Īpašais ziņojums Nr. 13/2013 “ES attīstības palīdzība Vidusāzijai”





SAĪSINĀJUMI ASI : attīstības sadarbības instruments ĀRM : ātrās reaģēšanas mehānisms BOMCA : Vidusāzijas Robežu pārvaldības programma [Border Management Programme in Central Asia] CADAP : Rīcības programma narkotiku apkarošanai Vidusāzijā [Central Asia Drug Action Programme] CRIS : kopējā RELEX informācijas sistēma [Common Relex Information System] EĀDD : Eiropas Ārējās darbības dienests EDSO : Eiropas Drošības un sadarbības organizācija EIDHR : Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instruments [European Instrument for Democracy and Human Rights] EKPI : Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instruments ERAB : Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka ES : Eiropas Savienība ESAO : Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija IKP : iekšzemes kopprodukts Inogate : Starpvalstu programma naftas un gāzes transportam uz Eiropu [Interstate Oil and Gas Transport to Europe Programme] LESD : Līgums par Eiropas Savienības darbību NBA : nozares budžeta atbalsts NVO : nevalstiska organizācija OAP : oficiālā attīstības palīdzība PEFA : publiskie izdevumi un finansiālā atbildība [Public Expenditure and Financial Accountability] PFP : publisko finanšu pārvaldība PPP : pirktspējas paritāte [Purchasing Power Parity] PSN : partnerības un sadarbības nolīgums RSD : reģionālās stratēģijas dokuments SI : stabilitātes instruments SMART : konkrēts, izmērāms, sasniedzams, atbilstīgs un ar konkrētiem termiņiem [Specific, Measurable, Achievable, Relevant and Time-bound] SVF : Starptautiskais Valūtas fonds TACIS : Tehniskā palīdzība Neatkarīgo Valstu Sadraudzībai [Technical Assistance to the Commonwealth of Independent States] TAM : tūkstošgades attīstības mērķi Traceca : Eiropas–Kaukāza–Āzijas transporta koridora programma [Transport Corridor Europe-Caucasus-Asia Programme] UNICEF : ANO Bērnu fonds USD : Amerikas Savienoto Valstu dolārs KOPSAVILKUMS I. Revīzijā tika novērtēts, kā Komisija un Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) plānoja un pārvaldīja attīstības palīdzību Vidusāzijas republikām (Kazahstānai, Kirgizstānai, Tadžikistānai, Turkmenistānai un Uzbekistānai) laikposmā no 2007. līdz 2012. gadam. II. Revīzijā tika konstatēts, ka Komisija un EĀDD sarežģītos apstākļos pielika ievērojamas pūles, lai plānotu un īstenotu ES attīstības palīdzības programmu Vidusāzijai, kas noteikta 2007. gada aprīļa reģionālās stratēģijas dokumentā (RSD). Palīdzības plānošana un piešķiršana kopumā bija apmierinoša. Īstenošana nebija tik veiksmīga. III. Komisija ar partnervalstīm apsprieda prioritātes un centās savus izdevumu plānus saskaņot ar šo valstu galvenajām vajadzībām. Ģeogrāfiskajā palīdzības sadalījumā ņēma vērā relatīvo labklājību. Visi ES atbalstam izvēlētie projekti sniedza ieguldījumu to vērienīgo mērķu sasniegšanā, kas noteikti reģionālās stratēģijas dokumentā. Tomēr Komisija sniedza palīdzību lielākam nozaru skaitam, nekā tas atbilst labākajai praksei. IV. \Īstenojot savus plānus, Komisija palīdzību sniedza dažādos veidos. Tika ietverti daudzi mazi projekti, tā radot delegācijām lielāku administratīvo slogu. Programmas pārvaldību apgrūtināja arī plašais finanšu instrumentu klāsts un daudzās ziņošanas līnijas, tāpēc ir sarežģīti noteikt, cik daudz ES Vidusāzijā iztērējusi katrai nozarei un katrai valstij. Komisija nav mēģinājusi novērtēt attīstības palīdzības programmas kopējās administratīvās izmaksas Vidusāzijā. V. Komisija varētu un tai vajadzēja būt stingrākai, pārvaldot savas budžeta atbalsta programmas Tadžikistānā un Kirgizstānā un saistot tās ar īpašiem pretkorupcijas pasākumiem. Lēmumi par maksājumiem balstījās uz partnervalstu apņemšanos veikt reformas, nevis uz panākto progresu. VI. Kopumā īstenošana bija lēna, tomēr ar dažām būtiskām atšķirībām. Ar reģionālajām programmām netika sasniegta īstena reģionālā dimensija; ievērojama daļa no tām bija tikai daudzvalstu instrumenti, kas