LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 24/97

P7_TA(2013)0056

Apmācība tieslietu jomā – tiesu koordinatori

Eiropas Parlamenta 2013. gada 7. februāra rezolūcija par apmācību tieslietu jomā – tiesu koordinatori (2012/2864(RSP))

(2016/C 024/12)

Eiropas Parlaments,

— ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 81. un 82. pantu, kuros paredzēta tādu pasākumu pieņemšana saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, kuru mērķis ir nodrošināt “atbalstu tiesnešu un tiesu iestāžu darbinieku mācībām”;

— ņemot vērā 1991. gada 10. septembra rezolūciju par Eiropas tiesību akadēmijas dibināšanu (1), 2002. gada 24. septembra nostāju saistībā ar Padomes lēmuma par Eiropas Tiesiskās apmācības tīkla izveidi pieņemšanu (2), 2008. gada 9. jūlija rezolūciju par dalībvalstu tiesnešu lomu Eiropas tieslietu sistēmā (3) un 2009. gada 7. maija ieteikumu Padomei par ES krimināltiesiskuma telpas izveidi (4),

— ņemot vērā 2010. gada 20. aprīļa paziņojumu par Stokholmas programmas īstenošanas rīcības plānu (COM(2010)0171),

— ņemot vērā Parlamenta 2009. gada 25. novembra rezolūciju par Komisijas paziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei – brīvības, drošības un tiesiskuma telpa pilsoņu interesēs – Stokholmas programma (5),

— ņemot vērā 2011. gada 13. septembra paziņojumu “Uzticēšanās veidošana tiesiskumam ES mērogā: Eiropas tiesiskās apmācības jauna dimensija” (COM(2011)0551),

— ņemot vērā izmēģinājuma projektu tiesiskās apmācības jomā, kuru Parlaments ierosināja 2011. gadā,

— ņemot vērā salīdzinošo pētījumu par tiesisko apmācību dalībvalstīs, kuru Parlamenta uzdevumā veica Eiropas tiesību akadēmija (ERA) konsorcijā ar Eiropas Tiesiskās apmācības tīklu (EJTN) (6),

— ņemot vēra Parlamenta 2010. gada 17. jūnija (7) un 2012. gada 14. marta (8) rezolūciju par apmācību tieslietu jomā,

— ņemot vērā Nīderlandes pieredzi saistībā ar Eurinfra un tiesas koordinatoru Eiropas tiesību jomā tīklu, ko ir sākušas atdarināt citas dalībvalstis, jo īpaši Itālija ar tās Eiropas projektu Gaius, kā arī Dānija, Rumānija un Bulgārija, un kura pamatā ir trīs pīlāri: a) uzlabot Eiropas tiesību informācijas līdzekļu pieejamību, izmantojot tīmekļa tehnoloģijas, b) uzlabot tiesnešu zināšanas Eiropas tiesību jomā un c) izveidot un uzturēt tīklu, kurā piedalās tiesas koordinatori Eiropas tiesību jomā,

— ņemot vērā lielo progresu informācijas tehnoloģijas jomā, ar kuru palīdzību, piemēram, e-mācības var arvien vairāk izmantot kā elastīgu instrumentu, lai padarītu tās pieejamas lielākam tiešo lietotāju skaitam neatkarīgi no laika un vietas, savukārt progresīvu tehnoloģiju – jo īpaši pilnveidotas meklētājprogrammas – var izmantot informācijas vākšanai, lai uzlabotu tiesību aktu pieejamību,

— ņemot vērā jautājumu Komisijai par tiesisko apmācību – tiesas koordinatoriem (O-000186/2012 – B7-0112/2013),

— ņemot vērā Reglamenta 115. panta 5. punktu un 110. panta 2. punktu,

A. tā kā mūsu tiesību sistēmu izcelsme ir kompleksa, un saskaņā ar jaunāko zinātnisko eseju (9) romiešu tiesības ir uzskatāmas par daudzkulturālu sistēmu, nevis vienas kultūras nošķirtu attīstību, un vispārējās tiesības (neņemot vērā to radniecību ar prētoru tiesībām, taisnīguma tiesībām un kanonisko tiesību ietekmi), iespējams, ir plašāk zināmas kā “anglonormāņu” tiesības; tā kā tiesiskums ir viens no mums kopējiem elementiem un viena no vērtībām, ko Eiropas tiesības ir devušas pasaulei; tā kā gan praktizējošiem juristiem, gan tiesnešiem ir jāīsteno holistiska pieeja attiecībā uz tiesībām;

B. tā kā dalībvalstu tiesneši nedrīkst neievērot Eiropas tiesības, jo viņi ir un viņiem ir jābūt Eiropas tiesnešiem, kam prasīts pildīt būtisku lomu situācijā, kad mums ir vajadzīgs vairāk Eiropas; tā kā tas neliedz attīstīt Eiropas tiesisko kultūru, kurā daudzveidība tiek cildināta par kopēju vērtību;

