Komisijas paziņojums - Eiropas Kopienas Piektais nacionālais ziņojums atbilstoši ANO Vispārējai konvencijai par klimata pārmaiņām (UNFCCC) (ziņošanas pienākums noteikts ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām 12. pantā) {SEC(2009)1652} /* COM/2009/0667 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 3.12.2009 COM(2009)667 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS KOPIENAS PIEKTAIS NACIONĀLAIS ZIŅOJUMS ATBILSTOŠI ANO VISPĀRĒJAI KONVENCIJAI PAR KLIMATA PĀRMAIŅĀM ( UNFCCC ) (ziņošanas pienākums noteikts ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām 12. pantā) {SEC(2009)1652} SATURS 1. Kopsavilkums 3 1.1. Apstākļi dalībvalstīs 4 1.2. Uzskaite 5 1.3. Politika un pasākumi 5 1.4. Prognozes 6 1.5. Ietekme, neaizsargātība un pielāgošanās 7 1.6. Finanšu līdzekļi un tehnoloģijas nodošana 8 1.7. Pētījumi un sistemātiskie novērojumi 9 1.8. Izglītība, mācības un sabiedriskā apziņa 11 1. KOPSAVILKUMS Šis ir Eiropas Kopienas Piektais nacionālais ziņojums atbilstoši ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām ( UNFCCC ) 12. pantam. EK un tās 27 dalībvalstis jau vairākus gadus gan atsevišķi, gan kopā aktīvi cīnās pret klimata pārmaiņām. Īpašs pavērsiena punkts ir 2008. gads, kad EK pieņēma integrētu un vērienīgu rīcībpolitiku un pasākumu kopumu enerģētikas un klimata pārmaiņu jautājumu risināšanai. Pieņemto dokumentu paketes priekšlikumi attiecas uz atjaunojamiem energoresursiem, emisiju kvotu tirdzniecības sistēmu (ES ETS), dalībvalstu pienākumu sadali, samazinot ES ETS neietilpstošo nozaru emisijas, un oglekļa dioksīda ģeoloģisko uzglabāšanu, kā arī nosaka konkrētus mērķus 2020. gadam. Pieņemtie dokumenti paredz juridiski saistošu apņemšanos līdz 2020. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas par 20 %, salīdzinot ar 1990. gada līmeni. Paralēli enerģētikas un klimata dokumentu paketei tika pieņemta regula, ar ko nosaka emisiju standartus jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem, un noteikts pienākums fosilā kurināmā piegādātājiem samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas visā kurināmā ražošanas ķēdē. No citiem svarīgiem jaunumiem jāmin aviācijas iekļaušana ES ETS un jaunā direktīva tīru un energoefektīvu autotransporta līdzekļu veicināšanai. EK aktīvi īsteno rīcībpolitikas un pastāvīgi izstrādā jaunas, atbilstošas situācijas izmaiņām. Par politikas pamatu kalpo pētījumi par klimata sistēmu, izpratne par klimata pārmaiņu ietekmi un iespējamie klimata pārmaiņu seku mīkstināšanas (mitigācijas) un pielāgošanās klimata pārmaiņām (adaptācijas) risinājumi. Vairāku projektu uzmanības centrā ir tehnoloģijas un stratēģijas siltumnīcefekta gāzu samazināšanai konkrētās tautsaimniecības nozarēs, piemēram, enerģētikā un transportā. Pieņemtās rīcībpolitikas dod taustāmus rezultātus, piemēram, kopš 2003. gada 27 ES dalībvalstīs (ES-27) enerģijas patēriņš uz vienu iedzīvotāju lēnām samazinās. Laikposmā no 1990. līdz 2007. gadam samazinājušās arī siltumnīcefekta gāzu emisijas. Primārās enerģijas intensitāte sarūk kopš 1996. gada. Ievērojami vairāk tiek izmantoti atjaunojamās enerģijas veidi. Paredzams, ka ES-15 sasniegs Kioto mērķi, izmantojot jau pieņemtos pasākumus un Kioto mehānismus. Ilgākā