C 285/288

P7_TA(2014)0121

Eiropas Savienības Aģentūra tiesībaizsardzības sadarbībai un apmācībai (Eiropols) ***I

Eiropas Parlamenta 2014. gada 25. februāra normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai un apmācībai (Eiropolu), un ar kuru atceļ Lēmumu 2009/371/TI un Lēmumu 2005/681/TI (COM(2013)0173 – C7-0094/2013 – 2013/0091(COD))

(Parastā likumdošanas procedūra: pirmais lasījums)

(2017/C 285/37)

Eiropas Parlaments,

(1) OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

P7_TC1-COD(2013)0091

Eiropas Parlamenta nostāja, pieņemta pirmajā lasījumā 2014. gada 25. februārī, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. …/2014 par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai un apmācībai (Eiropolu), un ar kuru atceļ Lēmumu 2009/371/TI un Lēmumu 2005/681/TI [Gr. 1]

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 88. pantu un 87. panta 2. punkta b) apakšpunktu, [Gr. 2]

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

pēc apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju,

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),

tā kā:

(1) Eiropolu izveidoja ar Lēmumu 2009/371/TI (2) kā Savienības vienību, ko finansē no Savienības vispārējā budžeta, lai atbalstītu un stiprinātu dalībvalstu kompetento iestāžu darbību un to savstarpējo sadarbību, novēršot un apkarojot organizēto noziedzību, terorismu un citas smagas noziedzības formas, kas skar divas vai vairāk dalībvalstis. Ar Lēmumu 2009/371/TI aizstāja Konvenciju par Eiropas Policijas biroja izveidi (Eiropola Konvencija), kuras pamatā ir K3. pants Līgumā par Eiropas Savienību (3).

(2) Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 88. pantā noteikts, ka Eiropolu pārvalda ar regulu, kuru pieņem saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru. Tajā arī prasīts, lai tiktu noteikta kārtība noteikt kārtību Eiropola darbību pārraudzībai kontrolei , ko Eiropas Parlaments veic kopā ar valstu parlamentiem saskaņā ar LES12. panta c) apakšpunktu un 1. protokola “Par valstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā” 9. pantu, lai pastiprinātu Eiropola demokrātisko leģitimitāti un pārskatatbildību Eiropas pilsoņu priekšā . Tādēļ nepieciešams aizstāt Lēmumu 2009/371/TI ar regulu, kurā paredz noteikumus parlamentārai pārraudzībai par parlamentāro kontroli . [Gr. 3]

(3) Eiropas Policijas akadēmiju (CEPOL) izveidoja saskaņā ar Lēmumu 2005/681/TI (4) , lai veicinātu sadarbību starp valstu policijas spēkiem, organizējot un koordinējot mācību pasākumus ar policijas darbības Eiropas dimensiju. [Gr. 4]

(4) “Stokholmas programma – atvērta un droša Eiropa tās pilsoņu un viņu aizsardzības labā” (5) aicina Eiropolu attīstīties un kļūt par “centru informācijas apmaiņai starp dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm, pakalpojumu sniedzēju un platformu, ko var izmantot tiesībaizsardzības dienesti”. Pamatojoties uz Eiropola darbības novērtējumu, šā mērķa sasniegšanas nolūkā ir nepieciešams vēl vairāk stiprināt tā darbības efektivitāti. Stokholmas programma arī izvirza mērķi veidot patiesu Eiropas tiesībaizsardzības kultūru, izveidojot Eiropas apmācības shēmas un apmaiņas programmas visiem attiecīgo tiesībaizsardzības profesiju pārstāvjiem valsts un Savienības līmenī. [Gr. 5]

(5) Noziedznieku un teroristu lielapjoma tīkli rada būtiskus draudus Savienības iekšējai drošībai un tās pilsoņu drošībai un dzīves apstākļiem. Pieejamie draudu novērtējumi liecina, ka noziedznieku grupas darbojas arvien vairākās un dažādās jomās un pāri robežām. Tādēļ valstu tiesībaizsardzības iestādēm nepieciešams ciešāk sadarboties ar savām līdziniecēm citās dalībvalstīs. Šajā sakarībā nepieciešams attiecīgi nodrošināt Eiropolu, lai tas varētu sniegt lielāku atbalstu dalībvalstīm noziedzības novēršanā, analīzē un izmeklēšanā Savienības mērogā. Tas ir apstiprinājies arī Lēmuma 2009/371/TI un Lēmuma 2005/681/TI novērtējumos izvērtēšanā . [Gr. 6]

(6) Ņemot vērā saistību starp Eiropola un CEPOL uzdevumiem, integrējot un racionalizējot minēto aģentūru funkcijas, tiktu stiprināta operatīvās darbības efektivitāte, apmācības pasākumu būtiskums un policijas Savienības mēroga sadarbības efektivitāte. [Gr. 7]

(7) Tādēļ Lēmums 2009/371/TI un Lēmums 2005/681/TI būtu jāatceļ un jāaizstāj ar šo regulu, kurā ir ņemtas vērā atziņas, kas gūtas, īstenojot abus lēmumus minēto lēmumu . Ar aģentūru “Eiropols”, kas izveidota ar šo regulu izveidotajam Eiropolam būtu jāaizstāj Eiropols un CEPOL , kas izveidoti izveidots ar abiem atceltajiem lēmumiem atcelto lēmumu , un būtu jāuzņemas to tā funkcijas. [Gr. 8]

(8) Tā kā noziegumi bieži tiek pastrādāti pāri iekšējām robežām, Eiropolam būtu jāatbalsta un jāstiprina dalībvalstu darbības un to sadarbība, novēršot un apkarojot tādu smago noziegumu novēršanā noziedzību, kas kuri skar divas vai vairāk dalībvalstis. Tā kā terorisms rada vienus no būtiskākajiem draudiem draudus Savienības drošībai, Eiropolam būtu jāpalīdz dalībvalstīm risināt kopīgos uzdevumus šajā sakarībā. Eiropolam kā ES tiesībaizsardzības aģentūrai būtu arī jāatbalsta un jāstiprina darbības un sadarbība, lai stātos pretī tiem noziedzības veidiem, kas skar ES intereses. Tam būtu arī jāpiedāvā atbalsts, lai novērstu un apkarotu saistītus noziedzīgus nodarījumus, kas tiek pastrādāti, lai iegūtu līdzekļus, veicinātu, veiktu darbības, kas ir Eiropola kompetencē, vai nodrošinātu to nesodāmību. [Gr. 9]

(9) Eiropolam būtu jānodrošina kvalitatīvāka, saskanīga un konsekventa apmācība visu pakāpju tiesībaizsardzības amatpersonām skaidri noteiktā sistēmā saskaņā ar apzinātajām apmācības vajadzībām. [Gr. 10]

(10) Eiropolam vajadzētu varēt pieprasīt dalībvalstīm sākt, veikt vai koordinēt kriminālizmeklēšanu konkrētās lietās, ja pārrobežu sadarbība sniegtu pievienoto vērtību. Eiropolam par šādiem pieprasījumiem būtu jāinformē Eurojust. Eiropolam attiecīgais pieprasījums būtu jāpamato. [Gr. 11]

(10a) Eiropolam būtu jādokumentē līdzdalība operācijās, ko apvienotās izmeklēšanas grupas veic saistībā ar tā kompetencē ietilpstošu noziedzīgu darbību izmeklēšanu. [Gr. 12]

(10b) Ikreiz, kad starp Eiropolu un dalībvalstīm ir izveidota sadarbība saistībā ar kādu konkrētu izmeklēšanu, Eiropolam un iesaistītajām dalībvalstīm būtu jāizstrādā skaidri noteikumi, kuros izklāstīti konkrētie veicamie uzdevumi, līdzdalības pakāpe dalībvalsts izmeklēšanas vai tiesvedības procesos, atbildības sadalījums un tiesiskās uzraudzības nolūkā piemērojamie tiesību akti. [Gr. 13]

(11) Lai vairotu Eiropola kā centra informācijas apmaiņai Savienībā efektivitāti, noteikumos būtu skaidri jāparedz, ka dalībvalstis sniedz Eiropolam datus, kas tam nepieciešami tā mērķu sasniegšanai. Īstenojot šādus pienākumus, dalībvalstīm būtu jāpievērš īpaša uzmanība tikai tādu datu sniegšanai, kuri ir būtiski cīņā pret tādiem noziegumiem, kas saskaņā ar attiecīgajiem Savienības politikas instrumentiem tiek uzskatīti par stratēģiskām un operatīvām prioritātēm. Dalībvalstīm būtu arī jāiesniedz Eiropolam kopija no divpusējās vai daudzpusējās informācijas apmaiņas ar citām dalībvalstīm par noziegumiem, uz ko attiecas Eiropola mērķi , un būtu jānorāda arī šīs informācijas avots . Vienlaikus Eiropolam būtu jāpalielina sava dalībvalstīm sniegtā atbalsta līmenis, lai veicinātu savstarpējo sadarbību un informācijas apmaiņu. Eiropolam jāiesniedz gada pārskats visām iestādēm un valstu parlamentiem par to, kādā apmērā katra dalībvalsts tam sniedz informāciju. [Gr. 14]

(12) Lai nodrošinātu efektīvu sadarbību starp Eiropolu un dalībvalstīm, katrā dalībvalstī būtu jāizveido valsts vienība. Tai vajadzētu būt galvenajai sadarbības koordinācijas struktūrai starp dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm un Eiropolu. Šajā regulā būtu jāsaglabā Eiropola valsts vienību kā valstu interešu nodrošinātāju un aizstāvju loma aģentūrā. Valsts vienībām arī turpmāk vajadzētu būt kontaktpunktam starp Eiropolu un kompetentajām iestādēm, tādējādi piešķirot tām centralizētu un koordinējošu lomu visu dalībvalstu sadarbībā ar Eiropolu un sadarbībā ar tā starpniecību, līdz ar to nodrošinot to, ka ikviena dalībvalsts vienotā veidā atbild uz Eiropola pieprasījumiem. Lai nodrošinātu pastāvīgu un efektīvu informācijas apmaiņu starp Eiropolu un valsts vienībām un veicinātu to sadarbību, katrai valsts vienībai būtu jānorīko uz Eiropolu vismaz viens sadarbības koordinators. [Gr. 15]

(13) Īpaši ņemot vērā decentralizēto struktūru dažās dalībvalstīs un vajadzību dažos gadījumos nodrošināt ātru informācijas apmaiņu, Eiropolam būtu jāvar tieši sadarboties ar tiesībaizsardzības iestādēm dalībvalstīs konkrētu izmeklēšanu ietvaros, pastāvīgi informējot attiecīgās Eiropola valsts vienības.

(14) Lai nodrošinātu, ka Savienības līmeņa tiesībaizsardzības apmācība ir kvalitatīva, saskanīga un konsekventa, Eiropolam būtu jārīkojas saskaņā ar Savienības tiesībaizsardzības apmācības politiku. Savienības līmeņa apmācībai vajadzētu būt pieejamai visu pakāpju tiesībaizsardzības amatpersonām. Eiropolam būtu jānodrošina, ka apmācība tiek izvērtēta un ka apmācības vajadzību novērtējumu secinājumus iekļauj plānošanā, lai novērstu pārklāšanos. Eiropolam būtu jāveicina Savienības līmenī sniegtās apmācības atzīšana dalībvalstīs. [Gr. 16]

(15) Nepieciešams arī uzlabot Eiropola pārvaldību, cenšoties uzlabot efektivitāti un vienkāršot procedūras.

(16) Lai efektīvi kontrolētu Eiropola darbību, Komisijai un dalībvalstīm vajadzētu būt pārstāvētām tā valdē. Lai atspoguļotu jaunās aģentūras divējādās pilnvaras – operatīvo atbalstu un tiesībaizsardzības apmācību –, valdes pilntiesīgie locekļi būtu jāieceļ, pamatojoties uz viņu zināšanām par sadarbību tiesībaizsardzības jomā, bet aizstājēji būtu jāieceļ, pamatojoties uz viņu zināšanām par valsts politiku tiesībaizsardzības amatpersonu apmācības jomā. Aizstājējiem būtu jādarbojas kā pilntiesīgiem locekļiem pilntiesīgā locekļa prombūtnē un visos gadījumos, kad tiek apspriesta apmācība vai pieņemti lēmumi saistībā ar to. Valdei padomus būtu jāsniedz zinātniskai komitejai apmācības tehniskos jautājumos. [Gr. 17]

(17) Valdei būtu jāpiešķir nepieciešamās pilnvaras, īpaši, izstrādāt budžetu, pārbaudīt tā izpildi, pieņemt attiecīgus finansiālus noteikumus un plānošanas dokumentus, pieņemt pasākumus Savienības finansiālo interešu aizsardzībai un cīņai pret krāpšanu, kā arī pieņemt noteikumus par interešu konfliktu nepieļaušanu un pārvaldību, izveidot pārredzamas darba procedūras Eiropola izpilddirektora lēmumu pieņemšanai un pieņemt gada darbības pārskatu. Tai būtu jāīsteno iecēlējinstitūcijas pilnvaras attiecībā uz aģentūras personālu, tostarp izpilddirektoru. Lai vienkāršotu lēmumu pieņemšanas procesu un pastiprinātu administratīvās un budžeta pārvaldības kontroli , valdei vajadzētu arī būt tiesībām izveidot izpildvaldi. [Gr. 18]

(18) Lai nodrošinātu Eiropola efektīvu ikdienas darbību, izpilddirektoram vajadzētu būt tā juridiskajam pārstāvim un vadītājam, kurš, veicot visus savus uzdevumus, ir pilnīgi neatkarīgs, un nodrošināt, ka Eiropols veic uzdevumus, kas paredzēti šajā regulā. Īpaši izpilddirektoram vajadzētu būt atbildīgam par budžeta un plānošanas dokumentu, kurus iesniedz lēmuma pieņemšanai valdē un ar kuriem īsteno Eiropola gada un daudzgadu darba programmas, un citu plānošanas dokumentu sagatavošanu.

