EIROPAS KOMISIJA Briselē, 14.7.2016 COM(2016) 472 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība - cīņa pret krāpšanu. 2015. gada ziņojums





{SWD(2016) 234 final}

{SWD(2016) 235 final}

{SWD(2016) 236 final}

{SWD(2016) 237 final}

{SWD(2016) 238 final}

{SWD(2016) 239 final}



SATURS KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība — cīņa pret krāpšanu. 2015. gada ziņojums. KOPSAVILKUMS………………………………………………………………………….3 1.IEVADS 2.ES politika krāpšanas apkarošanas jomā 2.1.Komisijas 2015. gadā īstenotās krāpšanas apkarošanas politikas iniciatīvas 2.1.1.Priekšlikums direktīvai par cīņu pret krāpšanu, kas skar Savienības finanšu intereses, izmantojot krimināltiesības 2.1.2.Priekšlikums izveidot Eiropas Prokuratūru 2.1.3.Regulas (ES, Euratom) Nr. 883/2013 novērtējums 2.1.4.Korupcijas apkarošana ES 2.1.5.Komisijas stratēģija krāpšanas apkarošanai (CAFS) 2.2.Krāpšanas apkarošanas pasākumi ieņēmumu jomā 2.2.1.Pārvaldes iestāžu savstarpējā palīdzība (priekšlikums grozījumiem Regulā (EK) Nr. 515/97) 2.2.2.Krāpšanas apkarošanas informācijas sistēma (AFIS) 2.2.3.Kopīgās muitas operācijas (JCO) 2.2.4.Cīņa pret tabakas izstrādājumu nelikumīgu tirdzniecību 2.2.5.PVN krāpšanas apkarošana 2.2.6.Krāpšanas apkarošanas noteikumi starptautiskajos nolīgumos 2.2.7.Krāpšanas apkarošanas pasākumi attiecībā uz vieglās dīzeļdegvielas un petrolejas fiskālu marķēšanu

2.3.Krāpšanas novēršanas pasākumi izdevumu jomā 2.3.1.Finanšu regulas (Regula (ES, EURATOM) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam) grozījumi 2.3.2.Ziņošana par pārkāpumiem — noteikumi daudzgadu finanšu shēmas (DFS) laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam izdevumu jomā 2.4.Citi 2.4.1.Programmas Hercule īstenošana 3.Pasākumi pēc Eiropas Parlamenta rezolūcijas par Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzību — Cīņa pret krāpšanu — 2014. gada ziņojums 4.SADARBĪBA AR DALĪBVALSTĪM 4.1.Krāpšanas novēršanas koordinēšanas padomdevēja komiteja (COCOLAF) 4.2.Dalībvalstu veiktie pasākumi pret krāpšanu un citām nelikumīgām darbībām, kas apdraud ES finanšu intereses 4.3.2014. gada ieteikumu īstenošana 5.KRĀPŠANA UN CITI PĀRKĀPUMI 5.1.Ziņotie pārkāpumi un kopējās tendences, 2011.–2015 gads. 5.2.Pārkāpumi, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem 5.2.1.Ieņēmumi 5.2.2.Izdevumi 5.3.Pārkāpumi, par kuriem nav ziņots kā par krāpnieciskiem 5.3.1.Ieņēmumi 5.3.2.Izdevumi 5.4.Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF)veikto darbību rezultāti 6.ATGŪŠANA UN CITI NOVĒRŠANAS UN KORIĢĒJOŠI PASĀKUMI

7.SECINĀJUMI UN IETEIKUMI 7.1.Ieņēmumi 7.2.Izdevumi 1. PIELIKUMS — Pārkāpumi, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem 2. PIELIKUMS — Pārkāpumi, par kuriem nav ziņots kā par krāpnieciskiem KOPSAVILKUMS ES un dalībvalstis kopīgi uzņemas atbildību par ES finanšu interešu aizsardzību un cīņu pret krāpšanu. Valstu iestādes pārvalda aptuveni 80 % ES izdevumu un iekasē tradicionālos pašu resursus (TPR). Šis ir otrais gada ziņojums par Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzību, ko sadarbībā ar dalībvalstīm iesniegusi pašreizējā Komisija. Tas ietver Komisijas un dalībvalstu veiktos krāpšanas apkarošanas pasākumus un to rezultātus. Šis darbs ir veikts saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD), regulām un citiem ES finanšu interešu aizsardzības instrumentiem un attiecīgajiem valstu tiesību aktiem. Komisija un dalībvalstis aizsargā ES budžetu no nepamatotiem vai neatbilstīgiem izdevumiem vai izvairīšanās no muitas nodokļu un citiem maksājumiem, galvenokārt izmantojot 1)preventīvus pasākumus; 2)izmeklēšanas darbības; 3)korektīvus mehānismus (galvenokārt finanšu korekcijas, ko piemēro dalībvalstīm, kā arī maksājumu atgūšanu no ES atbalsta saņēmējiem izdevumu daļā un nenomaksāto muitas un citu nodevu iekasēšanu); 4)represīvus pasākumus (īpaši dalībvalstīs ar dalītas pārvaldības fondiem un tradicionālajiem pašu resursiem (TPR)). Saskaņā ar dalīto pārvaldību dalībvalstu galvenā atbildība ir novērst, atklāt, izmeklēt un labot pārkāpumus un atklāt gadījumus, kad ir aizdomas par krāpšanu. Secinājumi un ieteikumi, kas iekļauti 2015. gada ziņojumā, ir balstīti uz tādas informācijas analīzi, kas pieejama par pēdējiem pieciem gadiem, kā arī minētajā laikposmā konstatētajiem riskiem un problēmām. ES līmenī veiktie pasākumi ES finanšu interešu aizsardzībai 2015. gadā Visas darbības, kas ierosinātas Komisijas stratēģijā krāpšanas apkarošanai (CAFS), ir īstenotas vai vēl tiek veiktas (tādas regulāras darbības kā apmācības un izpratnes veidošana par krāpšanu). Krāpšanas apkarošanas pasākumu īstenošana Komisijā turpinās, pamatojoties uz Komisijas dienestu stratēģijām krāpšanas apkarošanai, kas izstrādātas saskaņā ar CAFS. Tās tiek regulāri pārskatītas un atjauninātas. Rezultātā vairāki Komisijas dienesti ir pārskatījuši savas stratēģijas krāpšanas apkarošanai, un trīs no tiem ir pieņēmuši kopīgu stratēģiju krāpšanas apkarošanai. Komisija turpina atbalstīt dalībvalstu centienus krāpšanas novēršanas jomā gan divpusēji, gan Krāpšanas novēršanas koordinēšanas padomdevējā komitejā (COCOLAF). Tāpat Komisija 2015. gadā uzsāka pieredzes apmaiņas programmu, lai uzlabotu koordināciju un apmainītos ar paraugpraksi korupcijas apkarošanā. Programmas ietvaros 2015. gadā dalībvalstīm tika organizēti trīs semināri par tādām tēmām kā aktīvu deklarācijas, ziņotāju aizsardzība un korupcija veselības aprūpes jomā. Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) Komisijas vārdā piedalījās vairākās Eiropas un starptautiskās pretkorupcijas sanāksmēs . Tā kā dalībvalstis pārvalda apmēram 80 % ES budžeta, ir ārkārtīgi svarīgi, lai Komisija turpinātu palīdzēt dalībvalstīm izstrādāt valsts stratēģijas krāpšanas apkarošanai. Šajā ziņā liela nozīme ir dalībvalstu Krāpšanas apkarošanas koordinācijas dienestiem (AFCOS). Sešas dalībvalstis ir pieņēmušas valsts stratēģiju krāpšanas apkarošanai. Čehija ir paziņojusi, ka tā plāno pārskatīt valsts stratēģiju, savukārt Itālija ir paziņojusi, ka valsts Krāpšanas apkarošanas koordinācijas dienesti ir izstrādājuši stratēģiskās ievirzes un darbības, kas kopš 2012. gada katru gadu tiek atjauninātas un publicētas Itālijas parlamentam paredzētajos gada pārskatos. Piecas dalībvalstis ir paziņojušas, ka valsts līmeņa stratēģija krāpšanas apkarošanai tiek izstrādāta.

Eiropas Parlamentā un Padomē 2015. gadā turpinājās diskusijas par diviem priekšlikumiem pastiprināt un paaugstināt krimināltiesību efektivitāti saistībā ar ES finanšu interešu aizsardzību, proti: izstrādāt projektu direktīvai, kas stiprinātu pašreizējo tiesisko regulējumu, saskaņojot definīcijas noziedzīgiem nodarījumiem, kuri apdraud Savienības finanšu intereses, kā arī attiecībā uz sankcijām un šādu lietu noilguma periodiem; izstrādāt projektu regulai, ar ko izveido Eiropas Prokuratūru (EPPO), kuras priekšlikums ierosināts 2013. gadā, lai visā ES pastiprinātu un racionalizētu kriminālvajāšanu par pārkāpumiem, kas apdraud tās finanšu intereses. Pieņemot pārskatītās publiskā iepirkuma un komunālo pakalpojumu direktīvas un jauno koncesiju direktīvu, 2014. gadā tika uzlabota pārskatāmība un pastiprināti krāpšanas un korupcijas apkarošanas noteikumi, veicot šādas darbības: definējot „interešu konfliktu”; nosakot, ka elektroniskais iepirkums ir obligāts; ieviešot uzraudzības un ziņošanas pienākumu, lai iegrožotu krāpšanu iepirkuma jomā un citus nopietnus pārkāpumus. Vairākas dalībvalstis no Komisijas saņēma ieteikumus veikt pasākumus, lai uzlabotu pārskatāmību, vai pastiprināt centienus krāpšanas apkarošanai valsts pārvaldē, tiesu iestādēs un publiskā iepirkuma jomā. Lielākā daļa dalībvalstu ir izstrādājušas jaunus valsts tiesību aktu projektus ES direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos. Septiņās dalībvalstīs jaunie tiesību akti stājās spēkā 2016. gada 18. aprīlī. No 2016. gada 1. janvāra, pēc tam, kad tika pieņemta Regula Nr. 2015/1929, ar kuru groza Finanšu regulu, Komisija ir izveidojusi un uzlabojusi agrīnās atklāšanas un izslēgšanas sistēmu (EDES) ES finanšu interešu aizsardzībai. ES budžeta izdevumu daļā Komisija 2015. gadā pieņēma tiesību aktu kopumu, kas ietvēra četras deleģētās regulas un četras īstenošanas regulas attiecībā uz noteikumiem ziņošanai par pārkāpumiem dalītās pārvaldības jomā saistībā ar Daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam. Mērķis ir uzlabot tās informācijas kvalitāti un konsekvenci, ko dalībvalstis sniedz par pārkāpumiem vai krāpšanu, un nodrošināt, ka dalībvalstu administratīvais slogs saistībā ar ziņošanas pienākumu ir samazināts līdz minimumam. ES budžeta ieņēmumu daļā 2015. gadā tika gūti būtiski panākumi ES finanšu interešu turpmākā aizsardzībā: ar pārskatīto Regulu (EK) Nr. 515/97 par dalībvalstu iestāžu savstarpēju palīdzību muitas jomā (kas stājās spēkā 2015. gadā) ir izveidota ES datubāze, kur iekļautas preces, kuras ieved ES, izved no ES vai ved tranzītā caur ES. Datubāze būs spēcīgs instruments, lai pastiprinātu cīņu pret krāpšanu muitas jomā; 2015. gadā tika pierādīts, ka paziņojumi par savstarpēju palīdzību, kas izdoti pēc kopīgajām muitas operācijām (JCO), ko veica OLAF, ir svarīgs informācijas avots, lai atklātu pārkāpumus darījumos ar konkrētu veidu precēm; cīņa pret cigarešu kontrabandu un citiem tabakas izstrādājumu nelikumīgas tirdzniecības veidiem joprojām ir gan ES, gan dalībvalstu galvenā prioritāte. Komisija, cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm, 2015. gadā turpināja aktīvi īstenot rīcības plānu, kas aprakstīts paziņojumā „Cīņas pastiprināšana pret cigarešu kontrabandu un citiem tabakas izstrādājumu nelikumīgas tirdzniecības veidiem”. Finansēšanas programma Hercule III sniedz ieguldījumu dalībvalstu muitas un policijas spēku operāciju un administratīvo spēju stiprināšanā. Ziņošana par krāpnieciskiem un ar krāpšanu nesaistītiem pārkāpumiem, kas apdraud ES budžetu, un to atklāšana Dalībvalstis 2015. gadā ziņoja par 22 349 pārkāpumiem attiecībā uz ES fondu ieņēmumiem un izdevumiem, kuru kopējā summa bija aptuveni 3,21 miljards euro. Salīdzinājumā ar 2014. gadu atklāto pārkāpumu skaits ir palielinājies par 36 %, bet attiecīgās finanšu summas ir samazinājušās par 1 %. Pieaugums ir saistīts ar īpašu situāciju kohēzijas politikas jomā divās dalībvalstīs. 2015. gadā tika ziņots par 1461 krāpniecisku pārkāpumu, kas ir par 11 % mazāk nekā 2014. gadā, savukārt attiecīgās summas palielinājās par 18 %, sasniedzot 637,6 miljonus euro. Ieņēmumu daļā tika novērots samazinājums gan skaitļos, gan summās.