termiņā, t.i., 2020. gadā, atbilstoši prognozēm ES-15 emisijas ar jau pieņemtajiem pasākumiem (neskaitot LULUCF [1]), visticamāk, saglabāsies aptuveni 2010. gada līmenī; ES-27 emisijas kopumā nedaudz samazināsies, bet līdz 2020. gadam atgriezīsies 2005. gada līmenī. Taču paredzams, ka, ieviešot papildu pasākumus, ES-27 emisijas līdz 2020. gadam pastāvīgi kritīsies, panākot 15 % samazinājumu, salīdzinot ar 1990. gada līmeni (lai gan daudzu dalībvalstu prognozēs vēl nav pilnībā ietverta jauno ierosināto klimata rīcībpolitiku ietekme). Attiecībā uz LULUCF divdesmit dalībvalstu pieejamie dati liecina, ka laikposmā no 1990. līdz 2007. gadam neto absorbcija kopumā ir palielinājusies. Tomēr atbilstoši prognozēm līdz 2020. gadam oglekļa neto absorbcija ar LULUCF pasākumiem strauji samazināsies, atgriežoties 1990. gada līmenī. Attiecīgi siltumnīcefekta gāzu neto emisijas šajā sektorā līdz 2020. gadam var palielināties. Lai novērstu bīstamas klimata pārmaiņas, siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšana ir ļoti svarīgs uzdevums, taču EK arī apzinās, ka pilnībā no šīs ietekmes izvairīties neizdosies jau emitēto gāzu dēļ. Tāpēc EK veic pētījumus un pasākumus šīs ietekmes apzināšanai, adaptācijas risinājumu izstrādei un palīdzībai jaunattīstības valstīm, lai vairotu to spējas risināt klimata pārmaiņu problēmas. Starp pasākumiem minama koordinētāka pieeja politikas izstrādei, izmantojot Balto grāmatu, kas nosaka ES politikas virzienus turpmākajiem gadiem. Papildus iekšzemes rīcībai klimata pārmaiņu jomā EK ir cieši apņēmusies palīdzēt jaunattīstības valstīm cīnīties ar nabadzību un sasniegt ANO Tūkstošgades attīstības mērķus. Cīņa ar klimata pārmaiņām ir šī uzdevuma neatņemama daļa. Pēdējos gados sadarbība tieši klimata pārmaiņu jautājumos ir kļuvusi krietni intensīvāka, un šim nolūkam tiek izmantotas dažādas sadarbības formas. Šajā periodā pastāvīgi pieaudzis EK finansiālais ieguldījums klimata pārmaiņu jomā. EK apzinās to, cik svarīga ir sabiedrības informētība, izglītība un mācības par klimata pārmaiņām. Gatavojot šo paziņojumu, notika 6 nedēļu ilga apspriešanās. Tajā viedokli tika aicinātas izteikt Eiropas organizācijas, kuras skar klimata pārmaiņu aktuālie jautājumi. Saņemtie viedokļi ļāva pilnveidot šajā paziņojumā sniegto informāciju. Papildus tika izklāstīti dažādi skatījumi uz ES klimata politikas panākumiem. Lai gan tie lielākoties bija pozitīvi, jo īpaši attiecībā uz nesen pieņemto enerģētikas un klimata dokumentu paketi, tika izteiktas arī bažas un norādītas jomas, kurās, pēc apspriešanās dalībnieku domām, vajadzīga turpmāka rīcība. Attiecībā uz laikposmu pēc 2012. gada ES ir nolēmusi ierobežot planētas vidējās temperatūras pieaugumu, tā lai tas nepārsniegtu 2°C, salīdzinot ar pirmsrūpniecības laikmeta līmeni. Ja pašreizējās emisiju tendences turpināsies, 2°C slieksnis var tikt pārsniegts jau 2050. gadā. Taču pat ja planētas vidējās temperatūras pieaugums nepārsniedz 2°C, vajadzīgi nopietni adaptācijas pasākumi. Pēc EK domām, šajā nolūkā jāveic trīs galvenie uzdevumi — jānosaka mērķi un veicamās darbības, jārod finansējums un jāizveido funkcionējošs pasaules mēroga oglekļa tirgus. Starptautiskajam nolīgumam par laikposmu pēc 2012. gada