ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
D.

tā kā 2007.–2013. gadā EUR 81 miljards jeb gandrīz trešdaļa (31 %) no ESIF līdzekļiem tika ieguldīta transporta infrastruktūrā; tā kā no ieguldījumiem transporta infrastruktūrā vislielākā pozitīvā ietekme jo īpaši un konkrēti bija manāma Viduseiropā un Austrumeiropā, un šiem reģioniem tika piešķirti 69 % no kopējā transportam atvēlētā finansējuma;
45.

norāda, ka 80 % no jūras piesārņojuma ar atkritumiem rodas no sauszemes avotiem; uzsver to, cik svarīgi ir attīrīt zemes un jūras no piesārņojuma, izmantojot vietējos un reģionālos pasākumus, kas nodrošinātu ieguvumu gan videi, gan sabiedrības veselībai; aicina dalībvalstis, reģionus un vietējās iestādes koncentrēt savus centienus, lai novērstu augsnes piesārņojumu;
(56)

Pēc ziņojumiem par Miškolcas pašvaldības veiktajiem pasākumiem attiecībā uz romu piespiedu izlikšanu no mājām EDSO Demokrātisku iestāžu un cilvēktiesību birojs no 2015. gada 29. jūnija līdz 1. jūlijam apmeklēja Ungāriju, lai veiktu novērtējumu uz vietas. Vietējās pašvaldības jau pat pirms 2014. gada vietējā dekrēta grozīšanas pieņēma pret romiem vērstu pasākumu modeli, un sabiedriskie darbinieki pilsētā bieži izteica pret romiem vērstus paziņojumus. Tika ziņots, ka 2013. gada februārī Miškolcas mērs teicis, ka vēlas iztīrīt pilsētu no “antisociālajiem, perversajiem romiem”, kuri, kā apgalvots, nelikumīgi gūst labumu no programmas “Nest” (programma “Fészekrakó”), kurā paredzēti mājokļa pabalsti, un cilvēkiem, kas dzīvo sociālajos dzīvokļos ar īres un uzturēšanas maksu. Viņa vārdi iezīmēja sākumu izlikšanai no mājokļiem, un tajā pašā mēnesī no 273 attiecīgās kategorijas dzīvokļiem piecdesmit dzīvokļi tika atbrīvoti — arī tālab, lai attīrītu vietu stadiona atjaunošanai. Ņemot vērā atbildīgā valdības biroja aicinājumu, Augstākā tiesa atcēla attiecīgos pantus savā 2015. gada 28. aprīļa lēmumā. Pamattiesību komisārs un nacionālo minoritāšu tiesību komisāra vietnieks 2015. gada 5. jūnijā pieņēma kopīgu atzinumu par romu pamattiesību pārkāpumiem Miškolcā, taču tajā paustos ieteikumus pašvaldība nav pieņēmusi. Ungārijas Vienlīdzīgas attieksmes iestāde arī veica izmeklēšanu un 2015. gada jūlijā pieņēma lēmumu, aicinot pašvaldību izbeigt izlikšanu no mājokļiem un izstrādāt rīcības plānu, kā nodrošināt cilvēka cieņai atbilstīgu mājokli. Eiropas Padomes cilvēktiesību komisārs 2016. gada 26. janvārī nosūtīja vēstules Albānijas, Bulgārijas, Francijas, Ungārijas, Itālijas, Serbijas un Zviedrijas valdībām attiecībā uz romu piespiedu izlikšanu. Vēstulē, kas adresēta Ungārijas iestādēm, tika paustas bažas par attieksmi pret romiem Miškolcā. Rīcības plāns tika pieņemts 2016. gada 21. aprīlī, un pa to laiku tika izveidota arī sociālo mājokļu aģentūra. Vienlīdzīgas attieksmes uzraudzības iestāde 2016. gada 14. oktobra lēmumā konstatēja, ka pašvaldība ir izpildījusi savus pienākumus. Tomēr ECRI savos secinājumos, kas tika publicēti 2018. gada 15. maijā, par to, kā tiek īstenoti ieteikumi attiecībā uz Ungāriju, norādīja, ka, neraugoties uz dažiem pozitīviem sasniegumiem, lai uzlabotu romu apstākļus mājokļu jomā, tās ieteikums nav ticis īstenots.
37.

