1.IEVADS

Finanšu instrumentu tirgu regula (FITR) un Finanšu instrumentu tirgu direktīva (FITD II) 2014. gada 12. jūnijā tika publicētas Oficiālajā Vēstnesī, 2014. gada 2. jūlijā stājās spēkā un tiks piemērotas no 2018. gada 3. janvāra.

Ar FITD II/FITR tiek ieviesta tirgus struktūra, kuras mērķis ir nodrošināt, lai tirdzniecība attiecīgajos gadījumos notiktu regulētās platformās un lai tā būtu pārredzama un nodrošinātu efektīvu un taisnīgu cenu veidošanos.

Šajā kontekstā ar FITR piešķirts tāds atbrīvojums no pirmstirdzniecības un pēctirdzniecības pārredzamības prasībām attiecībā uz finanšu instrumentiem, kas nav kapitāla vērtspapīru instrumenti, kurš sniedz labumu regulētiem tirgiem, tirgus operatoriem (tirgus uzturētājiem) un ieguldījumu brokeru sabiedrībām attiecībā uz darījumu, kurā darījuma partneris ir Eiropas Centrālo banku sistēmas (ECBS) dalībnieks un minētais darījums tiek slēgts, īstenojot tādu monetāro, ārvalstu valūtas un finanšu stabilitātes politiku, ko šis ECBS dalībnieks ir tiesīgs īstenot, ja minētais dalībnieks iepriekš ir paziņojis savam darījuma partnerim, ka uz darījumu attiecas atbrīvojums. Turklāt ar FITR Komisija tiek pilnvarota paplašināt šā atbrīvojuma darbības jomu, attiecinot to arī uz trešo valstu centrālajām bankām, ja vien ir izpildīti priekšnosacījumi.

Šajā nolūkā Eiropas Komisija uzdeva Eiropas politikas pētījumu centram (CEPS) un Boloņas Universitātei veikt ārējo pētījumu “Atbrīvojumu piemērošana trešo valstu centrālajām bankām un citām struktūrām saskaņā ar Tirgus ļaunprātīgas izmantošanas regulu (MAR) un Finanšu instrumentu tirgu regulu (FITR)” (turpmāk “pētījums”). Pētījums tika veikts, balstoties uz apsekojumu un izpēti, un tajā ir analizēti pirmstirdzniecības un pēctirdzniecības pārredzamības noteikumi, kuri tiek piemēroti, trešo valstu centrālajām bankām veicot vērtspapīru tirdzniecību, kā arī tas, cik lielā mērā minētās centrālās bankas veic vērtspapīru tirdzniecību Savienībā.

2.ZIŅOJUMA TIESISKAIS PAMATS: FITR 1. PANTA 9. PUNKTS

FITR 1. panta 6. punktā ir paredzēts atbrīvojums no pirmstirdzniecības un pēctirdzniecības pārredzamības noteikumu ievērošanas attiecībā uz darījumu, kurā darījuma partneris ir Eiropas Centrālo banku sistēmas (ECBS) dalībnieks un minētais darījums tiek slēgts, īstenojot tādu monetāro, ārvalstu valūtas un finanšu stabilitātes politiku, kuru minētais ECBS dalībnieks ir tiesīga ievērot, ja vien tas iepriekš ir paziņojis savam partnerim, ka uz darījumu iattiecas atbrīvojums.

Turklāt ar FITR 1. panta 9. punktu Komisija tiek pilnvarota: “[..] pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 50. pantu, lai paplašinātu 6. punkta darbības jomu attiecībā uz citām centrālajām bankām.

Šajā nolūkā Komisija līdz 2015. gada 1. jūnijam iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā ir novērtēta attieksme pret trešo valstu centrālo banku darījumiem, kas, piemērojot šo punktu, ietver Starptautisko norēķinu banku. Ziņojumā tiek iekļauta to tiesību aktā paredzēto uzdevumu un tirdzniecības apjomu Savienībā analīze. Minētajā ziņojumā:

a) tiek noteikti noteikumi, kas ir piemērojami attiecīgajās trešās valstīs, attiecībā uz centrālo banku darījumu, tostarp ECBS dalībnieku darījumu trešās valstīs, tiesību aktos paredzēto atklāšanu, un

b) tiek novērtēta tiesību aktos paredzēto atklāšanas prasību iespējamā ietekme Savienībā uz trešo valstu centrālo banku darījumiem.

Ja ziņojumā ir secināts, ka 6. punktā paredzētais atbrīvojums ir vajadzīgs attiecībā uz darījumiem, kuru partneris ir trešās valsts centrālā banka, kas īsteno monetāro politiku, ārvalstu valūtas maiņas un finanšu stabilitātes operācijas, Komisija nodrošina, ka minētais atbrīvojums tiek piemērots minētajai trešās valsts centrālajai bankai.”

3.APLŪKOTĀS VALSTIS (TIESĪBU SISTĒMAS)

Ziņojumā aplūkotas šādas valstis (tiesību sistēmas): Ziņojums attiecas uz šādām valstīm (tiesību sistēmām) – Amerikas Savienotās Valstis, Austrālija, Brazīlija, Korejas Republika, Honkongas ĪPA, Indija, Japāna, Kanāda, Meksika, Singapūra, Šveice un Turcija – un Starptautisko norēķinu banku (BIS), kura saskaņā ar FITR 1. panta 9. punktu uzskatāma par trešās valsts centrālo banku attiecīgā punkta izpratnē. Šis saraksts neskar attiecīgo valstu iespējamo grozījumu un svītrojumu turpmāku izvērtēšanu.

Attiecīgie kritēriji tiesību sistēmu novērtēšanai jāizstrādā, balstoties uz ekonomiskajiem rādītājiem, lielumu un savstarpējās saistības pakāpi starp valstu finanšu sektoru un Savienības finanšu sektoru, kā arī ņemot vērā trešās valsts tiesību sistēmā pastāvošās tiesiskās vides stabilitāti.

It īpaši attiecībā uz lielumu un savstarpējās saistības pakāpi Komisija izmantoja SVF publicēto sarakstu, kurā iekļautas tiesību sistēmas, kurās atrodas sistēmiski nozīmīgākās finanšu iestādes, kurām obligāta ir SVF Finanšu sektoru novērtēšanas programma (FSAP). SVF metodikā ir ņemts vērā katras valsts finanšu sektora lielums apvienojumā ar tā savstarpējām saiknēm un tādējādi ir ņemta vērā arī finanšu tirgu dimensija. Saskaņā ar SVF datiem šo valstu grupa aptver gandrīz 90 % no pasaules finanšu sistēmas un 80 % no pasaules saimnieciskās darbības, un tajā ietilpst vairākums G20 valstu un vairākums Finanšu stabilitātes padomes (FSP) dalībnieku. Pētījums neattiecas uz iestādēm, kuras atrodas ES dalībvalstīs. Turklāt attiecīgo tiesību sistēmu izvēlei nozīmīgi ir divi papildu kritēriji: tiesību sistēma var pretendēt uz novērtējumu 1. panta 9. punktā paredzētā atbrīvojuma piešķiršanai, ja vien Finanšu darbību darba grupa (FATF) to nav iekļāvusi to tiesību sistēmu sarakstā, kuras nesadarbojas, un ja vien attiecīgā valsts (tiesību sistēma) ir parakstījusi IOSCO Daudzpusējo saprašanās memorandu (MMoU).

4.ATSEVIŠĶU TIESĪBU SISTĒMU IZVĒRTĒJUMS