pieder pašgājēji divu, trīs un četru riteņu transportlīdzekļi saskaņā ar iedalījumu šajā pantā un I pielikumā, tai skaitā pašgājēji divriteņi, divu un trīs riteņu mopēdi, divu un trīs riteņu motocikli, motocikli ar blakusvāģi, vieglie un smagie ceļu kvadricikli, kā arī vieglie un smagie slēgtas virsbūves kvadricikli. 110. Šajā regulā piemēro šādas transportlīdzekļu kategorijas un apakškategorijas, kuru apraksts atrodams I pielikumā: a) L1e kategorija (vieglais pašgājējs divu riteņu transportlīdzeklis), ko sīkāk iedala: i) L1Ae apakškategorija (pašgājējs divritenis); ii) L1Be apakškategorija (divu riteņu mopēds); b) L2e apakškategorija (trīs riteņu mopēds); c) L3e kategorija (divu riteņu motocikls), ko sīkāk iedala: i) pēc motocikla parametriem[53]: – A1 apakškategorija (mazjaudas motocikls); – A2 apakškategorija (vidējas jaudas motocikls); – A3 apakškategorija (lieljaudas motocikls); ii) pēc transportlīdzekļa maksimālā projektētā ātruma: - nepārsniedz 130 km/h; - pārsniedz 130 km/h; d) L4e kategorija (divu riteņu motocikls ar blakusvāģi); e) L5e kategorija (tricikls), ko sīkāk iedala: i) L5Ae apakškategorija (tricikls); ii) L5Be apakškategorija (komercijas tricikls), ko sīkāk iedala: – L5Be-U apakškategorija: kravas tricikls, kas projektēts vienīgi preču pārvadāšanai; – L5Be-P apakškategorija: transportlīdzeklis, kas projektēts un lietots galvenokārt pasažieru pārvadāšanai; f) L6e kategorija (vieglais kvadricikls), ko sīkāk iedala: i) L6Ae apakškategorija (vieglais ceļu kvadricikls); ii) L6Be apakškategorija (vieglais slēgtas virsbūves kvadricikls), ko sīkāk iedala: – L6Be-U grupa: kravas transportlīdzeklis, kas projektēts vienīgi kravu pārvadāšanai; – L6Be-P grupa: transportlīdzeklis, kas projektēts un lietots galvenokārt pasažieru pārvadāšanai; g) L7e kategorija (smagais kvadricikls), ko sīkāk iedala: i) L7Ae apakškategorija (smagais ceļu kvadricikls); ii) L7e apakškategorija (smagais slēgtas virsbūves kvadricikls), ko sīkāk iedala: – L7Be-U grupa: kravas transportlīdzeklis, kas projektēts vienīgi kravu pārvadāšanai; – L7Be-P grupa: transportlīdzeklis, kas projektēts un lietots galvenokārt pasažieru pārvadāšanai. 111. Šā panta 2. punktā minētos L kategorijas transportlīdzekļus sīkāk iedala pēc transportlīdzekļa spēkiekārtas šādās apakškategorijās: a) iekšdedzes motors; - kompresijaizdedzes (CI); - dzirksteļaizdedzes (PI). b) ārdedzes motors, turbīna vai rotormotors, turklāt vides un funkcionālo prasību atbilsmes nolūkos ar šādu spēkiekārtu aprīkotu transportlīdzekli neatšķir no transportlīdzekļa ar PI iekšdedzes motoru; c) motors, kas darbojas ar saspiestu gaisu un kura izdalīto piesārņotāju un/vai inerto gāzu daudzums nepārsniedz apkārtējā gaisā esošo piesārņotāju un/vai inerto gāzu daudzumu, turklāt attiecībā uz funkcionālās drošības prasībām un degvielas glabāšanu un padevi šādu transportlīdzekli uzskata par darbināmu ar gāzveida degvielu; d) elektromotors; e) hibrīda transportlīdzeklis, kurā apvienotas iepriekš a), b), c) vai d) apakšpunktā minētās spēkiekārtas konfigurācijas vai jebkāds vairāku minēto spēkiekārtas konfigurāciju apvienojums, tai skaitā dažādi iekšdedzes un/vai elektriskie motori. 112. Attiecībā uz 2. punktā minēto L kategorijas transportlīdzekļu iedalījumu transportlīdzeklis, kas neatbilst konkrētai kategorijai, jo pārsniedz vismaz vienu minētajai kategorijai noteikto parametru, pieder pie nākamās kategorijas ar atbilstošiem kritērijiem. Šis noteikums attiecas uz šādām kategoriju grupām un apakškategorijām: a) kategorija L1e ar apakškategorijām L1Ae un L1Be un kategorija L3e ar apakškategorijām L3e-A1, L3e-A2 un L3e-A3; b) kategorija L2e un kategorija L5e ar apakškategorijām L5Ae un L5Be; c) kategorija L6e ar apakškategorijām L6Ae un L6Be un kategorija L7e ar apakškategorijām L7Ae un L7Be; d) cita loģiska kategoriju un/vai apakškategoriju secība, ko noteicis izgatavotājs un apstiprinājusi tipa apstiprinātājiestāde. II NODAĻAVISPĀRĪGI PIENĀKUMI 5. pants Dalībvalstu un dalībvalsts iestāžu vispārīgi pienākumi 113. Dalībvalstis izveido un pilnvaro tipa apstiprinātājiestādes, kas ir kompetentas jautājumos saistībā ar apstiprinājumu, un tirgus uzraudzības iestādes, kas ir kompetentas jautājumos par tirgus uzraudzību, saskaņā ar šo regulu. Dalībvalstis Komisijai paziņo par šādu iestāžu izveidi un pilnvarošanu, ievērojot 68. panta noteikumus. Paziņojumā par tipa apstiprinātājiestādēm un tirgus uzraudzības iestādēm norāda to nosaukumu, adresi, tostarp elektronisko adresi, kā arī to kompetences jomu. 114. Dalībvalsts iestādes atļauj pārdot, reģistrēt un nodot ekspluatācijā vienīgi tādus transportlīdzekļus, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības, kas atbilst šīs regulas prasībām. 115. Ja transportlīdzekļi, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilst šajā regulā noteiktajām prasībām, dalībvalsts iestādes neaizliedz, neierobežo un netraucē tos pārdot, nodot ekspluatācijā vai izmantot uz ceļa ar pamatojumu, kas saistīts ar konstrukcijas un darbības aspektiem, uz ko attiecas šī regula. 116. Dalībvalstis organizē un veic transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, kas nonāk Savienības tirgū, tirgus uzraudzību un kontroli saskaņā ar III nodaļu Regulā (EK) Nr. 765/2008. 6. pants Apstiprinātājiestāžu vispārīgi pienākumi 117. Apstiprinātājiestādes nodrošina, lai izgatavotāji, kas iesniedz pieteikumus tipa apstiprināšanai, pildītu šajā regulā noteiktos pienākumus. 118. Apstiprinātājiestādes apstiprina vienīgi tādus transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kas atbilst šīs regulas prasībām. 7. pants Izgatavotāju vispārīgi pienākumi 119. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kas tiek pārdoti vai nodoti ekspluatācijā, ir izgatavoti un apstiprināti saskaņā ar prasībām šajā regulā un deleģētajos un īstenošanas aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu. Vairākposmu tipa apstiprināšanā katrs izgatavotājs ir atbildīgs par to sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķo tehnisko vienību apstiprināšanu un ražošanas atbilstību, kuras pievieno tajā transportlīdzekļa pabeigtības posmā, par ko atbild attiecīgais izgatavotājs. Izgatavotājs, kas pārveido iepriekšējos posmos jau apstiprinātas sastāvdaļas vai sistēmas, ir atbildīgs par minēto sastāvdaļu un sistēmu apstiprināšanu un ražošanas atbilstību. 