SATURS

1........... IEVADS. 3

2........... EZF LĪDZEKĻU APGUVES VISPĀRĒJS IZVĒRTĒJUMS. 3

2.1........ Finansiālā izpilde dalībvalstīs. 3

2.2........ Galvenās jomas, kurās iesaistījies EZF. 4

2.3........ Grozījumi EZF regulā. 5

2.4........ Papildu pasākumi pēc Eiropas Revīzijas palātas īpašā ziņojuma. 6

2.5........ Revīzija par degvielas regulas izpildi 6

2.6........ Budžeta izpilde Komisijā. 6

2.7........ Tehniskās palīdzības izmantojums dalībvalstīs. 7

2.8........ Tehniskās palīdzības izmantojums Komisijā. 7

2.8.1..... Informācijas tehnoloģija. 7

2.8.2..... Eiropas Zivsaimniecības reģionu tīkla (FARNET) atbalsta vienība. 7

2.8.3..... Konferences. 7

2.8.4..... Komunikācijas pasākumi 7

2.8.5..... Pētījumi 7

2.8.6..... Pagaidu darbinieki 7

2.9........ EZF līdzekļu apguves saskaņošana ar struktūrfondu un Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) līdzekļu apguvi 7

3........... EZF LĪDZEKĻU APGUVES IZVĒRTĒJUMS PA PRIORITĀRAJIEM VIRZIENIEM 8

3.1........ 1. prioritārais virziens – ES zvejas flotes pielāgošana. 8

3.1.1..... Zvejas darbību izbeigšana (EZF 23. pants) 9

3.1.2..... Zvejas darbību pārtraukšana (EZF 24. pants) 10

3.1.3..... Ieguldījumi zvejas kuģu aprīkojumā un selektivitātē (EZF 25. pants) 10

3.2........ 2. prioritārais virziens – akvakultūra un apstrāde. 11

3.2.1..... Akvakultūra. 11

3.2.2..... Apstrāde. 11

3.3........ 3. prioritārais virziens – izmēģinājuma projekti (EZF 41. pants) 12

3.4........ 4. prioritārais virziens – zivsaimniecības apvidu ilgtspējīga attīstība. 12

4........... EZF FINANSIĀLĀ IZPILDE Komisijā KONVERĢENCES UN NEKONVERĢENCES REĢIONOS 14

KOMISIJAS ZIŅOJUMS

SESTAIS GADA ZIŅOJUMS PAR EIROPAS ZIVSAIMNIECĪBAS FONDA LĪDZEKĻU APGUVI (2012)

1. IEVADS

Šis ziņojums atbilst Eiropas Zivsaimniecības fonda (EZF) regulas 68. pantam[1], kas nosaka, ka Komisija ik gadu ziņo Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par EZF līdzekļu faktisko apguvi iepriekšējā gadā. Tā pamatā ir Komisijas veikta dalībvalstu gada ziņojumu un citas pieejamas informācijas pārbaude un izvērtējums.

Šim ziņojumam ir divas galvenās daļas. Pirmajā daļā sniegts vispārējs izvērtējums par EZF līdzekļu apguvi dalībvalstīs un Komisijā 2012. gadā. Tajā aplūkotas arī attiecīgās tendences, pamatojoties uz dalībvalstu datiem, kas sniegti atbildē uz informācijas pieprasījumiem, ko izdevusi Komisija saskaņā ar 40. pantu EZF īstenošanas regulā[2].

Otrajā daļā sniegts galveno pasākumu īstenošanas sīkāks izvērtējums dažādos EZF prioritārajos virzienos. 1. prioritārajā virzienā uzmanība tiek pievērsta zvejas darbību izbeigšanai (EZF 23. pants), zvejas darbību pārtraukšanai (EZF 24. pants), ieguldījumiem zvejas kuģu aprīkojumā un selektivitātē (EZF 25. pants), ko parasti dēvē par kuģu modernizāciju. Tā 2. prioritārajā virzienā tiek apskatīta tikai akvakultūra un apstrāde un 3. prioritārajā virzienā – izmēģinājuma projekti (EZF 41. pants), bet tā 4. prioritārajā virzienā tiek apskatīti visi pasākumi zivsaimniecības apvidu ilgtspējīgai attīstībai.

2. EZF LĪDZEKĻU APGUVES VISPĀRĒJS IZVĒRTĒJUMS

Šo ziņojumu papildina Komisijas dienestu darba dokuments, kurā izmantota informācija no dalībvalstu gada ziņojumiem par līdzekļu apguvi, lai dokumentētu EZF līdzekļu apguvi ar sīku informāciju par finansiālo izpildi[3] katrā dalībvalstī.

No dalībvalstīm iegūtie dati ļauj salīdzināt EZF līdzekļu apguvi divos laika atskaites punktos – 2012. gada 31. jūlijā un 2013. gada 31. maijā[4]. Tas sniedz noderīgu informāciju par EZF līdzekļu apguves tendencēm un modeļiem kopš 2007. gada, jo īpaši saistību izteiksmē.

2.1. Finansiālā izpilde dalībvalstīs

Līdz 2012. gada decembra beigām dalībvalstu nosūtītajos apstiprinātajos starpposma maksājumu pieteikumos norādītā summa sasniedza 41,4 % (EUR 1 776 515 076) no EZF kopējā piešķīruma; tas ir pieaugums par 49,6 % (EUR 588 789 657) salīdzinājumā ar 2011. gada decembri.

2012. gada 31. jūlijā EZF saistības sasniedza EUR 2,42 miljardus (56,31 % no EZF kopējā piešķīruma). Tas kopš 2007. gada ir vidēji EUR 440,36 miljoni/gadā.

No 2012. gada 31. jūlija līdz 2013. gada 31. maijam saistības palielinājās par EUR 476 miljoniem (8 % pieaugums attiecībā pret gada vidējo rādītāju) līdz EUR 2,898 miljardiem (67,37 % no EZF kopējā piešķīruma). Tas desmit mēnešu laikposmā veidoja 20 % pieaugumu, norādot uz līdzekļu apguves būtisku paātrināšanos. Šī paātrināšanās lielā mērā ir saistīta ar piemērota laika izvēlēšanos (sakarā ar plānošanas perioda beigām pārskatāmā nākotnē), bet varētu arī daļēji būt izskaidrojams ar papildu finansējumu tādām valstīm, kurās īsteno finanšu korekciju programmas (sal. 2.3. iedaļu turpmāk).

