EIROPAS KOMISIJA Strasbūrā, 13.11.2018 COM(2018) 851 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Par Rumānijas panākumiem saskaņā ar sadarbības un pārbaudes mehānismu {SWD(2018) 551 final}



1. IEVADS Komisija 2017. gada janvārī veica visaptverošu novērtējumu par progresu, ko Rumānija ir panākusi desmit gadu laikā kopš sadarbības un pārbaudes mehānisma (SPM) izveides 2007. gadā.Pamatojoties uz šo ilgtermiņa perspektīvu un būtisko progresu, kas gūts desmit gados līdz 2017. gada janvārim, Komisija izklāstīja divpadsmit galvenos ieteikumus, uz kuru pamata (to izpildes gadījumā) SPM process tiktu pabeigts atbilstīgi Komisijas priekšsēdētāja Ž. K. Junkera noteiktajam mērķim – pabeigt SPM procesu šīs Komisijas pilnvaru laikā. Tāpēc 2017. gada janvārī izklāstītie ieteikumi tika uzskatīti par pietiekamiem SPM procesa izbeigšanai – ja vien nenotiek nepārprotama novirzīšanās no progresa ceļa. Tika arī uzsvērts, ka procesa ātrums būs atkarīgs no tā, cik ātri Rumānija spēs neatgriezeniski izpildīt ieteikumus. Konkrēti – ieteikumos galvenā uzmanība bija veltīta atbildībai un pārskatatbildībai, kas vajadzīga no Rumānijas iestāžu puses, un iekšēju aizsardzības pasākumu izveidei, lai nodrošinātu rezultātu neatgriezeniskumu, proti, lai apliecinātu, ka pašreizējie projekti tiktu turpināti pat bez SPM. Kā uzsvērusi Padome, SPM tiks izbeigts, kolīdz apmierinošā līmenī būs izpildīti visi četri kritēriji, kas attiecas uz Rumāniju. 2017. gada novembra ziņojumā Komisija atzīmēja, ka ir gūts progress attiecībā uz vairākiem 2017. gada janvāra ziņojumā izklāstītajiem ieteikumiem, „jo īpaši attiecībā uz ieteikumu Nr. 8, kas ir īstenots apmierinoši, un – atkarībā no praktiskās piemērošanas – ieteikums Nr. 2, 7 un 12. Kaut arī vairāku ieteikumu izpildē ir panākts labs progress, kopumā reformas 2017. gadā ir zaudējušas tempu, un attiecīgi ir palēninājusies atlikušo ieteikumu izpilde, kā arī pastāv bažas, ka no jauna varētu tikt atvērti jautājumi, kas 2017. gada janvāra ziņojumā tika uzskatīti par slēgtiem. Nopietnas bažas rada arī problēmas saistībā ar tiesu iestāžu neatkarību un tās apšaubīšana.” Šādu nostāju pauda arī Padome savos secinājumos, aicinot Rumāniju „koncentrēt savus centienus uz šā progresa turpmāku konsolidāciju, lai nepieļautu nevienu soli atpakaļ un pilnībā novērstu bažas un īstenotu visus ieteikumus, ko Komisija ir izklāstījusi savā ziņojumā.” Šajā ziņojumā sniegts pārskats par situāciju kopš 2017. gada novembra. Vairāki pasākumi, kurus Rumānija veikusi kopš 2017. gada janvāra ziņojuma, ir likuši Komisijai no jauna izvērtēt sava vispārējā novērtējuma pamatu, ņemot vērā arī faktu, ka Venēcijas komisija nesen ir sniegusi divus atzinumus par izmaiņām tiesību aktos Rumānijā. Tāpēc papildus novērtējumam par progresu, kāds gūts ieteikumu īstenošanā, šajā ziņojumā arī izklāstīts, kur ir notikusi novirzīšanās no progresa ceļa attiecībā uz jautājumiem, kurus Komisija 2017. gada janvārī vērtēja pozitīvi. Tas attiecas uz progresu saistībā ar kritēriju Nr. 1 (Tiesu neatkarība un tiesu iestāžu reforma) un kritēriju Nr. 3 (Augsta līmeņa korupcijas apkarošana). Tāpēc 2017. gada janvāra ziņojumā izklāstītie divpadsmit ieteikumi vairs nav pietiekami, lai izbeigtu SPM procesu, un šā iemesla dēļ šajā ziņojumā ir izklāstīti papildu ieteikumi. Līdzīgi kā iepriekšējos gados, ziņojums izstrādāts pēc Komisijas rūpīgi veikta analīzes procesa, balstoties uz ciešu sadarbību ar Rumānijas iestādēm, kā arī pilsoniskās sabiedrības un citu ieinteresēto personu, tostarp citu dalībvalstu, sniegto ieguldījumu. 2. VISPĀRĪGS SITUĀCIJAS RAKSTUROJUMS 2017. gada janvāra ziņojumā tika atzīmēts, ka pastāv sabiedriski, juridiski un politiski faktori, kuri – kaut arī tie neietilpst SPM darbības jomā un uz tiem neattiecas šā mehānisma ietvaros izklāstītie ieteikumi – „tiešā veidā ietekmē spēju īstenot reformu, un jo īpaši ir radījuši lielākas grūtības Rumānijai parādīt, ka reforma ir iesakņojusies noturīgā veidā”. Atzīmētie punkti cita starpā bija šādi: likumdošanas prakse, kurai vēl joprojām jāizstrādā labāka regulējuma principi, konfrontācija starp valsts rīcībspēkiem un sarežģīta plašsaziņas līdzekļu vide. Kaut arī šie plašākie faktori neietilpst SPM tiešajā darbības jomā, tie nepārprotami ietekmē progresu tiesu iestāžu reformā un cīņā pret korupciju. Kopš 2017. gada janvāra ziņojuma nav panākti uzlabojumi attiecībā uz nevienu no šiem faktoriem. Vērienīgi grozījumi tiesību aktos ir veikti lielā steigā, izmantojot steidzamības procedūras ar minimālu apspriešanos. Tiesneši un prokurori vēl aizvien saskārās ar personiskiem uzbrukumiem plašsaziņas līdzekļos, savukārt tiesiskās aizsardzības mehānismi bija nepietiekami. Dažādi valsts segmenti bija konfliktā viens ar otru un ir iesaistīti dažādās tiesvedībās Konstitucionālajā tiesā. Konstatēts arī tas, ka pilsoniskā sabiedrība, kurai saskaņā ar ziņojumu ir svarīga loma reformā, ir saskārusies ar pieaugošu spiedienu. Šī situācija ir bijusi iemesls vairākām publiskām demonstrācijām, saistībā ar kurām iestāžu reakcija ir izraisījusi vēl lielākas domstarpības. Vienlaikus brīviem un plurālistiskiem plašsaziņas līdzekļiem ir svarīga loma, lai prasītu atbildību no varas pārstāvjiem par viņu darbībām, piemēram, ceļot gaismā iespējamus korupcijas gadījumus. Būtu skaidri jāapzinās, ka pēc Vispārīgās