[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 19.6.2007 COM(2007) 337 galīgā redakcija Priekšlikums PADOMES LĒMUMAM par nostāju, kas Kopienai jāpieņem ĀKK un EK Ministru padomē attiecībā uz finansējuma kārtības pārskatīšanu eksporta ieņēmumu īstermiņa svārstībām (ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma II pielikuma 3. nodaļa) (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS Ievads ĀKK un EK partnerattiecību nolīgumā, kas parakstīts 2000. gada 23. jūnijā Kotonū[1] un pārskatīts 2005. gada 25. jūnijā Luksemburgā[2] (turpmāk tekstā „Kotonū nolīgums”), puses atzina, ka eksporta ieņēmumu nestabilitāte var nelabvēlīgi ietekmēt ĀKK valstu attīstību un apdraudēt to attīstības mērķu izpildi. Lai samazinātu eksporta ieņēmumu nestabilitātes nelabvēlīgo ietekmi, atbilstoši minētā nolīguma 68. panta 1. punktam tika izveidota papildu atbalsta sistēma (turpmāk tekstā „FLEX”). Tomēr, šķiet, ka dažādas metodikas un darbības problēmas neļauj FLEX instrumentam sasniegt visus nospraustos mērķus, un ĀKK valstis 2005. gada janvārī iesniedza priekšlikumu grozījumiem[3]. Tā kā šos grozījumus nevarēja ņemt vērā Kotonū nolīguma piecu gadu pārskatīšanā, tika panākta vienošanās, ka Komisija un ĀKK grupa šo priekšlikumu izskatīs vēlāk[4]. Komisija piekrīt vērtējumam par atsevišķām FLEX instrumenta nepilnībām (tomēr ne vienmēr atbalsta ĀKK grupas ieteiktos risinājumus), tāpēc nepieciešama nopietna pārskatīšana, lai palīdzētu labāk īstenot iepriekš minētajā 68. pantā noteiktos mērķus. Jāpārskata gan atbilstības kritēriji, gan tehniskie aspekti, kuru mērķis ir precizēt izmantotos rādītājus, kā arī FLEX fonda atbrīvošanas termiņš un pretcikliskais raksturs. Saskaņā ar Kotonū nolīguma 100. pantu II pielikumu var pārskatīt ar ĀKK un EK Ministru padomes lēmumu. Šajā sakarā Komisija iesaka Padomei un dalībvalstīm pilnvarot Komisiju vest sarunas ar ĀKK grupu par FLEX sadarbības instrumenta pārskatīšanu. 1. Ierosinātās pārskatīšanas mērķis Kotonū nolīguma 68. panta 2. punktā noteiktais atbalsta mērķis eksporta ieņēmumu īstermiņa svārstību gadījumos ir „… aizsargāt sociāli ekonomiskās reformas un politikas, kuras varētu negatīvi ietekmēt [eksporta] ieņēmumu samazināšanās, un novērst eksporta ieņēmumu nestabilitātes nelabvēlīgo ietekmi, īpaši no lauksaimniecības un kalnrūpniecības produktiem ...”. FLEX instrumenta mērķis tātad ir nevis tieši kompensēt eksporta ieņēmumu zaudējumus, bet gan novērst to negatīvo ietekmi uz ekonomikas potenciālu un aizsargāt sociālo jomu izdevumus. Pirmajos FLEX instrumenta piemērošanas gados konstatētas dažādas metodikas un darbības problēmas. Šīs problēmas ievērojami samazina instrumenta efektivitāti. Instruments ievērojami zaudē savu pretciklisko ietekmi, jo tā īstenošana ir ļoti laikietilpīga. Turklāt FLEX tiek finansēts no B finansejuma neparedzētām vajadzībām[5], kas 9. EAF gadījumā pēc tam, kad B finansējuma līdzekļi bija izsmelti, radīja sarežģījumus FLEX atbalsta saņemšanai. Tāpēc ir padziļināti jāpārskata FLEX īstenošanas trīs pamatelementi, t.i., atbilstības kritēriji, fonda aprēķina un mobilizēšanas metode un finansēšanas avots. 2. Atbilstības kritēriji PAšLAIK SAISTīBā AR PIEKļUVI FLEX IR NOTEIKTI DIVI ATBILSTīBAS KRITēRIJI, KURUS PIEMēRO KUMULATīVI: VIENS ATTIECAS UZ EKSPORTA IEņēMUMU SVāRSTīBāM, BET OTRS – UZ TEORēTISKO IETEKMI UZ VALSTS BUDžETA DEFICīTU. ŠIE DIVI KRITēRIJI RADA INTERPRETāCIJAS PROBLēMAS, KAS PAMATO TO PāRSKATīšANU, TAJā PAT LAIKā NEAPšAUBOT TO PAMATā ESOšO FILOZOFIJU. 