[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 28.10.2005 COM(2005) 546 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI par konsultāciju uzsākšanu ar Mauritāniju saskaņā ar Kotonū nolīguma 96. pantu KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI par konsultāciju uzsākšanu ar Mauritāniju saskaņā ar Kotonū nolīguma 96. pantu Mauritānijas neseno vēsturi raksturo vairāki valsts apvērsumu mēģinājumi. Tā 1984. gadā pie varas nāca pulkvedis Ould Taya , nomainot prezidentu Ould Haidallah . Starptautiskās sabiedrības spiediena rezultātā 90. gadu sākumā tika sagatavota jauna konstitūcija un legalizētas politiskās partijas. Prezidents uzvarēja 1992. gadā organizētajās vēlēšanās, tām sekoja vēlēšanas, kuru pareizība tika apšaubīta: likumdošanas institūciju (1996) un prezidenta vēlēšanas (1997). Jaunas likumdošanas institūciju vēlēšanas lielākas demokrātijas apstākļos tika organizētas 2001. gadā un, neskatoties uz pārliecinošo pie varas esošās partijas un tās sabiedroto pārsvaru, tika ievēlēta opozīciju pārstāvoša deputātu grupa. Pēdējo prezidenta vēlēšanu laikā (2003) arestēja un pirms vēlēšanām atbrīvoja otro kandidātu, bijušo prezidentu Ould Haidallah , ko pēc vēlēšanām atkal arestēja. Pēdējie valsts apvērsuma mēģinājumi, ko veica armijas islamisti, notika 2003. gada jūnijā un 2004. gada augustā–septembrī. Šo apvērsumu iespējamos ierosinātājus, kā arī civilos islamistu līderus un „klasiskās” politiskās opozīcijas līderus tiesāja Ouad Naga tiesas procesā. Neskatoties uz dažādo iztiesāto lietu sajaukumu, tiesas procesa gaitā konstatētiem pārkāpumiem un apsūdzības pieprasītiem smagiem sodiem, Ouad Naga procesā pasludināja mērenu spriedumu. Nesenākā pagātnē, 2005. gada aprīlī un maijā, notika islamistu aresti, kam sekoja teroristu uzbrukums Mauritānijas militārajam eskadronam valsts ziemeļos. Lai cīnītos pret teroristu grupām, prezidents nolēma veikt lielu armijas mobilizāciju. Ārpolitikā prezidenta Ould Taya režīms no sākuma uzturēja attiecības ar Irāku un vēlāk — ar rietumu pasauli. Tas 1999. gadā nodibināja arī diplomātiskās attiecības ar Izraēlu. Šāda situācija pastiprināja reliģiskās opozīcijas pretestību, kuru režīms mēģināja apspiest. Turklāt Mauritānijas ārpolitika, tās nesenā tuvināšanās Amerikas Savienotajām Valstīm drošības un pretterorisma jomās, kā arī reliģiskās opozīcijas apspiešana valstī, izraisīja saspītētas attiecības ar Lībiju, Saūda Arābiju un citām arābu valstīm. Mauritānija nav nedz CEDEAO (no kuras tā izstājās 2000. gadā), nedz UEMOA dalībvalsts, bet ir Arābu Magreba savienības ( UMA ) dalībniece. Valstij ir viesa statuss Barselonas Eiropas–Vidusjūras dialogā, un 2005. gada maijā tā iesniedza oficiālu lūgumu par pievienošanos. Šādi var raksturot situāciju 2005. gada 3. augustā, kad notika valsts apvērsums. Apvērsumu, kura īstie iemesli nav pilnībā zināmi, bez asinsizliešanas veica iepriekšējam prezidentam Ould Taya tuvu stāvoši armijas pārstāvji, kas izveidoja militāro padomi (Militārā padome taisnīgumam un demokrātijai, MPTD). MPTD priekšsēdētājs ir pulkvedis Ely Ould Mohamed Vall , kas iepriekšējā režīmā bija Valsts drošības dienesta vadītājs, un tās sastāvā ir vēl 15 pulkveži un viens jūras kapteinis. MPTD izsludināja Konstitucionālo hartu, ar ko tika pārtrauktas 2001. gadā ievēlētā parlamenta pilnvaras. Padomei saskaņā ar rīkojumu tika piešķirtas likumdošanas pilnvaras. Atbilstīgi Konstitucionālajai hartai tika izveidota pagaidu valdība, kā locekļi izstājās no politiskajām partijām, kurās tie bija darbojušies iepriekš. Jauno režīmu atbalstīja lielākā iedzīvotāju daļa, neskatoties uz tautību atšķirībām, politiskās partijas (arī iepriekšējā prezidenta partija, PRDS , pēc tam, kad to bija iepriekš nosodījusi), un mēreno islamistu