120. Izgatavotāji, kuri pārveido nepabeigtu transportlīdzekli tiktāl, ka tas ir klasificējams citā transportlīdzekļu kategorijā un tādējādi mainās juridiskās prasības, kas jau novērtētas iepriekšējā apstiprināšanas posmā, ir arī atbildīgi par mainīto prasību ievērošanu. 121. Transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, kas ir šīs regulas darbības jomā, apstiprināšanai izgatavotāji, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības, ieceļ vienu pārstāvi, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un tos pārstāv apstiprinātājiestādē. 122. Turklāt tie ieceļ pārstāvi tirgus uzraudzības jautājumos, un tas var būt otrajā punktā minētais vienīgais pārstāvis vai papildu pārstāvis. 123. Izgatavotāji atbild apstiprinātājiestādei par visiem apstiprināšanas aspektiem un ražojumu atbilstības nodrošināšanu neatkarīgi no tā, vai tie ir tieši iesaistīti visos kāda transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības izgatavošanas posmos. 124. Izgatavotāji nodrošina, ka ir izveidotas procedūras pastāvīgai sērijveida ražošanas atbilstībai. Pienācīgi jāņem vērā arī transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības konstrukcijas pārveidojumi un izmaiņas prasībās, kam deklarēta transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstība. 125. Papildus obligātajam marķējumam un tipa apstiprinājuma marķējumam, ko piestiprina transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām saskaņā ar 37. pantu, izgatavotāji uz tiem norāda savu nosaukumu, reģistrēto tirdzniecības nosaukumu vai preču zīmi un adresi saziņai vai, ja sistēmām, sastāvdaļām vai tehniskajām vienībām tas nav iespējams, minēto informāciju norāda uz to iepakojuma vai uz tiem pievienota dokumenta. Norādītā adrese ir vienīgais kontaktpunkts, ko var izmantot saziņai ar izgatavotāju. 126. Izgatavotāji nodrošina, ka laikā, kad tie ir atbildīgi par transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, tās uzglabāšanas un pārvadāšanas apstākļi nelabvēlīgi neietekmē tās atbilstību šajā regulā noteiktajām prasībām. 8. pants Izgatavotāju pienākumi saistībā ar transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību atbilstību 127. Ja izgatavotāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka to izgatavotais transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, kura ir pārdota vai nodota ekspluatācijā, neatbilst šīs regulas prasībām vai prasībām deleģētajos un īstenošanas aktos, kuri pieņemti saskaņā ar šo regulu, tie nekavējoties veic vajadzīgos koriģējošos pasākumus, lai attiecīgi panāktu minētā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību, to izņemtu no tirgus vai atsauktu. 128. Ja ar transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību ir saistīts kāds risks, izgatavotāji par to nekavējoties informē to dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādes un apstiprinātājiestādes, kurās tie transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību pārdevuši vai nodevuši ekspluatācijā, it īpaši norādot precīzu informāciju par neatbilstību un visiem veiktajiem koriģējošajiem pasākumiem. 129. Izgatavotāji apstiprinātājiestāžu vajadzībām 10 gadus glabāt 25. pantā minēto informācijas mapi un 36. pantā minētos atbilstības sertifikātus. 130. Izgatavotāji pēc dalībvalsts kompetentas iestādes pamatota pieprasījuma minētās iestādes dalībvalsts oficiālajā valodā sniedz visu informāciju un dokumentāciju, kas nepieciešama transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstības pierādīšanai. Pēc dalībvalsts iestādes pieprasījuma izgatavotāji sadarbojas ar šo iestādi visos pasākumos, kuru nolūks ir mazināt risku, ko rada izgatavotāju transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kas ir pārdoti, reģistrēti vai nodoti ekspluatācijā. 9. pants Izgatavotāju pārstāvja pienākumi saistībā ar tirgus uzraudzību Izgatavotāja pārstāvis, kas atbild par tirgus uzraudzību, pilda izgatavotāja dotajā pilnvarojumā noteiktos pienākumus. Minētais pilnvarojums pārstāvim ļauj veikt vismaz šādas darbības: 1) apstiprinātājiestāžu vajadzībām 10 gadus glabāt 25. pantā minēto informācijas mapi un 36. pantā minētos atbilstības sertifikātus; 2) pēc apstiprinātājiestādes pamatota pieprasījuma sniegt šai iestādei visu informāciju un dokumentāciju, kas nepieciešama transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstības pierādīšanai; 3) pēc tirgus uzraudzības un/vai apstiprinātājiestāžu pieprasījuma sadarboties ar minētajām iestādēm visos pasākumos, kuru nolūks ir mazināt risku, ko rada pilnvarojuma darbības jomā esošie transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības. 10. pants Importētāju vispārīgi pienākumi 131. Importētāji Savienības tirgū pārdod vai reģistrē vienīgi prasībām atbilstošus transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības. 132. Pirms transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības pārdošanas, reģistrēšanas vai nodošanas ekspluatācijā importētāji nodrošina to, ka transportlīdzeklim, sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai ir ES tipa apstiprinājums. Importētāji nodrošina informācijas paketes atbilstību 27. panta 10. punkta prasībām, nodrošina, ka uz transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības ir prasītais tipa apstiprinājuma marķējums, ka ir pievienoti nepieciešamie dokumenti, tas vai tā atbilst 7. panta 7. punktam un ka izgatavotājs ir ievērojis 7. panta 6. punkta prasības. 133. Ja importētāji uzskata vai tam ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība neatbilst šīs regulas prasībām un it īpaši apstiprinātajam tipam, tas nepārdod vai nereģistrē transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, kamēr nav panākta atbilstība. Turklāt gadījumā, ja importētāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība rada risku, tie attiecīgi informē izgatavotāju, tirgus uzraudzības iestādes un apstiprinātājiestādes. 134. Importētāji uz transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības norāda savu nosaukumu, reģistrēto tirdzniecības nosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un adresi saziņai vai, ja sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķajām tehniskajām vienībām tas nav iespējams, minēto informāciju norāda uz iepakojuma vai uz dokumenta, kas pievienots ražojumam. 135. Importētāji nodrošina, ka transportlīdzeklim, sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai tiek pievienotas 59. pantā prasītās instrukcijas un informācija attiecīgo dalībvalstu oficiālajās valodās. 