IEVADS UN PAMATINFORMĀCIJA

SVARĪGĀKIE SKAITĻI

Bioloģiskajai lauksaimniecībai atvēlētā platība pēdējos 10 gados palielinājusies teju par 66 % – no 8,3 milj. ha 2009. gadā līdz 13,8 milj. ha 2019. gadā. Patlaban tā veido 8,5 % no ES izmantotās lauksaimniecības zemes kopplatības. Līdztekus šim platības pieaugumam ievērojami palielinājusies mazumtirdzniecības vērtība, kas pēdējos 10 gados divkāršojusies no aptuveni 18 mljrd. EUR 2010. gadā līdz vairāk nekā 41 mljrd. EUR 2019. gadā.

Komisijas politiskās darbakārtības centrā ir Eiropas zaļais kurss. Tā galvenais mērķis ir, kalpojot par investīciju un izaugsmes virzītājspēku, līdz 2050. gadam panākt, ka Eiropa ir ilgtspējīga un klimatneitrāla.

Zaļajā kursā uzsvērts, ka ir svarīgi pārvaldīt pārkārtošanos uz ilgtspējīgāku pārtikas sistēmu, jo īpaši stiprināt lauksaimnieku centienus stāties pretī klimata pārmaiņām, sargāt vidi un saglabāt biodaudzveidību. Šo mērķu sasniegšanā lauksaimnieku kopienai ir svarīga loma. Lauksaimnieki ir pirmie, kurus skar klimata pārmaiņu un biodaudzveidības zuduma sekas, savukārt ilgtnespējīga lauksaimniecības prakse ir un paliek nozīmīgs biodaudzveidības zuduma veicinātājs. Bioloģiskie lauksaimnieki ir ilgtspējīgas lauksaimniecības celmlauži. Viņi meklē iespējas zaļināt lauksaimniecību un ieviest videi draudzīgas inovatīvas ražošanas metodes, veicina apritīgumu un dzīvnieku labturību. Bioloģiskās ražošanas logotips atspoguļo lauksaimnieku apņemšanos ievērot šos augstos ražošanas standartus un garantē patērētājiem, ka produkts ražots saskaņā ar ļoti konkrētiem un stingriem ilgtspējas noteikumiem. Vēl jo svarīgāk ir tas, ka bioloģiskā lauksaimniecība ienes mūsu laukos vairāk dabas un padara lauksaimniekus noturīgākus pret ekonomiskajām pārmaiņām, kā arī pārmaiņām, ko izraisa arvien neprognozējamākie dabas un klimata apstākļi.

Tāpēc Biodaudzveidības stratēģijā 2030. gadam un stratēģijā “No lauka līdz galdam”, kā arī gaidāmajā rīcības plānā par nulles piesārņojumu gaisā, ūdenī un augsnē ir izklāstītas konkrētas darbības, kas aptver visu ķēdi no pārtikas ražošanas līdz patēriņam un ietver arī starptautisku sadarbību ilgtspējīgu pārtikas sistēmu jomā. Minēto stratēģiju mērķis ir samierināt pārtikas ražošanas un vides aizsardzības intereses un vienlaikus veicināt investīcijas un ilgtspējīgu ražošanu, un Komisija to centīsies akcentēt ilgtspējīgas attīstības mērķu kontekstā. Turklāt stratēģijā “No lauka līdz galdam” paredzēts šogad nākt klajā ar ES oglekļsaistīgas lauksaimniecības iniciatīvu, kuras mērķis Klimata pakta kontekstā ir atlīdzināt lauksaimniekiem par viņu nodrošinātajiem ekosistēmu atjaunošanas, emisijas samazināšanas un oglekļa sekvestrēšanas pakalpojumiem.