(19) Nepieciešams, lai Eiropolam būtu iespējami pilnīgākā un jaunākā informācija, lai novērstu un apkarotu noziedzību, uz kuru attiecas tā mērķi. Tādēļ Eiropolam vajadzētu spēt apstrādāt datus, ko tam sniedz dalībvalstis, trešās valstis, starptautiskās organizācijas un Savienības struktūras, kā arī datus, kas ir iegūti no publiski pieejamiem avotiem , ciktāl Eiropolu var uzskatīt par šo datu likumīgu saņēmēju , lai uzlabotu izpratni par noziedzības izpausmēm un tendencēm, vāktu informāciju par noziedznieku tīkliem un atklātu saikni starp dažādiem nodarījumiem. [Gr. 19]

(20) Lai uzlabotu Eiropola efektivitāti, sniedzot dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm noziedzības pareizu analīzi, tam būtu datu apstrādē jāizmanto jaunās tehnoloģijas. Eiropolam būtu jāspēj ātri atklāt saiknes starp izmeklēšanām un dažādu noziedzīgo grupu darbības veidiem, lai pārbaudītu datu šķērsatbilsmes un gūtu skaidru pārskatu par tendencēm, tajā pašā laikā saglabājot augstus indivīdu personas datu aizsardzības standartus. Tādēļ Eiropola datubāzēm nevajadzētu būt iepriekš noteiktām, dodot Eiropolam iespēju izvēlēties visefektīvāko IT struktūru. Lai nodrošinātu augstu datu aizsardzības līmeni, būtu jānosaka apstrādes darbību mērķis un piekļuves tiesības, kā arī īpaši papildu aizsardzības pasākumi. Personas datu apstrādē ir jāievēro būtiskuma un proporcionalitātes principi. [Gr. 20]

(21) Lai ievērotu datu piederību īpašumtiesības uz datiem un informācijas aizsardzību, dalībvalstīm un iestādēm trešās valstīs un starptautiskām organizācijām būtu jāvar noteikt mērķi, kuram Eiropols var apstrādāt viņu sniegtos datus, un ierobežot piekļuves tiesības. Mērķa ierobežojums veicina pārredzamību, juridisko noteiktību un paredzamību, un ir īpaši svarīgs policijas sadarbības jomā, kur datu subjekti parasti nav informēti par to, ka tiek vākti un apstrādāti viņu personas dati, un kur personas datu izmantošana var ļoti būtiski ietekmēt indivīdu dzīvi un brīvību. [Gr. 21]

(22) Lai nodrošinātu to, ka datiem piekļūst tikai tie, kuriem piekļuve ir nepieciešama viņu uzdevumu veikšanai, regulā būtu sīki jāparedz noteikumi par dažādas pakāpes tiesībām piekļūt Eiropola apstrādātiem datiem. Šādi noteikumi nedrīkstētu skart piekļuves ierobežojumus, ko noteikuši datu sniedzēji, jo būtu jāievēro datu piederības princips. Lai palielinātu tās noziedzības novēršanas un apkarošanas efektivitāti, uz kuru attiecas Eiropola mērķi, Eiropolam būtu jāpaziņo dalībvalstīm informācija, kas uz tām attiecas.

(23) Lai stiprinātu operatīvo sadarbību starp aģentūrām un, īpaši, lai izveidotu saiknes starp datiem, kas jau ir dažādu aģentūru rīcībā, Eiropolam būtu jādod iespēja Eurojust un Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai (OLAF) piekļūt un spēt veikt meklējumus pēc Eiropolam pieejamiem datiem saskaņā ar īpašām garantijām, pamatojoties uz specifiskiem drošības pasākumiem . [Gr. 22]

(24) Tādā apmērā, kāds nepieciešams tā uzdevumu izpildei, Eiropolam būtu jāuztur sadarbības attiecības ar citām Savienības struktūrām un trešo valstu tiesībaizsardzības iestādēm un tiesībaizsardzības mācību iestādēm, starptautiskām organizācijām un privātām pusēm. [Gr. 23]

(25) Lai nodrošinātu darbības efektivitāti, Eiropolam vajadzētu varēt veikt visas informācijas, izņemot personas datus, apmaiņu ar citām Savienības struktūrām, trešo valstu tiesībaizsardzības iestādēm un tiesībaizsardzības mācību iestādēm un starptautiskām organizācijām tādā apmērā, kāds nepieciešams tā uzdevumu veikšanai. Tā kā uzņēmējsabiedrību, uzņēmumu, uzņēmumu asociāciju, nevalstisko organizāciju un citu privātu pušu rīcībā ir zinātība un dati, kas tieši attiecas uz smagās noziedzības un terorisma novēršanu un apkarošanu, Eiropolam vajadzētu varēt veikt šādu datu apmaiņu arī ar privātām pusēm. Lai novērstu un apkarotu kibernoziedzību saistībā ar tīkla un informācijas drošības incidentiem, Eiropolam būtu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu [pieņemtās direktīvas nosaukums] par pasākumiem, kas nodrošinātu vienādi augsta līmeņa tīklu un informācijas drošību visā Savienībā (*1), jāsadarbojas un jāveic informācijas, izņemot personas datu, apmaiņa ar valstu iestādēm, kuru kompetencē ir tīklu un informācijas sistēmu drošība. [Gr. 24]

(26) Eiropolam vajadzētu varēt veikt personas datu apmaiņu ar citām Savienības struktūrām tādā apmērā, kāds nepieciešams tā uzdevumu izpildei. Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam būtu jānodrošina, ka šī informācijas apmaiņa attiecas tikai uz personām, kuras ir izdarījušas noziegumu, kas ir Eiropola kompetencē, vai tiek turētas aizdomās par iespējamu šāda nozieguma izdarīšanu . [Gr. 25]

(27) Smagajai noziedzībai un terorismam bieži ir saiknes ārpus ES teritorijas. Tādēļ Eiropolam vajadzētu varēt veikt personas datu apmaiņu ar trešo valstu tiesībaizsardzības iestādēm un starptautiskajām organizācijām, piemēram, Interpolu, tādā apmērā, kāds nepieciešams tā uzdevumu izpildei. Veicot personas datu apmaiņu ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām, ir jānodrošina atbilstošs līdzsvars starp nepieciešamību pēc efektīvas tiesībaizsardzības un personas datu aizsardzību . [Gr. 26]

(28) Eiropolam vajadzētu varēt nosūtīt personas datus trešās valsts iestādei vai starptautiskai organizācijai, pamatojoties uz Komisijas lēmumu, kurā konstatēts, ka attiecīgā valsts vai starptautiskā organizācija nodrošina datu aizsardzības pienācīgu līmeni vai, ja nav lēmuma par atbilstību, uz starptautisku nolīgumu, ko Savienība noslēgusi saskaņā ar LESD 218. pantu, vai sadarbības nolīgumu, kas noslēgts starp Eiropolu un minēto trešo valsti pirms šīs regulas stāšanās spēkā. Ņemot vērā Līgumam pievienotā 36. protokola par pārejas noteikumiem 9. pantu, šādu nolīgumu tiesiskajām sekām būtu jāpaliek nemainīgām tiktāl, ciktāl minētie akti netiks atcelti, anulēti vai grozīti, piemērojot Līgumu.

(29) Ja datu pārsūtīšanu nevar balstīt uz Komisijas pieņemtu lēmumu par aizsardzības līmeņa pietiekamību vai Savienības noslēgtu starptautisku nolīgumu, vai esošu sadarbības nolīgumu, valdei un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam būtu jābūt iespējai atļaut pārsūtīšanu vai pārsūtīšanu kopumu, ja tiek nodrošināti atbilstīgi aizsardzības pasākumi. Ja nav spēkā nekas no minētā, izpilddirektoram vajadzētu būt iespējai ārkārtas gadījumos, katru gadījumu izskatot atsevišķi, atļaut datu pārsūtīšanu, ja tas ir nepieciešams, lai aizsargātu dalībvalsts būtiskas intereses, novērstu ar noziedzību vai teroristu nodarījumiem saistītus reālus draudus, ja datu pārsūtīšana ir citādi vajadzīga vai ir likumīgi prasīta, pamatojoties uz svarīgām sabiedrības interesēm, ja datu subjekts ir devis piekrišanu, vai ja tiek skartas datu subjekta būtiskas intereses.

(30) Eiropolam vajadzētu varēt apstrādāt personas datus, kuru izcelsme ir no privātām pusēm vai privātām personām vienīgi tad, ja tos Eiropolam pārsūta dalībvalsts Eiropola valsts vienība saskaņā ar valsts tiesību aktiem, vai kontaktpunkts trešā valstī, ar kuru ir izveidota sadarbība, pamatojoties uz sadarbības nolīgumu, kas noslēgts saskaņā ar Lēmuma 2009/371/TI 23. pantu pirms šīs regulas stāšanās spēkā, vai trešās valsts iestāde vai starptautiska organizācija, ar kuru Eiropas Savienība ir noslēgusi starptautisku nolīgumu saskaņā ar LESD 218. pantu.

(31) Neapstrādā nekādu informāciju, ko trešā valsts vai starptautiska organizācija kas ir nepārprotami ieguvusi iegūta , pārkāpjot cilvēktiesības. [Gr. 27]

(32) Eiropola datu aizsardzības noteikumi būtu jāstiprina un jāsaskaņo ar citiem attiecīgajiem datu aizsardzības instrumentiem, ko Savienībā piemēro personas datu apstrādei policijas sadarbības jomā, lai nodrošinātu indivīdu augsta līmeņa aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi. Lai gan Lēmums 2009/371/TI Eiropolam paredz stingru datu aizsardzības režīmu, tas būtu jāizstrādā vēl sīkāk, lai Eiropola darbību saskaņotu ar Lisabonas līguma prasībām, atspoguļotu Eiropola aizvien pieaugošo nozīmi, uzlabotu datu subjektu tiesības un palielinātu uzticību starp dalībvalstīm un Eiropolu, kas nepieciešama veiksmīgai informācijas apmaiņai. Būtu jāpastiprina datu aizsardzības noteikumi Eiropolā, un tie būtu jābalsta uz principiem, kas ir pamatā Regulai (EK) Nr. 45/2001 (6) vai instrumentam, ar ko aizstāj Regulu (EK) Nr. 45/2001 , lai nodrošinātu personu augsta līmeņa aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi , kā arī uz citiem datu aizsardzības principiem, to skaitā pārskatatbildības principu, datu aizsardzības ietekmes novērtējumu, integrētu privātuma aizsardzību un privātuma aizsardzību pēc noklusējuma un personas datu aizsardzības pārkāpumu paziņošanu . Tiklīdz tiks pieņemta jaunā ES iestāžu un institūciju datu aizsardzības sistēma, tā būtu jāattiecina arī uz Eiropolu. Tā Kā atzīts Līgumam pievienotajā 21. deklarācijā — ir atzīts tā kā personas datu apstrādei tiesībaizsardzības kontekstā piemīt īpašas iezīmes, Eiropola ī pašs raksturs , attiecībā uz Eiropolu, pamatojoties uz LESD16. pantu, ir jāparedz īpaši personas datu aizsardzības noteikumi būtu un šādu datu brīva aprite, un tie ir jāsaskaņo ar citiem attiecīgajiem datu aizsardzības instrumentiem, ko piemēro policijas un tiesu iestāžu sadarbības jomā, jo īpaši ar Konvenciju Nr. 108 (7) un tās 2001. gada 8. novembra papildu protokolu, Eiropas Padomes Ieteikumu Nr. R(87) (8) un stingro datu aizsardzības režīmu, kurš noteikts Padomes Pamatlēmumu Pamatlēmumā 2008/977/TI (9) [paredzēts aizstāt ar attiecīgo direktīvu, kas būs spēkā pieņemšanas brīdī]. Pārredzamība ir kritiski svarīga datu aizsardzības daļa, jo tā ļauj īstenot citus datu aizsardzības principus un tiesības. Lai palielinātu pārredzamību, Eiropola rīcībā vajadzētu būt pārredzamai datu aizsardzības politikai, kas tam būtu jādara viegli publiski pieejama, saprotamā veidā un izmantojot skaidru un vienkāršu valodu, izklāstot noteikumus par personas datu apstrādi un datu subjektu tiesību īstenošanai pieejamos līdzekļus, kā arī tam būtu jāpublicē ar trešām valstīm, Savienības institūcijām un starptautiskām organizācijām noslēgto starptautisko un sadarbības nolīgumu saraksts. [Gr. 28]

(33) Cik vien iespējams, personas dati būtu jānošķir atkarībā no to precizitātes un uzticamības pakāpes. Fakti būtu jānošķir no personiskiem vērtējumiem, lai nodrošinātu gan personu aizsardzību, gan Eiropola apstrādātās informācijas kvalitāti un uzticamību. [Gr. 29]

(33a) Ņemot vērā aģentūras īpašo raksturu, tai vajadzētu būt savam īpašam režīmam, kas nodrošinātu arī datu aizsardzību un kas nekādā ziņā nebūtu mazāk stingrs par Savienībai un tās aģentūrām piemērojamo vispārējo režīmu. Tādēļ reformas attiecībā uz vispārējiem datu aizsardzības noteikumiem būtu pēc iespējas drīzāk un ne vēlāk kā divus gadus pēc jauno vispārējo noteikumu stāšanās spēkā jāattiecina arī uz Eiropolu. Ar Eiropola un ES īpašajiem datu aizsardzības režīmiem saistīto tiesību aktu saskaņošana būtu jāpabeidz ne vēlāk kā divus gadus pēc jebkādu atbilstošo noteikumu pieņemšanas. [Gr. 30]

(34) Policijas sadarbības jomā tiek apstrādāti personas dati, kas attiecas uz dažādām datu subjektu kategorijām. Eiropolam būtu, cik iespējams, skaidri jānošķir dažādu datu subjektu kategoriju personas dati. Tādu personu kā, piemēram, cietušo, liecinieku, personu, kuru rīcībā ir būtiska informācija, personas dati, kā arī nepilngadīgo personas dati būtu īpaši jāaizsargā. Tādēļ Eiropols nedrīkstētu tos apstrādāt, ja vien tas nav absolūti nepieciešams, lai novērstu un apkarotu noziegumus, uz kuriem attiecas Eiropola mērķi, un ja šie dati nepapildina citus personas datus, kurus jau apstrādā Eiropols.

(35) Ņemot vērā pamattiesības uz personas datu aizsardzību, Eiropols nedrīkstētu Eiropolam nevajadzētu glabāt personas datus glabāt ilgāk, nekā tas ir nepieciešams tā uzdevumu veikšanai. Nepieciešamība turpināt šādu datu glabāšanu būtu jāizvērtē ne vēlāk kā trīs gadus pēc to reģistrēšanas. [Gr. 32]

(36) Lai garantētu personas datu drošību, Eiropolam būtu ir jāīsteno atbilstīgi tehniskie un organizatoriskie visi nepieciešamie pasākumi. [Gr. 33]

(37) Ikvienai personai vajadzētu būt tiesībām piekļūt personas datiem, kas uz viņu attiecas, panākt, ka tiek laboti nepareizi dati, kas uz viņu attiecas, un dati, kas uz viņu attiecas, tiek dzēsti vai tiem tiek liegta piekļuve, ja tie vairs nav vajadzīgi. Datu subjekta tiesības un to īstenošana nedrīkstētu ietekmēt Eiropolam noteiktos pienākumus, un uz tām būtu jāattiecina ierobežojumi, kas noteikti šajā regulā. [Gr. 34]

(38) Lai aizsargātu datu subjektu tiesības un brīvības, nepieciešams skaidri noteikt pienākumus saskaņā ar šo regulu. Konkrēti, dalībvalstīm vajadzētu būt atbildīgām par to datu pareizību un aktualitāti, kurus tās pārsūtījušas Eiropolam, un par šādas pārsūtīšanas likumību. Eiropolam vajadzētu būt atbildīgam par citu datu sniedzēju sniegto datu pareizību un aktualitāti. Eiropolam būtu ir jānodrošina arī jānodrošina tas , ka datus apstrādā taisnīgi un likumīgi, tos vāc un apstrādā konkrētā nolūkā, tie ir adekvāti, attiecīgi, nav pārlieku apjomīgi salīdzinājumā ar nolūkiem, kādos tos apstrādā; un tos neuzglabā ilgāk, kā tas ir nepieciešams attiecīgajā nolūkā. [Gr. 35]

(39) Eiropols veic personas datu vākšanas, pārveidošanas, piekļuves, izpaušanas, apvienošanas vai dzēšanas uzskaiti, lai verificētu datu apstrādes likumību, veiktu pašuzraudzību un nodrošinātu datu pienācīgu integritāti un drošību. Eiropolam vajadzētu būt pienākumam ir pienākums sadarboties ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju un pēc pieprasījuma darīt reģistrus vai dokumentāciju pieejamu, lai tos varētu izmantot apstrādes darbību uzraudzības vajadzībām. [Gr. 36]

(40) Eiropolam būtu jāieceļ datu aizsardzības inspektors, kas palīdzētu uzraudzīt atbilstību šīs regulas noteikumiem. Datu aizsardzības inspektoram vajadzētu spēt veikt savus pienākumus un uzdevumus neatkarīgi un efektīvi. Datu aizsardzības inspektoram vajadzētu būt pieejamiem resursiem, kas ir nepieciešami viņa pienākumu pildīšanai. [Gr. 37]

(41) Atbilstoši Pamattiesību hartas 8. pantam un LESD 16. pantam neatkarīga, ar pietiekamām pilnvarām nodrošināta, pārredzama, pārskatatbildīga un efektīva uzraudzības struktūra ir būtiska indivīdu aizsardzībai saistībā ar personas datu apstrādi. Dalībvalstu veiktās personas datu apstrādes likumību vajadzētu uzraudzīt valstu iestādēm, kuru kompetencē ir personas datu apstrādes uzraudzība. Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam būtu jāuzrauga Eiropola veiktas datu apstrādes likumība un, veicot savus uzdevumus, vajadzētu būt pilnīgi neatkarīgam. [Gr. 38]

(42) Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam un valstu uzraudzības iestādēm būtu savā starpā jāsadarbojas konkrētos jautājumos, kuros nepieciešama valsts iesaiste, un lai nodrošinātu šīs regulas saskanīgu piemērošanu visā Savienībā.