C. tā kā ikviena dalībvalsts tiesa ir ES tiesību tiesa;

D. tā kā, palielinoties dalībvalstu skaitam un Eiropas Savienības Tiesas noslogojumam, dalībvalstu tiesām ir jāizmanto visi to rīcībā esošie līdzekļi, lai sekmētu efektīvu un ātru piekļuvi tiesai;

E. tā kā ir vajadzīgi rentabli līdzekļi, lai uzlabotu tiesnešu apmācību un piekļuvi tiesībām;

F. tā kā būtu ļoti vērtīgi sekmēt ieceri par dalībvalstu tiesas koordinatoriem Eiropas tiesību jomā un to sadarbību Eiropas līmenī; tā kā savstarpēji savienota tiesas koordinatoru tīkla galvenā funkcija būtu nodrošināt tiesnešiem iespēju drošā digitālā vidē (izmantojot īpaši izstrādātu sociālo plašsaziņas līdzekli vai e-tiesiskuma portālu) savā ikdienas darbā viegli konsultēties ar kolēģiem citās dalībvalstīs par tādiem jautājumiem kā spēkā esošajos Eiropas tiesību aktos (direktīvās vai regulās) lietoto īpašo terminu interpretāciju; tā kā šie “koherentie loki” radītu lielāku vienveidību ES tiesību aktu piemērošanā, vienlaikus mazinot prejudiciālu nolēmumu pieprasījumu skaitu, taču neapdraudot Tiesas lomu;

G. tā kā Parlaments jau ir noteicis, ka viens no problēmu (izmaksas, valodu mācības, rentabilitāte) risināšanas veidiem ir izmantot modernās tehnoloģijas un finansēt lietojumprogrammu “apps” izstrādi (datora lietojumprogrammas, kas paredzētas lietošanai personālajos datoros, mobilajos tālruņos, planšetdatoros u. c.);

H. tā kā varētu sākt ar ES tiesību vispārējo daļu, jo elektroniskā zināšanu pārvaldība nodrošina plašāku piekļuvi visjaunākajai informācijai;

I. tā kā, ja katra dalībvalsts sāktu izstrādāt savu tehnoloģiju un digitālas struktūras, kas ļautu nodrošināt digitālos rīkus, tiktu izšķiesti enerģijas un finanšu resursi, jo īpaši šajos laikos, kad ekonomiskie resursi ir ierobežoti;

J. tā kā ir jāizvairās no centienu dublēšanās un jāveicina kvalitatīvu apmācības projektu atkārtota izmantošana; tā kā šajā sakarībā ir vajadzīga ciešāka dalībvalstu sadarbība ES tiesību jomas zināšanu pārvaldībā;

K. tā kā, jo īpaši izstrādājot meklētājprogrammas, ar kurām var meklēt spriedumus, atzinumus un ES tiesību aktus kopumā, dalībvalstīm jāņem vērā, vai šī tehnoloģija varētu būt noderīga tiesnešiem arī citās dalībvalstīs, ko tādā gadījumā varētu apvienot, koordinēt un izstrādāt kopīgi;

L. tā kā ir jāievieš sistēma apmācības produktu atkārtotai izmantošanai, piemēram, ierakstot un tulkojot/dublējot/subtitrējot lekcijas un šīs darbības līdzfinansējot;

M. tā kā viss iepriekš minētais ir jāapkopo vienā tiesnešu zināšanu pārvaldības ģenerālplānā, attiecīgā gadījumā izmantojot e-tiesiskuma portālu;

N. tā kā Vienotie Eiropas tirdzniecības noteikumi, kad tie tiks pieņemti, nodrošinās izmēģinājuma lauku Eiropas tiesību tiesas koordinatoru tīklam, dodot iespēju dalībvalstu tiesnešiem panākt horizontālu saskaņotību jomās, kurās Tiesai ir neliela prakse vai tās nav nemaz, taču, protams, nedublējot specializētus tīklus šajā jomā;

O. tā kā interesei par citām sistēmām, atvērtībai – tostarp pret jaunu tehnoloģiju un metožu izmantošanu – un dialogam ir jābūt lozungiem Eiropā un pasaulē, kurā tiesībām un to praktiķiem būs jābūt novatoriskākiem attiecībā uz to pieeju zināšanu pārvaldībai;

P. tā kā tas var labvēlīgi ietekmēt sabiedrības uzskatus par Eiropas Savienību – jo vairāk būs brīvi pieejama ar faktiem pamatota informācija, jo mazāka būs uzticība mītiem un maldiem par Savienību kā tādu, tās tiesībām un darbu, un jo plašākas iespējas godīgām debatēm un politiskām diskusijām (10);

