[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 7.2.2007

SEC(2007) 139 galīgā redakcija

Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

par atjaunināto Ungārijas konverģences programmu 2006.-2010. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97

(iesniegusi Komisija)

PASKAIDROJUMA RAKSTS

Vispārējs pamatojums

Stabilitātes un izaugsmes pakta, kas stājās spēkā 1998. gada 1. jūlijā, pamatmērķis ir sakārtot valsts finanses, lai tādējādi radītu vēl labākus nosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai un ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicina darbavietu radīšanu. Ar pakta 2005. gada reformu, atzīstot pakta lietderību fiskālās disciplīnas stiprināšanā, tika meklētas iespējas uzlabot efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgstoši saglabāt valsts finanšu ilgtspējību.

Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir Stabilitātes un izaugsmes pakta daļa, paredzēts, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes vai konverģences programmas un to ikgadējie atjauninājumi (dalībvalstis, kas jau ir pieņēmušas vienoto valūtu, iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, bet dalībvalstis, kas to vēl nav pieņēmušas, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas). Ungārijas pirmā konverģences programma tika iesniegta 2004. gada maijā. Saskaņā ar minēto regulu Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, 2004. gada 5. jūlijā sniedza atzinumu par to. Saskaņā ar šo pašu procedūru Komisija novērtē un iepriekšminētā komiteja pārbauda atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas, ko vajadzības gadījumā var pārbaudīt arī Padome.

Atjauninātās programmas novērtējuma pamatojums

Komisija ir pārbaudījusi pēdējo Ungārijas konverģences programmas atjauninājumu, kas iesniegts 2006. gada 1. decembrī, un ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to (skat. ierāmēto informāciju par galvenajiem novērtējumā aplūkotajiem jautājumiem).

Lai radītu priekšstatu par kontekstu, kādā tiek izvērtēta atjauninātās konverģences programmas budžeta stratēģija, turpmākajos punktos apkopoti

1. saimnieciskās darbības un budžeta izpildes rādītāji pēdējo 10 gadu laikā;

2. apskats par valsts stāvokli saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvo daļu (pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra);

3. visjaunākais valsts stāvokļa novērtējums saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu (kopsavilkums Padomes atzinumam par pēdējo konverģences programmas atjauninājumu) un

4. Komisijas novērtējums par 2006. gada oktobra valsts reformu programmu.

Jaunākie saimnieciskās darbības un budžeta izpildes rādītāji

Pēdējo 10 gadu laikā Ungārijas tautsaimniecība sasniegusi visumā labus rezultātus, un kopš 2003. gada tās struktūra kļuvusi aizvien līdzsvarotāka. Tomēr nodarbinātība un līdzdalība darba tirgū vēl aizvien ir viena no mazākajām ES, un pēdējo gadu laikā, pateicoties ekspansīvajai fiskālajai politikai, sākusi veidoties nelīdzsvarotība vairākās jomās. Tā kā budžeta deficīts ir ļoti liels un aizvien palielinās, ir ievērojami pieaudzis valsts parāds; ņemot vērā to, kā arī paredzēto ar novecošanos saistīto izdevumu pieaugumu, Ungārijas valsts finanšu ilgtspējība ir būtiski apdraudēta. Augošās algu izmaksas, jo īpaši kopš 2001. gada, sekmēja nodarbinātības stagnāciju. Turklāt ar veicināšanas programmām nav bijis pietiekami, lai rosinātu strādājošos palikt darba tirgū, bet prasmes, ko sniedz izglītības un apmācības sistēma, neatbilst jauno ražošanas struktūru prasībām. Ekspansīvā fiskālā politika arīdzan izspiedusi no aprites privātās investīcijas. Tajā pašā laikā tā sekmēja liela ārējā deficīta saglabāšanos un izraisīja ievērojamu kopējās ārējā parāda nastas pieaugumu. Nesen tam pievienojās arī nenodrošinātas mājsaimniecību saistības ārzemju valūtās, kas palielina valūtas kursu svārstību ietekmi uz tām.

Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra attiecībā uz Ungāriju

Padome 2005. gada 5. jūlijā pieņēma lēmumu, paziņojot, ka Ungārijai ir pārmērīgs budžeta deficīts saskaņā ar 104. panta 6. punktu. Vienlaikus Padome 2004. gada 5. jūlijā saskaņā ar 104. panta 7. punktu pieņēma Ungārijai adresētu ieteikumu, norādot, ka pārmērīgais deficīts jānovērš vēlākais līdz 2008. gadam atbilstīgi valsts 2004. gada maija konverģences programmā paredzētajām korekcijām. Tomēr 2005. gada 18. janvārī, pamatojoties uz 104. panta 8. punktu, Padome nolēma, ka, neraugoties uz dažu pasākumu pieņemšanu, kas mazināja deficītu 2004. un 2005. gadā, Ungārija nav izpildījusi 2004. gada jūlija ieteikumus, jo bija paredzams, ka gan 2004., gan 2005. gada mērķu izpilde ievērojami atpaliek.