bija pieejami katrai valstij atsevišķi. Komisija paredzēja kārtību, kādā mācīties no pieredzes un laika gaitā uzlabot programmas. Šajā procesā tika gūti noderīgi rezultāti, lai gan dažos gadījumos tie ne vienmēr bija savlaicīgi pieejami, bet citreiz derīgi ieteikumi nebija ņemti vērā. Komisijas ziņojumi bija vairāk vērsti uz darbību, nevis uz rezultātiem. VII. Šajā ziņojumā ir ietverti ieteikumi, kā varētu mācīties no gūtās pieredzes laikposmā no 2007. līdz 2012. gadam, lai attīstītu turpmāko ES sadarbību ar šo reģionu. IEVADS 1. Šajā ziņojumā ir iztirzāts, kā tika plānota un pārvaldīta Eiropas Savienības (ES) attīstības palīdzība piecām Vidusāzijas republikām (Kazahstānai, Kirgizstānai, Tadžikistānai, Turkmenistānai un Uzbekistānai) laikposmā no 2007. līdz 2012. gadam (sk. karti). KARTI VIDUSĀZIJAS KARTE +++++ TIFF +++++ Avots: Pamatojoties uz ANO Vidusāzijas karti nr. 3763, 7. redakcija, 2011. gada decembris. Eiropas Revīzijas palāta pilnībā uzņemas atbildību par veiktajiem pielāgojumiem. 2. Piecas valstis, kas kļuva neatkarīgas pēc Padomju Savienības sabrukuma 1991. gadā, ievērojami atšķiras iedzīvotāju skaita, teritorijas platības, dabas resursu bagātības un labklājības ziņā. Kazahstānai un Turkmenistānai ir lieli naftas un gāzes krājumi, kuru eksports atspoguļojas to relatīvi augstajā IKP uz vienu iedzīvotāju. Tūkstošgades attīstības mērķu (TAM) sasniegšanas ziņā situācija ir atšķirīga (detalizētāka informācija par katru valsti dota I pielikumā). Dažāda ir arī šo valstu relatīvā vēlme sadarboties un integrēties pārējā pasaulē. EIROPAS SAVIENĪBA UN VIDUSĀZIJA 3. ES aktīvi sadarbojas ar Vidusāzijas valstīm, kopš tās kļuva neatkarīgas. Komisijas stratēģijas dokumentā Vidusāzijai laikposmam no 2002. līdz 2006. gadam ir noteikti galvenie palīdzības stratēģijas mērķi. Tie ir — sekmēt stabilitāti un drošību Vidusāzijas valstīs, sniegt palīdzību to centienos nodrošināt ilgtspējīgu ekonomikas attīstību un mazināt nabadzību. 4. Attiecībā uz laikposmu no 2007. līdz 2013. gadam Eiropas Komisija (EK) attīstības palīdzības plānus izklāstīja 2007. gada aprīlī pieņemtajā reģionālās stratēģijas dokumentā [1]. Par ES politiku attiecībā uz Vidusāziju laikposmā, ko aptvēra revīzija, Eiropadomē tika panākta vienošanās 2007. gada jūnijā, un šī politika ir izklāstīta Padomes dokumentā "Eiropas Savienība un Vidusāzija — stratēģija jaunai partnerībai" [2], kurā tika apstiprināta Komisijas pieeja. 5. Padomes stratēģijā un Komisijas attīstības palīdzības programmā ES definēja savas sadarbības prioritātes ar šo reģionu kopumā, uzsverot drošību un stabilitāti kā galvenās stratēģiskās intereses. Stratēģijā tika atbalstīta aktīva sadarbība ar Vidusāzijas valstīm, lai sekmētu mieru, demokrātiju un ekonomisko labklājību. It īpaši tajā - ierosināts pilnībā izmantot plašu klāstu instrumentu, programmu un sadarbības nolīgumu [3], kā arī politisko dialogu; - mēģināts saskaņot divpusējās pieejas ar darbībām, kuru mērķis ir tikt galā ar kopīgajiem reģiona izaicinājumiem [4]; - noteiktas septiņas galvenās politikas jomas, kurām ir īpaša nozīme [5]; - palielināta ES budžeta palīdzība 2007.–2013. gada finanšu plānā aptuveni līdz 750 miljoniem EUR visam šim periodam [6]. 6. Eiropas Komisija 1993. gadā izveidoja delegāciju Kazahstānā, savukārt 2009. gada beigās Kirgizstānas un Tadžikistānas apakšbirojus paplašināja līdz pilntiesīgam ES delegāciju statusam [7]. 2012. gadā izveidoja ES delegāciju Uzbekistānā. Eiropadome 2005. gadā iecēla īpašo pārstāvi Vidusāzijā [8], kura uzdevums bija sekmēt labas attiecības starp ES un Vidusāzijas valstīm un stiprināt stabilitāti, sadarbību, demokrātiju un cilvēktiesību ievērošanu reģionā, kā arī uzlabot ES darbību efektivitāti un pamanāmību. ES ATTĪSTĪBAS PALĪDZĪBA 7. Laikposmā no 1991. līdz 2013. gadam ES attīstības un humanitārajai palīdzībai šīm valstīm piešķīra vairāk nekā 2,1 miljardu EUR, no kura 750 miljoni EUR tika piešķirti laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam. No 2007. līdz 2012. gadam Komisija attīstības palīdzības veidā Vidusāzijai izmaksāja 435 miljonus EUR, no kuriem Kirgizstāna un Tadžikistāna saņēma visvairāk (sk. 1. grafiku). 