jābūt pietiekami vērienīgam un plašam, jāparedz salīdzināma līmeņa samazinājumi visās attīstītajās valstīs un atbilstīga jaunattīstīto valstu rīcība emisiju samazināšanai. Ja tiek panākta šāda vienošanās, EK ir stingri nolēmusi palielināt savu samazinājuma mērķvērtību no pašreiz saistošajiem 20 % līdz 30 %. Apstākļi dalībvalstīs Iedzīvotāju skaits - Pēc Bulgārijas un Rumānijas pievienošanās 2007. gada 1. janvārī ES patlaban ir 27 dalībvalstis. ES-27 iedzīvotāju skaits turpinājis pieaugt — par aptuveni 0,3 % gadā, t.i., līdzīgi tendencēm, kas izklāstītas Ceturtajā pārskatā par nacionālajiem ziņojumiem (Ceturtais nacionālais ziņojums jeb 4. NZ). Ekonomika - ES-27 IKP pastāvīgo pieaugumu (apmēram 2,3 % laikposmā no 1995. līdz 2007. gadam) galvenokārt veicinājusi spēcīgā izaugsme pakalpojumu sektorā. Enerģētika - Laikposmā no 1990. līdz 2007. gadam kopējais primārās enerģijas patēriņš un enerģijas galapatēriņš ir pieaudzis (apmēram 0,5 % gadā), bet pēdējos gados — stabilizējies. - 4. NZ izklāstīta tendence primārā kurināmā bilancē — pārorientēšanās no oglēm uz gāzi — ir turpinājusies. Taču no 2002. gada palielinājies atjaunojamo energoresursu, galvenokārt vēja un biomasas, pieaugums. - Pēc 4. NZ iesniegšanas straujāk palielinājusies ES atkarība no importētajiem fosilajiem kurināmajiem, izraisot bažas par energoapgādes drošību. Transports - Enerģijas galapatēriņa pieaugumu lielā mērā veidoja pastāvīgais enerģijas pieprasījuma pieaugums transporta nozarē. - Kopš 1990. gada izteikti palielinājās gan kravas, gan pasažieru transports. Pasažieru transporta pieaugums vairs nav tik cieši saistīts ar ekonomikas izaugsmi. Zemes izmantojums, lauksaimniecība un mežsaimniecība - Vairumā dalībvalstu laikposmā no 1990. līdz 2005. gadam kopumā lauksaimniecībā izmantotās zemes platība ir samazinājusies par aptuveni 10 %. Meži (nerēķinot citas kokaugiem klātās platības) minētajā periodā ir pieauguši par apmēram 8 %. Uzskaite - No 1990. līdz 2007. gadam kopējās siltumnīcefekta gāzu emisijas ES-27 (neskaitot LULUCF ) ir samazinājušās par 9,3 %. ES-15 minētajā periodā kopējās siltumnīcefekta gāzu emisijas sarukušas par 4,3 %. Gan ES-27, gan ES-15 lielākās relatīvās izmaiņas ir atkritumu nozarē, kur ievērojami samazinājušas CH4 emisijas no apsaimniekotiem cieto atkritumu poligoniem. - Vidēji pēdējos piecos gados ES-15 emisijas (neskaitot LULUCF ) bija 3,1 % zem bāzes gada līmeņa. - Salīdzinot ar 2006. gadu, 2007. gadā kopējās siltumnīcefekta gāzu emisijas ES-27 samazinājās par 1,2 %, bet ES-15 — par 1,6 %. Galvenais cēlonis ir CO2 emisiju samazinājums mājsaimniecībās un pakalpojumu nozarē, jo 2007. gads, salīdzinot ar iepriekšējo gadu, bija siltāks, kā arī mainījās iegādātā kurināmā veidi (2007. gadu salīdzinot ar 2006. un 2008. gadu) kurināmā cenu izmaiņu dēļ. Politika un pasākumi - Daudzas esošās EK līmeņa rīcībpolitikas tiek pieņemtas stingrākas, lai panāktu atbilstību enerģētikas un klimata pārmaiņu integrētās dokumentu paketes mērķiem. - EK ir apņēmusies līdz 2020. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas par vismaz 20 %, salīdzinot ar 1990. gadu, kā arī cieši nolēmusi palielināt šo mērķvērtību līdz 30 %, ja tiek panākta pieņemama vienošanās starptautiskā līmenī. - EK ir nolēmusi panākt, lai līdz 2020. gadam 20 % no kopējā ES bruto enerģijas patēriņa būtu no atjaunojamiem resursiem (tostarp elektroenerģija, siltumenerģija un transports), kā arī to, lai no atjaunojamiem resursiem ražotas enerģijas īpatsvars visos transporta veidos 2020. gadā veidotu vismaz 10 % no enerģijas galapatēriņa transportā. - ES ir apņēmusies līdz 2020. gadam par 20 % samazināt primārās enerģijas patēriņu, salīdzinot ar neiejaukšanās ( Business as Usual ) scenāriju. - ES Emisiju tirdzniecības sistēmā ir sācies otrais posms (2008.-2012.), un tajā tiek izmantota pirmajā posmā (2005.-2007.) gūtā pieredze. Trešajā posmā sistēmu plānots pastiprināt un paplašināt, tostarp tajā iekļaujot aviācijas nozari (jau no 2012. gada). - Starp jaunumiem jāmin jauni tiesību akti par siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumu nozarēs, kas neietilpst ES ETS, par oglekļa uztveršanu un uzglabāšanu, jaunu vieglo pasažieru automobiļu emisijas standartiem, transporta degvielas ražošanu un energoefektīviem autotransporta līdzekļiem. - Viena no galvenajām ES prioritātēm ir sekmīgi noslēgt 2009. gada decembrī Kopenhāgenā rīkoto konferenci par klimata pārmaiņām. Prognozes - Saskaņā ar Kioto protokolu ES-15 ir pieņēmušas mērķi laikposmā no 2008. līdz 2012. gadam samazināt emisijas par vidēji 8 %, salīdzinot ar bāzes gada emisijām. Tiek prognozēts, ka ES-15 siltumnīcefekta gāzu emisijas 2010. gadā būs 7,5 % zem bāzes gada emisijām (ar pašreizējiem pasākumiem emisijas samazināsies par 320 milj. t, salīdzinot ar bāzes gada līmeni — 4266 milj. t). Paredzams, ka ar papildu pasākumiem ES-15 emisijas 2010. gadā samazināsies līdz 9,2 % zem bāzes gada emisijām (papildu pasākumi emisijas samazinās vēl par 73 milj. t, salīdzinot ar bāzes gada līmeni). Tādējādi prognozes paredz, ka, ņemot vērā iekšējo rīcībpolitiku un pasākumu gaidāmo ietekmi, 2010. gadā ES-15 emisijas būs 1,2 procentu punktus mazākas par Kioto mērķvērtību. - Plānotā elastīgo mehānismu izmantošana dalībvalstīs atbilstoši prognozēm saistību periodā palielinās ES-15 prognozētās emisiju tiesības vēl par 2,2 %, salīdzinot ar bāzes gada emisijām, t.i. līdz 94,2 % (93 milj. t), bet oglekli absorbējošu ekosistēmu izmantojums tās, visticamāk, palielinās vēl par 1,0 % līdz 95,2 % (42 milj. t), salīdzinot ar bāzes gada emisijām. Turklāt prognozēts, ka emisiju kredīti, ko ES ETS operatori iegūs, izmantojot elastīgos mehānismus, palielinās plānotās emisiju tiesības saistību periodā vēl par 1,4 % līdz 96,6 % (61,2 milj. t), salīdzinot ar bāzes gada emisijām. 1. attēls . ES-15 siltumnīcefekta gāzu emisijas un prognozes (neskaitot LULUCF ) scenārijiem „ar pasākumiem” un „ar papildu pasākumiem”, ES-15, 1990 – 2020 [pic] 2. attēls . ES-27 siltumnīcefekta gāzu emisijas un prognozes (neskaitot LULUCF ) scenārijiem „ar pasākumiem” un „ar papildu pasākumiem” [pic] Piezīme. Indekss uz vertikālās ass attiecas uz ES-15 bāzes gadu, proti, CO2, CH4 un N2O emisijām 1990. gadā un F gāzu emisijām 1995. gadā (izņemot Austriju, Franciju un Itāliju, kur F gāzēm bāzes gads ir 1990.) Tas nozīmē, ka ES-15 1990. gadam piešķirtā vērtība nav precīzi 100. Tā kā ES-27 nav kopīgas Kioto mērķvērtības un attiecīgi arī kopīga bāzes gada, vertikālās