Pamatojoties uz 2020. gada stabilitātes programmu, tiek plānots, ka Somijas vispārējās valdības budžeta deficīts 2020. gadā sasniegs 7,2 % no IKP, kas pārsniedz Līgumā noteikto atsauces vērtību – 3 % no IKP – un nav tuvu tai.

Dati, kurus Somijas iestādes paziņoja 2020. gada 31. martā un kurus pēc tam apstiprināja Eurostat, liecina, ka vispārējās valdības budžeta deficīts Somijā 2019. gadā sasniedza 1,1 % no IKP, savukārt vispārējās valdības bruto parāds bija 59,4 % no IKP. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu Somija 2020. gadā plāno deficītu 7,2 % no IKP, savukārt parāds tiek plānots 69,1 % no IKP.

2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā paziņojumā pauda Padomei viedokli, ka pašreizējos apstākļos, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir pieļaujams iedarbināt šo klauzulu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros.

Pašreizējā situācijā attiecībā uz 2020. gadu jāņem vērā vēl viens svarīgs faktors –, ņemot vērā Covid-19 pandēmijas ekonomisko ietekmi, kura ļoti nopietni ir skārusi budžeta situāciju un kuras dēļ perspektīva ir ārkārtīgi nenoteikta, tika iedarbināta vispārējā izņēmuma klauzula. Pandēmijas rezultātā ir arī iedarbināta vispārējā izņēmuma klauzula.

3.1. Covid-19 pandēmija

Covid-19 pandēmija ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir būtiska negatīva ietekme Eiropas Savienībā. Ietekme uz IKP pieaugumu būs atkarīga gan no pandēmijas ilguma, gan no pasākumiem, kas veikti valstu iestāžu un Eiropas un pasaules līmenī, lai palēninātu tās izplatību, aizsargātu ražošanas jaudas un atbalstītu kopējo pieprasījumu. Dalībvalstis jau ir pieņēmušas vai pieņem budžeta pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmu kapacitāti un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. Ir pieņemti arī būtiski likviditātes atbalsta pasākumi un citas garantijas. Ņemot vērā sīkāku informāciju, kompetentajām statistikas iestādēm ir jāpārbauda, vai minētajiem pasākumiem ir tūlītēja ietekme uz vispārējās valdības bilanci. Kopā ar saimnieciskās darbības samazināšanos minētie pasākumi veicinās krietni lielāka valdības budžeta deficīta un parāda veidošanos.

3.2. Ekonomikas stāvoklis vidējā termiņā

Jau pirms krīzes Somijas ekonomikas izaugsme palēninājās. Ekonomikas izaugsmi nopietni ietekmē Covid-19 pandēmija un tās ierobežošanai veiktie pasākumi. Tiek prognozēts, ka reālais IKP 2020. gadā strauji saruks par aptuveni 6,3 %, bet pēc tam 2021. gadā palielināsies līdz 3,7 %. Paredzams, ka ekonomikas lejupslīdi 2020. gadā galvenokārt noteiks privātais patēriņš un privātās investīcijas, savukārt valsts patēriņš un investīcijas atbalstīs ekonomiku. Stabilitātes programmas pamatā esošajā makroekonomikas prognozē ir pieņemts, ka Somijas iekšzemes kopprodukts 2020. gadā samazināsies par 5,5 % un 2021. gadā pieaugs par 1,3 %, un to veicinās viena un tā pati faktoru kombinācija. Straujais IKP kritums 2020. gadā ir mīkstinošs faktors novērtējumā par Somijas atbilstību deficīta kritērijam 2020. gadā.

Paredzams, ka lielās nenoteiktības un pieaugošā bezdarba dēļ iekšzemes pieprasījums 2020. gadā samazināsies. Gaidāms, ka mājsaimniecības palielinās piesardzības uzkrājumus, atliks diskrecionāros izdevumus un samazinās patēriņu. Visticamāk, ka nenoteiktās perspektīvas dēļ strauji samazināsies privātās investīcijas gan mājokļu tirgū, gan uzņēmējdarbības nozarē. Neto eksporta ieguldījums būs negatīvs. Paredzams, ka tiks būtiski ietekmēts darba tirgus, kurā jau pirms krīzes bija vērojama stagnācija. Prognozējams, ka līdz 2020. gada vidum ievērojami palielināsies bezdarbs.

Pastāv ārkārtēja nenoteiktība par pandēmijas attīstību un to, kad tiks atcelti pārvietošanās ierobežojumi, kā arī par to ietekmi uz saimniecisko darbību. Prognožu scenāriju lejupejošas tendences riski galvenokārt ir saistīti ar pandēmijas izraisīta iekšzemes un ārvalstu pieprasījuma satricinājuma ilgumu un smagumu. Ilgstošāka krīze dažās ar atpūtu saistītās darbībās, piemēram, kruīza kuģu nozarē, varētu radīt ievērojamu papildu satricinājumu attiecībā uz Somijas publiskajām finansēm. No otras puses, šķiet, ka Somijas galvenie tirdzniecības partneri sāk atgūties ātrāk, nekā iepriekš prognozēts.