Valsts ieguldījums līdz 2012. gada 31. jūlijam sasniedza EUR 1,58 miljardus (EUR 287,27 miljonus gadā). Tas pats rādītājs 2013. gada 31. maijā bija EUR 1,729 miljardi, kas desmit mēnešu laikā ir pieaugums par EUR 149 miljoniem. Salīdzinot ar gada vidējo rādītāju, šis rādītājs parāda arī valsts izdevumu samazināšanos, kas atbilst fiskālās konsolidācijas periodam daudzās dalībvalstīs.

2.2. Galvenās jomas, kurās iesaistījies EZF

Turpmāk dotajā tabulā parādīti pieci svarīgākie pasākumi (saistību izteiksmē attiecībā uz katru pasākumu) 2012. gada jūlijā un 2013. gada maijā.

2012. gada 31. jūlijs || 2013. gada 31. maijs

Zvejas darbību izbeigšana (19,61 %) || Apstrāde (17,41 %)

Akvakultūra (12,98 %) || Zvejas darbību izbeigšana (17,25 %)

Apstrāde (12,79 %) || Akvakultūra (14,83 %)

Zvejas ostas (10,89 %) || Zvejas ostas (11,46 %)

Zvejas darbību pārtraukšana (7,67 %) || Zvejas darbību pārtraukšana (7,40 %)

Šajā tabulā parādīta EZF saistību būtiska pārgrupēšana. 2013. gada pirmajā pusē ir samazinājusies tādu ar floti saistītu pasākumu kā zvejas darbību izbeigšana un zvejas darbību pārtraukšana nozīme salīdzinājumā ar EZF atbalstītajiem ieguldījumiem apstrādē. Zvejas darbību izbeigšanas apjoms samazinājās par gandrīz 4 %, un samazinājās arī zvejas darbību pārtraukšana. Ļoti nozīmīga joprojām ir arī akvakultūra. Ir arī vērts pieminēt saistību nelielo pieaugumu 4. prioritārā virziena jomā (7,2 % no saistībām), kas varētu norādīt uz to, ka pēc lēna starta sākas nokavētā atgūšana. Saistību nozīme infrastruktūras projektos (zvejas ostās) saglabājas stabila.

Tas apstiprina arī koncentrēšanas tendenci attiecībā uz EZF saistībām. Līdz 2012. gada 31. jūlijam pieci svarīgākie pasākumi veidoja 63,96 % no kopējām saistībām. Līdz 2013. gada 31. maijam tie veidoja 68,86 %, tas ir pieaugums par 6,88 %.

Turpmāk dotajā tabulā ir atspoguļota kopējo saistību relatīvā nozīmīguma attīstība pa prioritārajiem virzieniem, uzrādot 2. prioritārā virziena saistību būtisku pieaugumu sakarā ar lielākām saistībām akvakultūras un apstrādes atbalstam.

Prioritārais virziens || 2012. gada 31. jūlijs || 2013. gada 31. maijs || Attīstība

1. prioritārais virziens || 33,05 % || 30,42 % || ▼

2. prioritārais virziens || 28,96 % || 32,64 % || ▲

3. prioritārais virziens || 27,59 % || 27,38 % || ▼

4. prioritārais virziens || 7,1 % || 7,2 % || ▲

5. prioritārais virziens || 3,29 % || 2,42 % || ▼

Turpmāk dotajā tabulā pa prioritārajiem virzieniem ir atspoguļota attiecība starp saistībām un plānotajiem izdevumiem plānošanas periodā. Līdz 2012. gada 31. jūlijam 1. prioritārais virziens bija visvairāk izvirzījies priekšgalā. Līdz 2013. gada 31. maijam nozīmīgāks ir kļuvis 2. prioritārais virziens. Izdevumu pieaugums 2. prioritārā virziena pasākumiem (+21 procentu punkts) ir ievērojami lielāks par EZF līdzekļu apguvi kopumā. Arī 3. prioritārajā virzienā parādās būtisks pieaugums. 4. prioritārā virziena dati apstiprina pozitīvu attīstību. Taču tā joprojām ir ievērojami zemāka par EZF līdzekļu apguvi kopumā, neskatoties uz to, ka atšķirība ir samazinājusies.

Prioritārais virziens || 2012. gada 31. jūlijs || 2013. gada 31. maijs || Attīstība (procentu punkti)

1. prioritārais virziens || 67,24 % || 74,36 % || ∆

2. prioritārais virziens || 56,6 % || 77,47 % || ▲▲▲

3. prioritārais virziens || 57,8 % || 67,31 % || ▲

4. prioritārais virziens || 28 % || 44,60 % || ▲▲

5. prioritārais virziens || 44,04 % || 44,60 % || ▬

2.3. Grozījumi EZF regulā

2012. gada aprīlī tika izdarīti grozījumi EZF regulā, lai atļautu ieviest konkrētus finanšu noteikumus tām dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām grūtībām vai kurām draud šādas grūtības attiecībā uz to finanšu stabilitāti[5]. Saskaņā ar šiem grozījumiem Portugāle pieprasīja lielāku summu, kas par 10 procentu punktiem pārsniedza katram prioritārajam virzienam piemērojamo līdzfinansējuma likmi (papildu finansējums), no jauna deklarētajiem starpposma maksājumu izdevumiem. Komisija pieņēma šo pieprasījumu un veica vienu maksājumu no EZF papildu finansējuma ar pēdējo 2012. gada maksājumu par summu EUR 3 886 540,26 konverģences reģioniem un par summu EUR 545 056,63 nekonverģences reģioniem. Pēc līdzīga pieprasījuma piemērot jaunos noteikumus Grieķija saņēma kumulatīvu papildu summu EUR 8 481 762,10, no kuras EUR 8 069 045,80 atbilst konverģences reģioniem un EUR 412 716,30 nekonverģences reģioniem. Rumānija arī pieprasīja piemērot lielāku summu, kas par 10 procentu punktiem pārsniedza līdzfinansējuma likmi no jauna deklarētajiem starpposma maksājumu izdevumiem. Taču 2012. gadā starpposma maksājumi netika veikti.

2.4. Papildu pasākumi pēc Eiropas Revīzijas palātas īpašā ziņojuma

Papildu pasākumi pēc Eiropas Revīzijas palātas (ERP) ziņojuma[6] par pasākumiem, kas ietverti EZF regulas 25. panta 2. punktā, ietvēra vadošos norādījumus, ko Komisija nosūtīja dalībvalstīm 2011. gada decembrī par 25. panta 2. punkta interpretāciju, atšķirot tādus ieguldījumus, kas neuzlabo kuģu spēju zvejot zivis, no tādiem, kas to uzlabo. Pamatojoties uz šiem norādījumiem, dalībvalstis pārskatīja visus projektus, un lielākajai daļai no tiem tagad ir atcelti apstiprināti neattiecināmi izdevumi. Turklāt vajadzības gadījumā dalībvalstis pārskatīja attiecīgos atlases kritērijus, lai nodrošinātu, ka visi ieguldījumi zvejas kuģu aprīkojumā tiek iepriekš izvērtēti. To papildināja līdzekļu saņēmēja deklarācija, kas apliecināja, ka projekts neuzlabos kuģu spēju zvejot zivis, un atbildīgās starpniekstruktūras (kas dažreiz piesaista neatkarīgu ekspertu) paziņojums, lai nodrošinātu, ka plānotie ieguldījumi neuzlabo kuģu spēju zvejot zivis.

