/* COM/2010/0448 - COD 2007/0152 */ KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstoši Līguma par Eiropas Savienības darbību 294. panta 6. punktam par Padomes nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas priekšlikuma pieņemšanu, ar ko Regulas (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 noteikumus attiecina uz tiem trešo valstu valstspiederīgajiem, uz kuriem minētie noteikumi neattiecas tikai viņu valstspiederības dēļ





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 2.9.2010 COM(2010) 448 galīgā redakcija 2007/0152 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstoši Līguma par Eiropas Savienības darbību 294. panta 6. punktam par Padomes nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas priekšlikuma pieņemšanu, ar ko Regulas (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 noteikumus attiecina uz tiem trešo valstu valstspiederīgajiem, uz kuriem minētie noteikumi neattiecas tikai viņu valstspiederības dēļ 2007/0152 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstoši Līguma par Eiropas Savienības darbību 294. panta 6. punktam par Padomes nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas priekšlikuma pieņemšanu, ar ko Regulas (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 noteikumus attiecina uz tiem trešo valstu valstspiederīgajiem, uz kuriem minētie noteikumi neattiecas tikai viņu valstspiederības dēļ PRIEKŠVĒSTURE Datums, kad priekšlikums nosūtīts Eiropas Parlamentam un Padomei (dokuments COM(2007) 439 galīgā redakcija – 2007/0152(COD): | 2007. gada 23. jūlijs. | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinuma datums: | 2008. gada 16. janvāris. | Eiropas Parlamenta atzinuma datums saskaņā ar parastu apspriežu procedūru: | 2008. gada 9. jūlijs. | Līguma par Eiropas Savienības darbību stāšanās spēkā datums: | 2009. gada 1. decembris. | Pirmā lasījuma datums Eiropas Parlamentā saskaņā ar parastu likumdošanas procedūru: | 2010. gada 5. maijs. | Ar kvalificētu balsu vairākumu panāktas politiskas vienošanās pieņemšanas datums: | 2010. gada 7. jūnijs. | Padomes nostājas pieņemšanas datums pirmajā lasījumā: | 2010. gada 26. jūlijs. | KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS Priekšlikuma mērķis ir paplašināt Regulas (EK) Nr. 883/2004 un tās īstenošanas Regulas (EK) Nr. 987/2009 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu noteikumus uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri likumīgi dzīvo kādā no dalībvalstīm un uz kuriem minētie noteikumi neattiecas tikai viņu valstspiederības dēļ. Priekšlikums noslēdz modernizācijas procesu, kura iznākums bija Regula (EK) Nr. 883/2004 un Regula (EK) Nr. 987/2009, jo tajās noteiktās jaunās tiesības, procedūras un noteikumus elektronisku datu apmaiņai ar šo priekšlikumu attiecina uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kas pārvietojas ES, bet uz kuriem spēkā esošās regulas neattiecas. PIEZĪMES PAR NOSTĀJU 3.1 Vispārējā nostāja par Padomes nostāju Padomes nostājā ir divi grozījumi, kurus ierosinājis Eiropas Parlaments, un turklāt ar tiem Padome izdara vairākus grozījumus Komisijas sākotnējā priekšlikumā. Komisija pilnībā atbalsta visas grozījumus un izmaiņas. 3.2 Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi Padomes nostājā iekļauti pilnībā, daļēji vai pēc būtības Konsultāciju procedūrā Eiropas Parlaments 2008. gada 9. jūlijā ar normatīvo rezolūciju pieņēma divus grozījumus. Tās tika apstiprinātas 2010. gada 5. maijā parastas likumdošanas procedūras pirmajā lasījumā. Padomes nostājā abi minētie grozījumi tika pilnībā pieņemti. Ar 1. grozījumu pievieno jaunu apsvērumu, atsaucoties uz Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 34. panta 2. punktu. Komisija piekrīt, ka šajā priekšlikumā ir svarīgi atsaukties uz tiesībām, kuras harta piešķir ikvienai personai, kura likumīgi dzīvo un pārvietojas ES, uz sociālā nodrošinājuma pabalstiem un uz sociālajiem atvieglojumiem saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem, kā arī valstu tiesību aktiem. Ar 2. grozījumu pievieno jaunu apsvērumu, kas atsaucas uz labākas sociālās aizsardzības veicināšanu un dzīves līmeņa un kvalitātes celšanu ES. Komisija piekrīt, ka ir svarīgi izcelt to, kāda bija lielākā motivācija šo priekšlikumu izvirzīt. 