ass indekss attiecas uz ES-27 1990. gada emisijām. - Ņemot vērā to, kā dalībvalstis papildus iekšējo pasākumu ietekmei plāno izmantot Kioto mehānismus, oglekli absorbējošas ekosistēmas un ES ETS, paredzams, ka ES-15 2010. gadā pārsniegs savu mērķvērtību par 5,8 procentu punktiem (prognozētās emisijas — 3677 milj. t). - Prognozes liecina, ka ES-27 siltumnīcefekta gāzu emisijas 2010. gadā būs 9,7 % zem 1990. gada līmeņa ar jau pieņemtajiem pasākumiem un 11,4 % zem 1990. gada, ja aprēķinos ņem vērā arī plānotos pasākumus. - Patlaban tiek prognozēts, ka ES-27 emisijas 2020. gadā būs 6,4 % zem 1990. gada līmeņa pēc scenārija „ar jau pieņemtajiem pasākumiem” un 14,3 % zem 1990. gada līmeņa pēc scenārija „ar papildu pasākumiem” salīdzinājumā ar ES mērķi ierobežot emisijas par 20 %, salīdzinot ar 1990. gada līmeni. Taču vairums dalībvalstu (16) savos prognožu aprēķinos vēl nav iekļāvušas ES klimata un enerģētikas paketi 2020. gadam. - 20 dalībvalstis pēdējās aplēsēs nav iekļāvušas finanšu krīzes ietekmi. Ietekme, neaizsargātība un pielāgošanās - Kopš Ceturtā ziņojuma iesniegšanas Eiropā panākta ievērojama virzība klimata pārmaiņu seku novērtēšanā un pielāgošanās politikas izstrādē. - Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes ( IPCC ) Ceturtajā novērtējuma ziņojumā, kas izdots 2007. gadā, sniegti pārliecinoši pierādījumi, ka klimata pārmaiņas izraisa cilvēku radītas siltumnīcefekta gāzu emisijas, un piešķirts jauns spars klimata pārmaiņu pētniecībai un politikas izstrādei Eiropā. Eiropas pētnieki ir ievērojami palīdzējuši, sniedzot savu atbalstu un sagatavojot jaunas zinātnes liecības, kas tika izmantotas minētajā novērtējumā. - Kopš IPPC ziņojuma publicēšanas novērots pārmaiņu paātrinājums. Eiropas Vides aģentūras, EK Kopīgās pētniecības centra un EK finansēto pētniecības programmas projektu ziņojumi sniedz jaunas liecības, ka klimata pārmaiņas ievērojami ietekmēs visu Eiropu un pārējo pasauli. Lai vairotu izpratni par pielāgošanos, tiek finansētas vairākas jaunas pētniecības programmas. - EK ir pieņēmusi koordinētāku pieeju politikas izstrādei un publicējusi balto grāmatu par pielāgošanos klimata pārmaiņām, lai orientētu ES politikas virzību nākamajos gados. Patlaban EK izstrādā pielāgošanās pamatregulējumu, lai samazinātu ES neaizsargātību pret klimata pārmaiņu ietekmi. Pamatregulējums papildinās un pastiprinās ES dalībvalstu veiktos pasākumus. Baltā grāmata par pielāgošanos tika izdota 2009. gada aprīlī. - EK ir sekmējusi vairākas iniciatīvas, lai atbalstītu jaunattīstības valstu centienus pielāgoties klimata pārmaiņām. Piemēram, 2007. gadā darbu sākusī Pasaules klimata pārmaiņu alianse, kuras uzdevums ir veidot ciešāku sadarbību starp EK un jaunattīstības valstīm, atjauno EK apņemšanos iestrādāt klimata pārmaiņu jautājumus attīstības sadarbībā un sniedz tehnisku un finansiālu atbalstu adaptācijai vismazāk attīstītajās valstīs un mazo salu jaunattīstības valstīs. - Eiropas Komisija veido jaunākās informācijas un situācijas ziņojumu Eiropas „biržu” — IT instrumentu un datubāzi, kur apkopo klimata pārmaiņu ietekmi, neaizsargātību un pielāgošanās paraugpraksi. - Pielāgošanos klimata pārmaiņām kavē ievērojamās neskaidrības par klimatiskajiem apstākļiem