Tajā pašā laikā Covid-19 pandēmija Eiropas Savienībai ir radījusi nepieredzētas grūtības. Pandēmija spēcīgi ietekmē ekonomiku, iedzīvotāju veselību un pārtikas sistēmas. ES reaģēšanas centienos ietilpst atveseļošanas plāns, ko atbalsta instruments Next Generation EU un jaunā daudzgadu finanšu shēma. Next Generation EU līdzekļus varēs izmantot, lai atbalstītu relevantajiem nosacījumiem un mērķiem atbilstošas investīcijas bioloģiskajā sektorā. Eiropas atveseļošana no Covid-19 krīzes, sagādājot plašu platformu ilgtspējīgiem ražošanas un patēriņa modeļiem, arī lauksaimniecības un akvakultūras jomā, paver izdevību jau agrīni panākt, ka zaļais kurss kļūst par realitāti.

Eiropas zaļās un digitālās atveseļošanas procesā bioloģiskajai lauksaimniecībai ir liela nozīme, jo tā spēj kāpināt lauku iedzīvotāju ienākumus. Tās piegādes ķēdes parasti ir īsākas, un tā sagādā iespējas mazajiem lauksaimniekiem, kuras vēl paplašina jaunie noteikumi, kas ieviesti Regulā (ES) 2018/848 par bioloģisko ražošanu. Šīs regulas mērķis ir, nodrošinot stabilu tiesisko regulējumu, modernizēt nozari un saskaņot noteikumus.

Pastāv plaša vienprātība par bioloģiskās ražošanas un patēriņa svarīgo nozīmi. Stratēģijā “No lauka līdz galdam” un Biodaudzveidības stratēģijā Komisija izvirzījusi mērķi panākt, ka “līdz 2030. gadam vismaz 25 % ES lauksaimniecībā izmantojamās zemes tiks izmantoti bioloģiskajā lauksaimniecībā un ka bioloģiskās akvakultūras īpatsvars būtiski augs”. Eiropas Parlaments 2020. gada 15. janvāra rezolūcijā par Eiropas zaļo kursu uzsvēris ES emisiju samazināšanas katalizatora potenciālu, kāds piemīt ilgtspējīgām praksēm, to vidū arī bioloģiskajai lauksaimniecībai. Padome 2020. gada 19. oktobra secinājumos par stratēģiju “No lauka līdz galdam” uzsvērusi bioloģisko produktu lomu ilgtspējīgā pārtikas sistēmā. Tajā pašā laikā, kā apstiprināts Eirobarometra īpašajā ziņojumā Nr. 504, cilvēki visā ES iestājas par ilgtspējīgu lauksaimniecību un pārtikas ražošanu un sabiedrības informētība par ES bioloģiskās ražošanas logotipu ir būtiski augusi.

Tāpēc Komisija nāk klajā ar šo rīcības plānu bioloģiskās lauksaimniecības jomā. Tā pamatā ir 2014.–2020. gadam izstrādātais rīcības plāns, kurā jau bija aplūkotas dažas problēmas, kas izkristalizējās ES bioloģiskās ražošanas politikas pārskatīšanā, kuras rezultātā tika pieņemta Regula (ES) 2018/848 par bioloģisko lauksaimniecību. 2014.–2020. gadā pilnībā tika īstenotas visas 18 darbības. Būtiskāko neregulatīvo sasniegumu vidū jāpiemin elektroniskā inspekcijas sertifikāta (e-CoI) ieviešana sistēmā TRACES, kas uzlabojusi bioloģisko produktu izsekojamību, tātad arī to integritāti, un palielinājusi informētību par bioloģisko produktu importu ES, īpašs finansējums, kas ES pētniecības un inovācijas pamatprogrammās atvēlēts pētniecībai un inovācijai bioloģisko produktu jomā, un bioloģisko produktu iekļaušana zaļajā publiskajā iepirkumā.

Jaunajā rīcības plānā (2021–2027) ņemti vērā arī rezultāti, kas gūti sabiedriskajā apspriešanā, kura norisinājās no 2020. gada septembra līdz novembrim un kurā gan ieinteresētās personas, gan plašāka sabiedrība pauda stingru atbalstu rīcības plānam un tajā ierosinātajām darbībām.