1. GRAFIKS ES MAKSĀJUMI VIDUSĀZIJAI 2007.–2012. GADĀ PA VALSTĪM UN REĢIONAM KOPUMĀ (MILJONOS EUR UN PROCENTOS) +++++ TIFF +++++ Avots: Komisijas CRIS datubāzes dati, Palātas analīze. 8. Šī laikposma pirmajos gados izdevumus galvenokārt sedza no Tehniskās palīdzības Neatkarīgo Valstu Sadraudzībai (TACIS) programmas, kuras galvenie mērķi bija sekmēt pāreju uz tirgus ekonomiku un stiprināt demokrātiju un tiesiskumu. 9. Sākot no 2007. gada, TACIS programmu aizstāja ar attīstības sadarbības instrumentu (ASI), kura galvenie mērķi ir nabadzības novēršana, ilgtspējīga ekonomiskā un sociālā attīstība un jaunattīstības valstu integrācija pasaules ekonomikā. Šajā laikposmā finansējumu piešķīra arī no citiem instrumentiem, piemēram, Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instrumenta (EIDHR) un stabilitātes instrumenta (SI), ietverot ātrās reaģēšanas mehānismu (sk. 2. grafiku). 10. ES attīstības palīdzības budžets Vidusāzijai 2010. un 2011. gadā vidēji bija 89 miljoni USD salīdzinājumā ar 175 miljoniem USD no ASV, 165 miljoniem USD no Turcijas, 124 miljoniem USD no Japānas un 109 miljoniem USD no Vācijas [9]. 2. GRAFIKS ES MAKSĀJUMI VIDUSĀZIJAI LAIKPOSMĀ NO 2007. LĪDZ 2012. GADAM NO KATRA FINANŠU INSTRUMENTA (MILJONOS EUR) +++++ TIFF +++++ Avots: Komisijas CRIS datubāzes dati, Palātas analīze. 11. Aplūkojot tās nozīmi kopējā ekonomikā, attīstības palīdzība veido nelielu daļu no kopējām finanšu plūsmām uz reģionu. Īpaši Kazahstānā, Turkmenistānā un Uzbekistānā oficiālā attīstības palīdzība (OAP) [10] veido mazāk nekā 5 % no ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem (ĀTI) gadā un mazāk nekā 0,2 % no gada iekšzemes kopprodukta (IKP). Laikā no 1991. līdz 2011. gadam Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka (ERAB) piešķīra arī 5945 miljonus EUR aizdevumu pašu kapitāla un garantiju veidā šīm piecām valstīm, tostarp 2011. gadā — 408 miljonus EUR. 12. Komisijas Attīstības un sadarbības ģenerāldirektorāts (EuropeAid) un — kopš 2011. gada — Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) [11] atbild par ES attīstības politikas noteikšanu, par ārējās palīdzības instrumentu daudzgadu plānošanu un par nozaru politikas definēšanu saistībā ar ārējo palīdzību. Šis darbs notiek Briselē, un tajā iesaistās arī ES delegācijas partnervalstīs. PADOMES UN EIROPAS PARLAMENTA PĀRSKATI 13. Padome regulāri izvērtē, kas sasniegts ES stratēģijas Vidusāzijai īstenošanā. Tās pēdējā pārskatā [12] Padome secināja, ka stratēģija joprojām ir spēkā un ka tās īstenošanā ir panākts progress. Tomēr Padome uzskatīja, ka ES pasākumiem būtu jākļūst mērķtiecīgākiem un noderīgākiem, lai ES darbības būtu pamanāmākas un to ietekme — lielāka. 14. Eiropas Parlaments 2011. gada ziņojumā [13] secināja, ka ES finansējums bija nepietiekams, lai ES ietekmētu visas septiņas Padomes noteiktās prioritārās jomas [14], un mudināja labāk definēt politikas prioritātes. Parlaments uzsvēra, ka partnervalstīm jāievēro demokrātijas, pārvaldības, tiesiskuma un cilvēktiesību starptautiskie standarti. Ņemot vērā bažas par korupciju, Parlaments aicināja Komisiju iesniegt ziņojumu par nozares budžeta atbalsta izmantojumu Kirgizstānā un Tadžikistānā; tas joprojām nav izdarīts. REVĪZIJAS TVĒRUMS UN PIEEJA 15. Revīzijā tika novērtēts, kā EĀDD un Komisija plānoja un pārvaldīja attīstības palīdzību Vidusāzijai laikposmā no 2007. līdz 2012. gadam, īpaši palīdzību, kas izmaksāta ASI ietvaros, kurš bija galvenais finanšu instruments. Revīzijā uzdeva šādus jautājumus: - vai, piešķirot budžetu, Komisija ņēma vērā labāko praksi un ievēroja savas noteiktās prioritātes attīstības palīdzībai Vidusāzijā; - vai Komisija attīstības palīdzību sniedza piemērotā veidā; - vai Komisija veiksmīgi īstenoja palīdzības politiku, izstrādāja to, ņemot vērā pieredzi, un par to atbilstoši ziņoja. Citi ES stratēģijas aspekti, piemēram, politiskais dialogs, revīzijas tvērumā nebija iekļauti. 