norāda, ka pašreizējā periodā EIDHR ir izmantots elastīgāk un tā papildināmība ir bijusi lielāka nekā iepriekšējā periodā, un tas ir ātrāk reaģējis uz jaunām krīzēm cilvēktiesību un demokrātijas jomā; atzinīgi vērtē tā papildināmību ar finansējumu no citiem avotiem, piemēram, Eiropas Demokrātijas fonda, kas steidzamos gadījumos uzlabo EIDHR finansējuma efektivitāti; atzinīgi vērtē to, ka lielāka uzmanība ir pievērsta cilvēktiesību aizstāvjiem, tostarp izmantojot ES delegāciju līmenī pieejamo ārkārtas finansējumu, un to, ka ir izveidots un veiksmīgi darbojas ES cilvēktiesību aizstāvju mehānisms ProtectDefenders.eu ; uzsver, ka uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus process ir ilgs, sarežģīts un rada pārlieku konkurenci;
—

ņemot vērā Starptautiskās Sarkanā Krusta komitejas paziņojumus un pilsoniskās sabiedrības iniciatīvas, piemēram, kampaņu slepkavu robotu apturēšanai (Campaign to Stop Killer Robots), kurā pārstāvētas 70 organizācijas no 30 valstīm, tostarp tādas organizācijas kā “Human Rights Watch”, “Article36”un “Amnesty International”,
E.

tā kā ir sagaidāms, ka nodarbinātība turpinās pieaugt, un tā kā 2017. gada otrajā ceturksnī nodarbināto skaits sasniedza rekordlielu skaitli — 235,4 miljonus, lai gan daži darba tirgus rādītāji vedina uz domām, ka joprojām pastāv problēmas, tādas kā darba tirgus segmentācija un nevienlīdzības pastiprināšanās, kas it īpaši skar jauniešus un cilvēkus ar zemu izglītības līmeni; tā kā bezdarba līmenis Eiropas Savienībā ir 7,5 % un eurozonā — 8,9 %, kas, lai gan ir zemākais rādītājs attiecīgi deviņu un astoņu gadu laikā, joprojām ir augsts, it īpaši jauniešu vidū; tā kā saglabājas ļoti būtiskas atšķirības starp daudzām dalībvalstīm un tā kā nodarbinātības līmenim joprojām ir jāpaaugstinās, lai atgūtos no krīzes un, kas ir ne mazāk svarīgi, lai sasniegtu stratēģijas “Eiropa 2020”nacionālos mērķus; tā kā slēptā bezdarba (bezdarbnieki, kas vēlas strādāt, bet kas aktīvi nemeklē darbu) līmenis 2016. gadā bija 20 %;
19.

atkārto, ka klimata pārmaiņu novēršanai nepieciešams visas starptautiskās kopienas atbalsts; atzinīgi vērtē to, ka Austrālija ir ratificējusi Parīzes nolīgumu, un tās saistības, kas noteiktas pamatnolīgumā, proti, pastiprināt sadarbību, kā arī ārpolitikas centienus klimata pārmaiņu novēršanai; ņem vērā Austrālijas mērķi — līdz 2030. gadam samazināt emisijas līdz pat 26–28 % zem 2005. gada līmeņa, kas bija no jauna apstiprināts 2017. gada pārskatā par klimata pārmaiņu politiku; uzsver, ka šajā pārskatā ir saglabāta apņemšanās palīdzēt citām valstīm ar divpusējām un daudzpusējām iniciatīvām; atzinīgi vērtē Austrālijas nemitīgos centienus sniegt finansiālu atbalstu, izmantojot atbalsta programmas Klusā okeāna reģionam un neaizsargātām jaunattīstības valstīm, lai tās varētu nodrošināt apstākļus to ekonomikas ilgtspējīgai izaugsmei un emisiju samazināšanai un palīdzēt tām pielāgoties klimata pārmaiņām; uzsver to, ka Austrālijai ir piešķirts līdzpriekšsēdētājas amats Klimata pārmaiņu mazināšanas fondā;
8.