136. Importētāji nodrošina, ka laikā, kad tie ir atbildīgi par transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, tā uzglabāšanas un pārvadāšanas apstākļi negatīvi neietekmē tā atbilstību šajā regulā noteiktajām prasībām. 137. Ja tas nepieciešams saistībā ar transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības radītajiem riskiem un lai aizsargātu patērētāju veselību un drošību, izgatavotāji izveido un vajadzības gadījumā uztur sūdzību, neatbilstošu un atsauktu transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību reģistru un informē izplatītājus par šādu uzraudzību. 11. pants Importētāju pienākumi saistībā ar transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību atbilstību 138. Ja importētāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, kuru tie pārdevuši, reģistrējuši vai par kura nodošanu ekspluatācijā tie ir atbildīgi, neatbilst šīs regulas prasībām, tie nekavējoties veic nepieciešamos koriģējošos pasākumus, lai attiecīgi panāktu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību, to izņemtu no tirgus vai atsauktu. 139. Ja ar transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību ir saistīts kāds risks, importētāji par to nekavējoties informē to dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādes un apstiprinātājiestādes, kuru tirgū tie darījuši pieejamu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, it īpaši norādot precīzu informāciju par neatbilstību un visiem veiktajiem koriģējošajiem pasākumiem. 140. Importētāji tirgus uzraudzības iestāžu un apstiprinātājiestāžu vajadzībām 10 gadus glabā atbilstības sertifikāta kopiju un nodrošina, lai šīm iestādēm pēc pieprasījuma būtu pieejama 27. panta 10. punktā minētā informācijas pakete. 141. Importētāji pēc dalībvalsts iestādes pamatota pieprasījuma minētās iestādes dalībvalsts oficiālajā valodā sniedz visu informāciju un dokumentāciju, kas nepieciešama transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstības pierādīšanai. Importētāji pēc pieprasījuma sadarbojas ar minēto iestādi visos pasākumos, kuru nolūks ir mazināt risku, ko rada transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, kuru tie ir pārdevuši, reģistrējuši vai par kuru nodošanu ekspluatācijā tie ir atbildīgi. 12. pants Izplatītāju vispārīgi pienākumi 142. Pārdodot, reģistrējot vai nododot ekspluatācijā transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, izplatītāji pietiekami rūpīgi ievēro piemērojamās prasības. 143. Pirms transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības pārdošanas, reģistrēšanas vai nodošanas ekspluatācijā izplatītāji pārliecinās, ka transportlīdzeklim, sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai ir piestiprināta obligātā plāksne vai tipa apstiprinājuma marķējums, ka tam ir pievienoti prasītie dokumenti, instrukcijas un drošības informācija tās dalībvalsts oficiālajās valodās, kurā transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību paredzēts pārdot, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā, un ka izgatavotājs un importētājs ir ievērojuši 7. panta 6. punktā, 7.panta 7. punktā un 10. panta 4. punktā noteiktās prasības. 144. Izplatītāji nodrošina, ka laikā, kad tie ir atbildīgi par transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, tā uzglabāšanas un pārvadāšanas apstākļi negatīvi neietekmē tā atbilstību šajā regulā noteiktajām prasībām. 13. pants Izplatītāju pienākumi saistībā ar transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību atbilstību 145. Ja izplatītājs uzskata vai tam ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība neatbilst šīs regulas prasībām, tas nepārdod vai nereģistrē transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību un nepieļauj tā nodošanu ekspluatācijā, kamēr nav panākta atbilstība. 146. Ja izplatītāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, kuru tie pārdevuši, reģistrējuši vai par kura nodošanu ekspluatācijā tie ir atbildīgi, neatbilst šīs regulas prasībām, tie nodrošina visus nepieciešamos koriģējošos pasākumus, lai attiecīgi panāktu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību, to izņemtu no tirgus vai atsauktu. 147. Ja ar transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību ir saistīts kāds risks, izplatītāji par to nekavējoties informē to dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādes un apstiprinātājiestādes, kurās tie pārdevuši, reģistrējuši transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību vai kurā izplatītāji bijuši atbildīgi par to nodošanu ekspluatācijā, it īpaši norādot precīzu informāciju par neatbilstību un visiem veiktajiem koriģējošajiem pasākumiem, kā arī informē izgatavotāju un importētāju. 148. Izplatītāji pēc dalībvalsts iestādes pamatota pieprasījuma sniedz šai iestādei visu informāciju un dokumentāciju, kas nepieciešama transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstības pierādīšanai. Pēc dalībvalsts iestādes pieprasījuma izplatītāji sadarbojas ar šo iestādi visos pasākumos, kuru nolūks ir mazināt risku, ko rada transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kuras tie ir pārdevuši, reģistrējuši vai par kuru nodošanu ekspluatācijā tie ir atbildīgi. 14. pants Importētāju un izplatītāju papildu pienākumi Ja importētājs vai izplatītājs savā vārdā vai ar savu preču zīmi pārdod vai reģistrē transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, vai ir atbildīgs par to nodošanu ekspluatācijā, vai pārveido jau pārdotu, reģistrētu vai ekspluatācijā nodotu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību tiktāl, ka var būt skarta atbilstība piemērojamām prasībām, saistībā ar šo regulu importētāju vai izplatītāju uzskata par izgatavotāju un uz viņiem attiecina 7. līdz 9. pantā minētos izgatavotāja pienākumus. 15. pants Ekonomikas dalībnieku apzināšana Ekonomikas dalībnieki 10 gadus tirgus uzraudzības iestādēm un apstiprinātājiestādēm pēc pieprasījuma sniedz informāciju par: 1) jebkuru uzņēmēju, kas tiem piegādājis transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību; 2) jebkuru uzņēmēju, kam tie piegādājuši transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību. III NODAĻA MATERIĀLTIESISKĀS PRASĪBAS 16. pants Vispārīgas materiāltiesiskās prasības 149. L kategorijas transportlīdzekļi un šādiem transportlīdzekļiem paredzētas sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības atbilst II līdz VIII pielikumā minētajām prasībām. 