1.IEVADS

Pieņemot jauno paktu 2020. gada septembrī, Komisija ierosināja jaunu sākumu ar visaptverošu pasākumu kopumu, kura mērķis ir nodrošināt spēcīgu un līdzsvarotu migrācijas un patvēruma sistēmu, kas ļautu risināt nākotnes problēmsituācijas. Pakts balstās uz ievērojami intensīvāku darbu migrācijas jautājumos pēdējo gadu laikā. Tas ir nodrošinājis investīcijas un operacionālo atbalstu dalībvalstīm, kuras ir pakļautas spiedienam, jaunus instrumentus stiprākai ārējai robežai, palielinājis ES aģentūru efektivitāti un paplašinājis sadarbību ar galvenajiem ārējiem partneriem ES migrācijas mērķu sasniegšanā maršrutos kopumā, kā arī jaunas likumdošanas tendences.

Paktā ir izklāstīts detalizēts svarīgāko soļu ceļvedis . Daudzi no tiem ir īstenoti vai pavirzījušies uz priekšu pēdējā gada laikā, bet darbs vēl nav pabeigts.

Strauji mainīgās migrācijas situācijas var radīt ievērojamu spiedienu pie ES ārējās robežas. Jebkura dalībvalsts neatkarīgi no ģeogrāfiskās atrašanās vietas var saskarties ar sarežģītiem migrācijas problēmjautājumiem. Dažkārt tas notiek tāpēc, ka neaizsargāti cilvēki pamet savas mājas konfliktu, klimata pārmaiņu, demogrāfijas situācijas, cilvēktiesību pārkāpumu vai pamatvajadzību nepieejamības dēļ. Tomēr vienmēr pastāv jaunu problēmu risks. Spilgts piemērs ir nesenās valsts atbalstītās migrācijas kustības, ko radījusi Baltkrievija, izmantojot migrāciju kā politisku instrumentu ar mērķi destabilizēt Eiropas Savienību un tās dalībvalstis. Jauns pieplūdums 2021. gadā novērots tradicionālajos maršrutos, piemēram, Vidusjūras centrālās daļas maršrutā. Krīze Afganistānā var vēl vairāk palielināt piespiedu pārvietošanas risku, migrācijas plūsmas reģionā un migrantu kontrabandu ES virzienā. Reaģējot uz šo krīzi, arī sākti plaši globāli centieni risināt krīzi ar humāno palīdzību uz vietas, evakuācijām un to personu pārmitināšanu, kurām ir vajadzīga starptautiska aizsardzība, kā arī ar atbalstu Afganistānas kaimiņvalstīm, kuras uzņem bēgļus. ES un tās dalībvalstīm gan tuvākajā nākotnē, gan ņemot vērā vidējā termiņa un ilgtermiņa vajadzības, vajadzētu pilnvērtīgi iesaistīties, īstenojot Afganistānas atbalsta paketi, kura tika izsludināta priekšsēdētājas fon der Leienas runā par stāvokli Savienībā.

Šie notikumi parāda, ka neatliekamā vajadzība pēc ilgtspējīga Eiropas patvēruma un migrācijas satvara ir tikpat izteikta kā agrāk. Šim kopīgajam satvaram ir jārisina daudzās problēmas, ar ko saskaras ES: jāsniedz noteiktība, skaidrība un pienācīgi apstākļi vīriešiem, sievietēm un bērniem, kuri ieceļo ES; jāstiprina ES spēja efektīvi pārvaldīt savas robežas; jācīnās pret migrantu kontrabandu; jāsamazina neatbilstīgo maršrutu skaits, kā arī jānodrošina, lai vairāk notiktu faktiska atgriešana, ciešā sadarbībā ar izcelsmes, tranzīta un galamērķa partnervalstīm; jāveicina ilgtspējīgi un droši likumīgie kanāli. Tam vajadzētu parādīt pilsoņiem, ka migrācija ir normāla un pārvaldāma mūsdienu dzīves sastāvdaļa, kuru var risināt ar efektīvu un cilvēcīgu kopējo darbu.

ES līmenī gan iekšēji, gan ārēji vēl ir daudz darāmā. Kaut arī ārējais progress ir būtisks, ir jāvirzās uz priekšu arī Savienības iekšienē, lai pilnvērtīgi īstenotu ES visaptverošo migrācijas un patvēruma politiku. Galvenokārt tas nozīmē leģislatīvā darba pabeigšanu saistībā ar priekšlikumiem jaunā Migrācijas un patvēruma pakta ietvaros . Nākamais svarīgais elements būs turpmākie pasākumi saistībā ar Šengenas stratēģiju, kura tika izklāstīta 2021. gada jūnijā . Turpmākajos mēnešos Komisija ierosinās pārējās iniciatīvas, kuras paredzētas ceļvedī.

Šajā ziņojumā izvērtēts panāktais progress un galvenie notikumi migrācijas un patvēruma politikā pēdējā pusotra gada laikā, iezīmēts konteksts, kurā progress tiek sasniegts, noteiktas galvenās problēmas, kā arī izceltas progresa iespējas, nosakot soļus, kuri aizvedīs līdz stabilākai, dzīvotspējīgākai un taisnīgākai migrācijas un patvēruma politikai.

