Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko groza Īstenošanas lēmumu 2009/1008/ES, ar ko Latvijas Republikai atļauj turpināt piemērot pasākumu, atkāpjoties no 193. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu /* COM/2012/0666 final - 2012/0315 (NLE) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Priekšlikuma pamatojums un mērķi Saskaņā ar Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (turpmāk "PVN direktīva") 395. panta 1. punktu Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut dalībvalstīm piemērot īpašus pasākumus, atkāpjoties no minētās direktīvas noteikumiem, ar nolūku vienkāršot šā nodokļa iekasēšanas procedūru vai nepieļaut atsevišķu veidu nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Vēstulē, kas 2012. gada 20. aprīlī reģistrēta Komisijā, Latvijas Republika (turpmāk "Latvija") lūdza atļauju turpināt piemērot pasākumu, kas ir atkāpe no PVN direktīvas 193. panta. Saskaņā ar PVN direktīvas 395. panta 2. punktu Komisija 2012. gada 30. jūlija vēstulē ir informējusi pārējās dalībvalstis par Latvijas lūgumu (Spānija gan tika informēta vēstulē, kas datēta ar 2012. gada 31. jūliju). Ar 2012. gada 2. augusta vēstuli Komisija paziņoja Latvijai, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu lūguma izvērtēšanai. Vispārīgais konteksts Latvija lūdz atļauju pagarināt pašreizējo iekasēšanas apgrieztā mehānisma piemērošanu kokmateriālu piegādēm. Pamatojoties uz Latvijas sniegto informāciju, šķiet, ka Latvijas kokmateriālu tirgū joprojām lielā mērā dominē mazie uzņēmumi un individuālie piegādātāji, kas mēdz pazust, nesamaksājuši nodokli iestādēm, bet klientam atstājot derīgu rēķinu PVN atskaitījumam. Izmantojot apgrieztās iekasēšanas mehānismu, saņēmējs, ciktāl tas ir kvalificējams kā PVN nodokļa maksātājs, kļūst atbildīgs par PVN nomaksu nodokļu iestādēm. Praksē rezultātā kokmateriālu piegādātājs neiekasē PVN no sava klienta, kas, ar nosacījumu, ka tam ir pilnīgas nodokļa atskaitīšanas tiesības, vienlaikus deklarē un atskaita attiecīgo PVN; tādējādi faktisks maksājums valsts kasei vairs nav vajadzīgs. Šī sistēma tiek piemērota Latvijas teritorijā, un tā neietekmē pārrobežu darījumus. Šis atkāpes pasākums (atkāpe no toreiz piemērojamās Sestās direktīvas[1], kas bez būtiskiem satura pārveidojumiem ir aizstāta ar PVN direktīvu) sākotnēji tika piešķirts ar 2003. gada Pievienošanās aktu[2], precīzāk, VIII pielikuma 7. nodaļas 1. punkta b) apakšpunktu, uz laikposmu līdz 2005. gada 30. aprīlim. Pēc tam šis pasākums tika pagarināts līdz 2009. gada 31. decembrim ar Padomes 2006. gada 24. janvāra Lēmumu 2006/42/EK[3] un līdz 2012. gada 31. decembrim ar Padomes 2009. gada 7. decembra Lēmumu 2009/1008/ES[4]. Komisija izprot, ka situācija, uz kuru tika balstīta sākotnējā atkāpe, turpina pastāvēt. Latvija apgalvo, ka vairāki rādītāji liecina, ka PVN krāpšanas riska līmenis šajā nozarē joprojām ir augsts. Tāpēc atkāpe būtu jāpiešķir uz vēl vienu ierobežotu laika posmu. Tomēr, tā kā atkāpe ir bijusi spēkā diezgan ilgu laiku, gadījumā, ja Latvija apsvērtu jaunu pagarinājumu pēc 2015. gada, tai kopā ar pagarinājuma pieprasījumu ne vēlāk kā 2015. gada 1. aprīlī būtu jāiesniedz Komisijai izvērtējuma ziņojums. Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Līdzīgas atkāpes saistībā ar PVN direktīvas 193. pantu ir piešķirtas citām dalībvalstīm. Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Neattiecas. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Neattiecas. Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. Ietekmes novērtējums Lēmuma priekšlikuma mērķis ir cīnīties ar PVN nemaksāšanu Latvijas kokmateriālu tirgū, un tāpēc tam ir potenciāli labvēlīga ietekme. Tomēr, ņemot vērā atkāpes šauro darbības jomu un īso piemērošanas laikposmu, šāda ietekme jebkurā gadījumā būs ierobežota. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Ierosināto pasākumu kopsavilkums Atļauja Latvijai pagarināt pasākuma piemērošanu, atkāpjoties no PVN direktīvas 193. panta, attiecībā uz nodokļa iekasēšanas apgrieztā mehānisma izmantošanu kokmateriālu darījumos. Juridiskais pamats PVN direktīvas 395. pants. Subsidiaritātes princips Saskaņā ar PVN direktīvas 395. pantu dalībvalstij, kura vēlas ieviest pasākumus, atkāpjoties no minētās direktīvas, jāsaņem Padomes atļauja Padomes lēmuma veidā. Tādējādi šajā priekšlikumā ir ievērots subsidiaritātes princips. Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. Šis lēmums attiecas uz atļauju, ko dalībvalstij piešķir pēc pašas dalībvalsts lūguma, un tas nerada nekādas saistības. Ņemot vērā atkāpes ierobežoto darbības jomu, īpašais pasākums ir samērīgs ar izvirzīto mērķi. Juridisko instrumentu izvēle Saskaņā ar PVN direktīvas 395. pantu atkāpe no kopējiem PVN noteikumiem ir pieļaujama vienīgi ar Padomes atļauju, ko tā ar vienprātīgu lēmumu pieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Turklāt Padomes lēmums ir vispiemērotākais juridiskais instruments, jo to var adresēt atsevišķām dalībvalstīm. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikums neietekmē Savienības budžetu. 5. IZVĒLES ELEMENTI Pārbaudes/pārskatīšanas/turpināmības klauzula Priekšlikumā ir iekļauta turpināmības klauzula. 2012/0315 (NLE) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko groza Īstenošanas lēmumu 2009/1008/ES, ar ko Latvijas Republikai atļauj turpināt piemērot pasākumu, atkāpjoties no 193. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, ņemot vērā Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļu sistēmu[5] un jo īpaši tās 395. panta 1. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, tā kā: (1) Vēstulē, kas 2012. gada 20. aprīlī reģistrēta Komisijā, Latvija lūdza atļauju arī turpmāk piemērot pasākumu, kas ir atkāpe no Direktīvas 2006/112/EK noteikumiem, kuros noteikta persona, kas atbild par pievienotās vērtības nodokļa (PVN) nomaksu nodokļu iestādēm. (2) Komisija saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 395. panta 2. punktu 2012. gada 30. jūlija vēstulē informēja pārējās dalībvalstis par Latvijas lūgumu. Spānija tika informēta par pieprasījumu 2012. gada 31. jūlijā. Ar 2012. gada 2. augusta vēstuli Komisija paziņoja Latvijai, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu lūguma izvērtēšanai. (3) Latvijas kokmateriālu tirgū dominē mazie vietējie uzņēmumi un individuālie piegādātāji. Tirgus raksturs un iesaistīto uzņēmumu rīcība ir izraisījuši krāpšanos ar nodokļiem, ko nodokļu iestādēm ir bijis grūti kontrolēt. Lai apkarotu šos pārkāpumus, Latvijas likumā par PVN ir iekļauts īpašs noteikums, ka kokmateriālu darījumos par nodokļa nomaksu atbild tas nodokļu maksātājs, kuram veikta ar nodokli apliekamo preču vai pakalpojumu piegāde. Pasākums ir atkāpe no Direktīvas 2006/112/EK 193. panta, kurā paredzēts, ka iekšējā sistēmā parasti par PVN nomaksu atbild nodokļu maksātājs, kurš piegādā preces vai sniedz pakalpojumus. (4) Tiesiskā un faktiskā situācija, kas attaisnoja atkāpes pasākumu saskaņā ar Padomes 2009. gada 7. decembra Īstenošanas lēmumu 2009/1008/ES, ar ko Latvijas Republikai atļauj turpināt piemērot pasākumu, atkāpjoties no 193. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu[6], nav mainījusies. Pamatojoties uz Latvijas sniegto informāciju, šķiet, ka PVN krāpšanas riska līmenis šajā nozarē joprojām ir augsts. Tādēļ būtu jāatļauj Latvijai arī turpmāk piemērot pasākumu uz ierobežotu laika posmu. (5) Ja Latvija apsvērtu jaunu atkāpes pasākuma pagarinājumu pēc 2015. gada, tai būtu jāiesniedz Komisijai ziņojums par pasākuma piemērošanu kopā ar attiecīgu pieprasījumu ne vēlāk kā 2015. gada 30. martā. (6) Atkāpei nav nelabvēlīgas ietekmes uz Savienības pašu resursiem, ko veido PVN. (7) Tādēļ attiecīgi jāgroza Lēmums 2009/1008/ES, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Lēmumu 2009/1008/ES groza šādi: (1) lēmuma 2. pantā vārdus "līdz 2012. gada 31. decembrim" aizstāj ar "līdz 2015. gada 31. decembrim"; (2) lēmumā iekļauj šādu 2.a pantu: "2.a pants Pieprasījums pagarināt šajā lēmumā paredzēto pasākumu iesniedzams Komisijai ne vēlāk kā 2015. gada 30. martā, un tam pievienojams ziņojums par šā pasākuma piemērošanu." 2. pants Šis lēmums ir adresēts Latvijas Republikai. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] Padomes 1977. gada 17. maija Direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 13.6.1977.). [2] OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp. [3] OV L 25, 28.1.2006., 31. lpp. [4] OV L 347, 24.12.2009., 30. lpp. [5] OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp. [6] OV L 347, 24.12.2009., 30. lpp.