LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 64/19

Grozījumu pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

2012/C 64/15

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

GROZĪJUMU PIETEIKUMS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

GROZĪJUMU PIETEIKUMS SASKAŅĀ AR 9. PANTU

“PROVOLONE VALPADANA”

EK Nr.: IT-PDO-0217-0021-27.01.2010

ACVN ( X ) AĢIN ( )

1. Produkta specifikācijas nodaļa, kurā izdarīti grozījumi:

—  Produkta nosaukums — Produkta apraksts — Ģeogrāfiskais apgabals —  Izcelsmes apliecinājums — Ražošanas metode —  Saikne — Marķējums — Valsts prasības —  Citur (precizēt)

2. Grozījuma(-u) veids:

—  Grozījumi vienotajā dokumentā vai kopsavilkuma lapā — Grozījumi reģistrētu ACVN vai AĢIN specifikācijā, ja nav publicēts ne vienots dokuments, ne kopsavilkums —  Grozījumi specifikācijā, ja publicētajā vienotajā dokumentā (Regulas (EK) Nr. 510/2006 9. panta 3. punkts) nav jāizdara grozījumi —  Pagaidu grozījumi specifikācijā, kas saistīti ar valsts iestāžu noteikto obligāto sanitāro vai fitosanitāro pasākumu ievērošanu (Regulas (EK) Nr. 510/2006 9. panta 4. punkts)

3. Grozījums(-i):

Ar Ministru padomes prezidenta 1993. gada 9. aprīļa dekrētu izveidoja cilmes vietas nosaukumu “Provolone Valpadana”; dekrēta 3. pants kopā ar dokumentāciju, kas pievienota Komisijas aktiem, veido specifikācijas tekstu, uz kura pamata Kopiena nosaukumu ir atzinusi ar Regulu (EK) Nr. 1107/96.

Līdzīgi kā visās tā laika specifikācijās teksta redakcija bija ļoti neviendabīga, turklāt daži ražošanas posmi nebija pietiekami sīki aprakstīti, tāpēc 1993. gadā nosūtītajos dokumentos bija iekļauta virkne norādījumu, kas atbilda dažādiem Regulas (EEK) Nr. 2081/92 4. panta punktiem, taču vienmēr ir šķitis, ka ražotājiem, patērētājiem un kontroles struktūrām vajag nevis aprakstošu, bet detalizētu, skaidri izklāstītu un noderīgu tekstu.

Tāpēc daži posmi aprakstīti labāk un noteikti parametri, kas ļauj izcelt vajadzīgos skaitliskos datus, kā arī sīkāk aprakstīta govju ēdināšana.

No tā izriet, piemēram, vajadzība gan norādīt, ka pienu nedrīkst vairs savākt, ja tas glabāts ilgāk par 60 stundām pēc slaukšanas, gan arī labāk izskaidrot lielo nozīmi, kāda ir vietējo pienskābes baktēriju kultūrām (“Provolone Valpadana” ir viens no tiem retajiem sieriem ar ACVN, kuru pagatavošanā izmanto sūkalu ieraugu, ko iegūst no iepriekšējās siera partijas sūkalām).

3.1. Produkta apraksts:

1. Izdalītas dažādo formu siera svara grupas, norādot attiecīgo nogatavināšanas ilgumu un svītrojot minimālo un maksimālo svaru. Sākotnējām siera formu svara grupām noteiktie saistošie noteikumi slikti sader ar stipri vien mainījušos tirgus īstenību. Sākotnējo svara atsauču svītrošana turklāt ir cieši saistīta ar specifiskāku norādījumu par nogatavināšanu un skaidrāku maigā un pikantā siera veidu nodalīšanu.

2. Ir paredzēts, ka maigajam sieram, kas domāts sagriešanai porcijās un iepakošanai, ir jābūt bez mizas. Mizas trūkums ļauj attiecīgās formas sieru izmantot tieši bez iepriekšējas formu virsas tīrīšanas un tādējādi atvieglo griešanas un iepakošanas darbību veikšanu.