2.PAŠREIZĒJĀ SITUĀCIJA SAISTĪBĀ AR GALVENAJIEM MARŠRUTIEM

Kopumā neatbilstīgo migrantu kopskaits visos maršrutos ir ievērojami zemāks nekā pirms 2015. gada krīzes, pat ņemot vērā pandēmijas ietekmi, kura samazināja visu aktivitāti 2020.–2021. gadā. Tomēr ieceļojušo skaits ir sācis palielināties, nelikumīgas robežšķērsošanas gadījumu skaitam pie visām ES ārējām robežām 2021. gada pirmajos deviņos mēnešos sasniedzot aptuveni 120 000; salīdzinājumam — tajā pašā laikposmā 2020. gadā bija gandrīz 77 000 šādu gadījumu, bet tajā pašā laikposmā 2019. gadā – vairāk par 91 000 gadījumu.

Neatbilstīgas robežšķērsošanas gadījumu skaits trīs galvenajos maršrutos (avots: Frontex)

No visiem maršrutiem 2021. gada laikā lielākais pieaugums (+82 %) pieredzēts Vidusjūras centrālās daļas maršrutā. Lai gan kopējais ieceļojušo skaits Maltā 2021. gadā bija 470, kas ir par 78 % mazāk nekā tajā pašā laikposmā 2020. gadā, tas būtu jāskata kontekstā ar strauju ieceļotāju skaita pieaugumu Itālijā, kur kopumā ieceļoja vairāk nekā 41 000 migrantu, gandrīz puse no tiem — no Lībijas. Arī Migrācija no Tunisijas joprojām ir ievērojama salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem — no šīs valsts nāk gandrīz 40 % no neatbilstīgajiem migrantiem, kuri līdz šim šogad ieradušies Itālijā. Cita būtiska tendence ir pieaugošais to migrantu skaits, kuri tiešā veidā ieceļo Itālijā, nevis tiek izsēdināti krastā pēc meklēšanas un glābšanas pasākumiem.

Kopējais ieceļotāju skaits Spānijā 2021. gadā ir 25 852 (2021. gada 19. septembra dati), kas ir par 54 % vairāk nekā tajā pašā laikposmā 2020. gadā. Tas galvenokārt noticis tāpēc, ka ieceļojušo skaits Kanāriju salās ir vairāk nekā dubultojies. Galvenā to migrantu izceļošanas valsts, kuri ierodas kontinentālajā Spānijā pa Vidusjūras rietumdaļas maršrutu, ir Alžīrija, kurai seko Maroka. Galvenās izceļošanas valstis Atlantijas okeāna maršrutā migrantiem, kas dodas uz Kanāriju salām, ir Maroka, Mauritānija un Senegāla.

Vidusjūras austrumdaļas maršrutā kopējie skaitļi 2021. gadā ir zemāki nekā pagājušajā gadā ar ievērojamu ieceļotāju skaita samazinājumu Grieķijā (par 58 % līdz šim 2021. gadā). Savukārt Kiprā 2021. gadā ir vērojams ieceļojušo skaita pieaugums par aptuveni 47%, kā arī ievērojams pieaugums par 208 % migrācijai tieši no Turcijas uz Itāliju: 2021. gadā tieši Itālijā no Turcijas ieradušies 6175 migranti, salīdzinot ar 2007 migrantiem 2020. gadā.

2021. gada līdzšinējie dati par Kipru liecina, ka valdības kontrolētajās teritorijās tika ziņots par 6026 ieceļotājiem, no kuriem 5413 bija šķērsojuši Zaļo līniju un 613 ieceļoja tiešā veidā ar laivu, salīdzinot ar aptuveni 4100 ieceļotājiem, kuri šķērsoja Zaļo līniju vai ieceļoja ar laivu tajā pašā laikposmā pērn, kad 5400 ieceļotāju tika reģistrēti uz Zaļās līnijas un 496 ieceļoja ar laivu tieši Kipras valdības kontrolētajās teritorijās no Libānas, Sīrijas un Turcijas (334 no Turcijas).

Satraucoša tendence ir migrācijas izmantošana politisku mērķu labā pie vairākām ES ārējām robežām . Tomēr vispārsteidzošākie notikumi risinājās 2021. gada jūnijā, kad Baltkrievija organizēja valsts atbalstītu migrantu kontrabandu uz ES. Tas notika pēc politiskajiem nemieriem Baltkrievijā un starptautiskās reakcijas uz pasažieru lidmašīnas piespiedu nosēdināšanu Minskā. Tika organizēti lidojumi un braucieni valsts iekšienē, lai veicinātu migrantu, lielākoties Irākas valstspiederīgo, tranzītu vispirms uz Lietuvu un pēc tam uz Latviju un Poliju. Neatbilstīgo ieceļotāju skaits Lietuvā 2021. gadā ir vairāk nekā 50 reizes lielāks par ieceļotāju skaitu 2020. gadā, un arī Polija un Latvija ir pieredzējušas ievērojami vairāk neatbilstīgas robežšķērsošanas gadījumu no Baltkrievijas.

ES saskaņotas rīcības rezultātā (sk. turpmāk) neatbilstīgo ieceļotāju skaits dienā ir strauji samazinājies, tomēr migrācijas spiediens no Baltkrievijas joprojām saglabājas.