3.3. Budžeta stāvoklis vidējā termiņā

2018. gada 13. jūlijā Somijai tika ieteikts nodrošināt, ka valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps 2019. gadā nepārsniedz 2,9 % (“izdevumu kritērijs”), kas atbilst strukturālajai korekcijai -0,2 % no IKP. Pamatojoties uz izpildes datiem un Komisijas prognozi, valdības primāro izdevumu pieauguma rezultātā bija vērojama neliela novirze no ieteiktās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2019. gadā. Arī strukturālā bilance norāda uz nelielu novirzi 2019. gadā. Tādējādi vispārīgais novērtējums liecina par nelielu novirzi no ieteiktās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2019. gadā.

Paredzams, ka ekonomikas lejupslīde un valdības veiktie pasākumi Covid-19 vīrusa izplatības ierobežošanai ļoti negatīvi ietekmēs publiskās finanses. Pirmajā 2020. gada papildu budžetā valdība ieviesa daudzus noteikta termiņa un mērķorientētus pasākumus, lai apkarotu koronavīrusa pandēmijas ietekmi uz cilvēku veselību un ekonomiku. Pasākumi ietver diskrecionāras investīcijas, kuru kopējā summa 2020.–2024. gadā ir aptuveni 4,1 miljards EUR. Tie jo īpaši noslogo 2020. gada budžetu, kurā ir iekļauti ar valdības 2019.–2023. gada programmas īstenošanu saistīti nākotnes izdevumi.

Līdz 2020. gada aprīļa vidum pieņemto ar pandēmiju saistīto palīdzības pasākumu fiskālās izmaksas 2020. gadā sasniegs 1,7 % no IKP. Lielākā daļa pasākumu ietver subsīdijas visvairāk skartajām ekonomikas nozarēm, palīdzot MVU un pašnodarbinātām personām pārvarēt norobežošanas periodu. Valdība arī nolēma uz laiku samazināt sociālās iemaksas. Tiek segti arī izdevumi par veselības aprūpi un medicīnas precēm, sabiedriskās kārtības nodrošināšanu un robežu aizsardzību. Turklāt automātisko stabilizatoru ietekme diapazonā no 3 līdz 4 % no IKP, t. i., mazāki nodokļu ieņēmumi un lielāki izdevumi sociālā nodrošinājuma jomā, vēl vairāk noslogos publiskās finanses. Kopumā patlaban tiek prognozēts, ka krīzes ietekmē vispārējās valdības bilance 2020. gadā pasliktināsies līdz -7,2 % no IKP.

Lai gan 2021. gadā ir gaidāma ekonomikas atveseļošanās, paredzams, ka valdības ieņēmumi, pamatojoties uz nemainīgas politikas pieņēmumu, būs zemāki par pirmskrīzes prognozēm. Paredzams, ka lielāko daļu izdevumu, kas saistīti ar pandēmiju, pilnībā atcels līdz 2020. gada beigām, bet dažas uzņēmējdarbības atbalsta programmas turpināsies. Tāpat prognozējams, ka valdība cietīs nelielus zaudējumus saistībā ar aizdevumiem un investīcijām, ko tā ir garantējusi. Līdz ar to 2021. gadam prognozētā vispārējās valdības bilance saskaņā ar Komisijas prognozi ir -3,4 % no IKP.

Fiskālās prognozes ir saistītas ar lielu nenoteiktību, kas izriet no makroekonomikas norisēm, pieprasīto garantiju apjoma, budžeta izmaksām par pasākumiem, kuri saistīti ar Covid-19 pandēmiju, un no vajadzības pieņemt papildu pasākumus.

3.4. Valdības parāda stāvoklis vidējā termiņā

Saskaņā ar Komisijas 2020. gada pavasara prognozi paredzams, ka vispārējās valdības parāds pieaugs no 59,4 % no IKP 2019. gadā līdz 69,6 % no IKP 2021. gadā. Parāda atmaksājamības novērtējums liecina, ka neatkarīgi no dažiem riskiem parāda stāvoklis, ņemot vērā arī svarīgus mīkstinošus faktorus (tostarp parāda profilu), vidējā termiņā joprojām ir ilgtspējīgs. Konkrēti, lai gan parāda stāvoklis Covid-19 krīzes rezultātā pasliktinās, paredzams, ka parāda attiecība pret IKP pamatscenārijā vidējā termiņā būs uz ilgtspējīgas (krītošas) trajektorijas.

1. grafiks. Valdības parāda attiecība pret IKP, Somija, % no IKP

Avots: Komisijas dienesti.

3.5. Citi faktori, ko norādījusi dalībvalsts