(43) Tā kā Eiropols apstrādā arī neoperatīvus personas datus, kas nav saistīti ne ar vienu kriminālizmeklēšanu, piemēram, Eiropola darbinieku, pakalpojumu sniedzēju vai apmeklētāju personas datus, uz šādu datu apstrādi būtu jāattiecina Regula (EK) Nr. 45/2001. [Gr. 40]

(44) Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam būtu jāizskata datu subjektu iesniegtās sūdzības un jāveic izmeklēšana par tām. Uz sūdzības pamata sākta izmeklēšana , pakļaujot to tiesas kontrolei, būtu jāveic tādā apjomā apmērā , kāds ir nepieciešams apstākļu pilnīgai noskaidrošanai konkrētajā lietā, pakļaujot to tiesas kontrolei. Uzraudzības iestādei saprātīgā termiņā būtu nekavējoties jāinformē datu subjekts par sūdzības virzību un iznākumu. [Gr. 41]

(45) Ikvienai personai vajadzētu būt tiesībām apstrīdēt tiesā Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja lēmumus, kas attiecas uz viņu.

(46) Uz Eiropolu būtu jāattiecina vispārīgi noteikumi par līgumisko un nelīgumisko atbildību, ko piemēro Savienības iestādēm, aģentūrām un struktūrām, izņemot atbildību par datu nelikumīgu apstrādi.

(47) Attiecīgajai personai var nebūt skaidrs, vai kaitējums, nelikumīgi apstrādājot datus, viņai ir nodarīts Eiropola vai dalībvalsts darbības rezultātā. Tādēļ Eiropolam un tai dalībvalstij, kurā notika gadījums, kā rezultātā tika nodarīts kaitējums, vajadzētu būt solidārai atbildībai.

(48) Lai panāktu, ka ievērotu parlamentu lomu Eiropas brīvības, drošības un tiesiskuma telpas uzraudzībā un valstu parlamentu un Eiropas Parlamenta politisko atbildību attiecībā uz tiem piešķirto pilnvaru ievērošanu un īstenošanu likumdošanas procesā, ir nepieciešams , lai Eiropols ir būtu pilnībā atbildīga un pārredzama iekšēja organizācija, ir nepieciešams, Tādēļ , ņemot vērā LESD 88. pantu, noteikt procedūras, kā saskaņā ar noteikumiem par parlamentu sadarbību, kuri paredzēti 1. protokola (Par valstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā) II sadaļā, un pienācīgi ņemot vērā nepieciešamību garantēt operatīvās informācijas konfidencialitāti, būtu jānosaka procedūras Eiropola veikto darbību kontrolei , ko veic Eiropas Parlaments kopā ar valstu parlamentiem pārrauga Eiropola darbības, pienācīgi ņemot vērā nepieciešamību garantēt operatīvās informācijas konfidencialitāti. [Gr. 42]

(49) Eiropola darbiniekiem piemēro Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumus un Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, kas noteikti Regulā (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 (10). Eiropolam vajadzētu varēt nodarbināt darbiniekus no dalībvalstu kompetentajām iestādēm kā pagaidu darbiniekus, kuru dienesta laiks būtu jāierobežo, lai saglabātu rotācijas principu, jo darbinieku sekojoša reintegrācija savas kompetentās iestādes dienestā veicina ciešu sadarbību starp Eiropolu un dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Dalībvalstīm būtu jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai nodrošinātu, ka darbinieki, kas kā pagaidu darbinieki tiek nodarbināti Eiropolā, beidzoties minētajam dienestam Eiropolā, varētu atgriezties valsts civildienestā, kuram tie ir piederīgi.

(50) Ņemot vērā Eiropola uzdevumu būtību un izpilddirektora lomu, pirms viņa iecelšanas amatā, kā arī pirms tiek pagarināts viņa pilnvaru termiņš, izpilddirektoru var aicināt izpilddirektors būtu jāaicina uzstāties Eiropas Parlamenta kompetentajā komitejā ar paziņojumu apvienotajā parlamentārās kontroles grupā un atbildēt uz tās jautājumiem. Izpilddirektoram apvienotā parlamentārās kontroles grupa un Padome būtu jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei gada darbības pārskats jāiepazīstina arī ar ikgadējo pārskatu . Turklāt Eiropas Parlamentam vajadzētu varēt uzaicināt izpilddirektoru ziņot par savu uzdevumu izpildi. [Gr. 43]

(51) Lai nodrošinātu Eiropola pilnīgu autonomiju un neatkarību, tam būtu jāpiešķir autonoms budžets, kura ieņēmumu būtisko daļu veido iemaksa no Savienības budžeta. Savienības budžeta procedūra būtu jāpiemēro attiecībā uz Savienības iemaksu un visām citām subsīdijām, ko piešķir no Savienības vispārējā budžeta. Finanšu pārskatu revīzija būtu jāveic Revīzijas palātai.

(52) Eiropolam būtu jāpiemēro Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (11) (Finanšu regula).

(53) Eiropolam būtu jāpiemēro Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Regula (EK) Nr. 1073/1999 (12).

(54) Eiropols apstrādā datus, kam ir nepieciešama īpaša aizsardzība, jo tie ietver ES klasificētu informāciju un sensitīvu neklasificētu informāciju. Tādēļ Eiropolam būtu jāizstrādā noteikumi par šādas informācijas konfidencialitāti un apstrādi, ņemot vērā pamatprincipus un minimuma standartus, kas paredzēti Padomes Lēmumā 2011/292/ES par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai (13).

(55) Ir lietderīgi regulāri izvērtēt šīs regulas piemērošanu.

(56) Mītnes nolīgumā būtu jānosaka nepieciešamie noteikumi par Eiropola izvietošanu dalībvalstī, kurā ir tā mītne – Nīderlandē, un visam Eiropola personālam un viņu ģimenes locekļiem piemērojamie īpašie noteikumi. Turklāt uzņēmējai dalībvalstij būtu jānodrošina labākie iespējamie apstākļi Eiropola labai darbībai, tostarp skolas bērniem un transports, lai tādējādi piesaistītu augsta līmeņa cilvēkresursus no iespējami plašas ģeogrāfiskās teritorijas. [Gr. 44]

(57) Ar šo regulu izveidotais Eiropols aizstāj Eiropolu, kas izveidots ar Lēmumu 2009/371/TI un CEPOL , kas izveidota ar Lēmumu 2005/681/TI, un ir to pēctecis. Tādēļ tam vajadzētu būt tiesību un saistību pārņēmējam attiecībā uz visiem to līgumiem, tostarp darba līgumiem, saistībām un iegūto īpašumu. Starptautiskie nolīgumi, kurus noslēdzis Eiropols, kas izveidots, pamatojoties uz Lēmumu 2009/371/TI, un CEPOL , kas izveidota, pamatojoties uz Lēmumu 2005/681/TI, paliek spēkā, izņemot CEPOL noslēgto mītnes nolīgumu. [Gr. 45]

(58) Lai Eiropols varētu arī turpmāk, cik iespējams, labi pēc iespējas labāk pildīt tā Eiropola uzdevumus, kas izveidots, pamatojoties uz Lēmumu 2009/371/TI, un CEPOL uzdevumus, kas izveidota, pamatojoties uz Lēmumu 2005/681/TI, būtu jāparedz pārejas pasākumi, jo īpaši attiecībā uz valdi un izpilddirektoru un Eiropola budžeta daļas nodalīšanu apmācībai trīs gadus pēc šīs regulas stāšanās spēkā. [Gr. 46]

(59) Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi – proti, izveidot vienību, kas ir atbildīga par tiesībaizsardzības sadarbību un apmācību Savienības līmenī – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka minētās rīcības mēroga un iedarbības dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai. [Gr. 47]

(60) [Saskaņā ar 3. pantu 21. Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un LESD, minētās dalībvalstis ir paziņojušas, ka vēlas piedalīties šīs regulas pieņemšanā un piemērošanā] VAI [Neskarot 4. pantu 21. Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots LES un LESD, minētās dalībvalstis nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un tām šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro].

(61) Saskaņā ar 1. un 2. pantu 22. Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots LES un LESD, Dānija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un Dānijai šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro.

(62) Šajā regulā ir ievērotas pamattiesības un respektēti principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, īpaši tiesības uz personas datu aizsardzību un tiesības uz privātumu, ko aizsargā Hartas 8. un 7. pants, kā arī LESD 16. pants,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

I nodaļa

VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI UN EIROPOLA MĒRĶI

1. pants

Eiropas Savienības Aģentūras tiesībaizsardzības sadarbībai un apmācībai izveide [Gr. 48]

1. Ar šo izveido Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai un apmācībai (Eiropolu), lai uzlabotu savstarpējo sadarbību starp tiesībaizsardzības iestādēm Eiropas Savienībā un lai stiprinātu un atbalstītu to darbības, kā arī sniegtu saskanīgu Eiropas apmācību politiku. [Gr. 49]

2. Ar šo regulu izveidotais Eiropols aizstāj Eiropolu, kas izveidots ar Lēmumu 2009/371/TI, un CEPOL , kas izveidota ar Lēmumu 2005/681/TI, un ir to tā tiesību un saistību pārņēmējs.

2.a Eiropols katrā dalībvalstī sadarbojas ar vienu valsts vienību, kuru izveido vai izraugās saskaņā ar 7. pantu. [Gr. 51]

2. pants

Definīcijas

Šajā regulā:

(a) “dalībvalstu kompetentās iestādes” ir visas dalībvalstīs pastāvošas policijas iestādes un citi tiesībaizsardzības dienesti publiskās institūcijas ,, kas saskaņā ar piemērojamiem valsts tiesību aktiem ir atbildīgi atbildīgas par Eiropola kompetencē esošu noziedzīgu nodarījumu novēršanu un apkarošanu; [Gr. 52]

(b) “analīze” ir datu apkopošana, apstrāde vai izmantošana rūpīga informācijas pārbaude, lai atklātu tās konkrēto nozīmi un īpašās iezīmes ar mērķi palīdzēt kriminālizmeklēšanām kriminālizmeklēšanā un veikt jebkuru citu 4. pantā uzskaitīto uzdevumu ; [Gr. 53]

(c) “Savienības struktūras” ir iestādes, vienības, misijas, biroji un aģentūras, kas izveidotas ar LES un LESD vai uz to pamata;

(d) “tiesībaizsardzības amatpersonas” ir policijas, muitas un citu attiecīgo dienestu amatpersonas, tostarp to Savienības struktūru amatpersonas, kas ir atbildīgas par smagās noziedzības, kas skar divas vai vairāk dalībvalstis, terorisma un tādu noziedzības veidu, kas skar vispārējās intereses, uz kurām attiecas Savienības politika, novēršanu un apkarošanu un par krīžu civilu pārvarēšanu un starptautiskiem policijas pasākumiem saistībā ar lieliem notikumiem;

(e) “trešās valstis” ir valstis, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis;

(f) “starptautiskās organizācijas” ir starptautiskas organizācijas un tām pakārtotas struktūras, kas ir publisko tiesību subjekti, vai citas struktūras, kas ir izveidotas ar divu vai vairāku valstu nolīgumu vai uz tāda nolīguma pamata;

(g) “privātās puses” ir saskaņā ar dalībvalsts vai trešās valsts tiesību aktiem izveidotas vienības un struktūras, jo īpaši uzņēmējsabiedrības un uzņēmumi, uzņēmēju apvienības, bezpeļņas organizācijas un citas juridiskās personas, kas nav iekļautas f) punktā;

(h) “privātpersonas” ir visas fiziskās personas;

(i) “personas dati” ir visa informācija, kas attiecas uz identificētu vai identificējamu fizisku personu, kura turpmāk tiek dēvēta par “datu subjektu”; identificējama persona ir persona, kuru var tieši vai netieši identificēt, īpaši atsaucoties uz identifikācijas numuru vai vienu vai vairākiem šai personai raksturīgiem fiziskās, fizioloģiskās, ģenētiskās, garīgās, saimnieciskās, kultūras vai sociālās identitātes faktoriem;

(j) “personas datu apstrāde”, turpmāk tekstā – “apstrāde”, ir visas tādas darbības vai darbību kopums, ko veic ar personas datiem, ar vai bez automatizētiem līdzekļiem, piemēram, vākšana, reģistrēšana, organizēšana, glabāšana, pielāgošana vai pārveidošana, izgūšana, aplūkošana, izmantošana, izpaušana – izmantojot nosūtīšanu, izplatīšanu vai citādi darot pieejamus, – saskaņošana vai kombinēšana, piekļuves liegšana tiem, to dzēšana vai iznīcināšana;

(k) “saņēmējs” ir fiziska vai juridiska persona, publiska iestāde institūcija , aģentūra vai jebkāda cita iestāde institūcija , kurai izpauž datus, vai nu tā būtu trešā puse vai nē; iestādes, kas var saņemt datus saistībā ar konkrētu izmeklēšanu, tomēr neuzskata par saņēmējiem ne ; [Gr. 55]

(l) “personas datu pārsūtīšana” ir personas datu paziņošana, tos aktīvi darot pieejamu ierobežota skaita identificētu pušu starpā, ja nosūtītājs zina, ka saņēmējs piekļūs personas datiem, vai viņam ir nolūks sniegt saņēmējam šādu piekļuvi,

(m) “personas datu kartotēka”, turpmāk tekstā – “kartotēka” ir jebkurš sakārtots personas datu kopums, kurā tādi dati ir pieejami saskaņā ar īpašiem kritērijiem – centralizētiem, decentralizētiem vai izkliedētiem, pamatojoties uz funkcionālu vai ģeogrāfisku motivāciju;

(n) “datu subjekta piekrišana” ir jebkura brīva, brīvi sniegta konkrēta , skaidra un apzināta norāde uz datu subjekta vēlmēm vēlmju izpausme , ar kuru datu subjekts viņš skaidri un nepārprotami sniedz piekrišanu savu personas datu apstrādei; [Gr. 56]

(o) “administratīvie personas dati” ir visi personas dati, ko apstrādā Eiropols, izņemot tos datus, kurus apstrādā 3. panta 1. un 2. punktā noteiktajiem mērķiem.