2.1. To valstu skaita paplašināšana, uz kurām attiecas īpašais režīms Pašlaik pirmais FLEX atbilstības kritērijs ir šāds[6]: „ja zaudēti 10 % eksporta ieņēmumu (vismazāk attīstīto valstu, valstu, kurām ir tikai sauszemes robežas, un salu valstu gadījumā — 2 %) par precēm salīdzinājumā ar ieņēmumu vidējo aritmētisko pirmajos trijos gados no pirmajiem četriem gadiem pirms piemērošanas gada; vai ja zaudēti 10 % (vismazāk attīstīto valstu, valstu, kurām ir tikai sauszemes robežas, un salu valstu gadījumā — 2 %) par visiem eksportētajiem lauksaimniecības vai kalnrūpniecības produktiem salīdzinājumā ar ieņēmumu vidējo aritmētisko pirmajos trijos gados no pirmajiem četriem gadiem pirms piemērošanas gada valstīs, kur ieņēmumi par lauksaimniecības vai kalnrūpniecības produktiem dod vairāk nekā 40 % no kopējiem eksporta ieņēmumiem no precēm .” Kotonū nolīguma pārskatīšanas laikā to valstu skaits, uz kurām attiecas īpašais režīms, līdzko eksporta ieņēmumu zaudējumi sasniedz 2 %, tika paplašināts arī uz valstīm, kuras „pārcietušas konfliktus un dabas katastrofas” (Kotonū nolīguma 68. panta 3. punkts). Ierosina pielāgot Kotonū nolīguma II pielikuma 9. pantu, lai atspoguļotu to valstu definīcijas paplašināšanu, kuras izpilda atbilstības kritērijus, ja eksporta ienākumu zaudējumi sasniedz 2 %, uz valstīm, kuras pārcietušas konfliktus un dabas katastrofas. 2.2. Pārskata periods Pārskata periods, kas pašlaik tiek izmantots eksporta ieņēmumu svārstību aprēķinam, ir no N-4 līdz N-2 gadam. Ierosināts gadu pirms (N-1) piemērošanas gada (N) iekļaut pārskata periodā , jo šo informāciju partnervalstīm ir jāsniedz jebkurā gadījumā. Turklāt, ņemot vērā svārstību periodiskumu, pārskata periodā var iekļaut „galējus” rādītājus, tādējādi neatspoguļojot tendenci. Skaitliski piemēri attiecībā uz N-4, N-3, N-2, N-1, N gadu: - 50, 53, 92, 59, 62 = pozitīva tendence, bet valsts atbilst FLEX, jo aplūkotais vidējais rādītājs (N-4, N-3, N-2) ir 65 un eksports piemērošanas gadā ir zemāks par šā vidējā lieluma 98 %. - 50, 41, 53, 56, 48 = negatīva svārstība attiecībā uz tendenci, bet valsts neatbilst FLEX, jo aplūkotais vidējais rādītājs (N-4, N-3, N-2) ir 48 un eksports piemērošanas gadā ir augstāks par šā vidējā lieluma 98 %. ĀKK grupa ierosināja ņemt vērā 6 gadu pārskata periodu, no kura izslēdz lielāko un mazāko vērtību. Šis priekšlikums uzsver strukturālās tendences, taču instrumenta mērķis ir drīzāk risināt šīs vispārējās tendences īslaicīgas svārstības. Ierosināts piemērot Kotonū nolīguma II pielikuma 9. pantu, lai par pārskata periodu uzskatītu četrus gadus pirms piemērošanas gada un no aprēķina izslēgtu tos gadus, kuros ir „galējās” vērtības, t.i., kuros eksporta ieņēmumi visvairāk atšķiras no vidējiem rādītājiem[7]. 2.3. Izmantotā valūta Līdz šim eksporta ieņēmumu zaudējumi tiek sistemātiski aprēķināti euro. To valstu, kuru valūta ir saistīta ar ASV dolāru vai citu konvertējamo valūtu, un/vai to valstu, kurās tirdzniecības lielākā daļa ir konvertējamā valūtā, kas nav euro, inflācijai un valūtas kursa izmaiņām var būt būtiska ietekme uz atbilstību. Piemēram, Sentlūsija, kuras valūtai — austrumkarību dolāram — jau 30 gadus ir noteikts valūtas kurss ar ASV dolāru un kura starptautiskā tirdzniecībā galvenokārt izmanto ASV dolārus, 2004. gadā neizpildītu atbilstības kritērijus, ja dati būtu rēķināti vietējā valūtā. Ierosināts eksporta ieņēmumu svārstības analizēt vietējā valūtā, kurai veikta inflācijas korekcija (patēriņa preču indekss vai iekšzemes kopprodukta deflators). Ierosināts Kotonū nolīguma II pielikuma jaunajam 9.a pantam pievienot punktu ar atsauci uz valūtas izvēli. 