datu aizsardzības regulas stāšanās spēkā dalībvalstu pienākums ir nodrošināt, ka tiek aizsargāta vārda un informācijas brīvība saistībā ar plašsaziņas līdzekļiem. Viens no šādiem plašākiem faktoriem ir publiski apspriesti apgalvojumi, ka sadarbības nolīgumi starp tiesu iestādēm (jo īpaši prokuratūru) un Rumānijas izlūkošanas dienestiem bija pamats sistemātiskai ļaunprātīgai izmantošanai, it īpaši korupcijas lietās. Šie klasificētie nolīgumi ir minēti kā iemesls pēkšņām izmaiņām tiesību aktos un asai, pret tiesnešiem vērstai kritikai. Izlūkošanas dienestu darbība nav ES jautājums, un uz to neattiecas SPM kritēriji. Tiesu uzdevums ir noteikt, vai konkrēti apgalvojumi par ļaunprātīgu izmantošanu ir pamatoti, un būtu vajadzīga atvērta un objektīva izmeklēšana, lai noteiktu, vai pastāvēja tādi sistēmiski trūkumi kā, piemēram, nelikumīga pierādījumu vākšana vai nelikumīga tiesnešu ietekmēšana un vai ir jāpastiprina esošās tiesiskās garantijas. Ir ļoti svarīgi nodrošināt to, ka pastāv tāda sistēma, kurā izlūkošanas dienesti tiek pienācīgi uzraudzīti, kurā noziegumus var efektīvi izmeklēt un piemērot sodu par tiem (vienlaikus pilnībā ievērojot pamattiesības) un kuras ietvaros sabiedrība var paļauties uz to, ka tiesu neatkarība ir garantēta. Pārējo dalībvalstu specifiskās zināšanas varētu būt vērtīgas, lai izveidotu spēcīgāku sistēmu attiecībā uz uzraudzības pasākumiem, kurus izmanto prokuratūra, un attiecībā uz izlūkošanas dienestu un prokuratūras sadarbību, kas ir ļoti būtiska smagu noziegumu (piemēram, terorisma un kibernoziedzības) izsekošanai. 3. 2017. GADA JANVĀRA ZIŅOJUMĀ IZKLĀSTĪTO IETEIKUMU IZPILDES PROGRESA NOVĒRTĒJUMS 3.1. Kritērijs Nr. 1 – tiesu neatkarība un tiesu iestāžu reforma Pirms pievērsties konkrētiem ieteikumiem, šajā iedaļā ir aplūkoti notikumi divās jomās, kuri lika Komisijai no jauna izvērtēt 2017. gada janvārī veiktā novērtējuma pamatu. Tiesu likumi un tiesu neatkarības juridiskās garantijas Trīs Tiesu likumi, kas pieņemti 2004. gadā, reglamentē tiesnešu un prokuroru statusu, kā arī tiesu, prokuratūru un Tiesnešu augstākās padomes organizatorisko struktūru un darbību. Tiesu likumi bija nozīmīgs pamats tam, lai 2017. gada janvārī pozitīvi novērtētu Rumānijas progresu SPM ietvaros. 2017. gada novembra ziņojumā jau tika uzsvērts, ka valdībai un parlamentam ir jānodrošina atvērts, pārredzams un konstruktīvs likumdošanas process, kurā tiek atzīta un pienācīgi ievērota tiesu neatkarība un tiesu iestāžu viedoklis. Ziņojumā arī atgādināts, cik svarīgi ir ņemt vērā Venēcijas komisijas atzinumu, kas ir labākais veids, kā nodrošināt reformas ilgtspēju un izpildīt SPM kritērijus. Grozītie Tiesu likumi tagad ir spēkā. Tajos ietverti vairāki pasākumi, kas mīkstina tiesu neatkarības juridiskās garantijas, kā rezultātā, visticamāk, tiks grauta tiesnešu un prokuroru faktiskā neatkarība un tādējādi sabiedrības uzticība tiesu iestādēm. Šis aspekts ir bijis tiesu iestāžu un pilsoniskās sabiedrības negatīvās reakcijas fokusā. Svarīgākie problemātiskākie noteikumi cita starpā jo īpaši ir šādi: īpašas nodaļas izveide prokuratūras ietvaros, kuras uzdevums ir izmeklēt tiesnešu veiktos nodarījumus, jauni noteikumi par tiesnešu materiālo atbildību par viņu lēmumiem, jauna priekšlaicīgas pensionēšanās shēma, tiesnešu vārda brīvības ierobežojumi un plaši pamatojumi Tiesnešu augstākās padomes locekļu atsaukšanai. Neviena no šīm izmaiņām neatbilst SPM ieteikumiem. Tas ieteikums, kurā konkrēti tika aicināts veikt izmaiņas tiesību aktos Tiesu likumu darbības jomas ietvaros, attiecās uz procedūru augstākā līmeņa prokuroru iecelšanai. Tas nav īstenots, un tiesību aktu izmaiņu kumulatīvā ietekme drīzāk vājina līdzsvara un atsvara sistēmu, uz kuras balstās prokuroru darbības neatkarība, nevis pastiprina tieslietu ministra lomu. Grozījumi rada arī jautājumus par prokuratūras spēju turpināt cīņu pret augsta līmeņa korupciju ar tādu pašu neatkarības pakāpi. Arī vairāki ārējie novērotāji, proti, Eiropas Padomes Venēcijas komisija, Pretkorupcijas starpvalstu grupa (GRECO), citas dalībvalstis un starptautiskie partneri, ir uzsvēruši risku, ka šie elementi – gan neatkarīgi viens no otra, gan arī to kumulatīvās ietekmes ziņā – varētu radīt spiedienu uz tiesnešiem un prokuroriem un galu galā kaitēt tiesu iestāžu neatkarībai, kā arī to efektivitātei un kvalitātei. Šajos novērtējumos arī uzsvērts, ka konstitucionalitātes pārbaudes ir svarīgas, taču nav vienīgais būtiskais jautājums, proti, tās neaizstāj vajadzību pēc diskusijas par politikas izvēlēm, kas ir lielu izmaiņu pamatā. Venēcijas komisija sniedza provizorisko atzinumu jūlijā, taču, neraugoties uz to, likumi tika izsludināti to sākotnējā redakcijā. Turklāt valdība pieņēma vairākus ārkārtas rīkojumus, kuri saasināja dažas no konstatētajām problēmām, piemēram, jo īpaši disciplinārlietu uzsākšanas rezultātā konsolidējot tieslietu ministra pilnvaras pār prokuroriem.Valdības lēmums grozīt noteikumus, šādā veidā ieviešot īpašu struktūrvienību tiesnešu izmeklēšanai, un noteikt jaunas procedūras par veidu, kādā Tiesnešu augstākā padome izveido šo struktūrvienību, ir radījis turpmākas bažas par šīs struktūrvienības neatkarību. Tas radīja arī bažas par valdības gatavību tikai selektīvā veidā izpildīt Venēcijas komisijas ieteikumus. Šajā ziņā iespēja netika izmantota.