3. pants

Mērķi

1. Eiropols atbalsta un stiprina dalībvalstu kompetento iestāžu darbības un to savstarpējo sadarbību, novēršot un apkarojot smago noziedzību, organizēto noziedzību, terorismu un citus I pielikumā minētos smagās noziedzības veidus kas skar divas vai vairākas dalībvalstis, terorismu un noziedzības veidus, kas skar vispārējās intereses, uz kurām attiecas Savienības politika, kā norādīts 1. pielikumā , tā, ka ir nepieciešama kopēja dalībvalstu pieeja, ņemot vērā minēto nodarījumu mērogu, nozīmīgumu un sekas ; [Gr. 57]

2. Eiropols arī atbalsta un stiprina dalībvalstu kompetento iestāžu darbības un to savstarpējo sadarbību, novēršot un apkarojot citus noziedzīgus nodarījumus, kas ir saistīti ar 1. punktā minētajiem nodarījumu veidiem. Par saistītiem noziedzīgiem nodarījumiem uzskata:

(a) noziedzīgus nodarījumus, kas izdarīti, lai sagādātu līdzekļus tādu noziedzīgu nodarījumu izdarīšanai, kuri ir Eiropola kompetencē;

(b) noziedzīgus nodarījumus, kas izdarīti, lai veicinātu vai veiktu tādus noziedzīgus nodarījumus, kuri ir Eiropola kompetencē;

(c) noziedzīgus nodarījumus, kas izdarīti, lai nodrošinātu tādu noziedzīgu nodarījumu nesodāmību, kuri ir Eiropola kompetencē.

3. Eiropols atbalsta, izstrādā, sniedz un koordinē tiesībaizsardzības amatpersonu apmācības pasākumus. [Gr. 58]

II nodaļa

UZDEVUMI SAISTĪBĀ AR TIESĪBAIZSARDZĪBAS SADARBĪBU

4. pants

Uzdevumi

1. Eiropols ir Eiropas Savienības aģentūra, kas saskaņā ar šo regulu veic šādus uzdevumus:

(a) vāc, glabā, apstrādā, analizē informāciju un veic tās apmaiņu;

(b) ar 7. pantā minēto Eiropola valsts vienību starpniecību nekavējoties paziņo dalībvalstu kompetentajām iestādēm informāciju, kas attiecas uz tām, un informē par saiknēm jebkādu saikni starp noziedzīgiem nodarījumiem; [Gr. 59]

(c) koordinē, organizē un īsteno izmeklēšanas un operatīvo darbību, i) kuru kopīgi veic dalībvalstu kompetentās iestādes vai nu dalībvalstu jau sāktā izmeklēšanā, vai arī pēc Eiropola pieprasījuma dalībvalstij sākt kriminālizmeklēšanu ; vai [Gr. 60] ii) kopēju izmeklēšanas grupu kontekstā saskaņā ar 5. pantu, attiecīgā gadījumā sadarbojoties ar Eurojust;

(d) piedalās kopējās izmeklēšanas grupās, kā arī ierosina to izveidi saskaņā ar 5. pantu;

(e) sniedz dalībvalstīm informāciju un analītisku atbalstu saistībā ar lieliem starptautiskiem notikumiem;

(f) sagatavo draudu novērtējumus, stratēģisko un operatīvo analīzi un vispārējās situācijas ziņojumus;

(g) attīsta speciālās zināšanas par noziedzības novēršanas metodēm, izmeklēšanas procedūrām un tehniskajām un kriminālistikas metodēm, veic to apmaiņu un popularizēšanu, un sniegt padomus dalībvalstīm;

(h) sniedz tehnisku un finansiālu atbalstu dalībvalstu pārrobežu operācijām un izmeklēšanām, tostarp kopējām izmantojot 5. pantā minētās apvienotās izmeklēšanas grupām grupas ; [Gr. 61]

(i) sadarbībā ar dalībvalstu mācību iestāžu tīklu, kā noteikts III nodaļā, atbalsta, izstrādā, sniedz, koordinē un īsteno tiesībaizsardzības amatpersonu apmācību; [Gr. 62]

(j) sniedz Savienības struktūrām, kas izveidotas, balstoties uz Līguma V sadaļu, un Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai (OLAF) kriminālos izlūkdatus un analītisko atbalstu to kompetences jomās; [Gr. 63]

(k) sniedz informāciju un atbalstu ES krīzes pārvaldības struktūrām un ES krīzes pārvaldības misijām, kas izveidotas, pamatojoties uz Līgumu par Eiropas Savienību;

(l) attīsta Savienības specializētās zinātības centrus dažu noziedzības veidu apkarošanai, uz kuriem attiecas Eiropola mērķi, īpaši Eiropas Kibernoziedzības centru.

(la) palīdzēt dalībvalstīs notiekošajās izmeklēšanās, jo īpaši, pārsūtot valsts vienībām visu attiecīgo informāciju; [Gr. 64]

2. Eiropols sniedz stratēģisko analīzi un draudu novērtējumus, lai palīdzētu Padomei un Komisijai noteikt Savienības stratēģiskās un operatīvās prioritātes cīņai pret noziedzību. Eiropols palīdz arī minēto prioritāšu operatīvajā īstenošanā.

3. Eiropols sniedz stratēģiskus izlūkdatus, lai palīdzētu efektīvi un lietderīgi izmantot valstu un Savienības līmenī operatīvo darbību īstenošanai pieejamos resursus, un atbalstu šādām darbībām.

4. Eiropols darbojas kā centrālais birojs euro viltošanas apkarošanā saskaņā ar Lēmumu 2005/511/TI (14). Eiropols arī veicina to pasākumu koordinēšanu, kurus veic dalībvalstu kompetentās iestādes, lai cīnītos pret euro viltošanu, vai veicina koordinēšanu saistībā ar kopējām izmeklēšanas grupām, atbilstīgā gadījumā sadarbojoties ar Savienības struktūrām un trešo valstu iestādēm.

4.a Eiropols nepiemēro piespiedu līdzekļus. [Gr. 65]

5. pants

Dalība kopējās izmeklēšanas grupās

1. Eiropols var piedalīties pasākumos, ko veic kopējas izmeklēšanas grupas saistībā ar noziegumiem, uz kuriem attiecas Eiropola mērķi.

2. Eiropols var robežās, kādas kas noteiktas to dalībvalstu tiesību aktos, kurās darbojas kopējā apvienotā izmeklēšanas grupa, piedalīties visās darbībās un informācijas apmaiņā ar visiem kopējās apvienotās izmeklēšanas grupas locekļiem. Eiropola amatpersonas nepiedalās piespiedu līdzekļu piemērošanā. [Gr. 66]

3. Ja Eiropolam ir pamats uzskatīt, ka kopējas izmeklēšanas grupas izveide dotu pievienoto vērtību izmeklēšanā, tas var to ierosināt attiecīgajām dalībvalstīm un veikt pasākumus, lai palīdzētu izveidot kopēju izmeklēšanas grupu.

3.a Par Eiropola līdzdalību apvienotā izmeklēšanas grupā vienojas šajā grupā iesaistītās dalībvalstu kompetentās iestādes, un tai jābūt reģistrētai dokumentā, ko iepriekš parakstījis Eiropola direktors un ko pievieno attiecīgajam līgumam par apvienotas izmeklēšanas grupas izveidi. [Gr. 67]

3.b Šā panta 3.a punktā minētajā pielikumā paredz nosacījumus Eiropola amatpersonu dalībai apvienotajās izmeklēšanas grupās, tostarp noteikumus par šo amatpersonu privilēģijām un imunitāti, kā arī atbildību, ko rada iespējama šo amatpersonu darbība, kura neatbilst normatīvajiem aktiem. [Gr. 68]

3.c Attiecībā uz jebkādiem pārkāpumiem, kas pastrādāti pret apvienotā izmeklēšanas grupā iesaistītām Eiropola amatpersonām vai ko tās ir pastrādājušas, šīm amatpersonām piemēro dalībvalsts, kurā darbojas attiecīgā apvienotā izmeklēšanas grupa, tiesību aktus, ko piemēro apvienotās izmeklēšanas grupas locekļiem, kuri veic identiskus pienākumus attiecīgajā dalībvalstī. [Gr. 69]

3.d Apvienotā izmeklēšanas grupā iesaistītās Eiropola amatpersonas drīkst ar šīs grupas locekļiem veikt tādas informācijas apmaiņu, kura iegūta no Eiropola datu uzglabāšanas sistēmām. Ņemot vērā to, ka šādai informācijas apmaiņai ir nepieciešama 7. pantā minētā tiešā saziņa, Eiropols vienlaicīgi informē Eiropola valsts vienības apvienotajā izmeklēšanas grupā pārstāvētajās dalībvalstīs un Eiropola valsts vienības dalībvalstīs, kas sniegušas attiecīgo informāciju. [Gr. 70]

3.e Informāciju, ko Eiropola amatpersona ieguvusi, piedaloties apvienotā izmeklēšanas grupā, var iekļaut jebkurā Eiropola datu glabāšanas sistēmā, izmantojot Eiropola valsts vienības, ja kompetentā iestāde, kas sniegusi attiecīgo informāciju, tam piekrīt un uzņemas par to atbildību. [Gr. 71]

4. Eiropols nepiemēro piespiedu līdzekļus.

6. pants

Eiropola pieprasījumi uzsākt kriminālizmeklēšanu

1. Konkrētos gadījumos, ja kad Eiropols uzskata, ka par noziegumu, uz kuru attiecas tā mērķi, būtu jāsāk kriminālizmeklēšana par noziegumu, uz kuru attiecas tā mērķi, tas informē Eurojust. [Gr. 72]

2. Vienlaikus Eiropols pieprasa var pieprasīt attiecīgo dalībvalstu valsts vienībām, kas izveidotas, pamatojoties uz 7. panta 2. punktu, uzsākt, veikt vai koordinēt kriminālizmeklēšanu. [Gr. 73]

2.a Ja rodas aizdomas par ļaunprātīgu uzbrukumu divu vai vairāku dalībvalstu vai Savienības institūciju tīklam un informācijas sistēmai, kuru veic valstisks vai nevalstisks dalībnieks, kas atrodas trešās valstīs, Eiropols uzsāk izmeklēšanu pēc savas iniciatīvas. [Gr. 74]

3. Dalībvalstis pienācīgi izskata šādus pieprasījumus un ar savu valsts vienības vienību starpniecību nekavējoties informē Eiropolu par izmeklēšanas sākšanu to, vai tiks sākta izmeklēšana . [Gr. 75]

4. Ja attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes nolemj nepildīt Eiropola pieprasījumu, tās viena mēneša laikā kopš pieprasījuma saņemšanas informē Eiropolu par šāda lēmuma pamatojumu. Pamatojumu var nesniegt, ja tā sniegšana

(a) kaitētu būtiskām valsts drošības interesēm; vai

(b) apdraudētu uzsāktas izmeklēšanas panākumus vai personu drošību.

5. Eiropols informē Eurojust par dalībvalsts kompetentās iestādes lēmumu sākt izmeklēšanu vai atteikties to sākt.

7. pants

Dalībvalstu sadarbība ar Eiropolu

1. Dalībvalstis un Eiropols sadarbojas ar Eiropolu tā Eiropola uzdevumu pildīšanā. [Gr. 76]

2. Katra dalībvalsts izveido vai norīko valsts vienību, kas darbojas kā sadarbības koordinācijas struktūra institūcija starp Eiropolu un dalībvalstu izraudzītajām kompetentajām iestādēm, kā arī ar tiesībaizsardzības amatpersonu mācību iestādēm. Katra dalībvalsts ieceļ kādu amatpersonu par izraugās savas valsts vienības vadītāju. [Gr. 77]

3. Dalībvalstis nodrošina, ka to valsts vienības spēj pildīt savus uzdevumus, kas noteikti šajā regulā, īpaši, ka tām ir piekļuve valsts tiesībaizsardzības datubāzēm.

4. Valsts vienība ir vienīgā Eiropola un attiecīgās dalībvalsts kompetento iestāžu sadarbības institūcija. Tomēr Eiropols var tieši sadarboties ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm saistībā ar šo kompetento iestāžu veiktām konkrētām izmeklēšanām ar nosacījumu, ka šāda tieša saziņa rada pievienoto vērtību, lai sekmīgi pabeigtu izmeklēšanu, un ir saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem . Šādā gadījumā Eiropols nekavējoties iepriekš informē valsts vienību un par šādas saziņas nepieciešamību. Eiropols pēc iespējas drīzāk iesniedz visas tās informācijas kopiju, kuras apmaiņa notikusi tiešajā saziņā starp Eiropolu un attiecīgajām kompetentajām iestādēm ar kuru notikusi apmaiņa, izmantojot minēto tiešo saziņu . [Gr. 78]

5. Dalībvalstis ar savas valsts vienības vai dalībvalsts kompetentās iestādes starpniecību jo īpaši [Gr. 79]

(a) pēc savas iniciatīvas sniedz Eiropolam informāciju un izlūkdatus , kas nepieciešama tā mērķu izpildei. Tostarp Eiropolam nekavējoties sniedz informāciju, kas attiecas uz noziedzības jomām, kuras Savienība atzīst par prioritārām. Turklāt sniedz arī informācijas divpusējās vai daudzpusējās apmaiņas ar citu dalībvalsti vai dalībvalstīm kopiju, ciktāl apmaiņa attiecas uz noziedzību, uz kuru attiecas Eiropola mērķi nepieciešami tā uzdevumu veikšanai, un atbild uz Eiropola informācijas, izlūkdatu un konsultāciju pieprasījumiem ; Neskarot dalībvalstu pienākumus, kas tām ir noteikti attiecībā uz likumības un kārtības uzturēšanu un iekšējās drošības sargāšanu, valsts vienībai nevienā konkrētā gadījumā nav pienākuma sniegt informāciju vai izlūkdatus, ja to sniegšana: (i) apdraudētu svarīgas valsts drošības intereses; (ii) apdraudētu notiekošas izmeklēšanas veiksmīgu norisi vai indivīdu drošību; vai (iii) atklātu informāciju par organizācijām vai konkrētām izlūkdarbībām valsts drošības jomā; [Gr. 80]

(b) nodrošina visu dalībvalstu attiecīgo kompetento iestāžu un dalībvalstīs esošo tiesībaizsardzības amatpersonu mācību iestāžu efektīvu saziņu un sadarbību ar Eiropolu; [Gr. 81]

(c) vairo informētību par Eiropola pasākumiem. [Gr. 82]

(ca) prasa Eiropolam sniegt attiecīgu informāciju, kas var atvieglot izmeklēšanu, kuru veic izraudzītās kompetentās iestādes; [Gr. 83]

(cb) nodrošina efektīvu saziņu un sadarbību ar kompetentajām iestādēm; [Gr. 84]

(cc) nodrošina to, ka, veicot jebkādu informācijas apmaiņu ar Eiropolu, tiek ievēroti attiecīgie tiesību akti. [Gr. 85]

6. Valsts vienību vadītāji regulāri tiekas, īpaši lai apspriestu un risinātu problēmas, kas rodas saistībā ar to operatīvo sadarbību ar Eiropolu.

7. Katra dalībvalsts nosaka valsts vienības organizāciju un personālu atbilstīgi savas valsts tiesību aktiem.

8. Dalībvalstu valsts vienību un kompetento iestāžu izdevumus saziņai ar Eiropolu sedz dalībvalstis un, izņemot savienojuma izmaksas, tos neiekasē no Eiropola.