2.4. Otrā atbilstības kritērija atcelšana Otrais atbilstības kritērijs papildu resursu piešķiršanai attiecas uz gadījumiem, „ja par 2 % pasliktinājies attiecīgajam gadam plānotais vai nākamajam gadam prognozētais budžeta deficīts”[8]. Lai varētu aprēķināt eksporta ieņēmumu zaudējumu teorētisko ietekmi uz valsts budžetu, vienkāršotā veidā tiek pieņemts, ka eksporta ieguldījuma proporcija valsts budžetā ir tāda pati kā IKP. Tādējādi budžeta deficīta pasliktināšanās pēc eksporta ieņēmumu zaudējumiem tiek novērtēta, piemērojot šādu formulu: „ Budžeta deficīta pasliktināšanās = eksporta ieņēmumu zaudējumu vērtība Nx gadā (ieņēmumu vidējā proporcija / N-4, N-3, N-2 gadu IKP) ” (2005. gada FLEX darbības vadlīnijas). ĀKK valstis, kā arī Komisija 2004. gada priekšlikumā apšaubīja šā kritērija nepieciešamību. Proti, ir vairāki iemesli, lai no tā atteiktos: - eksporta ieņēmumu zaudējumu ietekmi uz valsts budžetu (un līdz ar to uz budžeta līdzekļiem, lai turpinātu attīstības politiku) ir grūti noteikt. Eksporta nozares struktūra (privātā/valsts, koncentrēta vai nē utt.) un nodokļu sistēma katrā valstī ir ļoti atšķirīga. Eksporta ieņēmumu zaudējumi N gadā var ietekmēt N gada vai N+1 gada budžetu atkarībā no nodokļu sistēmas un no tā brīža fiskālajā gadā, kad īstenojas eksporta ieņēmumu zaudējumi. Tāpat arī makroekonomikas pārvaldes kvalitātei un valsts finanšu vadības stingrībai būs ietekme uz budžetu, tāda ārēja trieciena gadījumā kā eksporta ieņēmumu svārstības. Eksporta ieņēmumu nestabilitātes patiesā ietekme uz reālo budžeta situāciju tātad būtiski atšķiras atkarībā no valsts apstākļiem, un pašreizējā piekļuve varētu šķietami veicināt valsts finanšu mazāk stingru pārvaldi; - patvaļīga 2 % deficīta pasliktināšanās izvēle pazemina rezultātus; Valstij, kurai plānotais deficīts jau ir nozīmīgs, neskatoties uz vienādiem rādītājiem, būs grūtāk piekļūt FLEX nekā valstij, kuras plānotais deficīts nav tik augsts[9]; - deficīta prognozēšanas rādītāji, pēc kuriem tiek veikts atbilstības aprēķins, var būt ļoti atšķirīgi no galīgajiem rādītājiem. Tādēļ ierosināts svītrot otro atbilstības kritēriju, kas noteikts Kotonū nolīguma II pielikuma 9. pantā. 2.5. Klauzulas pievienošana pirmajam atbilstības kritērijam Tomēr līdz ar piešķiršanas otrā kritērija atcelšanu nedrīkst veidoties tādu ar FLEX saistīto finanšu atbalstu skaita palielināšanās, kuri attiecas uz salīdzinoši zemām summām un neveicina valsts makroekonomikas stabilitāti un tās spēju turpināt savas sociāli ekonomiskās reformas un politikas. Lai mēs savu atbalstu koncentrētu uz valstīm, kuras visvairāk skāruši eksporta ieņēmumu zaudējumi, ierosināts pielāgot Kotonū nolīguma II pielikuma 9. pantu, lai iejauktos tikai tajos gadījumos, kad eksporta ieņēmumu zaudējumi pārsniedz 0,7 % no IKP[10]. 2.6. Secīgu gadu skaits Pašlaik valstij FLEX instruments var būt pieejams četrus secīgus gadus[11]. Ierosināts pielāgot Kotonū nolīguma II pielikuma 9. panta 2. punktu, lai tiesības uz FLEX saņemšanu samazinātu līdz trīs secīgiem gadiem un tādējādi saglabātu tā atbilstību Kotonū nolīguma 68. pantam, kurš attiecas uz „eksporta ieņēmumu īstermiņa svārstībām”, nevis to pazemināšanās strukturālām tendencēm. 3. FLEX aprēķina un mobilizācijas veids 3.1. Ietekme uz budžetu Gadījumā, kad ĀKK valsts izpilda atbilstības kritērijus, maksimālais FLEX finanšu atbalsts (ko ierobežo attiecīgās valsts B finansejuma fondu pieejamība – skatīt turpmāk 4. punktu) pašlaik atbilst plānotā budžeta deficīta prognozētajam pasliktinājumam. Tā kā problēma tiek risināta aplinkus, „budžeta deficītu” izmantojot kā atsauces punktu (skatīt 2.5. punktu), būtu apdomīgāk ņemt vērā ietekmi un budžetu, nevis tā deficītu. Lai vairāk koncentrētu FLEX intervenci valstīs, kuras nav tik labi nodrošinātas, lai pretotos eksporta ieņēmumu svārstībām, un jo īpaši valstīs, kuru centrālās valdības ieņēmumi, neieskaitot subsīdijas, ir salīdzinoši zemi, ierosināts noteikt intervences griestus valstīm, kuru attiecīgo ieņēmumu daļa IKP ir augstāka par ĀKK valstu vidējo rādītāju. Ierosināts Kotonū nolīguma II pielikumam pievienot 9.a pantu, lai