150. Lai nodrošinātu teicamu drošību un vides aizsardzību, Komisija attiecībā uz prasībām, kas nav šīs regulas VI un VIII pielikumā minētās ekoloģiskās robežvērtības un sliekšņi, izveidos sīki izstrādātus tehniskos noteikumus, tai skaitā attiecīgā gadījumā testu procedūras un robežvērtības, pieņemot deleģētos aktus saskaņā ar 76., 77. un 78. pantu. 17. pants Manipulācijas ierīču aizliegums Tādu manipulācijas ierīču, kas mazina drošības, elektromagnētiskās savietojamības, iebūvētās diagnostikas sistēmu, trokšņa vai piesārņotāju emisijas mazināšanas sistēmas efektivitāti, izmantošana ir aizliegta. Konstrukcijas elementu neuzskata par manipulācijas ierīci, ja izpildās kāds no minētajiem nosacījumiem: 1) šādas ierīces nepieciešamību attaisno prasības par motora aizsardzību pret bojājumiem vai negadījumiem un prasības par drošu transportlīdzekļa darbību; 2) ierīce darbojas vienīgi motora iedarbināšanas laikā; 3) testa procedūrās aptverti būtiskākie ierīces darbības nosacījumi, lai pārliecinātos par to, vai transportlīdzeklis atbilst šīs regulas un tās deleģēto un īstenošanas aktu prasībām. 18. pants Pasākumi saistībā ar transportlīdzekļu spēka piedziņas pārveidošanu 151. “Spēka piedziņa” ir transportlīdzekļa sastāvdaļas un sistēmas, kas rada spēku un pārvada to līdz ceļa virsmai, tai skaitā motors(-i), motoru vadības sistēmas vai jebkurš cits kontroles bloks, piesārņojuma kontroles ierīces, transmisija un tās kontroles ierīces, kas ir vai nu piedziņas vārpsta, vai siksnas piedziņa, vai ķēdes piedziņa, diferenciāļi, galvenā piedziņa un dzītā riteņa riepa (rādiuss). 152. L kategorijas transportlīdzekļus aprīko ar konstrukcijas elementiem, kuru uzdevums ir novērst manipulācijas ar transportlīdzekļa spēka piedziņu un kurus reglamentē deleģētajā aktā, nosakot virkni tehnisko prasību un specifikāciju, kuru nolūks ir: a) nepieļaut pārveidojumus, kas var kaitēt drošībai, it īpaši palielinot transportlīdzekļa veiktspēju, ko panāk, neatbilstoši mainot spēka piedziņu, lai palielinātu maksimālo griezes momentu un/vai spēku un/vai maksimālo projektēto transportlīdzekļa ātrumu, ko izgatavotājs konkrētajam transportlīdzeklim norādījis tipa apstiprinājumā un/vai b) novērst kaitējumu videi. 153. Komisija konkrētas prasības par šādiem 2. punktā minētajiem pasākumiem nosaka deleģētajā aktā, ko pieņem saskaņā ar 76., 77. un 78. pantu.. 154. Pēc spēka piedziņas pārveidošanas transportlīdzeklis atbilst sākotnējās transportlīdzekļa kategorijas un apakškategorijas vai attiecīgā gadījumā jaunās transportlīdzekļa kategorijas un apakškategorijas tehniskajām prasībām, kas bija spēkā, kad sākotnējais transportlīdzeklis tika pārdots, reģistrēts vai nodots ekspluatācijā, un jaunākajiem prasību grozījumiem. 19. pants Vispārīgas prasības par iebūvētas diagnostikas sistēmām 155. Četrus gadus pēc 82. panta otrajā punktā minētā datuma visi jaunie L1Be, L3e, L5e, L6Ae un L7Ae apakškategorijas transportlīdzekļi ir aprīkoti ar pirmā posma iebūvētas diagnostikas (OBD) sistēmu, kura uzrauga un ziņo par nepārtrauktu elektrisko ķēdi, par īsslēgtām un pārtrauktām elektriskajām ķēdēm un par motora un transportlīdzekļa vadības sistēmu ķēdes parametru atbilstību (OBD I); 156. Sešus gadus pēc 82. panta otrajā punktā minētā datuma visi jaunie L6Be un L7Be apakškategorijas transportlīdzekļi ir aprīkoti ar OBD I. 157. Astoņus gadus pēc 82. panta otrajā punktā minētā datuma visi jaunie transportlīdzekļi ir aprīkoti ar OBD I. 158. Ja 21. panta 4. un 5. punktā minētajā ekoloģiskās ietekmes pētījumā ir pierādīta OBD II rentabilitāte, tad pēc apstiprinājuma lēmumā, ko Komisija pieņēmusi saskaņā ar 21. panta 4. punktu, un astoņus gadus pēc 82. panta otrajā punktā minētā datuma visi jaunie L1Be, L3e, L5e, L6Ae un L7Ae apakškategorijas transportlīdzekļi ir aprīkoti arī ar otrā posma iebūvētas diagnostikas sistēmu (OBD II), kura papildus OBD I uzrauga ne vien pilnīgas atteices, bet arī sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisko vienību nolietošanos transportlīdzekļa ekspluatācijas laikā. 159. Šīs regulas VI pielikuma B daļā ir sīka informācija par OBD emisijas sliekšņiem. 160. Lai nodrošinātu teicamu funkcionālo drošību, vides aizsardzību un visiem transportlīdzekļa remontētājiem standarta piekļuvi remonta un tehniskās apkopes informācijai, Komisijai piešķir pilnvaras, lai saskaņā ar 76., 77. un 78. pantu pieņemtu tādu deleģēto aktu, kurā sīki izklāstītas tehniskās prasības par iebūvētu diagnostiku, arī funkcionālās prasības par OBD un testu procedūras par 1. līdz 5. punktā minētajiem jautājumiem. 20. pants Prasības par transportlīdzekļu funkcionālo drošību 161. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļus konstruē, izgatavo un montē tā, lai mazinātu ievainojumu risku transportlīdzeklī esošām personām un citiem ceļu satiksmes dalībniekiem. Transportlīdzekļa funkcionālo drošību garantē visā tā kalpošanas laikā, ja transportlīdzekli izmanto parastos vai paredzamas darbības apstākļos. 162. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības atbilst attiecīgajām prasībām II un VIII pielikumā un testa procedūru prasībām un darbības raksturlielumiem, kas noteikti deleģētajā aktā. 163. Šā panta 1. un 2. punktā minētās prasības piemēro transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, ja ar šo regulu noteikts, ka tie pieder attiecīgajai transportlīdzekļu kategorijai. 164. Lai garantētu teicamu drošību, Komisija nosaka īpašas prasības par transportlīdzekļu funkcionālo drošību, arī testa procedūras un robežvērtības, pieņemot deleģēto aktu saskaņā ar 76., 77. un 78. pantu. 21. pants Prasības par ekoloģiskajiem raksturlielumiem 165. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi ir konstruēti, izgatavoti un montēti tā, lai pēc iespējas mazinātu ietekmi uz vidi. Izgatavotāji nodrošina transportlīdzekļu, kam piešķirts tipa apstiprinājums, atbilstību ekoloģiskajām prasībām visā to kalpošanas laikā, kā norādīts V, VI un VII pielikumā. 166. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības atbilst testu procedūru un testu prasībām, kas tiks izklāstītas 12. punktā minētajā deleģētājā aktā. 167. Izgatavotāji nodrošina, ka ir izpildītas tipa apstiprinājuma prasības par noturības prasību pārbaudi. Lai tipa apstiprinātājiestādei pierādītu, ka apstiprinātā tipa transportlīdzekļa ekoloģiskie raksturlielumi ir noturīgi, pēc izgatavotāja izvēles var izmantot šādas noturības testu procedūras: a) faktiska transportlīdzekļa noturības testēšana, attiecībā uz VIII pielikuma A daļā norādīto attālumu pierādot tipa apstiprinātājiestādei, ka šajā regulā un tās deleģētajos un īstenošanas aktos noteiktie ekoloģiskie raksturlielumi ir ievēroti transportlīdzekļa nobraukuma uzkrāšanas periodā, pārbaudot pēc regulāriem intervāliem, un uzkrāšanas perioda beigās; b) reizina VII pielikuma B daļā noteiktos nolietošanās koeficientus un tāda transportlīdzekļa ekoloģisko testu rezultātus, kura nobraukums kopš pirmās iedarbināšanas, kad tas iznācis no ražošanas līnijas, ir vairāk nekā 100 km. Aprēķina rezultāti nedrīkst pārsniegt VI pielikuma A daļā noteiktās ekoloģiskās robežvērtības. Tādējādi pierāda turpmāk minēto. - Izgatavotājs minētajā procedūrā tipa apstiprinātājiestādei pierāda transportlīdzekļa, kura nobraukums kopš pirmās iedarbināšanas, kad tas iznācis no ražošanas līnijas, ir vairāk nekā 100 km un kurš aprīkots ar strauji vecinātām sistēmām un sastāvdaļām, ekoloģisko raksturlielumu atbilstību prasībām. - Izmantojot šo procedūru, izgatavotājs tipa apstiprinātājiestādei sniedz pierādījumus par faktisku saikni starp abām noturības procedūrām a) un b) apakšpunktos. - Vēlākais līdz 2016. gada 1. janvārim Komisija veic visaptverošu pētījumu par ietekmi uz vidi. Pētījumā izvērtē gaisa kvalitāti un L kategorijas transportlīdzekļu piesārņojuma īpatsvaru un aptver V pielikumā minētā I, IV, V, VII un VIII testa prasības. Pētījumā apkopo un izvērtē jaunākos zinātniskos datus, zinātnisko pētījumu atzinumus, modelēšanas rezultātus un rentabilitātes aspektus, lai galīgi noteiktu politikas pasākumus, apstiprinot IV pielikumā noteiktos Euro 5 (L3e kategorijas motocikliem – Euro 6) posma īstenošanas datumus un Euro 5 (L3e kategorijas motocikliem – Euro 6) posma ekoloģiskās prasības, kas ietvertas V pielikumā, VI pielikuma A3, B2, C2 daļā un VII pielikumā, par noturības nobraukumu un nolietošanās koeficientiem. - Pamatojoties uz ekoloģiskās ietekmes pētījuma atzinumiem, Komisija apstiprina: a) Euro 5 posma (L3e kategorijas motocikliem – Euro 6) izpildes datumus, kas minēti IV pielikumā; b) Euro 5 posma (L3e kategorijas motocikliem – Euro 6) emisijas robežvērtības, kas minētas VI pielikuma A3 daļā, un VI pielikuma B2 daļā minētos OBD sliekšņus; c) to, ka visus jaunos L3e, L5e, L6Ae un L7Ae (apakš)kategorijas transportlīdzekļus Euro 5 posmā (L3e kategorijas motocikliem – Euro 6) papildus I posma OBD aprīko arī ar II posma OBD; d) to, ka Euro 5 posmā (L3e kategorijas motocikliem – Euro 6) ievieš prasības par atbilstības ekspluatācijā testēšanu, precizējot L kategorijas transportlīdzekļu (apakš)kategorijas, kurām minētā testēšana piemērojama, un termiņu, kad tā ir obligāta visām L kategorijas transportlīdzekļu kategorijām. “Atbilstība ekspluatācijā” ir reprezentatīvu eksemplāru testēšana no tirgū esošo transportlīdzekļu parka, lai pārbaudītu to, vai izgatavotāja tehniskie pasākumi joprojām nodrošina, ka saskaņā ar šo regulu izpūtēja un iztvaikošanas emisija tiek faktiski ierobežota un funkcionālās drošības pasākumu un ar to saistīto drošības raksturlielumu ievērošana ir faktiski nodrošināta transportlīdzekļa parastajā kalpošanas laikā parastos lietošanas apstākļos; e) apakškategorijas (no L1Ae, L1Be, L2e, L5Be, L6Be un L7Be), uz kurām Euro 5 posmā attiecina vienīgi SHED testēšanu vai alternatīvi vienīgi degvielas tvertnes un cauruļvadu caurlaidības testēšanu, ievērojot VI pielikuma C2 daļā noteiktās testēšanas robežvērtības; f) VII pielikuma A daļā minēto noturības nobraukumu atbilstoši Euro 5 posmam (L3e kategorijas motocikliem – Euro 6) un VII pielikuma B daļā minētos nolietošanās koeficientus atbilstoši Euro 5 posmam (L3e kategorijas motocikliem – Euro 6); g) īstenošanas iespējas, saistītos izpildes datumus un to, kurām (apakš)kategorijām tiks piemērotas ārpuscikla emisijas prasības, kas pārsniedz Euro 5 posmu (L3e kategorijas motocikliem – Euro 6). 168. Šīs regulas V pielikuma I līdz VIII testa ekoloģiskās prasības neattiecas uz transportlīdzekļiem, kura kustību nodrošina vienīgi elektroenerģija, un/vai transportlīdzekļiem, kuru kustību nodrošina vienīgi saspiests gaiss. Lai varētu veiksmīgi novērst minēto transportlīdzekļu darbības traucējumus, šādiem transportlīdzekļiem jāatbilst OBD funkcionālajām prasībām, kas izklāstītas deleģētajā aktā. 169. Gāzveida degvielas transportlīdzekļi atbilst tipa apstiprinājuma emisijas robežvertībām un OBD emisijas sliekšņiem attiecībā uz dzirksteļaizdedzes (PI) motoriem. Tie atbilst arī saistīto testa procedūru prasībām un prasībām, kas noteiktas 12. punktā minētajā deleģētajā aktā. SHED testa prasības par iztvaikošanas emisijām neattiecas uz transportlīdzekļiem, kuru spēkiekārtu darbina ar vienu, divām vai vairākām dažādām gāzveida degvielām, un/vai uz hibrīda elektrotransportlīdzekļiem. Hibrīda elektrotransportlīdzekļi un/vai gāzveida degvielas transportlīdzekļi, kuru kustību cita starpā nodrošina ar PI motoru un kurus darbina ar benzīnu, benzīna maisījumiem vai etanolu, atbilst vienīgi degvielas tvertnes un degvielas padeves caurlaidības prasībām, kas noteiktas 12. punktā minētajā deleģētajā aktā. 170. Iztvaikošanas emisijas testu robežvērtības un prasības neattiecas uz transportlīdzekļiem ar CI motoru, kuri patērē vienīgi dīzeļdegvielu vai dīzeļdegvielas aizstājēju ar mazu gaistamību. 171. L4e kategorijas transportlīdzekļiem jāatbilst V pielikumā minētajām L3e kategorijas transportlīdzekļu ekoloģiskajām prasībām, turklāt V pielikuma I, IV, VII un VIII testam izgatavotājs var izmantot vai nu bāzes pašgājēju transportlīdzekli bez uzstādīta blakusvāģa, vai pilnu transportlīdzekļa komplektējumu. 172. “Piesārņojuma kontroles rezerves iekārta” ir piesārņojuma kontroles iekārta vai šādu iekārtu apvienojums, ar ko plānots aizstāt oriģinālo piesārņojuma kontroles iekārtu un ko var apstiprināt kā atsevišķu tehnisku vienību atbilstoši prasībām šīs regulas deleģētajos un īstenošanas aktos. Izgatavotāji nodrošina, ka visu jauno piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu, ko pārdod vai nodod ekspluatācijā Eiropas Savienībā, tips ir apstiprināts saskaņā ar šo regulu. 173. Šā panta 1. līdz 10. punktā minētās prasības piemēro transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām saskaņā ar II pielikumu. 174. Lai nodrošinātu teicamu vides aizsardzību, Komisija saskaņā ar 76., 77. un 78. pantu pieņem deleģēto aktu un tādējādi izveido sīki izstrādātas tehniskās ekoloģisko raksturlielumu specifikācijas, nosakot arī testa procedūras saistībā ar 2., 3., 4. un 5. punktā minētajiem jautājumiem. 