kustības. MPTD publiski uzņēmās vairākas saistības, kas pamazām tiek iestrādātas normatīvos aktos: 1. iesniegt priekšlikumus konstitūcijas grozījumiem, kas ierobežotu prezidenta mandātu ilgumu un to skaitu, un šos noteikumus vēlāk nevarētu mainīt. Pēc apspriešanās ar visām Mauritānijas iesaistītajām pusēm par šiem grozījumiem vēlākais 12 mēnešus pēc valsts apvērsuma tiks organizēts konstitucionāls referendums; 2. organizēt brīvas un pārredzamas likumdošanas institūciju un prezidenta vēlēšanas pēc konstitucionālā referenduma, bet ne vēlāk kā 24 mēnešus pēc valsts apvērsuma. MPDT un jaunās pagaidu valdības locekļi nedrīkstēs piedalīties politisko partiju aktivitātēs un kampaņās, nedz arī izvirzīt savu kandidatūru šajās vēlēšanās, kuras uzraudzīs neatkarīga Vēlēšanu komisija, piedaloties ārzemju novērotājiem; 3. veikt pasākumus demokrātiskas pārejas, tiesu nozares reformas un labas pārvaldības organizēšanai; 4. nodrošināt politiskās brīvības un atbrīvot politiskos ieslodzītos; 5. ievērot valsts ratificētos starptautiskos nolīgumus un konvencijas. MPDT ir pieņēmusi konstitucionālu lēmumu, kurā vēlreiz ir apstiprināts aizliegums šās padomes un pagaidu valdības locekļiem izvirzīt savas kandidatūras vēlēšanās, kas tiek organizētas demokrātiskās pārejas procesa ietvaros. Turklāt valdība iesniedza ANO pieprasījumu pēc palīdzības konstitucionālajā referendumā, likumdošanas institūciju un prezidenta vēlēšanās. Pasaules sabiedrība un jo īpaši Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs, Āfrikas Savienības (kurā Mauritānijas dalība tika apturēta) komisijas priekšsēdētājs, Eiropas Savienības prezidentūra un Eiropas Komisija nosodīja 3. augusta valsts apvērsumu. Pēc Nouakchott apmeklējuma un situācijas izvērtējuma Āfrikas Savienības Miera un drošības padome savā 2005. gada 8. septembra sanāksmē aicināja „Mauritānijas varas iestādes un citas ieinteresētās personas turpināt sadarbību, lai ātrāk atgrieztos pie konstitucionālas pārvaldes sistēmas, turpinātu un padziļinātu dialogu un sadarbību visu ieinteresēto personu starpā un lai nostiprinātu demokrātiju un tiesiskumu Mauritānijas vienības un neatkarības kontekstā.” Valsts apvērsuma dienā Eiropas Savienības prezidentūra atgādināja, ka tā nosoda jebkuru mēģinājumu pārņemt varu ar spēku, savukārt Komisija publiskoja deklarāciju, kurā izteica nožēlu par apvērsumu un aicināja ievērot demokrātijas principus un atgriešanos pie konstitucionālas pārvaldes sistēmas. Deklarācijā bija arī norādīts, ka pēc noteikta laika Komisija izvērtēs situāciju, balstoties uz Mauritānijas parakstītā Kotonū nolīguma attiecīgajiem noteikumiem. Kotonū 2000. gada 23. jūnijā parakstītā un Luksemburgā 2005. gada 25. jūnijā pārskatītā ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma 9. panta 2. daļā noteikti galvenie elementi, uz kuriem balstās partnerattiecības. Demokrātisko principu ievērošana un tiesiskums ir pušu iekšpolitikas un ārpolitikas pamatā, un tie ir nolīguma būtiski elementi. Ņemot vērā šo pantu un apstākļus, kādos notikušas politiskās pārmaiņas Mauritānijā, Komisija uzskata, ka ir vajadzīgs dialogs ar jaunajām valsts pārvaldes institūcijām un ir jānoskaidro šādi jautājumi: 1. vēlēšanu organizēšana, jo īpaši: (i) vēlēšanu sarakstu pārskatīšana; (ii) praktiskie nosacījumi, lai piedalītos vēlēšanās; (iii) praktiskie nosacījumi neatkarīgas vēlēšanu komisijas izveidei; un (iv) praktiskie nosacījumi vēlēšanu novērošanas misiju ieviešanai; 2. vēlēšanu organizēšanas datums un to grafiks; pašreiz šķiet, ka vēlēšanu organizēšanai atvēlētais maksimālais periods (24 mēneši) ir vairāk nekā pietiekošs, lai tām sagatavotos, un tas būtu jāsaīsina; 3. labas pārvaldības saistību ievērošana, ko bija uzņēmušās iepriekšējās valdības, jo īpaši attiecībā