KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM par mazāku kredītreitingu aģentūru tīkla izveides iespējamību /* COM/2014/0248 final */





KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM par mazāku kredītreitingu aģentūru tīkla izveides iespējamību 1. Ievads Saistībā ar kapitāla pieejamību un pasaules ekonomikas finansēšanu ilgtermiņā kredītreitingu aģentūrām (KA) ir būtiska nozīme mūsdienu kapitāla tirgos. Tā kā kredītnovērtējums atspoguļo reitingu aģentūras viedokli par noteiktas valsts, noteikta uzņēmuma, noteikta vērtspapīra vai noteiktu saistību kredītspēju konkrētā brīdī, tas ir nozīmīgs faktors ieguldītājiem un citiem tirgus dalībniekiem un ietekmē to stratēģiskos lēmumus. Kredītreitingu aģentūru loma nesenajā finanšu krīzē apliecina to nozīmi globalizētajiem finanšu tirgiem, jo to reitingi ietekmē vērtspapīru tirgus daudzos dažādos veidos, tostarp emitenta piekļuvi kapitālam, darījumu struktūru un fiduciāru un citu personu spēju veikt noteiktus ieguldījumus. Vēl jo svarīgāk tas ir attiecībā uz ilgtermiņa ieguldījumiem, kuru gadījumā kredītreitingu aģentūras ietekmē veidus, kā ietaupījumi tiek novirzīti ilgtermiņa ieguldījumu vajadzībām[1]. Eiropā ir parādījušās vairākas ievērojami mazākas kredītreitingu aģentūras (to skaits ir vēl vairāk palielinājies pēc Eiropas tiesību aktu par kredītreitingu aģentūrām ieviešanas 2009. gadā[2]), kuru darbība ir skaidri orientēta uz atsevišķiem nozares sektoriem (piemēram, apdrošināšanas nozari), finanšu tirgus segmentiem (piemēram, pašvaldību obligācijām) vai arī konkrētu ģeogrāfisko apgabalu, tādējādi reaģējot uz specifiskām tirgus vajadzībām. Saskaņā ar tiesisko regulējumu, kas Eiropas Savienībā izveidots ar Regulu par kredītreitingu aģentūrām, kredītreitingu aģentūrām ir jābūt reģistrētām, tām ir jāsaņem darbības atļauja un tās jāuzrauga Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei (EVTI). Tiesību aktā kā priekšnosacījums kredītreitingu pakalpojumu sniegšanai tām paredzēti arī stingrāki neatkarības noteikumi. Nepieciešamība nodrošināt atbilstību šim regulējumam ir ietekmējusi kredītreitingu aģentūru pakalpojumu kvalitāti tirgū un tādējādi palīdzējusi tām laika gaitā kļūt par nopietniem tirgus dalībniekiem. Tomēr, neraugoties uz labo izaugsmes potenciālu, līdz šim daudzos gadījumos nav palielinājies ne šo jauno tirgus dalībnieku darbības jomu spektrs, ne ģeogrāfiskais tvērums. 1.1. Ziņojuma mērķis Viens no Eiropas Komisijas šajā jomā veiktā politiskā darba galvenajiem mērķiem ir uzlabot nosacījumus efektīvai konkurencei koncentrētajā kredītreitingu aģentūru tirgū un tādējādi radīt priekšnoteikumus jaunu dalībnieku ienākšanai tirgū un to izaugsmei. Šis mērķis ir arī neatņemama daļa no starptautiskajiem centieniem (G20, Finanšu stabilitātes padome (FSP) un Starptautiskā Vērtspapīru komisiju organizācija (IOSCO)) uzlabot pārredzamību un veicināt konkurenci kredītreitingu aģentūru tirgū[3]. Lai vēl vairāk palielinātu konkurenci, Eiropas Komisija paredzēja papildu pasākumus savā priekšlikumā trešajai KA regulai, kura nesen tika pieņemta un stājās spēkā[4], — turpmāk "KA III regula". Saskaņā ar KA regulas 39.b panta 3. punktu "Komisija līdz 2013. gada 31. decembrim iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par mazāko kredītreitingu aģentūru tīkla iespējamību, lai palielinātu konkurenci tirgū. Minētajā ziņojumā novērtē finansiālo un nefinansiālo atbalstu šāda tīkla izveidei, ņemot vērā iespējamos interešu konfliktus, ko varētu radīt šāds publisks finansējums. Ņemot vērā minētajā ziņojumā konstatēto un pēc tehniskām konsultācijām ar EVTI, Komisija var atkārtoti vērtēt 8.d panta noteikumus[5] un ierosināt tā grozīšanu.”