9. Dalībvalstis nodrošina visu to sistēmu augstāko iespējamo drošības minimuma līmeni, kuras izmanto savienojumam saziņai ar Eiropolu. [Gr. 86]

10. Katru gadu Eiropols izstrādā pārskatu, kurā ietver informāciju par to, kādu informāciju par to, kā ikviena dalībvalsts veic informācijas apmaiņu saskaņā ar 5. punkta a) apakšpunktu katra dalībvalsts sniegusi un kādā apjomā, un informāciju par tās valsts vienības sniegumu. Valde šo pārskatu analizē, lai nepārtraukti uzlabotu sadarbību starp Eiropolu un dalībvalstīm. Gada pārskatu nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai un valstu parlamentiem. [Gr. 229]

8. pants

Sadarbības koordinatori

1. Katra valsts vienība norīko uz Eiropolu vismaz vienu sadarbības koordinatoru. Ja vien šajā regulā nav paredzēts citādi, uz sadarbības koordinatoriem attiecas tās dalībvalsts tiesību akti, kura tos norīkojusi.

2. Sadarbības koordinatori Eiropolā veido valsts sadarbības koordinācijas birojus, un valsts vienības Eiropolā tiem sniedz norādījumus saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kura koordinatoru norīkojusi, un saskaņā ar noteikumiem, kuri piemērojami Eiropola administrācijai.

3. Sadarbības koordinatori piedalās informācijas apmaiņā starp Eiropolu nodod informāciju no savām valsts vienībām Eiropolam un to dalībvalstīm un no Eiropola valsts vienībām . [Gr. 87]

4. Sadarbības koordinatori piedalās informācijas apmaiņā starp to dalībvalstīm un citu dalībvalstu sadarbības koordinatoriem saskaņā ar saviem valsts tiesību aktiem. Eiropola infrastruktūru šādai divpusējai apmaiņai saskaņā ar valsts tiesību aktiem var izmantot arī attiecībā uz noziegumiem, uz kuriem neattiecas Eiropola mērķi. Valde nosaka sadarbības koordinatoru tiesības un pienākumus attiecībā uz Eiropolu. Ikviena šāda informācijas apmaiņa notiek saskaņā ar Savienības un valstu tiesību aktiem, jo īpaši — attiecīgi saskaņā ar Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 95/46/EK (15) . Eiropols apstrādā atbilstoši šim noteikumam saņemtos datus tikai tad, ja to var uzskatīt par likumīgu saņēmēju saskaņā ar valsts vai Savienības tiesību aktiem . [Gr. 88]

5. Saskaņā ar 65. pantu sadarbības koordinatori bauda privilēģijas un imunitāti, kas nepieciešama to uzdevumu pildīšanai.

6. Eiropols nodrošina, ka sadarbības koordinatori ir pilnībā informēti par visām Eiropola darbībām un tiek tajās iesaistīti tiktāl, ciktāl tas ir nepieciešams viņu uzdevumu pildīšanai.

7. Eiropols dalībvalstīm par brīvu nodrošina nepieciešamās telpas Eiropola mītnē un atbilstīgu atbalstu sadarbības koordinatoriem viņu uzdevumu veikšanai. Visas pārējās izmaksas, kas rodas saistībā ar sadarbības koordinatoru norīkošanu, tostarp sadarbības koordinatoriem vajadzīgo iekārtu izmaksas, sedz dalībvalsts, kas koordinatoru norīkojusi, ja vien budžeta iestāde pēc valdes ieteikuma nenolemj citādi.

III nodaļa

UZDEVUMI SAISTĪBĀ AR TIESĪBAIZSARDZĪBAS AMATPERSONU APMĀCĪBU

9. pants

Eiropola akadēmija

1. Ar šo regulu izveidotais Eiropola departaments, ko dēvē par Eiropola akadēmiju, atbalsta, izstrādā, sniedz un koordinē tiesībaizsardzības amatpersonu apmācību īpaši cīņā pret smago noziedzību, kas skar divas vai vairāk dalībvalstis, un terorismu, augsta riska sabiedriskās kārtības un sporta pasākumu pārvaldībā, Savienības nemilitāro misiju plānošanā un vadīšanā, kā arī tiesībaizsardzības vadībā un valodu prasmēs un jo īpaši,

(a) lai vairotu informētību un zināšanas par i) starptautiskiem un Savienības instrumentiem tiesībaizsardzības sadarbības jomā; ii) Savienības struktūrām, īpaši Eiropolu, Eurojust un Frontex , to darbību un lomu; iii) tiesībaizsardzības sadarbības tiesiskajiem aspektiem un praktiskajām zināšanām par piekļuvi informācijas kanāliem;

(b) lai veicinātu reģionālās un divpusējās sadarbības attīstību starp dalībvalstīm un starp dalībvalstīm un trešām valstīm;

(c) lai pievērstos konkrētām krimināltiesību vai policijas darbības tematiskajām jomām, ja apmācība Savienības līmenī var dot pievienoto vērtību;

(d) lai izstrādātu specifiskas kopīgas mācību programmas tiesībaizsardzības amatpersonām nolūkā tās apmācīt dalībai Savienības civilajās misijās;

(e) lai sniegtu atbalstu dalībvalstīm divpusējos tiesībaizsardzības spēju veidošanas pasākumos trešās valstīs;

(f) lai apmācītu mācībspēkus un palīdzētu uzlabot labu mācību praksi un veikt tās apmaiņu.

2. Eiropola akadēmija izstrādā un regulāri atjaunina mācību līdzekļus un metodoloģiju un tos pielieto mūžizglītības perspektīvā, lai stiprinātu tiesībaizsardzības amatpersonu prasmes. Eiropola akadēmija izvērtē minēto darbību rezultātus, lai uzlabotu turpmāko darbību kvalitāti, saskanīgumu un efektivitāti.

10. pants

Eiropola akadēmijas uzdevumi

1. Eiropola akadēmija sagatavo daudzgadu stratēģisko apmācības vajadzību analīzi un daudzgadu mācību programmas.

2. Eiropola akadēmija izstrādā un īsteno apmācības pasākumus un mācību produktus, kas var ietvert

(a) kursus, seminārus, konferences, tīmeklī bāzētus un e-mācību pasākumus;

(b) kopīgas mācību programmas, lai uzlabotu informētību, pievērstos trūkumiem un/vai veicinātu kopīgu pieeju attiecībā uz pārrobežu noziedzības parādībām;

(c) apmācības moduļus, kas ir pielāgoti progresīviem posmiem vai attiecīgajai mērķgrupai nepieciešamo prasmju sarežģītības līmeņiem, un koncentrējas vai nu uz konkrētu ģeogrāfisko zonu vai konkrētu noziedzības tematisko jomu vai konkrētu profesionālo iemaņu kopumu;

(d) tiesībaizsardzības amatpersonu apmaiņas un norīkojuma programmas, ņemot vērā uz darbību balstītu pieeju apmācībai.

3. Lai nodrošinātu saskanīgu Eiropas apmācības politiku civilo misiju un spēju veidošanas atbalstam trešās valstīs, Eiropola akadēmija

(a) novērtē esošo ar Savienību saistīto tiesībaizsardzības apmācības politikas un iniciatīvu ietekmi;

(b) izstrādā un sniedz apmācību, lai sagatavotu dalībvalstu tiesībaizsardzības amatpersonas dalībai civilās misijās, tostarp, lai sniegtu viņiem iespēju apgūt vajadzīgās valodu prasmes;

(c) izstrādā un sniedz apmācību tiesībaizsardzības amatpersonām no trešām valstīm, īpaši valstīm, kas kandidē uz pievienošanos Savienībai;

(d) pārvalda īpaši paredzētus Savienības Ārējās palīdzības fondus, lai palīdzētu trešām valstīm veidot spējas būtiskās politikas jomās saskaņā ar Savienības noteiktajām prioritātēm.

4. Eiropola akadēmija veicina tiesībaizsardzības apmācības dalībvalstīs un saistīto esošo Eiropas kvalitātes standartu savstarpēju atzīšanu.

11. pants

Apmācībai būtiska pētniecība

1. Eiropola akadēmija veicina tādas pētniecības attīstību, kas ir būtiska šajā nodaļā aptvertajiem mācību pasākumiem.

2. Eiropola akadēmija veicina un veido partnerattiecības ar Savienības struktūrām, kā arī ar valsts un privātām akadēmiskām iestādēm un veicina spēcīgāku partnerattiecību veidošanu starp universitātēm un tiesībaizsardzības mācību iestādēm dalībvalstīs. [Gr. 89]

IV nodaļa

EIROPOLA ORGANIZĀCIJA

12. pants

Eiropola administratīvā un pārvaldības struktūra

Eiropola administratīvo un pārvaldības struktūru veido

(a) valde, kas pilda 14. pantā izklāstītās funkcijas;

(b) izpilddirektors, kas veic 19. pantā paredzētos pienākumus;

(c) Apmācības zinātniskā komiteja saskaņā ar 20. pantu; [Gr. 90]

(d) vajadzības gadījumā jebkura cita padomdevēja struktūra, ko izveido valde saskaņā ar 14. panta 1. punkta p) apakšpunktu;

(e) vajadzības gadījumā izpildvalde saskaņā ar 21. un 22. pantu. [Gr. 91]

1. IEDAĻA

VALDE

13. pants

Valdes sastāvs

1. Valdē ir pa vienam pārstāvim no katras dalībvalsts un divi viens Komisijas pārstāvji pārstāvis , kuriem visiem ir tiesības balsot. [Gr. 92]

1.a Apvienotās parlamentārās kontroles grupas pārstāvim ir atļauts piedalīties valdes sanāksmēs novērotāja statusā. Šim pārstāvim nav balosošanas tiesību. [Gr. 93]

2. Valdes locekļus ieceļ, ņemot vērā to pieredzi publiskā vai privātā sektora organizāciju pārvaldībā un zināšanas par tiesībaizsardzības sadarbību.

3. Katru valdes locekli pārstāv aizstājējs, kuru , pamatojoties uz 13. panta 2. punktā minētajiem kritērijiem, ieceļ, ņemot vērā viņa pieredzi publiskā vai privātā sektora organizāciju pārvaldībā un zināšanas par valsts politiku tiesībaizsardzības amatpersonu apmācības jomā. Aizstājējs rīkojas kā loceklis visos jautājumos, kas ir saistīti ar tiesībaizsardzības amatpersonu apmācību pilntiesīgais valdes loceklis . Aizstājējs pārstāv valdes locekli viņa prombūtnes laikā. Loceklis pārstāv aizstājēju viņa prombūtnes laikā visos jautājumos kas ir saistīti ar tiesībaizsardzības amatpersonu apmācību. [Gr. 94]

4. Visas valdē pārstāvētās puses cenšas ierobežot savu pārstāvju mainību, lai nodrošinātu valdes darba nepārtrauktību. Visas puses tiecas panākt vīriešu un sieviešu līdzsvarotu pārstāvību valdē. [Gr. 95]

5. Valdes locekļu un to aizstājēju amata pilnvaru termiņš ir četri gadi. Šo termiņu var pagarināt. Pilnvaru laikam beidzoties vai atkāpšanās gadījumā locekļi paliek amatā līdz to atkārtotai iecelšanai vai nomaiņai atkarīgs no laikposma, kādu viņiem nosaka dalībvalsts, kas tos izraugās . [Gr. 96]

5.a Priekšsēdētājam palīdz valdes sekretariāts. Sekretariāts jo īpaši:

(a) ir cieši un nepārtraukti iesaistīts valdes darba organizēšanā, koordinēšanā un saskaņotības nodrošināšanā. Par sekretariāta darbu atbild priekšsēdētājs, un sekretariāts darbojas saskaņā ar viņa sniegtajiem norādījumiem;

(b) sniedz valdei administratīvo atbalstu, kas nepieciešams tās uzdevumu veikšanai. [Gr. 97]

5.b Ikviens valdes loceklis sava pilnvaru termiņa sākumā iesniedz interešu deklarāciju. [Gr. 98]

14. pants

Valdes funkcijas

1. Valde

(a) katru gadu ar locekļu divu trešdaļu balsu vairākumu saskaņā ar 15. pantu pieņem Eiropola darba programmu nākamajam gadam;

(b) ar locekļu divu trešdaļu balsu vairākumu saskaņā ar 15. pantu pieņem daudzgadu darba programmu;

(c) ar locekļu divu trešdaļu balsu vairākumu pieņem Eiropola gada budžetu un pilda citas funkcijas saistībā ar Eiropola budžetu saskaņā ar XI nodaļu;

(d) pieņem konsolidēto gada pārskatu par Eiropola darbībām , nosūta to apvienotajai parlamentārās kontroles grupai un to iepazīstina ar šo pārskatu, un to nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai, Revīzijas palātai, valstu parlamentiem un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam līdz nākamā gada 1. jūlijam to nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai, Revīzijas palātai un valstu parlamentiem. Konsolidēto gada darbības pārskatu publisko konsolidēto gada darbības pārskatu; [Gr. 99]

(e) pieņem Eiropolam piemērojamos finanšu noteikumus saskaņā ar 63. pantu;

(f) ņemot vērā Komisijas atzinumu, līdz 31. janvārim pieņem daudzgadu personāla politikas plānu;

(g) pieņem krāpšanas apkarošanas stratēģiju, kas ir samērīga ar krāpšanas riskiem, ņemot vērā īstenojamo pasākumu izmaksas un ieguvumus; [Gr. 100]

(h) pieņem noteikumus par interešu konfliktu novēršanu un pārvaldību attiecībā uz valdes un Apmācības zinātniskās komitejas saviem locekļiem; [Gr. 101]

(i) saskaņā ar 2. punktu attiecībā uz Eiropola personālu īsteno pilnvaras, kas Civildienesta noteikumos piešķirtas iestādei, kura ieceļ amatā, un kas pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība piešķirtas iestādei, kura pilnvarota slēgt darba līgumu (“iecēlējinstitūcijas pilnvaras”); [Gr. 102]

(j) pēc direktora ierosinājuma pieņem piemērotus īstenošanas noteikumus, lai īstenotu Civildienesta noteikumus un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību saskaņā ar Civildienesta noteikumu 110. pantu; [Gr. 103]

(k) ieceļ izpilddirektoru un izpilddirektora vietnieku un attiecīgā gadījumā pagarina viņu amata pilnvaru termiņu vai atceļ viņus no amata saskaņā ar 56. un 57. pantu;

(l) nosaka snieguma rādītājus un pārrauga izpilddirektora sniegumu, tostarp valdes lēmumu īstenošanu;

(m) saskaņā ar Civildienesta noteikumiem un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību ieceļ grāmatvedi, kas, pildot savus uzdevumus, ir funkcionāli neatkarīgs;

(n) ieceļ Apmācības zinātniskās komitejas locekļus; [Gr. 104]

(o) nodrošina pienācīgu reaģēšanu uz konstatējumiem un ieteikumiem, kas izriet no iekšējās vai ārējās revīzijas ziņojumiem un novērtējumiem, kā arī no Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja veiktās izmeklēšanas; [Gr. 105]

(p) pieņem visus lēmumus par Eiropola iekšējo struktūru izveidi un, ja nepieciešams, par to izmaiņām; [Gr. 106]

(q) pieņem savu reglamentu.

