ICCAT Ieteikumā 16-05, ar ko izveido daudzgadu plānu zobenzivs Vidusjūras krājuma atjaunošanai, prasīts zobenzivis noteiktos gadījumos izmest un atbrīvot. Lai Savienība izpildītu starptautiskās saistības, kas tai ir noteiktas ICCAT, Deleģētajā regulā (ES) 2018/191 ir paredzētas atkāpes no Vidusjūras zobenzivs izkraušanas pienākuma, kas noteikts pamatregulas 15. pantā. Līdz ar to šai regula, ar ko izveido zobenzivs Vidusjūras krājuma atjaunošanas plānu, nav jāaptver minētie izkraušanas un atbrīvošanas pienākumi, un tā neskars attiecīgos Deleģētās regulas (ES) 2018/191 noteikumus.

Ar šo regulu transponējamā ICCAT Ieteikuma 16-05 1. punktā ir skaidri noteikts, ka līgumslēdzējas puses, kuras aktīvi zvejojušas zobenzivi Vidusjūrā, no 2017. gada līdz 2031. gadam īsteno 15 gadu atjaunošanas plānu, kura mērķis ir ar vismaz 60 % varbūtību sasniegt Bmsy. Plāna mērķis un maksimālais ilgums (līdz 2031. gadam), šķiet, ir pretrunā ar kopējās zivsaimniecības politikas mērķi maksimālajam ilgtspējīgas ieguves apjomam atbilstošu [krājuma] izmantošanas pakāpi (Fmsy) sasniegt vēlākais līdz 2020. gadam. Lai pamatotu atkāpšanos no pamatregulas 2. panta, būtu jāņem vērā daži elementi, kas ir saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. un 2. punktu, 29. un 33. pantu:

c) aizlieguma periods. Aizlieguma periods, kurš katru gadu ilgst no 1. janvāra līdz 31. martam, jau tika pieņemts ar Padomes 2017. gada 25. jūlija Regulu (ES) 2017/1398, ar ko Regulu (ES) 2017/127 groza attiecībā uz dažām zvejas iespējām, un iekļauts Padomes 2018. gada 23. janvāra Regulā (ES) 2018/120, ar ko 2018. gadam nosaka konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas, kuras piemērojamas Savienības ūdeņos un – attiecībā uz Savienības zvejas kuģiem – konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi. Tādēļ Regulas (ES) 2017/2107 23. pantā noteiktie aizlieguma periodi vairs nav spēkā;

a) minimālais saglabāšanas references izmērs. Šīs regulas 11. pantā noteikts šāds minimālais saglabāšanas references izmērs: garums no apakšžokļa līdz astes spuras sazarojuma vietai mazāks nekā 100 cm vai svars mazāks nekā 11,4 kg (dzīvsvars) vai 10,2 kg (atžaunotas un izķidātas zobenzivis). Tādēļ tas ir mazāks nekā Regulas (ES) 2017/2107 24. pantā noteiktais minimālais izmērs, proti, 90 cm no apakšžokļa līdz astes spuras sazarojuma vietai vai 10 kg (dzīvsvars) vai 9 kg (atžaunotas un izķidātas zobenzivis), vai 7,5 kg (apstrādātas zobenzivis: atžaunotas, izķidātas, bez spurām, daļēji bez galvas);

c) trešo valstu kuģiem, kurus inspicē dalībvalstu ostās un uz kuriem ir Vidusjūrā nozvejotas zobenzivis vai no Vidusjūrā nozvejotām zobenzivīm iegūti zvejas produkti, kas nav iepriekš izkrauti vai pārkrauti citā kuģī ostā.