22. pants Papildu ekoloģiskās prasības attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju un degvielas patēriņu 175. CO2 (oglekļa dioksīda) emisiju izgatavotājs nosaka piemērojamajā emisijas testēšanas laboratorijas ciklā un informē par to apstiprinātājiestādi. Degvielas patēriņu aprēķina, pamatojoties uz tipa apstiprinājuma laboratorijas rezultātiem par emisiju, vai mēra un ziņo apstiprinātājiestādei. 176. CO2 mērījumu rezultātus un aprēķināto vai izmērīto degvielas patēriņu ieraksta informācijas mapē, kā arī norāda atbilstības sertifikātā. Papildus norādei atbilstības sertifikātā izgatavotāji nodrošina, ka CO2 emisijas un degvielas patēriņa dati pēc izgatavotāja uzskatiem piemērotā formātā ir pieejami transportlīdzekļa pircējam, iegādājoties jaunu transportlīdzekli. 177. Komisija CO2 emisijas mērījumu un degvielas patēriņa aprēķina vai mērījumu metodes nosaka deleģētajā aktā, un šo aktu pieņem saskaņā ar 76., 77. un 78. pantu. IV NODAĻA ES TIPA APSTIPRINĀŠANAS PROCEDŪRAS 23. pants ES tipa apstiprināšanas procedūras 178. Piesakoties transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam, izgatavotājs var izvēlēties vienu no šādām procedūrām: a) pakāpenisku tipa apstiprināšanu; b) tipa apstiprināšanu vienā posmā; c) vairākposmu tipa apstiprināšanu. Sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām piemēro tipa apstiprināšanu vienā posmā. 179. Pakāpeniska tipa apstiprinājuma procedūrā sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kas ir daļa no transportlīdzekļa, pakāpeniski savāc visu ES tipa apstiprinājuma sertifikātu komplektu, un procedūras beigu posmā apstiprina gatavu transportlīdzekli. 180. Tipa apstiprinājums vienā posmā ir procedūra, kurā gatavu transportlīdzekli apstiprina vienā darbībā. 181. Vairākposmu tipa apstiprinājuma procedūrā viena vai vairākas apstiprinātājiestādes apliecina, ka, atkarībā no pabeigtības pakāpes, nepabeigta vai vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa tips atbilst attiecīgiem šajā regulā ietvertiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām. Vairākposmu tipa apstiprinājumu piešķir nepabeigta vai vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa tipam, kas atbilst datiem informācijas mapē un attiecīgos II pielikumā uzskaitītajos aktos ietvertām tehniskām prasībām, ievērojot transportlīdzekļa pabeigtības pakāpi. Tipa apstiprinājumu attiecībā uz pabeigtības pēdējo posmu piešķir vienīgi pēc tam, kad tipa apstiprinātājiestāde ir pārliecinājusies, ka nepabeigtajam transportlīdzeklim izdotais(-ie) tipa apstiprinājums(-i) apliecina to, ka pēdējā posmā apstiprinātais transportlīdzekļa tips atbilst visām tehniskajām prasībām, kas attiecībā uz transportlīdzekļa kategoriju, kam izsniedz pabeigtā transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, bija spēkā, kad tipa apstiprinājums(-i) tika izdots(-i). Šā panta 1. punkta c) apakšpunktā minētais vairākposmu tipa apstiprinājums attiecas vienīgi uz L5Be–U, L6Be–U un L7Be–U apakškategorijas kravas transportlīdzekļiem. 182. Apstiprināšanas procedūras izvēle neietekmē piemērojamās prasības, kurām apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam jāatbilst laikā, kad izsniedz gatava transportlīdzeļa tipa apstiprinājumu. 183. Komisijai piešķir īstenošanas pilnvaras, lai tā atbilstīgi 73. pantam izstrādātu paraugus saistībā ar tipa apstiprināšanas procedūru pasākumiem. 24. pants Tipa apstiprinājuma pieteikums 184. Izgatavotājs iesniedz apstiprinātājiestādei tipa apstiprinājuma pieteikumu. 185. Par konkrēta tipa transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību var iesniegt tikai vienu pieteikumu, un to var iesniegt tikai vienā dalībvalstī. 186. Par katru apstiprināmo tipu iesniedz atsevišķu pieteikumu. 25. pants Informācijas mape 187. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz apstiprinātājiestādei informācijas mapi. 188. Informācijas mapē iekļauj: 1) informācijas dokumentu atbilstoši paraugam, ko Komisija izstrādājusi saskaņā ar 73. pantu; 2) visus datus, rasējumus, fotoattēlus un citu informāciju, kas prasīta saskaņā ar 73. pantu pieņemtajos īstenošanas tiesību aktos; 3) norādi par transportlīdzekļiem piemērojamo procedūru saskaņā ar 23. panta 1. punktu. 189. Informācijas mapi iesniedz uz papīra vai elektroniski. 26. pants Īpašas prasības par informāciju, kas jāiesniedz dažādu tipa apstiprinājuma procedūru pieteikumā 190. Pakāpeniska tipa apstiprinājuma pieteikumam pievieno informācijas mapi saskaņā ar 25. pantu un pilnīgu to tipa apstiprinājuma sertifikātu komplektu, kas prasīti saskaņā ar II pielikumā minētajiem piemērojamajiem aktiem. 191. Viena posma tipa apstiprināšanas pieteikumam pievieno informācijas mapi, kas atbilst 25. pantam un kurā iekļauta attiecīgā informācija saistībā ar II pielikumā minētajiem aktiem. 192. Neskarot 1. un 2. punktu, vairākposmu tipa apstiprināšanas vajadzībām iesniedz šādu informāciju: a) pirmajā posmā – informācijas mapes tās daļas un ES tipa apstiprinājuma sertifikātus, kas prasīti pabeigtam transportlīdzeklim un kas attiecas uz bāzes transportlīdzekļa pabeigtības pakāpi; b) otrajā posmā un turpmākajos posmos – tās informācijas mapes daļas un ES tipa apstiprinājuma sertifikātus, kas attiecas uz konkrēto izgatavošanas posmu, līdz ar iepriekšējā izgatavošanas posmā izsniegto transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju un pilnīgas ziņas par jebkādām transportlīdzekļa izmaiņām vai papildinājumiem. 193. Apstiprinātājiestāde, prasību pienācīgi pamatojot, var prasīt izgatavotāju iesniegt jebkādu papildu informāciju, kas vajadzīga, lai varētu pieņemt lēmumu par to, kādi testi ir jāveic, vai arī – lai vienkāršotu minēto testu veikšanu. V NODAĻA ES TIPA APSTIPRINĀŠANAS PROCEDŪRU NORISE 27. pants Vispārīgi noteikumi 194. Apstiprinātājiestādes ES tipa apstiprinājumu piešķir vienīgi tad, ja ir pārliecinājušās par atbilstību 31. pantā minētajām ražošanas atbilstības procedūrām un transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķās tehniskās vienības tipa atbilstību piemērojamām prasībām. 195. ES tipa apstiprinājumus piešķir saskaņā ar 29., 30., 31. un 32. pantu. 