Turpretī izdevumu daļā salīdzinājumā ar 2014. gadu ziņojumu skaits par krāpnieciskiem pārkāpumiem samazinājās par 10 % , un attiecīgās summas palielinājās par 55 %. Komisija un dalībvalstis uzstāj, ka kontroles darbības ir jāplāno un jāorientē, pamatojoties uz riska analīzi un IT rīkiem. Šai nolūkā Komisija sekmē Arache riska analīzes instrumentu izmantošanu dalībvalstīs, lai pastiprinātu vadības pārbaudes. Šī jaunā prakse, iespējams, ir palīdzējusi uzlabot atklāšanas spējas. Izdevumu daļā būtiskas tendenču izmaiņas nav novērotas. Tradicionālo pašu resursu jomā visbiežāk krāpšana un pārkāpumi bija saistīti ar saules paneļiem. Komisijai 2015. gadā tika ziņots par 20 888 pārkāpumiem, kas nav kvalificēti kā krāpnieciski (aptuveni par 41 % vairāk nekā 2014. gadā). Skaitļi: palielinājās dalītās pārvaldības abās jomās; saglabājās stabili ieņēmumu jomā; samazinājās pirmspievienošanās un tiešo izdevumu jomā. Šie rādītāji lielā mērā atspoguļo dažādu izdevumu programmu pakāpenisku īstenošanu, bet, kā minēts iepriekš, tie ir lielā mērā atkarīgi arī no īpašās situācijas divās dalībvalstīs. Informācija par atgūšanu, finanšu korekcijām un citiem preventīviem un koriģējošiem pasākumiem tiks ietverta Komisijas ikgadējā ziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Revīzijas palātai par ES budžeta aizsardzību. Dalībvalstu veiktie pasākumi Dalībvalstis 2015. gadā veica daudzus krāpšanas novēršanas pasākumus šādās jomās: publiskais iepirkums; finanšu noziegumi; interešu konflikts; korupcija; krāpšanas definēšana; ziņotāji. Konkrēti, dalībvalstis, kurām tika sniegti īpaši ieteikumi stiprināt krāpšanas atklāšanas un/vai ziņošanas sistēmas, veica svarīgus pasākumus valsts sistēmu uzlabošanai. Tāpat lielākā daļa dalībvalstu ziņoja par to, ka tās ir veikušas pasākumus, lai nostiprinātu sadarbību ar citām dalībvalstīm nolūkā nodrošināt visu finanšu darījumu un ekonomikas dalībnieku iesaisti pēcmuitošanas kontrolē neatkarīgi no tā, vai importētājs atrodas dalībvalstī, kurā notiek preču fiziskā importēšana.



1.IEVADS Katru gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 325. panta 5. punktu Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par pasākumiem, kuri veikti pret krāpšanu un citādām nelikumīgām rīcībām, kas apdraud ES finanšu intereses. ES un dalībvalstis kopīgi uzņemas atbildību par ES finanšu interešu aizsardzību un cīņu pret krāpšanu. Valstu iestādes pārvalda aptuveni 80 % ES izdevumu un iekasē tradicionālos pašu resursus (TPR). Komisija pārrauga abas šīs jomas, nosaka standartus un pārbauda atbilstību. Komisijas un dalībvalstu cieša sadarbība ir svarīga, lai nodrošinātu ES finansiālo interešu efektīvu aizsardzību. Viens no galvenajiem šā ziņojuma mērķiem ir novērtēt, cik veiksmīga šī sadarbība bija 2015. gadā un kā to varētu uzlabot. Šajā ziņojumā aprakstīti 2015. gadā ES līmenī veiktie pasākumi un sniegts kopsavilkums un vērtējums dalībvalstu veiktajiem krāpšanas novēršanas pasākumiem. Ziņojumā arī ir iekļauta analīze par valstu un Eiropas iestāžu galvenajiem panākumiem ar ES izdevumiem un ieņēmumiem saistītas krāpšanas un pārkāpumu atklāšanā un ziņošanā par tiem. Ziņošanas sistēma ir ievērojami sekmējusi ES finanšu interešu aizsardzību un cīņu pret krāpšanu. Ziņojumā īpaša uzmanība pievērsta tam, kā katrā dalībvalstī piemēro noteikumus attiecībā uz ziņošanu par pārkāpumiem, jo ziņojuma analītiskā daļa ir balstīta uz informāciju, kas saņemta šajos ziņojumos. Ziņojumam ir pievienoti seši Komisijas dienestu darba dokumenti. 2.ES politika krāpšanas apkarošanas jomā 2.1.Komisijas 2015. gadā īstenotās krāpšanas apkarošanas politikas iniciatīvas 2.1.1.Priekšlikums direktīvai par cīņu pret krāpšanu, kas skar Savienības finanšu intereses, izmantojot krimināltiesības Ierosinātās direktīvas mērķis ir stiprināt pašreizējo tiesisko regulējumu, saskaņojot definīcijas nodarījumiem, kuri apdraud ES finanšu intereses, kā arī attiecībā uz sankcijām un šādu lietu noilguma periodiem. Eiropas Parlaments un Padome sāka sarunas 2014. gadā, un tās joprojām turpinās. Pēdējās trīspusējās sarunas norisinājās 2015. gada jūnijā, kad tika spriests par galvenajiem neatrisinātajiem jautājumiem, piemēram, krāpšanas PVN jomā iekļaušanu direktīvā, kā arī sankciju un noilguma periodu saskaņošanu. Pēc 2015. gada 8. septembra sprieduma lietā Taricco, ar kuru Eiropas Savienības Tiesa apstiprināja, ka uz krāpšanu PVN jomā attiecas PIF konvencija, Padomē patlaban norit papildu sarunas par PVN. 2.1.2.Priekšlikums izveidot Eiropas Prokuratūru Latvijas un Luksemburgas prezidentūras laikā visu 2015. gadu Padomē turpinājās sarunas par Komisijas priekšlikumu regulai par Eiropas Prokuratūras izveidi. Sasniegtais progress ļāva provizoriski pabeigt sarunas par regulas projekta pirmo pusi, kura skar tādus aspektus kā Eiropas Prokuratūras kompetence, struktūra un izmeklēšanas pilnvaras. 2.1.3. Regulas (ES, Euratom) Nr. 883/2013 novērtējums Saskaņā ar Regulas Nr. 883/2013 19. pantu līdz 2017. gada 2. oktobrim Komisijai ir jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei novērtējuma ziņojums par šīs regulas piemērošanu, lai izvērtētu, vai regula ir jāgroza. Šai nolūkā Komisija uzdod veikt neatkarīgu pētījumu, kurā tiks skatīts, cik lielā mērā ir sasniegti un joprojām ir aktuāli Regulas mērķi. Turklāt vērtējumā tiks skatīta Regulas Nr. 883/2013 darbība krāpšanas apkarošanas jomā plašākā mērogā. Svarīgs jautājums šajā kontekstā ir Eiropas Prokuratūras izveides ietekme uz OLAF izmeklēšanas funkcijām. 2.1.4.Korupcijas apkarošana ES Komisija 2015. gadā veica turpmākus pasākumus pēc pirmā ES pretkorupcijas ziņojuma. Ziņojumā novērtēts, kā dalībvalstis risina korupcijas jautājumu; analizē, kā tiesību akti un politikas virzieni tiek īstenoti praksē; ierosināts, kā katra valsts var palielināt korupcijas apkarošanas centienus. Komisija arī tikās ar dalībvalstu pretkorupcijas tīkla valsts kontaktpunktu pārstāvjiem. Korupcijas apkarošana 2015. gadā joprojām bija prioritāte Eiropas ekonomikas pārvaldības pusgada procesā. Vairākas dalībvalstis no Komisijas saņēma ieteikumus veikt pasākumus, lai uzlabotu pārskatāmību, vai uzsākt centienus krāpšanas apkarošanai valsts pārvaldē, tiesu iestādēs un publiskā iepirkuma jomā.