atgādina, ka steidzami jāskaidro Brexit ietekme uz EIB pašreizējo budžetu un tās darbībām, lai tā arī turpmāk varētu pildīt savu lomu; atzīmē, ka Apvienotā Karaliste nodrošināja 16,11 % no EIB kapitāla, proti, EUR 3,5 miljardus no iemaksātā kapitāla un EUR 35,7 miljardus no EIB pieprasāmā kapitāla; uzsver, ka ir svarīgi viest skaidrību attiecībā uz Apvienotās Karalistes iemaksu EIB budžetā, kā arī tās turpmāko ekonomisko līdzdalību; prasa dalībvalstīm nodrošināt, ka Apvienotās Karalistes izstāšanās rezultātā EIB nezaudēs spēju atbalstīt ES ekonomiku; šajā sakarā uzsver nepieciešamību pēc iespējas drīzāk nodrošināt juridisko noteiktību attiecībā uz Apvienotajā Karalistē pašlaik īstenotajiem projektiem, kurus līdzfinansē EIB; uzskata — lai gan Apvienotajai Karalistei pirms tās oficiālās izstāšanās no Savienības investīciju ziņā būtu jāpiemēro tāds pats režīms kā jebkurai citai dalībvalstij, EIB ir tiesības par investēšanas nosacījumu izvirzīt garantiju sniegšanu, ka visā investēšanas periodā tiks nodrošināta atbilstības kritēriju izpilde, it īpaši vides standartu jomā;
—

ņemot vērā INTERACT 2017. gada februāra ziņojumu “Added value of macro-regional strategies – programme and project perspective” (“Makroreģionālo stratēģiju pievienotā vērtība no programmu un projektu perspektīvas”),
—

degresīvo proporcionalitāti definē šādi: attiecība starp katras dalībvalsts iedzīvotāju skaitu un vietu skaitu pirms noapaļošanas līdz veseliem skaitļiem ir mainīga atkarībā no attiecīgā dalībvalstu iedzīvotāju skaita tādējādi, ka katrs Eiropas Parlamenta deputāts no dalībvalstīm, kurās iedzīvotāju skaits ir lielāks, pārstāv vairāk pilsoņu, nekā katrs deputāts no dalībvalstīm, kurās iedzīvotāju skaits ir mazāks, un otrādi — jo dalībvalstī ir vairāk iedzīvotāju, jo lielāks skaits vietu tai pienākas,
K.

tā kā Afganistānā, galvenokārt no Pakistānas, atgriežas līdz šim nepieredzēts skaits oficiāli reģistrētu un oficiāli nereģistrētu Afganistānas valstspiederīgo; tā kā no Irānas Afganistānā atgriežas aptuveni divi miljoni oficiāli nereģistrētu afgāņu un viens miljons afgāņu ar bēgļu statusu; tā kā pēc ANO īpašās referentes iekšzemē pārvietoto personu cilvēktiesību jautājumos rīcībā esošajiem datiem konflikta dēļ Afganistānā ir 1,8 miljoni iekšzemē pārvietoto personu, un 2016. gadā uz citiem valsts apgabaliem bēgot glābās rekordliels cilvēku skaits — 650 000 jeb vidēji 1500 cilvēku dienā; tā kā 2016. gada otrajā pusē bija vērojams pēdējos 10 gados lielākais to afgāņu bēgļu skaita pieaugums, kuri atgriežas no Pakistānas (370 000 salīdzinājumā ar 55 000 bēgļu 2015. gadā);
82.

