par tiesību termiņa pagarinājumu attiecībā uz kopražojumiem, kā noteikts Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, Protokola par sadarbību kultūras jomā 5. pantā

MEDIA apakšprogramma “Radošā Eiropa” atbalsta to Eiropas audiovizuālo darbu radīšanu un izplatīšanu, kas tapuši programmā iesaistītajās Eiropas valstīs. Atsevišķās shēmās ar zināmiem nosacījumiem var iesaistīties arī dalībnieki no trešām valstīm.

2010. gada 6. oktobrī tika parakstīts Brīvās tirdzniecības nolīgums (BTN) starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm un Koreju, un 2015. gadā šis nolīgums tika noslēgts, pieņemot Padomes Lēmumu 2015/2169 par to, lai noslēgtu Brīvās tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses (“lēmums”). Ar Protokolu par sadarbību kultūras jomā (turpmāk “protokols”), ko Puses noslēdza BTN ietvaros, tika izveidots pamats Pušu sadarbībai kultūras pasākumu, preču un pakalpojumu apmaiņā, ietverot audiovizuālo nozari, un šo apmaiņu reglamentējošo nosacījumu uzlabošanai.

Eiropas Audiovizuālās observatorijas pētījumi un dati liecina, ka kopražojumiem ir lielāka auditorija. 2017. gadā Eiropas filmas Korejā veidoja 17 % no filmu izlaiduma, bet tikai 5 % no kinoteātru apmeklējuma. Plaisa starp izlaidumu un apmeklējumu rāda, ka pastāv liels neizmantots potenciāls un labāka sadarbība varētu palīdzēt šo potenciālu atraisīt. Kopražošanas tiesības varētu Eiropas audiovizuālajai nozarei radīt vairāk iespēju Korejā eksporta un popularizēšanas ziņā un atvērt vārtus uz Āziju. Ja tiks īstenotas ar kopražojumiem saistītās tiesības, tas palīdzētu palielināt tirgus daļu apstākļos, kad šis tirgus aug (laikā no 2013. līdz 2017. gadam kinoteātru apmeklētāju skaits Korejā ir pieaudzis par 23 %). Tomēr Korejas filmu klātbūtne ES ir visai ierobežota (dati par 2014.–2018. gadu rāda, ka uz ekrāna izlaisto filmu īpatsvars ir 0,4 %, bet apmeklētāju – 0,1 %).

Jāizmanto izdevība iesniegt priekšlikumu pieņemt Padomes lēmumu par tiesību pagarināšanu. Šādam priekšlikumam būtu jābalstās uz LESD 218. panta 6. punktu, jo tas attiecas uz paziņojumu par starptautiska nolīguma daļas piemērošanas termiņa pagarināšanu. Noteikumi par to, kādā veidā Savienības iestādes pieņem lēmumus, ir paredzēti Līgumos un par tiem nevar lemt ne dalībvalstis, ne arī pašas iestādes. Padomes lēmumi, ar kuriem noslēdz starptautiskus nolīgumus, nevar atkāpties no līgumiem, ja tie skar procedūru, kā tiek pagarinātas saistības, kas izriet no attiecīgajiem starptautiskajiem nolīgumiem.

Protokola 5. panta 8. punktā paredzēts: ja tiek nolemts tiesības pagarināt, tās var pagarināt par vēl trīs gadiem un turpmāk pagarina automātiski uz tādu pašu termiņu, ja vien kāda no pusēm nepārtrauc tiesību izmantošanu, paziņojot par to rakstveidā vismaz trīs mēnešus pirms termiņa beigām. Attiecībā uz kopražojumiem, kas klajā nākuši pirms attiecīgā termiņa beigām, joprojām var izmantot attiecīgās vietējas vai reģionālas kultūras satura veicināšanas sistēmas.

Salīdzinot ar citiem eksporta tirgiem, 2017. gadā Eiropas filmas Korejā veidoja 17 % no filmu izlaiduma, bet tikai 5 % no kinoteātru apmeklējuma. Plaisa starp izlaidumu un apmeklējumu rāda, ka pastāv liels neizmantots potenciāls un labāka sadarbība varētu palīdzēt šo potenciālu atraisīt. Kopražošanas tiesības varētu Eiropas audiovizuālajai nozarei radīt vairāk iespēju Korejā eksporta un popularizēšanas ziņā un atvērt vārtus uz Āziju. Ja tiks īstenotas ar kopražojumiem saistītās tiesības, tas palīdzētu palielināt tirgus daļu apstākļos, kad šis tirgus aug (laikā no 2013. līdz 2017. gadam kinoteātru apmeklētāju skaits Korejā ir pieaudzis par 23 %). Tomēr Korejas filmu klātbūtne ES ir visai ierobežota (dati par 2014.–2018. gadu rāda, ka uz ekrāna izlaisto filmu īpatsvars ir 0,4 %, bet apmeklētāju – 0,1 %).