16. Revīziju veica no 2012. gada jūnija līdz novembrim. Revīzijas novērtējuma pamatā bija dokumentu izskatīšana un analīze, kā arī tikšanās. 2012. gada oktobrī revidenti apmeklēja Kirgizstānu, Tadžikistānu un Uzbekistānu, šajā laikā tikās ar ES delegāciju darbiniekiem, valsts varas iestāžu pārstāvjiem, dalībvalstu vēstniecību pārstāvjiem, tehniskajiem ekspertiem, pilsoniskās sabiedrības organizācijām, citiem līdzekļu devējiem un iesaistītajām pusēm. Kopā revidenti pārbaudīja 21 atbalsta programmu (19 valstu programmas un divas reģionālās programmas, sk. II pielikumu [15]). 17. Revīzijā analizēja arī citus avotus, piemēram, citu līdzekļu devēju pētījumus un ziņojumus. Palāta veica anketaptauju par līdzekļu devēju koordināciju un par to, kā citi līdzekļu devēji uztver ES darbu šajā jomā; anketa tika nosūtīta citu līdzekļu devēju atbildīgajiem darbiniekiem, kuri dzīvo katrā no piecām Vidusāzijas republikām [16]. APSVĒRUMI BUDŽETA LĪDZEKĻU PIEŠĶIRŠANA 18. Turpmāk no 19. līdz 36. punktam ir aprakstīts, kā Komisija piešķīra līdzekļus no ES budžeta: cik lielā mērā tā ņēma vērā labāko praksi un ievēroja savas noteiktās prioritātes attīstības palīdzībai Vidusāzijai. KOMISIJA SAVIEM IZDEVUMIEM NOTEICA PLAŠAS VISPĀRĒJĀS PRIORITĀTES 19. Kā izskaidrots 4. punktā, Komisijas izdevumu prioritātes atbilstīgi ES politikai Vidusāzijā ir noteiktas Komisijas reģionālās stratēģijas dokumentā (RSD). Tajā ir atgādināts, ka nabadzības novēršana ir galvenais ES attīstības politikas mērķis un ka labas pārvaldības un labākas cilvēktiesību ievērošanas sekmēšana ir papildmērķi [17]. Tajā ir noteiktas trīs ES attīstības palīdzības prioritārās jomas: - reģionālās sadarbības sekmēšana, īpaši tīklu un tirgus integrācija, vides, robežu un migrācijas pārvaldība, muita, cīņa pret organizēto noziedzību un pārrobežu sadarbība starp indivīdiem un pilsonisko sabiedrību kopumā; - nabadzības mazināšana un dzīves standartu paaugstināšana, īpaši, veicinot kopienas attīstību un izstrādājot mērķtiecīgus lauku attīstības plānus, kā arī lauksaimniecības reformas un sociālā aizsardzība; - demokratizācijas, cilvēktiesību, labas pārvaldības un ekonomikas reformu veicināšana. 20. Komisija noteica mērķi šīm trim prioritārajām jomām attiecīgi tērēt 30–35 %, 40–45 % un 20–25 % no kopējā budžeta. 21. Komisija sadalīja periodu divos apakšperiodos (2007.–2010. gads un 2011.–2013. gads) un izstrādāja indikatīvo programmu pirmajam periodam, ietverot tajā detalizētākus plānus palīdzības piešķiršanai un konkrētas prioritātes. Komisija 2010. gadā veica starpposma pārskatīšanu un secināja, ka būtiskas korekcijas nav nepieciešamas. Pamatojoties uz pārskatu, tā sagatavoja izdevumu plānus 2011.–2013. gadam. PLĀNOJOT UN PIEŠĶIROT PALĪDZĪBU, KOMISIJA DAŽKĀRT NEŅĒMA VĒRĀ LABĀKO PRAKSI… 22. Atzītā labākā prakse, piešķirot attīstības palīdzību, kā noteikts, piemēram, ES Konsensā attīstības jomā, Parīzes deklarācijā par palīdzības efektivitāti [18] un ES Rīcības kodeksā attiecībā uz papildināmību un darba dalīšanu attīstības politikā [19], ietver šādus principus: - attīstības prioritātēm, kas noteiktas valstu stratēģijās, politiskajā dialogā un attīstības sadarbības programmās, ir jāizriet no saņēmējvalstu nacionālo attīstības stratēģiju, iestāžu un procedūru skaidras analīzes; - lai palīdzība būtu pilnībā efektīva, saņēmējvalstīm ir jābūt attīstības stratēģijām un programmām, ko atbalsta līdzekļu devēji; - ES līdzekļu devējiem jākoncentrējas uz aktīvu iesaistīšanos maksimāli trīs nozarēs katrā valstī. 23. Reģionālās stratēģijas dokumenti un indikatīvās programmas sniedz tikai ierobežotu pamatojumu, lai Komisija spētu precīzi izvēlēties izdevumu prioritātes, piemēram, attiecībā uz to, cik daudz jātērē reģionālajām un cik — divpusējām programmām, vai arī attiecībā uz to, kāpēc tika sagaidīts, ka noteiktas nozares vai programmas būs saimnieciski visizdevīgākās ES mērķu sasniegšanai. Faktiski attiecīgajās valstīs lielā mērā tika izmantoti tādi paši izdevumu modeļi kā iepriekš. …TAČU REALITĀTĒ LĪDZEKĻUS PIEŠĶĪRA SAPRĀTĪGI 24. No otras puses, Komisija, sadalot izdevumus, lielākajā daļā gadījumu saprātīgi centās ievērot reģionālās stratēģijas dokumenta prioritātes. 