[6] Vispārējais mērķis šāda tīkla izveidei ir nostiprināt mazākas kredītreitingu aģentūras un tādējādi veicināt to izaugsmi, lai tās kļūtu par konkurētspējīgākiem tirgus dalībniekiem. Ziņojuma 2. sadaļā ir apzināti visi politikas risinājumi, kas ļautu izveidot šādu tīklu iepriekš norādītā mērķa īstenošanai, un analizēta to īstenojamība. Analīze aptver šāda veidojuma darbības un finansiālos aspektus. 3. iedaļā, pamatojoties uz konstatējumiem 2. iedaļā, sniegti daži secinājumi un ierosināti īstermiņa un vidēja termiņa/ilgtermiņa pasākumi, lai sasniegtu vispārējo mērķi. 1.2. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Izvērtējot, cik iespējama būtu mazāku kredītreitingu aģentūru tīkla izveide, Komisija veica visaptverošu apspriešanos ar ieinteresētajām aprindām, lai gūtu pārskatu par mazāku kredītreitingu aģentūru interesēm. Pirmā sanāksme par šo jautājumu, piedaloties Eiropas Kredītreitingu aģentūru asociācijas (EACRA) — mazāku kredītreitingu aģentūru apvienības — dalībniecēm, notika 2013. gada janvārī, un tās mērķis bija labāk izprast, vai ieinteresētajās aprindās pastāv vēlme izveidot mazāku kredītreitingu aģentūru tīklu. Jautājumu par mazāku kredītreitingu aģentūru tīkla izveidi apsprieda arī, tiekoties ar atsevišķiem mazāku kredītreitingu aģentūru pārstāvjiem. Turklāt 2013. gada 2. jūlijā Komisija organizēja apaļā galda diskusiju ar mazākām kredītreitingu aģentūrām, lai iegūtu detalizētus viedokļus par mazāku kredītreitingu aģentūru tīkla izveides iespējamību. Apaļā galda diskusijā piedalījās pārstāvji no 13 kredītreitingu aģentūrām, no EACRA, pārstāvis no EVTI un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja[7]. Apaļā galda diskusijā notika Komisijas ziņojuma mērķiem noderīga viedokļu apmaiņa ar tās dalībniekiem par tirgus attīstību un tendencēm attiecībā uz mazākām kredītreitingu aģentūrām. Noderīgu informāciju Komisija saņēma arī rakstveida apsvērumos gan pirms, gan pēc apaļā galda diskusijas. Turklāt Komisija saistībā ar ziņojumu pieprasīja un saņēma EVTI tehnisko atzinumu, kas sniedza vērtīgu ieguldījumu šā ziņojuma izstrādei[8]. 1.3. Šajā ziņojumā izmantotā mazāku kredītreitingu aģentūru definīcija Saskaņā ar KA regulu šajā ziņojumā ir izvērtēta "mazāku kredītreitingu aģentūru" tīkla izveides iespējamība. KA regulā attiecībā uz apgrozījumu, darbinieku skaitu un tirgus daļu ir noteiktas vairākas robežvērtības; attiecīgo noteikumu mērķis ir palielināt konkurenci mazāku kredītreitingu aģentūru tirgū (sīkāka informācija sniegta turpmāk). Tomēr regulā nav definētas "mazākas kredītreitingu aģentūras" kā tādas. Šā ziņojuma vajadzībām, pamatojoties uz EVTI tehniskajā atzinumā sniegto tirgus analīzi, 19 no 22 reģistrētajām kredītreitingu aģentūrām un 2 sertificētās kredītreitingu aģentūras (skatīt pielikumā pilnu sarakstu ar visām reģistrētajām un sertificētajām kredītreitingu aģentūrām) uzskata par “mazākām kredītreitingu aģentūrām". Šajā novērtējumā ir ņemtas vērā lielās atšķirības starp "lielākām" un "mazākām" kredītreitingu aģentūrām attiecībā uz šādiem faktoriem: darbinieku skaitu, to darbības jomu (attiecībā uz sniegto kredītreitingu veidiem), grupas struktūru un apgrozījumu. 