Pašreizējās prognozes paredz ievērojamu bioloģiskā sektora izaugsmi šajā desmitgadē. Saskaņā ar dažiem avotiem, pat ja mēs turpinātu darīt tikai to, ko jau darām, bioloģiskās lauksaimniecības aizņemtā platība līdz 2030. gadam sasniegtu 15–18 % lauksaimniecības zemes. 25 % mērķrādītājs būtiski palielina mūsu ieceru vērienīgumu. Šā rīcības plāna mērķis ir, rosinot lauksaimniekus pievērsties bioloģiskajai lauksaimniecībai, veicināt jūtamu bioloģiskās lauksaimniecības īpatsvara pieaugumu ES un paplašināt bioloģiskās pārtikas pieejamību. Tādējādi iecerēts novērst plaisu starp izaugsmes līkni, kāda tā būtu ierastās darbības gadījumā, un papildu centieniem, kas vajadzīgi, lai līdz 2030. gadam sasniegtu 25 % mērķrādītāju.

GALVENIE IEGUVUMI

Bioloģiski apstrādātā zemē biodaudzveidība ir aptuveni par 30 % lielāka nekā tradicionāli apstrādātā zemē. Bioloģiskā lauksaimniecība ir labvēlīga, piemēram, apputeksnētājiem. Bioloģiskajiem lauksaimniekiem nav atļauts lietot sintētiskus mēslošanas līdzekļus, un viņi drīkst izmantot tikai ierobežotu ķīmisko pesticīdu klāstu. Turklāt aizliegta ĢMO un jonizējošā starojuma izmantošana, bet antibiotiku izmantošana ir stingri ierobežota.

Eiropas iedzīvotājiem ir pieejama droša un izcili kvalitatīva pārtika. Tomēr jau vairākus desmitus gadu mājsaimniecību izdevumi par pārtiku ir samazinājušies un pārtikas cenu krituma dēļ lauksaimnieku ienākumi stagnē. Bioloģiskā lauksaimniecība izmaksā dārgāk, jo bioloģisko lauksaimnieku darbs ir ekstensīvāks un viņi izmanto dabiskus procesus un vielas, nevis sintētiskus līdzekļus, tāpēc ražība ir zemāka. Taču bioloģiskie lauksaimnieki bieži gūst labākus ienākumus, jo bioloģiskie produkti parasti tiek pārdoti par augstāku cenu nekā tradicionālie produkti, savukārt patērētāji novērtē bioloģiskās lauksaimniecības devumu videi.

Ja bioloģiskie produkti ar publiskā iepirkuma palīdzību tiks iekļauti skolu maltītēs un darbavietu ēdnīcu ēdienkartēs, pateicoties stimuliem un labākai pamanāmībai, ienāks viesmīlības nozarē, līdz ar reklāmas kampaņām nonāks lielveikalu plauktos un vairs nebūs retums mājsaimniecību ikdienas maltītēs, lielākam Eiropas iedzīvotāju skaitam kļūs pieejams vairāk bioloģiskās pārtikas. Lai bioloģiskā pārtika būtu pieejama ģimenēm ar zemiem ienākumiem, jārisina arī tādi jautājumi kā bioloģiskās pārtikas piekļūstamība un cenu pieņemamība. Vēl viens rīcības plāna mērķis ir, uzlabojot izglītības un apmācības iespējas, atbalstot bioloģisko produktu tirgu un līdztekus noskaidrojot relevantos stimulus, atbalstīt lauksaimniekus pārejā uz bioloģisko ražošanu.