DNA galvenā prokurora atlaišana un politisks spiediens uz tiesu iestādēm Tajā pašā laikā, kad tika veikti tiesību aktu grozījumi, konkrēti lēmumi ir izgaismojuši sekas, kādas ir varas koncentrācijai tieslietu ministra rokās. Vispirms tas bija vērojams tad, kad pēc tieslietu ministra pieprasījuma tika atlaists Valsts Pretkorupcijas direktorāta (DNA) galvenais prokurors. Pirmajā posmā Rumānijas prezidents noraidīja ierosināto atlaišanu, ievērojot Tiesnešu augstākās padomes negatīvo atzinumu. Taču maijā pieņemtais Konstitucionālās tiesas lēmums par atlaišanas procedūru pastiprināja ministra varas pieauguma tendenci – pēc nolēmuma pieņemšanas prezidentam jūlijā bija jāparaksta dekrēts par atlaišanas īstenošanu. Varas koncentrāciju tieslietu ministra rokās vēl vairāk izgaismoja ministra lēmums ierosināt iecelt jaunu DNA galveno prokuroru, neraugoties uz Tiesnešu augstākās padomes negatīvu atzinumu, kurā norādīts, ka kandidāts neatbilst daudziem svarīgiem kritērijiem. Šie notikumi arī ietekmē korupcijas apkarošanas neatgriezeniskumu. Turklāt procedūra saistībā ar DNA galveno prokuroru atspoguļojās citos pasākumos, kas veikti pret svarīgām tiesu iestādēm. Pēc tāda paša parauga, kas tika izmantots DNA galvenā prokurora atlaišanas procedūrā, tieslietu ministrs 24. oktobrī uzsāka ģenerālprokurora atlaišanas procedūru. Deputātu palāta oktobra sākumā jau bija iesniegusi Konstitucionālajā tiesā ģenerālprokurora lietu saistībā ar darba vienošanos, kas noslēgta ar izlūkošanas dienestiem. Valdība arī pieņēma lēmumu iesniegt Konstitucionālajā tiesā Augstākās kasācijas instances lietu.Konverģence starp darbībām, kas vērstas pret šīm svarīgajām tiesu iestādēm, skaidri ietekmē tiesu neatkarību. Pastāv arī bažas par Tiesu inspekcijas darbu. Secīgos SPM ziņojumos (līdz 2017. gada janvārim) bija pozitīvi atzīmēts progress, kas gūts Tiesu inspekcijas neatkarības un profesionalitātes nodrošināšanā. Tomēr līdz 2017. gada novembrim bija radušies jautājumi, un attiecības ar Tiesnešu augstāko padomi kļuva aizvien sarežģītākas.2017. gada novembra ziņojumā tika izdarīta īpaša atsauce uz Tiesu inspekciju saistībā ar nepieciešamību vēl vairāk pastiprināt sadarbību starp tiesu iestādēm. Tiesu inspekcijai tagad sāk izteikt ievērojamu kritiku. Pret svarīgāko tiesu iestāžu vadītājiem tika uzsāktas vairākas disciplinārlietas.Daudzi no attiecīgajiem tiesnešiem tika uzskatīti arī par kritisku viedokļu paudējiem attiecībā uz notiekošajām likumdošanas procedūrām. Būtu jānorāda, ka gan Eiropas Tiesnešu konsultatīvā padome, gan Venēcijas komisija ir uzsvērušas, cik svarīgi ir tas, lai tiesneši varētu brīvi izteikt viedokli attiecīgajās publiskās diskusijās, .Tiesu inspekcija arī veica vairākas kontroles ģenerālprokurora un Valsts Pretkorupcijas direktorāta birojā. Īpašu domstarpību iemesls bija fakts, ka vismaz divos gadījumos informācija nonāca presē jau pirms kontroles beigām. Turklāt Tiesnešu augstākā padome nerīkoja konkursu, lai ieceltu jaunu Tiesu inspekcijas vadību, kaut arī vadības grupas locekļu pilnvaru termiņš beidzās 2018. gada augusta beigās. Galu bažām nedarīja arī valdības lēmums atrisināt šo situāciju, pieņemot ārkārtas rīkojumu par pašreizējo vadības grupu locekļu iecelšanu ad interim, nevis atstājot šo jautājumu Tiesnešu augstākās padomes lemšanai. Tiesnešu augstākā padome nav varējusi darboties kā efektīvs līdzsvara un atsvara mehānisms to tiesu iestāžu neatkarības aizsardzībai, kuras saskaras ar spiedienu, tādējādi nespējot pildīt svarīgo, 2017. gada janvāra ziņojumā uzsvērto konstitucionālo lomu. Tiesnešu augstākās padomes vidū pastāvošās šķelšanās dēļ (tā kļuva acīmredzama ar Komisijas dienestiem notikušajās sanāksmēs) padomei kļuvis aizvien grūtāk efektīvi paust tiesu sistēmas viedokli – jo īpaši tad, kad tai lūgtas konsultācijas par tiesību aktiem – kā arī darboties kā tiesu sistēmas pārvaldītājai. Pat tad, kad Tiesnešu augstākā padome ir nākusi klajā ar vienprātīgu atzinumu, nozīmīgās lietās tas ir ticis ignorēts.Kaut arī tiesu iestādes, kā arī atsevišķi tiesneši un prokurori 2018. gadā ir saskārušies ar īpaši spēcīgu publisku kritiku no valdības un parlamenta pārstāvju puses, Tiesnešu augstākā padome nav vēlējusies pieņemt ex officio lēmumus, lai reaģētu uz uzbrukumiem tiesu iestāžu neatkarībai. Tas rada risku, ka tiesneši tiek atturēti no tā, lai pildītu savu parasto lomu kā valsts aparāta elementi, paužot viedokli par tiesu sistēmai svarīgiem jautājumiem. Tiesu neatkarība Ieteikums Nr. 1. Ar Venēcijas komisijas atbalstu ieviest stingru un neatkarīgu sistēmu augstākā līmeņa prokuroru iecelšanai amatā, balstoties uz skaidriem un pārredzamiem kritērijiem. Ieteikums Nr. 2. Nodrošināt, ka deputātu Rīcības kodeksā, kas patlaban tiek izstrādāts parlamentā, ir ietverti skaidri noteikumi par savstarpēju cieņu iestāžu starpā un tajā ir skaidri norādīts, ka deputātiem un parlamentārajam procesam ir jārespektē tiesu iestāžu neatkarība. Līdzīgu Rīcības kodeksu varētu pieņemt arī ministriem. Amatpersonu iecelšana Komisija 2017. gada janvārī atkārtoti ieteica ieviest pārredzamu un uz nopelniem balstītu sistēmu augstākā līmeņa prokuroru iecelšanai, kura sniegtu pietiekamas garantijas pret politisku iejaukšanos. Secīgos SPM ziņojumos bija uzsvērti līdzsvara un atsvara sistēmas trūkumi procedūrā, norādot uz tieslietu ministra rīcības brīvības pakāpi kandidātu atlasē, Tiesnešu augstākās padomes (SCM) ierobežoto lomu un to, cik lielā mērā viena un tā pati amatā iecelšanas un atlaišanas procedūra tiktu piemērota zemākā vadības līmenī prokuratūrā. 2017. gada novembra ziņojumā tika norādīts uz progresa trūkumu un uzsvērts, ka tobrīd veicamie grozījumi Tiesu likumos pavēra iespēju labot šo situāciju. Ziņojumā tika arī atgādināts par nepieciešamību lūgt Venēcijas komisijas viedokli. Rumānijas iestādes nesekoja šim ieteikumam, taču Eiropas Padomes Parlamentārā asambleja vērsās pie Venēcijas komisijas. Venēcijas komisijas atzinumā konkrēti uzsvērts, ka izmaiņām jānodrošina neitrāla un objektīva amatā iecelšanas un atlaišanas procedūra, panākot līdzsvaru starp dažādu iestāžu uzdevumiem.Tomēr Tiesu likumu grozījumi ir vājinājuši Tiesnešu augstākās padomes lomu, kā arī Rumānijas prezidenta lomu vecāko prokuroru amatā iecelšanas procedūrā, stiprinot tieslietu ministra lomu. Šī vēl lielākā varas koncentrācija tieslietu ministra rokās atšķiras no šā ieteikuma. Rīcības kodeksi Kopš pēdējā SPM ziņojuma plašsaziņas līdzekļos un no valdības un parlamenta pārstāvju puses ir turpinājusies pret tiesu sistēmu un tiesnešiem vērstā kritika. Visā 2018. gadā tika pausta regulāra kritika, kas vērsta pret tiesu iestādēm kopumā, jo īpaši pret iestādēm, kuras izskata augsta līmeņa korupcijas lietas, kā arī pret atsevišķiem tiesnešiem. Tas nozīmē skaidru risku sabiedrības uzticībai tiesu iestādēm.Tas apstiprina, ka jārīkojas, lai atturētu no tiesu sistēmas neatkarības un tiesu pieņemto lēmumu autoritātes atklātas apšaubīšanas. Centieni panākt tiesisko aizsardzību ir notikuši gan ar Tiesnešu augstākās padomes starpniecību, gan atsevišķiem tiesnešiem iesniedzot savas lietas tiesā. SPM ieteikuma mērķis attiecībā uz deputātu Rīcības kodeksu bija gādāt par problēmas atzīšanu iestāžu līmenī un panākt procesu, ar ko veic pasākumus tās risināšanai. 