2. Mazāku kredītreitingu aģentūru tīkla izveides iespējamība KA III regulai pievienotajā ietekmes novērtējumā veikta sākotnējā analīze par mazāku kredītreitingu aģentūru tīkla izveides iespējamo ietekmi uz konkurenci KA tirgū. Pamatojoties uz apspriešanos ar ieinteresētajām personām, tajā secināts, ka pastāv zināms atbalsts šāda tīkla izveidei. Pamatojoties uz šā ziņojuma sagatavošanas gaitā veikto darbu, Eiropas Komisija ir papildus novērtējusi ar tīkla izveidi saistīto pievienoto vērtību, kā arī dažādus iespējamos tīkla veidus, kuri vislabāk atbilstu tā mērķiem un kurus būtu iespējams īstenot. Ņemot vērā iepriekš minēto, tika apsvērti divi tīkla veidi atkarībā no tā ierosinātās sadarbības jomas un rakstura. Turpmāk ir norādīti argumenti par un pret katru risinājumu, kā arī apskatīti īstenošanas loģistikas aspekti. 2.1. Integrēts tīkls Integrēts tīkls piedāvātu plašāku un dziļāku sadarbību. Izmantojot mazāku kredītreitingu aģentūru pārstāvju sniegto informāciju, Komisija ir izvērtējusi vairākas iespējamās jomas, kuras šāda sadarbība varētu aptvert. Saskaņā ar šo izvērtējumu ir noteiktas šādas jomas, kurās integrēts tīkls varētu būt saistīts ar pievienoto vērtību: kopīgas datu platformas izveide informācijai, kuru izmanto reitingu noteikšanai, kopīgas metodoloģijas izstrāde un izmantošana, apmaiņa ar ekspertu zināšanām un informāciju par labāko praksi saistībā ar dažādām jomām, piemēram, iekšējās kontroles, ieguldītāju izglītošana, saziņa, metodes un atbilstība tiesību aktiem. Tomēr no mazākām kredītreitingu aģentūrām attiecībā uz šāda tīkla izveidi tika saņemtas dažādas atsauksmes. Komisijas organizētajā apaļā galda diskusijā tikai neliela daļa dalībnieku pauda atbalstu integrētam tīklam, kā aprakstīts iepriekš un kā to Komisija sākotnēji bija ierosinājusi apspriešanai. Analizējot integrēta tīkla risinājumu, tika arī secināts, ka pastāv vairāki šķēršļi, lai varētu izveidot mazāku kredītreitingu aģentūru tīklu padziļinātas sadarbības veikšanai. Pirmkārt, tām bieži vien ir ļoti atšķirīgi uzņēmējdarbības modeļi un mērķi, un tas rada grūtības apvienot tik daudzus dalībniekus. Turklāt tās darbojas noteiktās tirgus nišās un piemēro atšķirīgas metodes un stratēģijas atkarībā no darbības ģeogrāfiskā tvēruma. Tādējādi būtu grūti izveidot tīklu, kas atbilstu to vajadzībām. Mazākas kredītreitingu aģentūras, kas darbojas konkurences apstākļos, uzskata, ka ir sarežģīti arī sadarboties vienā tīklā ar konkurentiem, kuriem ir tās pašas ģeogrāfiskās un/vai tirgus nišas. Tāpēc ieinteresētās personas norādīja, ka tīkli (tostarp tīkli, ko veido ierobežots skaits mazāku kredītreitingu aģentūru) drīzāk varētu rasties tirgus notikumu rezultātā, nevis lai tos oficiāli izveidotu Eiropas Komisija. Turklāt šāda integrēta tīkla izveidi šobrīd varētu uzskatīt par lieliem ieguldījumiem bez skaidri redzamas atdeves. Šajā posmā nav skaidra un realizējama ekonomiskā pamatojuma, lai kredītreitingu aģentūru tīkli varētu darboties kā atsevišķas vienības tirgū. Šo procesu varētu atvieglot īpaša režīma ieviešana tīkliem, ļaujot tā dalībniekiem reģistrēties EVTI kā