Bioloģiskajai lauksaimniecībai vajadzētu rādīt piemēru, kuram vērts sekot. Tā nav vienīgā ilgtspējīgas lauksaimniecības sistēma, taču, kamēr oglekļsaistīga lauksaimniecība nav izvērsta visā pilnībā, tā pagaidām ir vienīgā sistēma, kura atzīta ar stabilu sertifikācijas metodi. Tāpēc tai būtu jārāda piemērs, kā virzīties uz ilgtspējīgāku lauksaimniecības praksi, atjaunīgo resursu labāku izmantošanu, augstākiem dzīvnieku labturības standartiem un lielākiem lauksaimnieku ienākumiem. Turklāt bioloģiskā lauksaimniecība var dažādos veidos veicināt sociālo ilgtspēju un atbalstīt lauku apvidu attīstību atbilstoši gaidāmajam ilgtermiņa redzējumam par lauku apvidiem, kā arī piekrastes apvidiem. Tā var sagādāt iespējas gados jauniem lauksaimniekiem un palīdzēt šajā sektorā veicināt vienlīdzīgu piekļuvi un vienlīdzīgus ienākumus sievietēm un vīriešiem. Pētījumi liecina, ka iesaistīties bioloģiskajā lauksaimniecībā lauku uzņēmējām ir vieglāk nekā tradicionālajā lauksaimniecībā. Bioloģiskajai lauksaimniecībai jākalpo par tradicionālās lauksaimniecības iedvesmas avotu un ceļa rādītāju.

2020. gada decembrī Komisija publicēja dalībvalstīm adresētus ieteikumus par to gaidāmajiem KLP stratēģiskajiem plāniem. Ieteikumos aplūkotas ekonomiskās, vidiskās un sociālās problēmas Eiropas lauksaimniecībā un lauku apvidos, un īpaša uzmanība tajos pievērsta Eiropas zaļā kursa mērķrādītājiem, tai skaitā mērķim līdz 2030. gadam panākt, ka 25 % lauksaimniecības zemes tiek izmantoti bioloģiskajā lauksaimniecībā. Tālab dalībvalstis ir aicinātas savos KLP stratēģiskajos plānos noteikt šo zaļā kursa mērķrādītāju nacionālās vērtības. Pamatojoties uz Eiropas vidējiem rādītājiem un tendencēm, dalībvalstīm būtu īpaši jāpievēršas bioloģiski apstrādātās platības palielināšanai, nosakot procentuālus mērķrādītājus vai veicinot pozitīvas tendences. Dalībvalstis tiks aicinātas iepriekšminētos ieteikumus ņemt vērā KLP nacionālo stratēģisko plānu izstrādē.

Tā kā bioloģiskās ražošanas un patēriņa apjoms starp dalībvalstīm būtiski atšķiras, proti, bioloģiskajā lauksaimniecībā izmantotās lauksaimniecības zemes īpatsvars sniedzas no nieka 0,5 % līdz vairāk nekā 25 %, ir svarīgi, lai katra dalībvalsts pēc iespējas drīzāk izstrādātu nacionālo bioloģiskās lauksaimniecības stratēģiju, kura pamatojas uz visaptverošu nozares analīzi un kurā noteiktas saistītās darbības, stimuli, skaidri termiņi un nacionālie mērķi. Visām dalībvalstīm būs jāpaskaidro, kā tās, paturot prātā to atšķirīgos izejas punktus, plāno dot ieguldījumu ES mērķrādītāja sasniegšanā, un šajā nolūkā jānosaka nacionālā vērtība attiecībā uz bioloģiskajā lauksaimniecībā izmantotās platības īpatsvaru, kas jāsasniedz līdz 2030. gadam. Lai nodrošinātu, ka bioloģiskās lauksaimniecības rīcības plāni darbojas sekmīgi, dalībvalstīm jāveido to īstenošanai vajadzīgās spējas. Komisija uzraudzīs, kā dalībvalstis virzās uz savu mērķrādītāju sasniegšanu, un šajā sakarā Komisijai un dalībvalstīm tiks dota iespēja apspriest ierosināto darbību īstenošanu un dalībvalstīm tiks doti norādījumi par vajadzīgiem un relevantiem pielāgojumiem.

