PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

•Priekšlikuma pamatojums un mērķi

Padomes Regulā (ES) 2020/672 (“SURE regula”) ir noteikts tiesiskais regulējums Savienības finansiālās palīdzības sniegšanai dalībvalstīm, kurās ir vai kurām draud nopietni ekonomikas traucējumi, ko izraisījis Covid-19 uzliesmojums. Atbalsts saskaņā ar SURE galvenokārt paredzēts, lai finansētu saīsināta darba laika shēmas vai līdzīgus pasākumus, kuru mērķis ir aizsargāt darba ņēmējus un pašnodarbinātas personas un tādējādi samazināt bezdarbu un ienākumu zudumu, un kā papildu finansējums dažiem ar veselību saistītiem pasākumiem, jo īpaši darba vietā.

Portugāle 2020. gada 11. augustā lūdza Savienības finansiālo palīdzību, un Padome 2020. gada 25. septembrī ar savu Īstenošanas lēmumu (ES) 2020/1354 piešķīra Portugālei finansiālo palīdzību, lai papildinātu valsts centienus novērst Covid-19 uzliesmojuma ietekmi un reaģētu uz uzliesmojuma sociālekonomiskajām sekām darba ņēmējiem un pašnodarbinātajiem.

Portugāle 2021. gada 9. decembrī lūdza Savienību papildināt Padomes Īstenošanas lēmumā (ES) 2020/1354 minēto pasākumu sarakstu. Pēc šā pieprasījuma Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2020/1354 tika grozīts ar Padomes 2022. gada 25. janvāra Īstenošanas lēmumu (ES) 2022/99.

Portugāle 2022. gada 17. septembrī atkal lūdza Savienības finansiālo palīdzību saskaņā ar SURE regulu.

Saskaņā ar SURE regulas 6. panta 2. punktu Komisija ir apspriedusies ar Portugāles iestādēm, lai pārbaudītu, vai pēkšņi un būtiski ir palielinājušies faktiskie un plānotie izdevumi, kuri tieši saistīti ar Portugāles īstenotiem darba tirgus pasākumiem un ar veselību saistītiem pasākumiem un kurus ir izraisījusi Covid-19 pandēmija. Tas sevišķi attiecas uz spēkā esošajiem pasākumiem, kas minēti Padomes Īstenošanas lēmumā (ES) 2020/1354.

(a)Pasākums, ar ko atbalsta darba līgumu saglabāšanu, izmantojot darba pagaidu pārtraukšanu vai Portugāles Darba kodeksā paredzētā normālā darba laika saīsināšanu. Sākotnēji šis pasākums nodrošināja pabalstu atbilstīgajiem uzņēmumiem, lai segtu 70 % no darbinieku atalgojuma, kas ir divas trešdaļas no to parastās bruto algas. Šī divu trešdaļu korekcija bija ierobežota: tai piemēroja zemāko robežvērtību, kas vienāda ar valsts minimālo algu, un augstāko robežvērtību, kas vienāda ar trīskāršu valsts minimālo algu. Atbilstīgie uzņēmumi ir tie, kas ir pārtraukuši uzņēmējdarbību vai ir cietuši no ievērojama ieņēmumu zuduma. Pēc tam pasākums tika pagarināts, tostarp uz laiku palielinot darba ņēmēju atalgojumu līdz 100 % no viņu parastās bruto algas.

(b)Jauns un vienkāršots īpašais atbalsts darba līgumu saglabāšanai, izmantojot darba pagaidu pārtraukšanu vai normālā darba laika saīsināšanu. Šis pasākums bija līdzīgs a) punktā minētajam pasākumam, bet tajā bija vienkāršotas procedūras, lai nodrošinātu ātrāku piekļuvi līdzekļiem. Sākotnēji šis pasākums nodrošināja pabalstu atbilstīgajiem uzņēmumiem, lai segtu 70 % no darbinieku atalgojuma, kas bija divas trešdaļas no to parastās bruto algas, kā arī paredzēja atbrīvojumu no darba devēja sociālā nodrošinājuma iemaksām. Šī divu trešdaļu korekcija bija ierobežota: tai piemēroja zemāko robežvērtību, kas vienāda ar valsts minimālo algu, un augstāko robežvērtību, kas vienāda ar trīskāršu valsts minimālo algu. Atbilstīgie uzņēmumi bija tie, kas ir pārtraukuši uzņēmējdarbību vai ir cietuši no ieņēmumu zuduma vismaz 40 % apmērā 30 dienu periodā pirms atbalsta pieprasījuma iesniegšanas, salīdzinot ar to pašu mēnesi iepriekšējā gadā vai ar mēneša vidējo rādītāju divos mēnešos pirms minētā perioda. Pēc tam pasākums tika vairākas reizes pagarināts, tostarp noteiktās situācijās uz laiku palielinot darba ņēmēju atalgojumu līdz 100 % no viņu parastās bruto algas.