3.3 Svarīgākās atšķirības starp Komisijas priekšlikumu un Padomes nostāju - Pārejas noteikumus svītro. Padome priekšlikuma oriģinālā svītroja 2. pantu un saistīto 12. apsvērumu, kurā, lai ierosinātā regula stātos spēkā, iekļāva pārejas noteikumus. Padome piekrita, ka, lai šis priekšlikums stātos spēkā, īpaši pārejas noteikumi nav nepieciešami, jo atbilstoši pārejas noteikumi jau ir Regulā (EK) Nr. 883/2004. Komisija šo vienkāršoto pieeju atbalsta, īpaši tāpēc, ka tā nodrošinās, ka saistībā ar pāreju uz modernizētajām regulām trešo valstu valstspiederīgie iegūs tādas pašas tiesības kā ES pilsoņi, piemēram, tiesības atbilstoši 87. panta 3. punktam pieprasīt pārskatīt savas pensijas tiesības. - Pievieno apsvērumus Īrijai un Apvienotajai Karalistei. Priekšlikuma tiesiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 79. panta 2. punkta b) apakšpunkts. Pamatojoties uz 1.–3. pantu Protokolā (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, šis priekšlikums Apvienotajai Karalistei un Īrijai nav saistošs, ja vien tās nepaziņo, ka tās priekšlikumam pievienosies. Padome ir pievienojusi 17. apsvērumu, lai norādītu, ka Īrija priekšlikumam pievienojas atbilstoši 2007. gada 24. oktobra vēstulei, un 18. apsvērumu, lai norādītu, ka Apvienotā Karaliste tam nepievienojas. Komisija piekrīt, ka minētos divus apsvērumu iekļaut ir nepieciešams. - Iepriekšējo regulu atceļ. Padome priekšlikuma jaunajā 2. pantā ir precizējusi Regulas (EK) Nr. 859/2003 atcelšanas nosacījumus. Tā kā Apvienotā Karaliste priekšlikumam nepievienosies, bet turpmāk piemēros Regulu (EK) Nr. 859/2003, minēto regulu atcelt pilnībā nav iespējams. Komisija atbalsta ierosinātos grozījumus, jo tie šajā praktiskajā jautājumā panāk tiesisko skaidrību. - Nosaka likumīgo dzīvesvietu. Regulas (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 piemēro trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri likumīgi dzīvo dalībvalsts teritorijā. Tomēr likumīgās dzīvesvietas noteikšana nav koordinēšanas regulu piemērošanas jomā, un dalībvalstis patur tiesības saskaņā ar Savienības tiesību aktiem noteikt, vai personai ir tiesības iebraukt, uzturēties, dzīvot vai strādāt tās teritorijā. Papildu teikumā, ko Padome iekļāva 10. apsvērumā, uzsvērts šis kompetences dalījums starp Savienību un dalībvalstīm. Komisija šā teikuma iekļaušanai piekrīt. - Invaliditātes, vecuma pensiju un apgādnieka zaudējuma pabalstu gadījumā precizē kritērija „likumīgas dzīvesvieta” piemērošanu. Padome pievienoja 13. apsvērumu, lai skaidrotu, ka nosacījumu par likumīgas dzīvesvietu dalībvalsts teritorijā nepiemēro tad, kad pensijai piesakās persona, uz kuru regula attiecas, vai persona, kura no šādas personas tiesības atvasina, balstoties uz tiesībām, ko piešķir regula. Nepieciešams, lai attiecīgā persona dalībvalstī likumīgi dzīvotu brīdī, kad tā šādas tiesības iegūst. Lai iegūtās tiesības aizsargātu un nodrošinātu dalībvalstu ierosinātās regulas vienādu piemērošanu, Komisija atbalsta šo papildu apsvērumu, kura mērķis ir novērst nepareizu skaidrojumu. SECINĀJUMS Komisija uzskata, ka Padomes nostāja pilnveido un precizē konkrētus Komisijas priekšlikuma aspektus. Tajā skaidroti praktiski tiesiskie pamatjautājumi, piemēram, atcelšana un pārejas noteikumi. Turklāt tā sniedz labāku priekšstatu par trešo valstu valstspiederīgo (un par personām, kas pārņem viņu tiesības) iegūtajām tiesībām un tādējādi to labāku aizsardzību, kad viņi ES vairs nedzīvo. Eiropas Parlamenta visu grozījumu iekļaušana sniedz plašāku priekšlikuma kontekstu. Komisija atbalsta Padomes vienošanos par šo nostāju, kas ir svarīgs solis, lai sasniegtu Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 34. panta mērķi, proti, visām personām, kas ES dzīvo un pārvietojas likumīgi, ir tiesības saņemt sociāla nodrošinājuma pabalstus un sociālos atvieglojumus. Tas arīdzan ir svarīgs solis, lai izstrādātu modernizētu ES sociālā nodrošinājuma noteikumu tiesību aktu kopumu. Tas trešo valstu valstspiederīgajiem garantē tādas pašas uzlabotās tiesības, kuras piešķir modernizētie noteikumi, un vienkāršo nacionālās sociālā nodrošinājuma pārvalžu darbu, kuras varēs piemērot to pašu kārtību neatkarīgi no tā, vai tiesības skar ES pilsoni vai trešās valsts valstspiederīgo. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija pilnībā atbalsta Padomes nostāju.