2.5. Revīzija par degvielas regulas izpildi

Revīzija par degvielas regulas (Padomes Regula (EK) Nr. 744/2008) izpildi atklāja to, ka valstu vadības un kontroles sistēmās ir nepilnības. Komisija uzdeva valstu atbildīgajām iestādēm šīs nepilnības pienācīgi izanalizēt. Vajadzības gadījumā tika pastiprināti līdzekļi, kas ieviesti valstu līmenī, lai pārbaudītu pasākumu atbilstību, jo īpaši attiecībā uz jūrā pavadīto dienu precīzu pārbaudi zvejas darbību izbeigšanas sakarā vai līdzekļiem, lai pārbaudītu, ka kuģi neveic aktīvu darbību zvejas darbību pārtraukšanas periodos. Turklāt Komisija rūpīgi pārbaudīja un vajadzības gadījumā dalībvalsts pārskatīja metodi, ko izmanto, lai pārbaudītu atbilstību konkrētām regulas prasībām, piemēram, prasībām, kas ietvertas Regulas (EK) Nr. 744/2008 12. panta 3. punktā un attiecas uz prasību, ka enerģijas izmaksām jāveido vismaz 30 % no ražošanas izmaksām.

2.6. Budžeta izpilde Komisijā

No kopējā saistību apropriāciju apjoma, kas paredzēts 2007.−2013. gadam (EUR 4 292 990 279), 2012. gadā tika izpildīti 15,5 % (EUR 667 529 520), no kuriem EUR 507 543 231 attiecās uz konverģences reģioniem un EUR 159 986 289 − uz nekonverģences reģioniem. No kopējā maksājumu apropriāciju apjoma 2012. gadā tika izpildīts 11,1 % (EUR 474 988 271,6), no kuriem 74,6 % (EUR 354 196 149,01) attiecās uz konverģences reģioniem un 25,4 % (EUR 120 792 122,59) − uz nekonverģences reģioniem. Šie maksājumi tika veikti starpposma maksājumu veidā. Sīkāka informācija sniegta šā ziņojuma 1. pielikumā un pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā.

2.7. Tehniskās palīdzības izmantojums dalībvalstīs

2012. gadā tehniskās palīdzības budžetā (5. prioritārais virziens) līdzekļus ir atvēlējusi 21 dalībvalsts. Lielākas summas tehniskajai palīdzībai ir atvēlējušas šādas dalībvalstis: Nīderlande (58,3 % no EZF līdzekļiem, kas atvēlēti 5. prioritārajam virzienam), Slovēnija (51,6 %), Apvienotā Karaliste (51,2 %), Portugāle (38 %), Polija (15,75 %) un Spānija (10,9 %). Finansēto pasākumu vidū ir administratīvās spējas stiprināšana, IT izstrāde, reklāmas un informēšanas pasākumi, kā arī atbalsts darbības programmu vadībai un īstenošanai.

2.8. Tehniskās palīdzības izmantojums Komisijā

2012. gadā Komisija EUR 2 892 347,69 no tehniskās palīdzības budžeta ir izmantojusi turpmāk minētajām vajadzībām.

2.8.1. Informācijas tehnoloģija

Komisija ir piesaistījusi EUR 463 330,89 datorierīcēm un pakalpojumiem, kas saistīti ar EZF līdzekļu apguvei vajadzīgo Komisijas informācijas sistēmu uzturēšanu un izstrādi.

2.8.2. Eiropas Zivsaimniecības reģionu tīkla (FARNET) atbalsta vienība

FARNET atbalsta vienībai tika piesaistīti EUR 1 890 841,80. FARNET 2012. gadā turpināja pievērst lielu uzmanību EZF 4. prioritārā virziena īstenošanas veicināšanai, sniedzot metodisku un tematisku atbalstu vadošajām iestādēm un zivsaimniecības vietējām rīcības grupām. Tika rīkoti divi starpvalstu semināri: viens jūnijā Olhao (Portugālē) par videi draudzīgu izaugsmi zivsaimniecības apgabalos un otrs – novembrī Kiberonā (Francijā) par zivsaimniecības vietējo rīcības grupu sagatavošanu 4. prioritārā virziena pēctecības iniciatīvai (sabiedrības vadītai vietēja mēroga attīstībai Eiropas Jūras un zivsaimniecības fonda ietvaros). Starp publikācijām var minēt divus tehniskus ziņojumus un divus žurnālus par tiem pašiem tematiem. Ar savas tīmekļa vietnes, tostarp sociālā tīkla konta starpniecību, vācot labas prakses projektu piemērus un regulāri izdodot informatīvu biļetenu, FARNET palīdzēja vairot 4. prioritārā virziena pamanāmību.

2.8.3. Konferences

2012. gada novembrī Komisija Lakorunjā (Spānijā) rīkoja konferenci par akvakultūru (EUR 49 505,67).

2.8.4. Komunikācijas pasākumi

Komisija ir piesaistījusi EUR 38 870,45, lai izveidotu videoklipu par EZF 4. prioritārā virziena projektiem, kurš ir pieejams tīmekļa vietnē EUROPA.

2.8.5. Pētījumi

2012. gadā Komisija ir piesaistījusi EUR 449 799,00, lai pasūtītu pētījumu “Zvejas kuģu nodošanas metāllūžņos un zvejas darbību pārtraukšanas pasākumu EZF retrospektīvs izvērtējums”.

2.8.6. Pagaidu darbinieki

Komisija ir piesaistījusi EUR 850 000 EZF īstenošanā iesaistīto pagaidu darbinieku algām, jo īpaši tādēļ, lai panāktu ES oficiālo valodu pienācīgu nodrošinājumu.

2.9. EZF līdzekļu apguves saskaņošana ar struktūrfondu un Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) līdzekļu apguvi

Darbības programmas parāda, ka visas dalībvalstis ir informētas par nepieciešamību nodrošināt EZF līdzekļu apguves konsekvenci un saskaņošanu ar struktūrfondiem, kā arī ar ELFLA. Kā noteikts EZF regulas 6. pantā, darbības programmas nodrošina informāciju par dalībvalstīs izveidotajām (vai pašlaik veidotajām) sistēmām, lai izvairītos no to dublēšanās. Dalībvalstu gada ziņojumos par līdzekļu apguvi nav minētas būtiskas saskaņošanas problēmas.

