C 18/25

Paziņojumi saskaņā ar 37. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulā (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss)

Trešo valstu valstspiederīgo pienākums ziņot par atrašanos attiecīgā dalībvalstī saskaņā ar 21. panta d) punktu

(2008/C 18/04)

BEĻĢIJA

Šis pienākums ir sīki noteikts šādos dokumentos:

“Ārvalstniekiem, kuri neuzturas iestādē, kurai saskaņā ar likumu šie ārvalstnieki būtu jāreģistrē kā tūristi, trīs darba dienu laikā pēc ieceļošanas Karalistē ir jāreģistrējas tās komūnas pārvaldē, kurā tie uzturas, ja vien viņi nepieder vienai no ārvalstnieku kategorijām, kuras karalis ir atbrīvojis no šā pienākuma.

Ārvalstniekiem, kuri to uzturēšanās laikā Beļģijā ir uzņemti slimnīcā vai līdzīgā iestādē ārstēšanās nolūkā;

BULGĀRIJA

Trešo valstu valstspiederīgo pienākumu saskaņā ar Šengenas konvencijas 22. pantu ziņot par atrašanos attiecīgā dalībvalstī reglamentē Likums par ārvalstnieku uzturēšanos Bulgārijas Republikā:

18. panta 1. punkts: “Ieceļojot Bulgārijas Republikā, ārvalstu valstspiederīgajiem ir jāaizpilda uzturēšanās deklarācija saskaņā ar paraugu, ko apstiprinājis iekšlietu ministrs, rakstveidā norādot brauciena mērķi un uzturēšanās adresi.”

ČEHIJA

Trešo valstu valstspiederīgo pienākumu saskaņā ar Šengenas konvencijas 22. pantu ziņot par atrašanos Čehijas Republikā reglamentē likums Nr. 326/1999 Coll. par ārvalstnieku atrašanos Čehijas Republikā (VII nodaļa, 93. līdz 102. pants attiecībā uz ziņošanu par uzturēšanos valsts teritorijā).

Saskaņā ar likumu ārvalstniekiem trīs dienu laikā pēc ieceļošanas valstī ir jāpaziņo policijai par ierašanos Čehijas Republikā.

DĀNIJA

Dānija ir nolēmusi nepiemērot Šengenas līguma 22. pantu.

Ārvalstnieku likumā un Rīkojumā par ārvalstniekiem nav paredzēts trešo valstu valstspiederīgo pienākums paziņot par atrašanos valstī, ja viņi ir ieradušies no citas Šengenas līguma valsts.

VĀCIJA

Trešo valstu valstspiederīgajiem ir pienākums saskaņā ar Šengenas konvencijas 22. pantu ziņot par atrašanos dalībvalstī. Atbilstošs pienākums paziņot par atrašanos valstī ir paredzēts Reģistrācijas pamatlikuma 11., 14. un 16. pantā un attiecīgos federālo zemju tiesību aktos par reģistrāciju.

Saskaņā ar Reģistrācijas pamatlikumu un attiecīgajiem federālo zemju tiesību aktiem par reģistrāciju ir obligāti jāpaziņo par uzturēšanos dzīvesvietā valsts teritorijā (pienākums reģistrēties) un par pārcelšanos uz ārzemēm (pienākums anulēt reģistrāciju). Ar reģistrāciju saistītie pienākumi ir jāveic vienas/divu nedēļu laikā pēc apmešanās attiecīgajā dzīvesvietā valstī vai pēc tās atstāšanas. Par reģistrāciju atbild vietējās pašvaldības iestādes.

Pienākums reģistrēties attiecas uz Vācijas valstspiederīgajiem un ārvalstniekiem. Tādējādi citu ES dalībvalstu valstspiederīgajiem un trešo valstu valstspiederīgajiem tiek izvirzītas vienādas prasības.

Tas neietekmē īpašo reģistrēšanas kārtību personām, kuras uzturas tūristu mītnēs, slimnīcās un pansionātos.

IGAUNIJA

Saskaņā ar 9. pantu Valsts robežu likumā (publicēts “Riigi Teataja” (“Valsts Oficiālajā Vēstnesī”) I 1994., 54, 902; 2006., 26, 191) valsts robežu var šķērsot robežkontroles punktos. Tādēļ paziņojums par uzturēšanos nav vajadzīgs.

GRIEĶIJA

Likuma 3386/2005 87. panta 1. un 2. punkts nosaka, ka trešo valstu valstspiederīgiem pēc ieceļošanas Grieķijā nekavējoties ir jāpaziņo par ieceļošanu personām, kuras tiem nodrošina izmitināšanu, uzrādot savu pasi vai citu ceļošanas dokumentu, kas atzīts starptautiskās konvencijās, ieceļošanas vīzu vai uzturēšanās atļauju. Personām, kuras nodrošina izmitināšanu vai pagaidu uzturēšanos, pēc tam nekavējoties jāinformē policijas nodaļa un kompetentā Ārvalstnieku un imigrācijas iestāde par ārvalstniekiem, kuri pie viņiem apmetušies, ieceļošanu un izceļošanu. Ārvalstniekiem un citām personām, kuras pārkāpj attiecīgos noteikumus, piemēro naudas sodu no EUR 1 500 līdz EUR 3 000 apmērā.