Komisija arī uzsāka dalībvalstu Pieredzes apmaiņas programmu. Programmas ietvaros 2015. gadā dalībvalstīm tika organizēti trīs semināri par tādām tēmām kā aktīvu deklarācijas, ziņotāju aizsardzība un korupcija veselības aprūpes jomā. OLAF Komisijas vārdā piedalījās vairākos Eiropas līmeņa un starptautiskos korupcijas apkarošanas forumos, piemēram, EPAC/EACN. Šis Eiropas korupcijas apkarošanas tīkls, kuru vada OLAF ģenerāldirektors, izstrādāja Parīzes 2015. gada novembra deklarāciju, kurā Eiropas lēmumu pieņēmēji tika aicināti pastiprināt cīņu pret korupciju. 2.1.5.Komisijas stratēģija krāpšanas apkarošanai (CAFS) Komisijas stratēģiju krāpšanas apkarošanai (CAFS) turpināja īstenot 2015. gadā. Visas darbības Komisijas stratēģijā krāpšanas apkarošanai ir pabeigtas vai vēl tiek veiktas (tādas regulāras darbības kā apmācības un izpratnes veidošana par krāpšanu). Savukārt krāpšanas apkarošanas pasākumu īstenošana Komisijā turpinās, pamatojoties uz Komisijas dienestu izstrādātajām stratēģijām krāpšanas apkarošanai saskaņā ar CAFS. Stratēģijas tiek regulāri pārskatītas un atjauninātas. Komisijas iekšējās revīzijas dienests (IAS) 2015. gadā veica revīziju par CAFS īstenošanu. Revīzijas gaitā tika pārbaudītas vairāku Komisijas dienestu stratēģijas krāpšanas apkarošanai un OLAF horizontālā koordinēšanas loma. IAS atzina OLAF un atsevišķu dienestu veiktos pozitīvos pasākumus gan pārvaldības jomā kopumā, gan CAFS īstenošanas uzraudzībā un krāpšanas apkarošanas stratēģiju sagatavošanā un pārskatīšanā. Vairāki Komisijas dienesti ir pārskatījuši savas stratēģijas krāpšanas apkarošanai, un trīs no tiem ir pieņēmuši kopīgu stratēģiju krāpšanas apkarošanai (JAFS) 2015.–2020. gadam, aptverot septiņus fondus. Saskaņā ar jaunākajām pamatnostādnēm dienestu līmeņa krāpšanas apkarošanas stratēģijas izstrādei tika veikta krāpšanas riska īpaša analīze. Pamatojoties uz šo analīzi, tika novērota tendence, ka slepenas informācijas apstrāde aizvien biežāk tiek atzīta par informācijas apstrādi, kas ietver krāpšanas risku. No vienas puses, to var izskaidrot ar faktu, ka lielāka uzmanība tiek pievērsta krāpšanai, kas nav saistīta ar finansēm. No otras puses, tā arī var liecināt, ka Komisija apstrādā arvien vairāk slepenas informācijas. Šīs tendences tiks apsvērtas sarunās, kuras patlaban norit krāpšanas novēršanas un apkarošanas tīklā. 2.2.Krāpšanas apkarošanas pasākumi ieņēmumu jomā 2.2.1.Pārvaldes iestāžu savstarpējā palīdzība (priekšlikums grozījumiem Regulā (EK) Nr. 515/97) Regulu (ES) Nr. 2015/1525 likumdevēji pieņēma 2015. gada 9. septembrī. Ar jauno regulu groza Padomes Regulu (EK) Nr. 515/97 par dalībvalstu pārvaldes iestāžu savstarpēju palīdzību un šo iestāžu un Komisijas sadarbību, lai nodrošinātu tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu pareizu piemērošanu. Jaunā regula pilnveido pašreizējo regulējumu attiecībā uz krāpšanas atklāšanu un izmeklēšanu muitas jomā ES un valstu līmenī. It īpaši tā paredz tādu centralizētu datubāzu izveidi, kas ietvertu informāciju par konteineru plūsmām un precēm, kuras ieved ES, izved no ES un ved tranzītā caur ES. Paredzams, ka šis grozījums ievērojami uzlabos gan OLAF, gan valstu muitas iestāžu analīzes spējas krāpniecisku darbību atklāšanā. 2.2.2.Krāpšanas apkarošanas informācijas sistēma (AFIS) Krāpšanas apkarošanas informācijas sistēma (AFIS) ir visaptverošs termins, ar ko apzīmē krāpšanas apkarošanas sistēmu lietojumprogrammu kopumu, kura darbību kopīgā tehniskajā infrastruktūrā nodrošina OLAF un kuras mērķis ir: savlaicīga un droša tādas informācijas apmaiņa starp kompetentajām valstu un ES iestādēm, kas saistīta ar krāpšanu; svarīgu datu uzglabāšana un analīze. Projekts AFIS aptver divas galvenās jomas: savstarpējo palīdzību muitas lietās; pārkāpumu pārvaldību. Līdz 2015. gada beigām AFIS sistēmā bija reģistrējušies 8050 galalietotāju vairāk nekā 1700 kompetento dienestu vārdā dalībvalstīs, trešās partnervalstīs, starptautiskajās organizācijās, Komisijas dienestos un citās ES iestādēs. AFIS lietotāji 2015. gadā bija apmainījušies ar 14 800 MAB pasta ziņojumu. AFIS savstarpējās palīdzības datubāzēs un moduļos kopā bija publicēti 12 000 gadījumu. Krāpšanas apkarošanas tranzīta informācijas sistēma (AFIS) saņēma informāciju par 6,5 miljoniem jaunu tranzīta sūtījumu. Pārkāpumu pārvaldības sistēma (IMS) saņēma 23 400 jaunu ziņojumu par pārkāpumiem dalībvalstīs un kandidātvalstīs.

Kopā 2015. gadā tika veiktas septiņas kopīgas muitas operācijas, tostarp trīs operācijas, kuras organizēja OLAF, kā komunikācijas līdzekli izmantojot virtuālo operāciju koordinācijas komponentu (VOCU). AFIS portāls ir vienota infrastruktūra, kas paredzēta iepriekšminēto pakalpojumu nodrošināšanai un sekmē apjomradītus ietaupījumus un sinerģiju šāda plaša un daudzveidīga IT pakalpojumu un rīku klāsta attīstībā, uzturēšanā un ekspluatācijā. 2.2.3.Kopīgās muitas operācijas (JCO) Kopīgās muitas operācijas ir koordinēti un mērķorientēti operatīvie pasākumi, ko ierobežotā laikposmā dalībvalstu un trešo valstu muitas iestādes īsteno, lai apkarotu preču pārrobežu kontrabandu. OLAF 2015. gadā koordinēja septiņas kopīgās muitas operācijas un sadarbojās tajās ar dalībvalstīm. Lai atvieglotu koordinēšanas uzdevumus kopīgajās muitas operācijās ar lielu dalībnieku skaitu, OLAF: nodrošināja izlūkošanas, tehnisko un/vai finansiālo atbalstu; nodrošināja drošu piekļuvi informācijai un tās apmaiņu, izmantojot AFIS platformu; sniedza piekļuvi pastāvīgajai operatīvās koordinācijas telpai. Turpmāk minētās JCO, kuras kopīgi organizēja dalībvalstu muitas iestādes un OLAF vai kas tika organizētas ar OLAF atbalstu vai bez tā, tika rīkotas ar mērķi novērst tādus draudus kā cigarešu, ķīmisko narkotisko vielu prekursoru un narkotiku kontrabanda. Apkarojot cigarešu kontrabandu, tika atsavināti 16 miljoni cigarešu. • JCO JETSTREAM: mērķis šai jūras reģionālās uzraudzības operācijai, ko koordinēja Francijas muita, bija sensitīvu preču nelikumīgas tirdzniecības pa jūras ceļiem atklāšana Atlantijas reģionā. Operācijā tika konfiscētas divas tonnas kaņepju sveķu. • JCO JUPITER: mērķis šai jūras reģionālajai operācijai, ko koordinēja Spānijas muita, bija sensitīvu preču nelikumīgas tirdzniecības apkarošana Vidusjūrā. • JCO FRANKSTEAD: mērķis šī reģionālā operācija, ko organizēja Vācijas un Apvienotās Karalistes muita, bija vērsta pret narkotiku nelikumīgo tirdzniecību. • JCO SASHA: šī operācija bija vērsta uz ķīmisko narkotisko vielu prekursoru kontrabandas un organizētās noziedzības tīklu, kas pārvadā nelegālas ķīmiskās vielas, izmantojot jūras un gaisa transportu, un šā tīkla sagraušanu. Gandrīz visas dalībvalstis 2015. gada rudenī piedalījās šajā operācijā, kas tika organizēta kopā ar Francijas muitas iestādēm un ko atbalstīja Eiropols. Rezultātā tika konfiscēti 185 kg nelegālu preču. • JCO BALTICA: šo operāciju vadīja Polijas muitas dienesti un OLAF; operācijā piedalījās sešas dalībvalstis un Eiropols. Operācija bija vērsta uz nelegālu tabakas izstrādājumu ievešanas problēmu no tādām trešām valstīm kā Baltkrievija un Krievija. Operācijas laikā tika atsavināti 13 miljoni kontrabandas cigarešu. • JCO HANSA: šī operācija, ko organizēja Apvienotās Karalistes muita sadarbībā ar Eiropolu, bija vērsta uz nelegālo akcīzes preču, galvenokārt cigarešu, iekšējo apriti. OLAF nodrošināja informācijas apmaiņas drošu sistēmu un piedalījās operācijā kā dalībnieks. Galīgais novērtējums vēl tiek veikts. • JCO ROMOLUK II: šīs reģionālās operācijas mērķis, ko kopīgi organizēja OLAF un Rumānijas muita un kurā piedalījās Rumānija, Ukraina un Moldova, bija kontrabandas cigarešu pārtveršana, pārbaudot kravas, kas ienāk ES pa autoceļiem un dzelzceļu. Kopā tika atsavinātas 3 878 460 cigaretes un 107 litri alkohola. 2.2.4.Cīņa pret tabakas izstrādājumu nelikumīgu tirdzniecību Paziņojumu par cīņas pastiprināšanu pret cigarešu kontrabandu un citiem tabakas izstrādājumu nelikumīgas tirdzniecības veidiem, ko pieņēma 2013. gadā, papildināja visaptverošs rīcības plāns. Kopš tā laika Komisija, cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm, ir aktīvi īstenojusi rīcības plānu. Komisija plāno 2016. gada beigās pieņemt visaptverošu ziņojumu par progresu stratēģijas īstenošanā. Komisija stingri atbalsta PVO Protokola par tabakas izstrādājumu nelikumīgu tirdzniecību savlaicīgu ratificēšanu. Komisija 2015. gada 4. maijā oficiāli ierosināja ES Padomei ratificēt protokolu ES vārdā. Protokols ir pirmais daudzpusējais juridiskais instruments, kas palīdz rast visaptverošu risinājumu cigarešu kontrabandas problēmai pasaulē. Eurobarometer apsekojums par nelegāliem tabakas izstrādājumiem tika veikts 2015. gada novembrī un decembrī. Ziņojuma publicēšana ir plānota 2016. gada vidū.