atzinīgi vērtē jaunās WLTP ieviešanu; tomēr uzsver, ka ir jāņem vērā pētījumos konstatētais, proti, jaunie WLTP laboratorijas testa cikla rezultāti vēl arvien par aptuveni 20 % atšķiras no emisijām reālos braukšanas apstākļos un vēl arvien iespējama rezultātu optimizācija un manipulācijas ar tiem, tāpēc WLTP papildināšanai būtu jāizstrādā mērķtiecīga ex-post metodoloģija CO 2 emisiju noteikšanai reālos braukšanas apstākļos (RDE) ; norāda, ka šī metodoloģija varētu balstīties uz transportlīdzekļos jau iebūvētām mērierīcēm, piemēram, degvielas patēriņa skaitītājiem (FCM) ; turklāt norāda, ka šādā nolūkā un uzticamu datu iegūšanai būtu jāizstrādā standartizēta pieeja degvielas patēriņa vērtību iegūšanai, uzglabāšanai, izmantošanai un paziņošanai, maksimāli izmantojot automašīnās jau iebūvētos sensorus un vienlaikus pilnībā ievērojot privātuma noteikumus; aicina Komisiju apsvērt papildu risinājumus transporta nozarē radīto CO 2 emisiju samazināšanai, un jo īpaši vairāk ņemt vērā to, kā mazāks transportlīdzekļu svars ļauj tieši samazināt tā radīto CO 2 emisiju apjomu;
5.

uzsver, ka vienam no galvenajiem ES demogrāfiskās politikas mērķiem vajadzētu būt visu to teritoriju, kurām nākas saskarties ar demogrāfisko nelīdzsvarotību, un to īpatnību ņemšana vērā, un tie ir faktori, kuriem ar kohēzijas politiku jau ilgu laiku tiek meklētas iespējas pielāgoties, un būs jādara daudz vairāk, lai tiem pielāgotos pēc 2020. gada; uzsver, ka demogrāfiskās pārmaiņas skar visas jomas gan lauku, gan pilsētu teritorijās un ka to ietekme atšķiras un ir atkarīga no dažādiem faktoriem, piemēram, intensitātes un ātruma, kādā notiek pārmaiņas, vai no tā, kā tās ietekmē neto imigrācijas reģionus vai reģionus, kuros iedzīvotāju skaits samazinās;
13.

atzinīgi vērtē to, ka Jaunzēlande ir ratificējusi COP21 klimata nolīgumu un atzinīgi norāda, ka vairāk nekā 80 % no tās elektroenerģijas tiek iegūta no atjaunojamiem enerģijas avotiem;
—

ņemot vērā Eiropas Padomes Konvencijas par kibernoziegumiem komitejas (T-CY) Mākoņdatu grupas 2016. gada 16. septembra galīgo ziņojumu “Criminal justice access to electronic evidence in the cloud: Recommendations for consideration by the T-CY” (“Piekļuve elektroniskiem pierādījumiem mākonī krimināltiesiskos nolūkos — izskatīšanai sagatavotie T-CY ieteikumi”),
D.

tā kā seksuāla uzmākšanās ir vardarbības pret sievietēm un meitenēm veids un ir visekstrēmākais joprojām pastāvošais diskriminācijas dzimuma dēļ veids; tā kā aptuveni 90 % no seksuālas uzmākšanās upuriem ir sievietes un aptuveni 10 % — vīrieši; tā kā saskaņā ar ES Pamattiesību aģentūras (FRA) 2014. gada pētījumu “Vardarbība pret sievietēm” katra trešā sievietēm savā pieauguša cilvēka dzīvē ir cietusi no fiziskas vai seksuālas vardarbības; tā kā līdz par 55 % sieviešu ES ir cietušas no seksuālas uzmākšanās; tā kā ES 32 % no visām cietušajām norādīja, ka pārkāpuma izdarītājs bijis priekšnieks, kolēģis vai klients; tā kā 75 % sieviešu profesijās, kur vajadzīga kvalifikācija, vai augstākā līmeņa vadības amatos ir cietušas no seksuālas uzmākšanās; tā kā 61 % pakalpojumu nozarē nodarbināto sieviešu ir cietušas no seksuālas uzmākšanās; tā kā 20 % jauno sieviešu (vecumā no 18 līdz 29 gadiem) ir cietušas no uzmākšanās tiešsaistē; tā kā katra desmitā sieviete ir saskārusies ar seksuālu uzmākšanos vai kļuvusi par upuri vajāšanai jauno tehnoloģiju vidē;
C.