2017. gada novembra ziņojumā tika atzinīgi vērtēts tas, ka gan parlaments, gan valdība pieņēma Rīcības kodeksu. Tika pausta cerība, ka šis kodekss tiks piemērots kā praktisks instruments problēmas risināšanai. Taču rezultāti liecina, ka kodekss vēl nepilda savu uzdevumu, jo trūkst precīzu noteikumu par tiesu iestāžu neatkarības ievērošanu. Komisija nav informēta par nevienu gadījumu, kad parlamentā ir uzsāktas procedūras, lai reaģētu uz paziņojumu, kas skar tiesu neatkarību. Tiesu sistēmas reforma Ieteikums Nr. 3. Rumānijas kriminālkodeksu reformas pašreizējais posms būtu jāpabeidz, parlamentam virzot uz priekšu tā plānus pieņemt grozījumus, kurus valdība iesniedza 2016. gadā pēc apspriešanās ar tiesu iestādēm. Tieslietu ministram, Tiesnešu augstākajai padomei un Augstākajai kasācijas instancei būtu jāpabeidz rīcības plāns, lai nodrošinātu, ka var ievērot jauno termiņu atlikušo Civilprocesa kodeksa noteikumu īstenošanai. Ieteikums Nr. 4. Lai vēl vairāk uzlabotu likumdošanas procesa pārredzamību un paredzamību un nostiprinātu iekšējos aizsardzības pasākumus neatgriezeniskuma interesēs, valdībai un parlamentam lēmumu pieņemšanā likumdošanas darbībās saistībā ar Kriminālkodeksu un Kriminālprocesa kodeksu, korupcijas jomas tiesību aktiem, integritātes jomas tiesību aktiem (neatbilstības, interešu konflikti, nepamatoti iegūti līdzekļi), tiesu likumiem (kas attiecas uz tiesu sistēmas organizāciju) un saistībā ar Civilkodeksu un Civilprocesa kodeksu būtu jānodrošina pilnīga pārredzamība un atbilstīgi jāņem vērā apspriedes ar attiecīgajām pārvaldes iestādēm un ieinteresētajām personām, iedvesmu smeļoties lēmumu pieņemšanas procesa pārredzamībā, ko valdība ieviesa 2016. gadā. Civilprocesa kodekss

Ieteikums Nr. 3 attiecas uz Civilprocesa kodeksa reformas pabeigšanu, un notikumi liecina par stabilitātes trūkumu šādu svarīgu tiesību aktu izstrādē. 2016. gada decembrī tika noteikts jauns termiņš, proti, 2019. gada janvāris, no kura sāk piemērot pārējos šā kodeksa noteikumus. 2017. gada novembrī pieņemtajā SPM ziņojumā tika norādīts, ka tiek veikti pasākumi, lai nodrošinātu jaunās sistēmas ieviešanai vajadzīgo infrastruktūru. Taču parlaments jūnijā pieņēma grozījumus, izdarot būtiskas izmaiņas Civilprocesa kodeksā, tostarp atceļot padomes palātas posmu civilprocesā. Dažus no šiem grozījumiem Augstākā kasācijas instance sekmīgi apstrīdēja Konstitucionālajā tiesā. Tāpēc šis likums jāpārskata parlamentā, un šajā procesā būtu īpaši jāņem vērā Augstākās kasācijas instances darba slodze. Kriminālkodeksi 2017. gada novembrī pieņemtajā SPM ziņojumā tika norādīts, ka joprojām nebija izpildīts ieteikums pabeigt Rumānijas Kriminālkodeksu reformas pašreizējo posmu. Ieteikums balstījās uz faktu, ka, rīkojot apspriešanu, grozījumu izstrādē bija panākts pakāpenisks process, un atspoguļoja nepieciešamību nodrošināt pielāgojumus ar nesenajiem Konstitucionālās tiesas lēmumiem un transponēt ES direktīvas.Valdība pieņēma likumprojektu 2017. gada novembrī. Tomēr, kad 2018. gada aprīlī sākās diskusijas parlamenta komitejā, to pamatā bija pilnīgi jauni projekti un ļoti liels grozījumu skaits. Tas atspoguļojās galīgajās redakcijās, ko parlaments pieņēma jūnijā un jūlijā. Grozījumi vērtējami kā būtiska 2014. gada kodeksu pārskatīšana, tostarp attiecībā uz kriminālizmeklēšanas un tiesvedības procesuālajiem aspektiem, kā arī attiecībā uz līdzsvaru starp sabiedrības ieinteresētību sodīšanā par noziegumiem, cietušo tiesībām un aizdomās turēto tiesībām. Ar grozījumiem arī samazina korupcijas kā noziedzīga nodarījuma tvērumu; ja tas apstiprināsies, kad pēc Konstitucionālās tiesas nolēmuma tiesību akti atgriezīsies parlamentā, šis aspekts nozīmētu SPM ietvaros līdz šim gūtā progresa pārskatīšanu. Grozījumi nav stājušies spēkā, jo tie ir apstrīdēti Konstitucionālajā tiesā. Konstitucionālā tiesa oktobrī lēma, ka būtisks grozījumu skaits ir pretrunā konstitūcijai. Papildus jautājumiem par konstitucionalitāti šie grozījumi ir radījuši daudzas juridiska un politiska rakstura bažas, ko uzvērušas tiesībaizsardzības iestādes un pilsoniskā sabiedrība Rumānijas iekšienē, kā arī daudzi partneri ārpus Rumānijas. Venēcijas komisija 20. oktobrī pieņēma atzinumu par Kriminālkodeksa un Kriminālprocesa kodeksa grozījumiem . Venēcijas komisijas atzinumā izteiktie secinājumi ir ļoti kritiski, norādot uz bažām par tiesiskumu gadījumos, kad noziegumi paliek nesodīti, kā arī uz tiesību aktu kvalitāti, trūkumiem to sagatavošanā un pretrunām ar Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūru un valsts starptautiskajiem pienākumiem, jo īpaši attiecībā uz cīņu pret korupciju. Tādēļ Venēcijas komisija iesaka „Rumānijas iestādēm ar visaptveroša un efektīva apspriešanās procesa palīdzību veikt Kriminālkodeksa un Kriminālprocesa kodeksa grozījumu vispārēju pārvērtēšanu, lai nāktu klajā ar stabilu un saskanīgu tiesību akta priekšlikumu, kuram ir plašs atbalsts Rumānijas sabiedrībā un kurā pilnībā ņemti vērā piemērojamie standarti.” Likumdošanas procesa pārredzamība un paredzamība attiecībā uz tiesību aktiem par tiesu sistēmas reformu un korupcijas apkarošanu 2017. gada novembra ziņojumā tika norādīts uz potenciālu, kāds ir īpašajai parlamentārajai komitejai sistematizācijas, unifikācijas un juridiskās stabilitātes nodrošināšanas jautājumos tiesu iestādēs, lai ieviestu paredzamu grozīšanas procesu, kurā ir nodrošināts tas, ka rīkotas debates un sabiedriska apspriešana. Šī komiteja ir nodarbojusies ar Tiesu likumu un kriminālkodeksu reformām. Dažus komitejā sagatavotās likumdošanas procedūras aspektus