nākotnē — nokrišņiem, saulainumu, temperatūru — vietējā līmenī. Lai kliedētu neskaidrības, vajadzīga ilgtermiņa ilgtspējīga sistēma planētas novērošanai. EK patlaban veido šādu sistēmu, izmantojot iniciatīvu „Globālā vides un drošības novērošana”[2] un Eiropas jūras novērojumu un datu tīklu[3]. Finanšu līdzekļi un tehnoloģijas nodošana - Kopš Ceturtā pārskata par nacionālajiem ziņojumiem tiek izmantota precīzāka un sīkāka klimata pārmaiņu projektu kategorizācija, nodrošinot skaidrāku pārskatu par finanšu ieguldījumiem dažādos klimata pārmaiņu pasākumos. Arvien vairāk tiek izmantoti ar tā dēvētie Rio politikas rādītāji ( Rio Markers ), nosakot klimata pārmaiņu elementu projektos. - EK finansiālais ieguldījums[4] no ārējās sadarbības programmām ar klimata pārmaiņām saistītos attīstības projektos jaunattīstības valstīs pastāvīgi pieaudzis no 160 miljoniem euro 2004. gadā līdz 318 miljoniem euro 2007. gadā[5]. Šie projekti nav tīrās attīstības mehānisma projekti. - Pasākumi, ar kuriem pielāgojas klimata pārmaiņām, kļūst arvien nopietnāki, un par to liecina šai jomai piešķirto finanšu līdzekļu pieaugums[6]. - Paziņojumā „Palielināt starptautisko finansējumu klimata pārmaiņu jautājumiem. Eiropas apsvērumi saistībā ar Kopenhāgenas vienošanos”, kas pieņemts 2009. gada septembrī, izklāstīts redzējums par lielāku starptautisko finansējumu, lai palīdzētu jaunattīstības valstīm cīnīties ar klimata pārmaiņām. Paziņojumā atzīts, ka finansējuma jautājuma atrisināšana ir būtisks priekšnoteikums vērienīgas vienošanās panākšanai Kopenhāgenā. - Ir izveidoti vairāki jauni finanšu mehānismi un iniciatīvas, ar ko praktiski tiek realizēta pastiprināta uzmanība klimata pārmaiņu jautājumiem, piemēram, Pasaules energoefektivitātes un atjaunojamās enerģijas fonds ( GEEREF ), Pasaules klimata pārmaiņu alianse ( GCCA ), kā arī ES-ĀKK Enerģijas finansēšanas struktūra ( Energy Facility ), kuras tematika nedaudz atšķiras, taču arī tā sniedz lielu ieguldījumu cīņā pret klimata pārmaiņām. - Klimata pārmaiņām atvēlēta ievērojama vieta Eiropas Septītajā pētniecības pamatprogrammā, tostarp vairākām iniciatīvām un projektiem ir konkrēts mērķis palīdzēt jaunattīstības valstīm saistībā ar klimata pārmaiņām. Iestādes no līgumslēdzējām pusēm, kas nav iekļautas I pielikumā, kopš 2004. gada pētniecības aktivitātēm ir saņēmušas 19,3 miljonus euro no EK finansējuma. Pētījumi un sistemātiskie novērojumi - Kopš Ceturtā nacionālā paziņojuma klimata pētniecība EK līmenī ir ievērojumi pavirzījusies uz priekšu, jo īpaši Septītajā pētniecības un tehnoloģiju attīstības pamatprogrammā (FP7), kas sākās 2007. gadā. - Kopējais FP7 budžets laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam ir 50,52 miljardi euro, proti, vidēji gadā tas ir par 65 % lielāks nekā Sestajā pamatprogrammā. FP7 raksturo lielāka un integrētāka struktūra un četras galvenās jomas — „sadarbība”, „cilvēki”, „idejas” un „iespējas” (piektā, Euratom, 2,75 miljonu euro apmērā veltīta kodolpētniecībai). Visos EK pētniecības pasākumos iekļauts ilgtspējīgas attīstības elements. - Galvenajā jomā „sadarbība” (64 % no FP7 budžeta) ir 10 temati, no kuriem viens ir „Vide (tostarp klimata pārmaiņas)”[7]. Šī temata budžets laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam ir 1,89 miljardi euro. 14 % no iztērētā finansējuma kopš 2007. gada ir saistīti ar klimata pētniecības projektiem par klimata sistēmu, klimata pārmaiņu ietekmes izpratni un adaptācijas un mitigācijas risinājumu meklēšanu. - Finansētie pētniecības projekti tādos tematos kā Globālā vides un drošības novērošana ( GMES ), enerģētika, transports, lauksaimniecība un zivsaimniecība FP7 „sadarbības” komponentā sniedz ieguldījumu pētniecībā par klimata sistēmu, klimata pārmaiņu ietekmes izpratni un adaptācijas un mitigācijas risinājumu meklēšanu. Pētniecības projekti, kas saistīti ar klimatu, finansēti arī FP7 komponentos „cilvēki”, „idejas” un „iespējas”. Aprēķināts, ka kopš 2003. gada EK pamatprogrammas izdevumi klimata pētniecībai sasnieguši nepilnus 570 miljonus euro. - Pētniecības projekti, kas finansēti GMES jomā (FP7 finansējums 1.43 miljardi euro), enerģētikā (2,35 miljardi euro), transportā (4,16 miljardi euro), lauksaimniecībā un zivsaimniecībā (1,93 miljardi euro) ir ļoti svarīgi kā atbalsts pētniecībai, kas saistīta ar mitigācijas un adaptācijas pasākumu īstenošanu, tostarp attiecīgo tehnoloģiju izstrādi. Liela daļa šajās jomās veikto pētījumu attiecas uz siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumu. - Eiropas Savienība ir pieņēmusi stratēģisko plānu, kas paredz paātrināt izdevīgu zemu oglekļa emisiju tehnoloģiju izstrādi un ieviešanu, izmantojot kopīgu stratēģisko plānošanu un efektīvāku programmu īstenošanu. - Atbilstoši 2007. gadā pieņemtajam Eiropas energotehnoloģiju stratēģiskajam plānam ( SET plānam) zemu oglekļa emisiju tehnoloģiju pētniecības uzmanības centrā ir tās tehnoloģijas, ar kuru palīdzību vislabāk var sasniegt ES 2020. gada "20-20-20" mērķus (par 20 % augstāka energoefektivitāte, 20 % atjaunojamo energoresursu izmantojums, par 20 % mazākas siltumnīcefekta gāzu emisijas). SET plāns paredz galvenokārt izmantot FP7 („enerģētika”) līdzekļus. Papildus FP7 "parastajiem” ieguldījumiem 2009. gadā pētniecībai par vēja enerģiju (565 miljoni euro) un oglekļa dioksīda uztveršanai un uzglabāšanai ( CCS , 1050 miljoni euro) Eiropas Ekonomikas atveseļošanas plānā piešķirts papildu budžets, kas jāizmanto līdz 2010. gada beigām. Tiek gatavoti turpmāki priekšlikumi, kas papildinās SET plānu. - FP7 ieviests jauns instruments — Kopīgas tehnoloģiju iniciatīvas[8] —, kas apvieno privātā sektora investīcijas un/vai valsts un Eiropas publiskā sektora finansējumu. Kopīgo tehnoloģiju iniciatīvu „Clean Sky”, ogļūdeņraža un kurināmā elementu pētniecībai tiešs uzdevums ir samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas aviācijā, sauszemes transportā un stacionārās iekārtās. - FP7 integrēti iekļauta starptautiskā sadarbība, proti, visi trešo valstu pētnieki vai iestādes var piedalīties FP7 konkursos. Turklāt sadarbības programmas ietvaros ir projekti, kas veltīti tieši starptautiskajai sadarbībai. No līdzšinējiem programmas dalībniekiem ap 6 % nāk no trešām valstīm, tostarp jaunattīstības valstīm. - EK Kopīgā pētniecības centra klimata pētījumi (FP7 kopējais budžets 1,75 miljardi euro) izmantoti EK klimata pārmaiņu rīcībpolitiku izstrādē un klimata pārmaiņu zinātnisko pamatu paplašināšanā. - Kā pēdējā jāmin