3. EZF LĪDZEKĻU APGUVES IZVĒRTĒJUMS PA PRIORITĀRAJIEM VIRZIENIEM

3.1. 1. prioritārais virziens – ES zvejas flotes pielāgošana

Jaunākie dati no ES dalībvalstīm, kas publicēti 2013. gada ikgadējā ekonomikas ziņojumā par ES flotēm, rāda, ka 2011. gadā ES flote nozvejoja 4,7 miljonus tonnu jūras velšu EUR 6,3 miljardu vērtībā. ES zvejas flote 2011. gadā salīdzinājumā ar 2010. gadu nozvejoja mazāku daudzumu, bet lomam bija lielāka vērtība. ES zvejas flote turpināja konsolidāciju un lēno ekonomikas atveseļošanu, kas tika iesākta iepriekšējos gados. Neskatoties uz to, tiek lēsts, ka apmēram 45 % no flotes segmentiem ir reģistrēti zaudējumi, atstājot vietu turpmākām korekcijām[7].

Kamēr ES flotes jūrā pavadīto dienu skaits 2008.−2011. gadā palielinājās par gandrīz 8 %, kopējais degvielas patēriņš tajā pašā laikposmā samazinājās par 7,7 %, kas liecina, ka ES flote kļūst efektīvāka degvielas taupības ziņā un meklē veidus, kā samazināt degvielas patēriņu, lai mazinātu pieaugošo degvielas cenu ietekmi, piemēram, pielāgojot zvejas praksi un mainot zvejas rīkus.

2011. gadā kopējais ES flotē nodarbināto zvejnieku skaits salīdzinājumā ar 2010. gadu samazinājās par 6 %, un vidējā alga, tieši pretēji, pieauga par 8 %. Atšķirīgās dalībvalstīs un flotes segmentos ir daudz nepilnas slodzes darbinieku, jo īpaši bieža parādība tā ir piekrastes mazapjoma zvejas flotēs.

Atsevišķi piemēri ekonomikas ziņojumā liecina, ka vairāki EZF finansēti pasākumi, piemēram, izmēģinājuma projekti, sertifikācijas shēmas un pāreja uz mazāku degvielas daudzumu patērējošiem zvejas rīkiem, ir veicinājuši vairāku flotu ekonomikas rādītāju uzlabošanos.

Piekrastes mazapjoma zvejas flotes. Vispārīgi runājot, piekrastes mazapjoma zvejas flotu rādītāji ir labāki nekā to flotu rādītāji, kuras sastāv no lielākiem kuģiem. Piekrastes mazapjoma zvejas flotēs bija nodarbināti vairāk nekā 40 % no kopējā darbinieku skaita, un pat ja tās veidoja tikai 6 % no kopējās bruto tonnāžas un nozvejas svara, tās pārstāvēja 15 % no nozvejotās vērtības un 20 % no neto peļņas un pievienotās bruto vērtības (PBV). Salīdzinājumā ar pārējām flotēm tās radīja lielāko PBV, kā arī bruto un neto peļņu kā procentuālu daļu no ienākumiem.

Šo pozitīvo tendenci apstiprina dati, kas iegūti nesen veiktā sociālekonomiskās situācijas pētījumā, kurā tika analizētas piekrastes teritorijas Galīcijā, Skotijā, Bretaņā un Sicīlijā[8]. Atklājās tas, ka piekrastes mazapjoma zvejas flotes kopumā ir rentablas. Tā kā tas bieži ir nepilnas slodzes darbs (kas nozīmē, ka zvejošana nav vienīgais ģimenes ienākumu avots), piekrastes mazapjoma zvejas flotes ir arī diezgan elastīgas, saskaroties ar ekonomikas grūtībām. Kuģu daudzuma ziņā šīs flotes ir stabilas, lai gan dažās no tām kuģu skaits pieaug. Dažos gadījumos šo pieaugumu var izskaidrot ar statistikas korekcijām, bet arī ar to, ka lielāki kuģi tiek aizstāti ar mazākiem, kuri patērē mazāk degvielas un zvejo mazāk regulētos (vai vispār neregulētos) zivju krājumos. Minētās tendences attīstību veicina arī to vietējo cilvēku atgriešanās pie zvejniecības, kuri pirms ekonomikas krīzes bija pametuši zvejniecību, lai strādātu citās nozarēs (piemēram, celtniecībā, sabiedriskajā ēdināšanā).

3.1.1. Zvejas darbību izbeigšana (EZF 23. pants)

EZF regulā ir paredzēti pasākumi ES zvejas flotes pielāgošanai, tostarp valsts atbalsts zvejas darbību izbeigšanai un pārtraukšanai. No 2012. gada 31. jūlija pavisam bija uzsākti 3692 zvejas darbību izbeigšanas pasākumi. Šim nolūkam ir tikuši piesaistīti apmēram EUR 475 miljoni no EZF naudas (EUR 128 657 katram pasākumam). Valstu ieguldījums sasniedza vēl EUR 364,44 miljonus (EUR 98 711 katram pasākumam). Kopējās valsts izmaksas katram pasākumam bija EUR 227 368. Taču līdz 2013. gada 31. maijam zvejas darbību izbeigšanas pasākumu skaits bija palielinājies par 9,1 % līdz 4026. No tiem 3977 bija gadījumi, kad kuģi tika nodoti metāllūžņos (98,78 %), un 49 gadījumos notika pārorientēšanās no zvejniecības uz citu darbības veidu (1,22 %). Zvejas darbību izbeigšana, lai izveidotu mākslīgos rifus, līdz šim nav izmantota.

Saistību izteiksmē EUR 486 miljoni EZF naudas tika novirzīti kuģu nodošanai metāllūžņos (EUR 122 233 katram pasākumam). Valsts ieguldījums sasniedza vēl EUR 329,9 miljonus (EUR 82 957 katram pasākumam). Kopējās valsts izmaksas bija EUR 205 190. Salīdzinot abus rādītājus, šķiet, ka vidējās valsts izmaksas par kuģu nodošanu metāllūžņos samazinās.

