Diskusijas par pārskatītajiem ICAO standartiem un ieteicamo praksi attiecībā uz PDR joprojām ir agrīnā posmā. Kad paredzētie standarti būs pieņemti, tie būs saistoši visiem ICAO dalībniekiem, ieskaitot visas ES dalībvalstis, saskaņā ar Čikāgas konvenciju un ievērojot tajā paredzētos ierobežojumus. Čikāgas konvencijas 38. pantā noteikts, ka līgumslēdzējām valstīm, ja tās plāno atkāpties no standarta, par to jāziņo ICAO saskaņā ar mehānismu atšķirību paziņošanai.

ICAO Gaisa transporta komiteja (GTK) 2019. gada martā izveidoja Pārvadājumu atvieglošanas pasākumu komisijas darba grupu, kuras uzdevums ir izskatīt priekšlikumus par standartiem un ieteicamo praksi attiecībā uz PDR datu vākšanu, izmantošanu, apstrādi un aizsardzību saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūciju 2396 (2017). Minētā darba grupa ir pilnvarota: a) pārskatīt pašreizējos Čikāgas konvencijas 9. pielikuma 9. nodaļā ietvertos standartus un ieteicamo praksi attiecībā uz PDR, b) ņemot vērā Drošības Padomes lēmumu un apsvērumus, noteikt, vai tie jāpapildina ar papildu standartiem un ieteicamo praksi un/vai papildu norādījumiem un c) vajadzības gadījumā izstrādāt jaunus noteikumus (standartus, ieteicamo praksi un/vai papildu norādījumus) par PDR datu vākšanu, izmantošanu, apstrādi un aizsardzību.

Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes 2017. gada 21. decembrī pieņemtajā Rezolūcijā 2396 noteikts, ka ANO dalībvalstīm “ICAO standartu un ieteicamās prakses īstenošanas nolūkā ir jāattīsta spēja vākt, apstrādāt un analizēt pasažieru datu reģistra (PDR) datus un jānodrošina, ka visas to kompetentās valsts iestādes, izmantojot PDR datus un apmainoties ar tiem, pilnībā ievēro cilvēktiesības un pamatbrīvības”. Turklāt minētajā rezolūcijā ICAO tiek mudināta sadarboties ar ANO dalībvalstīm nolūkā noteikt PDR datu vākšanas, izmantošanas, apstrādes un aizsardzības standartu.

ICAO padome sasauc arī asambleju, kas ir ICAO suverēna struktūra. ICAO asamblejas sanāksmes notiek ne retāk kā reizi trijos gados, un tajās tiek noteikts organizācijas politiskais virziens nākamajiem trīs gadiem. ICAO asamblejas 40. sesija notiks Monreālā (Kanāda) no 2019. gada 24. septembra līdz 2019. gada 4. oktobrim.

Čikāgas konvencijas mērķis ir regulēt starptautisko gaisa transportu. Tā stājās spēkā 1947. gada 4. aprīlī, un ar to tika izveidota Starptautiskā Civilās aviācijas organizācija (ICAO).

PDR datu apstrāde ir nozīmīgs ES kopīgās atbildes reakcijas uz terorismu un smagiem noziegumiem instruments un drošības savienības pamatelements. Ir pierādījies, ka PDR datu apstrādei, kuras gaitā tiek identificēti un izsekoti aizdomīgi ceļojumu maršruti nolūkā savākt pierādījumus un attiecīgā gadījumā atrast smagu noziegumu izdarītājus un to līdzzinātājus, kā arī atklāt noziedznieku tīklus, ir būtiska nozīme teroristu nodarījumu un smagu noziegumu novēršanā, atklāšanā, izmeklēšanā un saukšanā pie atbildības par tiem.

Eiropas Parlaments un Padome 2016. gada 27. aprīlī pieņēma Direktīvu (ES) 2016/681 par pasažieru datu reģistra (PDR) datu izmantošanu teroristu nodarījumu un smagu noziegumu novēršanai, atklāšanai, izmeklēšanai un saukšanai pie atbildības par tiem. Minētajā direktīvā paredzēts, ka valstu iestādes var iegūt tiešu piekļuvi aviokompāniju rīcībā esošajai būtiskajai informācijai, pilnībā ievērojot tiesības uz datu aizsardzību. Ar to visām dalībvalstīm ir nodrošināts svarīgs instruments terorisma un smagu noziegumu, tai skaitā narkotiku un cilvēku tirdzniecības un bērnu seksuālas izmantošanas, novēršanai, atklāšanai un izmeklēšanai. Termiņš, līdz kuram dalībvalstīm šī direktīva bija jātransponē to tiesību aktos, bija 2018. gada 25. maijs.

Lai atvieglotu gaisa pārvadātāju pievienošanos dalībvalstu pasažieru informācijas nodaļām, kuras ir atbildīgas par PDR datu vākšanu un apstrādi, Eiropas Komisija 2017. gada 28. aprīlī pieņēma Īstenošanas lēmumu par kopīgiem protokoliem un datu formātiem, kas gaisa pārvadātājiem jāizmanto, nosūtot pasažieru informācijas nodaļām PDR datus. Minēto Īstenošanas lēmumu sāka piemērot 2018. gada aprīlī.