Q. tā kā tas ir vēl viens Eiropas tiesiskās kultūras veidošanas aspekts, taču pastāv vēl citi aspekti; tā kā ir nepieciešams universitātēs un juridiskajās augstskolās ieviest jaunas apmācības metodes un jaunas mācību programmas, kurās uzsvars tiek likts uz valodu apguvi un tiek veicinātas salīdzinošo tiesību un starptautisko tiesību mācības – programma Erasmus (tiesību zinātņu studentiem un tiesnešiem) bija tikai pirmais solis;

R. tā kā ir pienācis laiks virzīties uz priekšu, sākot ar atklātu diskusiju par tiesnešu un praktizējošo juristu juridisko apmācību un juridisko izglītību forumā, kurā iesaistīti tiesu iestāžu darbinieki, attiecīgās valstu iestādes, tostarp tiesnešu un tiesas iestāžu darbinieku apmācību skolu padomes, un Eiropas tiesību akadēmija (ERA), Eiropas Tiesiskās apmācības tīkls (EJTN) un Eiropas tiesību institūts (ELI),

1. atkārtoti uzsver un apstiprina Parlamenta 2010. gada 17. jūnija un 2012. gada 14. marta rezolūciju par apmācību tieslietu jomā,

2. aicina Komisiju paātrināt līgumslēgšanas tiesību piešķiršanu izmēģinājuma projekta ietvaros;

3. prasa Komisijai atbalstīt un sponsorēt dalībvalstu tiesu koordinatorus Eiropas tiesību jomā un dalībvalstu tiesas koordinatoru tīklu savstarpējus savienojumus, vienlaikus veicinot un popularizējot šīs rezolūcijas un 2010. gada 17. jūnija un 2012. gada 14. marta rezolūciju apsvērumos ietvertās idejas;

4. vērš uzmanību uz iespējamajiem ieguvumiem ekonomikai un jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem, ko sniegtu e-mācību un jaunu tehnoloģiju, jo īpaši meklētājprogrammu, izstrāde un izmantošana;

5. uzskata, ka juristu profesionālajā attīstībā ir jāuzsver nepieciešamība pēc kopējiem profesionālās ētikas standartiem, tiesnešu neatkarības un objektivitātes un tādas pieejas Eiropas regulējumam, kurā tiek respektēta daudzveidība, jo tikai tādējādi var panākt patiesu savstarpēju uzticību;

6. norāda, ka dalībvalstu tiesību sistēmas, neraugoties uz to daudzveidību, ir pamatotas uz kopējiem principiem un tām ir kopējas saknes; atgādina, ka pirms dažiem gadsimtiem juridiskās profesijas Eiropā tika uzskatītas par vienotu praktizējošo juristu struktūru, kuri spēj sniegt konsultācijas, sagatavot juridiskus dokumentus un aizstāvēt tiesā jebkurā Eiropas daļā; uzskata, ka, veidojot Eiropas Savienības politiku tiesiskās apmācības jomā, ir jāiedvesmojas no iepriekš minētā fakta, kurš apliecina, ka praktizējošu juristu pilnīga mobilitāte ir faktiski iespējama;

7. visbeidzot, ierosina Komisijai 2013. gada vasarā rīkot forumu, proti, Mesīnas kongresu Eiropas tiesiskās kultūras izveidei, kur tiktos visu līmeņu tiesneši nolūkā diskutēt par jomu vai jomām, kurās nesen radušies strīdi vai problēmas, lai veicinātu diskusijas, veidotu kontaktus, radītu saziņas kanālus un viestu savstarpēju uzticību un sapratni; uzskata, ka šāds forums dotu vēsturisku iespēju kompetentajām iestādēm un ekspertiem, tostarp augstskolām un profesionālām struktūrām, diskutēt par tiesiskās apmācības politiku un juridiskās izglītības nākotni Eiropā;

8. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Komisijai.

(1) OV C 267, 14.10.1991., 33. lpp.

(2) OV C 273 E, 14.11.2003., 99. lpp.

(3) OV C 294 E, 3.12.2009., 27. lpp.

(4) OV C 212 E, 5.8.2010., 116. lpp.

(5) OV C 285 E, 21.10.2010., 12. lpp.

(6) http://www.europarl.europa.eu/delegations/en/studiesdownload.html?languageDocument=EN&file=60091

(7) OV C 236 E, 12.8.2011., 130. lpp.

(8) Pieņemtie teksti, P7_TA(2012)0079.

(9) P.G. Monateri, Black Gaius. A Quest for the Multicultural Origins of the ‘Western Legal Tradition’, 51 Hastings Law Journal, 2000, 479 et seq.; http://www.jus.unitn.it/cardozo/users/pigi/blackgaius/bge.pdf

(10) Attiecībā uz mītiem par ES iesaistīšanos krimināltiesībās skatīt, piemēram, o izcilo darbu “Opting out of EUR Criminal law: What is actually involved?”, autori Hinarejos, Spencer un Peers, CELS Working Paper, New Series, No 1, http://www.cels.law.cam.ac.uk/publications/working_papers.php