25. Nepārtrauktība izdevumu sadalē Komisijai ļāva optimāli izmantot savu iepriekšējo pieredzi, īpaši Tadžikistānā un Kirgizstānā. 26. Komisija rūpējās par to, lai tās izdevumu sadalījums būtu pienācīgā saskaņā ar citu līdzekļu devēju piešķīrumiem, izvairoties no dublēšanās un palīdzot koordinēt līdzekļu devēju darbību. Trīs ceturtdaļas no respondentiem, kuri piedalījās Palātas veiktajā līdzekļu devēju anketaptaujā, atzinīgi novērtēja atbalstāmo nozaru izvēli. Divas trešdaļas uzskatīja, ka Komisija atbalstam ir izvēlējusies kvalitatīvas programmas, sevišķi cilvēktiesību un pilsoniskās sabiedrības atbalsta jomās. 27. Komisija saskārās ar problēmām attiecībā uz saskaņošanu ar partnervalstīm: - Kazahstāna, Turkmenistāna un Uzbekistāna, kas nav pievienojušās Parīzes deklarācijai, nav novērtējušas savas vajadzības attīstības palīdzības jomā vai izstrādājušas nabadzības mazināšanas stratēģijas tā, lai tās atbilstu standartiem, kurus ES izmanto plānošanā; - reģionālās stratēģijas dokumentā ir noteikts, ka ES attīstības palīdzības mērķis ir atbalstīt tās politiskās stratēģijas īstenošanu, atzīmējot, ka ES cenšas sekmēt labklājību, solidaritāti, cilvēktiesības un demokrātiju, kvalitatīvu nodarbinātību, drošību un ilgtspējīgu attīstību visā pasaulē. Taču partnervalstu valdībām cilvēktiesības, laba pārvaldība un tādi attīstības mērķi kā nabadzības mazināšana ne vienmēr ir lielākā prioritāte; - valsts plānošanas dokumenti ne vienmēr ir skaidri. Piemēram, Kirgizstānas Valsts attīstības stratēģijas rīcības plānā laikposmam no 2009. līdz 2011. gadam bija ietvertas 508 darbības 19 dažādās nozarēs. 28. Lai gan šādas grūtības bija, Komisija ar saņēmējvalstu valdībām apspriedās par palīdzības prioritātēm un centās savus izdevumus saskaņot ar valstu plāniem, ja tie bija pieejami. Šā procesa rezultāti tika atspoguļoti reģionālās stratēģijas dokumentā un indikatīvajās programmās. 29. Programmas un projekti, ko Palāta pārbaudīja Kirgizstānā un Tadžikistānā, atbilda gan Komisijas stratēģijai, gan šo saņēmēju valdību prioritātēm, ciktāl to varēja konstatēt. Piemēram, - Kirgizstānā Komisijas sniegtais atbalsts izglītības nozarei, sākot no 2009. gada, palīdzēja īstenot valdības plānus attiecībā uz valsts izglītības sistēmas reformu un attīstību; - Tadžikistānā Komisijas atbalsts sociālajai aizsardzībai labi saskanēja ar valdības prioritāti sociālajai nozarei, kuras mērķis bija palielināt nabadzīgajām personām paredzēto sociālo pakalpojumu skaitu un uzlabot to kvalitāti, tādējādi veicinot attiecīgo tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanu. 30. Arī Uzbekistānā Palātas pārbaudītie projekti (piemēram, atbalsts krimināltiesvedības sistēmas reformai un mātes un bērna veselības aprūpes sistēmu uzlabošanai) atbilda valsts vajadzībām, ko bija noteikusi valdība. No otras puses, atbilstība valdības noteiktajām vajadzībām ne vienmēr nozīmēja to, ka varas iestādes sniedza pilnīgu atbalstu projektu īstenošanā. Piemēram, starptautiskajiem ekspertiem, kas strādāja pie krimināltiesvedības reformas, liedza piekļuvi cietumiem un tiesas lietām. Lai nodrošinātu, ka valdība sadarbojas Komisijas programmā, kuras mērķis ir mazināt zīdaiņu nepietiekama uztura problēmu, Komisijai bija jāuzsver, cik svarīgs ir jautājums par veselīgu uzturu mātēm un bērniem, jo Uzbekistānas valdība neatzina, ka pastāv nepietiekama uztura problēma. PALĪDZĪBAS APMĒRS ATSPOGUĻOJA RELATĪVO LABKLĀJĪBU 31. Komisija vislielāko palīdzības apjomu piešķīra valstīm, kuru vajadzības tā atzina par vissvarīgākajām un uzskatīja, ka tās šo palīdzību visvairāk vēlas un ir spējīgas to vislabāk izmantot, tas ir, Tadžikistānai un Kirgizstānai. Piešķīrums šīm divām valstīm uz vienu iedzīvotāju bija trīs reizes lielāks nekā pārējām trim saņēmējvalstīm (sk. 1. tabulu un I pielikumu). 