(13)“kuģu satelītnovērošanas sistēmas dati” ir zvejas kuģa identifikācijas, ģeogrāfiskās pozīcijas, datuma, laika, kursa un ātruma dati, kurus uz zvejas kuģiem uzstādītas satelītnovērošanas iekārtas pārraida karoga valsts zvejas uzraudzības centram;

(14)“izkraušana” ir jebkura zvejas produktu daudzuma sākotnējā izkraušana no zvejas kuģa uz sauszemes;

(15)“pārkraušana citā kuģī” ir visu uz kuģa esošo zvejas produktu vai to daļas pārkraušana citā kuģī;

(16)“fraktēšana” ir vienošanās, saskaņā ar kuru zvejas kuģi, kas kuģo ar dalībvalsts karogu, uz noteiktu laiku nolīgst citas dalībvalsts vai trešās valsts operators, nemainot kuģa karogu;

(17)“lielizmēra kuģi zvejai ar pelaģiskajām āķu jedām” ir tādi kuģi zvejai ar pelaģiskajām āķu jedām, kuru lielākais garums pārsniedz 24 metrus;

(18)“āķu jeda” ir zvejas rīks, kas sastāv no pamatauklas, kam piestiprinātas daudzas īsākas atzaru auklas, kuru galā ir āķis un kuru garums un izvietojuma blīvums ir atkarīgs no zvejas mērķsugas;

(19)“āķis” ir saliekts un uzasināts tērauda stieples gabals;

(20)“makšķerrīks” ir zvejas aukla, kas piestiprināta pie kāta, ko izmanto makšķernieki, un kas uztīta uz rotējoša mehānisma (spoles), kuru izmanto auklas tīšanai.

II SADAĻA

PĀRVALDĪBA, TEHNISKI SAGLABĀŠANAS PASĀKUMI UN KONTROLE

1. NODAĻA

Pārvaldības pasākumi

6. pants

Zvejas piepūle

1.Katra dalībvalsts veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu to, ka tās karoga zvejas kuģu zvejas piepūle ir samērīga ar zvejas iespējām, kas attiecīgajai dalībvalstij pieejamas attiecībā uz zobenzivi Vidusjūrā.

2.Neizmantoto kvotu pārnešana ir aizliegta.

7. pants

Zvejas iespēju iedalīšana

1.Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 17. pantu dalībvalstis, iedalot tām pieejamās zvejas iespējas, piemēro pārredzamus un objektīvus kritērijus, tostarp kritērijus, kas attiecas uz vidi, sociālo jomu un ekonomiku, un tās arī cenšas taisnīgi sadalīt valstu kvotas starp dažādiem flotes segmentiem, ņemot vērā tradicionālo un nerūpniecisko zveju, un paredzēt stimulus Savienības zvejas kuģiem, kuri izmanto selektīvus zvejas rīkus vai zvejas paņēmienus ar samazinātu ietekmi uz vidi.

2.Katra dalībvalsts paredz zobenzivs piezveju zobenzivs kvotas robežās un informē par to Komisiju tad, kad nosūta savu zvejas plānu saskaņā ar 9. pantu. Šāds noteikums nodrošina to, ka visas nedzīvās zivis tiek atvilktas no kvotas.

8. pants

Kapacitātes limiti

1.Atjaunošanas plāna darbības laikā zvejas kuģiem piemēro kapacitātes limitu, ko nosaka pēc zvejas rīku tipa. Katrā zvejas rīka tipa grupā dalībvalstis to zvejas kuģu skaitu, kuri kuģo ar to karogu un kuriem atļauts zvejot zobenzivi Vidusjūrā, ierobežo, izmatojot kādu no šādiem kritērijiem, atkarībā no tā, kurš nodrošina mazāku skaitu:

(a)to kuģu vidējais skaits gadā, kuri laikposmā no 2013. līdz 2016. gadam zvejojuši, paturējuši uz kuģa, pārkrāvuši citā kuģī, transportējuši vai izkrāvuši Vidusjūras zobenzivis,

vai

(b)to kuģu skaits, kuri 2016. gadā zvejojuši, paturējuši uz kuģa, pārkrāvuši citā kuģī, transportējuši vai izkrāvuši Vidusjūras zobenzivis.