kredītreitingu aģentūrām ar jaunu tīkla komercnosaukumu un vienlaikus saglabājot savu individuālo komercnosaukumu. Pašreizējais regulatīvais režīms ļauj reģistrēt tīklus, bet tikai ar to pašu komercnosaukumu. Šāds īpašs režīms varētu palīdzēt izveidot ad hoc tīklus vairākām kredītreitingu aģentūrām, kas apvieno resursus, lai noteiktu reitingus noteiktām reitinga klasēm vai ģeogrāfiskajiem apgabaliem. Visbeidzot, pastāv risks, ka šāds integrēts tīkls varētu palielināt pret konkurenci vērstu darbību. Tas būtu pretrunā Eiropas Savienības mērķiem veicināt dažādību kredītreitingu nozarē. Turklāt jebkurā gadījumā būtu jāievēro ES konkurences tiesību akti. Informācijas apmaiņas apjomam un veidam būtu pilnībā jāatbilst Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 101. pantam[9]. Šāda pilnībā integrēta mazāku kredītreitingu aģentūru tīkla izveidei būtu nepieciešams apjomīgs finansējums un Komisijai būtu jāveic attiecīgā projekta izpildes rezultātu uzraudzība, lai tas tiktu uzsākts un darbotos. Tika aplēsts, ka atkarībā no tīkla darbības apjoma, tīklā sadarbojoties 15 kredītreitingu aģentūrām, finansējums būtu EUR 900 000 līdz 1 950 000 gadā[10]. Ja tiktu nolemts uzsākt šādu iniciatīvu, tā varētu atbilst vienai no divām programmām saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu 2014.-2020. gadam — programmai “Apvārsnis 2020” vai programmai “COSME”. Priekšnoteikums sekmīgai projekta finansēšanai būtu izteikta iesaistīšanās no nozares ieinteresēto aprindu puses, palīdzot izstrādāt projekta pieteikumu, kas jāiesniedz vienai no šīm ES programmām un kurā skaidri jānorāda projekta darbības joma un koncepcija. Šāda finansējuma piešķiršana ir atkarīga no tā, vai attiecīgais Komisijas dienests sniedz pozitīvu novērtējumu projekta pieteikumam, kuram jāatbilst tiesiskajām prasībām attiecībā uz šādiem pieteikumiem. Saistībā ar šādu ES finansētu projektu Eiropas Komisijai būtu jāveic arī plaši projekta izpildes rezultātu uzraudzības pasākumi attiecībā uz finansējuma pieteikuma iesniegšanu un projekta īstenošanu. Turklāt Komisijai šajā ziņojumā ir arī jāizvērtē iespējamais interešu konflikts, kas izriet no finansiāla un nefinanšu atbalsta katra politikas risinājuma gadījumā. Tomēr attiecībā uz šo konkrēto risinājumu analīze netika veikta, ņemot vērā to, ka šis risinājums tika noraidīts vairāku būtisku šķēršļu, kā arī konkurences apsvērumu dēļ attiecībā uz tās informācijas veidu, ar kādu potenciāli varētu apmainīties. Šādu analīzi veic tikai izvēlētajam politikas risinājumam. 2.2. Sadarbības tīkls Kā alternatīva iepriekš aprakstītajai integrēta tīkla pieejai tika izvērtēta sadarbības tīkla izveide. Šāds tīkls paredzētu mazāk intensīvu sadarbību. Tas varētu darboties kā mazāku kredītreitingu aģentūru forums, kas ļautu izveidot struktūru regulārai informācijas apmaiņai un sadarbībai starp mazākām kredītreitingu aģentūrām. Analīzes mērķis bija parādīt, kādā mērā šis forums varētu kalpot kā platforma, lai izvirzītu apspriešanai mazākām kredītreitingu aģentūrām aktuālus jautājumus, kā arī lai apmainītos ar informāciju un labāko praksi, jo īpaši attiecībā uz iespējamajām grūtībām saistībā ar KA III regulas īstenošanu un vispārējas nozīmes stratēģiskiem jautājumiem. Tika veikts novērtējums arī attiecībā uz to, kādā mērā šāds forums varētu palīdzēt mazināt šķēršļus