3. Ieviesta norāde par maksimālo ūdens saturu – tā ir svarīga ražošanas saistība, jo uzliek uzņēmumiem par pienākumu ievērot attiecīgus parametrus; ja tādu nebūtu, šā siera produkciju varētu sajaukt ar parastu staipītas masas sieru vai pat ar “skamorcas” (scamorza) sieru.

4. Precizēts, ka tauku saturs sausnā nedrīkst būt zemāks par 44 % un augstāks par 54 %. Šāds precizējums ir bijis vajadzīgs tāpēc, ka produkta 1993. gada specifikācijā tauku procentuālais daudzums sausnā bija norādīts tikai ar vienu skaitli, neņemot vērā dažu ar ražošanas procesu saistītu mainīgu lielumu ietekmi. Ierosinātajā diapazonā, kas atbilst piena un piena produktu ražošanas faktiskajiem apstākļiem, ņemti vērā tādi tehniski rādītāji kā atšķirības piena ķīmiskajā sastāvā tauku un proteīnu ziņā atkarībā no sezonas, kā arī iespējamās pārmaiņas siera sastāvā nogatavināšanas laikā.

3.2. Ražošanas apgabals:

Pievienotas divas pašvaldības: Nogaredo un Nomi, kas ietilpst Trento (Trento) autonomajā provincē. Abas šīs pašvaldības vienmēr ir bijušas vienota un nesadrumstalota ražošanas apgabala daļa, kā tas redzams, aplūkojot dokumentācijai pievienoto karti. Kļūda, kas pieļauta, nenorādot Nogaredo un Nomi pašvaldību Ministru padomes prezidenta 1993. gada 21. augusta dekrētā, faktiski radītu nepamatotus pārrāvumus vienotajā ražošanas apgabala teritorijā salīdzinājumā ar to, kas norādīts 1994. gada dokumentācijā, kura bija par pamatu nosaukuma reģistrācijai, kurš jau ierakstīts Eiropas Komisijas dokumentos.

Turklāt tiek atgādināts arī, ka pašvaldības, kas uzskaitītas Ministru padomes prezidenta 1993. gada 21. augusta dekrēta 2. pantā un kas sākotnēji bija Milānas provinces sastāvā, tagad pieder pie Lodi (Lodi) provinces, kura izveidota ar 1992. gada 6. marta Dekrētu–likumu Nr. 251, īstenojot 1990. gada 8. jūnija Likumu Nr. 142 (63. pants). Tāpēc produkta specifikācija attiecīgi ir atjaunināta.

3.3. Ražošanas metode:

Attiecībā uz citām lietām sniegti šādi sīkāki paskaidrojumi.

1. Norādīts, ka “Provolone Valpadana” iegūst no svaiga govs pilnpiena, kuru maiga siera pagatavošanai drīkst termiski apstrādāt līdz maksimālajai pasterizācijas temperatūrai, bet pikanta siera pagatavošanai – termiski apstrādāt, izmantojot termizācijas procesu. Termiskās apstrādes paņēmienus jau izmantoja pirms šā produkta atzīšanas par sieru ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu, un to darīja, lai nodrošinātu produkta veselumu, iznīcinātu slimību izraisītājus un pienam kaitīgus mikroorganismus, regulētu nogatavināšanas procesus ar produktam tipiskiem mikroorganismiem un uzlabotu siera organoleptiskās īpašības, probiotisko kvalitāti un uzturvērtību. Maiga siera pagatavošanai paredzētā termiskā apstrāde (pasterizācija, uzkarsējot pienu līdz 72 °C un turot to šādā temperatūrā 15 sekundes, – negatīva fosfatāzes reakcija) iespējama, kad ir vajadzīga efektīva izejvielas mikrobioloģiskā apstrāde preventīvā nolūkā, jo šā veida sieru pārdod pēc īsa nogatavināšanas laika. Pikanta siera pagatavošanai paredzētajā termiskajā apstrādē (termizācija, uzsildot pienu līdz 55 °C un turot to šādā temperatūrā 5–10 sekundes, – pozitīva fosfatāzes reakcija) piena organoleptiskās un kvalitātes īpašības saglabājas gandrīz bez pārmaiņām, jo nogatavināšanas process, kas paredzēts pikanta “Provolone Valpadana” siera pagatavošanai, iedarbojas, nomācot nevēlamu fermentāciju un iznīcinot piesārņojošus mikroorganismus.