Zvejas darbību izbeigšanas pasākumu retrospektīvs izvērtējums Nesenā pētījumā[9] par zvejas darbību izbeigšanas un pārtraukšanas pasākumiem EZF un zivsaimniecības ieteikumu finanšu instrumentā tika analizēti flotu veiktie pasākumi, par pamatu ņemot 9 dalībvalstīs veiktos pasākumus[10]. Sākotnējie rezultāti parāda, ka divas vadošās iestādes uzskata, ka kuģu nodošana metāllūžņos ir neefektīva un nelietderīga jaudas un resursu samērošanas ziņā, jo īpaši salīdzinājumā ar nododamām zvejas koncesijām[11]. Vēl citas piecas vadošās iestādes[12] uzskata, ka kuģu nodošana metāllūžņos ir efektīvs, bet lielā mērā nelietderīgs veids, kā ātri samazināt zvejas jaudu, ko mēra bruto tonnāžā un kilovatos. Tomēr tās pašas iestādes, kas tika aptaujātas/intervētas pētījumā, uzskata, ka nav skaidras saiknes starp jaudas samazināšanu un zvejas resursu stāvokli. Pētījums arī lielā mērā apstiprina, ka kuģu nodošana metāllūžņos ir tikusi izmantota kā ekonomiskās efektivitātes uzlabošanas un – daudzos gadījumos – flotu modernizēšanas līdzeklis[13]. Tajā arī norādīts, ka vairākums aptaujāto/intervēto iestāžu uzskata, ka nākotnē varētu būt mazāka nepieciešamība pēc kuģu nodošanas metāllūžņos, jo šobrīd flotu atjaunošana ir gandrīz pabeigta. Tika intervēti arī individuālie līdzekļu saņēmēji. Daudzi no viņiem ir norādījuši, ka viņi būtu turpinājuši zvejot, ja nebūtu notikusi valsts mēroga kuģu nodošana metāllūžņos. Taču viņu motivācijai nodot kuģus metāllūžņos nebija nekāda sakara ar zivju krājumu stāvokli, drīzāk tas galvenokārt bija saistīts ar viņu uzņēmējdarbības nerentabilitāti un/vai tādiem faktoriem kā pensijas vecuma sasniegšana u. t. t. Pētījums atklāj arī, ka ievērojams skaits (22 %) no tiem, kuri saņēmuši valsts atbalstu par savu zvejas kuģu nodošanu metāllūžņos, saņemto naudu par kuģu nodošanu metāllūžņos faktiski atkārtoti ieguldījuši zivsaimniecības nozarē, vai nu modernizējot kādu citu no saviem kuģiem, vai iegādājoties citu kuģi (to apliecina piemēri septiņās no izpētītajām deviņām valstīm), vai citā zivsaimniecības nozares jomā. Tas rada jautājumus par kuģu nodošanas metāllūžņos pašreizējo programmu efektivitāti un lietderīgumu flotu un resursu sabalansēšanā. Visbeidzot, pētījums parāda, ka vismaz izanalizēto dalībvalstu piemērā uz piekrastes mazapjoma zvejas flotēm kuģu nodošanas metāllūžņos programmas parasti netika attiecinātas.

3.1.2. Zvejas darbību pārtraukšana (EZF 24. pants)

Attiecībā uz zvejas darbību pārtraukšanu līdz 2012. gada 31. jūlijam EZF atbalstīja 47 885 pasākumus (57 % no kopējā pasākumu skaita). Tomēr valsts atbalsts katram pasākumam bija neliels, EUR 6369 (EUR 3881,5 no EZF un EUR 2487,5 no valsts līdzekļiem). Līdz 2013. gada 31. maijam pasākumu skaits bija 54 826 (54,31 % no kopējā pasākumu skaita – 100 935). Valsts atbalsts katram pasākumam pamatā saglabājās nemainīgs – EUR 6397 (EUR 3914 no EZF un EUR 2484 no valsts).

Zvejas darbību pārtraukšanas pasākumu retrospektīvs izvērtējums Iepriekš minētajā retrospektīvajā izvērtējumā tika konstatēts, ka zvejas darbību pārtraukšanas ietekme pēc būtības bija attiecināma galvenokārt uz ekonomiku (ietverot dažus pierādījumus par darbvietu saglabāšanu īstermiņā), nevis uz vidi. Pētījumā tika arī secināts, ka, lai gan zvejas darbību pārtraukšanas shēmas tika īstenotas sakarā ar zvejas darbību obligātu apturēšanu, valsts finansējums ir bijis noderīgāks, lai padarītu pasākumus politiski pieņemamus, nevis lai reāli samazinātu nozvejas apjomu.

3.1.3. Ieguldījumi zvejas kuģu aprīkojumā un selektivitātē (EZF 25. pants)

Par spīti neskaidrībām, kas radās par papildu pasākumiem pēc ERP 2011. gada decembra ziņojuma (skatīt 2.4. iedaļu iepriekš) attiecībā uz EZF 25. panta īstenošanu, EZF saistības ieguldījumiem zvejas kuģu aprīkojumā un selektivitātē (bieži minēta kā modernizācija) līdz 2012. gada jūlijam sasniedza 8,7 % un līdz 2013. gada maijam gandrīz 11 % (11 341 operācija) no kopējās summas, kas ir gandrīz 25 % pieaugums desmit mēnešu laikposmā.

Īpaša interese sakarā ar to ieguldījumu zvejas selektivitātes veicināšanā un klimata pārmaiņu mazināšanā ir par:

– dzinēja nomaiņu – līdz 2013. gada 31. maijam EZF atbalstīja 1065 dzinēja nomaiņas pasākumus, kas ir 1,28 % no visiem 83 000 ES zvejas kuģu,

– zvejas rīku nomaiņu – līdz 2013. gada 31. maijam bija 316 EZF atbalstīti pasākumi (0,5 % no visiem EZF atbalstītajiem pasākumiem).

Sviras efekts abiem šiem pasākumiem ir diezgan liels (EZF finansējuma EUR 1 rada apmēram EUR 4 valsts finansējuma, kas lielākoties ir privāts). Tā kā pasākuma vidējās kopējās izmaksas ir diezgan nelielas (EUR 24 000 par dzinēju un EUR 11 000 par zvejas rīku), ir salīdzinoši viegli panākt lielu sviras efektu.

3.2. 2. prioritārais virziens – akvakultūra un apstrāde

3.2.1. Akvakultūra

Akvakultūras produkcijas apjoms ES 28 valstīs (ieskaitot Horvātiju) 2011. gadā bija 1,3 miljoni tonnu (par 0,3 % mazāk nekā 2010. gadā), un tās vērtība bija EUR 3,5 miljardi[14]. Lai gan jaunākie dati liecina, ka akvakultūras nozares uzņēmumu ekonomiskie rādītāji ir uzlabojušies, šajā nozarē pārsvarā ir nepilnas slodzes darbvietas – kopskaitā akvakultūrā ir nodarbināti 80 000 cilvēku, kas strādā 14 000 uzņēmumu, no kuriem 90 % ir mikrouzņēmumi. Nepilnas slodzes darbvietu īpatsvars jo īpaši ievērojams ir vēžveidīgo un saldūdens iemītnieku iegūšanas apakšnozarēs.