1. TABULA KOPĒJAIS PIEŠĶIRTĀS PALĪDZĪBAS APJOMS ATTĪSTĪBAS SADARBĪBAS INSTRUMENTAM (ASI) VIDUSĀZIJĀ SASKAŅĀ AR 2007.–2013. GADA REĢIONĀLĀS STRATĒĢIJAS DOKUMENTU UN IKP UZ VIENU IEDZĪVOTĀJU Avots: ES un Vidusāzijas attīstības sadarbība, Eiropas Komisija, 2011. gads, un Pasaules Banka, pasaules attīstības rādītāji. Teritorija | Kopējais piešķīrums 2007.–2013. gadā (miljonos EUR) | IKP uz vienu iedzīvotāju 2007. gadā (2007. g. ASV dolāros) | Kazahstāna | 74 | 6771 | Kirgizstāna | 106 | 722 | Tadžikistāna | 128 | 563 | Turkmenistāna | 53 | 2606 | Uzbekistāna | 71 | 830 | Reģions | 242 | | Kopā | 674 | | PALĪDZĪBU PIEŠĶĪRA PĀRĀK DAUDZĀM NOZARĒM… 32. Tomēr Komisijas pieeja nebija tik sekmīga attiecībā uz to nozaru skaitu, kurām tā piešķīra palīdzību. 33. Kā norādīts 22. punktā, attīstības politikas galvenais princips, ko Komisija atbalsta, ir — lai optimizētu rezultātus un mazinātu darījumu izmaksas, ES līdzekļu devējiem būtu jākoncentrē darbības maksimāli uz trim nozarēm vienā partnervalstī. 34. Lai gan tās attīstības palīdzības programmas apjoms Vidusāzijā bija neliels, Komisija šo principu rūpīgi nepiemēroja. Tā izvēlējās četras palīdzības nozares Kirgizstānā (pārvaldība, lauksaimniecība un lauku attīstība, izglītība un sociālā aizsardzība), piecas nozares Tadžikistānā (pārvaldība, lauksaimniecība un lauku attīstība, sociālā aizsardzība, privātais sektors un veselības aprūpe) un sešas nozares Uzbekistānā (privātais sektors, pārvaldība, veselības aprūpe, lauksaimniecība un lauku attīstība, vide un enerģētika, kā arī izglītība). 35. Turklāt Komisija, izmantojot reģionālās un tematiskās programmas, novirzīja ES attīstības palīdzības finansējumu dažādām citām nozarēm. Ar šīm programmām tika atbalstītas tādas nozares kā enerģētika, transports, vide, ūdens, robežu pārvaldība un cīņa pret narkotikām, tiesiskums, demokrātija un cilvēktiesības, privātā sektora attīstība un augstākā izglītība. …TAČU PALĪDZĪBA ATSPOGUĻOJA KOMISIJAS STRATĒĢISKĀS PRIORITĀTES 36. Palātas veiktajā Komisijas datu bāzes analīzē netika konstatēti būtiski gadījumi, kuros palīdzība sniegta valsts programmai, kas nebūtu paredzēta, lai īstenotu kādu no vērienīgajiem nabadzības mazināšanas un pārvaldības uzlabošanas mērķiem; daudzas valstu programmas ir vērstas gan uz nabadzības mazināšanu, gan uz labu pārvaldību. Summas, par kurām līdz 2012. gadam bija noslēgti līgumi, tika paredzētas reģionālās stratēģijas dokumentā noteiktajām prioritātēm (sk. 20. punktu). POLITIKAS ĪSTENOŠANA 37. Turpmāk 38.–62. punktā ir aplūkotas metodes, kuras Komisija izmantoja, sniedzot palīdzību: palīdzības sniegšanas veidu izvēle, uzmanība, ko Komisija veltīja administratīvajām izmaksām, tas, vai programmās tika ietverti skaidri mērķi un rezultatīvie rādītāji, lai varētu veikt pārraudzību, un Komisijas budžeta atbalsta, kas tika sniegts divām Vidusāzijas republikām, izstrāde un pārvaldība. KOMISIJA SNIEDZA PALĪDZĪBU DAŽĀDOS VEIDOS 38. Komisija palīdzības programmas īstenoja dažādos veidos atbilstoši apstākļiem (piemērus sk. 1. izcēlumā): - izmantoja iemaksu nolīgumus ar starptautiskām organizācijām, ja tās darbojās partnervalstīs un ja varas iestādes tās bija akceptējušas kā partnerus; - piešķīra budžeta atbalstu attiecināmos gadījumos, ņemot vērā, ka saskaņā ar ES Konsensu attīstības jomā [20], ja apstākļi ļauj, tā ir ieteicamā attīstības sadarbības metode; - piešķīra dotācijas nevalstiskajām organizācijām (NVO), ja pilsoniskā sabiedrība aktīvi darbojās; - izmantoja pakalpojumu līgumus (un dažus būvdarbu līgumus), īpaši tehnisko palīdzību, ja mērķis bija konverģence ar Eiropas standartiem un labo praksi, apvienojumā ar nozares budžeta atbalstu. 