Eiropas Pētniecības padome, kas izveidota, lai sekmētu īpaši novatoriskas zinātnes iniciatīvas, ko ierosina paši vadošie zinātnieki. Eiropas Pētniecības padome praktiski strādās kā valsts pētniecības padome EK līmenī un atbildēs arī par projektu īstenošanu. Izglītība, mācības un sabiedriskā apziņa EK kopš Ceturtā nacionālā ziņojuma iesniegšanas notikuši šādi svarīgākie pasākumi: - Kampaņas sabiedrības informēšanai par klimata pārmaiņām: - Klimata pārmaiņu kampaņa (2006-2009) - Kampaņa „Ilgtspējīga enerģija Eiropai” (2005-2011) - Klimata pārmaiņu novēršanas kampaņa (2007-2009) - Pilsētas mēru pakts enerģētikas un klimata jomā (no 2008. gada) - Jaunā mūžizglītības programma (2007-2012), kurā arvien pieaug ar klimata pārmaiņām saistītu izglītības un mācību projektu skaits - Eirobarometra aptaujas, kas pēta eiropiešu attieksmi pret klimata pārmaiņām (2008. un 2009.) - Vides aizsardzības „aģentu" tīmekļa vietne bērniem (no 2008. gada) - Plaša tiešsaistes resursu un instrumentu izstrāde sabiedrības informētības veicināšanai un izglītošanai par klimata pārmaiņām - 2009. gada izveidots Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts, lai atbalstītu jaunas metodes inovāciju radīšanai un sekmēšanai Eiropā. Starp institūta prioritātēm ir ilgtspējīga enerģija, klimata pārmaiņu mitigācija un adaptācija. Pilns EK Piektā nacionālā paziņojuma teksts ietverts dienestu darba dokumentā, kas sastāv no četriem sējumiem (1., 2.a, 2.b un 3. daļa). [1] Zemes izmantojums, izmaiņas zemes izmantojumā un mežsaimniecība. [2] Vides un drošības globālais monitorings ( GMES ): mēs rūpējamies par drošu planētu, 12.11.2008., COM(2008) 748, galīgā redakcija. [3] Building a European marine knowledge infrastructure : Roadmap for a European Marine Observation and Data Network , SEC (2009) 499 (galīgā redakcija), 2009. gada 4. aprīlis. [4] Eiropas Komisijas finansējums – no AIDCO ģenerāldirektorāta projektu datubāzes. [5] Šajos skaitļos ietverts finansējums trim (Krievija, Ukraina un Turcija) I pielikuma valstīm ( UNFCCC ), kad ES instruments attiecas gan uz 1. pielikuma valstīm, gan uz valstīm, kas nav minētas 1. pielikumā. 2004. gadā attiecīgā summa ir 3,95 miljoni euro, 2005. gadā — 2,8 miljoni euro, 2006. gadā — 4,3 miljoni euro, un 2007. gadā — 22 miljoni euro. [6] Šie skaitļi atspoguļo projektus, kas attiecas tieši uz adaptāciju, bet neietver mitigācijas projektus, kuri daļēji attiecas arī uz adaptāciju. Tāpēc visu adaptācijas pasākumu kopējā summa, visticamāk, ir lielāka. [7] Sestajā pamatprogrammā klimata pārmaiņu pētniecība galvenokārt tika finansēta tematiskajā apakšprioritārajā jomā „Ilgtspējīga attīstība, globālās izmaiņas un ekosistēmas”. Īpašie pasākumi „starptautiskās sadarbības” atbalstam finansēja arī daudzas starptautiskās sadarbības iniciatīvas saistībā ar vides un ekosistēmu ilgtspēju un nodrošinājumu ar pārtiku — jautājumiem, kas tieši attiecas uz klimata pārmaiņām jaunattīstības valstīs. [8] Īpašās struktūras, kas īsteno kopīgās tehnoloģiju iniciatīvas, ir neatkarīgas juridiskas personas ar īpaši paredzētu budžetu un personālu. Eiropas Komisija ir katras kopīgās tehnoloģiju iniciatīvas dibinātājloceklis, un tai ir veto tiesības vairākos iepriekš noteiktos jautājumos.