2. Sīkāk aprakstīts sarecināšanas posms. “Provolone Valpadana” sieru ražo divos veidos (maigu un pikantu), un tādēļ norādītas attiecīgās atšķirības himozīna lietošanā.

3. Sīkāk aprakstīts sacietināšanas posms. Apstrāde ar aukstu vai atdzesētu ūdeni ir kļuvusi nepieciešama, lai nodrošinātu siera formas straujāku atdzesēšanu ar mērķi novērst nevēlamu uzpūtumu parādīšanos pēcāk.

4. Sīkāk aprakstīts nosusināšanas posms. Arī nosusināšanai nav mazsvarīgāka nozīme vēlīnu uzpūtumu novēršanai.

5. Nogatavināšanas laiki mainīti, samazinot minimālo ilgumu, jo pēc pārmaiņām ražošanas procesā, kam par iemeslu ir galvenokārt tirdznieciska rakstura apsvērumi, siera formu izmēri kļuvuši mazāki, kuriem tāpēc vajadzīgs īsāks nogatavināšanas laiks. Minimālā nogatavināšanas laika mainīšana, tā ilgumu no 30 dienām saīsinot līdz 10 dienām, ir faktiski nepieciešama, jo jāņem vērā tas, ka nelielajās siera formās vajadzīgās organoleptiskās īpašības norādītajā termiņā jau ir izveidojušās. Pēc šā obligātā laika beigām jau ir iespējams noteikt atšķirību, ar ko šis siers izceļas citu šāda veida produktu (staipītas masas sieru) vidū, un tātad piedāvāt tirgū sieru, kam jau ir izveidojušās specifiskas īpašības, pēc kurām to nevar sajaukt ar citu.

6. Iekļauta norāde par iespējamu “Provolone Valpadana” siera formu virsas apstrādi, lai pasargātu sieru no pelēšanas un ērcīšu saviešanās uz tā virsas. Paredzēts, ka līdz ar apstrādi siera formas pārklāj ar pārseguma materiāliem, kas satur pretsēņu vielas, kā arī plastmasas vai parafīna iepakojuma materiāliem. Kaut arī šie materiāli pārsedz produktu pilnībā, tie ļauj sieram elpot, nekavējot dabiskos nogatavināšanās procesus.

3.4. Marķējums:

1. Ir sīkāk aprakstīta daļa par produkta apzīmējumu un noformējumu, piedāvājot sieru tirdzniecībā. Šāds grozījums ir kļuvis vajadzīgs, lai sniegtu patērētājam skaidrāku un precīzāku informāciju.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“PROVOLONE VALPADANA”

EK Nr.: IT-PDO-0217-0021-27.01.2010

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Nosaukums:

“Provolone Valpadana”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts:

Itālija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts:

3.1. Produkta veids:

1.3. grupa. Siers.

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1):

Produkts ir staipītas masas pusciets siers, kas pagatavots no svaiga govs pilnpiena, kurš savākts izcelsmes apgabalā un glabāts mazāk par 60 stundām, kuram piemīt dabīgs fermentācijas procesā radies skābenums un kuru:

— maiga siera pagatavošanai drīkst termiski apstrādāt līdz maksimālajai pasterizācijas temperatūrai, bet

— pikanta siera pagatavošanai drīkst termiski apstrādāt, izmantojot termizācijas procesu.

Atkarībā no siera formu svara nogatavināšanas ilgums ir šāds:

— līdz 6 kg – vismaz 10 (desmit) dienas,

— vairāk par 6 kg – vismaz 30 (trīsdesmit) dienas,

— vairāk par 15 kg un vienīgi pikantam sieram – vismaz 90 (deviņdesmit) dienas,

— vairāk par 30 kg un ar marķējumu P.V.S. (pikantam sieram) – ilgāk par 8 mēnešiem.

Siers var būt kūpināts.

Svars ir dažāds atkarībā no formas.