tā kā globālās vērtības ķēdes (GVĶ) ir sarežģīta, tehnoloģiju virzīta un strauji mainīga parādība, kas kļuvusi par mūsdienu globālās ekonomikas vienu no galvenajām iezīmēm un var palīdzēt jaunattīstības valstīm labāk integrēties tajā, kā arī mazināt nabadzību un radīt darbvietas, vienlaikus palielinot ražošanas jaudu; tā kā, no vienas puses, GVĶ piedāvā jaunas iespējas ekonomikas izaugsmei, ilgtspējīgai attīstībai, pilsoniskās sabiedrības, darba ņēmēju un uzņēmumu apvienību iesaistīšanai, kā arī darbvietu veidošanai vienā ražošanas līnijā apvienotos uzņēmumos, ļaujot tiem koncentrēties uz konkrētiem uzdevumiem un vienlaikus palielinot to savstarpējo saikni; tā kā, no otras puses, to ārkārtīgi sarežģītais raksturs, pārredzamības trūkums un atbildības vājināšanās var paaugstināt cilvēktiesību un darba tiesību pārkāpumu risku, faktisku nesodāmību par noziegumiem pret vidi un izvairīšanos no nodokļiem un krāpšanu lielā apmērā;
3.

pauž nožēlu par soli atpakaļ Pakistānā attiecībā uz cilvēktiesībām un tiesiskumu, īpaši to, ka pieaug nonāvēšanas bez tiesas, un iebiedēšanu un spēka izmantošanu pret žurnālistiem, cilvēktiesību aizstāvjiem, NVO un valdības kritizētājiem; atgādina par Pakistānas valdības pienākumu nodrošināt pamattiesību ievērošanu; atzinīgi vērtē to, ka Pakistāna ir pieņēmusi Cilvēktiesību rīcības plānu, un aicina pārvērst to manāmos rezultātos; šajā sakarā brīdina, ka ES izrādīs ļoti dziļas bažas, ja aktīvisti arī turpmāk cietīs no šādas prakses un nebūs vērojams progress;
16.

mudina ES dalībvalstis saskaņā ar ANO DP rezolūciju Nr. 2023 (2011) veikt atbilstīgus pasākumus pret diasporas nodokļa piemērošanu Eritrejas valstspiederīgajiem, kas dzīvo to teritorijā; atgādina Eritrejas valdībai, ka tiesības pamest savu valsti ir nostiprinātas starptautisko cilvēktiesību aktos; aicina valdību neierobežot brīvu pārvietošanos un izbeigt diasporas nodokļa iekasēšanu no ārvalstīs dzīvojošiem eritrejiešiem; mudina valdību izbeigt “kopējās vainas” politiku, kas vērsta pret to personu ģimenes locekļiem, kuras izvairās no valsts dienesta, cenšas bēgt no Eritrejas vai nespēj samaksāt 2 % ienākuma nodokli, ko Eritrejas valdība noteikusi Eritrejas ekspatriantiem;
14.

pauž nožēlu, ka 2015. gadā tikai 28 % Eiropas mājsaimniecību lauku apvidos bija fiksēts ātrgaitas interneta pieslēgums un ka vidējais ES pieejamai pārklājums bija 4G, neskatoties uz to, ka tas bija pieejams 86 % no ES teritorijas, bet lauku apvidos tas bija pieejams tikai 36 % mājsaimniecību, un vērš uzmanību uz steidzamo nepieciešamību turpināt sniegt atbalstu platjoslas tīkla paplašināšanai, it īpaši lauku teritorijās, jo bez piekļuves ātrgaitas platjoslas savienojumam nav iedomājama e-pārvaldes un tās sniegto priekšrocību izmantošana; tādēļ aicina Komisiju un dalībvalstis turpināt piešķirt atbilstīgu finansējumu platjoslas tīkla paplašināšanai, digitālo pakalpojumu infrastruktūrai, publiskās pārvaldes iestāžu pārrobežu saziņai pēc 2020. gada no Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta un citām piemērotām ES programmām, tādējādi nodrošinot ilgtermiņa noturību; šajā sakarībā aicina operatorus vairāk ieguldīt infrastruktūrā, lai uzlabotu savienojamību lauku apvidos un nodrošinātu, ka arī lauku apvidi gūs labumu no ļoti augstas kapacitātes 5G tīkliem, jo tie būs vieni no svarīgākajiem mūsu digitālās sabiedrības veidošanas elementiem;
C.