(qa) ieceļ datu aizsardzības inspektoru, kas savā darbībā ir neatkarīgs no valdes un atbild par datu apstrādes sistēmu izveidi un pārvaldību. [Gr. 107] Valde pēc Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja ierosinājuma saskaņā ar 46. panta 3. punkta f) apakšpunktu un ar divu trešdaļu tās locekļu balsu vairākumu var noteikt pagaidu vai galīgu apstrādes aizliegumu. [Gr. 108]

2. Saskaņā ar Civildienesta noteikumu 110. pantu valde pieņem lēmumu, kas pamatots ar Civildienesta noteikumu 2. panta 1. punktu un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 6. pantu, attiecīgās iecēlējinstitūcijas pilnvaras deleģējot izpilddirektoram un definējot nosacījumus šāda pilnvaru deleģējuma apturēšanai. Izpilddirektors ir pilnvarots minētās pilnvaras deleģēt tālāk.

Izņēmuma apstākļu dēļ valde var ar lēmumu uz laiku apturēt iecēlējinstitūcijas pilnvaru deleģējumu izpilddirektoram un izpilddirektora pastarpināti deleģētās pilnvaras un izpildīt tās pati vai deleģēt tās kādam no saviem locekļiem vai personāla loceklim, kurš nav izpilddirektors. [Gr. 109]

15. pants

Gada darba programma un daudzgadu darba programma

1. Valde katru gadu vēlākais līdz 30. novembrim pieņem gada darba programmu, pamatojoties uz izpilddirektora iesniegto projektu , ar ko ir iepazīstināta apvienotā parlamentārās kontroles grupa, un ņemot vērā Komisijas atzinumu. Valde to iesniedz Eiropas Parlamentam, nosūta apvienotajai parlamentārās kontroles grupai , Padomei, Komisijai un valstu parlamentiem un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam . [Gr. 110]

2. Gada darba programma ietver sīki izklāstītus mērķus un gaidāmos rezultātus, tostarp snieguma rādītājus. Tajā saskaņā ar budžeta līdzekļu sadales pēc darbības jomām un uz darbības jomām balstītas pārvaldības principiem ietver arī to finansējamo darbību aprakstu un norādi par katrai darbībai piešķirtiem finanšu līdzekļiem un cilvēkresursiem. Gada darba programma ir saskanīga ar atkarīga no daudzgadu darba programmu programmas , kas minēta 4. punktā. Tajā skaidri norāda uzdevumus, kuri ir pievienoti, mainīti vai svītroti salīdzinājumā ar iepriekšējo finanšu gadu. [Gr. 111]

3. Valde groza pieņemto gada darba programmu, ja Eiropolam tiek piešķirts jauns uzdevums.

Visus būtiskos grozījumus gada darba programmā pieņem ar to pašu procedūru kā sākotnējo ās pašas procedūras palīdzību, kuru izmanto sākotnējās gada darba programmu programmas pieņemšanai . Valde var deleģēt izpilddirektoram pilnvaras izdarīt nebūtiskus grozījumus gada darba programmā. [Gr. 112]

4. Valde arī pieņem daudzgadu darba programmu un katru gadu līdz 30. novembrim to atjaunina, ņemot vērā Komisijas atzinumu un pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu un valstu parlamentiem , kā arī ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju . [Gr. 114]

Pieņemto daudzgadu darba programmu nosūta Eiropas Parlamentam apvienotajai parlamentārās kontroles grupai un iepazīstina šo grupu ar minēto programmu, kā arī , nosūta to Padomei, Komisijai, valstu parlamentiem un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam . [Gr. 113]

Daudzgadu darba programmā ietver stratēģiskos mērķus un paredzētos rezultātus, tostarp snieguma rādītājus. Tajā ietver arī indikatīvo summu un darbinieku skaitu, kas katram mērķim piešķirti saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu un daudzgadu personāla politikas plānu. Tajā ietver stratēģiju attiecībām ar trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām, kas minētas 29. pantā.

Daudzgadu programmu īsteno ar gada darba programmu starpniecību un vajadzības gadījumā atjaunina, ņemot vērā ārējās un iekšējās izvērtēšanas rezultātus. Attiecīgā gadījumā šo izvērtējumu secinājumus atspoguļo arī nākamā gada darba programmā.

16. pants

Valdes priekšsēdētājs

1. Valde ievēl priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku no tās locekļu vidus. Priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku ievēl ar valdes locekļu divu trešdaļu balsu vairākumu.

Priekšsēdētāja vietnieks automātiski aizstāj priekšsēdētāju, ja viņš nevar pildīt savus pienākumus.

2. Priekšsēdētāja un priekšsēdētāja vietnieka amata pilnvaru termiņš ir četri pieci gadi. Minēto termiņu var atjaunot vienu reizi. Tomēr, ja viņi zaudē valdes locekļa statusu jebkurā viņu priekšsēdētāja vai priekšsēdētāja vietnieka pilnvaru brīdī, viņu pilnvaras automātiski beidzas tajā pašā dienā. [Gr. 115]

17. pants

Valdes sanāksmes

1. Priekšsēdētājs sasauc valdes sanāksmes.

2. Eiropola izpilddirektors piedalās jautājumu apspriešanā.

3. Valde regulārajās sanāksmēs pulcējas vismaz divreiz gadā. Turklāt tā sanāk arī pēc priekšsēdētāja iniciatīvas, Komisijas pieprasījuma vai vismaz trešās daļas locekļu pieprasījuma.

4. Valde var aicināt jebkuru personu, kuras viedoklis var būt svarīgs diskusijai, piedalīties sanāksmē kā novērotājam bez balsstiesībām.

4.a Apvienotās parlamentārās kontroles grupas pārstāvim ir atļauts piedalīties valdes sanāksmēs novērotāja statusā. [Gr. 116]

5. Valdes locekļiem var palīdzēt padomdevēji vai eksperti, ievērojot reglamenta noteikumus.

6. Eiropols nodrošina valdes sekretariātu.

18. pants

Balsošanas noteikumi

1. Neskarot 14. panta 1. punkta pirmās daļas a), b) un c) apakšpunktu un 14. panta 1. punkta 1.a daļu , 16. panta 1. punktu un 56. panta 8. punktu, valde pieņem lēmumus ar tās locekļu balsu vairākumu. [Gr. 117]

2. Katram loceklim ir viena balss. Ja kāds balsstiesīgais loceklis nepiedalās, viņa balsstiesības ir tiesīgs izmantot šā locekļa aizstājējs.

3. Priekšsēdētājs piedalās balsošanā.

4. Izpilddirektors balsošanā nepiedalās.

4.a Apvienotās parlamentārās kontroles grupas pārstāvis balsošanā nepiedalās. [Gr. 118]

5. Valdes reglamentā nosaka sīki izklāstītu balsošanas kārtību, jo īpaši nosacījumus, saskaņā ar kuriem kāds no locekļiem var darboties cita locekļa vārdā, un vajadzības gadījumā – visas prasības, kas saistītas ar kvorumu.

2. IEDAĻA

IZPILDDIREKTORS

19. pants

Izpilddirektora pienākumi

1. Izpilddirektors vada Eiropolu. Viņš atskaitās valdei.

2. Neskarot Komisijas, valdes vai izpildvaldes kompetenci, izpilddirektors, pildot savus pienākumus, ir neatkarīgs un nelūdz un nepieņem kādas valdības vai citas struktūras norādījumus.

3. Izpilddirektors pēc Eiropas Parlamenta pēc apvienotās parlamentārās kontroles grupas uzaicinājuma tam , uzstājoties tās sanāksmēs, regulāri ziņo par savu pienākumu izpildi. Padome var aicināt izpilddirektoru ziņot par savu pienākumu izpildi. [Gr. 119]

4. Izpilddirektors ir Eiropola juridiskais pārstāvis.

5. Izpilddirektors ir atbildīgs par to uzdevumu īstenošanu, kas Eiropolam uzdoti ar šo regulu. Jo īpaši izpilddirektora atbildībā ir:

(a) Eiropola darba ikdienas vadība;

(b) valdes pieņemto lēmumu īstenošana;

(c) gada darba programmas un daudzgadu darba programmas sagatavošana un iesniegšana valdei pēc apspriešanās ar Komisiju , ņemot vērā Komisijas atzinumu ; [Gr. 120]

(d) gada darba programmas un daudzgadu darba programmas īstenošana un ziņošana valdei par to īstenošanu;

(e) konsolidētā gada ziņojuma par Eiropola darbību sagatavošana un iesniegšana valdei apstiprināšanai;

(f) rīcības plāna sagatavošana, reaģējot uz secinājumiem, kas izriet no iekšējās vai ārējās revīzijas ziņojumiem un novērtējumiem, kā arī Eiropas biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) izmeklēšanām, un ziņošana par panākto progresu Komisijai – divreiz gadā un valdei – regulāri;

(g) Savienības finansiālo interešu aizsargāšana, piemērojot preventīvus pasākumus pret krāpšanu, korupciju un citādām nelikumīgām darbībām un, neskarot OLAF izmeklēšanas kompetenci, veicot efektīvas pārbaudes, un gadījumā, ja tiek atklāti pārkāpumi, atgūstot nepareizi izmaksātās summas un, vajadzības gadījumā, uzliekot iedarbīgus, samērīgus un atturošus administratīvus un finansiālus sodus;

(h) Eiropola krāpšanas apkarošanas stratēģiskās analīzes un interešu konfliktu novēršanas un pārvaldības stratēģijas sagatavošana un iesniegšana valdei apstiprināšanai; [Gr. 121]

(i) Eiropolam piemērojamo finanšu noteikumu projekta sagatavošana;

(j) Eiropola ieņēmumu un izdevumu tāmes projekta sagatavošana un tā budžeta izpilde;

(k) daudzgadu personāla politikas plāna sagatavošana un iesniegšana valdei pēc apspriešanās ar Komisiju , ņemot vērā Komisijas atzinumu ; [Gr. 122]

(ka) neskarot 14. panta 1. punkta j) apakšpunktu, to pilnvaru īstenošana attiecībā uz Eiropola personālu, kuras ar Civildienesta noteikumiem piešķirtas iecēlējinstitūcijai un kuras ar pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību piešķirtas institūcijai, kura pilnvarota slēgt darba līgumu (“iecēlējinstitūcijas pilnvaras”); [Gr. 123]

(kb) visu lēmumu pieņemšana par Eiropola iekšējo struktūru izveidi un, ja nepieciešams, par to izmaiņām; [Gr. 124]

(l) atbalsta sniegšana valdes priekšsēdētājam, gatavojoties valdes sanāksmēm;

(m) valdes regulāra informēšana par Savienības stratēģisko un operatīvo prioritāšu īstenošanu cīņā pret noziedzību.

3. IEDAĻA

APMĀCĪBAS ZINĀTNISKĀ KOMITEJA

20. pants

Apmācības zinātniskā komiteja

1. Apmācības zinātniskā komiteja ir neatkarīga padomdevēja struktūra, kas nodrošina Eiropola darba apmācības jomā zinātnisko kvalitāti un sniedz ievirzi šajā sakarā. Šajā nolūkā izpilddirektors agrīnā posmā iesaista Apmācības zinātnisko komiteju visu 14. pantā minēto dokumentu sagatavošanā, ciktāl tie attiecas uz apmācību.

2. Apmācības zinātniskajā komitejā ir vienpadsmit personas, kam ir augstākais akadēmiskais vai profesionālais statuss jomās, uz kurām attiecas šīs regulas III nodaļa. Valde ieceļ locekļus pēc pārredzama uzaicinājuma iesniegt pieteikumus un atlases procedūras, ko publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Valdes locekļi nav Apmācības zinātniskās komitejas locekļi. Apmācības zinātniskās komitejas locekļi ir neatkarīgi. Viņi nelūdz un nepieņem nevienas valdības vai jebkādas citas struktūras norādījumus.

3. Eiropols savā tīmekļa vietnē publisko un atjaunina Apmācības zinātniskās komitejas locekļu sarakstu.

4. Apmācības zinātniskās komitejas locekļu amata pilnvaru termiņš ir pieci gadi. Tas nav atjaunojams, un komitejas locekļus var atcelt no amata, ja viņi neatbilst neatkarīguma kritērijiem.

5. Apmācības zinātniskā komiteja ievēl savu priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku uz piecu gadu amata pilnvaru termiņu. Tā pieņem nostājas ar vienkāršu balsu vairākumu. To sasauc priekšsēdētājs līdz četrām reizēm gadā. Ja nepieciešams, priekšsēdētājs pēc savas ierosmes vai pēc vismaz četru komitejas locekļu lūguma sasauc ārkārtas sanāksmes.

6. Izpilddirektoru, izpilddirektora vietnieku apmācības jautājumos vai to attiecīgo pārstāvi aicina uz sanāksmēm kā novērotāju bez balsstiesībām.

7. Apmācības zinātniskajai komitejai palīdz sekretārs, kurš ir darbinieks, kuru izraudzījusies komiteja un iecēlis izpilddirektors.

8. Apmācības zinātniskā komiteja jo īpaši

(a) sniedz padomus izpilddirektoram un izpilddirektora vietniekam apmācības jautājumos par gada darba programmas un citu stratēģisko dokumentu izstrādi, lai nodrošinātu to zinātnisko kvalitāti un saskanīgumu ar attiecīgo Savienības nozaru politiku un prioritātēm;

(b) sniedz neatkarīgus atzinumus un padomus valdei jautājumos, kas ir tās kompetencē;

(c) sniedz neatkarīgus atzinumus un padomus par mācību programmu kvalitāti, izmantotajām mācību metodēm, iespējamiem mācību variantiem un zinātniskajiem sasniegumiem;

(d) veic visus citus konsultēšanas uzdevumus, kas attiecas uz Eiropola darba zinātniskajiem aspektiem saistībā ar apmācību un ko lūdz valde vai izpilddirektors vai izpilddirektora vietnieks apmācības jautājumos;

9. Apmācības zinātniskās komitejas gada budžetu piešķir atsevišķā Eiropola budžetu izdevumu pozīcijā. [Gr. 125]

4. IEDAĻA

IZPILDVALDE

21. pants

Izveide

Valde var izveidot izpildvaldi.

22. pants

Funkcijas un organizācija

1. Izpildvalde palīdz valdei.

2. Izpildvaldei ir šādas funkcijas:

(a) tā sagatavo lēmumus pieņemšanai valdē;

(b) kopā ar valdi tā nodrošina pienācīgu reaģēšanu uz konstatējumiem un ieteikumiem, kas izriet no iekšējās vai ārējās revīzijas ziņojumiem un novērtējumiem, kā arī no Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) izmeklēšanas ziņojumiem un ieteikumiem, kas izriet no OLAF veiktajām izmeklēšanām;

(c) neskarot izpilddirektora funkcijas, kas noteiktas 19. pantā, tā palīdz izpilddirektoram un dod padomus valdes lēmumu īstenošanā, lai pastiprinātu administratīvās pārvaldības uzraudzību.

3. Ja vajadzīgs, steidzamos gadījumos izpildvalde var pieņemt dažus provizoriskus lēmumus valdes vārdā, īpaši par administratīvās pārvaldības jautājumiem, tostarp iecēlējinstitūcijas pilnvaru deleģējuma apturēšanu.

4. Izpildvalde sastāv no valdes priekšsēdētāja, viena Komisijas pārstāvja valdē un trim citiem locekļiem, kurus ieceļ valde no savu locekļu vidus. Valdes priekšsēdētājs ir arī izpildvaldes priekšsēdētājs. Izpilddirektors piedalās izpildvaldes sanāksmēs, bet viņam nav balsstiesību.