2.2.5.PVN krāpšanas apkarošana Pētījums, kurā aprēķināts un analizēts neiekasētais PVN un kuru Komisija publicēja 2013. gada 19. septembrī, tika atjaunināts 2015. gadā. Pētījumā bija iekļautas aplēses par neiekasēto PVN 26 dalībvalstīs 2013. gadā un pārskatītās aplēses par 2009.–2012. gadu. Pētījumā atklājās nozīmīgu uzlabojumu trūkums PVN ieņēmumu iekasēšanā un tas, ka 26 ES dalībvalstīs kopējā neiekasētā PVN summa bija 168 miljardi euro jeb 15,2 % PVN ieņēmumu zaudējumu. Dalībvalstis sadarbojas ar Komisiju, lai rastu jaunus veidus, kā veicināt Eurofisc tīkla attīstību tā, lai tas sniegtu iespēju atklāt krāpnieciskas shēmas daudz ātrāk, nekā ierasts. Dalībvalstu pieredze liecina, ka PVN krāpšanas shēmās bieži izmanto darījumu ķēžu pārbaužu vājos punktus, kas rodas tāpēc, ka krāpnieki piesaista līdzdalībniekus, kuri atrodas trešās valstīs. Pēc pilnvaru saņemšanas no Padomes Komisija 2015. gadā sāka sarunas ar Norvēģiju par ES nolīgumu par administratīvo sadarbību PVN jomā. Sarunas turpinās. Informācija par pārējiem pasākumiem saistībā ar sadarbību muitas un akcīzes jomā, kā arī saistībā ar digitālo ekonomiku un ziņošanas pienākumiem, tiks iekļauta nākamā gada ziņojumā, sīki aprakstot 2016. gadā paveikto. 2.2.6.Krāpšanas apkarošanas noteikumi starptautiskajos nolīgumos Daudzi ES starptautiskie nolīgumi ietver noteikumus par savstarpēju administratīvo palīdzību (MAA) muitas jautājumos. Turklāt preferences tarifu nolīgumi ietver arī pasākumus preferenciālā režīma piemērošanai (krāpšanas apkarošanas klauzulas). 2015. gadā bija spēkā 50 nolīgumi, kuros bija ietverti MAA noteikumi attiecībā uz 73 trešām valstīm, kā arī notika sarunas ar citām valstīm, tostarp ar tādiem lielākajiem tirdzniecības partneriem kā ASV un Japāna. Plānots, ka 2016. gada 1. janvārī sāksies padziļinātas un visaptverošas brīvās tirdzniecības zonas (DCFTA) ar Ukrainu provizoriska piemērošana. Nolīgumā ir iekļauti MAA noteikumi un pasākumi preferenciālā režīma piemērošanai. 2015. gadā tika parakstīts Partnerības un sadarbības nolīgums (PSN) ar Kazahstānu. Nolīgums ietver nosacījumus par savstarpēju palīdzību muitas jomā. 2.2.7.Krāpšanas apkarošanas pasākumi attiecībā uz vieglās dīzeļdegvielas un petrolejas fiskālu marķēšanu ES regulējums nosaka, ka dalībvalstīm ir jāpievieno aktīvā viela (degvielas marķieris) vieglajai dīzeļdegvielai un petrolejai, kam ir piemērota zemāka valsts akcīzes nodokļa likme nekā motordegvielai, ko izmanto kā degvielu. Viela ir apstiprināta ar Komisijas lēmumu, un kopš regulējuma ieviešanas tiek izmantots tikai viens marķieris —– Solvent Yellow 124. Jaunākajā pārskatītajā versijā Komisija tika informēta par krāpniecisko pasākumu pieaugumu saistībā ar marķiera nelikumīgu noņemšanu. Komisija 2015. gada septembrī izsludināja uzaicinājumu izteikt ieinteresētību par jaunas un labākas ķīmiskas vielas izmantošanu dīzeļdegvielas iezīmēšanā, kas aizstātu pašreizējo marķieri un palīdzētu samazināt nelikumīgās darbības ar dīzeļdegvielu. Paredzams, ka šis projekts ilgs vairākus gadus, līdz ar Komisijas lēmumu netiks izvēlēts jaunais marķieris. 2016. gadā tiks veikta administratīvā atlases procedūra, tehniskā analīze un ķīmiskie testi laboratorijās. 2.3.Krāpšanas novēršanas pasākumi izdevumu jomā 2.3.1.Finanšu regulas (Regula (ES, EURATOM) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam) grozījumi No 2016. gada 1. janvāra, pēc tam, kad tika pieņemta Regula Nr. 2015/1929, ar kuru groza Finanšu regulu (FR), Komisija ir izveidojusi un uzlabojusi agrīnās atklāšanas un izslēgšanas sistēmu (EDES) ES finanšu interešu aizsardzībai. EDES nodrošina: tādu ekonomikas dalībnieku agrīnu atklāšanu, kuri rada apdraudējuma risku Savienības finanšu interesēm; administratīvo sankciju piemērošanu, tostarp piekļuves liegšanu ES fondiem un/vai finansiālu sankciju piemērošanu neuzticamiem ekonomikas dalībniekiem; nopietnākajos gadījumos tādas informācijas publicēšanu Komisijas tīmekļa vietnē, kas saistīta ar pieejas liegšanu vai finanšu sankcijām, lai pastiprinātu preventīvo ietekmi. Lēmumus par piekļuves liegšanu fondiem un/vai finanšu sankciju piemērošanu pieņem kompetentais kredītrīkotājs, pamatojoties vai nu uz galīgu spriedumu, vai uz galīgu administratīvo lēmumu. Ja šādu nosacījumu nav, lēmumi tiks pieņemti, balstoties uz jaunizveidotas darba grupas ieteikumiem, kuru vada augsta līmeņa neatkarīgs priekšsēdētājs, kurš cita starpā nodrošina attiecīgās personas tiesības tikt uzklausītai. Sākot ar 2016. gada ziņojumu, Komisija sniedz informāciju, kas minēta Finanšu regulas 108. panta 3. punktā. 2.3.2.Ziņošana par pārkāpumiem — noteikumi daudzgadu finanšu shēmas (DFS) laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam izdevumu jomā

Komisija 2015. gadā pieņēma paketi ar četrām deleģētām regulām un četrām īstenošanas regulām attiecībā uz noteikumiem ziņošanai par pārkāpumiem dalītās pārvaldības jomā saistībā ar DFS 2014.–2020. gadam. Šie tiesību akti stājās spēkā 2015. gada novembrī. Mērķis ir uzlabot tās informācijas kvalitāti un konsekvenci, ko dalībvalstis sniedz par pārkāpumiem vai krāpšanu, vienlaikus radot minimālu administratīvos slogu valstu iestādēm. Dalībvalstu sniegtā informācija tiek izmantota krāpšanas apkarošanas mērķiem un katru gadu tiek atspoguļota ziņojumā. 2.4.Citi 2.4.1.Programmas Hercule īstenošana Programma Hercule III (2014.–2020. gads) atbalsta darbības, kuru mērķis ir cīņa pret krāpšanu, korupciju un citām nelikumīgām darbībām, kas apdraud Savienības finanšu intereses. Programmas budžets 2015. gadā bija 14,1 miljoni euro, lai: finansētu darbības, kas veicina dalībvalstu muitas un policijas spēku administratīvās un operatīvās spējas; veiktu mācību pasākumus un konferences; sniegtu IT atbalstu. Komisija 2015. gada 27. maijā izdeva ziņojumu, kurā tika izvērtēta iepriekšējā programma Hercule II (2007.–2013. gads). Ziņojumā tika apstiprināts, ka programmas īstenošanā tika sasniegti paredzētie mērķi un tās paredzētā ietekme par saprātīgām izmaksām, ko atzinīgi novērtēja ieinteresētās personas, un programma ir nodrošinājusi pievienoto vērtību. 3.Pasākumi pēc Eiropas Parlamenta rezolūcijas par Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzību — Cīņa pret krāpšanu — 2014. gada ziņojums Komisija atzīst, ka sniegtie dati vēl joprojām nav pilnībā salīdzināmi starp dalībvalstīm, un ņem vērā Parlamenta prasības uzlabot situāciju. Jaunu regulu pakete attiecībā uz ziņošanu par pārkāpumiem tika pieņemta 2015. gadā (sk. 2.3.2. punktu). Komisija sadarbībā ar valstu ekspertiem ir sākusi gatavot ziņošanas jaunās pamatnostādnes, kuru mērķis ir mazināt atšķirības un standartizēt ziņošanas procesu un informācijas kvalitāti, lai veicinātu salīdzināmību. Turklāt 2016. gadā tika ieviesta pārkāpumu ziņojumu sistēmas jauna versija (IMS). Reaģējot uz Parlamenta izteiktajām bažām par krāpšanu publiskā iepirkuma jomā, Komisija atzīst, ka kohēzijas politikā šī joma joprojām ir galvenais kļūdu avots. Tomēr Komisija ir veikusi gan profilaktiskus, gan koriģējošus pasākumus, lai novērstu šīs nelikumības, kuras ir novērojamas vairākās publisko izdevumu jomās. Koriģējošo pasākumu rezultātā būtiska daļa piemēroto finanšu korekciju ir saistītas ar šādiem pārkāpumiem. Komisija turpina pievērst stingru uzmanību pārkāpumu atklāšanai un novēršanai publiskā iepirkuma jomā. Tāpat Komisija šajā jautājumā pastāvīgi sniedz norādes valstu iestādēm un organizē darbseminārus, prezentācijas un mācību nodarbības. Komisija arī veic pasākumus, lai uz divpusēja pamata palīdzētu dalībvalstīm konkrētos jautājumos. Pēc Eiropas Revīzijas palātas īpašā ziņojuma par publisko iepirkumu Komisija izskatīs iespēju veikt tehniskus uzlabojumus IMS, lai apmierinātu tās funkcionālās prasības. Varētu tikt izskatītas savietojamības iespējas ar citām Komisijas datubāzēm. Attiecībā uz priekšlikumu par atbalsta saņēmēju publicēšanu tas jau ir paredzēts pašreizējos tiesību aktos, kuros ir izskaitīti publicējamās informācijas veidi. Kā norādīja Parlaments, ziņotājiem var būt svarīga loma tādu pārkāpumu novēršanā un atklāšanā kā korupcija. Komisija 2012. gada 6. decembrī pieņēma iekšējās pamatnostādnes par ziņotājiem, ko varētu izmantot par paraugu iestādes un struktūras, kuras vēl nav pieņēmušas savus noteikumus. Attiecībā uz turpmākiem pasākumiem pēc OLAF valstu līmeņa ieteikumiem, kas bija viens no Parlamenta rezolūcijas tematiem, Komisija piekrīt Parlamenta viedoklim, ka ES un dalībvalstīm ir būtiska noziegumu pret ES finanšu interesēm vispusīga izmeklēšana. Tomēr Komisija atgādina, ka OLAF ieteikumu novērtēšana un turpmāku pasākumu veikšana ir dalībvalstu kompetento iestāžu ziņā un pēc pieprasījuma tām ir jāinformē OLAF par veiktajiem pasākumiem. Savukārt OLAF analizē lēmumus, saskaņā ar kuriem valstu iestādes, ņemot vērā OLAF tiesvedības ieteikumus, nolemj izbeigt lietas. Ietekmes novērtējumā, kas pievienots 2013. gada EPPO tiesību akta priekšlikumam, Komisija jau ir noskaidrojusi iemeslus, kāpēc OLAF tiesvedības ieteikumi tiek ievēroti tikai daļēji. Paredzēts, ka EPPO risinās dažus no trūkumiem, piemēram, radušās grūtības pierādījumu apkopošanā dalībvalstīs. Komisija ir sākusi Regulas 883/2013, kura reglamentē OLAF veiktās izmeklēšanas, vērtēšanu, kas jāpabeidz līdz 2017. gadam. Šādi arī tiks sniegta iespēja aplūkot šo jautājumu. 4.SADARBĪBA AR DALĪBVALSTĪM 4.1.Krāpšanas novēršanas koordinēšanas padomdevēja komiteja (COCOLAF) Krāpšanas novēršanas koordinēšanas padomdevēja komitejas (COCOLAF) 2015. gada sanāksmē ar dalībvalstu ekspertiem bija iespēja apspriest galvenās norises cīņā pret krāpšanu un sagatavot LESD 325. pantā paredzēto ziņojumu „Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība – cīņa pret krāpšanu. 2014. gada ziņojums”. COCOLAF apakšgrupas 2015. gadā tikās, lai: sagatavotu noteikumus par pārkāpumu ziņošanu un uzsāktu jaunas IMS darbību;