Tabulās 2. iedaļā parādīts, ka izdevumi EZF saistību izteiksmē par pasākumiem saistībā ar akvakultūru joprojām ir vieni no lielākajiem. No 2013. gada 31. maija akvakultūrai bija novirzīti EUR 429,9 miljoni no EZF naudas. ES ieguldījums ir papildinājis EUR 183,4 miljonus lielu valsts ieguldījumu un papildu EUR 537,8 miljonus privātā finansējuma. Citiem vārdiem runājot, viens EZF finansējuma euro ir piesaistījis vēl papildu EUR 1,68 valsts finansējuma, EUR 0,43 no publiskiem un EUR 1,25 no privātiem līdzekļiem.

Lai gan nesenās tendences uzrāda, ka pieaug EZF atbalsts ieguldījumiem akvakultūrā, pēdējā desmitgadē ražošana ir piedzīvojusi stagnāciju. Patlaban 10 % no ES jūras velšu patēriņa veido akvakultūra, 25 % – zvejniecība un 65 % – imports no trešām valstīm (ietverot gan zvejniecību, gan akvakultūru). Ņemot vērā to, ka pēdējos gados patēriņa un ražošanas apjomu atšķirība zvejas nozarē aizvien pieaug, akvakultūra var palīdzēt mazināt šo atšķirību. Komisija uzskata, ka ES iegūto akvakultūras produktu patēriņa palielināšana par 1 % varētu palīdzēt radīt aptuveni 3–4000 pilnas slodzes darbvietas.

Šo iemeslu dēļ Komisija ierosināja ar kopējās zivsaimniecības politikas reformas palīdzību veicināt akvakultūras attīstību, izmantojot atklāto koordinācijas metodi. Tā nerada jaunus pienākumus un negroza spēkā esošo tiesisko regulējumu. Tās pamatā ir Komisijas stratēģisko pamatnostādņu pieņemšana, lai palīdzētu dalībvalstīm sagatavot pašām savus daudzgadu valsts stratēģiskos plānus, ņemot vērā savus attiecīgos sākotnējos apstākļus, problēmas un iespējas.

Pamatnostādnēs[15], ko Komisija pieņēma pēc apspriešanās ar ieinteresētajām personām visa 2012. gada garumā, ir noteikti četri galvenie uzdevumi nozares ilgtspējīgai attīstībai: 1) noteikt galvenos šķēršļus izaugsmei, 2) uzlabot kompleksu teritoriālo plānošanu, 3) palielināt nozares konkurētspēju, tostarp efektīvāku ES finansējuma izlietošanu, 4) labāk izmantot konkurences priekšrocības.

3.2.2. Apstrāde

Zivju apstrādes nozarē Eiropas Savienībā darbojas vairāk nekā 3500 uzņēmumu, kuru pamatdarbības veids ir zivju apstrāde un apgrozījums sasniedz aptuveni EUR 23 miljardus.

Tabulās 2. iedaļā parādīts, ka EZF atbalsts apstrādes nozarei ir lielākais EZF saistību izteiksmē. No 2013. gada 31. maijam apstrādei bija novirzīti EUR 504,6 miljoni no EZF atbalsta. EZF ieguldījums ir papildinājis EUR 264,88 miljonus lielu valsts ieguldījumu un papildu EUR 1,003 miljardus privātā finansējuma. Citiem vārdiem runājot, EUR 1 EZF atbalsta piesaistīja vēl papildu EUR 2,51 valsts finansējuma, EUR 0,52 no publiskiem un EUR 2 no privātiem līdzekļiem.

Pavisam 4903 pasākumi saņēma EZF atbalstu, vidējais valsts atbalsts katram pasākumam bija aptuveni EUR 361 686. Apmēram 1892 no šiem pasākumiem ir saistīti ar esošo telpu paplašināšanu vai modernizāciju (EUR 68 619 no EZF atbalsta vienam pasākumam), 1289 – ar jaunu telpu būvniecību (EUR 173 428), 739 – ar tirdzniecības vietu modernizāciju (EUR 36 578) un 173 – ar jaunu tirdzniecības vietu būvi (EUR 104 452).

3.3. 3. prioritārais virziens – izmēģinājuma projekti (EZF 41. pants)

2007.–2012. gada laikposmā EZF atbalstīja 453 pasākumus, kas sekmēja inovācijas. Atbalstīto pasākumu nelielo skaitu (0,53 % no visiem EZF atbalstītajiem pasākumiem) var izskaidrot ar salīdzinoši augstām valsts izmaksām par katru pasākumu, kas ir starp augstākajām EZF atbalstītajām (EUR 273 819, no kuriem EUR 141 042 no EZF un EUR 132 774 no valsts). Kopējās viena pasākuma izmaksas ir EUR 334 327[16], no kurām EUR 60 486 ir privātais finansējums.

Jaunākie dati neuzrāda ļoti ievērojamas izmaiņas. Pasākumu skaits pieauga par 13 % līdz 504 (0,49 % no kopējā skaita). Sviras efekts arī ir salīdzinoši neliels. EUR 1 EZF naudas piesaistīja vēl papildu EUR 1,37 valsts finansējuma, no kura tikai EUR 0,43 ir privātais finansējums (EUR 0,94 publiskais finansējums). Salīdzinot ar sviras efektu akvakultūrā un apstrādē, šeit sviras efekts, jo īpaši privātā finansējuma daļa, ir diezgan vājš. Šie rādītāji norāda uz to, ka inovācijas ir dārgas un rada risku privātiem uzņēmumiem, kas nesaņem ieguvumus īstermiņā. Tāpēc nepieciešamība pēc publiskā finansējuma šajā jomā ir daudz lielāka.

3.4. 4. prioritārais virziens – zivsaimniecības apvidu ilgtspējīga attīstība

2012. gadā ievērojami pieauga līdzekļu apguve 4. prioritārajā virzienā. Līdz decembra beigām visas dalībvalstis no 21, kas bija izvēlējušās apgūt līdzekļus 4. prioritārajā virzienā, bija izraudzījušas savas zivsaimniecības vietējās rīcības grupas. Šādi izraudzītu grupu skaits pieauga līdz 303 (pieaugums par 83 salīdzinājumā ar 2011. gada beigām). Ievērojami pieauga arī projektu izstrāde un atlase – līdz 2012. gada beigām tika atlasīti 2756 projekti salīdzinājumā ar 1625 projektiem 2011. gada beigās.