2005. gada 8. maijā Padome pieņēma vēl vienu ieteikumu, pamatojoties uz 104. punkta 7. punktu, jo Ungārija vēl nav euro zonas dalībniece un tādējādi uz to neattiecas pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras turpmākie divi posmi saskaņā ar 104. panta 9. un 11. punktu. Padome Ungārijas iestādēm ieteica, ka „līdz 2005. gada 8. jūlijam efektīvi jārīkojas un jāveic papildu pasākumi, kuri, cik vien iespējams, būtu strukturāli pasākumi, lai sasniegtu atjauninātajā konverģences programmā 2005. gadam noteikto budžeta deficīta mērķi”. Turklāt uz jebkādu nodokļu samazinājumu grafiku un īstenošanu attiecas nosacījums, ka jābūt sasniegtiem tiem deficīta mērķiem, kas noteikti 2004. gada decembrī iesniegtajā konverģences programmas atjauninājumā.

2005. gada 8. novembrī Padome, pamatojoties uz 104. panta 8. punktu, otro reizi nolēma, ka Ungārija nav ievērojusi jaunos ieteikumus saskaņā ar 104. panta 7. punktu. Padome jo īpaši ņēma vērā to, ka netiks sasniegti 2005. un 2006. gadam noteiktie deficīta mērķi (turklāt novirze būs ievērojama) un ka nodokļu samazināšana, sākot ar 2006. gadu, ir pretrunā ar Padomes 2005. gada marta ieteikumu.

Padome 2006. gada 10. oktobrī trešo reizi pieņēma Ungārijai adresētu ieteikumu saskaņā ar 104. panta 7. punktu, pagarinot termiņu pārmērīga budžeta deficīta novēršanai par vienu gadu līdz 2009. gadam — tas šķiet lietderīgi, jo trīs gadu laikā jāveic būtiskas strukturālā deficīta korekcijas, kas pārsniedz 6½ % no IKP. Padome aicināja Ungāriju samazināt deficītu reālistiskā un ilgtspējīgā veidā un nodrošināt, ka valsts kopējā parāda attiecība pastāvīgi samazinās saskaņā ar deficīta samazināšanas daudzgadu plānu, kā to paredz 2006. gada septembrī iesniegtais koriģētais konverģences programmas atjauninājums. Turklāt Ungārija tika aicināta pieņemt un nekavējoties īstenot iecerētās strukturālās reformas, lai nodrošinātu ilglaicīgus valsts finanšu uzlabojumus. Visbeidzot, Ungārijai vajadzēja uzlabot budžeta kontroli, pilnveidojot fiskālos noteikumus, un nostiprināt institucionālo struktūru. Ungārijai noteiktais termiņš, līdz kuram jāveic efektīvi pasākumi, ņemot vērā šos ieteikumus, ir 2007. gada 10. aprīlis. Pēc šā termiņa beigām Komisija izvērtēs Ungārijas iestāžu veiktos pasākumus.

Novērtējums Padomes atzinumā par iepriekšējo programmu

Padome 2006. gada 10. oktobrī pieņēma atzinumu par koriģēto 2006. gada konverģences programmas atjauninājumu laikposmam no 2005. gada līdz 2009. gadam, kas tika sagatavots kā atbilde uz Padomes novērtējumu par 2005. gada decembra atjauninājumu. Padome uzskatīja, ka „plānotais budžeta deficīta samazinājums ir atkarīgs no precīzas iecerēto strukturālo reformu īstenošanas un izdevumu kontroles nodrošinājuma jau programmas sākumposmā, kā arī no Ungārijas valsts finanšu institucionālās struktūras nostiprināšanas — no visiem aspektiem, kam Ungārijas valdībai saskaņā ar Padomes viedokli vajadzētu veltīt vislielākās pūles.” Padomes atzinumā nebija konkrētu ieteikumu politikas veidošanai, jo vienlaikus Padome sagatavoja Ungārijai adresētu ieteikumu saskaņā ar 104. panta 7. punktu (sk. 2.2. sadaļu).