varētu uzskatīt par progresu salīdzinājumā ar pagātni, proti, debates tiek translētas, tiesību aktu projekti parasti ir pieejami un tiesu iestādes tiek aicinātas piedalīties debatēs un var izteikt savu viedokli. Tomēr šo atklātuma pasākumu efektivitāte un ticamība tiek ievērojami ierobežota steidzamības procedūru izmantošanas rezultātā. Joprojām ir grūti izprast steidzamības procedūru objektīvos iemeslus, kā arī faktu, kāpēc steidzamība vēlāk netika atkārtoti izvērtēta, ņemot vērā dziļās šaubas, kas paustas attiecībā uz tiesību aktu projektiem. Šīs šaubas izteica Rumānijas iestādes, piemēram, Augstākā kasācijas instance, kā arī ārējie partneri, piemēram, Eiropas Komisija vai citas dalībvalstis. Īpaši uzkrītoša bija debašu neesamība, ņemot vērā faktu, ka pēc paātrinātajām procedūrām, kas norisinājās komitejā, abās parlamenta palātās nebija daudz – vai nebija vispār – debašu par šiem svarīgajiem sabiedriskās kārtības jautājumiem. Pat pēc tam, kad bija pabeigta ar Tiesu likumiem saistītā procedūra, valdība oktobrī ar ārkārtas rīkojuma palīdzību veica turpmākas izmaiņas, paverot vēl mazāk iespēju apspriešanai. Šīs procedūras īstenošana būtu milzīgs izaicinājums tiesu iestādēm un radītu reālu risku tiesiskuma nodrošināšanai – šķiet, ka procedūras gaitā šis apstāklis nav ticis apsvērts. Parlamenta deputāti ir apgalvojuši, ka likumdošanas process ir pārredzams un ka tajā ir ņemts vērā tiesnešu viedoklis. Tā ir taisnība, ka likumos ir ietverti pašu tiesnešu ierosināti grozījumi. Taču tas neattiecas uz vairumu no vispretrunīgākajiem noteikumiem, kas ieguva likuma spēku, radot tikai nelielu – vai vispār nekādu – skaidrību par to, kāpēc ir ticis noraidīts tiesu iestāžu viedoklis. Konstitucionālās tiesas uzdoto jautājumu tvērums – attiecībā uz konstitucionālajām problēmām vien – vēlreiz uzsver šo grozījumu slikto izstrādes līmeni un tās sekas, ko radījusi svarīgāko tiesu iestāžu zinātības neizmantošana. Kā norādījusi arī Venēcijas komisija un GRECO, gadījumā, kad tiek plānotas šādas būtiskas izmaiņas tiesību aktos, būtu sagaidāms, ka parlaments, balsoties uz plašām apspriedēm, rīkotu patiesas debates par sabiedrības vajadzībām pēc grozījumiem un šo grozījumu ietekmi uz sabiedrību – jo tie ir sabiedriskās kārtības jautājumi, un Konstitucionālajā tiesā izskatītās bažas par konstitucionalitāti nevar uzskatīt par vienīgajiem svarīgajiem jautājumiem. Paātrināto procedūru riskus apliecina gan fakts, ka Venēcijas komisija savā atzinumā par Tiesu likumiem ir konstatējusi būtiskas, šajos likumos vēl aizvien pastāvošas problēmas, gan arī bažas, ka Kriminālkodeksa un Kriminālprocesa kodeksa grozījumi varētu būt neatbilstoši Rumānijas juridiskajām saistībām ES un starptautiskajā līmenī. Šo procesu nevar uzskatīt par atbilstošu ieteikumam. Ieteikums Nr. 5. Valdībai būtu jāievieš atbilstīgs rīcības plāns, lai risinātu jautājumu par tiesu nolēmumu īstenošanu un valsts pārvaldes piemēroto tiesu praksi, tostarp mehānisms precīzas statistikas sniegšanai, lai būtu iespējams veikt uzraudzību nākotnē. Tai būtu arī jāizstrādā iekšējās uzraudzības sistēma, iesaistot Tiesnešu augstāko padomi un Revīzijas palātu, lai nodrošinātu rīcības plāna pareizu īstenošanu. Ieteikums Nr. 6. Stratēģiskajai tiesu pārvaldībai, t. i., tieslietu ministram, Tiesnešu augstākajai padomei, Augstākajai kasācijas instancei un ģenerālprokuroram būtu jānodrošina pieņemtā rīcības plāna īstenošana un jāievieš regulāri, vispārēji, publiski ziņojumi par tā īstenošanu, iekļaujot risinājumus tiesu darbinieku trūkuma, pārmērīgas darba slodzes un nolēmumu pamatojumu aizkavēšanās problēmām. Tiesu nolēmumu ievērošana Tiesu nolēmumu ievērošana un īstenošana ir tiesu sistēmas efektivitātes neatņemama sastāvdaļa, kā izklāstīts kritērijā Nr. 1 . Pēc Eiropas Cilvēktiesību tiesas 2016. gadā izteiktā nosodījuma Rumānija ierosināja Eiropas Padomes Ministru komitejai rīcības plānu, lai risinātu strukturālās problēmas saistībā ar to tiesas nolēmumu nepildīšanu, kuri pieņemti pret valsti. Šim rīcības plānam un Eiropas Padomes Ministru komitejas pieprasītajiem papildu pasākumiem ir tieša saistība ar šā ieteikuma īstenošanu. Šobrīd tiek veikti pasākumi, lai gūtu progresu rīcības plāna īstenošanā, un septembrī valdībai tika iesniegts veicamo pasākumu saraksts. Priekšlikumi cita starpā ietver tiesiskā regulējuma grozījumus, kuru mērķis ir garantēt laicīgu izpildi un ieviest mehānismu tādu spriedumu novēlotas izpildes uzraudzībai un nepieļaušanai, kuru gadījumā parādnieks ir valsts. Tieslietu ministrija un Tiesnešu augstākā padome virzās uz priekšu arī darbā saistībā ar IT reģistru tiesu nolēmumiem, kuros valsts ir parādnieks vai kreditors. Tiesu sistēmas strukturālās reformas 2017. gada novembra ziņojumā tika norādīts, ka 2016. gadā pieņemtais visaptverošais rīcības plāns , kurā izklāstīti līdz 2020. gadam veicamie strukturālās reformas pasākumi tiesu sistēmas pilnveidošanai, tika sagatavots un ka tam vajadzētu būt instrumentam, kas sniedz būtisku labumu tiesu sistēmas izmantotājiem un uzlabo sabiedrības uzticību. Stratēģiskās pārvaldības padomes vadībā šis rīcības plāns 2018. gada laikā tika izstrādāts un pielāgots un ir saņēmis finansiālu atbalstu no ES struktūrfondiem. Minētajā rīcības plānā tika risināti arī tādi jautājumi kā pastāvīga mehānisma izveide dialogam starp trīs valsts varas struktūrām un IT sistēmas atjaunināšana datu aizsardzības jomā. Tomēr Stratēģiskās pārvaldības padome nav kļuvusi par forumu, kas spēj risināt tiesu sistēmai svarīgus stratēģiskus jautājumus. Piemēram, šķiet, ka minētā padome nebija iesaistīta debatēs par Tiesu likumu un Civilkodeksa un Kriminālkodeksa izmaiņām, kurām būs ievērojama ietekme uz tiesu sistēmas darbību un organizāciju. Kā norādīts iepriekš, Tiesu likumu īstenošana drīzāk tika virzīta uz priekšu ar vienpusēju ārkārtas rīkojumu palīdzību, nevis pieņemot vienprātīgus lēmumus stratēģiskās tiesu pārvaldības līmenī . Ieteikums Nr. 7. Jaunajai Tiesnešu augstākajai padomei būtu jāsagatavo kolektīva programma tās pilnvaru termiņam, iekļaujot pasākumus, lai sekmētu pārredzamību un pārskatatbildību. Tajā būtu jāiekļauj stratēģija par sadarbību, paredzot regulāras, atklātas sanāksmes ar tiesnešu un prokuroru asamblejām visos līmeņos, kā arī ar pilsonisko sabiedrību un profesionālajām organizācijām, un jāparedz ikgadēju ziņojumu sniegšana, kuri tiks apspriesti tiesu un prokuroru ģenerālasamblejās.