5. Izpildvaldes locekļu amata pilnvaru termiņš ir četri gadi. Izpildvaldes locekļu pilnvaru termiņš beidzas vienlaikus ar to dalības termiņa izbeigšanos valdē.

6. Izpildvalde rīko vismaz vienu kārtējo sanāksmi trijos mēnešos. Turklāt tā sanāk pēc priekšsēdētāja iniciatīvas vai pēc tās locekļu lūguma.

7. Izpildvalde ievēro valdes noteikto reglamentu. [Gr. 126]

V nodaļa

INFORMĀCIJAS APSTRĀDE

23. pants

Informācijas avoti

1. Eiropols apstrādā vienīgi informāciju, ko tam sniegušas

(a) dalībvalstis saskaņā ar saviem valsts tiesību aktiem;

(b) Savienības struktūras, trešās valstis un starptautiskās organizācijas saskaņā ar VI nodaļu;

(c) privātas puses saskaņā ar 29. panta 2. punktu.

2. Eiropols var tieši izgūt un apstrādāt informāciju, tostarp personas datus, no publiski pieejamiem avotiem, piemēram, plašsaziņas līdzekļiem, tostarp interneta un publiskajiem datiem.

3. Eiropols var izgūt un apstrādāt informāciju, tostarp personas datus, no valsts, Savienības vai starptautiskām informācijas sistēmām, tostarp, izmantojot datorizētu tiešu piekļuvi, ciktāl to atļauj Savienības, starptautiskie vai valstu tiesību akti un ja ir iespējams pierādīt šādas piekļuves nepieciešamību un samērojamību ar Eiropola pilnvarās ietilpstošo uzdevumu izpildi . Attiecībā uz Eiropola piekļuvi šādai informācijai un tās izmantošanu piemēro attiecīgos Savienības, starptautisko vai valsts tiesību aktu noteikumus, ja tie paredz stingrākus piekļuves un izmantošanas noteikumus nekā šajā regulā paredzētie.

Noteikumos paredz informācijas izgūšanas un apstrādes mērķus, personas datu kategorijas, nolūkus, līdzekļus un izmantojamo procedūru, ievērojot piemērojamos datu aizsardzības tiesību aktus un principus. Piekļuvi šādām informācijas sistēmām piešķir vienīgi pienācīgi pilnvarotiem Eiropola darbiniekiem, ciktāl tas ir patiesi nepieciešams viņu uzdevumu pildīšanai un samērojams ar to . [Gr. 127]

24. pants

Informācijas apstrādes darbību nolūki

1. Ciktāl tas ir nepieciešams 3. panta 1. un 2. punktā pantā noteikto mērķu sasniegšanai, Eiropols apstrādā apstrādāt informāciju, tostarp personas datus.

Personas datus drīkst apstrādāt tikai , lai

(a) veiktu šķērspārbaudi nolūkā identificēt saiknes starp informāciju; i) personām, kuras tur aizdomās par tāda noziedzīga nodarījuma izdarīšanu vai līdzdalību tajā, kas ietilpst Eiropola kompetencē, vai kuras ir notiesātas par šādu noziedzīgu nodarījumu, ii) personām, par kurām ir faktiskas norādes vai pamatoti iemesli uzskatīt, ka tās izdarīs noziedzīgus nodarījumus ;

(b) veiktu stratēģisko vai tematisko analīzi;

(c) konkrētos gadījumos veiktu operatīvo analīzi.

Minētos uzdevumus veic saskaņā ar šādiem kritērijiem:

— pārbaudi, kas minēta a) apakšpunktā, veic, nodrošinot nepieciešamo datu aizsardzību un jo īpaši sniedzot pietiekamu pamatojumu informācijas pieprasīšanai un norādot tās mērķi. Veic arī nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tikai tās iestādes, kuras sākotnēji bijušas atbildīgas par datu vākšanu, var pēc tam tos mainīt;

— katrā c) apakšpunktā minētajā operatīvās analīzes gadījumā piemēro šādus īpašus drošības pasākumus: i) nosaka konkrētu mērķi; personas datus var apstrādāt tikai tad, ja tie attiecas uz konkrēto mērķi; ii) konkrēti pamato visu Eiropola darbinieku veikto šķērsatbilsmju konstatēšanas darbību nepieciešamību; datu izgūšanu pēc apspriešanās ierobežo līdz absolūti nepieciešamajam minimumam un konkrēti pamato; iii) datus var pārveidot tikai pilnvaroti darbinieki, kas atbild par attiecīgo mērķi, kuram dati sākotnēji tikuši apkopoti.

Eiropols šīs darbības pienācīgi dokumentē. Šī dokumentācija pēc pieprasījuma ir pieejama datu aizsardzības inspektoram un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam, lai pārliecinātos par datu apstrādes darbību likumību.

2. Personas datu kategorijas un datu subjektu kategorijas, kuru datus var vākt katrā konkrētā nolūkā, kas minēts 1. punktā, ir uzskaitītas 2. pielikumā.

2.a Izņēmuma gadījumos Eiropols var veikt īslaicīgu datu apstrādi nolūkā konstatēt, vai šie dati attiecas uz tā uzdevumu izpildi un ar kuru 1. punktā minēto mērķi tie ir saistīti. Valde, rīkojoties pēc direktora ieteikuma un pēc tam, kad tā ir apspriedusies ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, paredz nosacījumus šādu datu apstrādei, jo īpaši attiecībā uz piekļuvi šādiem datiem un to izmantošanu, kā arī datu uzglabāšanas un dzēšanas termiņus, kas nevar pārsniegt sešus mēnešus, pienācīgi ievērojot 34. pantā minētos principus.

2.b Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs izstrādā pamatnostādnes, norādot 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētos mērķus. [Gr. 128]

25. pants

Informācijas apstrādes darbību nolūka noteikšana

1. Dalībvalsts, Savienības struktūra, trešā valsts vai starptautiskā organizācija, kas Eiropolam sniedz informāciju, nosaka konkrētu un labi definētu mērķi, kādā ar kādu to apstrādā, kā minēts 24. pantā. Ja tā to nav izdarījusi, Eiropols lemj par šādas informācijas būtiskumu, kā arī par nolūku, kādā to apstrādā. Eiropols informāciju apstrādāt citā konkrētā un skaidri izteiktā nolūkā nekā tajā, kurā informācija tika sniegta, var vienīgi ar datu sniedzēja skaidri paustu atļauju saskaņā ar piemērojamiem tiesību aktiem . [Gr. 129]

2. Dalībvalstis, Savienības struktūras, trešās valstis un starptautiskās organizācijas informācijas pārsūtīšanas brīdī var norādīt vispārīgus vai konkrētus ierobežojumus piekļuvei vai izmantošanai, tostarp attiecībā uz dzēšanu vai iznīcināšanu. Ja šādu ierobežojumu nepieciešamība kļūst acīmredzama pēc pārsūtīšanas, tās attiecīgi informē Eiropolu. Eiropols ievēro šādus ierobežojumus.

3. Eiropols var noteikt jebkādus ierobežojumus dalībvalstu, Savienības struktūru, trešo valstu un starptautisko organizāciju piekļuvei informācijai, kas izgūta no publiski pieejamiem avotiem, vai šādas informācijas izmantošanai.

25.a pants

Datu aizsardzības ietekmes novērtējums

1. Pirms personas datu apstrādes darbību kopuma īstenošanas Eiropols novērtē paredzēto apstrādes sistēmu un procedūru ietekmi uz personas datu aizsardzību un informē Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju par novērtēšanas rezultātiem.

2. Novērtējumā ietver vismaz plānoto apstrādes darbību vispārīgu aprakstu, datu subjektu tiesību un brīvību apdraudējuma novērtējumu, pasākumus, kas paredzēti riska mazināšanai, drošības pasākumus, aizsardzības pasākumus un mehānismus, kas nodrošina personas datu aizsardzību un uzskatāmi pierāda, ka ir ievēroti šīs regulas noteikumi, ņemot vērā datu subjektu un citu attiecīgo personu tiesības un likumīgās intereses. [Gr. 130]

26. pants

Dalībvalstu un Eiropola darbinieku piekļuve informācijai, ko glabā Eiropols

1. Dalībvalstīm , ja tās var to pamatot ar vajadzību likumīgi pildīt savus uzdevumus, ir piekļuve visai informācijai, kas sniegta 24. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta nolūkos, un tās var veikt tajā meklēšanu, neskarot dalībvalstu, Savienības struktūru un trešo valstu un starptautisko organizāciju tiesības norādīt ierobežojumus attiecībā uz piekļuvi šādiem datiem un to izmantošanu. Dalībvalstis ieceļ tās kompetentās iestādes, kam ir atļauts veikt šādu meklēšanu.

2. Dalībvalstīm ir netieša piekļuve, pamatojoties uz “trāpījums ir”/“trāpījuma nav” sistēmu, informācijai, kas sniegta konkrētā nolūkā saskaņā ar 24. panta 1. punkta c) apakšpunkta nolūkos apakšpunktu , neskarot ierobežojumus, ko norādījušas informācijas sniedzējas dalībvalstis, Savienības struktūras un trešās valstis vai starptautiskās organizācijas saskaņā ar 25. panta 2. punktu. Ja ir iegūts trāpījums, Eiropols sāk procedūru, ar kuru var veikt tās informācijas apmaiņu, kura ģenerēja trāpījumu, saskaņā ar tās dalībvalsts informācijas sniedzēja Eiropolam lēmumu, kura sniedza informāciju Eiropolam un tādā apmērā, kāds nepieciešams attiecīgās dalībvalsts uzdevumu likumīgai izpildei .

3. Eiropola darbiniekiem, kurus atbilstīgi pilnvarojis Eiropola izpilddirektors, ir piekļuve Eiropola apstrādātajai informācijai tādā apmērā, kāds nepieciešams viņu pienākumu veikšanai.

3.a Eiropols saskaņā ar 43. pantu detalizēti reģistrē visus trāpījumus un skatīto informāciju. [Gr. 131]

27. pants

Eurojust un OLAF piekļuve Eiropola informācijai

1. Eiropols veic visus atbilstīgos pasākumus, lai Eurojust un Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) savu attiecīgo pilnvaru robežās varētu piekļūt visai informācijai, kas sniegta 24. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta nolūkos, un veikt tajā meklēšanu, neskarot dalībvalstu, Savienības struktūru un trešo valstu un starptautisko organizāciju tiesības norādīt ierobežojumus attiecībā uz piekļuvi šādiem datiem un to izmantošanu. Eiropolu informē, ja Eurojust vai OLAF veiktajā meklēšanā atklājas, ka ir atbilsme ar Eiropola apstrādāto informāciju.

2. Eiropols veic visus attiecīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka Eurojust un OLAF to attiecīgo tā pilnvaru robežās ir netieša piekļuve, pamatojoties uz “trāpījums ir”/“trāpījuma nav” sistēmu, informācijai, kas sniegta konkrētā nolūkā saskaņā ar 24. panta 1. punkta c) apakšpunkta nolūkos apakšpunktu , neskarot ierobežojumus, ko norādījušas informācijas sniedzējas dalībvalstis, Savienības struktūras un trešās valstis vai starptautiskās organizācijas saskaņā ar 25. panta 2. punktu. Ja ir iegūts trāpījums, Eiropols sāk procedūru, ar kuru var veikt tās informācijas apmaiņu, kura ģenerēja trāpījumu, saskaņā ar tās dalībvalsts, Savienības struktūras, trešās valsts vai starptautiskās organizācijas lēmumu, kura sniedza informāciju Eiropolam. Trāpījuma gadījumā Eurojust norāda, kuri dati tam ir vajadzīgi, un Eiropols drīkst dalīties ar datiem tikai tādā apmērā, ciktāl dati, kas rada trāpījumu, ir vajadzīgi tā uzdevumu likumīgai izpildei. Eiropols reģistrē, kāda informācija ir skatīta.

3. Informācijas meklēšanu saskaņā ar 1. un 2. punktu veic vienīgi lai noteiktu, vai attiecīgi Eurojust vai OLAF pieejamā informācija atbilst Eiropola apstrādātajai informācijai.

4. Eiropols meklēšanu saskaņā ar 1. un 2. punktu atļauj vienīgi pēc tam, kad ir saņēmis no Eurojust un OLAF informāciju par to, kuri valsts locekļi, vietnieki, palīgi, kā arī Eurojust darbinieki un kuri OLAF darbinieki ir pilnvaroti veikt šādu meklēšanu.

5. Ja Eiropola informācijas apstrādes darbību laikā saistībā ar atsevišķu izmeklēšanu Eiropols vai dalībvalsts konstatē, ka nepieciešama koordinācija, sadarbība vai atbalsts saskaņā ar Eurojust vai OLAF pilnvarām, Eiropols tos attiecīgi informē un uzsāk informācijas apmaiņas procedūru saskaņā ar tās dalībvalsts lēmumu, kura sniegusi informāciju. Šādā gadījumā Eurojust vai OLAF apspriežas ar Eiropolu.

6. Eurojust, tostarp kolēģija, valsts locekļi, vietnieki, palīgi, kā arī Eurojust darbinieki, un OLAF ievēro visus vispārīgos vai konkrētos ierobežojumus piekļuvei vai izmantošanai, kurus norādījušas dalībvalstis, Savienības struktūras, trešās valstis un starptautiskās organizācijas saskaņā ar 25. panta 2. punktu.

6.a Eiropols un Eurojust viens otru informē, ja pēc datu aplūkošanas ir konstatētas norādes, ka dati varētu būt kļūdaini vai pretrunā citiem datiem. [Gr. 132]

28. pants

Pienākums paziņot dalībvalstīm

1. Ja Eiropolam saskaņā ar tā uzdevumu, kas paredzēts 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā, nepieciešams informēt dalībvalsti par informāciju, kas attiecas uz to, un ja uz minēto informāciju attiecas 25. panta 2. punktā aprakstītie piekļuves ierobežojumi, kas aizliedz veikt tās apmaiņu, Eiropols apspriežas ar datu sniedzēju, kurš paredzējis piekļuves ierobežojumu, un lūdz tā atļauju informācijas apmaiņai.

Bez šādas skaidri paustas atļaujas informācijas apmaiņu neveic.

Ja uz šādu informāciju neattiecas piekļuves ierobežojumi saskaņā ar 25. pantu, Eiropols vienalga informē informācijas sniedzēju dalībvalsti par informācijas tālāku pārsūtīšanu. [Gr. 133]

2. Neatkarīgi no jebkādiem piekļuves ierobežojumiem Eiropols informē dalībvalsti par informāciju, kas attiecas uz to, ja

(a) tas ir absolūti nepieciešams, lai novērstu ar smago noziedzību vai teroristu nodarījumiem saistītus reālus draudus; vai

(b) tas ir būtiski, lai novērstu tiešus un nopietnus draudus minētās dalībvalsts sabiedrības drošībai.

Šādā gadījumā Eiropols, cik drīz vien iespējams, informē datu sniedzēju par šādas informācijas apmaiņu un pamato savu situācijas analīzi.

VI nodaļa

ATTIECĪBAS AR PARTNERIEM

1. IEDAĻA

KOPĪGI NOTEIKUMI

29. pants

Kopīgi noteikumi

1. Ja tas ir nepieciešams tā uzdevumu veikšanai, Eiropols var izveidot un uzturēt sadarbības attiecības ar Savienības struktūrām atbilstīgi šo struktūru mērķiem, trešo valstu tiesībaizsardzības iestādēm, trešo valstu tiesībaizsardzības mācību iestādēm, starptautiskām organizācijām un privātām pusēm.