Komisijas novērtējums par valsts reformu programmu

Īstenošanas ziņojums par Ungārijas valsts reformu programmu tika iesniegts 2006. gada 13. oktobrī kā pārskatīta valsts reformu programma, kas paredzēta saskaņā ar atjaunoto Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai. Ungārijas pārskatītajā valsts reformu programmā ietverti tie paši galvenie uzdevumi, kas apzināti 2005. gada valsts reformu programmā, kā arī jaunas prioritātes: enerģija un vide; uzmanība pievērsta arī aktīva darba tirgus politikai; tāpat izklāstīti plāni, lai izveidotu ilgstpējīgu budžeta stāvokli īstermiņā, kas savukārt sekmēs izaugsmi un darbavietu radīšanu vidējā termiņā.

Komisijas novērtējums (kas pieņemts kā daļa no tās ikgadējā progresa ziņojuma 2006. gada decembrī [2] ) liecina, ka Ungārija guvusi niecīgas sekmes, īstenojot valsts reformu programmu. Pēc tam, kad bija piedzīvotas nopietnas novirzes budžeta izpildes ziņā, valdībai nācās būtiski pārskatīt savas fiskālās korekcijas, un tika pieņemti un īstenoti fiskālās konsolidācijas pasākumi. Ir īstenotas atsevišķas reformas gan nodarbinātības, gan mikroekonomikas politikas jomās. Tomēr gan šajās jomās, gan makroekonomikas stabilitātes uzlabošanas sfērā darāmā ir vēl daudz vairāk.

Ņemot vērā apzinātās stiprās puses un vājās vietas, Ungārijai tika ieteikts veikt pasākumus šādās jomās: reālistisks valsts deficīta attiecības un kopējā parāda attiecības samazinājums; valsts pārvaldes, veselības aprūpes, pensiju un izglītības sistēmas reforma; aktīva darba tirgus politika un papildu stimuli nodarbinātībai; vienlīdzīga piekļuve kvalitatīvai izglītībai un izglītības un apmācības sistēmu elastīgums.

Galvenie novērtējumā aplūkotie jautājumi Kā paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā (stabilitātes programmām) un 9. panta 1. punktā (konverģences programmām), novērtējums attiecas uz šādiem jautājumiem: vai saimnieciskās prognozes programmas pamatā ir reālistiskas; dalībvalsts norādītais vidēja termiņa budžeta mērķis (VTM) un tas, vai korekcijas ir pietiekamas, lai to sasniegtu; vai veiktie un/vai ierosinātie pasākumi, lai piemērotu šīs korekcijas, ir pietiekami, lai sasniegtu vidēja termiņa mērķi attiecīgajā ekonomikas ciklā; izvērtējot korekcijas, kas vērstas uz VTM sasniegšanu — vai korekcijas tiek veiktas ekonomiskā uzplaukuma laikā, vai korekcijas var būt mazākas ekonomikas lejupslīdes laikā un (attiecībā uz euro zonas un VKM II dalībvalstīm) vai dalībvalsts cenšas panākt ikgadēju cikliski koriģētās bilances uzlabojumu (atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), par 0,5 % no IKP, kas ir kritērijs, lai tā sasniegtu savu VTM; nosakot VTM korekcijas (attiecībā uz dalībvalstīm, kas to vēl nav sasniegušas) vai atļaujot īslaicīgu novirzi no VTM (attiecībā uz dalībvalstīm, kuras to jau ir sasniegušas), tādu nozīmīgāko strukturālo reformu īstenošana, kas ilgākā laika posmā ļauj tieši ietaupīt izmaksas (veicinot arī potenciālo pieaugumu) un tādējādi pārbaudāmi ietekmējot valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību (ar nosacījumu, ka tiek saglabāta atbilstīga drošības rezerve attiecībā uz atsauces vērtību 3 % no IKP un ka programmas periodā atkal ir gaidāma budžeta stāvokļa atbilstība VTM), un ar ko īpašu uzmanību velta pensiju reformām, ar kurām ievieš vairāku līmeņu sistēmu, kas ietver obligātu pilnībā finansētu pensiju līmeni; vai dalībvalstu ekonomikas politikas virzība atbilst ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm. Programmas makroekonomisko pieņēmumu reālistiskumu novērtē, balstoties uz Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozi, izmantojot arī kopīgi apstiprināto metodoloģiju attiecībā uz iespējamā produkcijas apjoma novērtēšanu un cikliski koriģētām bilancēm. Atbilstību ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm novērtē, ņemot vērā ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes valsts finanšu jomā, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs 2005.—2008. gadam. Novērtējot tiek pārbaudīta arī parāda attiecības dinamika un stāvoklis attiecībā uz valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību, kam saskaņā ar Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu „Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana” budžeta uzraudzībā jāveltī pienācīga vērība. Komisijas 2006. gada 12. oktobra Paziņojumā izklāstīta pieeja ilglaicīgas ilgtspējības novērtēšanai[3]; integrācijas pakāpe valsts reformu programmā, ko iesniegušas dalībvalstis saistībā ar Lisabonas stratēģiju, kura vērsta izaugsmei un nodarbinātībai; Ekonomikas un finanšu padome (ECOFIN padome) 2005. gada 7. jūnija Pavadvēstulē Eiropas Padomei par ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm 2005.—2008. gadam paziņoja, ka valsts reformu programmām jāatbilst stabilitātes un konverģences programmām; atbilstība rīcības kodeksam[4], kas cita starpā nosaka kopīgu struktūru un datu tabulas stabilitātes un konverģences programmām. |

- Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

par atjaunināto Ungārijas konverģences programmu 2006.-2010. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu [5] un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu,

ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.

5. Padome [2007. gada 27. februārī] izskatīja atjaunināto Ungārijas konverģences programmu laikposmam no 2006. gada līdz 2010. gadam.

6. Programmas makroekonomiskajā scenārijā paredzēts, ka 2007. un 2008. gadā ekonomiskā aktivitāte pazemināsies fiskālās konsolidācijas pasākumu dēļ, taču 2009. gadā tiks sasniegta tāds pats izaugsmes temps kā pirms konsolidācijas. Šis scenārijs, kas novērtēts, ņemot vērā pašlaik pieejamo informāciju, šķiet visnotaļ reālistisks vai pat nedaudz piesardzīgs attiecībā uz laika posmu līdz 2008. gadam, taču attiecībā uz pēdējiem programmas gadiem tas šķiet diezgan optimistisks. Programmā prognozēts, ka 2007. gadā inflācija pieaugs, bet pēc tam strauji samazināsies; tomēr prognozes par inflācijas dinamiku visā programmas periodā ir visnotaļ optimistiskas.

7. Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozē lēsts, ka 2006. gadā valsts budžeta deficīts ir 10,1 % no IKP, kas atbilst pārskatītajam mērķim 2006. gada septembra atjauninājumā[6]; salīdzinājumam — konverģences programmas 2005. gada decembra atjauninājumā paredzētais mērķis ir 6,1% no IKP. Pārsniegums, salīdzinot ar sākotnēji paredzēto deficītu, radies galvenokārt tikai izdevumu dēļ (aptuveni 5 % no IKP), ko lielākoties veido centrālo budžeta institūciju darbības izmaksas, pensiju un veselības aprūpes izdevumi un pašvaldību investīcijas. Tas arī atspoguļo autoceļu būves investīciju iekļaušanu kopējos valsts izdevumos (1,1 % no IKP). 2006. gada vasarā pieņemto budžeta korekciju paketi 1½ % apmērā no IKP veido pasākumi ieņēmumu palielināšanai un daži tūlītēji veselības aprūpes tēriņu, gāzes cenu subsīdiju un valsts pārvaldes izdevumu samazinājumi. Paredzams, ka šie pasākumiem (izņemot pilnīgu atsacīšanos no vispārējās budžeta rezerves 0,3 % apmērā no IKP) būs ievērojama ietekme arī 2007. gadā un vēlāk.

8. Galvenais atjauninājuma mērķis ir līdz 2009. gadam novērst pārmērīgo budžeta deficītu (samazinot deficītu no 10,1 % no IKP 2006. gadā līdz 3,2 % no IKP 2009. gadā[7]) atbilstīgi 2006. gada septembra atjauninājumam, lai gan makroekonomiskais scenārijs kopumā nav mainījies, un 2010. gadā veikt turpmākus samazinājumus. Primārā bilance jāuzlabo tādā pašā mērā. Plānotā korekcija paredzēta perioda sākumposmā, un gandrīz pusi no deficīta attiecības samazinājuma iecerēts panākt 2007. gadā. Plānoto nominālo korekciju programmas periodā paredzēts panākt, palielinot ieņēmumu attiecību pret IKP par gandrīz 1 procentu punktu un samazinot izdevumu attiecību pret IKP par 6,5 procentu punktiem. Sākotnējo nodokļu sloga palielinājumu 2007. gadā par 1,6 procentu punktiem no IKP pakāpeniski aizstāj ar pasākumiem, kas saistīti ar izdevumiem. Papildus izdevumu samazināšanai un budžeta iesaldēšanai, kas aizsākta kopš 2006. gada vasaras, iestādes sākušas pastiprināt izdevumu kontroli un uzlabot ar valsts finansēm saistītos institucionālos aspektus. Turklāt programmā izklāstīts plāns plaši strukturālai reformai, kuras mērķis ir nodrošināt deficīta mērķu sasniegšanu, jo īpaši programmas beigu posmā.