Akvakultūras sakarā jānorāda, ka bioloģisko akvakultūru veicinās jaunās stratēģiskās vadlīnijas par ES akvakultūras ilgtspējīgu attīstību, kuras Komisijai jāpieņem 2021. gada pavasarī. Turklāt Komisija mudina ES dalībvalstis pārskatītajos nacionālajos akvakultūras daudzgadu stratēģiskajos plānos kā vienu no mērķiem iekļaut bioloģiskās akvakultūras īpatsvara palielināšanu. Turklāt Komisijas dienestu darba dokumentā par jūras baseina perspektīvu, kas noder par orientieri Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonda (EJZF) plānošanā, teikts, ka EJZF (gaidāmais Eiropas Jūrlietu, zvejniecības un akvakultūras fonds jeb EJZAF) būtu jāizmanto, lai veicinātu ilgtspējīgas akvakultūras prakses, piemēram, bioloģisko ražošanu.

Rīcības plāns ir iedalīts trīs prioritārajos virzienos, kas pielāgoti pārtikas piegādes ķēdes struktūrai (ražošana, pārstrāde, mazumtirgotāji un patērētāji). Lai atbalstītu pozitīvas pārmaiņas bioloģiskajā sektorā un sagādātu tā operatoriem līdzsvarotu un ienesīgu tirgu, ir būtiski veicināt vispārējo pieprasījumu pēc bioloģiskajiem produktiem. Augošs bioloģisko produktu patēriņš ir svarīgs faktors, kas mudina lauksaimniekus pāriet uz bioloģisko lauksaimniecību (1. prioritārais virziens). Lai līdz 2030. gadam panāktu, ka 25 % izmantotās lauksaimniecības zemes tiek apstrādāti atbilstoši bioloģiskās ražošanas praksei, un ievērojami palielinātu bioloģiskās akvakultūras īpatsvaru, vajadzīgi papildu stimuli ražošanai (2. prioritārais virziens). Visbeidzot, jāturpina uzlabot bioloģiskā sektora devumu ilgtspējas un vides problēmu risināšanā (3. prioritārais virziens). Šajā rīcības plānā ierosināts turpināt dažas pašreizējās veiksmīgās darbības un līdztekus sākt daudzas jaunas darbības, un mobilizēt dažādus finansējuma avotus.

Komisija iecerējusi palielināt pētniecības un inovācijas īpatsvaru šajā sektorā un vismaz 30 % budžeta, kas atvēlēts pētniecības un inovācijas darbībām lauksaimniecības, mežsaimniecības un lauku apvidu jomā, novirzīt tematiem, kuri tieši saistīti ar bioloģisko sektoru vai ir tam relevanti. Pētniecība cita starpā aptvers tādas jomas kā lauksaimnieku un patērētāju uzvedības maiņa, lielāka kultūraugu ražība, ģenētiskā biodaudzveidība un strīdīgu līdzekļu alternatīvas. Šajā kontekstā Komisija pastiprinās nacionālo bioloģiskās pārtikas pētniecības un inovācijas programmu koordināciju un radīs jaunas iespējas, liekot lietā programmā “Apvārsnis Eiropa” ierosināto augsnes veselības un pārtikas uzdevumu jomu un partnerības, jo īpaši agroekoloģijai un pārtikas sistēmām veltītās. Lai sekmētu bioloģisko produktu īpatsvara vispārēju pieaugumu visās dalībvalstīs, pētniecības un inovācijas rezultātu izplatīšanu iecerēts sekmēt ar Eiropas inovācijas partnerības AGRI un Lauksaimniecisko zināšanu un inovācijas sistēmas (LZIS) palīdzību.

Lai sasniegtu rīcības plāna virsmērķi nodrošināt stabilus pamatus sektora nākotnei, vajadzīgo pasākumu izstrādē pilnvērtīgi jāiesaista visas ES iestādes, dalībvalstis un ieinteresētās personas.