tā kā dalībvalstis ir apņēmušās no Itālijas un Grieķijas pārcelt 160 000 patvēruma meklētājus; tā kā saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2016/1754 no šīm vietām 54 000 var izmantot, lai no Turcijas uzņemtu Sīrijas bēgļus;
—

ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas 2016. gada 21. decembra spriedumu lietās C-203/15 Tele2 Sverige AB/Post- och telestyrelsen un C-698/15 Secretary of State for the Home Department/Tom Watson un citi (6),
34.

pauž dziļas bažas par politiskās un drošības situācijas pasliktināšanos Burundi un par to, ka no valsts bēg aizvien vairāk cilvēku; nosoda vardarbību, kas Burundi notiek kopš 2015. gada un ir izraisījusi cilvēku bojāeju, spīdzināšanu un īpaši pret sievietēm vērstu vardarbību, tostarp kolektīvu izvarošanu un vajāšanu; nosoda to, ka tūkstošiem cilvēku ir ieslodzīti un simtiem tūkstoši Burundi iedzīvotāju ir piespiedu kārtā pārvietoti, kā arī preses un vārda brīvības pārkāpumus un vispārējo nesodāmību par šādiem pārkāpumiem; atbalsta ES Padomes lēmumu, kas pieņemts pēc tam, kad neizdevās saskaņā ar Kotonū nolīguma 96. pantu sāktās diskusijas, apturēt tiešo finansiālo atbalstu, tostarp budžeta atbalstu, Burundi administrācijai, vienlaikus saglabājot pilnu finansiālo atbalstu iedzīvotājiem un humāno palīdzību, izmantojot tiešos kanālus; pilnībā atbalsta izmeklēšanas komisijas Burundi jautājumā izveidi, lai identificētu iespējamos cilvēktiesību pārkāpējus un ļaunprātīgas izmantošanas veicējus valstī, tādējādi nodrošinot pilnīgu atbildību; prasa ES un tās dalībvalstīm izmantot to rīcībā esošos līdzekļus, lai nodrošinātu, ka Burundi sāk sadarboties ar izmeklēšanas komiteju (IK), Padomi un tās mehānismiem, konstruktīvi iesaistās IK darbā un risina nopietnās problēmas saistībā ar cilvēktiesībām; aicina Burundi iestādes pārskatīt savu lēmumu izstāties no Starptautiskās Krimināltiesas;
15.

prasa Komisijai un Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūrai (EACEA) regulāri novērtēt to, kā virkne budžeta pasākumu ietekmējusi pieteikumu iesniedzējus un iespējamos atbilstīgos pretendentus; it īpaši prasa novērtēt, vai 2015. gadā sakarā ar akūtu maksājumu apropriāciju trūkumu piemērotā samazinātā priekšfinansējuma likme (no 50 % līdz 40 % projektiem un no 80 % līdz 50 % darbības dotācijām un VKP), kā arī līdzfinansējuma nepieciešamība un vienu un to pašu parametru piemērošana neatkarīgi no faktiskās dzīves dārdzības un ģeogrāfiskās nošķirtības, nav, iespējams, radījusi un neturpina radīt neizdevīgu stāvokli noteiktām organizācijām un dalībvalstīm; turklāt prasa izstrādāt turpmākas stratēģijas par Eiropas iestāžu tuvināšanu iedzīvotājiem un viņus labāk informēt par dažādiem ES politikas virzieniem;
25.