9. Tiek plānots, ka strukturālā bilance (t.i., cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), ko aprēķina atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodoloģijai, uzlabosies no 9¾ % no IKP 2006. gadā līdz 3 % programmas perioda beigās. Programmā noteiktais vidēja termiņa mērķis (VTM) attiecībā uz budžeta stāvokli ir strukturālais deficīts 0,5 % apmērā no IKP, taču programmā nav paredzēts to sasniegt programmas periodā. Salīdzinot ar iepriekšējo programmas atjauninājumu, kurā VTM bija strukturālais deficīts 0,5 % līdz 1 % apmērā no IKP, tas ir grūtāk sasniedzams mērķis. VTM adekvāti atspoguļo parāda attiecību un vidējo potenciālā produkcijas apjoma pieaugumu ilgtermiņā. Tā kā vidējā termiņa mērķis ir augstāks par minimālo kritēriju (noteiktais strukturālais deficīts apmēram 1½ % no IKP), to sasniedzot, tiks nodrošināta drošības rezerve pret pārmērīga deficīta rašanos.

10. Budžeta rezultāti varētu būt sliktāki, nekā plānots programmā, jo īpaši, sākot ar 2008. gadu. Deficīta virzību apdraudošie riski, kas izriet no makroekonomiskajām prognozēm, ir kopumā līdzsvaroti attiecībā uz laika posmu līdz 2008. gadam, savukārt par prognozēto zemāks IKP pieaugums programmas pēdējos gados varētu izraisīt lielāku deficītu. Lai gan 2007. gada budžetā iekļauti īstermiņa izdevumu samazinājumi un īslaicīga budžeta iesaldēšana saskaņā ar plānu, vēl aizvien pastāv zināmas neskaidrības par efektīvu izdevumu iesaldēšanu (jo īpaši tāpēc, ka līdzīgi kontroles pasākumi 2004.–2006. gadā bija nesekmīgi). Vēl jāpārbauda, cik efektīvi ir jaunie fiskālie noteikumi un sākotnējie pasākumi, kas veikti, lai izveidotu daudzgadēju budžeta struktūru un mainītu regulāru izdevumu pārtēriņu tendenci. Valdība ir pieņēmusi lēmumus par vairākiem pasākumiem, kas jāīsteno, lai reformētu valsts pārvaldes, veselības aprūpes, pensiju, cenu subsīdiju un izglītības sistēmas. Pamatojoties uz šiem pasākumiem, budžeta rezultāti varētu būt tuvāki 2007. un 2008. gadam noteiktajiem deficīta mērķiem, nekā plānots Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozē. Tomēr pilnībā jāprecizē un jāīsteno atlikušie strukturālo reformu pasākumi, kas vajadzīgi, lai aizstātu tos izdevumu ierobežošanas pasākumus, kuru darbība beidzas 2008. gada beigās. Turklāt pagātnes pieredze liecina, ka pastāv risks, ka programmas pēdējos gados budžeta uzraudzībā pavājināsies vēlēšanu cikla dēļ. Visbeidzot, ja sabiedriskā transporta uzņēmumu pārstrukturizācijas plāni nedos gaidītos rezultātus, uzņēmumu uzkrātie zaudējumi var īslaicīgi palielināt deficītu.

11. Ņemot vērā riska novērtējumu, kopumā šķiet, ka programmā izklāstītais budžeta stāvoklis ir tāds, lai saskaņā ar Padomes ieteikumu varētu novērst pārmērīgo deficītu līdz 2009. gadam, ar nosacījumu, ka budžeta stratēģija tiek pilnībā īstenota. Tas jo īpaši attiecas uz to konsolidācijas pasākumu pilnīgu īstenošanu, kas minēti 2007. gada budžetā un jaunajā programmā, ka arī uz papildus strukturālo reformu pasākumu precizēšanu un savlaicīgu pieņemšanu. 2010. gadā, kad būs novērsts pārmērīgais budžeta deficīts, būtu jāpaātrina virzība uz programmā minēto VTM. Tas būtu arī pirmais solis ceļā uz pietiekamu drošības rezervi, lai netiktu pārkāpta deficīta robeža — 3 % no IKP — parastu makroekonomisko svārstību gadījumā, kādas patlaban nav.