Siera forma var būt dažāda: desai līdzīga, melonei līdzīga, konusveidīga, bumbierveidīga, arī ar lodveidīgu galviņu (fiaschetta) virspusē; ārējā virsa balsta saišu dēļ var būt viegli rievota.

Miza ir gluda, plāna, gaišdzeltena, zeltaina, dzeltenīgi brūna. Ir pieļaujams, ka maigais siers, kas paredzēts sagriešanai porcijās un iepakošanai, ir bez mizas.

Siera masa ir lielākoties kompakta, un tajā var būt neliels un retināts acojums; sieram ar īsu nogatavināšanas laiku pieļaujams neliels kārtainums, bet sieram ar ilgu nogatavināšanas laiku izteiktāks kārtainums ir raksturīga tā masas īpašība; siera masas krāsa lielākoties ir salmu dzeltena.

Sieram, kura nogatavināšanas laiks nepārsniedz trīs mēnešus, garša ir maigi izsmalcināta, bet sieram, kurš nogatavināts ilgāku laiku vai kura pagatavošanā izmantots vai nu kazlēna, vai jēra himozīns vai abu šo izcelsmju himozīna maisījums, garša ir asāka.

Pieļaujamais ūdens saturs nedrīkst būt:

— augstāks par 46 % – visu veidu maigajam sieram, bet pikantajam sieram tad, ja tas nesver vairāk par 6 kg,

— augstāks par 43 % – visu veidu maigajam sieram, bet pikantajam sieram tad, ja tas sver vairāk par 6 kg.

Tauku saturs sausnā nedrīkst būt zemāks par 44 % un augstāks par 54 %.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem):

Piens, himozīns, sāls.

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem):

Slaucamo govju pamatbarību veido lopbarība (zaļa vai konservēta), dzīvnieku barība un koncentrētā lopbarība, un pamatbarība vismaz 50 % apjomā iegūstama izcelsmes apgabalā un izēdināma govīm laktācijas periodā un cietstāvēšanas laikā un jaunām govīm pēc 7 mēnešu vecuma sasniegšanas. Ikdienas devā vismaz 75 % lopbarībā esošās sausnas jābūt no dzīvnieku barības, kas iegūta ražošanas apgabalā. Atļautā lopbarība ir šāda: svaiga lopbarība no pastāvīgajām vai pagaidu pļavām, dažādu sugu lopbarības augi, laukā žāvēts dažādu sugu lopbarības augu siens, labības augu salmi, skābbarība, kapāta lopbarība, skābsiens. Atļautā dzīvnieku barība ir šāda: labība un tās produkti, kukurūzas rauši, puseļļasaugi un to produkti, bumbuļaugi un sakņaugi, sausā lopbarība, cukura rūpniecības blakusprodukti, tostarp melase un/vai tās produkti – vienīgi kā tehnoloģiskas ēdināšanas piedevas un garšas pastiprinātāji, nepārsniedzot 2,5 % ikdienas barības devas sausnas. Turklāt atļauts izēdināt arī pākšaugu sēklas un kaltētus ceratoniju augļus un attiecīgus to produktus, taukvielas, ar spēkā esošajiem tiesību aktiem atļautus minerālsāļus un tādas piedevas kā vitamīnus, oligoelementus, aminoskābes, aromatizētājus, ar spēkā esošajiem tiesību aktiem atļautus antioksidantus ar nosacījumu, ka atļauti ir tikai dabīgie vai dabīgajiem identiski antioksidanti un aromatizētāji. “Priekšmaisījumos” atļauts izmantot inaktivētu alus raugu.

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā:

Visiem ražošanas posmiem jānorisinās noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai, u. c.:

—

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai:

Uz visām veselajām siera formām jānorāda aizsargātā cilmes vietas nosaukuma “Provolone Valpadana” logotips, kas uz piemērota materiāla (metāls, plastmasa) jāatveido tā, lai nebūtu izdzēšams.

Marķējums jāpiestiprina brīdī, kas siera formas novieto nogatavināšanai.