no jauna formulētu atbalsta apjoma aprēķinu un to ierobežotu ar teorētisko ietekmi uz budžeta, ko definē šādi: „ Teorētiskā ietekme uz budžetu = eksporta ieņēmumu zaudējumu vērtība N gadā reizināta ar vidējo attiecību N-4, N-3, N-2 un N-1 gada „ieņēmumi/IKP”, neņemot vērā galējo vērtību un nosakot šīs attiecības lieluma maksimālo robežu uz 25 % ”, ieņēmumi ir valūtā, kas ir centrālās valdības ieņēmumu, neieskaitot subsīdijas, valūta. Eksporta ieņēmumu zaudējumu vērtību aprēķina vietējā valūtā, veicot inflācijas līmeņa korekciju, kas ir atšķirība starp N gada ieņēmumiem un N-4, N-3, N-2 un N-1 gada ieņēmumu, neņemot vērā galējo vērtību, vidējo aritmētisko lielumu. Eksporta ieņēmumu zaudējumu vērtību pēc tam konvertē euro pēc N gadā piemērotā valūtas kursa. 3.2. Finanšu atbalsta atbrīvošanas kārtība Pašlaik īstenošana notiek diferencētā veidā, atkarībā no tā, vai attiecīgā valsts atbilst budžeta atbalsta kritērijiem vai nē. a) Valstis, kuras saņem budžeta atbalstu Valstis, kuras atbilst budžeta atbalsta kritērijiem, saņem finanšu atbalstu vispārēja budžeta atbalsta veidā, lai kompensētu eksporta ieņēmumu zaudējumus, kas atbilst FLEX mērķiem. Tomēr maksājumu termiņu varētu samazināt. Jau pastāv avansa sistēma ne vairāk kā 80 % apmērā no finanšu atbalsta iespējamās summas[12]. Šo sistēmu pašlaik izmanto nepietiekami, jo īpaši tāpēc, ka parasti eksporta ieņēmumu galīgā statistika atšķiras tikai nedaudz vai nemaz neatšķiras no provizoriskās statistikas, uz kuras pamata šos avansus varētu izmaksāt. Ierosināts piemērot Kotonū nolīguma II pielikuma 10. pantu, lai avansu izmaksa kļūtu sistemātiska un šā avansa maksimālo summu palielinātu līdz 100 % no iespējamās summas. Varētu noteikt šādu kārtību: termiņš FLEX pieprasījumam N+1 gada pirmajā pusē, EAF komitejas lēmums un atbrīvošana tā paša gada otrajā pusē vai vēlākais N+2 gada sākumā. Iespējamās pārmaksas (ja galīgā statistika norāda, ka eksporta ieņēmumu zaudējumi nebija tik lieli) atmaksās vēlāk, nākamo budžeta atbalsta apjomu samazinot par attiecīgo summu. b) Valstis, kuras nesaņem budžeta atbalstu Valstīm, kurām nav paredzēts budžeta atbalsts, summu pievieno valsts nacionālajai indikatīvajai programmai (NIP) jaunajiem projektiem un programmām vai papildina esošos projektus un programmas. FLEX finanšu atbalsts šīm valstīm tieši neveicina makroekonomikas stabilizāciju un tam nav pretcikliska iezīme. Ņemot vērā, ka projektu avansu pārvaldība ir sarežģīta, nav ieteicams avansa principu attiecināt uz valstīm, kas neatbilst budžeta atbalsta kritērijiem, un vēlams sagaidīt eksporta ieņēmumu galīgo statistiku, pirms uzsākt FLEX finanšu atbalsta piešķiršanu. Turpretim vajadzētu censties FLEX izmantot vairāk, lai novērstu eksporta ieņēmumu nestabilitātes nelabvēlīgo ietekmi un tādējādi veicināt sistemātiskāku tādu citu mehānismu izmantošanu, kas minēti Kotonū nolīguma 68. panta 5. punktā: „ Kopiena sniedz arī atbalstu uz tirgu balstītām apdrošināšanas sistēmām, kas paredzētas ĀKK valstīm, kuras cenšas aizsargāt sevi pret eksporta ieņēmumu svārstību risku .” Ierosināts pielāgot Kotonū nolīguma II pielikuma 9. pantu, lai pievienotu atsauci uz tirgu balstītām apdrošināšanas sistēmām, kas paredzētas, lai aizsargātos pret eksporta ieņēmumu svārstību risku. 