mazāku kredītreitingu aģentūru, kā norādīts 3. iedaļā, ienākšanai tirgū un straujākai izaugsmei, sniedzot ieguldījumu KA III pasākumu ietekmes novērtējumā un iespējamo papildu līdzekļu/instrumentu apzināšanā, kas vajadzīgi tās īstenošanai šajā jomā. Apsvēra arī to, vai sadarbības tīkls varētu būt noderīgs, piemēram, lai atrastu citas iespējas, kā sekmēt emitentu informācijas atklāšanu kredītreitingu aģentūrām un tādējādi atvieglot nepieprasītu kredītreitingu noteikšanu korporatīvajiem emitentiem, tostarp mazākiem emitentiem. Tīkla darba ietvaros varētu notikt arī diskusijas par šķēršļu likvidēšanu, kas kavē mazāku kredītreitingu aģentūru pārrobežu darbību izvēršanu valstīs, kas nav ES dalībvalstis. Komisija varētu piedalīties tīkla darbā, piemēram, nosakot sanāksmju darba kārtību un vadot tās. Šādā veidā sadarbības tīkls varētu nodrošināt arī regulāru dialogu starp mazākām kredītreitingu aģentūrām un Eiropas Komisiju. Šis dialogs sniegtu Komisijai informāciju par iespējamajām problēmām, ar kādām saskaras mazākas kredītreitingu aģentūras, un būtu noderīgs turpmāko Komisijas ziņojumu sastādīšanā, kuri sniedzami KA III regulas īstenošanas uzraudzības ietvaros. Konkrētāk, KA III regulā noteikts, ka Komisijai jāizvērtē prasība izmantot nelielu kredītreitingu aģentūru, ja tiek nodarbinātas vairākas kredītreitingu aģentūras (piemērojot principu „izpildi vai paskaidro”), kā arī rotācijas noteikuma attiecināšana arī uz citiem instrumentiem un nepieciešamība pēc papildu iniciatīvām, lai veicinātu konkurenci kredītreitingu tirgū[11]. Saistībā ar potenciālā tīkla uzdevumiem tika apsvērts arī tas, kā pakāpeniski padziļināt vai paplašināt sadarbības apjomu un veidus. Tādējādi tīkls laika gaitā varētu attīstīties tālāk atbilstoši vajadzībām. Šajā sakarā tīkla mērķis varētu būt noteikt iespējamos šķēršļus turpmākai sadarbības attīstībai starp mazākām kredītreitingu aģentūrām un sagatavot priekšlikumus šo šķēršļu novēršanai. Tomēr, kā minēts iepriekš, vienmēr būtu pilnībā jāievēro ES konkurences tiesību akti. Lai gan mazākas kredītreitingu aģentūras pilnībā nenoraida sadarbības tīkla risinājumu, diskusiju gaitā ir atklājies, ka tās galvenokārt interesē nepārtraukts dialogs ar Komisiju, lai apspriestu samērīgu regulējumu, kurā ņemta vērā mazāku kredītreitingu aģentūru specifika. Attiecībā uz sanāksmju formu — tīkls varētu darboties plenārsēžu veidā, un varētu tikt izveidotas darba grupas, kas koncentrētos uz atsevišķiem tematiem un vēlāk sniegtu ziņojumus plenārsēdei. Finansiāls atbalsts būtu nepieciešams tikai sanāksmju organizēšanai. Komisija varētu nodrošināt forumam organizatorisko un loģistikas atbalstu. 3. Secinājumi un turpmākie pasākumi Veicot analīzi par mazāku kredītreitingu aģentūru tīkla izveides risinājumu iespējamību, ir konstatēti vairāki tirgus šķēršļi integrēta tīkla izveidei, kā arī daži šķēršļi, kas ierobežo sadarbības tīkla potenciālo apjomu. Turklāt apspriešanās ar ieinteresētajām personām ir likusi secināt, ka pašreizējos apstākļos nozares pārstāvji nepauž atbalstu un nav gatavi aktīvi iesaistīties mazāku kredītreitingu aģentūru jebkāda veida tīkla izveidē. Mazās kredītreitingu aģentūras gan apliecināja vajadzību pēc strukturēta dialoga vai foruma ar Eiropas Komisiju, lai apspriestu KA tirgus situāciju un regulējumu, jo īpaši