Tiesnešu augstākās padomes pārredzamība un pārskatatbildība 2017. gada novembra ziņojumā tika norādīts, ka Tiesnešu augstākā padome bija noteikusi sava pilnvaru termiņa (2017.–2022. gadam) prioritātes, tādējādi radot pamatu iestādes pārskatatbildības veicināšanai. Ziņojumā tika arī norādīts, ka, neraugoties uz grūtiem apstākļiem, padome bija varējusi pieņemt sarežģītus lēmumus, piemēram, noraidīt ierosinātos Tiesu likumu grozījumus. Ziņojumā tika secināts, ka „padomei būtu konsekventi un efektīvi jāturpina nostiprināt tās darbu pie tiesnešu reputācijas aizstāvības un jāveicina konstruktīvs un pārredzams dialogs ar valdību un parlamentu.” Kopš tā laika padomei ir kļuvis aizvien grūtāk turpināt savās prioritātēs noteikto pieeju, jo valdība ir noraidījusi vairākus padomes atzinumus.Padomē valdīja nevienprātība par to, kā reaģēt uz Venēcijas komisijas un GRECO ieteikumiem par Tiesu likumiem – pat tādās izteiktākās administratīva rakstura jomās kā grozījumu ietekmes analīze, piemēram, attiecībā uz priekšlaicīgas pensionēšanās shēmu vai profesionālās karjeras aizkavētu sākšanu. Padome tika lūgta izteikt savu viedokli par kriminālkodeksu grozījumiem.Tā apspriedās ar visām tiesām un prokuratūrām un iesniedza parlamentārajai komitejai viedokļa kopsavilkumu. Padomes locekļi piedalījās debatēs parlamentā, ierosinot grozījumus un izsakot piezīmes. Tomēr pēc likumu pieņemšanas parlamentā padome nenāca klajā ar atzinumu par izmaiņām un arī neanalizēja grozījumu ietekmi uz tiesu sistēmu. 2017. gada janvāra ziņojumā jo īpaši tika uzsvērts, cik nozīmīgi ir tas, ka Tiesnešu augstākā padome publiski ziņo par darbībām, ko tā veikusi, aizstāvot tiesu neatkarību un aizsargājot tiesnešu reputāciju, neatkarību un objektivitāti. Tomēr, neraugoties uz vispārējo situāciju, proti, pret tiesnešiem un tiesu iestādēm vērsto publisko kritiku, padome nespēja ieņemt stingru nostāju šajā jomā. 2017. gada janvārī Komisija varēja konstatēt „ievērojamu progresu” attiecībā uz kritēriju Nr. 1. Šobrīd situācija ir tāda, ka, kaut arī ir gūts progress attiecībā uz ieteikumu Nr. 5 (spriedumu izpilde), pārējie Rumānijas veiktie pasākumi ir pavērsuši gūto progresu pretējā virzienā vai to likušo to apšaubīt. Ieteikums Nr. 1, Nr. 3 un Nr. 4 nav ievērots. Ieteikuma Nr. 2, Nr. 6 un Nr. 7 gadījumā nav gūts progress virzībā uz nozīmīgiem rezultātiem. Plašākā kontekstā – tiesību aktu izmaiņas, kuras apdraud tiesu neatkarības garantijas un kuru rezultātā vara lielākā mērā ir koncentrēta tieslietu ministra rokās, kā arī vairāki pasākumi, ar kuriem izdara spiedienu uz svarīgākajām tiesu iestādēm, nozīmē to, ka Rumānijas iestādes ir virzījušās atpakaļ salīdzinājumā ar 2017. gada janvārī veikto novērtējumu. Arī pašreizējie Kriminālkodeksa un Kriminālprocesa kodeksa grozījumi rada nopietnus regresa riskus. Tāpēc Komisija uzskata, ka kritēriju Nr. 1 nevar uzskatīt par izpildītu un ka šā mērķa sasniegšanai ir vajadzīgi papildu ieteikumi, kā izklāstīts šā ziņojuma secinājumos. 3.2. Kritērijs Nr. 2 – integritātes sistēma un Integritātes valsts aģentūra Ieteikums Nr. 8. Nodrošināt, ka darbību sāk PREVENT sistēma. Integritātes valsts aģentūrai un Valsts Publiskā iepirkuma aģentūrai būtu jāievieš sistēma ziņošanai par publiskā iepirkuma procedūru ex ante pārbaudēm un to pēcpasākumiem, tostarp ex post pārbaudēm, kā arī par konstatētiem interešu konflikta vai korupcijas gadījumiem, un sabiedrisku diskusiju rīkošanai tā, lai valdība, vietējās pārvaldes iestādes, tiesu iestādes un pilsoniskā sabiedrība tiktu aicinātas reaģēt. Ieteikums Nr. 9. Parlamentam vajadzētu būt pārredzamam savā lēmumu pieņemšanā, kas saistīti ar pēcpasākumiem galīgu un negrozāmu lēmumu par neatbilstībām, interešu konfliktiem un nepamatoti iegūtiem līdzekļiem gadījumos pret parlamenta deputātiem. PREVENT sistēma PREVENT sistēma ir izstrādāta, lai novērstu interešu konfliktus publiskā iepirkuma procedūrās, izveidojot ex ante pārbaudes mehānismu un ļaujot līgumslēdzējām iestādēm novērst iespējamās problēmas pirms līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas. Sistēma tagad pilnībā darbojas, un Integritātes valsts aģentūra (ANI) ziņo par pozitīviem rezultātiem.Papildus brīdinājumu izdošanai PREVENT ir arī padziļinājusi izpratni līgumslēdzēju iestāžu vidū. Kopumā šķiet, ka preventīvā pieeja uzņem apgriezienus, un tās nozīmīgumu apliecina lielākā līgumslēdzēju iestāžu vairuma gatavība novērst iespējamos interešu konfliktus pirms līgumu parakstīšanas. Tiesību aktos ir ieviesta izmaiņa, saskaņā ar kuru ir paredzēta iespēja noteikt līgumslēdzējai iestādei naudas sodu par to, ka tā nav reaģējusi uz PREVENT sistēmas izteiktajiem brīdinājumiem, taču šīs izmaiņas pievienotā vērtība ir neskaidra. Runājot vispārīgāk, ir jāatzīmē, ka attiecībā uz neatbilstību un administratīvo interešu konfliktu izmeklēšanām aģentūras rezultāti ir saglabājušies stabili.Tomēr tiesiskā regulējuma stabilitāte joprojām rada problēmas integritātei. Parlaments jūlijā pieņēma divus tiesību aktu priekšlikumus, neraugoties uz ANI negatīvu atzinumu. Ar pirmo priekšlikumu tiktu noteikts trīs gadu noilguma termiņš attiecībā uz dokumentiem, kuros konstatēta interešu konflikta vai neatbilstības esamība. Ar otro priekšlikumu tiktu grozīts sankciju režīms attiecībā uz interešu konfliktiem, kuros iesaistītas vietējās vēlētās amatpersonas. Abi priekšlikumi ir apstrīdēti Konstitucionālajā tiesā.Vēl citi priekšlikumi tiek izskatīti parlamentā. Vēl viena problēma ir saistīta ar ANI finanšu resursiem. Pēc tam, kad 2017. gadā aģentūras budžets tika strauji samazināts, vēl lielāks līdzekļu samazinājums rada risku, ka ANI būtu finansiālas grūtības izmaksāt algas un apmaksāt darbuzņēmējus. Ir būtiski, ka aģentūrai ir vajadzīgie resursi, lai turpinātu pildīt savus uzdevumus saskaņā ar kritēriju Nr. 2. Turpmākā rīcība pēc tiesas nolēmumiem, kuri attiecas uz parlamenta deputātiem Līdzšinējos SPM ziņojumos ir īpaši norādīts uz kavēšanos un acīmredzamu nekonsekvenci sankciju piemērošanā tiem parlamenta deputātiem, attiecībā uz kuriem galīgā tiesas nolēmumā par aģentūras ziņojumu ir konstatēta amatu nesavienojamība vai interešu konflikts. Tādēļ Komisija bija ieteikusi nodrošināt lielāku pārredzamību lēmumu pieņemšanā, un 2017. gada novembra ziņojumā tā izteica dažus konkrētus ierosinājumus šajā nolūkā. Kopš 2016. gada oktobra pret parlamenta deputātiem ir pieņemti pieci galīgi un negrozāmi tiesas nolēmumi. Divās šajās lietās, kā arī divās citās lietās, kas saistītas ar 2016. gada decembrī notikušajām vēlēšanām, parlaments nosūtīja