3.3. Valstis, kurām nav Stratēģijas dokumenta (VSD), un īpaši gadījumi FLEX galvenais mērķis ir aizsargāt sociāli ekonomiskās reformas un politikas, kuras varētu negatīvi ietekmēt eksporta ieņēmumu samazināšanās . Tas iepriekšparedz, ka šim eksporta ieņēmumu samazinājumam ir eksogēna izcelsme un ka esošā valdība īsteno reformu politiku, kuras mērķis ir uzlabot iedzīvotāju labklājību. Attiecībā uz „īpašiem” gadījumiem (piemēram, valstis, kurām nav parakstīta VSD, valstis, kurām saskaņā ar Kotonū nolīguma 96. un 97. pantu piemēro atbilstošus pasākumus), šie pieņēmumi ne vienmēr ir pārbaudīti. Piekļuvei FLEX mehānismam vajadzētu saskanēt ar Padomes veikto politiskās situācijas novērtējumu. Tādēļ ierosināts Padomes lēmumos par atbilstošiem pasākumiem attiecībā uz partnervalsti saskaņā ar politisko dialogu, kas paredzēts Kotonū nolīgumā, sistemātiski ņemt vērā FLEX. 4. „FLEX” finansējuma izveidošana FLEX intervences apjomu agrāk būtiski ietekmēja tas apstāklis, ka FLEX finanšu atbalsta summas ierobežoja B asignējumu fondu apjoms un pieejamība. Tādējādi piemērošanas gadā 2004. no potenciālās, kopējās 193,6 miljonu euro summas tika izmaksāti tikai 10,6 miljoni euro. No 2003. līdz 2005. gadam potenciālās vajadzības tika nosegtas 21,5 % apjomā, lielāko apjomu — 28 % sasniedzot 2003. gadā (tika izmaksāti 81,5 miljoni euro). Pēc Kotonū nolīguma pārskatīšanas tagad ir iespējams papildināt B finansējumu saskaņā ar „jaunām vajadzībām”[13]. Summas, kas 10. EAF atvēlētas valstu sadarbībai, tomēr nedod iespēju pilnībā nosegt FLEX vajadzības līdz maksimālajai teorētiskajai ietekmei uz budžetu (skat. 3.1. punktu)[14]. Tas nozīmē, ka jāatrod objektīvs, vienots un caurskatāms veids, lai ierobežotu B finansējuma fonda daļu, kas paredzēta FLEX instrumentam. Piedāvātais risinājums ir noteikt maksimālo gada pabalsta summu FLEX ietvaros visām ĀKK valstīm, kā to piemērošanas gadiem 2005. un 2006 ierosināja vidus termiņa pārbaudes laikā. Tā kā ir pieejamas 10. EAF B finansējuma rezerves, ir ierosināts pārāk nepalielināt FLEX fonda pieejamību saistībā ar 10. EAF. Lai ņemtu vērā svārstības no viena gada uz nākamo, tiek ierosināts FLEX piešķirt pamatfinansējumu 80 miljonu euro apmērā, ko var paaugstināt lielākais līdz 100 miljoniem euro tajos gadījumos, kad potenciālās atbalsta summas būtu īpaši lielas un kad seguma līmenis būtu zem 33 % no potenciālajām summām. Šis finansējums nosedz apmēram 35 līdz 45 % no lēstajām faktiskajām vajadzībām pēdējo trīs gadu laikā, šā seguma pakāpe ir tuva, kā seguma pakāpe Kopienas cukura sektora reformas seku likvidēšanas izdevumiem ĀKK valstīs („cukura protokols”), arī maksimālā 9. EAF FLEX piešķirtā summa ir līdzīgā līmenī. Ja iespējamā FLEX atbalsta summa pārsniegtu ikgadējās dotācijas summu, valstis saņemtu finanšu atbalstu no FLEX proporcionāli to iespējamajai atbilstībai. Lai nepalēninātu visu procesu, N+1 gada laikā, pamatojoties uz provizoriskiem statistikas datiem, paredzēts paziņot summu budžeta atbalstam tām valstīm, kuras izpilda piešķiršanas kritērijus un kurām šīs summas varētu nekavējoties izmaksāt (Sk. iepriekš 3.3. punktu). Pārējām valstīm paredzētās summas paziņos, pamatojoties uz galīgajiem statistikas datiem. Ierosināts pievienot Kotonū nolīguma II pielikuma jaunajam 9.a pantam vienu rindkopu, ar ko apstiprina vispārēja ikgadēja FLEX finansējuma izveidi un tās piešķiršanu saskaņā ar vajadzībām. Tādēļ Komisija ierosina Padomei pieņemt šeit pievienoto lēmumu. Priekšlikums PADOMES LĒMUMAM par nostāju, kas Kopienai jāpieņem ĀKK un EK Ministru padomē attiecībā uz finansējuma kārtības pārskatīšanu eksporta ieņēmumu īstermiņa svārstībām (ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma II pielikuma 3. nodaļa) EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 300. panta 2. punkta otro daļu, ņemot vērā ĀKK un EK partnerattiecību nolīgumu[15], kas parakstīts 2004. gada 23. jūnijā Kotonū un pārskatīts Luksemburgā 2005. gada 25. jūnijā [16] (še turpmāk „ĀKK un EK partnerattiecību nolīgums”), ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, tā kā: (1) ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma 100. pantā noteikts, ka II, III, IV un V pielikumus var pārskatīt, pielāgot un/vai grozīt ar ĀKK