1. IZCĒLUMS ES FINANSĒTO PROGRAMMU PIEMĒRI Iemaksu nolīgums ar starptautisku organizāciju Cietumu reformas projekta atbalsta mērķis ir uzlabot cietumu pārvaldību un likumpārkāpēju sociālo reintegrāciju, izstrādājot cietumu reformas projektu Kirgizstānā. Programmas ietvaros īstenotajās darbībās ietilpst arī higiēnas uzlabošana un ienākumus nesošu darbību atbalstīšana. ANO Narkotiku un noziedzības novēršanas biroja īstenotās darbības kopējais budžets ir 2,78 miljoni EUR, no kuriem ES iegulda 2,5 miljonus EUR. Budžeta atbalsta programma Nozares politikas atbalsta programma sociālajai aizsardzībai un valsts finanšu pārvaldībai Kirgizstānā tiek finansēta no ģeogrāfiskiem un tematiskiem finansēšanas instrumentiem. Ar septiņu gadu stratēģijas dokumentu programmai piešķīra 53 miljonus EUR. Sociālās aizsardzības komponenta mērķis ir izstrādāt efektīvāku sociālās palīdzības sistēmu, ar ko tiktu uzlaboti dzīves apstākļi neaizsargātiem iedzīvotājiem un bērniem no trūcīgām ģimenēm. Līdztekus tam valsts finanšu pārvaldības komponenta mērķis ir palīdzēt Kirgizstānas valdībai uzlabot tās ikgadējo budžeta procedūru pārredzamību, pārskatatbildību, paredzamību un iekšējo kontroli. Dotācija nevalstiskai organizācijai Komisija līdzfinansēja 80 % no projekta, kura mērķis bija atbalstīt trūcīgos bērnus un ģimenes, un līdzfinansējums bija EUR 200 000. Projektu īsteno SOS bērnu ciematu — starptautiskas NVO, kas Uzbekistānā darbojas kopš 1996. gada, — Uzbekistānas nodaļa. Līgumu parakstīja 2011. gadā kā daļu no iestāžu attīstības partnerības programmas, kuras mērķis bija uzlabot neaizsargātu iedzīvotāju grupu dzīves apstākļus Uzbekistānā, stiprinot sadarbību starp NVO un vietējām varas iestādēm. Pakalpojumu līgums — tehniskās palīdzības programma apvienojumā ar nozares budžeta atbalsta programmu Lai atbalstītu sociālās aizsardzības nozares budžeta atbalsta programmu Tadžikistānā, Komisija kopš 2007. gada ir izstrādājusi tehniskās palīdzības un spēju veidošanas programmu, kas tiek koncentrēta uz: a) sociālo pabalstu sistēmu mērķplānošanas uzlabošanu un racionalizāciju; b) sociālo pakalpojumu attīstību; c) aprūpes iestāžu sistēmas modernizāciju; d) darba tirgus politikas izstrādi. Kopējais programmas budžets ir 5 miljoni EUR, un par tiem tika noslēgti līgumi ar septiņām Eiropas konsultāciju firmām, līgumu summām variējot no 90000 EUR līdz 2,5 miljoniem EUR. 39. Komisija izmantoja visus šos palīdzības sniegšanas veidus (sk. 2. tabulu). DAUDZI NELIELI PROJEKTI UN FINANSĒŠANAS INSTRUMENTI — IZAICINĀJUMS PĀRVALDĪBAI 40. Kā norādīts 2. tabulā, dotācijas un pakalpojumu līgumi veidoja skaitliski lielu (bet līdzekļu apjoma ziņā — mazu) daļu no Komisijas palīdzības pasākumiem Vidusāzijā. Tik lielam programmu daudzumam var būt ievērojama administratīvā slodze [21]. 41. ES delegācija Kirgizstānā revīzijas laikā pārvaldīja 56 līgumus. Delegācija ziņoja, ka tās spēja apmeklēt līgumdarbu īstenošanas vietas bija stipri ierobežota. Delegācija arī sniedza atbalstu [22] vēl 99 līgumiem, ko pārvaldīja Komisijas centrālie dienesti. 2. TABULA SUMMAS, PAR KO NOSLĒGTI LĪGUMI ASI UN TEMATISKO ASI PROGRAMMU IETVAROS LAIKĀ NO 2007. GADA LĪDZ 2012. GADA BEIGĀM (SALĪDZINOT PALĪDZĪBAS SNIEGŠANAS VEIDUS) Avots: Komisijas CRIS datubāzes dati, Palātas analīze. | Parakstīto līgumu/nolīgumu skaits | Summa, par ko noslēgti līgumi līdz 2012. gada beigām (miljonos EUR) | % no kopsummas | Iemaksu nolīgumi | 33 | 128 | 36 % | Budžeta atbalsta programmas | 15 | 98 | 28 % | Dotācijas NVO | 143 | 61 | 17 % | Pakalpojumu un būvdarbu līgumi | 244 | 66 | 19 % | | 435 | 353 | 100 % | 42. Komisija Vidusāzijā sniedz attīstības palīdzību, izmantojot dažādus finansēšanas instrumentus. Galvenais finansējuma avots ir attīstības sadarbības instruments (ASI) ar tā ģeogrāfisko programmu Āzijai, kā arī ar piecām tematiskām ASI programmām: pārtikas nodrošinājums, nevalstiskie dalībnieki un vietējās varas iestādes attīstības procesā, migrācija un patvērums, vide un dabas resursu, tostarp enerģijas, ilgtspējīga apsaimniekošana, kā arī investēšana cilvēkos. Finansējums Vidusāzijai tiek sniegts arī ar piecu vispārējo instrumentu palīdzību (sk. 8. punktu), kā arī