SPĀNIJA

Saskaņā ar Spānijas likumiem noteiktos gadījumos trešo valstu valstspiederīgajiem ir jāpaziņo par ieceļošanu valstī.

Karaļa 2004. gada 30. decembra dekrētā 2393/2004, ar ko pieņem īstenošanas noteikumus 2000. gada 11. janvāra konstitucionālajam likumam 4/2000 par ārvalstnieku tiesībām un brīvībām Spānijā un viņu sociālo integrāciju, 12. pants nosaka:

“Ārvalstniekiem, kuri ieceļo Spānijas teritorijā no valsts, ar kuru Spānija ir noslēgusi vienošanos par robežkontroles atcelšanu, ir personiski jāpaziņo par ieceļošanu Spānijas policijas iestādēm.”

FRANCIJA

Francijas tiesību aktos šis pienākums ir paredzēts Ārvalstnieku ieceļošanas un uzturēšanās un patvēruma kodeksa (CESEDA (Code de l'entrée et du séjour des étrangers et du droit d'asile)) L. 531-2, R. 211-32, R. 211-33, R. 212-5 un R. 212-6 pantā, kas nosaka, ka trešo valstu valstpiederīgajiem, ieceļojot valsts pamatteritorijā, ir jāaizpilda deklarācija.

ITĀLIJA

Informācija tiks publicēta vēlāk.

KIPRA

35. un 36. pantā noteikumos 242/72 (ar grozījumiem), kas pieņemti saskaņā 105. nodaļu Ārvalstnieku un imigrācijas likumā (ar grozījumiem), ir noteikts, ka ikvienam ārvalstniekam, kurš ieceļo Kipras Republikā, septiņu dienu laikā pēc ieceļošanas ir personīgi jāierodas pie reģistrācijas biroja darbinieka tajā apgabalā, kurā tas ir paredzējis uzturēties, un saskaņā ar šo noteikumu jāsaņem reģistrācijas izziņa.

LATVIJA

Trešo valstu piederīgajiem, pieprasot pastāvīgās vai termiņuzturēšanās atļauju Latvijas Republikā, jādeklarē sava atrašanās vieta.

LIETUVA

Trešo valstu valstspiederīgajiem nav jāziņo par atrašanos Lietuvas teritorijā saskaņā ar Šengenas Konvencijas 22. panta noteikumiem.

LUKSEMBURGA

Trešo valstu valstspiederīgajiem 3 dienu laikā pēc ieceļošanas ir jāziņo par atrašanos valstī komūnai vai viesnīcai, kurā tie ir apmetušies.

UNGĀRIJA

88. pants 2001. gada likumā XXXIX par ārvalstnieku ieceļošanu un uzturēšanos nosaka, ka ārvalstniekiem ir jāpaziņo sava uzturēšanās vieta par ārvalstnieku ieceļošanu un uzturēšanos atbildīgajām iestādēm.

MALTA

Šobrīd trešo valstu pilsoņiem ir jāievēro tikai ieceļošanas noteikumi, kas izklāstīti Imigrācijas likumā (217. nodaļa) un ar to saistītajos tiesību aktos. Kā noteikts Šengenas konvencijas 22. pantā, tiesību akti jāīsteno pirms Maltas pievienošanās Šengenas zonai.

NĪDERLANDE

Ārvalstnieku dekrēta 4. panta 4. punkts nosaka, ka ārvalstu valstspiederīgajam, kurš ieceļo Nīderlandē vai izceļo no tās, šķērsojot ārējo robežu, ir jāreģistrējas robežkontroles punktā tā darba laikā pie atbildīgā robežkontroles darbinieka. Noteiktos apstākļos mūsu ministrs var pieļaut izņēmumu no šīs prasības. Iepriekš minētais neattiecas uz Beniluksa valstu pilsoņiem.

Uz ierobežoto piekļuvi arī var attiecināt prasību reģistrēties. Prasība reģistrēties pamatā paredz, ka trīs dienu laikā jāreģistrējas par ārvalstniekiem atbildīgajā policijas nodaļā reģionālajā policijas pārvaldē tur, kur atradīsies ārvalstu valstspiederīgā uzturēšanās vieta. Ja sestdienas, svētdienas vai valsts svētku dēļ ārvalstu valstspiederīgais nevar izpildīt prasību reģistrēties trīs dienu laikā, dokumentā par robežas šķērsošanu tiks izdarīta šāda atzīme: “reģistrēties līdz … (datums)”.

Ārvalstnieku dekrēta 4. panta 39. punkts arī nosaka, ka ārvalstu valstspiederīgajam, kuram nav likumīgas uzturēšanās atļaujas, nekavējoties personīgi jāreģistrējas pie policijas komisāra reģionālajā policijas pārvaldē tur, kur ārvalstu valstspiederīgais uzturas.