un EK Ministru padomes lēmumu, pamatojoties uz ĀKK un EK Attīstības finansiālās sadarbības komitejas ieteikumu. (2) Kotonū nolīguma II pielikuma 3. nodaļas 11. pantā noteikts, ka šīs nodaļas noteikumi ir jāpārskata vēlākais pēc diviem darbības gadiem un pēc tam — pēc jebkuras puses pieprasījuma. (3) Atbalsta sistēma, kas paredzēta, lai samazinātu eksporta ieņēmumu nestabilitātes nelabvēlīgo ietekmi, pirmo reizi tika grozīta ar ĀKK un EK Ministru padomes 2004. gada 30. jūnija Lēmumu Nr. 2/2004[17]. (4) Luksemburgā 2005. gada 25. jūnijā parakstot ĀKK un EK pārskatīto partnerattiecību nolīgumu, puses sniedza kopīgu paziņojumu, norādot, ka „ĀKK-EK Ministru padome, piemērojot Kotonū Nolīguma 100. pantā ietvertos noteikumus, izskatīs ĀKK valstu priekšlikumus, kas attiecas uz Kotonū Nolīguma II pielikumu un saistīti ar eksporta ieņēmumu īstermiņa svārstībām (FLEX).”[18] (5) Jāizstrādā Kopienas nostāja ĀKK un EK Ministru padomē par ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma II pielikuma 3. nodaļas pārskatīšanu, kurā noteikta finansējuma kārtība eksporta ieņēmumu īstermiņa svārstībām, IR NOLEMUSI ŠADI. Vienīgais pants Kopiena ĀKK un EK Ministru padomē pieņems nostāju attiecībā uz finansējuma kārtības pārskatīšanu eksporta ieņēmumu īstermiņa svārstībām, pamatojoties uz ĀKK un EK Ministru padomes lēmuma projektu pielikumā. Nebūtiskus grozījumus šajā lēmuma projektā var veikt bez jauna Padomes lēmuma. Briselē, […] Padomes vārdā — priekšsēdētājs PIELIKUMS Projekts ĀKK UN EK MINISTRU PADOMES LĒMUMS attiecībā uz finansējuma kārtības pārskatīšanu eksporta ieņēmumu īstermiņa svārstībām (ĀKK un EK partnerattiecību nolīgums, II pielikuma 3. nodaļa) ĀKK UN EK MINISTRU PADOME, ņemot vērā parakstīto ĀKK un EK partnerattiecību nolīgumu[19], kas parakstīts 2004. gada 23. jūnijā Kotonū un pārskatīts Luksemburgā 2005. gada 25. jūnijā[20] (turpmāk tekstā „ĀKK un EK partnerattiecību nolīgums”), un jo īpaši tā 100. pantu, tā kā: (1) Valstis, kas parakstījušas ĀKK un EK partnerattiecību nolīgumu, atzīstot, ka eksporta ieņēmumu nestabilitāte var nelabvēlīgi ietekmēt ĀKK valstu attīstību, ir izveidojušas papildu atbalsta sistēmu, lai samazinātu eksporta ieņēmumu nestabilitātes nelabvēlīgo ietekmi, tostarp lauksaimniecības un kalnrūpniecības nozarē, un apstiprina, ka šā atbalsta mērķis ir aizsargāt sociāli ekonomiskās reformas un politikas, kuras ir apdraudētas ieņēmumu samazināšanās rezultātā, un novērst eksporta ieņēmumu nestabilitātes nelabvēlīgo ietekmi, īpaši no lauksaimniecības un kalnrūpniecības produktiem[21]. (2) Saskaņā ar ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma II pielikuma 11. pantu šā pielikuma 3. nodaļas noteikumus, kuri nosaka finansējuma kārtību eksporta ieņēmumu īstermiņa svārstībām, eksporta ieņēmumus pārskata vēlākais pēc diviem darbības gadiem un turpmāk — pēc jebkuras puses pieprasījuma. (3) Atbalsta sistēma, kas paredzēta eksporta ieņēmumu nestabilitātes nelabvēlīgās ietekmes samazināšanai, pirmo reizi tika grozīta ar ĀKK un EK Ministru padomes 2004. gada 30. jūnija Lēmumu Nr. 2/2004[22]. (4) Luksemburgā 2005. gada 25. jūnijā parakstot ĀKK un EK pārskatīto partnerattiecību nolīgumu, puses sniedza kopīgu paziņojumu, norādot, ka „ĀKK-EK Ministru padome, piemērojot Kotonū Nolīguma 100. pantā ietvertos noteikumus, izskatīs ĀKK valstu priekšlikumus, kas attiecas uz Kotonū Nolīguma II pielikumu un saistīti ar eksporta ieņēmumu īstermiņa svārstībām (FLEX).”[23] (5) Ir jāuzlabo finansējuma sistēmas darbība attiecībā uz eksporta ieņēmumu īstermiņa svārstībām, lai tā labāk atbilstu saviem mērķiem, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma II pielikuma 3. nodaļā izdara šādus grozījumus. 