jautājumus, kas skar mazākas kredītreitingu aģentūras. Tādējādi, lai gan sadarbības tīklu ar ierobežotu informācijas apmaiņu varētu būt iespējams izveidot, tas, šķiet, pilnībā neatbilst mazāku kredītreitingu aģentūru vajadzībām. Turklāt, kā norādīts arī ziņojumā, stājoties spēkā KA III regulai, jau tika ieviests pasākumu kopums, kura mērķis ir veicināt konkurētspēju un atbalstīt mazāku kredītreitingu aģentūru izaugsmi reitingu tirgū. Tomēr vairākiem no šiem pasākumiem ir nepieciešams, lai Eiropas uzraudzības iestādes izstrādātu un Komisija pieņemtu turpmākus deleģētos un īstenošanas tiesību aktus. Šis process patlaban notiek. Tajā pašā laikā tie pasākumi, kuri piemērojami no KA regulas spēkā stāšanās dienas — 2013. gada 20. jūnija —, vēl nav spēkā pietiekami ilgu laiku, lai varētu novērtēt šo pasākumu ietekmi uz konkurenci. Ietekmes novērtējums par šo pasākumu ietekmi būtu jāveic, lai varētu pienācīgi izvērtēt mazāku kredītreitingu aģentūru jebkādu sadarbības formu un ierosināt attiecīgu politikas risinājumu. Tiklīdz būs iespējams izanalizēt šo pasākumu ietekmi un līdz ar to arī vēl pastāvošās mazāku kredītreitingu aģentūru vajadzības, tas savukārt ļaus izvērtēt, vai tīkls joprojām ir reāls risinājums; ja tas tā būtu, minētā analīze palīdzēs noteikt tā darbības apjomu un veidu, ņemot vērā konkurences tiesību apsvērumus. Vienlaikus šo procesu var veicināt un atvieglināt arī uz regulējuma jautājumiem orientēta dialoga izveide ar nozares pārstāvjiem. Ņemot vērā iepriekš minēto, šajā ziņojumā tiek ierosināts veikt pakāpenisku novērtējumu par tīkla izveides nepieciešamību vidējā termiņā vai ilgtermiņā. 3.1. Īstermiņa politikas risinājumi Komisija kā alternatīvu tīkla izveidei ierosina izveidot dialogu par regulējuma jautājumiem, kas būtu vissamērīgākais risinājums īstermiņā. Tirgus analīze un ieinteresēto personu viedokļu izvērtēšanas rezultāti liecina par to, ka mazākām kredītreitingu aģentūrām šobrīd ir noteikti nepieciešams izveidot šāda veida informācijas apmaiņu par KA tirgus situāciju un jo īpaši par jautājumiem, kas skar mazākus tirgus dalībniekus. Šā dialoga ietvaros varētu notikt periodiska informācijas apmaiņa par tirgus norisēm kredītreitingu nozarē un tiktu dota iespēja apspriest regulējuma aspektus saistībā ar KA regulu. Šāds dialogs par regulējuma jautājumiem varētu tikt organizēts arī kā viens vai vairāki pasākumi gadā, kuros ieinteresētajām personām būtu iespēja izteikt savu viedokli par tirgus situāciju un apspriest ar Eiropas Komisiju mazākām kredītreitingu aģentūrām īpaši nozīmīgus ar regulējumu saistītus jautājumus līdzīgā veidā, kā tas aprakstīts sadarbības tīkla risinājumā. 3.2. Vidēja termiņa/ilgtermiņa politikas risinājumi Ņemot vērā dialoga par regulējuma jautājumiem rezultātus un saskaņā ar KA regulu pieņemto pasākumu novērtējumu, Komisijas dienesti vēlāk novērtēs, vai mazāku kredītreitingu aģentūru tīkls ir saistīts ar pievienoto vērtību, un, ja tā izveidi uzskatīs par īstenojamu, noteiks pasākumus, kas vajadzīgi, lai izveidotu tiesisko regulējumu tīklu efektīvai darbībai. [1] Skatīt arī Zaļo grāmatu “Eiropas ekonomikas ilgtermiņa finansēšana”, COM(2013) 150 final, http://ec.europa.eu/internal_market/finances/financing-growth/long-term/index_en.htm. [2] Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regula (EK) Nr. 1060/2009 par kredītreitingu aģentūrām, OV L 302, 17.11.2009., 1. lpp., turpmāk "KA regula". [3] Pēc 2012. gada 4.