uz: (i) tādu noteikumu īstenošanu, kas garantē derīgo izrakteņu un naftas ieguves ieņēmumu pārvaldības un sadales pārredzamību; (ii) iekšzemes pārvadājumu nozares liberalizāciju; un (iii) budžeta un makroekonomiskās pārvaldības pārredzamību; 4. pasākumi, kas jāveic (i) tieslietu sektora reformai; un (ii) sabiedrisko brīvību un vārda brīvības veicināšanai. Šāds dialogs ļautu Mauritānijas valsts pārvaldes iestādēm precizēt savu nostāju minētajos punktos, un Eiropas Savienībai — konstatēt, cik lielā mērā saskaņā ar šo dialogu tā var atbalstīt valsts veiktos pasākumus, lai nodrošinātu pārskatītā Kotonū nolīguma būtisko elementu ievērošanu. Ņemot vērā apstākļus, kādos notika režīma maiņa Mauritānijā, kā arī jauno varas iestāžu ieviestās politiskās organizācijas formas, Komisija uzskata, ka šis ir īpašs ārkārtas gadījums, kas atbilstīgi pārskatītā Kotonū nolīguma 96. panta 1.a punktam attaisno faktu, ka nav vajadzības izmantot visas minētā nolīguma 8. pantā paredzētās politiskā dialoga iespējas. Eiropas Komisija vēlas tomēr oficiāli apspriest ar valdību tās saistības, pirms tiek pieņemti atbilstoši pasākumi. Komisija tādēļ ierosina Padomei uzaicināt Mauritānijas Islama Republiku uz konsultācijām, pamatojoties uz pārskatītā Kotonū nolīguma 9. un 96. pantu un saskaņā ar šeit pievienotās vēstules projektu. Komisija ierosina konsultāciju laikā turpināt sadarbības pasākumus, kas pašlaik tiek ieviesti saskaņā ar 6., 7., 8. un 9. EAF, ar nosacījumu, ka tiek ievēroti finansēšanas nolīgumu īpašie nosacījumi. Turklāt tiek ierosināts turpināt sadarbības pasākumus, kas pašlaik ir sagatavošanas stadijā un kas var veicināt atgriešanos pie demokrātijas un uzlabot pārvaldi. PIELIKUMS Briselē, Viņa Ekselencei Sidi Ahmed Ould Boubacar k-gamMauritānijas Islama Republikas premjerministram Nouakchott Mauritānija PROJEKTS Godātais premjerministra k-gs! Eiropas Savienības prezidentūra 2005. gada 3. augusta deklarācijā par valsts apvērsumu Mauritānijā atgādināja, ka tā nosoda jebkuru mēģinājumu varmācīgi pārņemt varu. Tajā pašā dienā Eiropas Komisija izteica nožēlu par šo varmācīgo varas pārņemšanu un aicināja ievērot demokrātiju un konstitucionālas pārvaldes sistēmu. Ņemot vērā apstākļus, kādos notika režīma maiņa Mauritānijā, kā arī ieviestās politiskās organizācijas pārejas formas, Eiropas Savienība uzskata, ka ir pārkāpti pārskatītā Kotonū nolūguma būtiski elementi. Turklāt Eiropas Savienība uzskata, ka šis ir īpašs ārkārtas gadījums, kas atbilstīgi pārskatītā Kotonū nolīguma 96. panta 1.a punktam attaisno faktu, ka nav vajadzības izmantot visas šā nolīguma 8. pantā paredzētās politiskā dialoga iespējas. Eiropas Komisija vēlas tomēr oficiāli apspriesties par Jūsu valdības saistībām, pirms tiek pieņemti atbilstoši pasākumi. Tāpēc mums ir tas gods Kopienas un Eiropas Savienības valstu vārdā ielūgt Jūsu valsts pārstāvjus uz konsultācijām atbilstīgi pārskatītā Kotonū nolīguma 96. pantam, lai padziļināti izanalizētu situāciju un vajadzības gadījumā izlemtu par turpmāko rīcību. ES no savas puses apņemas piedalīties šajās konsultācijās konstruktīvā un pārrunu garā. Šīs konsultācijas palīdzēs Mauritānijas pusei precizēt valdības pārejas programmu un jo īpaši: - likumdošanas un prezidenta vēlēšanu norises elementus un atgriešanos pie konstitucionālas pārvaldes sistēmas; - pasākumus, kas jāveic labas politiskās un ekonomiskās pārvaldes, tiesu nozares reformas un sabiedrisko brīvību un vārda brīvības nodrošināšanai. Mēs ierosinām Eiropas Savienības Padomes ēkā Briselē tuvākajā nākotnē organizēt šīs konsultācijas, kuru datums vēl, kopīgi vienojoties, jāprecizē. Ar cieņu, Padomes vārdā Komisijas vārdā Kopijas: ĀKK valstu Vēstnieku komitejas prezidenta k-gam ĀKK valstu grupas ģenerālsekretāra k-gam