1. nodaļas 9. panta 1. punktu aizstāj ar šādu: „Atbilstības kritēriji 1. Tiesības uz papildu resursiem nosaka šādi: - ja zaudēti 10 % eksporta ieņēmumu (vismazāk attīstīto valstu, valstu, kurām ir tikai sauszemes robežas, salu valstu kā arī valstu, kas pārcietušas konfliktus un dabas katastrofas, gadījumā — 2 %) par precēm salīdzinājumā ar ieņēmumu vidējo aritmētisko pirmajos četros gados pirms piemērošanas gada, neņemot vērā galējo vērtību; vai - ja zaudēti 10 % eksporta ieņēmumu (vismazāk attīstīto valstu, valstu, kurām ir tikai sauszemes robežas, salu valstu kā arī valstu, kas pārcietušas konfliktus un dabas katastrofas, gadījumā — 2 %) par visiem eksportētajiem lauksaimniecības vai kalnrūpniecības produktiem salīdzinājumā ar ieņēmumu vidējo aritmētisko pirmajos četros gados pirms piemērošanas gada, neņemot vērā galējo vērtību, valstīm, kur ieņēmumi par lauksaimniecības produktiem vai kalnrūpniecības produktiem dod vairāk nekā 40 % no kopējiem eksporta ieņēmumiem no precēm.”. Nodaļas 9. panta 2. punktu aizstāj ar šādu: «2. Lai varētu piemērot papildu atbalstu, 1. punktā noteiktajiem eksporta ieņēmumu zaudējumiem ir jābūt lielākiem vai vienādiem ar 0,7 % no IKP. Tiesības saņemt papildu atbalstu ir ne vairāk kā trīs secīgus gadus pēc kārtas.”. 3. Nodaļas 9. panta 3. punktu aizstāj ar šādu: «3. Papildu resursus atspoguļo attiecīgās valsts pārskatos. Tos izlieto saskaņā ar plānošanas noteikumiem un metodēm, ieskaitot IV pielikuma „Īstenošanas un vadības procedūras” īpašos noteikumus, pamatojoties uz nolīgumiem, kurus iepriekš noslēgusi ĀKK Kopiena vai attiecīgā ĀKK valsts gada laikā pēc piemērošanas gada. Ar abu pušu vienošanos resursus var izlietot, lai finansētu programmas, kas iekļautas valsts budžetā. Tomēr daļu no papildu resursiem var atvēlēt īpašām nozarēm, jo īpaši, lai attīstītu uz tirgu balstītas apdrošināšanas sistēmas, lai aizsargātos pret eksporta ieņēmumu svārstību risku.”. 4. Nolīguma II pielikuma 3. nodaļai pievieno 9.a pantu: „9.a pants” 1. Papildu finanšu atbalsta summu iegūst, reizinot eksporta ieņēmumu zaudējumus ar valsts ienākumu un IKP vidējo aritmētisko attiecību, pamatojoties uz datiem no pirmajiem četriem gadiem pirms pieteikuma, neņemot vērā galējo vērtību un nosakot šīs attiecības lieluma maksimālo robežu uz 25 %. 2. ĀKK valstu iesniegto datu analīzi, lai noteiktu 9. pantā paredzētos papildu finanšu atbalstu un tiesības uz tā saņemšanu, Komisija veiks vietējā valūtā, piemērojot inflācijas likmi. Pēc tam atbilstoši savām procedūrām Komisija pārvērtīs iespējamo papildu finanšu resursu summu euro. 3. Saistībā ar nacionālām indikatīvajām programmām paredzēto finansējumu, Komisija katru gadu lems par finansējuma piešķiršanu eksporta ieņēmumu īstermiņa svārstību gadījumā attiecībā uz visām ĀKK valstīm. Ja uz 9. panta kritēriju pamata aprēķinātā finanšu atbalsta summa pārsniedz šo finansējumu, valsts piešķīrumu sadali veic proporcionāli katras ĀKK valsts iespējamajai papildu finanšu atbalsts summai, kas izteikta euro.”. 5. nodaļas 10. panta tekstu aizstāj ar šādu: „Sistēma papildu resursu piešķiršanai paredz avansus, lai segtu kavējumus konsolidētas tirdzniecības statistikas iegūšanā un nodrošinātu, ka konkrētos resursus var iekļaut vēlākais otrā gada budžetā pēc piemērošanas gada. Avansu var saņemt tikai tās valstis, kurās finanšu atbalstu saistībā ar FLEX var īstenot, izmantojot vispārējo budžeta atbalstu. Avansus mobilizē, pamatojoties uz provizorisku eksporta statistiku, ko valsts sagatavo un iesniedz Komisijai. Maksimālais avanss ir 100 % no papildu finanšu atbalsta aplēstās summas piemērošanas gadam. Tādējādi mobilizētās summas koriģē, ņemot vērā galīgo konsolidēto eksporta statistiku. Šie statistikas dati ir jāiesniedz vēlākais 31. decembrī, otrajā gadā pēc piemērošanas gada.”. 