izstrādātu dokumentus saistībā ar krāpšanas novēršanu; dalītos ar informācijas izplatīšanas stratēģijām; uzsāktu komunikācijas pasākumus par krāpšanas novēršanu un sankciju piemērošanu. Krāpšanas novēršanas apakšgrupā tika izstrādāti divi pamatnostādņu dokumenti: „Valsts stratēģijas krāpšanas apkarošanai īstenošana praksē. Sagatavošanas posms”, kuras mērķis ir palīdzēt dalībvalstīm izstrādāt to stratēģijas; „Interešu konfliktu apzināšana lauksaimniecības nozarē – praktiski norādījumi fondu pārvaldniekiem”, un to mērķis ir palīdzēt ES fondus pārvaldošajām valstu iestādēm labāk risināt interešu konflikta situācijas. Abi dokumenti tika sagatavoti sadarbībā ar dalībvalstu ekspertiem, un darbu koordinēja OLAF. AFCOS apakšgrupa 2015. gada oktobra sanāksmē apmainījās ar pieredzi par krāpšanas apkarošanas pasākumiem un paraugpraksi. Turklāt OLAF krāpšanas apkarošanas komunikācijas tīkla (OAFCN) apakšgrupa uzsāka komunikācijas pasākumus, kas veltīti krāpšanas novēršanai un atturēšanai no tās, organizējot semināru „Kā vislabāk komunicēt, lai novērstu krāpšanu”. 4.2.Dalībvalstu veiktie pasākumi pret krāpšanu un citām nelikumīgām darbībām, kas apdraud ES finanšu intereses Dalībvalstis ziņoja, ka 2015. gadā tās ir veikušas ievērojamu skaitu pasākumu, lai aizsargātu ES finanšu intereses un cīnītos pret krāpšanu, tādējādi atspoguļojot vairumu Savienības tiesību aktu, kas pieņemti jaunajam 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Dalībvalstis veica pasākumus, kuri aptver visu krāpšanas apkarošanas ciklu. Pasākumi galvenokārt tika veikti publiskā iepirkuma jomā, savukārt citi bija saistīti ar interešu konfliktiem, finanšu noziegumiem, korupciju, AFCOS, krāpšanas definīcijas izstrādi un ziņotājiem. Desmit dalībvalstis 2015. gadā pievērsās pasākumu pieņemšanai, lai stiprinātu valstu sadarbību krāpšanas apkarošanā. Turklāt Bulgārija, Luksemburga un Ungārija veica ierēdņu apmācību, lai uzlabotu savas spējas atklāt krāpšanu, savukārt Igaunija un Malta pievērsās informētības uzlabošanai par krāpšanu. Igaunija organizēja izpratnes veicināšanas mācības par krāpšanas jautājumiem, bet Maltas AFCOS sadarbībā ar Izglītības un nodarbinātības ministriju veica pasākumus, lai veicinātu izpratni par krāpšanu un korupciju studentu un Maltas skolēnu vidū. Turklāt trīs dalībvalstis veica pasākumus, lai stiprinātu sadarbību ar citām dalībvalstīm un trešām valstīm. Konkrēti, Bulgārija ziņoja, ka ir rīkoti četri starptautiski semināri, kuros piedalījās nodokļu un muitas iestāžu 160 pārstāvji no Bulgārijas, Grieķijas un Rumānijas, kā arī no OLAF un AFCOS, lai dalītos pieredzē un apspriestu konkrētus gadījumus, kas saistīti ar cīņu pret krāpšanu. Turklāt ir veikti pasākumi, lai uzlabotu dalībvalstu iestāžu mijiedarbību Balkānu reģionā; Čehija pieņēma Višegradas grupas (V4) muitas pārvaldes kopīgo deklarāciju par riska profiliem, kas saistīti ar tekstilizstrādājumiem un apaviem no Āzijas valstīm. Francija ratificēja protokolu, ar kuru paredz „apturēt tabakas izstrādājumu nelikumīgu tirdzniecību”. Turklāt septiņas dalībvalstis pieņēma krāpšanas novēršanas pasākumus vai procedūras attiecībā uz ES fondu pārvaldību. Divas no šīm septiņām dalībvalstīm izvēlējās pieņemt pamatnostādnes vai administratīvas procedūras fondu pārvaldības uzlabošanai. Konkrēti, Bulgārija pieņēma 2015.–2016. gada rīcības plānu valsts stratēģijas krāpšanas apkarošanai īstenošanai; Čehija valsts līmenī pieņēma valdības rezolūciju par krāpšanas apkarošanas pamatnostādnēm, kuras nosaka valdībai galveno darbības virzienu cīņā pret korupciju;

Dānija pieņēma valsts politiku krāpšanas apkarošanai jomās, kuras skar Eiropas Reģionālās attīstības fondu (ERAF) un Eiropas Sociālo fondu (ESF). Politika tika publiskota 2015. gadā Dānijas uzņēmējdarbības iestādes mājaslapā ar mērķi veidot tādu kultūru, kurā nav vietas krāpšanai, un sekmēt krāpšanas novēršanu un atklāšanu. Vācija pieņēma krāpšanas un korupcijas novēršanas stratēģiju, tajā iekļaujot krāpšanas riska novērtējumu attiecībā uz visiem ERAF pasākumiem. Visbeidzot, desmit dalībvalstis ziņoja par izmaiņām tiesību aktos, lai uzlabotu aizsardzību pret krāpšanu, un divas no šīm dalībvalstīm ir veikušas juridiskus pasākumus, lai cīnītos pret krāpšanu muitas jomā. Turklāt trīs dalībvalstis ir panākušas uzlabojumus nodokļu jomā, lai apkarotu krāpšanu. 4.3.2014. gada ieteikumu īstenošana Komisija 2014. gada ziņojumā par Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzību ieteica dalībvalstīm: izstrādājot valsts stratēģiju krāpšanas apkarošanai, pilnībā izmantot AFCOS potenciālu; transponēt valstu tiesību aktos publiskā iepirkuma direktīvas, īpaši uzsverot „interešu konflikta” definīciju un veicamos pasākumus šādu konfliktu novēršanai; uzlabot slikto situāciju ziņošanas jomā; pastiprināt muitas kontroli, īpaši ņemot vērā, ka muitošanas laikā samazinās muitas pārbaužu skaits. Kā tika minēts iepriekšējā ziņojumā, 2014. gada beigās visās dalībvalstīs darbojās AFCOS. Tomēr ir dažas atšķirības dalībvalstu AFCOS uzticēto pienākumu sadalījumā: vairums dalībvalstu uzticēja AFCOS koordinācijas pienākumus; četras dalībvalstis tam piešķīra administratīvās izmeklēšanas pilnvaras; Apvienotā Karaliste tam piešķīta kriminālās izmeklēšanas pilnvaras. Vēl četras dalībvalstis ir veidojušas AFCOS tīklu, kas ietver sadarbību starp dažādām iesaistītajām pusēm. Visas četras dalībvalstis, kurām tika īpaši lūgts nostiprināt valsts krāpšanas atklāšanas un/vai ziņošanas sistēmu, veica pasākumus, lai uzlabotu šo sistēmu. Francija un Spānija, kas ir uzteiktas par centieniem kohēzijas politikas veidošanā, ziņoja par uzlabojumiem, kas veikti ziņošanas procesā par pārkāpumiem. Tomēr ievērojams skaits dalībvalstu neminēja, ka veic pasākumus šajā sakarā, jo uzskatīja, ka tie attiecas vienīgi uz četrām nosauktajām dalībvalstīm. Lielākā daļa dalībvalstu ziņoja, ka tās ir veikušas pasākumus sadarbības stiprināšanai ar citām dalībvalstīm, lai nodrošinātu visu finanšu darījumu un visu ekonomikas dalībnieku pakļaušanu pēcmuitošanas kontrolei neatkarīgi no tā, vai importētājs atrodas dalībvalstī, kurā notiek preču fiziskā importēšana. Viens no veidiem, kā dalībvalstis to panāca, bija saprašanās memoranda parakstīšana ar dažādiem dienestiem. Turklāt sešas dalībvalstis ziņoja, ka no izmeklēšanas procesa, kas vērsts uz krāpšanas atklāšanu muitas jomā, tās neizslēdz citās dalībvalstīs reģistrētus ekonomikas dalībniekus. 5.KRĀPŠANA UN CITI PĀRKĀPUMI

Dalībvalstis galvenokārt ir atbildīgas par aptuveni 80 % izdevumu budžeta pārvaldību un gandrīz visu ieņēmumu iekasēšanu. Saskaņā ar nozaru noteikumiem dalībvalstīm ir jāziņo Komisijai par atklātajiem krāpnieciskajiem un ar krāpšanu nesaistītiem pārkāpumiem. Pirmajā ziņojumā sniegtā informācija par pārkāpumu ir jāatjaunina, tiklīdz ir notikušas izmaiņas. Saskaņā ar ES tiesību aktiem būtu jāziņo par tiem visiem pārkāpumu gadījumiem un gadījumiem, kad ir aizdomas par krāpšanu, kuros iesaistītas summas, kas pārsniedz EUR 10 000. Tomēr izdevumu jomā nav jāziņo par visiem atklātajiem pārkāpumiem. Atklātie un paziņotie pārkāpumi, ja tie netiktu atklāti, būtu samazinājuši ieņēmumu līmeni vai radījuši nepamatotus izdevumus. Atgūšanas procedūru uzsākšana izriet no šīm atklāšanām. Lai gan pārkāpumi saistībā ar pašu tradicionālajiem resursiem tiek atklāti kārtējā finanšu gadā vai agrāk, šajā dokumentā analizētie pārkāpumi attiecas uz izdevumiem, kuri radušies iepriekšējos finanšu gados (vidēji aptuveni pirms trim gadiem). Šādu pārkāpumu piemēri var ietvert publiskā iepirkuma noteikumu pārkāpumus vai neattiecināmus izdevumus. No vienas puses, šie pārkāpumu veidi parāda dažus trūkumus to iestāžu darbībā, kuras pārvalda šos līdzekļus. No otras puses, fakts, ka šādi pārkāpumi tiek atklāti un par tiem vēlāk tiek ziņots, pierāda, ka projektu un programmu dzīves ciklā vispārējā sistēma spēj labot šīs situācijas. Attiecībā uz krāpšanu ir vajadzīgi daži papildu apsvērumi. Krāpšana ir tīša maldināšana — šādas rīcības tīšumu parasti pierāda ar viltotu vai falsificētu dokumentu palīdzību, ar kuriem palielina ES izdevumu deklarētās izmaksas vai samazina ieņēmumus (muitas nodokļu mērķiem). Ir skaidrs, ka krāpšanas atklāšana ir daudz sarežģītāks process nekā „vienkāršs” pārkāpums, kur netiek izdarīts tīšs krāpšanas mēģinājums. Ja vienkārši pārkāpumi parasti izriet no nepilnības pirmajā kontroles līmenī, tad tīšs krāpšanas mēģinājums, pat tad, ja tiek izmantoti esošie trūkumi, ir indivīda un/vai organizācijas tādas konkrētas darbības rezultāts, kurai ir ļaunprātīgs nodoms un kuras metodes sniedzas no vienkāršākajām līdz vissarežģītākajām shēmām. Krāpšanas atklāšana un ziņošana par to pierāda, ka kontroles vispārējā sistēma, kas ir ieviesta valstu un ES līmenī (tostarp OLAF), darbojas un ir spējīga atklāt krāpšanu un pārkāpumus. Galīgo lēmumu par to, vai pārkāpums tiešām ir krāpniecisks, pieņem iesaistītās dalībvalsts attiecīgās iestādes. Tā kā kriminālprocesi, ja vien tie netiek konkrēti klasificēti kā „konstatēta krāpšana”, var ilgt vairākus gadus, šajā dokumentā visas atsauces uz krāpšanu būtu jāinterpretē kā atsauces uz gadījumiem, kad ir „aizdomas par krāpšanu”. 5.1.Ziņotie pārkāpumi un kopējās tendences, 2011.–2015 gads. Komisijai 2015. gadā tika ziņots par 22 349 pārkāpumiem (krāpnieciskiem un ar krāpšanu nesaistītiem), kuru kopējā summa bija aptuveni 3,21 miljardi euro. Aptuveni 2,79 miljardi euro (palielinājums no 2,26 miljardiem euro 2014. gadā) attiecas uz ES budžeta izdevumu jomu. Konstatētie pārkāpumi ir 1,98 % no izdevumu daļas maksājumiem un 1,71 % no iekasētās kopējās bruto TPR summas. Salīdzinājumā ar 2014. gadu atklāto pārkāpumu skaits palielinājies par 36 %, bet attiecīgās finanšu summas ir saglabājušās stabilas (-1 %). No 2011. līdz 2015. gadam paziņoto pārkāpumu skaits palielinājies par 98 %, bet attiecīgās summas palielinājušās par 81 %, lai gan šis pieaugums vairāk attiecas uz izdevumu budžetu. Ieņēmumu un izdevumu jomā bija vērojamas atšķirīgas tendences — ieņēmumu samazināšanās un izdevumu palielināšanās. Šādu izdevumu pieaugumu izraisījuši vairāki faktori: pirmkārt, tas ir saistīts ar ES budžetā pieejamiem līdzekļiem, kuru apjoms 2015. gadā bija par vairāk nekā 14 % lielāks nekā 2011. gadā; otrkārt, ietekmi radīja cikliski apstākļi, piemēram, 2007.–2013. gada plānošanas perioda drīzais noslēgums; treškārt, pastāvīgi uzlabojas ES fondu pārvaldības kontrole, ko veic attiecīgās iestādes (Eiropas Komisija un Revīzijas palāta) un valstu dienesti;