(c)Ja uzņēmumi guva labumu no a) vai b) punktā minētajiem pasākumiem un tiem bija valsts nodarbinātības un apmācības dienestu (Instituto do Emprego de Formação Profissional, IEFP) apstiprināta mācību programma saskaņā ar īpašajām arodizglītības programmām, kā alternatīvu darbinieku darba laika samazināšanai varēja piešķirt mācību pabalstus, lai segtu ienākumu aizstāšanu, kā arī saistītās apmācības izmaksas darba laikā.

(d)Jauns īpašs atbalsts uzņēmumiem uzņēmējdarbības atsākšanai. Sākotnēji, lai atvieglotu atgriešanos darbā un atbalstītu darbvietu saglabāšanu, uzņēmumi, kuru darbinieki guva labumu no a) vai b) punktā minētajiem pasākumiem, varēja saņemt pabalstu, kas ir vienāds vai nu ar tādu valsts minimālo algu par katru attiecīgo darbinieku, ko izmaksā vienā maksājumā, vai ar tādu divkāršu valsts minimālo algu par katru šādu darbinieku, ko izmaksā pakāpeniski sešu mēnešu laikā. Ja atbalsts tika sniegts pakāpeniski, uzņēmumiem piemēroja arī daļēju atbrīvojumu 50 % apmērā no attiecīgajām darba devēja sociālā nodrošinājuma iemaksām par attiecīgajiem darbiniekiem. Pēc tam pasākums vairākas reizes tika pagarināts, tostarp kā atbalsttiesīgus uzņēmumus pievienojot mikrouzņēmumus, kuru darbinieki bija guvuši labumu no f) punktā minētā pasākuma un kuri pēc tam varēja saņemt pabalstu, kas vienāds ar divkāršu valsts minimālo algu par katru šādu darbinieku, ko izmaksāja pakāpeniski sešu mēnešu laikā.

(e)Jauna ienākumu stabilizācijas piemaksa darbiniekiem, kuri gūst labumu no a) vai b) punktā minētajiem pasākumiem vismaz vienu mēnesi (vēlāk norādīts kā 30 dienas pēc kārtas) laikposmā no 2020. gada aprīļa līdz jūnijam. Atbilstīgie darbinieki bija tie, kuru bruto alga atsauces mēnesī 2020. gada februārī nepārsniedza divkāršu valsts minimālo algu. Darbiniekiem pienācās pabalsts, kas bija vienāds ar starpību starp 2020. gada februāra bruto algu un tā perioda bruto algu, kurā uz darbiniekiem attiecās viens no abiem iepriekš minētajiem pasākumiem, ar zemāko robežvērtību 100 EUR apmērā un augstāko robežvērtību 351 EUR apmērā.