12. Tiek lēsts, ka valsts kopējais parāds 2006. gadā sasniedza 67½ % no IKP, kas ir vairāk nekā Līgumā paredzētā atsauces vērtība — 60% no IKP. Programmā prognozēts, ka parāda attiecība 2008. gadā pieaugs līdz 71¼ %. Paredzams, ka pēc 2008. gada tā atkal samazināsies un 2010. gadā būs tikai 67½ %. Domājams, ka parāda attiecības dinamika būs mazāk labvēlīga, nekā prognozēts programmā, ņemot vērā iepriekš minētos riskus, kas apdraud budžeta mērķu sasniegšanu. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, šķiet, ka parāda attiecība pietiekami nesamazināsies un netuvosies salīdzināmajai vērtībai līdz pat programmas perioda beigām.

13. Turklāt iedzīvotāju novecošanās ilglaicīgā ietekme uz budžetu Ungārijā ir krietni lielāka nekā vidēji ES — to ievērojami iespaido fakts, ka ilgtermiņā būtiski pieaugs pensiju izdevumi kā daļa no IKP. Lai gan ir sperti pirmie nozīmīgie soļi, tikai pilnībā īstenojot turpmākos reformu pasākumus, kuru mērķis ir ierobežot prognozēto ar novecošanu saistīto izdevumu pieaugumu, kā plānots programmā, tiktu mazināts apdraudējumus valsts finanšu ilgtspējībai. Turklāt, kas daudz svarīgāk, sākotnējais nelabvēlīgais budžeta stāvoklis, kas ir ievērojami sliktāks nekā 2005. gadā, apdraud valsts finanšu ilgtspējību, pat neņemot vērā sabiedrības novecošanās ilglaicīgo ietekmi uz budžetu. Arī pašreizējais kopējā parāda līmenis pārsniedz Līguma atsauces vērtību. Turpmāka budžeta konsolidācija saskaņā ar plānu palīdzētu mazināt apdraudējumu valsts finanšu ilgtspējībai. Kopumā šķiet, ka Ungārijas valsts finanšu ilgtspējību apdraud liels risks.

14. Konverģences programmā ietverts kvalitatīvais novērtējums par 2006. gada oktobra Ungārijas pārskatītās valsts reformu programmas kopējo ietekmi atbilstīgi vispārējai vidēja termiņa stratēģijai. Turklāt tajā ir sniegta zināma informācija par tiešām budžeta izmaksām vai ietaupījumiem saistībā ar galvenajām reformām, kas paredzētas valsts reformu programmā, tomēr budžeta prognozēs nav skaidri ņemta vērā visa valsts reformu programmā izklāstīto darbību ietekme uz valsts finansēm. Konverģences programmā paredzētie pasākumi valsts finanšu jomā, liekas, atbilst valsts reformu programmā minētajiem pasākumiem. Konkrēti, konverģences programmā izklāstītie strukturālo reformu plāni un nesen pieņemtie pasākumi pilnībā atbilst valsts reformu programmā sniegtajam reformu plānam, jo īpaši attiecībā uz reformu pasākumiem, kas pieņemti tādās jomās kā valsts pārvalde, veselības aprūpe, pensijas, izglītība un vairākas subsīdiju sistēmas.

15. Programmas budžeta stratēģija kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas iekļautas integrētajās pamatnostādnēs periodam no 2005. līdz 2008. gadam.

16. Attiecībā uz prasībām par sniedzamajiem datiem, kas norādītas rīcības kodeksā par stabilitātes un konverģences programmām, programmā sniegti visi obligātie un lielākā daļa fakultatīvo datu[8].

Kopumā var secināt, ka programmā plānots samazināt pēdējo gadu lielo deficītu, veicot korekcijas programmas sākumposmā, un ka programma visā visumā atbilst vajadzībai novērst pārmērīgu budžeta deficītu līdz 2009. gadam, kas ir Padomes noteiktais termiņš. Kopš 2006. gada vasaras ir veikti vairāki pasākumi ieņēmumu palielināšanai un izdevumu ierobežošanai, kā arī īstenoti valsts pārvaldes, veselības aprūpes, pensiju un izglītības reformas sākotnējie pasākumi. Tomēr deficīta un parāda mērķu sasniegšana ir apdraudēta, jo īpaši sākot ar 2008. gadu.