ceturtkārt, īpaši apstākļi divās dalībvalstīs, kuras ziņoja par īpaši lielu skaitu pārkāpumu (40 % no kopējā skaita un 20 % no kopējās summas). Tradicionālo pašu resursu (TPR) jomā datubāzē OWNRES reģistrēto pārkāpumu kopējais skaits samazinājās līdz 5104 (no 5538 gadījumiem 2014. gadā). Kopējā aplēstā un konstatētā summa, kuru dalībvalstis klasificēja kā nelikumīgu (krāpniecisku vai ar krāpšanu nesaistītu), 2015. gadā samazinājās līdz 427 miljoniem euro (no 611 miljoniem euro 2014. gadā). Summu ievērojamu samazinājumu 2015. gadā var izskaidrot ar faktu, ka 2014. gadā Apvienotajā Karalistē tika atklātas ievērojamas pārkāpumu summas saistībā ar tekstilizstrādājumu un apavu pazeminātu novērtējumu, kas 2015. gadā nebija vērojams tādā pašā apmēra. Gluži pretēji — daži sākotnēji ieviestie papildu nodokļi tika atcelti, domājams, tāpēc, ka trūka pierādījumu par vērtības pazemināšanu. 5.2.Pārkāpumi, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem Pārkāpumu skaits, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem (tostarp gadījumi, kad radušās aizdomas par krāpšanu, un konstatēti krāpšanas gadījumi), un ar tiem saistītās summas precīzi neatbilst krāpšanas apmēram, kas ietekmē ES budžetu. Ar krāpšanu saistītajiem pārkāpumiem piemīt tendence norādīt, cik gadījumos iespējamus pārkāpumus ir atklājušas dalībvalstu un ES struktūras. Pārkāpumi, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem, 2015. gadā bija 1461, tajos iesaistīto līdzekļu apmērs bija 637,6 miljoni euro, kas attiecās gan uz izdevumu, gan ieņēmumu daļu. Kā redzams 1. tabulā, būtiskas atšķirības tika reģistrētas dažādās jomās. Salīdzinājumā ar 2014. gadu 2015. gadā paziņoto krāpniecisko pārkāpumu skaits samazinājās par 11 %, toties to finansiālā ietekme palielinājās par 18 %. Savukārt 1. diagrammā atspoguļotas vispārējās tendences pēdējos piecos gados, kuras liecina par ziņoto gadījumu skaita samazinājumu. Tomēr pēc ievērojamā samazinājuma laikposmā no 2010. līdz 2011. gadam turpmākajos gados pakāpeniski palielinājies to krāpniecisko pārkāpumu skaits, kuri atklāti un paziņoti līdz 2014. gadam, bet ar pārkāpumiem saistītās summas bijušas izteikti mainīgas. Gadījumu skaita atšķirības ir informatīvākas nekā ar tiem saistītās summas. Summas patiesi krasi atšķiras, jo tās var ietekmēt konkrēti gadījumi, kuros iesaistītas lielas vērtības. 1. diagramma. Pārkāpumi, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem, un ar tiem saistītās summas, 2011.–2015. gads. Atšķirības redzamas arī starp ieņēmumu tendenci (2015. gadā ir vērojams skaita un summu samazinājums) un izdevumu tendenci (kur svārstības šķiet saistītas ar daudzgadu programmu ciklu novērtējumu un kur otro gadu pēc kārtas vērojams gadījumu skaita neliels samazinājums). 1. tabula. Pārkāpumi, par kuriem 2015. gadā ziņots kā par krāpnieciskiem *Aprēķinā iekļautas paziņotās aplēstās summas. Visu 2015. gadā ziņoto krāpniecisko pārkāpumu sadalījums pa dalībvalstīm un budžeta jomām ir iekļauts 1. pielikumā. 5.2.1.Ieņēmumi Pārkāpumu skaits, par kuriem 2015. gadā ziņots kā par krāpnieciskiem (612), ir par 26 % mazāks nekā piecu gadu vidējais rādītājs (822 no 2011. līdz 2015. gadam). Kopējā aplēstā TPR vērtība (78 miljoni euro) 2015. gadā ir par 34 % mazāka nekā piecu gadu vidējā vērtība (119 miljoni euro). Šajā kontekstā paziņoto krāpniecisko un ar krāpšanu nesaistīto darījumu kopējais skaits saglabājas visai stabils, lai gan to gadījumu skaits, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem, saruka. Par krāpniecisku gadījumu atklāšanas visefektīvāko metodi 2015. gadā tika atzīta muitas kontrole, ko veica krāpšanas apkarošanas dienesti preču atmuitošanas laikā. Summu ziņā vislabākos rezultātus nodrošināja pārbaudes, ko veica krāpšanas apkarošanas dienesti, un pēcmuitošanas kontrole. 2. un 3. diagramma. Krāpšanas gadījumu atklāšanas metodes — dalījums pēc gadījumu skaita un aplēstajām un konstatētajām summām

Ir sarežģīti salīdzināt dalībvalstis pēc ziņotu pārkāpumu skaita un iesaistīto finanšu līdzekļa apjoma, jo ziņošanas praksi ietekmē attiecīgo noteikumu atšķirīgās interpretācijas. No finanšu perspektīvas raugoties, atšķirības starp gadiem ir pamatojamas ar ziņojumiem par atsevišķiem liela apmēra krāpšanas gadījumiem, kas būtiski ietekmē gada rādītājus, īpaši tajās dalībvalstīs, kurās TPR tiek iekasēti mazākos apmēros. Rādītājus var būtiski ietekmēt citi faktori, tādi kā aprites veids, tirdzniecības veids, tas, cik lielā mērā ekonomikas dalībnieki izpilda prasības, un dalībvalsts atrašanās vieta. 5.2.2.Izdevumi Salīdzinājumā ar 2014. gadu par 10 % samazinājās paziņoto pārkāpumu skaits attiecībā uz ES izdevumiem. Samazinājums vērojams visās budžeta jomās, izņemot kohēzijas politiku. Tomēr jānorāda uz dažām ievērojamām atšķirībām starp budžeta jomām. Tirgus atbalsts, tiešie maksājumi un zivsaimniecība — visās šajās jomās ir ievērojams pieaugums, savukārt lauku attīstībā bija vērojama pretēja tendence: pieaugumam par 82 % laikposmā no 2013. līdz 2014. gadam 2015. gadā sekoja samazinājums par 31 % (sk. 5.2.2.1. punktu). Samazinājums redzams arī pirmspievienošanās politikas (6 %) un tiešo izdevumu jomā (94 %). Savukārt kohēzijas politikas rādītāji pēc samazinājuma iepriekšējā gadā palielinājās par 21 %. Kā jau iepriekš skaidrots, iesaistīto summu svārstības parasti ir mazāk informatīvas. Tomēr salīdzinājumā ar 2014. gadu iesaistīto summu apjoms pieauga par 55 %. Tā kā Komisija un dalībvalstis uzstāj, ka, pamatojoties uz riska analīzi un IT rīkiem, ir jāplāno un jākoncentrē kontroles darbības, pieaugumu varētu būt radījusi šī jaunā prakse. Pārkāpumi, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem, un ar tiem saistītās summas pa izdevumu jomām ir atspoguļoti 4. un 5. diagrammā. Lielākā procentuālā daļa (52 %) pārkāpumu, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem, trešo gadu pēc kārtas tika atklāta lauksaimniecības nozarē. Tomēr tāpat kā iepriekšējos gados un vēl lielākā mērā nekā iepriekš liela daļa iesaistīto finanšu summu (85 %) bija kohēzijas politikā. 4. un 5. diagramma. Pārkāpumi, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem, pa budžeta jomām (izdevumi) — pēc skaita un summām Neīstu vai viltotu dokumentu vai deklarāciju izmantošana joprojām bija visbiežāk sastopamais krāpšanas veids (34 % gadījumu). No pārkāpumiem, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem, 16 bija saistīti ar interešu konfliktiem, trīs – ar korupciju, un vēl 73 ir citu veidu pārkāpumi, kas saistīti ar ētiku un integritāti. Apmēram 23 % no pārkāpumiem, par kuriem 2015. gadā ziņots kā par krāpnieciskiem, atklāja krāpšanas apkarošanas dienesti, veicot kriminālizmeklēšanu vai ārējās pārbaudes. Administratīvās kontroles sistēmas, kas paredzētas nozaru regulu noteikumos, atklāja 75 % gadījumu. Tas apliecina, cik svarīga cīņā pret krāpšanu ir ārēja kontrole, un cik nozīmīga ir spēcīga koordinācija ar pārvaldības un revīzijas iestādēm. Krāpšanas apkarošanas izmeklēšanās vai kriminālizmeklēšanās atklāti iespējami krāpšanas gadījumi, kas saistīti ar lielām naudas summām, un tas liecina par izmeklēšanas iedarbīgumu un attiecīgo iestāžu izmeklēšanas spējām. Dalībvalstīs atklāto gadījumu skaits joprojām atšķiras, taču atšķirības ir samazinājušās. Tikai divas dalībvalstis, proti, Īrija un Luksemburga, 2015. gadā nevienu pārkāpumu neklasificēja kā krāpniecisku. Par ļoti nedaudziem krāpnieciskiem pārkāpumiem (mazāk par trijiem katrā izdevumu jomā) ziņoja Beļģija, Zviedrija, Malta, Somijā, Dānija un Austrija. Par atklāto krāpniecisko pārkāpumu vislielāko skaitu ir ziņojusi Rumānija, Polija, Slovākija, Vācija un Itālija (no 53 līdz 199 gadījumiem). Par vislielākajām summām, kas iesaistītas krāpšanā, ziņoja Itālija, Portugāle, Slovākija, Rumānija un Polija (no 213 miljoniem euro līdz 40 miljoniem euro). Šīs atšķirības izriet no vairākiem faktoriem un atspoguļo dažādas pieejas dalībvalstīs un dažādās pārvaldēs vienā un tajā pašā dalībvalstī. Laikposmā no 2011. līdz 2015. gadam 7 % gadījumu krāpšana tika konstatēta, kad par pārkāpumiem tika ziņots kā par krāpnieciskiem. Šajā jomā Polija, Rumānija, Bulgārija un Vācija ziņoja par vislielāko skaitu pabeigtu procedūru. 5.2.2.1.Dabas resursi (lauksaimniecība un lauku attīstība, kā arī zivsaimniecība) Lai gan lauku attīstībā samazinājums bija vairāk nekā 30 %, tieši šajā jomā 2015. gadā bija visvairāk ziņojumu par krāpšanu. Citās jomās bija vērojams pieaugums salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu. Līdzīgi kā iepriekšējos gados pārkāpumi, par kuriem ziņoja četras dalībvalstis (Ungārija, Polija, Rumānija un Itālija), aptvēra aptuveni 74 % no visiem pārkāpumiem, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem. Rumānija, Polija, Lietuva un Čehija ziņoja par krāpšanas gadījumu skaita palielināšanos. To pārkāpumu skaita palielinājums, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem, attiecas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF). Tikai 3% no paziņotajiem gadījumiem 2015. gadā attiecās uz ELGF un ELFLA. Visbiežāk sastopamie krāpnieciskie pārkāpumi, kas saistīti ar ELGF, ir „viltotu vai falsificētu dokumentu”, „viltota vai falsificēta atbalsta pieprasījuma”, un „fiktīvu produktu, sugu un/vai fiktīvas zemes deklarācijas” izmantošana. Attiecībā uz ELFLA dalībvalstis minēja „citus pārkāpumus, kas saistīti ar ētiku un integritāti”, „viltotiem vai falsificētiem dokumentiem” un „viltotiem vai falsificētiem atbalsta pieprasījumiem”.