(f)Jauns un pakāpenisks īpašais atbalsts darba līgumu saglabāšanai, izmantojot normālā darba laika pagaidu saīsināšanu. Sākotnēji šis pasākums paredzēja pabalstu atbilstīgajiem uzņēmumiem, lai segtu 70 % no darba ņēmēju kompensācijas par nenostrādātajām stundām, un šī kompensācija bija divas trešdaļas no viņu parastās bruto algas, kas atbilda 2020. gada augustā un septembrī nenostrādātajām stundām, vai četrām piektdaļām no viņu parastās bruto algas, kas atbilda no 2020. gada oktobra līdz decembrim nenostrādātajām stundām. Tādējādi iegūtajai darbinieku kopējai bruto algai bija noteikta zemākā robeža, kas vienāda ar valstī noteikto minimālo algu. Pasākums paredzēja arī pilnīgu vai daļēju atbrīvojumu no attiecīgā darba devēja sociālā nodrošinājuma iemaksām, kas piemērotas atkarībā no tā, vai atbilstīgie uzņēmumi bija mikrouzņēmumi, mazi un vidēji uzņēmumi vai lieli uzņēmumi. Atbilstīgie uzņēmumi bija tie, kas ir pārtraukuši uzņēmējdarbību vai ir cietuši no ieņēmumu zuduma vismaz 40 % apmērā 30 dienu periodā pirms atbalsta pieprasījuma iesniegšanas, salīdzinot ar to pašu mēnesi iepriekšējā gadā vai ar mēneša vidējo rādītāju divos mēnešos pirms minētā perioda. Normālā darba laika maksimālais pagaidu samazinājums tika kalibrēts tā, lai tas palielinātos atkarībā no atbilstīgo uzņēmumu ieņēmumu zaudējumu apmēra. Pēc tam pasākums tika vairākas reizes pagarināts, tostarp padarot atbilstīgus uzņēmumus, kas piedzīvojuši ieņēmumu zaudējumus vismaz 25 % apmērā, mainot normālā darba laika maksimālo pagaidu samazinājumu atkarībā no atbilstīgo uzņēmumu ieņēmumu zaudējumu apmēra, uz laiku palielinot darba ņēmēju atalgojumu līdz 100 % no viņu parastās bruto algas, kas atbilst nenostrādātajām stundām, un pakāpeniski atceļot atbrīvojumu no darba devēja sociālā nodrošinājuma iemaksām.

(g)Jauns īpašs atbalsts pašnodarbinātām personām, neformālajiem darbiniekiem un vadītājiem. Sākotnēji pasākums nodrošināja ikmēneša pabalstu, kas vienāds ar personu reģistrētajiem ienākumiem un kura augšējā robeža bija vienāda ar Portugāles sociālā atbalsta indeksu (Indexante dos Apoios Sociais, IAS: 2020. gadā tas bija 438,81 EUR). Atbilstīgās personas bija personas, kas pārtrauca savu uzņēmējdarbību. Pēc tam pasākums tika vairākas reizes pagarināts, tostarp nosakot, ka atbilstīgas ir personas, kas cieš ieņēmumu zaudējumus vismaz 40 % apmērā 30 dienu laikposmā pirms atbalsta pieprasījuma iesniegšanas, salīdzinot ar to pašu mēnesi iepriekšējā gadā vai ar mēneša vidējo rādītāju divos mēnešos pirms minētā perioda, un tika piemērots tā, lai ikmēneša pabalsts būtu vienāds vai nu ar personas reģistrētajiem ienākumiem ar maksimālo robežu, kas vienāda ar Portugāles sociālā atbalsta indeksu, ja personas reģistrētie ienākumi bija zemāki par Portugāles sociālā atbalsta indeksu, kas reizināts ar 1,5, vai ar divām trešdaļām no personas reģistrētajiem ienākumiem ar maksimālo robežu, kas vienāda ar valstī noteikto minimālo algu, ja personas reģistrētie ienākumi bija vienādi ar Portugāles sociālā atbalsta indeksu, kas reizināts ar 1,5, vai lielāki par to, un nosakot zemāko robežu, kas vienāda ar 50 % no Portugāles sociālā atbalsta indeksa.

(h)Ģimenes pabalsts darbiniekiem, kas nevar strādāt tādēļ, ka viņiem ir jārūpējas par saviem bērniem vai citām apgādājamām personām, kuras jaunākas par 12 gadiem, vai kurām ir invaliditāte vai hroniska slimība, neatkarīgi no to vecuma. Pasākums nodrošināja pabalstu, kas atbilda divām trešdaļām no parastās bruto algas un ko vienādās daļās izmaksāja darba devējs un sociālais nodrošinājums, piemērojot zemāko robežvērtību, kas vienāda ar valsts minimālo algu, un augstāko robežvērtību, kas vienāda ar trīskāršu valsts minimālo algu.

(i)Īpašs atbalsts pasniedzēju darba līgumu saglabāšanai, ņemot vērā arodmācību atcelšanu. Valsts atbalstu veidoja pabalsts, kas sedza pasniedzēja algu, pat ja arodmācības nenotika.

(j)Slimības pabalsts Covid-19 saslimšanas dēļ. Atšķirībā no Portugāles standarta slimības pabalstu shēmas Covid-19 slimības pabalsta piešķiršanai nepiemēroja gaidīšanas periodu. Valsts atbalstu veidoja pabalsts, kas bija vienāds ar bruto algu.