Pašlaik spēkā ir divi starptautiski nolīgumi starp ES un trešām valstīm (proti, Austrāliju un Amerikas Savienotajām Valstīm) par PDR datu apstrādi un nosūtīšanu. ES Tiesa 2017. gada 26. jūlijā pieņēma atzinumu par paredzēto nolīgumu starp ES un Kanādu, kas parakstīts 2014. gada 25. jūnijā. Tiesa nolēma, ka nolīgumu tādu, kāds tas paredzēts, nevar noslēgt, jo daži no tā noteikumiem nav saderīgi ar ES atzītajām pamattiesībām uz privātumu un persondatu aizsardzību. Konkrētāk, Tiesa noteica papildu juridiskās prasības attiecībā uz neatkarīgas iestādes veiktu uzraudzību, sensitīviem datiem, PDR datu automatizētu apstrādi, PDR datu apstrādes nolūkiem un PDR datu saglabāšanu, izmantošanu, izpaušanu un tālāku nosūtīšanu. Pēc tam, kad Komisija 2017. gada decembrī bija saņēmusi Padomes atļauju, 2018. gada jūnijā tika atsāktas sarunas ar Kanādu par PDR. 2019. gada 17. un 18. jūlijā Monreālā notikušajā 17. ES un Kanādas samitā ES un Kanāda pauda gandarījumu par minēto sarunu noslēgšanu. Lai gan Kanāda norādīja, ka vēl ir jāpārbauda nolīguma likumība, puses, ievērojot minēto pārbaudi, apņēmās noslēgt nolīgumu pēc iespējas drīz, tādējādi atzīstot tā nozīmīgumu drošības uzlabošanā, vienlaikus nodrošinot privātumu un persondatu aizsardzību.

Arvien vairāk trešo valstu vāc PDR datus no gaisa pārvadātājiem, un vairākas no tām pēdējo gadu laikā ir vērsušās Komisijā, lai paustu savu ieinteresētību ar ES noslēgt starptautisku nolīgumu par pasažieru datu reģistru. Tā kā nav juridiska pamata, gaisa pārvadātāji saskaras ar tiesību normu kolīziju un riskē ar to, ka tiem tiks piemēroti naudas sodi un citas sankcijas. Vienlaikus PDR direktīvas īstenošanas nolūkā ES dalībvalstis trešo valstu gaisa pārvadātājiem pieprasa nosūtīt PDR datus dalībvalstu pasažieru informācijas nodaļām. Vairākas trešās valstis, atsaucoties uz savstarpības trūkumu, ir atteikušās nosūtīt šādus datus, savukārt citas ir draudējušas ar datu nesūtīšanu, tādējādi apdraudot ES PDR mehānisma efektivitāti.

Saskaņā ar LESD 3. panta 2. punktu Savienības ekskluzīvā kompetencē ir “noslēgt starptautisku nolīgumu [..] tiktāl, ciktāl līguma slēgšana ietekmē Savienības kopīgos noteikumus vai maina to darbības jomu”. Starptautisks līgums var ietekmēt kopīgos noteikumus vai mainīt to darbības jomu, ja joma, uz kuru attiecas nolīgums, pārklājas ar Savienības tiesību aktu darbības jomu vai tā lielā mērā ietilpst Savienības tiesību aktu darbības jomā. Turklāt, lai novērtētu, vai uz jomu lielā mērā attiecas kopīgi noteikumi, jāņem vērā ne tikai šobrīd piemērojamie attiecīgās jomas Savienības tiesību akti, bet arī to turpmāka attīstība, ciktāl tā ir paredzama tādas analīzes veikšanas brīdī.

Ņemot vērā iepriekš minētos kopīgos noteikumus un plānoto pārskatīšanu, kas paredzēta Direktīvas 2016/681 19. pantā, var secināt, ka jautājumi, uz kuriem attiecas priekšlikums, ir Savienības ekskluzīvā kompetencē.

3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

Ņemot vērā šā jautājuma nozīmīgumu ES iekšējā un ārējā politikā un iepriekš minēto, ir jānosaka Savienības nostāja attiecībā uz PDR datu nosūtīšanu notiekošā (daudzpusējā) darba ICAO līmenī vajadzībām. Jo īpaši ES būtu jācenšas panākt, ka ICAO jaunajos PDR standartos tiek iestrādāti PDR datu nosūtīšanas un apstrādes kārtības un persondatu aizsardzības pamatprincipi, kuri jānosaka kopējā nostājā. Šajā sakarā ir svarīgi diskusijas par šādiem jauniem PDR standartiem ICAO virzīt tādā veidā, kas ir saderīgs ar ES tiesisko regulējumu un attiecīgo Tiesas judikatūru, jo īpaši attiecībā uz pamattiesībām uz privātumu un datu aizsardzību.

Savienības nostāja, kas ir nozīmīga gan attiecībā uz ICAO padomes galīgo lēmumu, gan uz sagatavošanas diskusijām citās ICAO struktūrās, ir noteikta saskaņā ar piemērojamo ES tiesisko regulējumu datu aizsardzības un PDR jomā, proti, Regulu (ES) 2016/679, Direktīvu (ES) 2016/680 un Direktīvu (ES) 2016/681, kā arī Līgumu un Pamattiesību hartu atbilstīgi to interpretācijai attiecīgajā Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā, jo īpaši Tiesas Atzinumā 1/15.

4.Juridiskais pamats

4.1.Procesuālais juridiskais pamats

4.1.1.Principi

Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras locekle vai nolīguma puse.

Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”.

4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

ICAO padome ir ar nolīgumu, proti, Čikāgas konvenciju, izveidota struktūra.

Jebkurš grozījums Čikāgas konvencijas 9. pielikuma 9. nodaļā, ko saskaņā ar Konvencijas 54. panta l) punktu pieņēmusi ICAO padome, būs akts ar juridiskām sekām. Šāds grozījums var būtiski ietekmēt ES tiesību aktu saturu, jo īpaši Direktīvu (ES) 2016/681, kā arī starptautiskos nolīgumus PDR jomā, kuri jau ir vai tikai tiks noslēgti starp ES un trešām valstīm.