2. Ja tas ir būtiski tā uzdevumu veikšanai un ievērojot ierobežojumus, kas paredzēti 25. panta 2. punktā, Eiropols var veikt visas informācijas, izņemot personas datus, tiešu apmaiņu ar 1. punktā minētajām vienībām.

3. Eiropols no var saņemt un apstrādāt personas datus, ko glabā 1. pantā minētajām vienībām, minētās vienības izņemot privātas puses, var saņemt personas datus un apstrādāt tos, ja tas ir absolūti nepieciešams un samērojams ar tā uzdevumu veikšanai likumīgu izpildi un ievērojot šīs nodaļas noteikumus.

4. Neskarot 36. panta 4. 5 punktu, Eiropols pārsūta personas datus Savienības struktūrām, trešām valstīm un starptautiskām organizācijām vienīgi tad, ja tas ir nepieciešams, lai novērstu un apkarotu noziedzību, uz ko attiecas Eiropola mērķi uzdevumi , un saskaņā ar šīs nodaļas noteikumiem , un ja saņēmējs skaidri apņemas nodrošināt, ka dati tiks izmantoti tikai tādā nolūkā, kādam tie ir pārsūtīti . Ja pārsūtāmos datus ir sniegusi dalībvalsts, Eiropols saņem lūdz iepriekšēju un skaidri paustu minētās dalībvalsts piekrišanu, ja vien

(a) nevar uzskatīt, ka atļauja ir dota, jo dalībvalsts nav skaidri ierobežojusi tālākas pārsūtīšanas iespēju; vai

(b) attiecīgā dalībvalsts šādai tālākai pārsūtīšanai nav devusi iepriekšēju vispārēju piekrišanu vai piekrišanu ar konkrētiem nosacījumiem. Šādu piekrišanu var atsaukt jebkurā laikā.

5. Dalībvalstīm, Savienības struktūrām, trešām valstīm un starptautiskām organizācijām aizliedz personas datus pārsūtīt tālāk, ja vien Eiropols nav skaidri devis tam iepriekšēju piekrišanu un ja saņēmējs nav skaidri apņēmies nodrošināt, ka dati tiks izmantoti tikai tādā nolūkā, kādā tie ir pārsūtīti .

5.a Eiropols nodrošina, ka tiek veikta detalizēta visu personas datu pārsūtīšanas gadījumu un to pamatojumu uzskaite saskaņā ar šo regulu.

5.b Neapstrādā nekādu informāciju, ko trešā valsts, starptautiska organizācija vai privāta puse ir ieguvusi, pārkāpjot ES Pamattiesību hartā noteiktās pamattiesības. [Gr. 134]

2. IEDAĻA

PERSONAS DATU APMAIŅA/PĀRSŪTĪŠANA

30. pants

Personas datu pārsūtīšana Savienības struktūrām

Piemērojot iespējamos ierobežojumus, kas paredzēti saskaņā ar šīs regulas 25. panta 2. vai 3. punktu, un neskarot 27. pantu, Eiropols var tieši pārsūtīt personas datus Savienības struktūrām, ja tas ir nepieciešams tā vai saņēmējas Savienības struktūras uzdevumu veikšanai. Eiropols publisko to ES iestāžu un struktūru sarakstu, ar kurām tas apmainās ar informāciju, publicējot šo sarakstu savā tīmekļa vietnē. [Gr. 135]

31. pants

Personas datu pārsūtīšana trešām valstīm un starptautiskām organizācijām

1. Ciktāl tas ir nepieciešams Eiropolam tā uzdevumu veikšanai, Eiropols var pārsūtīt personas datus trešās valsts iestādei vai starptautiskai organizācijai, pamatojoties uz

(a) lēmumu, ko Komisija pieņēmusi saskaņā ar [Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 95/46/EK 25. un 31. pantu], ka minētā valsts vai starptautiskā organizācija vai apstrādājošais sektors minētajā trešā valstī vai starptautiskā organizācijā nodrošina pienācīgu aizsardzības līmeni (lēmums par aizsardzības līmeņa pietiekamību); vai

(b) starptautisku nolīgumu, kas noslēgts starp Savienību un attiecīgo trešo valsti vai starptautisko organizāciju saskaņā ar LESD 218. pantu, sniedzot atbilstīgus aizsardzības pasākumus attiecībā uz privātuma un personu pamattiesību un brīvību aizsardzību; vai

(c) sadarbības nolīgumu, kas noslēgts starp Eiropolu un attiecīgo trešo valsti vai starptautisko organizāciju saskaņā ar Lēmuma 2009/371/TI 23. pantu pirms šīs regulas piemērošanas dienas.

Minētos sadarbības nolīgumus groza piecu gadu laikā pēc šīs regulas stāšanās spēkā un aizvieto ar secīgu nolīgumu saskaņā ar b) apakšpunktu. [Gr. 136]

Pirms sarunu uzsākšanas par b) apakšpunktā minētā starptautiska nolīguma noslēgšanu un tam veltīto sarunu laikā, un jo īpaši pirms sarunu pilnvaru pieņemšanas, kā arī pirms nolīguma noslēgšanas savlaicīgi apspriežas ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju.

Eiropols nodrošina tāda pastāvīgi atjaunināta saraksta publisku pieejamību savā tīmekļa vietnē, kurā ir norādīti starptautiskie un sadarbības nolīgumi, ko tas ir noslēdzis ar trešām valstīm un starptautiskajām organizācijām. [Gr. 137]

Eiropols var noslēgt sadarbības vienošanās, lai īstenotu šādus nolīgumus vai lēmumus par atbilstību.

2. Atkāpjoties no 1. punkta, izpilddirektors , ņemot vērā pienākumu ievērot diskrētumu, konfidencialitāti un samērīgumu, katrā gadījumā atsevišķi var atļaut pārsūtīt personas datus trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām, ja šāda pārsūtīšana:

(a) datu pārsūtīšana ir absolūti nepieciešama, lai garantētu vienas aizsargātu datu subjekta vai vairāku dalībvalstu būtiskās citas personas nozīmīgas intereses, uz kurām attiecas Eiropola mērķi; vai [Gr. 138]

(b) datu pārsūtīšana ir absolūti nepieciešama, lai novērstu ar noziedzību vai teroristu nodarījumiem saistītus reālus draudus aizsargātu datu subjekta likumīgās intereses, ja tas ir noteikts tās dalībvalsts vai trešās valsts tiesību aktos, kura veic personas datu pārsūtīšanu, vai ;

(c) datu pārsūtīšana ir citādi vajadzīga būtiska, lai novērstu tūlītējus un nopietnus draudus sabiedrības drošībai dalībvalstī vai ir likumīgi prasīta, pamatojoties uz svarīgām sabiedrības interesēm vai prasījumu pamatojumam, realizācijai vai aizstāvībai; trešā valstī , vai

(d) pārsūtīšana atsevišķos gadījumos ir vajadzīga, lai aizsargātu datu subjekta novērstu, izmeklētu vai kādas citas personas būtiskas intereses atklātu noziedzīgus nodarījumus, sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, vai .

(da) atsevišķos gadījumos ir nepieciešama, lai pamatotu, īstenotu vai aizstāvētu prasījumu tiesības saistībā ar noziedzīgu nodarījumu novēršanu, izmeklēšanu, atklāšanu, saukšanu pie atbildības par tiem vai konkrēta kriminālsoda izpildi.

Izpilddirektors vienmēr ņem vērā attiecīgajā trešā valstī vai starptautiskajā organizācijā piemērojamo datu aizsardzības līmeni, ņemot vērā datu būtību, mērķi, kādam dati ir paredzēti, plānotās apstrādes ilgumu, šajā valstī spēkā esošos vispārīgos vai specifiskos datu aizsardzības noteikumus, kā arī to, vai ir akceptēti Eiropola pieprasītie konkrētie nosacījumi attiecībā uz datiem.

Izņēmumus nevar attiecināt uz sistemātiskiem, masveida vai strukturāliem datu pārsūtīšanas gadījumiem.

Turklāt valde ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja piekrišanu, ņemot vērā to, ka pastāv uzraudzītājs var atļaut pārsūtīšanu vai pārsūtīšanu kopumu saskaņā ar a) līdz d) apakšpunktu , veicot pienācīgus aizsardzības pasākumi pasākumus attiecībā uz privātuma un personas pamattiesību un brīvību aizsardzību, var atļaut pārsūtīšanu kopumu saskaņā ar a) līdz d) apakšpunktiem, uz laiku, kas nepārsniedz vienu gadu un ir atjaunojams. [Gr. 138]

3. Izpilddirektors nekavējoties informē valdi un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju par gadījumiem, kad viņš ir piemērojis 2. punktu. [Gr. 139]

3.a Europols uzglabā detalizētu uzskaiti par visu pārsūtīšanu, kas notikusi saskaņā ar šo pantu. [Gr. 140]

32. pants

No privātām pusēm iegūti personas dati

1. Ciktāl tas ir nepieciešams tā uzdevumu veikšanai, Eiropols var apstrādāt personas datus, kuru izcelsme ir no privātām pusēm, ar nosacījumu, ka tie ir nav saņemti tiešā veidā no privātām pusēm, bet tikai [Gr. 141]

(a) ar dalībvalsts valsts vienības starpniecību saskaņā ar valsts tiesību aktiem;

(b) ar tādas trešās valsts kontaktpunkta starpniecību, ar kuru Eiropols ir noslēdzis sadarbības nolīgumu saskaņā ar Lēmuma 2009/371/TI 23. pantu, pirms sāk piemērot šo regulu; vai

(c) ar trešās valsts iestādes vai starptautiskas organizācijas, ar kuru Eiropas Savienība ir noslēgusi starptautisku nolīgumu saskaņā ar LESD 218. pantu, starpniecību.

2. Ja saņemtie dati ietekmē dalībvalsts intereses, Eiropols tūlīt informē attiecīgās dalībvalsts valsts vienību.

3. Eiropols tieši nesazinās ar privātām pusēm, lai izgūtu personas datus. [Gr. 142]

4. Komisija trīs gadu laikā, kopš šī regula ir piemērojama, izvērtē personas datu tiešas apmaiņas ar privātām pusēm nepieciešamību un iespējamo ietekmi. Šādā izvērtējumā citu iemeslu vidū konkrētizē, vai Eiropolam ir nepieciešama personas datu apmaiņa ar privātām pusēm.

33. pants

No privātām personām iegūta informācija

1. Eiropols var apstrādāt informāciju, tostarp personas datus, kuru izcelsme ir no privātām personām, ar nosacījumu, ka tā ir saņemta

(a) ar dalībvalsts valsts vienības starpniecību saskaņā ar valsts tiesību aktiem;

(b) ar tādas trešās valsts kontaktpunkta starpniecību, ar kuru Eiropols ir noslēdzis sadarbības nolīgumu saskaņā ar Lēmuma 2009/371/TI 23. pantu, pirms sāk piemērot šo regulu; vai

(c) ar tādas trešās valsts iestādes vai starptautiskas organizācijas starpniecību, ar kuru Eiropas Savienība ir noslēgusi starptautisku nolīgumu saskaņā ar LESD 218. pantu.

2. Ja Eiropols saņem informāciju, tostarp personas datus, no privātas personas, kas dzīvo tādā trešā valstī, ar kuru nav starptautiska nolīguma, kas noslēgts vai nu, pamatojoties uz Lēmuma 2009/371/TI 23. pantu, vai uz LESD 218. pantu, Eiropols var vienīgi to pārsūtīt tālāk uz dalībvalsti vai attiecīgu trešo valsti, ar kuru šādi starptautiski nolīgumi ir noslēgti.

3. Eiropols tieši nesazinās ar privātpersonām, lai izgūtu informāciju. [Gr. 143]

VII nodaļa

DATU AIZSARDZĪBAS PASĀKUMI

34. pants

Vispārēji datu aizsardzības principi

1. Personas dati tiek

(a) tiek apstrādāti likumīgi, godprātīgi un likumīgi apstrādāti pārredzamā un pārbaudāmā veidā saistībā ar datu subjektu ;

(b) tiek vākti konkrētiem, skaidriem un likumīgiem nolūkiem, un to turpmāka apstrāde nav notikusi veidā, kas nav savienojams ar minētajiem nolūkiem. Personas datu turpmāku apstrādi vēsturiskos, statistikas vai zinātniskos nolūkos neuzskata par nesaderīgu, ja vien Eiropols sniedz atbilstīgus aizsardzības pasākumus, īpaši, lai nodrošinātu, ka datus neapstrādā nekādā citā nolūkā;

(c) ir adekvāti, atbilstīgi un ne pārlieku apjomīgi, ņemot vērā nolūkus, kādos tos apstrādā; nepārsniedz minimālo apmēru , kas vajadzīgs to apstrādes nolūkiem ; tos apstrādā tikai tādā gadījumā, ja apstrādes mērķus nav iespējams sasniegt, apstrādājot informāciju, kas neietver personas datus, un ne ilgāk;

(d) ir precīzi un vajadzības gadījumā tie jāatjaunina tiek atjaunināti ; jāveic visi pamatoti pasākumi, lai nodrošinātu, ka neprecīzi personas dati, ņemot vērā nolūkus, kādos tie tiek apstrādāti, bez kavēšanās tiek dzēsti vai laboti;

(e) saglabāti tiek glabāti veidā, kas pieļauj datu subjektu identifikāciju, un ne ilgāk, kā tas nepieciešams nolūkiem, kuros personas datus apstrādā.

(ea) tiek apstrādāti veidā, kas datu subjektam ļauj izmantot savas tiesības;

(eb) tiek apstrādāti tādā veidā, kas aizsargā pret neatļautu vai nelikumīgu apstrādi un pret nejaušu nozaudēšanu, iznīcināšanu vai sabojāšanu un izmantojot atbilstošus tehniskos vai organizatoriskos līdzekļus;

(ec) tos apstrādā tikai pienācīgi pilnvaroti darbinieki, kuriem šie dati ir vajadzīgi darba uzdevuma veikšanai.

1.a Eiropols dara publiski pieejamu dokumentu, kurā saprotamā veidā ir izklāstīti noteikumi par personas datu apstrādi un informācija par pieejamajiem līdzekļiem datu subjektu tiesību izmantošanai. [Gr. 144]

35. pants

Personas datu precizitātes un uzticamības pakāpes

1. Tādas informācijas avotu, kuras izcelsme ir no kādas dalībvalsts, pēc iespējas novērtē informāciju sniegusī dalībvalsts, izmantojot šādus avota novērtējuma kodus: [Gr. 145]

A): ja nav šaubu par avota autentiskumu, uzticamību un kompetenci vai ja informāciju ir sniedzis avots, kurš visos gadījumos ir apstiprinājies kā ticams; B): ja informāciju ir sniedzis avots, kurš vairākumā gadījumu ir apstiprinājies kā ticams; C): ja informāciju ir sniedzis avots, kurš vairākumā gadījumu ir izrādījies neuzticams; X) avota ticamību nav iespējams novērtēt.

2. Informāciju, kuras izcelsme ir no kādas dalībvalsts, pēc iespējas novērtē informāciju sniegusī dalībvalsts, pamatojoties uz tās ticamību, šai nolūkā izmantojot šādus informācijas novērtējuma kodus: [Gr. 146]

(1): informācija, par kuras pareizību nav šaubu; (2): informācija, kas ir zināma personīgi informācijas avotam, bet nav personīgi zināma amatpersonai, kura to virza tālāk; (3): i