Attīstība saistību izteiksmē arī ir ievērojama, operāciju skaitam palielinoties no 2732 2012. gada 31. jūlijā līdz 4704 līdz 2013. gada 31. maijam, kas ir 72 % palielinājums 10 mēnešu laikā[17].

Vairākas FARNET atbalsta vienības veiktās padziļinātās gadījumu izpētes ir parādījušas, ka zivsaimniecības vietējām rīcības grupām bijusi liela nozīme zvejnieku kopienu apvienošanā un to ietekmes palielināšanā, nodrošinot tām iespēju piedalīties lēmumu pieņemšanas procesā. Daudzi projekti ir veicinājuši ienākumu palielināšanos un darbvietu saglabāšanu, nostiprinot zvejnieku pozīcijas piegādes ķēdē – tā, lai lielāka pievienotās vērtības daļa paliktu uz vietas un nonāktu vietējā ekonomikā –, atvieglojot nozaru un to dalībnieku interešu saskaņošanu. 4. prioritārais virziens palīdzēja arī radīt darba iespējas vietējiem iedzīvotājiem zivsaimniecības apvidos, veicinot uzņēmējdarbību un inovācijas un izmantojot jūrai draudzīgas izaugsmes un piekrastes attīstīšanas iespējas. Zivsaimniecības vietējām rīcības grupām bijusi arī liela nozīme, mobilizējot vietējos resursus un palīdzot piekļūt citiem finansējuma avotiem.

2013. gadā Komisija uzsāks pētījumu, lai izvērtētu pirmos konkrētos 4. prioritārā virziena rezultātus un tā efektivitāti, risinot problēmas, ar kurām sastopas zvejnieku kopienas.

2013. gadā dalībvalstu uzdevums ir veikt vajadzīgos pasākumus, lai laikā no 2007.–2013. gada līdz 2014.–2020. gada plānošanas periodiem nodrošinātu vietējo partnerību nepārtrauktību.

4. EZF FINANSIĀLĀ IZPILDE Komisijā KONVERĢENCES UN NEKONVERĢENCES REĢIONOS ||

|| Valsts || || Iedalīts[18] a || Saistības b || Maksājumi c || % (b) / (a) || % (c) / (a)

|| Beļģija || Periods: 2007–2013 || 26 261 648,00 || 21 694 722,00 || 15 856 227,33 || 82,61% || 60,38%

|| Finanšu gads: 2012 || 4 412 449,00 || 4 488 923,00 || 4 612 318,33 ||

|| Bulgārija || Periods: 2007–2013 || 75 876 747,00 || 61 059 315,00 || 24 502 673,70 || 80,47% || 32,29%

|| Finanšu gads: 2012 || 13 084 212,00 || 13 951 819,00 || 8 876 800,51 ||

|| Čehija || Periods: 2007–2013 || 27 106 675,00 || 22 710 961,00 || 19 509 468,35 || 83,78% || 71,97%

|| Finanšu gads: 2012 || 4 043 811,00 || 4 218 249,00 || 4 751 403,43 ||

|| Dānija || Periods: 2007–2013 || 133 675 169,00 || 113 425 745,00 || 81 116 203,18 || 84,85% || 60,68%

|| Finanšu gads: 2012 || 19 463 114,00 || 19 852 376,00 || 15 682 178,48 ||

|| Vācija || Periods: 2007–2013 || 149 121 176,00 || 123 796 571,30 || 66 340 414,55 || 83,02% || 44,49%

|| Finanšu gads: 2012 || 22 443 794,00 || 22 615 496,00 || 5 985 395,64 ||

|| Igaunija || Periods: 2007–2013 || 84 568 039,00 || 69 079 907,00 || 42 228 804,18 || 81,69% || 49,93%

|| Finanšu gads: 2012 || 12 995 534,00 || 14 201 298,00 || 11 253 780,39 ||

|| Īrija || Periods: 2007–2013 || 42 266 603,00 || 34 916 400,00 || 33 467 120,83 || 82,61% || 79,18%

|| Finanšu gads: 2012 || 7 101 580,00 || 7 224 661,00 || 12 876 961,83 ||

|| Grieķija || Periods: 2007–2013 || 207 832 237,00 || 178 811 400,00 || 94 864 163,39 || 86,04% || 45,64%

|| Finanšu gads: 2012 || 29 514 336,00 || 29 278 211,00 || 26 878 883,21 ||

|| Spānija || Periods: 2007–2013 || 1 131 890 912,00 || 967 521 798,00 || 599 079 998,75 || 85,48% || 52,93%

|| Finanšu gads: 2012 || 162 654 289,00 || 163 526 782,00 || 194 609 146,09 ||

|| Francija || Periods: 2007–2013 || 215 686 616,00 || 182 921 534,31 || 97 093 626,69 || 84,81% || 45,02%

|| Finanšu gads: 2012 || 31 457 343,00 || 32 086 491,00 || 9 318 657,31 ||

|| Itālija || Periods: 2007–2013 || 424 342 854,00 || 360 602 126,00 || 163 479 766,46 || 84,98% || 38,53%

|| Finanšu gads: 2012 || 61 620 807,00 || 62 672 067,00 || 0,00 ||

|| Kipra || Periods: 2007–2013 || 19 724 418,00 || 16 736 518,00 || 15 480 209,52 || 84,85% || 78,48%

|| Finanšu gads: 2012 || 2 871 876,00 || 2 929 314,00 || 2 202 183,74 ||

|| Latvija || Periods: 2007–2013 || 125 015 563,00 || 102 564 209,00 || 86 400 450,19 || 82,04% || 69,11%

|| Finanšu gads: 2012 || 19 243 706,00 || 20 816 794,00 || 21 230 404,72 ||

|| Lietuva || Periods: 2007–2013 || 54 713 408,00 || 45 381 203,00 || 28 624 771,79 || 82,94% || 52,32%

|| Finanšu gads: 2012 || 8 161 553,00 || 8 671 254,00 || 5 503 907,88 ||

|| Luksemburga || Periods: 2007–2013 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00% || 0,00%

|| Finanšu gads: 2012 || 0,00 || 0,00 || 0,00 ||

|| Ungārija || Periods: 2007–2013 || 34 769 572,00 || 28 229 202,00 || 21 439 659,62 || 81,19% || 61,66%

|| Finanšu gads: 2012 || 5 952 501,00 || 6 241 343,00 || 8 574 577,79 ||

|| Malta || Periods: 2007–2013 || 8 372 329,00 || 6 727 108,00 || 2 862 430,91 || 80,35% || 34,19%