-5. novembra sanāksmes rezultātā pieņemtā G20 paziņojuma, kurā IOSCO tika mudināta turpināt darbu kredītreitingu aģentūru pārredzamības uzlabošanā un konkurences sekmēšanā starp tām, IOSCO 2013. gada aprīlī sniedza G20 ziņojumu "Kredītreitingu aģentūru pārredzamība un konkurence starp tām", kā arī par tās konkrētajā brīdī notiekošo darbu (pieejams tīmekļa vietnē: http://www.iosco.org/library/briefing_notes/pdf/IOSCOBN01-13.pdf). Turklāt IOSCO 2004. gada decembrī uzsāka Rīcības kodeksa pamatprincipu kredītreitingu aģentūrām (pieejami tīmekļa vietnē: http://www.iosco.org/library/pubdocs/pdf/IOSCOPD180.pdf) pārskatīšanu, kuru paredzēts pabeigt 2014. gada vasarā un kurā ņems vērā minētos jautājumus. 2013. gada augustā Finanšu stabilitātes padome iesniedza G20 progresa ziņojumu par savu darbu attiecībā uz kredītreitingu aģentūrām; ziņojums attiecas arī uz IOSCO veikto darbu šajā jomā. [4] Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 21. maija Regula (ES) Nr. 462/2013, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1060/2009 par kredītreitingu aģentūrām, OV L 146, 31.5.2013., 1. lpp. [5] KA regulas 8.d pantā par vairāku kredītreitingu aģentūru izmantošanu noteikts: “1. Ja emitents vai saistīta trešā persona plāno nozīmēt vismaz divas kredītreitingu aģentūras izsniegt kredītreitingu par vienu un to pašu emisiju vai juridisko personu, emitents vai saistīta trešā persona apsver iespēju attiecībā uz vismaz vienu no reitingiem nozīmēt kredītreitingu aģentūru, kuras kopējā tirgus daļa nav lielāka par 10 % un kuru emitents vai saistīta trešā persona var novērtēt kā spējīgu piešķirt reitingu attiecīgajai emisijai vai juridiskajai personai, ar noteikumu, ka, pamatojoties uz 2. punktā minēto EVTI sarakstu, ir pieejama kredītreitingu aģentūra konkrētās emisijas vai juridiskās personas vērtēšanai. Ja emitents vai saistīta trešā persona nenozīmē vismaz vienu kredītreitingu aģentūru, kuras kopējā tirgus daļa nav lielāka par 10 %, to reģistrē. 2. Lai emitentam vai saistītai trešai personai būtu vieglāk veikt novērtējumu saskaņā ar 1. punktu, EVTI katru gadu savā tīmekļa vietnē publicē reģistrētu kredītreitingu aģentūru sarakstu, norādot to kopējo tirgus daļu un izsniegto kredītreitingu veidus, ko emitents var izmantot kā sākumpunktu savam vērtējumam. 3. Šā panta nolūkos kopējo tirgus daļu nosaka, atsaucoties uz gada apgrozījumu, kas grupas līmenī gūts no kredītreitingu darbībām un papildu pakalpojumiem." [6] KA regulas 39.b panta 3. punkts. [7] Apaļā galda diskusijas protokols atrodams šeit: http://ec.europa.eu/internal_market/rating-agencies/docs/130702_minutes_en.pdf. [8] EVTI, “Tehnisks atzinums par mazāku kredītreitingu aģentūru tīkla izveides iespējamību”, 2013. gada 21. novembris, pieejams: http://www.esma.europa.eu/system/files/2013-1703_technical_advice_on_the_feasibility_of_a_network_of_small_and_medium-sized_cras_0.pdf. [9] Skatīt arī Pamatnostādnes par Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. panta piemērojamību horizontālās sadarbības nolīgumiem, OV C 11, 14.1.2011., 1.-72. lpp., sākot no 55. punkta. [10] KA III regulas priekšlikumam pievienotais ietekmes novērtējums, X pielikums, 161. lpp. [11] 39. panta 4. un 5. punkts