ANI adresētu vēstuli, kurā paziņoja, ka disciplināras sankcijas netiks piemērotas. Pārējo lietu gadījumā parlaments vēl nav reaģējis. Kaut arī šādas vēstules ir solis uz priekšu pārredzamības ziņā, tomēr parlamenta izteiktais pamatojums rada risku, ka tiek vājināta sankciju preventīvā ietekme. Arguments bija tāds, ka nekādi pasākumi netika veikti tādēļ, ka attiecīgais integritātes pārkāpums esot noticis iepriekšējo pilnvaru laikā vai iepriekšējā amatā. Tiesas vai citas valsts iestādes šādu interpretāciju līdz šim nav piemērojušas. Tas norāda uz to, ka ir vajadzīga skaidrība saistībā ar noteikumiem par amatu nesavienojamību un interešu konfliktiem, lai varētu izpildīt SPM kritēriju – nodrošināt „obligātus lēmumus, pamatojoties uz kuriem var pieņemt preventīvas sankcijas”. Komisija uzskata, ka ievērojamais progress, kas 2017. gada novembra ziņojumā ir konstatēts attiecībā uz kritēriju Nr. 2, ir apstājies. Ieteikums Nr. 8 ir izpildīts, ja vien PREVENT sistēma tiek konsolidēta kā efektīvs preventīvs instruments. Lai panāktu progresu attiecībā uz ieteikumu Nr. 9, ir jānovērš pašreizējais skaidrības trūkums par noteikumiem. 3.3. Kritērijs Nr. 3 – augsta līmeņa korupcijas apkarošana Valsts Pretkorupcijas direktorāta ilgtspēja un korupcijas apkarošanas neatgriezeniskums 2017. gada janvāra ziņojumā tika atzīts būtiskais progress, kas panākts augsta līmeņa korupcijas apkarošanā. Minētajā ziņojumā tika arī uzsvērts, ka korupcijas kā noziedzīga nodarījuma jomas vājināšana vai sašaurināšana vai Korupcijas apkarošanas prokuratūras neatkarības un efektivitātes būtiska apdraudēšana nozīmētu atkāpšanos no progresa. Notikumi kopš 2017. gada novembrī pieņemtā SPM ziņojuma ir likuši Komisijai pārskatīt savu novērtējumu. Spiediens uz galvenajām korupcijas apkarošanas iestādēm ir radījis aizvien lielākas bažas par šo iestāžu spēju turpināt sekmīgi strādāt un tādējādi par korupcijas apkarošanas neatgriezeniskumu. Valsts Pretkorupcijas direktorāts (DNA) ir bijis pakļauts īpašam spiedienam, kas, iespējams, varētu kaitēt tā neatkarībai. Sabiedrībā un plašsaziņas līdzekļos paustā asā kritika no augsta līmeņa politiķu puses, kā arī fakts, ka gan DNA pašreizējā galvenā prokurora atlaišanā, gan DNA jauna galvenā prokurora ierosinātajā iecelšanā tika ignorēts Tiesnešu augstākās padomes negatīvais atzinums, radīja lielas šaubas par šo procesu (sk. iepriekš). Izmantojot to pašu procedūru, tieslietu ministrs ir arī uzsācis procedūras jaunu galvenā prokurora vietnieku un sektoru vadītāju iecelšanai. Grozītie Tiesu likumi rada arī potenciālas grūtības to darbinieku gadījumā, kuriem, iespējams, ir jāpamet darbs DNA. Valdība oktobrī pieņēma jaunu ārkārtas rīkojumu, ar kuru tiktu grozītas amata stāža prasības attiecībā uz DNA prokuroriem; tam varētu būt turpmāka negatīva ietekme uz DNA darbības spēju.

Spiedienu izjūt arī Augstākā kasācijas instance (HCCJ), jo īpaši tas attiecas uz tiesnešiem krimināllietu nodaļā. Kā minēts iepriekš, valdība ir iesniegusi Konstitucionālajā tiesā Augstākās kasācijas instances lietu. Tas viss papildina spiedienu tiesu sistēmas iekšienē, un izcēlās asi strīdi tad, kad Tiesnešu augstākā padome neatjaunināja HCCJ krimināllietu nodaļas (kas izskata daudzas augsta līmeņa korupcijas lietas) priekšsēdētāja pilnvaras un kad Tiesu inspekcijā tika iesniegtas prasības attiecībā uz HCCJ priekšsēdētāju (sk. iepriekš). Valdības veiktie pasākumi, iespējams, atspoguļojas arī acīmredzami vājākajā sadarbībā ar DNA, kas izpaužas tādējādi, ka daudzas publiskās iestādes (piemēram, ministrijas, revīzijas palāta un citas kontroles organizācijas) it kā esot atturīgākas iespējamo krāpšanas un korupcijas gadījumu ziņošanā. Saistībā ar cīņu pret korupciju īpašas bažas rada tas, ka saskaņā ar grozītajiem Tiesu likumiem tiek izveidota jauna nodaļa, kas izmeklēs tiesnešu veiktos nodarījumus, jo jauna struktūra varētu būt neaizsargātāka neatkarības ziņā, nekā tas līdz šim bija DNA gadījumā, jo šādu jaunu struktūru varētu izmantot kā papildu instrumentu, lai iebiedētu tiesnešus un izdarītu spiedienu uz tiem. Turklāt vispārīga profila nodaļai, kas nodarbojas ar tiesnešu veiktiem visa veida noziegumiem, trūks arī zinātības, lai izmeklētu specifiskus korupcijas noziegumus, un situācija saasinātos, ja no DNA jurisdikcijas tiktu arī izslēgtas izmeklēšanas par visām personām, kas saistītas ar lietām, kurās iesaistīts kāds tiesnesis. Attiecībā uz tiesisko regulējumu jāatzīmē, ka cīņai pret korupciju varētu kaitēt arī Kriminālkodeksa un Kriminālprocesa kodeksa grozījumi, kurus parlaments pieņēma līdz vasaras sākumam (sk. iepriekš). Spēcīgajā šo grozījumu kritikā tika uzsvērtas sekas, kas izpaudīsies korupcijas apkarošanas jomā. Nopietni tiks kavēta ne tikai izmeklēšana, apsūdzības celšana un notiesāšana, bet arī tiks sašaurināts vairāku korupcijas noziegumu kā noziedzīga nodarījuma tvērums. Tas bija arī svarīgs elements atzinumā, kuru Venēcijas komisija sniegusi par kodeksiem, un varētu radīt jautājumus par atbilstību starptautiskajām konvencijām, ko Rumānija ir ratificējusi. Venēcijas komisija uzsver, ka „katrs pats par sevi atsevišķi, taču, jo īpaši ņemot vērā to kumulatīvo ietekmi, daudzi grozījumi nopietni apgrūtinās Rumānijas krimināltiesību sistēmas efektivitāti cīņā pret dažādu veidu noziedzību, tostarp ar korupciju saistītiem nodarījumiem, vardarbīgiem noziegumiem un organizēto noziedzību.” Nekas neliecina, ka šis jautājums par atbilstību starptautiskām saistībām ir bijis apspriests valdībā vai parlamentā. Dažas no šīm izmaiņām ir atzītas par konstitūcijai neatbilstošām. Ieteikums Nr. 10. Pieņemt objektīvus kritērijus tam, lai lemtu par parlamenta deputātu imunitāti un pamatotu tās atcelšanu nolūkā palīdzēt nodrošināt, ka imunitāte netiek izmantota, lai izvairītos no korupcijas nodarījumu izmeklēšanas un saukšanas pie atbildības par tiem. Valdība varētu arī apsvērt grozīt likumu, lai ministriem imunitāte būtu tikai viņu amata pilnvaru laikā. Šajos pasākumos palīdzību varētu sniegt Venēcijas komisija un GRECO . Parlamentam būtu jāizveido sistēma, lai regulāri ziņotu par lēmumiem, ko pieņēmušas tā palātas attiecībā uz pieprasījumiem atcelt imunitāti, un tas varētu rīkot sabiedrisku diskusiju tā, lai Tiesnešu augstākā padome un pilsoniskā sabiedrība var sniegt atbildi. Ieteikums Nr. 10 attiecas uz parlamenta pārskatatbildību tā lēmumos par prokuratūras pieprasījumiem atļaut preventīvus pasākumus, piemēram, meklēšanu vai apcietināšanu, un par pieprasījumiem atļaut veikt izmeklēšanu par parlamenta deputātu, ja viņš ieņem vai ir