2. pants Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā. … (vieta) ĀKK un EK Ministru padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] OV L 317, 15.12.2000. [2] OV L 287, 28.10.2005. [3] „ Dokuments ACP/85/017/04Rev 5, 2004. gada 8. decembris, iesniegts DG DEV 2005. gada 17. janvārī : Priekšlikumi grozījumiem Kotonū nolīgumā saistībā ar FLEX ”. [4] Luksemburgā 2005. gada 25. jūnijā parakstītā Nolīguma noslēguma akta II DEKLARĀCIJA – Kopīgā deklarācija par Kotonū nolīguma 68. pantu: „ĀKK-EK Ministru padome, piemērojot Kotonū Nolīguma 100. pantā ietvertos noteikumus, izskatīs ĀKK puses priekšlikumus, kas attiecas uz Kotonū Nolīguma II pielikumu un saistīti ar eksporta ieņēmumu īstermiņa svārstībām (FLEX).” [5] Kotonū nolīguma IV pielikuma 3. panta 2. punkta b) apakšpunkts. [6] Kotonū nolīguma II pielikuma 9. panta 1. punkta a) apakšpunkts. [7] No jauna aplūkojot pirmo piemēru, eksporta ieņēmumu vidējais rādītājs par N-4/N-1 gadiem ir 63,6, un galējā vērtība attiecībā uz šo rādītāju ir N-2 gadā. Pārrēķinot N-4, N-3 un N-1 gada vidējo rādītāju, iegūst 54, un valsts, protams, vairs neatbilst FLEX. Otrajā piemērā, N-4/N-1 vidējais rādītājs ir 50, galējā vērtība ir N-3 gadā un rādītājs bez galējās vērtības ir 53, līdz ar to valsts atbilst FLEX. [8] Kotonū nolīguma II pielikuma 9. panta 1. punkta b) apakšpunkts. Komisijas izstrādātajās vadlīnijās deficīts definēts kā „centrālās valdības deficīts (kopējā bilance, neieskaitot subsīdijas)”. [9] Piemēram, valsts, kuras plānotais deficīts ir IKP 2 %, būs atbilstīga, ja deficīta pasliktināšanās novērtējums pēc eksporta zaudējumiem ir 0,04 % no IKP. Turpretim valstī, kuras plānotais deficīts (neieskaitot subsīdijas) ir 20 % procenti, jākonstatē pasliktinājums par 0,4 % no IKP, lai būtu iespējama pieeja FLEX. Līdz ar to faktiski atbilstīgas ir valstis, kurām ir zems sākotnējais budžeta deficīts (prognozētais). [10] 0,7 % slieksni aprēķina, vadoties pēc šāda pieņēmuma: eksporta ieņēmumu zaudējums ir 2 % un eksporta daļa ir 35 % no IKP (tas atbilsts ĀKK valstu vidējam rādītājam laikposmā no 2000. līdz 2005. gadam.) Šī izvēle atbalsta valstis, kuru eksporta daļa IKP ir lielāka un/vai kuru eksporta ieņēmumi ir visnepastāvīgākie, tajā pat laikā nenostādot neizdevīgākā stāvoklī nabadzīgākas valstis, kuru nodokļu vai parafiskālā bāze izteikta kā neliela IKP procentuālā daļa. [11] Kotonū nolīgums, II pielikuma 9. panta 2. punkts. [12] Kotonū nolīgums, II pielikuma 10. pants. [13] Kotonū nolīgums, IV pielikuma 3. panta 5. punkts. [14] Saistībā ar 10. EAF tika nolemts rezervēt 1,8 miljonus euro B finansējumam neparedzētām vajadzībām. Šī rezerve jo īpaši ļaus finansēt humāno un neatliekamo palīdzību (saskaņā ar Kotonū nolīguma 72. un 73. pantu, tostarp arī palīdzību valstīm, kas ir pēckrīzes situācijā un kam nav stratēģijas dokumenta), ieguldījumus parāda atvieglošanas pasākumos un FLEX instrumentā. Pamatojoties uz 9. EAF finansēto darbību ekstrapolāciju, papildu vajadzības humānajai un neatliekamajai palīdzībai, neskaitot budžeta palīdzību, tiek lēstas uz 150 līdz 200 milnojiem euro gadā. Ar FLEX pieejamo atlikumu nav iespējams nosegt visas iespējamās vajadzības, kas tiek lēstas apmēram uz 200 miljoniem euro. [15] OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp. [16] OV L 287, 28.10.2005., 1. lpp. [17] OV L 297, 22.9.2004., 18. lpp. [18] II Deklarācija, Kopīgā deklarācija par Kotonū nolīguma 68. pantu, OV L 287, 28.10.2005., 37. lpp. [19] OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp. [20] OV L 287, 28.10.2005., 1. lpp. [21] ĀKK un EK partnerattiecību nolīgums, 68. pants. [22] OV L 297, 22.9.2004., 18. lpp. [23] II Deklarācija, Kopīgā deklarācija par Kotonū nolīguma 68. pantu, OV L 287, 28.10.2005., 37. lpp.