“Provolone Valpadana” sieru pirms veselo formu piedāvāšanas tirdzniecībā var individuāli apzīmēt, izmantojot papīra strēmeles, etiķetes, maisiņus vai līdzvērtīgu materiālu. Uz katra no minētajām individualizētajām formām obligāti jābūt logotipam un nosaukuma “Denominazione di Origine Protetta “Provolone Valpadana” ” atveidojumam pilniem vārdiem un ar burtiem, kuru izmērs nav mazāks par sesto daļu platības, ko aizņem preču zīme, izņemot formas, kas pēc svara nepārsniedz 6 kg.

Ja marķējumu izdara ar zīmoglakas spiedogu, nosaukums “Provolone Valpadana” jānorāda iepriekš minētajās burtu proporcijās, izņemot obligāti norādāmo produkta logotipu.

Kad pagājis astotais nogatavināšanas mēnesis, “Provolone Valpadana” turētāji (īpašnieki) var prasīt, lai (vienīgi uz pikantā) siera formām iededzina marķējumu “P.V.S.”, kas ir vārdu “Provolone Valpadana Stagionato” (nogatavināts Provolone Valpadana) akronīms. Lai sieram varētu izmantot minēto marķējumu, specializēts personāls veic tā tehnisku pārbaudi pēc siera turētāja īpaša pieprasījuma un uz viņa rēķina. Pārbaude, ko veic izlases kārtībā, attiecas uz siera formas ārējo izskatu (sieram jābūt bez ieplaisājumiem, un skaņai, kas rodas, piesitot tam dažādās vietās, jābūt viendabīgai), siera masas struktūru (ar kārtainumu, bez acojuma un ar neelastīgu konsistenci), krāsu (balta ar noslieci uz salmu dzeltenu), garšu (jūtami asa, ko rada pikantums, bet nav sāļa) un aromāts (spēcīgs kopā ar smaržu).

Logotipu un tajā ietilpstošo nosaukumu uz iepakojumiem, kuros paredzēts piedāvāt produktu galīgajam patērētājam, jāatveido proporcionāli izmantotā iesaiņojuma lielumam un tā, lai tas nebūtu mazāks par 10 % iepakojuma virsmas platības. Nosaukums “Provolone Valpadana” jānorāda ar viena un tā paša veida burtiem. Norādi “Denominazione di Origine Protetta” drīkst aizstāt ar Kopienas grafisko simbolu.

Logotipu var izmantot arī melnbaltā krāsu salikumā.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija:

Apgabals aptver visu Cremona, Brescia, Verona, Vicenza, Rovigo, Padova un Piacenza provinces teritoriju un tai kaimiņos esošo pašvaldību teritoriju Bergamo, Mantova un Lodi provincē, kā arī Trento autonomajā provincē, tādējādi veidojot vienotu ģeogrāfisko apgabalu.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu:

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika:

Ģeogrāfiskajā apgabalā ietilpst daļa Po upes līdzenuma, un apgabalam raksturīga labas lopbarības ražošana, lieli pieejamie piena daudzumi un tādi klimatiskie apstākļi, kas īpaši piemēroti piena šķirņu govju audzēšanai un ēdināšanai. Pateicoties šiem vides apstākļiem, ražošanas apgabalā radās priekšnoteikumi “Provolone Valpadana” siera gatavošanai.

“Provolone Valpadana” ir staipītas masas siers; kaut arī šā veida siera izcelsme rodama Dienviditālijas apgabalos, tā gatavošana, pateicoties Po upes līdzenuma prasmīgajiem siera meistariem, kam netrūka ne tehnisku zināšanu, ne arī siera izejvielu, ir varējusi nostiprināties arī Ziemeļitālijas apgabalos. “Provolone Valpadana” ražošanā īpaša nozīme ir sūkalu ieraugam, ko iegūst no atlikušajām iepriekšējās siera partijas sūkalām, apgabala siernieku meistarībai, prasmīgi izmantojot jēra, kazas un teļa (kuņģa glumenieka) himozīnu, roku veiklībai un amatprasmei siera masas staipīšanā un apstrādē.