ieņēmis ministra amatu. Tās ir konstitūcijā paredzētās pilnvaras, kas pastāv daudzās parlamentārajās sistēmās, kur ir paredzēta imunitāte, lai aizsargātu parlamenta deputātus sava vēlēšanu mandāta īstenošanā. Ieteikums neattiecas uz faktu, ka šīs pilnvaras pastāv, bet gan uz veidu, kādā tās tiek īstenotas. Līdzšinējos SPM ziņojumos ir uzsvērts, cik svarīgi ir pārredzami kritēriji, lai palīdzētu parlamentam apliecināt to, ka tas īsteno šīs pilnvaras objektīvā veidā. Tas palīdzētu arī parādīt, ka prokuratūras pieprasījumu noraidīšana ir saistīta ar parlamenta deputātu aizsardzību sava vēlēšanu mandāta īstenošanai, nevis ar to, lai ierobežotu korupcijas noziegumu izmeklēšanu un saukšanu pie atbildības par tiem vai nepieļautu to. 2017. gada novembra ziņojumā atzinīgi vērtēts tas, ka uzmanība bija pievērsta nepieciešamībai nodrošināt lielāku pārredzamību attiecībā uz to, kā tiek izpildīti prokuratūras pieprasījumi. Tomēr ziņojumā tika atzīmēts, ka ir vajadzīgs turpmāks darbs, lai īstenotu ieteikumu Nr. 10, un tika atkārtots ierosinājums lūgt Venēcijas komisijas un GRECO palīdzību. Deputātu palātas Juridiskā komisija ir izteikusi gatavību atsaukties uz Venēcijas komisijas noteiktajiem esošajiem kritērijiem, taču līdz šim tas nav noticisun nav formalizēts nedz Deputātu palātas, nedz Senāta noteikumos. 2018. gadā netika veikti nekādi turpmākie pasākumi attiecībā uz valdībai izteikto aicinājumu apsvērt iespēju grozīt tiesību aktus, lai precizētu, ka ministru imunitāte attiecas tikai uz darbībām viņu pilnvaru laikā. Laikā līdz 2018. gada augustam Rumānijas prezidents pieņēma divus pieprasījumus sākt kriminālprocesu pret bijušajiem ministriem, kuri nav parlamenta deputāti. Ieteikumā tika arī norādīts uz ziņošanu par lēmumiem un uz publisku debašu rīkošanu. Pirmais solis šajā virzienā ir tas, ka parlamenta komitejās un plenārsēdēs notiekošās debates tiek translētas tiešraidē, turklāt vēlāk tās var redzēt arī tiešsaistē. Pamatojoties uz kritērija Nr. 3 analīzi, Komisija var apstiprināt savu 2017. gada novembrī izdarīto secinājumu, ka ir vajadzīgs turpmāks darbs, lai izpildītu ieteikumu Nr. 10. Turklāt Rumānija ir apšaubījusi pamatu pozitīvajam novērtējumam, kas 2017. gada janvārī tika panākts attiecībā uz kritēriju Nr. 3. Tāpēc ieteikumu Nr. 10 vairs nevar uzskatīt par pietiekamu, lai izpildītu šo kritēriju, un tādēļ šā ziņojuma secinājumos ir ietverti papildu ieteikumi. 3.4. Kritērijs Nr. 4 – korupcijas apkarošana visos līmeņos Ieteikums Nr. 11. Turpināt īstenot Valsts pretkorupcijas stratēģiju, ievērojot valdības 2016. gada augustā noteiktos termiņus. Tieslietu ministram būtu jāievieš sistēma ziņošanai par Valsts pretkorupcijas stratēģijas efektīvu īstenošanu (iekļaujot statistiku par integritātes pārkāpumiem valsts pārvaldē, sīkāku informāciju par disciplinārajām procedūrām un sankcijām, informāciju par strukturālajiem pasākumiem, kas piemēroti neaizsargātās jomās). Ieteikums Nr. 12. Nodrošināt, ka Atsavinātu līdzekļu pārvaldības valsts aģentūra ir pilnībā darbotiesspējīga un efektīva tā, lai tā var sniegt pirmo gada ziņojumu ar ticamu statistikas informāciju par noziedzīgi iegūtu līdzekļu konfiskāciju. Aģentūrai būtu jāievieš sistēma, lai regulāri ziņotu par administratīvās kapacitātes attīstību, noziedzīgi iegūtu līdzekļu konfiskācijas un pārvaldības rezultātiem. Valsts pretkorupcijas stratēģija Pagājušajā gadā ir panākts pastāvīgs progress Valsts pretkorupcijas stratēģijas īstenošanā. Tieslietu ministrijas tehniskais sekretariāts 2018. gada martā publicēja savu pirmo uzraudzības ziņojumu . Tehniskais sekretariāts ir turpinājis organizēt publisko iestāžu tematisku izvērtēšanu, kuras mērķis ir pārbaudīt, kā šīs iestādes definē svarīgās jomās pastāvošos korupcijas riskus un jau ieviestos pasākumus, lai nepieļautu incidentus. Salīdzinošā izvērtēšana tiks atbalstīta ar ES līdzekļiem. Šķiet, ka stratēģijas īstenošanā ir gūts progress dažās svarīgās, mazāk aizsargātās jomās, jo īpaši izglītības nozarē, iekšlietu ministrijā un vietējā līmenī, taču progress veselības jomā ir bijis mazāk acīmredzams. Viens no stratēģijas mērķiem ir uzlabot korupcijas apkarošanas rezultātus, piemērojot kriminālsodus un administratīvos sodus. Integritātes valsts aģentūra un Valsts Pretkorupcijas direktorāts pagājušajā gadā ir turpinājuši savu darbu, savukārt ģenerālprokuratūra ir saukusi pie atbildības par korupcijas noziegumiem, kas neietilpst DNA kompetences jomā.Tomēr, kā norādīts iepriekš, šo svarīgo iestāžu efektivitāte ir apdraudēta, un vairākas pašreizējās likumdošanas iniciatīvas rada bažas par šo iniciatīvu iespējamo ietekmi uz stratēģijas īstenošanu un dod pretrunīgus signālus attiecībā uz politisko atbalstu turpmākai korupcijas novēršanai un sodīšanai par to. Minētās iniciatīvas ietver Kriminālkodeksa un Kriminālprocesa kodeksa, kā arī integritātes sistēmas grozījumus, kuriem varētu būt negatīva ietekme visos valsts pārvaldes līmeņos. Atsavinātu līdzekļu pārvaldības valsts aģentūra Atvasinātu līdzekļu pārvaldības valsts aģentūra (ANABI) tagad pilnībā darbojas un ir turpinājusi pilnveidot savu darbu, un sniedz par to skaidru informāciju savos gada ziņojumos. Aģentūra arī guvusi progresu, izstrādājot valsts mēroga integrētu sistēmu, kuras mērķis ir uzraudzīt pasākumus, ko iestādes veikušas katrā līdzekļu atgūšanas procesa posmā. Tomēr ANABI ir potenciāls turpmākai attīstībai. Svarīgs elements būtu to aģentūras darbību izvēršana, kuras saistītas ar atsavināto līdzekļu atkārtotu izmantošanu sociāliem un sabiedriskiem mērķiem gadījumos, kad tiesību aktos ir atļauts atbalstīt tādus pilsoniskās sabiedrības projektus kā juridiskā izglītība, noziedzības novēršana, palīdzības sniegšana cietušajiem un citus projektus, kas ir sabiedrības interesēs. Nepietiekamo administratīvo spēju dēļ aģentūra līdz šim nav varējusi publicēt uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus šajā jomā. 2018. gada oktobrī aģentūrā bija nodarbināti tikai 20 cilvēki, nevis 35 paredzētie darbinieki, kā rezultātā aģentūra spēj strikti koncentrēties tikai uz savām pamatdarbībām. Pamatojoties uz kritērija Nr. 4 analīzi, Komisija var apstiprināt savu 2017. gada novembrī izdarīto secinājumu, ka ir vajadzīgs turpmāks darbs, lai panāktu progresu kritērija ievērošanā. Korupcijas novēršanu kavē politiski notikumi, kas kaitē paļāvībai par progresa gūšanu (ieteikums Nr. 11). Attiecībā uz ieteikumu Nr. 12 Komisija var secināt, ka šis ieteikums ir izpildīts, taču būs svarīgi nodrošināt to, ka ANABI rīcībā ir pietiekami daudz cilvēkresursu. 4. SECINĀJUMS