Kontroles pasākumi, ko 2015. gadā veica administratīvās iestādes, bija visveiksmīgākais kontroles veids, kurā tika atklāti 50 % no pārkāpumiem, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem. No visiem pārkāpumiem, par kuriem tika ziņots no 2009. līdz 2013. gadam, 10 % tika klasificēti kā "konstatēta krāpšana". Tajā pašā periodā tika izbeigta 12 % gadījumu izskatīšana. Attiecībā uz konstatētu krāpšanu Bulgārija un Polija ziņoja par vislielāko skaitu pabeigtu procedūru. 5.2.2.2.Kohēzijas politika — 2007.–2013. un 2000.–2006. gada plānošanas periods Trešo gadu pēc kārtas kohēzijas politika nav tā budžeta izdevumu joma, kurā bijis vislielākais skaits pārkāpumu, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem. Tomēr ar tiem saistītās summas veidojušas kopējās summas lielāko daļu. Atbilstīgi iepriekšējo gadu tendencēm ERAF 2015. gadā ir bijusi vērojama vislielākā ziņoto krāpniecisko pārkāpumu un finanšu summu daļa (attiecīgi 60 % un 75 %). Lielākā daļa krāpniecisko darbību (64 %) atklāta, izmantojot ES tiesību aktos paredzētās kontroles sistēmas. Tādējādi turpinās tendence, kas iezīmējusies kopš 2012. gada, taču ir arī pārsteidzošas pārmaiņas salīdzinājumā ar iepriekšējo plānošanas periodu (2000.–2006. g.), kad krāpnieciskos pārkāpumus atklāja gandrīz vienīgi krāpšanas apkarošanas izmeklēšanā un kriminālizmeklēšanā. Finanšu summu izteiksmē visievērojamākie rezultāti tika iegūti administratīvajās pārbaudēs (44 %), kriminālizmeklēšanās un krāpšanas apkarošanas dienestu veiktajā izmeklēšanā vai krāpšanas apkarošanas pārbaudes pasākumos (44 %). Par krāpšanas gadījumiem kopumā tiek ziņots desmit mēnešu laikā pēc to atklāšanas. Pārkāpumi vidēji tiek atklāti mazāk nekā trīs gadus pēc krāpniecisku darbību sākuma. Laikposmā no 2009. līdz 2013. gadam 12 % gadījumu, kad par pārkāpumiem tika ziņots kā par krāpnieciskiem, tika konstatēta krāpšana (2013. gadā šis skaitlis bija 11 %.). Izskatīšana tika izbeigta 4 % gadījumu. Attiecībā uz konstatētu krāpšanu Vācija, Polija un Itālija ziņoja par vislielāko skaitu pabeigtu procedūru. 5.2.2.3.Pirmspievienošanās politika — Pirmspievienošanās palīdzība (PAA) un Pirmspievienošanās palīdzības instruments (IPA) Salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu 2015. gadā ir samazinājies to pārkāpumu skaits IPA jomā, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem, un ar tiem saistītās summas. Rumānija ziņoja par pārkāpumiem IPA jomā, kas ir saistīti ar krāpšanu lauku attīstības programmā. Salīdzinājumā ar 2014. gadu ir palielinājies krāpniecisko pārkāpumu skaits un iesaistīto finanšu apjoms IPA jomā. Par vislielāko krāpniecisko pārkāpumu skaitu ziņojusi Turcija. Vislielākās krāpnieciskās summas reģistrētas saistībā ar pārrobežu sadarbību un lauku attīstību. 5.2.2.4.Komisijas tieši pārvaldīti izdevumi Komisijas tieši pārvaldītie izdevumi tiek analizēti, pamatojoties uz datiem Komisijas dienestu izsniegtajos atgūšanas rīkojumos. Saskaņā ar uzkrājumu grāmatvedības sistēmu (ABAC) 2015. gadā pieci iekasēšanas gadījumi tika klasificēti kā pārkāpumi, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem (proti, gadījumi, par kuriem tika ziņots OLAF). To summa bija 0,2 miljoni euro. 5.3.Pārkāpumi, par kuriem nav ziņots kā par krāpnieciskiem Komisijai 2015. gadā ziņoja par 20 888 pārkāpumiem, kas nav kvalificēti kā krāpnieciski (aptuveni par 41 % vairāk nekā 2014. gadā). Skaitļi ir palielinājušies divās dalītās pārvaldības jomās, bet palika nemainīgi ieņēmumu jomā un samazinājās pirmspievienošanās un tiešo izdevumu jomā. Saistītā finansiālā ietekme ir samazinājusies līdz aptuveni 2,58 miljardiem euro (par 7 % mazāk nekā 2014. gadā — sk. 5.3.2. punktu), kā redzams 2. tabulā. 2. tabula. Pārkāpumi, par kuriem 2015. gadā nav ziņots kā par krāpnieciskiem *Aprēķinā iekļautas paziņotās aplēstās summas.

Visu to pārkāpumu sadalījums pa dalībvalstīm un budžeta jomām, par kuriem 2015. gadā ziņoja kā par tādiem, kas nav krāpnieciski, sniegts 2. pielikumā. 5.3.1.Ieņēmumi Pārkāpumu skaits, par kuriem 2015. gadā ziņots kā par krāpnieciskiem (4492), ir par 1 % mazāks nekā piecu gadu vidējais rādītājs (4515 no 2011. līdz 2015. gadam). Aplēstā un konstatētā summa (349 miljoni euro) 2015. gadā ir par 1 % lielāka nekā tās piecu gadu vidējais rādītājs (347 miljoni euro). Ar krāpšanu nesaistīti pārkāpumi galvenokārt tika atklāti pēcmuitošanas kontrolē (54 % no pārkāpumu skaita un 56 % no summām). Citas svarīgas ar krāpšanu nesaistītu pārkāpumu atklāšanas metodes 2015. gadā bija: brīvprātīga atzīšanās (16 % no pārkāpumu skaita un 15 % no summām); muitas pārbaudes, preču atmuitošanas laikā (13 % no pārkāpumu skaita un 12 % no summām). Krāpšana un pārkāpumi naudas izteiksmē 2015. gadā visvairāk bija saistīti ar saules paneļiem. Daudzos gadījumos pārkāpumi, kas saistīti ar saules paneļiem, tika atklāti pēc OLAF izdotajiem paziņojumiem par savstarpēju palīdzību. Tas parāda, cik svarīgas ir izmeklēšanas, ko vada OLAF, lai atklātu pārkāpumus darījumos ar konkrētu veidu precēm (piem., nepareizi kombinētās nomenklatūras (KN) kodi vai preču izcelsme, izvairīšanās no antidempinga maksājumiem). 5.3.2.Izdevumi To pārkāpumu skaita pieaugums, par kuriem netika ziņots kā par krāpnieciskiem, attiecas uz galvenajām ES budžeta izdevumu jomām (lauksaimniecība un kohēzijas politika). Pārkāpumu skaits pirmspievienošanās un tiešo izdevumu jomā ir samazinājies. Šāda pieauguma apmērs ir skaidrojams ar tādu pārkāpumu lielo skaitu, par kuriem ziņoja Spānija kohēzijas politikas jomā. Tie ir 36 % no visiem 2015. gadā ziņotajiem pārkāpumiem. Par šo pieaugumu liecina attiecīgo finanšu summu ievērojams palielinājums. Arī Īrija ziņoja par neierasti lielu skaitu pārkāpumu, no kuriem vairums attiecās uz laikposmu no 2000. līdz 2006. gadam. Valstu iestādes pārbaudīja visus atklātos pārkāpumus un veica koriģējošus pasākumus, lai aizsargātu ES finansiālās intereses. 5.4.Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF)veikto darbību rezultāti OLAF 2015. gadā ierosināja 219 izmeklēšanas. Tajā pašā periodā tika izbeigtas 304 izmeklēšanas un izdoti 364 ieteikumi. OLAF nosūtīja valstu iestādēm 98 ieteikumus par tiesvedības ierosināšanu un ieteica atgūt aptuveni 888,1 miljonu euro, no kuriem aptuveni 97,9 miljoni euro bija saistīti ar ieņēmumiem, bet 790,2 miljoni euro — ar izdevumiem (sk. 3. tabulu). 3. tabula. Summas, ko ieteicams atgūt 2015. gadā pēc OLAF veiktajām izmeklēšanām 6.ATGŪŠANA UN CITI NOVĒRŠANAS UN KORIĢĒJOŠI PASĀKUMI Sīka informācija par atgūtajiem līdzekļiem, finanšu korekcijām un citiem preventīviem un koriģējošiem pasākumiem (maksājumu apturēšana un atlikšana) ir publicēta Komisijas ziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Revīzijas palātai (ERP) par ES budžeta aizsardzību. Šajā ziņojumā par šo tēmu vairs netiks sniegta papildu informācija. 7.SECINĀJUMI UN IETEIKUMI Dalībvalstīm ir ļoti svarīga loma, lai nodrošinātu, ka ES finanšu intereses tiek pienācīgi aizsargātas. Tā kā dalībvalstis saņem, pārvalda vai tērē lielāko daļu ES budžeta līdzekļu, tām arī ir īpaša atbildība nodrošināt, ka tiek pienācīgi piemēroti un ievēroti pareizas finanšu pārvaldības principi. Dalībvalstu pienākums ir nodrošināt, ka tiek pienācīgi atklāta un novērsta krāpšana un pārkāpumi, kas var apdraudēt ES finanšu intereses, un krāpšanas gadījumā attiecīgās personas tiek sauktas pie atbildības.