5.2. Produkta specifika:

“Provolone Valpadana” sieram, kas nogatavināts ne ilgāk par trim mēnešiem, raksturīga maiga garša, bet, jo ilgāk sieru nogatavina, jo pikantāka ir tā garša, kas atkarīga arī no izmantotā himozīna veida. Turklāt “Provolone Valpadana” pagatavo dažādās formās: desai līdzīgu, melonei līdzīgu, konusveidīgu vai bumbierveidīgu, un to svars var pārsniegt 30 kilogramus. Siera masa ir kompakta, taču ne sažuvusi; tādējādi tā atšķiras no Dienviditālijas staipītas masas sieriem, kas, būdami neliela izmēra, var nogatavoties un kļūt pikanti tikai tad, kad tie sažūst un pārvēršas par rīvējamu sieru.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN):

“Provolone Valpadana” noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā ražoja jau deviņpadsmitā gadsimta vidū, un, kaut arī staipītas masas siera izcelsme ir dienvidos, divdesmitajā gadsimtā tas nostiprinājies kā Ziemeļitālijas produkts, kā par to liecina Bezanas (Besana) (1916) un Fašeti (Fascetti) darbi (1923).

“Provolone Valpadana” ražošanas uzplaukumu veicināja Po upes līdzenuma ražotāju īpašie siera gatavošanas tehniskie paņēmieni, kas laika gaitā attīstījās, pateicoties ģeogrāfiskā apgabala īpašībām, kas ir sevišķi piemērotas govju audzēšanai, kuras deva lielu izslaukumu un tātad daudz pārstrādei izmantojama piena. “Provolone Valpadana” ražošanas metodei līdztekus citiem elementiem raksturīga arī iepriekšējās partijas siera sūkalu izmantošana sūkalu ierauga veidā nākamajai siera partijai. Šāds paņēmiens ir izteikti raksturīgs gan apgabalam, gan arī “Provolone Valpadana” ražošanas metodei, jo siera gatavošanā to izmanto vien retumis. Ražošanas paņēmienu pilnveidošanās ietekmēja tādas tirdznieciskas nozīmes īpašības kā “Provolone Valpadana” formu dažādība un izmēri, bet neiespaidoja siera pamatīpašības. “Provolone Valpadana” dažādās formas un izmēri ir tās siernieku prasmes rezultāts, kas izpaužas siera masas staipīšanas un cilāšanas darbībās, tā ir amatprasme, kas dara siera masu tik plastisku, ka to var apstrādāt, veidojot dažādas formas, kuras pēc izmēra var būt arī ļoti lielas. Šādas siera īpašības, kas izveidotas tirdzniecības vajadzībām, ir raksturīgas ražošanas ģeogrāfiskajam apgabalam, jo tās radītas un pārmantotas tieši šajā apgabalā. Turklāt divu, pēc garšas dažādu šā siera veidu – maigā un pikantā – līdzāspastāvēšana ir siernieku darba rezultāts, kurš panākts, prasmīgi izmantojot dažāda veida himozīnu, kas nosaka iespēju iegūt attiecīgi niansētu “Provolone Valpadana” sieru, kuram, neraugoties uz apstrādes procesa līdzīgumu, ir atšķirīga tipiskā garša arī atkarībā no formas un izmēra – maigāka mazāku formu sieram ar īsāku nogatavināšanas laiku vai pikantāka lielāku un smagāku formu sieram, kuru nogatavina ilgāku laiku un kura masa nekad nav sažuvusi, taču tik kompakta, ka tā ir jārīvē kā tipiskus staipītas masas sierus, ko gatavo dienvidu apgabalos.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju:

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 5. panta 7. punkts)

Valdība ir uzsākusi Regulas (EK) Nr. 510/2006 5. panta 5. punktā minēto valsts iebildumu procedūru, ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Provolone Valpadana” apzīmētā produkta specifikācijas grozījuma priekšlikumu 2009. gada 15. decembrī publicējot Itālijas Republikas oficiālā vēstneša (Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana) 291. numurā.

Produkta specifikācijas konsolidētā redakcija ir pieejama internetā šādā tīmekļa vietnē:

http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

vai

tieši atverot Lauksaimniecības un mežsaimniecības ministrijas tīmekļa vietnes mājas lapu (http://www.politicheagricole.it) un tad uzklikšķinot uz “Qualità e sicurezza” (ekrāna augšdaļas labajā pusē) un, visbeidzot, uz “Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

(1) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.