Ņemot vērā iepriekš minēto novērtējumu un 2006. gada 10. oktobra ieteikumu saskaņā ar 104. panta 7. punktu, Ungārija tiek aicināta

i) precīzi īstenot 2007. gada budžetu un veikt atbilstīgus pasākumus, lai līdz 2009. gadam novērstu pārmērīgu budžeta deficītu, ja vajadzīgs, veicot papildu pasākumus, un nodrošināt, ka parāda attiecība pret IKP tiktu būtiski samazināta, vēlams, jau pirms 2009. gada;

ii) uzlabot budžeta kontroli, pilnveidojot fiskālos noteikumus un nostiprinot valsts finanšu institucionālo struktūru, balstoties uz pirmajiem pasākumiem, kas veikti 2007. gada budžetā;

iii) ilglaicīgi ierobežot izdevumus, pieņemot un nekavējoties īstenojot izsludināto valsts pārvaldes un veselības aprūpes sistēmas vienkāršošanu, kā arī paredzēto izglītības sistēmas reformu;

iv) ņemot vērā parāda līmeni un ar novecošanos saistīto izdevumu pieaugumu, uzlabot valsts finanšu ilglaicīgo ilgtspējību, nodrošinot sekmīgu virzību uz VTM sasniegšanu un veicot papildu pensiju sistēmas reformu pasākumus, kā paziņots.

Galveno makroekonomikas un budžeta prognožu salīdzinājums

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |

Reālais IKP (izmaiņas %) | KP 2006. g. dec. | 4,2 | 4,0 | 2,2 | 2,6 | 4,2 | 4,3 |

COM 2006. g. nov. | 4,2 | 4,0 | 2,4 | 2,7 | n.p. | n.p. |

KP 2006. g. sept. | 4,1 | 4,1 | 2,2 | 2,6 | 4,1 | n.p. |

KP 2005. g. dec. | 4,2 | 4,3 | 4,1 | 4,1 | n.p. | n.p. |

SPCI inflācija (%) | KP 2006. g. dec. | 3,6 | 3,9 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | 2,8 |

COM 2006. g. nov. | 3,5 | 3,9 | 6,8 | 3,9 | n.p. | n.p. |

KP 2006. g. sept. | 3,6 | 3,5 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | n.p. |

KP 2005. gada dec. | 3,5 | 2,1 | 3,0 | 2,4 | n.p. | n.p. |

Ražošanas apjoma starpība (% no potenciālā IKP) | KP 2006. g. dec.1 | 0,5 | 0,9 | -0,4 | -1,2 | -0,5 | 0,4 |

COM 2006. g. nov.5 | 0,6 | 1,0 | 0,1 | -0,5 | n.p. | n.p. |

KP 2006. g. sept.1 | 0,3 | 0,8 | -0,3 | -0,9 | 0,0 | n.p. |

KP 2005. gada dec.1 | -1,0 | -0,5 | -0,1 | 0,4 | n.p. | n.p. |

Valsts bilance(% no IKP) | KP 2006. g. dec. | -7,8 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | -2,7 |

COM 2006. g. nov. | -7,8 | -10,1 | -7,4 | -5,6 | n.p. | n.p. |

KP 2006. g. sept. | -7,5 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | n.p. |

KP 2005. gada dec.6 | -7,4 | -6,1 | -4,7 | -3,4 | n.p. | n.p. |

Primārā bilance(% no IKP) | KP 2006. g. dec. | -3,7 | -6,2 | -2,4 | 0,0 | 0,9 | 1,1 |

COM 2006. g. nov. | -3,7 | -6,1 | -2,9 | -1,4 | n.p. | n.p. |

KP 2006. g. sept. | -3,4 | -6,3 | -2,4 | -0,2 | 0,8 | n.p. |

KP 2005. gada dec.6 | -3,8 | -2,9 | -1,7 | -0,7 | n.p. | n.p. |

Cikliski koriģētā bilance(% no IKP) | KP 2006. g. dec.1 | -8,0 | -10,5 | -6,6 | -3,8 | -3,0 | -2,9 |

COM 2006. g. nov. | -8,1 | -10,5 | -7,4 | -5,4 | n.p. | n.p. |

KP 2006. g. sept.1 | -7,6 | -10,5 | -6,7 | -3,9 | -3,2 | n.p. |

KP 2005. gada dec. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. |

Strukturālā bilance(% no IKP)² | KP 2006. g. dec.3 | -8,0 | -9,8 | -5,6 | -3,7 | -3,0 | -2,9 |