Attiecībā uz vairākām iepriekšējos gados uzsāktām Komisijas un dalībvalstu iniciatīvām 2015. gads bija konsolidācijas gads. Lai gan ir pavirzījušās uz priekšu sarunas par tādiem stratēģiskiem jautājumiem kā EPPO, pārliecinoši rezultāti vēl nav sasniegti. Citās jomās, īpaši budžeta ieņēmumu daļā, 2015. gadā tika veikti būtiski pasākumi, lai pastiprinātu ES finanšu interešu aizsardzību. 7.1.Ieņēmumi Līdz ar Regulas (ES) 2015/1525 pieņemšanu ir pilnveidots pašreizējais regulējums attiecībā uz muitas pārkāpumu atklāšanu un izmeklēšanu ES un valstu līmenī, ievērojami nostiprinot OLAF un valstu muitas iestāžu analītiskās spējas krāpniecisku darbību atklāšanā. Šajā kontekstā pārkāpumu atklāšanai tradicionālo pašu resursu jomā piemīt neliela lejupslīdes tendence, ko daļēji ietekmē 2014. gadā atklāto pārkāpumu lielās summas. Pārkāpumu un krāpšanas atklāšana saistībā ar saules paneļiem (no kuriem vairums tika atklāti, izmantojot OLAF izdotos paziņojumus par savstarpēju palīdzību) apliecina: OLAF veikto izmeklēšanu nozīmīgumu pārkāpumu atklāšanā darījumos ar konkrētu veidu precēm; un pievienoto vērtību, ko cīņā pret krāpšanu var sniegt sadarbība ES līmenī. Muitas kontroles stratēģija ir dažādu kontroles veidu kombinācija. Pēcmuitošanas kontroles ir visefektīvākā atklāšanas metode gan atklāto gadījumu skaita izteiksmē, gan konstatēto summu izteiksmē. Tomēr pārbaudes, ko veic preču muitošanas posmā, un pārbaudes, ko veic krāpšanas apkarošanas dienesti, ir būtiskas, lai atklātu konkrētus krāpšanas veidus un jaunus krāpšanas modeļus. Daudzās dalībvalstīs budžeta ierobežojumu dēļ ir samazināts to darbinieku skaits, kuri ir atbildīgi par pārbaudēm. Dažās dalībvalstīs muita darbojas ar ārkārtīgi nelielu skaitu darbinieku. Pārbaužu samazināšana var veicināt iekšēji vērstas tirdzniecības plūsmas, bet tas būtu uz efektīvu pārbaužu un ES finanšu interešu aizsardzības rēķina. 1. ieteikums Ņemot vērā pašreizējos budžeta ierobežojumus, dalībvalstis: tiek aicinātas rast pareizo līdzsvaru starp tirdzniecības veicināšanu un ES finanšu interešu aizsardzību, kas ir arī valstu interesēs, ņemot vērā valstu iekasēto nodokļu apjomu no importa un to, ka dalībvalstīm tiek piešķirta kompensācija par tradicionālo pašu resursu iekasēšanu; tiek aicinātas apmainīties ar pieredzi par gadījumiem, kad muitas iestādes īpaši sekmīgi atklājušas krāpšanu vai pārkāpumus, atmuitojot preces; tiek aicinātas iekļaut risku pārvaldībā informāciju, ko tās saņēmušas no citām dalībvalstīm vai Komisijas dienestiem, izmantojot CRMS, AFIS vai OWNRES sistēmas, un papildināt valstu kopas, ko izmanto risku pārvaldīšanas nolūkiem; tiek aicinātas cieši sadarboties un veikt informācijas par pēcmuitošanas kontroli/revīzijām pārrobežu apmaiņu, un novērst ar krāpšanu saistītas tirdzniecības novirzīšanu no vienas dalībvalstis uz citu. Lemjot par to, kuri uzņēmumi ir jāpārbauda, uzmanība būtu jāvērš uz tiem, kas ir dibināti vienā valstī, bet visu importu atmuito citu dalībvalstu muitas birojos. Par pārkāpumu atklāšanas nozīmīgāku avotu 2015. gadā kļuva „brīvprātīgas atzīšanās”. Ņemot vērā šo faktu, brīvprātīgo atzīšanos rezultāti būtu jāņem vērā stratēģiju turpmākajā plānošanā, īpaši pēcmuitošanas kontroles stratēģiju plānošanā, kā arī kontroles stratēģiju pielāgošanas procesā, lai nākotnē varētu uzraudzīt tos uzņēmējus, kuri veikuši pašnovērtējumu. Galvenokārt ir pilnībā jāņem vērā muitas vērtības ex post korekcijas. 2. ieteikums Ņemot vērā brīvprātīgas atzīšanās gadījumu arvien lielāku skaitu un ar tiem saistītās summas, dalībvalstīm tiek atgādināts, ka tām ir jāpielāgo savas muitas kontroles stratēģijas, ņemot vērā brīvprātīgo atzīšanos rezultātus, dalībvalstis tiek aicinātas: pielāgot darbinieku skaita un resursu ikgadējo plānošanu, lai varētu veikt ex post pārbaudi attiecībā uz informāciju, kas saņemta brīvprātīgu atzīšanos rezultātā; ņemt vērā muitas risku pārvaldīšanu un vajadzības gadījumā kontroles plānos ņemt vērā pārkāpumu veidus, kuri atklājas brīvprātīgās atzīšanās; paplašināt muitas kontroli, attiecinot to uz citiem ekonomikas dalībniekiem, kuri veic uzņēmējdarbību vai darbības, kas ir identiskas/pielīdzināmas darbībām, par kurām sniegtas brīvprātīgas atzīšanās. 7.2.Izdevumi Izdevumu jomā pēdējos piecos gados paziņoto krāpniecisko pārkāpumu skaita svārstības ir grūti interpretēt. Lai gan atklāto pārkāpumu skaits pēdējos trīs gados ir saglabājies samērā stabils, attiecīgās summas tomēr ir regulāri palielinājušās. Ir ievērojama atšķirība starp a.izdevumu programmām, kas ir daudzgadu programmas, un attiecībā uz kurām atklāšanas līmeni ietekmē to cikliskums; un b.tiešajiem maksājumiem un tirgus atbalstu (lauksaimniecības politika), kur maksājumus un darbības ietekmē to cikliskums, un krāpšanas vai pārkāpumu atklāšanā laika gaitā ir vērojama noteikta konsekvence un stabilitāte. Krāpšanas atklāšanas prakse dalībvalstīs vēl joprojām atšķiras. To dalībvalstu skaits, kuras atklāj un ziņo par krāpniecisku pārkāpumu ievērojamu skaitu, ir palielinājies, apliecinot to apņemšanos cīnīties pret krāpšanu, kas apdraud ES finanšu intereses.

Komisiju joprojām satrauc dažu valstu ziņotais nelielais iespējamo krāpniecisko pārkāpumu skaits. Dažu dalībvalstu progress, kas tika minēts 2014. gada ziņojumā, 2015. gadā ir apstājies vai pat tika novērots regress. Kaut gan ziņošanas par pārkāpumiem kvalitāte ir apmierinoša, to tomēr varētu uzlabot, lai būtu iespējams veikt saistīto parādību padziļinātu analīzi. 3. ieteikums Dalībvalstis tiek aicinātas vēl vairāk uzlabot kvalitātes kontroli attiecībā uz informāciju, ko sniedz ar pārkāpumu pārvaldības sistēmas (IMS) starpniecību, it īpaši saistībā ar šādiem informācijas veidiem: - atklāto pārkāpumu apraksts; - attiecīgās prioritārās jomas; - tādu projektu/darbību lokalizēšana, kuras ietekmē krāpšana vai pārkāpumi. Tā kā dažas dalībvalstis ziņo par ļoti nelielu skaitu krāpniecisku pārkāpumu, it īpaši saistībā ar tām piešķirto līdzekļu apjomu, Komisija iesaka šīm dalībvalstīm pastiprināt darbu pie krāpšanas gadījumu atklāšanas un/vai ziņošanas par tiem: • lauksaimniecībā: Somija, Austrija un Apvienotā Karaliste; • kohēzijas politikā: Spānija, Francija un Lietuva. Vadošo iestāžu un maksātāju iestāžu nozīme krāpšanas atklāšanā kopš 2012. gada ir palielinājusies, un nākamajos gados būtu jāturpina to uzlabot saskaņā ar jauno regulējumu 2014.–2020. gadam. Komisija uzskata, ka to nozīmi varētu vēl pastiprināt, ja šīs iestādes sistemātiski izmantos atbilstošus IT rīkus. 4. ieteikums • Ņemot vērā pārvaldīto darbību sarežģītību un attiecīgo saņēmēju lielo skaitu, dalībvalstis (vadošās iestādes / maksājumu aģentūras un revīzijas/kontroles iestādes) tiek aicinātas plānot un koncentrēt revīzijas un kontroles pasākumus, pamatojoties uz riska analīzi un IT rīkiem, kuri darbojas. • Komisija ir izstrādājusi un nodevusi dalībvalstu rīcībā tādas sistēmas un rīkus kā Arachne, IMS un krāpšanas riska novērtēšanas rīks. Komisija mudina dalībvalstis sistemātiskāk un efektīvāk izmantot šīs sistēmas un rīkus, ja vien tām jau nav pieejamas citas, salīdzināmas alternatīvas. 1. PIELIKUMS — Pārkāpumi, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem To pārkāpumu skaits, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem pārkāpumiem, mēra dalībvalstu darba rezultātus krāpšanas un citu tādu nelikumīgu darbību novēršanā, kas apdraud ES finansiālās intereses. Līdz ar to pieejamos rādītājus nevajadzētu interpretēt kā krāpniecības līmeņa rādītājus dalībvalstu teritorijās. Kopsummas atšķiras no 1. tabulas, jo 1 pielikumā nav iekļautas trešās valstis (pirmspievienošanās) un tiešie izdevumi.

2. PIELIKUMS — Pārkāpumi, par kuriem nav ziņots kā par krāpnieciskiem