|| Finanšu gads: 2012 || 1 271 388,00 || 1 426 192,00 || 736 367,16 ||

|| Nīderlande || Periods: 2007–2013 || 48 578 417,00 || 41 219 646,00 || 21 203 569,09 || 84,85% || 43,65%

|| Finanšu gads: 2012 || 7 073 021,00 || 7 214 481,00 || 8 001 998,59 ||

|| Austrija || Periods: 2007–2013 || 5 259 318,00 || 4 469 039,00 || 4 374 761,67 || 84,97% || 83,18%

|| Finanšu gads: 2012 || 763 814,00 || 776 936,00 || 729 306,12 ||

|| Polija || Periods: 2007–2013 || 734 092 574,00 || 607 762 267,00 || 274 047 384,03 || 82,79% || 37,33%

|| Finanšu gads: 2012 || 121 944 858,00 || 124 084 618,00 || 63 019 617,70 ||

|| Portugāle || Periods: 2007–2013 || 246 485 249,00 || 206 026 617,00 || 111 789 897,52 || 83,59% || 45,35%

|| Finanšu gads: 2012 || 35 759 773,00 || 36 332 633,00 || 28 194 561,04 ||

|| Rumānija || Periods: 2007–2013 || 230 645 644,00 || 162 928 626,01 || 32 299 988,49 || 70,64% || 14,00%

|| Finanšu gads: 2012 || 39 257 052,00 || 42 262 575,00 || 0,00 ||

|| Slovēnija || Periods: 2007–2013 || 21 640 283,00 || 18 568 490,00 || 9 136 385,71 || 85,81% || 42,22%

|| Finanšu gads: 2012 || 3 515 536,00 || 3 298 585,00 || 3 384 733,19 ||

|| Slovākija || Periods: 2007–2013 || 13 123 309,00 || 10 467 782,13 || 5 170 176,35 || 79,76% || 39,40%

|| Finanšu gads: 2012 || 1 782 386,00 || 1 971 551,00 || 0,00 ||

|| Somija || Periods: 2007–2013 || 39 448 827,00 || 33 473 027,00 || 22 341 700,84 || 84,85% || 56,63%

|| Finanšu gads: 2012 || 5 743 752,00 || 5 858 627,00 || 5 914 242,07 ||

|| Zviedrija || Periods: 2007–2013 || 54 664 803,00 || 46 384 052,00 || 24 999 874,53 || 84,85% || 45,73%

|| Finanšu gads: 2012 || 7 959 199,00 || 8 118 383,00 || 0,00 ||

|| Apvienotā Karaliste || Periods: 2007–2013 || 137 827 889,00 || 114 117 078,00 || 51 946 750,84 || 82,80% || 37,69%

|| Finanšu gads: 2012 || 23 112 801,00 || 23 409 861,00 || 32 650 846,38 ||

|| Kopā || Periods: 2007–2013 || 4 292 990 279,00 || 3 581 595 343,75 || 1 949 656 478,51 || 83,43% || 45,41%

|| Finanšu gads: 2012 || 653 204 485,00 || 667 529 520,00 || 474 988 271,60 ||

[1] Padomes 2006. gada 27. jūlija Regulas (EK) Nr. 1198/2006 par Eiropas Zivsaimniecības fondu 68. pants, OV L 223, 15.8.2006.

[2] Komisijas 2007. gada 26. marta Regula (EK) Nr. 498/2007, OV L 120, 10.5.2007.

[3] I tabula. Finansiālā izpilde konverģences reģionos.

II tabula. Finansiālā izpilde nekonverģences reģionos.

III tabula. EZF plānotās summas atkarībā no prioritārā virziena un dalībvalsts.

IV tabula. EZF apstiprinātie izdevumi atkarībā no prioritārā virziena un dalībvalsts.

[4] Sakarā ar datu kvalitātes problēmām dažās dalībvalstīs (Čehijā, Dānijā, Somijā) attiecībā uz 2013. gada maiju izmantoti 2012. gada maija dati.

[5] Padomes Regula (ES) Nr. 387/2012 [OV L 129, 16.5.2012.], ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1198/2006 par Eiropas Zivsaimniecības fondu.

[6] Īpašais ziņojums Nr. 12/2011 “Vai ES pasākumi ir veicinājuši zvejas flotu jaudas pielāgošanu zvejas iespējām?”.

[7] Informācija apstiprināta Apvienotā pētniecības centra Eiropas Parlamentam sagatavotajās Piezīmēs par “ES zvejas flotes rentabilitāti” – IB/B/PECH/IC/2013-087 – 2013. gada jūlijs.

[8] ES zivsaimniecību sociālekonomiskās dimensijas. Eiropas Komisijas pasūtītais ziņojums, MRAG, 2013. gada augusts.

[9] Kuģu nodošanas metāllūžņos un zvejas darbību pārtraukšanas pasākumu EZF retrospektīvs izvērtējums, MRAG ziņojums, ko pasūtījusi Eiropas Komisija, nobeiguma ziņojums gaidāms 2013. gada novembrī.

[10] Dānija, Igaunija, Spānija, Francija, Itālija, Polija, Portugāle, Zviedrija un Apvienotā Karaliste.

[11] Dānija un Apvienotā Karaliste.

[12] Igaunija, Francija, Polija, Portugāle un Zviedrija.

[13] Pēdējo 5 gadu laikā flotu vidējais vecums ir palielinājies tikai par mazāk nekā 2 gadiem, kas norāda uz to, ka kuģu nodošana metāllūžņos (ar vai bez valsts atbalsta) palēnina flotu novecošanos.

[14] Dati no 2013. gada Ekonomikas ziņojuma par akvakultūru projekta, ko sagatavojusi Zivsaimniecības zinātniskā, tehniskā un ekonomiskā komiteja , tostarp dati par zivju audzētavām un inkubatoriem.

[15] Stratēģiskās pamatnostādnes par ES akvakultūras ilgtspējīgu attīstību, COM(2013)229.

[16] Viena pasākuma izmaksas ir ievērojami augstākas par zvejas darbības izbeigšanas pasākuma izmaksām, apmēram tādas pašas kā apstrādes pasākumu izmaksas un zemākas par zvejas ostu (EUR 475 500) un darbības pārorientācijas (EUR 490 000) izmaksām, kas abas ir vislielākās.

[17] Minētais skaita palielinājums ir ātrākais no visiem EZF prioritārajiem virzieniem, taču attīstība ir daudz pieticīgāka, ja ņem vērā apstiprinātās summas.

[18] Summās 2007. –2013.gada periodam ņemta vērā saistību atcelšana