Lai sekotu līdzi sekmēm un apspriestu problēmas un izdevības, reizi gadā pārstāvji no Eiropas Savienības un dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republikas, no otras puses, sanāks Kultūrsadarbības komitejā.

c) visos audiovizuālos kopražojumos, izņemot animācijas darbus, ir jāpiedalās producentiem no divām Eiropas Savienības dalībvalstīm. Animācijas darbu izstrādē ir jāpiedalās producentiem no trijām Eiropas Savienības dalībvalstīm. Katras Eiropas Savienības dalībvalsts viena vai vairāku producentu kopējais finansiālais ieguldījums ir ne mazāk kā 10 %;

d) ES Puses producentu (ņemot kopā) un Korejas producentu (ņemot kopā) minimālais attiecīgais finansiālais ieguldījums audiovizuālā kopražojumā, izņemot animācijas darbus, ir ne mazāk kā 30 % no kopējām audiovizuālā darba producēšanas izmaksām. Animācijas darbos šis ieguldījums ir ne mazāk kā 35 % no kopējām darba producēšanas izmaksām;

e) katras Puses producentu ieguldījums (kopā) ietver faktisku tehnisko un māksliniecisko līdzdalību, un abu Pušu ieguldījums ir sabalansēts. Jo īpaši audiovizuālos kopražojumos, izņemot animācijas darbus, katras Puses producentu tehniskais un mākslinieciskais ieguldījums (ņemts kopā) neatšķiras par vairāk kā 20 % attiecībā pret to finansiālo ieguldījumu un nepārsniedz 70 % no kopējā ieguldījuma. Animācijas darbos katras Puses producentu tehniskais un mākslinieciskais ieguldījums (ņemts kopā) neatšķiras par vairāk kā 10 % attiecībā pret to finansiālo ieguldījumu un katrā ziņā nepārsniedz 65 % no kopējā ieguldījuma;

f) tādu trešo valstu producentu līdzdalība audiovizuālos kopražojumos, kuras ir ratificējušas UNESCO konvenciju, ir pieļaujama, nepārsniedzot, ja vien iespējams, 20 % no kopējām darba producēšanas izmaksām un/vai tehniskā un mākslinieciskā ieguldījuma audiovizuālajā darbā.”

Puses apliecina, ka tiesības attiecībā uz kopražojumiem piemērot to attiecīgās vietēja vai reģionāla rakstura kultūras satura veicināšanas sistēmas nodrošina abpusējus ieguvumus un ka kopražojumiem, kas atbilst prasībām, tiek piešķirts attiecīgi Eiropas vai Korejas darba statuss bez jebkādiem papildu nosacījumiem.

Tiesības attiecībā uz kopražojumiem izmantot attiecīgās vietēja vai reģionāla rakstura kultūras satura veicināšanas sistēmas piešķir uz trīs gadiem.

Priekšlikums

PADOMES LĒMUMS

par tiesību termiņa pagarinājumu attiecībā uz kopražojumiem, kā noteikts Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, Protokola par sadarbību kultūras jomā 5. pantā





EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 167. panta 3. punktu saistībā ar 218. panta 6. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,

tā kā:

(1) 2015. gada 1. oktobrī Padome pieņēma Lēmumu 2015/2169 par to, lai noslēgtu Brīvās tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses.

(2) Nolīgumā ir ietverts Protokols par sadarbību kultūras jomā (“protokols”), ar kuru atbilstīgi tā 1. pantam tiek izveidota sistēma, kurā Puses sadarbojas, lai veicinātu kultūras pasākumu, preču un pakalpojumu apmaiņu, cita starpā ietverot audiovizuālo sektoru.

(3) Saskaņā ar protokola 5. panta 8. punkta b) apakšpunktu pēc tiesību izmantošanas sākotnējā trīs gadu termiņa tiesības pagarina par nākamiem tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien kāda no Pusēm neizbeidz tiesību izmantošanu, par to rakstveidā paziņojusi vismaz trīs mēnešus pirms sākotnējā termiņa vai turpmāka termiņa notecēšanas.

(4) Ir notikusi konsultēšanās par tiesību izmantošanas laikposma pagarināšanu ar protokola 3. panta 5. punktā minēto Vietējo konsultantu grupu, kā paredzēts protokola 5. panta 8. punktā.

(5) Šim lēmumam nav jāietekmē Savienības un dalībvalstu attiecīgā kompetence,