pauž nožēlu par to, ka, īstenojot tautas sporta projektus, projektu dalībnieku vidū ir ļoti nepietiekami pārstāvētas organizācijas, kas pārstāv vietēja līmeņa sportistus amatierus un it sevišķi sportistus invalīdus; atzinīgi vērtē mazo sadarbības partnerību ieviešanu, kurām ir samazinātas administratīvās prasības, vērtējot to kā nozīmīgu soli, lai pavērtu iespējas programmā piedalīties nelielām tautas sporta organizācijām un bagātinātu tās; uzsver, ka mazināt šo trūkumu var palīdzēt starpnozaru darbības, šajā gadījumā — sporta un izglītības ciešāka sasaistīšana; norāda, ka šī prakse būtu jāpaplašina, ieviešot to arī citās “ Erasmus+ ” projektu finansēšanas jomās, it sevišķi attiecībā uz brīvprātīgo organizācijām;
Z.

tā kā, pateicoties ievērojamajai tehnoloģiskajai attīstībai iepriekšējo desmit gadu laikā, mūsdienu roboti spēj ne tikai veikt darbības, ko parasti un veic vienīgi cilvēki, bet tie autonomijas un izziņas funkciju attīstības rezultātā, piemēram, spējot mācīties no gūtās pieredzes un pieņemt gandrīz neatkarīgus lēmumus, ir padarīti par arvien vairāk un vairāk līdzīgiem tādiem aģentiem, kas mijiedarbojas ar savu vidi un spēj to ievērojami mainīt; tā kā šādā kontekstā juridiskā atbildība, kas izriet no robotu kaitējošām darbībām, kļūst par būtisku jautājumu;
3.

uzsver, ka rīcības plāna īstenošanai būtisks faktors ir spēja atrast un atvēlēt atbilstošu finansējumu un cilvēkresursus; vērš uzmanību uz to, ka minētā plāna efektīvai īstenošanai pienācīgā apjomā ir jāpiešķir finanšu līdzekļi no ES budžeta un no valstu budžetiem;
—

ņemot vērā Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas un to dalībvalstu, no vienas puses, un Gruzijas, Moldovas un Ukrainas, no otras puses, noslēgtos asociācijas nolīgumus un iesaisti padziļinātas un visaptverošas brīvās tirdzniecības zonās (AA/DCFTA),
—

ņemot vērā Komisijas dienestu 2015. gada 23. jūnija darba dokumentu “2015 EU Accountability Report on Financing for Development — Review of progress by the EU and its Member States” (“ES 2015. gada atskaites ziņojums par attīstības finansēšanu — pārskats par ES un dalībvalstu gūto progresu”) (SWD(2015)0128),
4.

pauž nopietnas bažas par to, ka Krievijas attieksmes dēļ kodoldraudi kļūst lielāki un tas ietekmē drošību, stabilitāti un paredzamību globālā mērogā, un par to, ka pasliktinās tās attiecības NATO, tostarp, iespējams, tiek pārkāpts Līgums par vidēja un tuva darbības rādiusa kodolbruņojumu, izskan paziņojumi, kas apliecina aizvien lielāku gatavību izmantot kodolieročus, un paziņojumi, kas vedina domāt, ka tiek apsvērta iespēja izvietot kodolieročus vēl arī citviet Eiropā; vērš uzmanību uz Krievijas militārajām mācībām, simulējot kodolieroču izmantošanu pret Poliju, un pauž nopietnas bažas par to, ka Kaļiņingradas apgabalā, kurš ir blakus ES dalībvalstīm Polijai un Lietuvai, ir izvietota kodolspējīga raķešu sistēma Iskander ; atgādina, ka Starptautiskā Tiesa 1996. gada konsultatīvajā atzinumā noteica, ka saskaņā ar pašreizējām starptautiskajām tiesībām tā nevar “izdarīt galīgu slēdzienu par to, vai valsts, ekstrēmos pašaizsardzības apstākļos izmantojot kodolieročus, rīkotos likumīgi vai nelikumīgi”;
—