Ārvalstnieku dekrēta 4. panta 47. punkts nosaka:

Ārvalstnieku dekrēta 4. panta 48. punkts nosaka:

Ārvalstnieku dekrēta 4. panta 49. punkts nosaka:

Ārvalstnieku dekrēta 4. panta 50. punkts nosaka:

AUSTRIJA

5. pants Austrijas Federālajā likumā par pienākumu reģistrēties policijā (1991. gada Reģistrācijas likums – MeldeG), publicēts “Austrijas Federālajā Oficiālajā Vēstnesī” 1992/9, jaunākā redakcija publicēta “Austrijas Federālajā Oficiālajā Vēstnesī” I 2006/45.

Uzturēšanās viesnīcās

3. Prasību reģistrēties saskaņā ar 1. un 2. punktu neattiecina uz dalībniekiem no tūristu grupām, kurās ir vismaz 8 dalībnieki, izņemot grupas vadītāju, kurš iesniedz viesnīcas saimniekam vai tā pilnvarotam pārstāvim grupas sarakstu, kurā norādīts dalībnieku vārds un pilsonība un – ārvalstnieku gadījumā – ceļošanas dokumenta veids, numurs un izdevējiestāde. Ja visi tūristu grupas dalībnieki kopā uzturas vienā viesnīcā ilgāk par vienu nedēļu, šo noteikumu nepiemēro.

“1. Ikvienai personai, kura kā viesis uzturas viesnīcā, neatkarīgi no tās uzturēšanās ilguma minētajā mītnē, bez nepamatotas kavēšanās un 24 stundu laikā pēc ierašanās ir jāreģistrējas, izdarot ierakstu viesu grāmatā.

6. pants Austrijas Federālajā likumā par pienākumu reģistrēties policijā (1991. gada Reģistrācijas likums – MeldeG), publicēts “Austrijas Federālajā Oficiālajā Vēstnesī” 1992/9, jaunākā redakcija publicēta “Austrijas Federālajā Oficiālajā Vēstnesī” I 2006/45.

“Ārvalstniekiem, kuriem ir jāreģistrējas un kuri Austrijas Federatīvās Republikas teritorijā meklē algotu darbu, kam vajadzīga oficiāla darba atļauja, neatkarīgi no pienākuma reģistrēties saskaņā ar 5. pantu ir jāreģistrējas reģistrācijas iestādēs un tajās arī jāanulē reģistrācija. 3. un 4. panta noteikumus piemēro mutatis mutandis.”

Reģistrācijas likuma (MeldeG) 3. pants – uzturēšanās dzīvoklī, reģistrācija

“1. Ikvienai personai, kura uzturas dzīvoklī, trīs dienu laikā pēc ierašanās ir jāreģistrējas reģistrācijas iestādēs.

2. Par katru reģistrējamo personu atbilstoši un pilnībā ir jāaizpilda reģistrācijas veidlapa. Ja dzīvoklis atrodas ēkā, kurā ir vairākas adreses, dzīvoklim adresi piešķir saskaņā ar 1997. gada Austrijas Pasta likuma 14. panta 2. punktu.

3. Lai šāda persona varētu reģistrēties, vajadzīga atbilstīgi aizpildīta reģistrācijas veidlapa un oficiāli notariāli apliecināti dokumenti, kas apliecina personas identitāti (1. panta 5.a punkts), kā arī Iedzīvotāju reģistra piešķirts numurs; šai personai ir jāsniedz atbalsts iestādēm tās identitātes pārbaudē. Ja persona savas uzturēšanās vietu reģistrē kā pamata dzīvesvietu un ja reģistrējamā persona jau ir reģistrējusi pamata dzīvesvietu Austrijas Federatīvās Republikas teritorijā, reģistrācijas anulēšana vai jebkādas izmaiņas reģistrācijā (11. panta 2. punkts) saistībā ar tās uzturēšanās vietu ir jāveic tajā reģistrācijas birojā, kura kompetencē vienlaikus atrodas pamata dzīvesvieta.

4. Reģistrācijas birojam reģistrācija un, ja vajadzīgs, jebkādas izmaiņas reģistrācijā vai reģistrācijas anulēšana ir jāapstiprina rakstveidā. To dara, izdarot atzīmi par reģistrāciju uz vienas izdrukas, kurā redzamas ziņas par reģistrēšanos no kopējās datubāzes, kuru atjaunina, vai, ja to pieprasa persona, kurai jāreģistrējas – izdarot atzīmi uz izdrukas, kurā norādītas ziņas par reģistrēšanos ar jaunākajiem grozījumiem. Ja reģistrācijas laikā tiek veiktas izmaiņas kādā reģistrācijas birojā, kas ir kompetents saskaņā ar 3. punktu, šis reģistrācijas birojs ir atbildīgs par izmaiņu ievadīšanu Centrālajā iedzīvotāju reģistrā; savukārt iesaistītajam reģistrācijas birojam (1. punkts) ir jābūt iespējai piekļūt Centrālā iedzīvotāju reģistra datiem informācijas nolūkos.”