196. Ja apstiprinātājiestāde konstatē, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, lai gan atbilst paredzētajiem noteikumiem, tomēr rada nopietnu risku drošībai vai var nopietni kaitēt videi vai sabiedrības veselībai, tā var atteikties piešķirt ES tipa apstiprinājumu. Šādā gadījumā tā pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm un Komisijai tūlīt nosūta sīku informāciju, izskaidrojot lēmuma iemeslus un pierādot savus atzinumus. 197. ES tipa apstiprinājuma sertifikātus numurē, ievērojot saskaņotu sistēmu, kura izveidota ar īstenošanas aktu, kas pieņemts, pamatojoties uz 73. pantu. 198. Par katru transportlīdzekļa tipu, ko tā apstiprinājusi, apstiprinātājiestāde viena mēneša laikā pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm nosūta transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju kopā ar pielikumiem. Minēto kopiju var nosūtīt elektroniski. 199. Apstiprinātājiestāde nekavējoties informē pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādes par transportlīdzekļa apstiprinājuma atteikumu vai atsaukumu, izklāstot lēmuma pamatojumu. 200. Apstiprinātājiestāde reizi trijos mēnešos pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm nosūta sarakstu ar sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisko vienību ES tipa apstiprinājumiem, ko tā iepriekšējā posmā piešķīrusi, grozījusi, atteikusi vai atsaukusi. 201. Ja citas dalībvalsts apstiprinātājiestāde to pieprasa, tad apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, viena mēneša laikā pēc minētā pieprasījuma saņemšanas nosūta tai attiecīgā prasītā ES tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju kopā ar pielikumiem. Minēto kopiju var nosūtīt elektroniski. 202. Pēc Komisijas pieprasījuma apstiprinātājiestāde 5. līdz 8. punktā minēto informāciju iesniedz arī Komisijai. 203. Apstiprinātājiestāde sagatavo informācijas paketi, kurā ietilpst informācijas mape ar testu protokoliem un visa pārējā dokumentācija, ko tehniskais dienests vai apstiprinātājiestāde pievieno informācijas mapei savu pienākumu veikšanas gaitā. Informācijas paketē ir satura rādītājs, kurā redzams informācijas paketes saturs, kas atbilstīgi numurēts vai citādi apzīmēts, lai varētu skaidri identificēt visas lapas un katra dokumenta formātu, nodrošinot pārskatu par ES tipa apstiprinājuma pārvaldības secīgām darbībām, it īpaši par pārskatīšanas un atjaunināšanas datumiem. 28. pants Īpaši noteikumi par gatava transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājumu 204. Tipa apstiprinājuma sertifikātam pievieno šādus pielikumus: a) 27. panta 10. punktā minēto informācijas paketi; b) testu rezultātus; c) personas(-u), kas ir pilnvarota(-as) parakstīt atbilstības sertifikātus, vārdu(-us), uzvārdu(-us) un paraksta(-u) paraugu(-us), kā arī norādi par personas(-u) amatu uzņēmumā. 205. Tipa apstiprinājuma sertifikātu izsniedz, pamatojoties uz paraugu, kas izstrādāts īstenošanas aktā, kurš pieņemts saskaņā ar 73. pantu. 206. Attiecībā uz katru transportlīdzekļa tipu apstiprinātājiestāde: a) aizpilda visas attiecīgās ES tipa apstiprinājuma sertifikāta iedaļas, arī pievienoto testu rezultātu lapu, par pamatu izmantojot tipa apstiprinājuma sertifikāta paraugu; b) sagatavo informācijas paketes satura rādītāju; c) aizpildīto sertifikātu kopā ar pielikumiem bez kavēšanās izsniedz pieteikuma iesniedzējam. 207. Ja ES tipa apstiprinājumam saskaņā ar 39. pantu ir piemēroti kādi derīguma termiņa ierobežojumi vai ir piešķirti atbrīvojumi no dažiem noteikumiem šajā regulā vai tādos deleģētajos vai īstenošanas aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, tad minētos ierobežojumus vai atbrīvojumus norāda ES tipa apstiprinājuma sertifikātā. Ja izgatavotājs izvēlas tipa apstiprināšanu vienā posmā, apstiprinātājiestāde izveido piemērojamo prasību vai aktu sarakstu un pievieno minēto sarakstu ES tipa apstiprinājuma sertifikātam. 29. pants Īpaši noteikumi par sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām 208. ES tipa apstiprinājumus piešķir sistēmām, kas atbilst datiem informācijas mapē un attiecīgajos II pielikumā minētajos aktos paredzētām tehniskām prasībām. 209. Sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisko vienību ES tipa apstiprinājumus piešķir sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, kas atbilst datiem informācijas mapē un attiecīgajos atsevišķajos II pielikumā minētajos aktos paredzētajām tehniskajām prasībām. 210. Ja uz sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, kas ir vai nav paredzētas remontam vai tehniskajai apkopei, attiecas arī sistēmas tipa apstiprinājums saistībā ar transportlīdzekli, tad nav jāveic sastāvdaļas vai tehniskās vienības atsevišķa apstiprināšana, izņemot, ja to paredz attiecīgie II pielikumā minētie akti. 211. Ja kāda sastāvdaļa vai atsevišķa tehniskā vienība funkcionē vai ja tai kāda konkrēta iezīme piemīt vienīgi savienojumā ar citām transportlīdzekļa detaļām, un ja šā iemesla dēļ atbilstību prasībām var pārbaudīt vienīgi tad, ja sastāvdaļa vai atsevišķā tehniskā vienība darbojas savienojumā ar šīm citām transportlīdzekļa detaļām, tad sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskās vienības ES tipa apstiprinājuma darbības jomu atbilstīgi ierobežo. Šādos gadījumos ES tipa apstiprinājuma sertifikātā norāda jebkādu sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskās vienības lietojuma ierobežojumu un precizē īpašus montāžas nosacījumus. Ja tādu sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību uzstāda transportlīdzekļa izgatavotājs, tad tās atbilstību spēkā esošajiem lietojuma ierobežojumiem vai montāžas nosacījumiem pārbauda, apstiprinot transportlīdzekli. 30. pants ES tipa apstiprinājumam nepieciešamie testi 212. Atbilstību šajā regulā un II pielikumā uzskaitītajos aktos izklāstītajiem tehniskajiem priekšrakstiem pierāda ar pilnvarotu tehnisku dienestu veiktiem attiecīgiem testiem. Pirmajā daļā minētās testu procedūras un īpašais aprīkojums un instrumenti, kas izmantojami, lai veiktu šos testos, ir noteikti II pielikumā minētajos attiecīgajos aktos. 213. Izgatavotājs apstiprinātājiestādei dara pieejamus tik daudzus transportlīdzekļus, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, cik ir vajadzīgs saskaņā ar attiecīgajiem II pielikumā minētajiem aktiem, lai veiktu nepieciešamos testus. 214. Nepieciešamos testus veic ar transportlīdzekļiem, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kas precīzi atbilst apstiprināmajam tipam. Izgatavotājs, vienojoties ar apstiprinātājiestādi, tomēr var izvēlēties transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, kas lai gan precīzi neatbilst apstiprināmajam tipam, bet apvieno vairākas prasītā veiktspējas parametru līmeņa nelabvēlīgākās iezīmes. Lai vienkāršotu lēmumpieņemšanu atlases gaitā, var izmantot virtuālas testēšanas metodes. 