ņemot vērā ANO Vides programmai (UNEP) un Pasaules Veselības organizācijai (PVO) sagatavoto novērtējumu “State of the science of endocrine disrupting chemicals — 2012” (9),
C.

tā kā saskaņā ar Eiropas Žurnālistu federācijas un Turcijas Žurnālistu apvienības sniegto informāciju pēc 2016. gada 15. jūlija apvērsuma mēģinājuma Turcijas policija apcietināja vismaz 99 žurnālistus un rakstniekus, pret lielāko daļa no kuriem līdz šai dienai nav izvirzītas nekādas apsūdzības, kā rezultātā to plašsaziņas līdzekļu darbinieku skaits, attiecībā uz kuriem pastāv uzskats, ka viņu apsūdzēšanas iemesls ir saistīts ar vārda brīvības izmantošanu, 2016. gada 20. oktobrī sasniedza vismaz 130; tā kā 64 no šiem žurnālistiem, kas tika arestēti pēc 2016. gada 15. jūlija, ir atbrīvoti; tā kā aizturētajiem žurnālistiem ir liegtas tiesības sazināties ar juristiem un viņi tiek turēti necilvēcīgos apstākļos, turklāt šiem žurnālistiem tiek draudēts un pret viņiem tiek pieļauta slikta izturēšanās; tā kā tiek saņemtas ziņas, ka slēgtā dienas laikraksta “Özgür Gündem” vadošie līdzredaktori Bilir Kaya un Inan Kizilkaya cietumā ir tikuši spīdzināti;
53.

uzskata, ka Direktīva 96/71/EK un noteikumi par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu ir jāpiemēro no trešām valstīm norīkoto darba ņēmēju nodarbinātībai, pamatojoties uz PTO 4. režīma regulējumu un tirdzniecības nolīgumu kontekstā, lai novērstu labvēlīgāku attieksmi pret uzņēmumiem un darba ņēmējiem no trešām valstīm nekā no dalībvalstīm;
F.

tā kā ES un tās dalībvalstis kopā ir lielākais finanšu devējs ANO sistēmai, nodrošinot aptuveni trešdaļu no ANO parastā budžeta, gandrīz divas piektdaļas no ANO miera uzturēšanas budžeta un apmēram pusi no visiem maksājumiem ANO fondos un programmās;
B.

tā kā ir aplēsts, ka Eiropas Savienībā ir 80 miljoni personu ar invaliditāti, tostarp aptuveni 46 miljoni sieviešu un meiteņu ar invaliditāti, kas ir 16 % no kopējā sieviešu skaita ES, un līdz ar to, ja salīdzina invaliditātes īpatsvaru pa dzimumiem, tad Eiropas Savienībā invaliditātes īpatsvars augstāks ir sieviešu vidū; tā kā sievietes ar invaliditāti bieži cieš no vairākiemeslu diskriminācijas, saskaras ar nopietniem šķēršļiem, izmantojot tādas savas pamattiesības un brīvības kā tiesības uz piekļuvi izglītībai un nodarbinātībai, un šāda situācija var izraisīt sociālo izolāciju un psiholoģiskas traumas; tā kā sievietes nesamērīgi cieš no invaliditātes arī kā ģimenes locekļu ar invaliditāti aprūpētājas;
—

ņemot vērā Komisijas pētījumu “Dzelzceļa apgādes nozares pārskats un konkurētspējas apsekojums” (Sector Overview and Competitiveness Survey of the Railway Supply Industry) (ENTR ĢD, 06/054),
68.

atgādina, ka, kaut arī komerciālās sēklu šķirnes var uzlabot ražīgumu īstermiņā, tradicionālās lauksaimnieku šķirnes, zemes tipi un ar tiem saistītās zināšanas ir vislabāk piemērotās no pielāgošanās konkrētai agroekoloģiskai videi un klimata pārmaiņām viedokļa; uzsver, ka papildus tam to lielā ražība ir atkarīga no kapitālpreču (mēslojuma, pesticīdu, hibrīdsēklu) izmantošanas, radot risku, ka lauksaimnieki nespēj izkļūt no parāda apburtā loka;