COM 2006. g. nov.4 | -8,5 | -10,3 | -6,5 | -5,1 | n.p. | n.p. |

KP 2006. g. sept. | -7,6 | -9,7 | -5,8 | -3,6 | -3,2 | n.p. |

KP 2005. gada dec. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. |

Valsts kopējais parāds(% no IKP) | KP 2006. g. dec. | 61,7 | 67,5 | 70,1 | 71,3 | 69,3 | 67,5 |

COM 2006. g. nov. | 61,7 | 67,6 | 70,9 | 72,7 | n.p. | n.p. |

KP 2006. g. sept. | 62,3 | 68,5 | 71,3 | 72,3 | 70,4 | n.p. |

KP 2005. gada dec.6 | 61,5 | 63,0 | 63,2 | 62,3 | n.p. | n.p. |

Piezīmes: |

1Komisijas dienestu aprēķini, kuru pamatā ir programmā atrodamā informācija. |

² Cikliski koriģētā bilance (kā iepriekšējās rindās), izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. |

3Vienreizējie un citi pagaidu pasākumi no programmas (0,7% no IKP 2006. gadā, 1,0 % no IKP 2007.gadā , 0,1% un 2008. gadā, visi samazina deficītu). |

4Dati no Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozes par vienreizējiem un citiem pagaidu pasākumiem (0,4% no IKP 2005. gadā, samazina deficītu; 0,3% 2006. gadā, 0,9 % no IKP 2007. gadā un 0,3 % no IKP 2008. gadā; visi palielina deficītu). |

5Pamatojoties uz attiecīgi 3,7%, 3,6%, 3,4% un 3,2% lēsto potenciālo pieaugumu 2005. – 2008. gadā. 6 Salīdzināmības labad budžeta skaitļi 2005. gada decembra konverģences programmā tika koriģēti, lai ietvertu ar pensiju reformu saistītās izmaksas. |

Avoti: |

Konverģences programma (KP). Komisijas dienestu 2006. gada rudens ekonomiskās prognozes (COM); Komisijas dienestu aprēķini. |

[1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Visi dokumenti, kas ir minēti šajā tekstā, ir atrodami šādā tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Komisijas paziņojums Eiropadomes pavasara sanāksmē „Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības atjaunotās stratēģijas īstenošana — rezultātu gads”, 12.12.2006., COM(2006) 816.

[3] Komisijas Paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam „Valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība Eiropas Savienībā”, 12.10.2006., COM(2006) 574, un Eiropas Komisija, Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāts, (2006.), „The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy Nr. 4/2006.

[4] „Specifikācijas par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnes par stabilitātes un konverģences programmu formātu un saturu”, ko ECOFIN padome atbalstīja 2005. gada 11. oktobrī.

[5] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šādā tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Savā atzinumā par 2005. gada decembra konverģences programmas atjauninājumu Padome uzskatīja, ka plānotais izdevumu samazinājums 7,5 % apmērā no IKP nav pamatots ar konkrētiem pasākumiem. Tāpēc tā aicināja Ungāriju ,līdz 2006. gada 1. septembrim iesniegt koriģētu atjauninātu konverģences programmu, kurā būtu paredzēti konkrēti un strukturēti pasākumi, kas pilnīgi saskanētu ar tās vidējā termiņa korekcijas plānu. Atbilstīgi šim lūgumam Ungārija 2006. gada 1. septembrī Padomei un Komisijai iesniedza koriģētu konverģences programmu.

[7] Plānotais deficīts 2009. gadā — 3,2% no IKP — vēl aizvien pārsniegtu Līgumā noteikto robežlīmeni — 3 %. Programmā tiek pieņemts, ka Padome un Komisija ņems vērā, ka 20 % no ikgadējā sloga uz budžetu rada pensiju reforma (paredzams, ka minētajā gadā ar to saistītie izdevumi būs 0,3 % no IKP), pieņemot lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta procedūras atcelšanu attiecībā uz Ungāriju (saskaņā ar grozītās Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/94 2. panta 7. punktu, kurā noteikts, ka, ja valsts deficīts „... ja deficīts ir būtiski un pakāpeniski samazinājies un sasniedzis līmeni, kas tuvs salīdzināmajai vērtībai ”, Padomei un Komisijai jāņem vērā pensiju reformas lineāri regresīvās neto izmaksas, kas ietver pilnībā finansētu pensiju līmeni, un rīcības kodeksa īstenošanas noteikumus).

[8] Konkrēti, trūkst datu par valsts izdevumiem pa funkcijām un nostrādātajām stundām, valsts finanšu aktīviem un finanšu parādu, kā arī dažu datu par valsts finanšu ilglaicīgo ilgtspējību.