215. Pēc izgatavotāja lūguma attiecībā uz prasībām deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, virtuālas testēšanas metodes kā alternatīvu 1. punktā minētām testēšanas procedūrām var izmantot, ja panākta vienošanās ar apstiprinātājiestādi. 216. Virtuālās testēšanas metodes atbilst nosacījumiem, kas izklāstīti deleģētajos aktos, kuri pieņemti saskaņā ar šo regulu. 217. Lai nodrošinātu to, ka virtuālajā testēšanā gūti rezultāti ir tikpat jēgpilni kā fiziskā testēšanā gūti rezultāti, ar deleģēto aktu, kas ir saskaņā ar 76., 77. un 78. pantu, Komisija reglamentē to, uz kādām prasībām var attiecināt virtuālo testēšanu, un paredz nosacījumus, ar kādiem virtuāla testēšana veicama. 31. pants Ražošanas atbilstība 218. Apstiprinātājiestāde, kas piešķir ES tipa apstiprinājumu, veic visus vajadzīgos pasākumus, lai pārliecinātos, vajadzības gadījumā sadarbojoties ar pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm, ka ir veikti piemēroti pasākumi, lai nodrošinātu attiecīgo ražoto transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību atbilstību apstiprinātajam tipam. 219. Apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, veic visus vajadzīgos pasākumus attiecībā uz piešķirto apstiprinājumu, lai pārliecinātos, vajadzības gadījumā sadarbojoties ar pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm, ka 1. punktā minētie pasākumi joprojām ir piemēroti un ka attiecīgie ražotie transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības joprojām atbilst apstiprinātajam tipam. 220. Lai pārliecinātos, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība atbilst apstiprinātajam tipam, ES tipa apstiprinājumu piešķīrusī apstiprinātājiestāde izgatavotāja telpās un arī ražošanas iekārtās ņemtiem paraugiem var veikt jebkādas pārbaudes vai testus, kas prasīti saistībā ar tiesību normām, uz kurām attiecas ES tipa apstiprinājums. Pārbaudes procedūru noteikumi tiks sīki izklāstīti īstenošanas aktā, kas pieņemts saskaņā ar šīs regulas 73. pantu. 221. Ja apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, konstatē, ka netiek veikti 1. punktā minētie pasākumi, ka tie būtiski atšķiras no pasākumiem un kontroles plāniem, par ko ir panākta vienošanās, ka tos vairs neveic vai ka tie vairs nav uzskatāmi par piemērotiem, kaut gan ražošana turpinās, apstiprinātājiestāde veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu pareizu ražošanas atbilstības procedūras norisi vai atsauc tipa apstiprinājumu. 222. Komisijai piešķir pilnvaras, lai saskaņā ar šīs regulas 73. pantu pieņemtu īstenošanas aktu, kurā sīki izklāstīti noteikumi saistībā ar ražošanas atbilstības pasākumiem. VI NODAĻAES TIPA APSTIPRINĀJUMU GROZĪJUMI 32. pants Vispārēji noteikumi 223. Izgatavotājs nekavējoties informē apstiprinātājiestādi, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, par visām izmaiņām informācijas paketē fiksētajos datos. Apstiprinātājiestāde izvēlas piemērojamo procedūru no 33. pantā minētajām iespējām. Vajadzības gadījumā apstiprinātājiestāde, apspriedusies ar izgatavotāju, var pieņemt lēmumu, ka ir jāizsniedz jauns ES tipa apstiprinājums. 224. Pieteikumus ES tipa apstiprinājumu grozījumiem iesniedz vienīgi tai apstiprinātājiestādei, kas piešķīrusi sākotnējo ES tipa apstiprinājumu. 225. Ja apstiprinātājiestāde konstatē, ka grozījuma veikšanai apskates vai testi jāveic atkārtoti, tā attiecīgi informē izgatavotāju. Regulas 33. pantā minētās procedūras piemēro vien tad, ja pēc minētajām apskatēm vai testiem apstiprinātājiestāde ir secinājusi, ka ES tipa apstiprinājuma prasības joprojām ir ievērotas. 33. pants ES tipa apstiprinājumu pārskatīšana un paplašināšana 226. Ja informācijas paketē norādītie dati ir mainījušies un nav nepieciešamas atkārtotas apskates vai testi, grozījumu uzskata par “pārskatīšanu”. Šādos gadījumos apstiprinātājiestāde vajadzības gadījumā izdod pārskatītās informācijas paketes lapas, katrā pārskatītajā lapā skaidri norādot izmaiņu būtību un atkārtotās izdošanas datumu. Par atbilstīgu šai prasībai uzskata konsolidētu un atjauninātu informācijas paketes redakciju, kam pievienots sīks grozījumu apraksts. 227. Grozījumu uzskata par “paplašināšanu”, ja ir mainījušies informācijas paketē norādītie dati un a) ir vajadzīgas papildu apskates vai papildu testi; b) ir mainījusies informācija ES tipa apstiprinājuma sertifikātā, bet ne tā pielikumos; c) saskaņā ar II pielikumā minēto aktu, ko piemēro apstiprinātam transportlīdzekļa tipam vai apstiprinātai sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai, stājas spēkā jaunas prasības. Paplašinājuma gadījumā apstiprinātājiestāde izsniedz pārskatītu ES tipa apstiprinājuma sertifikātu, kurā norādīts paplašinājuma numurs un kas papildināts atbilstoši jau piešķirto secīgo paplašinājumu skaitam. Apstiprinājuma sertifikātā skaidri norāda paplašinājuma iemeslu un atkārtotas izsniegšanas dienu. 228. Izsniedzot grozītas lapas vai konsolidētu un atjauninātu redakciju, attiecīgi groza apstiprinājuma sertifikātam pievienotās informācijas paketes satura rādītāju, lai atspoguļotu jaunākā paplašinājuma vai jaunākās pārskatīšanas, vai jaunākās atjauninātās un konsolidētās redakcijas datumu. 34. pants Grozījumu izsniegšana un paziņošana 229. Piemērojot paplašinājumu, tiek atjauninātas visas attiecīgās ES tipa apstiprinājuma sertifikāta iedaļas, pielikumi un informācijas paketes satura rādītājs. Atjaunināto sertifikātu un tā pielikumus bez kavēšanās izsniedz pieteikuma iesniedzējam. 230. Ja ir notikusi pārskatīšana, apstiprinātājiestāde pārskatītos dokumentus vai attiecīgā gadījumā konsolidēto un atjaunināto redakciju, tostarp pārskatīto informācijas paketes satura rādītāju, nekavējoties izsniedz pieteikuma iesniedzējam. 231. Apstiprinātājiestāde visus ES tipa apstiprinājumu grozījumus saskaņā ar 27. pantā minētajām procedūrām dara zināmus pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm. VII NODAĻAES TIPA APSTIPRINĀJUMA DERĪGUMS 35. pants Derīguma beigas 232. ES tipa apstiprinājumus izsniedz uz nenoteiktu laiku. 233. Transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājuma derīgums beidzas šādos gadījumos: a) ir stājušās spēkā jaunas un obligātas akta, ko piemēro apstiprinātam transpo