ar Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumentu (EKPI), kas ietilpst Komisijas centrālo dienestu dažādu struktūrvienību atbildības jomā. 43. Šis iespaidīgais finansējuma avotu skaits vēl vairāk sarežģīja ES izdevumu pārvaldību gan delegācijās, gan centrālā līmenī. Piemēram, par 31 no 56 līgumiem, ko revīzijas laikā pārvaldīja delegācija Kirgizstānā, tā sniedza pārskatu EuropeAid Vidusāzijas ģeogrāfiskajai nodaļai. Par pārējiem 25 projektiem tā sniedza pārskatu sešām citām EuropeAid nodaļām un vienai EĀDD nodaļai. Par delegācijas atbalstu vēl citiem 99 līgumiem tai bija jāsniedz pārskats 11 EuropeAid nodaļām, divām citām ES delegācijām (Kazahstānā un Tadžikistānā), EĀDD un Komisijas Pētniecības un inovācijas ģenerāldirektorātam, kā arī Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorātam. 44. Pieaugošais izdevumu finansēšanas instrumentu skaits traucē arī konstatēt (neveicot speciālus laikietilpīgus uzdevumus), cik daudz ES ir iztērējusi katrai valstij un katrai nozarei Vidusāzijā: - Komisijas kopējā RELEX informācijas sistēmā (CRIS) nav izdalīti reģionālo programmu izdevumi katrai partnervalstij [23]; - CRIS ziņojumos nav ietverts reģionālo un vispārējo programmu valsts komponents, it īpaši Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instrumenta (EIDHR) un Stabilitātes instrumenta (SI) ietvaros; - visbeidzot, Komisija nekonkretizē izdevumus Vidusāzijas valstīs saistībā ar tām programmām, kuras finansē no Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta [24]. NAV PIEVĒRSTA PIETIEKAMA UZMANĪBA ADMINISTRATĪVAJĀM IZMAKSĀM 45. Attīstības palīdzības sniegšana, kas bieži notiek sarežģītos apstākļos, var būt darbietilpīgs un dārgs pasākums. Pieņemot lēmumus par to, ko un kā tērēt, ir jāsaskaņo apsvērumi par iespējamajiem rezultātiem, no vienas puses, un izmaksām, no otras puses, ar visaptverošā perspektīvā skatītiem rezultātiem (īpaši tik jutīgā teritorijā kā Vidusāzija). Tomēr palīdzības budžeta segmentu administrēšanas izmaksas ir joma, attiecībā uz kuru var pamatoti sagaidīt, ka palīdzības sniedzēja organizācija tās apzinās. 46. Komisija pārvalda administratīvās izmaksas ar vairākām metodēm, tostarp novērtē katras delegācijas darba slodzi. Tomēr Komisija nav izveidojusi sistēmu ziņošanai par kopējām administratīvajām izmaksām, kas saistītas ar attīstības palīdzības sniegšanu reģiona un valsts līmenī. 47. Palāta aprēķināja Komisijas attīstības palīdzības darbību administratīvās izmaksas Vidusāzijā, pamatojoties uz Komisijas datiem. Palātas aplēsē tika ņemtas vērā personāla izmaksas un administratīvās izmaksas, kas saistītas ar attīstības palīdzības darbiniekiem centrālajos dienestos un delegācijās. Tika ieskaitīti arī atbalsta izdevumi (piemēram, Eiropas mājas [25], konsultēšanas un uzraudzības pakalpojumi). 48. Palāta aprēķināja, ka attiecīgās administratīvās izmaksas 2011. gadā, pēdējā pilnajā gadā revīzijas laikā, bija 10,5 miljoni EUR (sk. III pielikumu). No tām 6,6 miljoni EUR (63 %) tika tērēti attīstības sadarbības darbam (darbinieku algām un citām darbības izmaksām) trīs delegācijās, kas tolaik bija atvērtas (sk. 6. punktu); centrālo dienestu darbinieku izmaksas bija 1,8 miljoni EUR (17 %), un dažādi atbalsta izdevumi (tostarp konsultāciju izmaksas par projektu apzināšanu un formulēšanu, uz rezultātiem vērstā uzraudzība un novērtēšana, kā arī ar Eiropas mājām saistītās izmaksas) bija 2,1 miljons EUR (20 %) [26]. 49. Šī summa veido 14,6 % no attīstības palīdzības izdevumiem Vidusāzijā 2011. gadā (71,7 miljoni EUR) [27]. Procentuālā attiecība drīzāk jāuztver kā aptuvens rādītājs, nevis precīzs skaitlis, jo aprēķins ir atkarīgs, piemēram, no izmaiņām ikgadējo maksājumu apjomā. 50. Administratīvās izmaksas bija ietvertas arī programmu individuālajos budžetos. Piemēram, Palāta, pārbaudot 20 dotāciju un iemaksu nolīgumus ar starptautiskām organizācijām, konstatēja, ka vidēji 6 % no to budžetiem veidoja vispārējās administratīvās izmaksas. Budžeta atbalsta programmām attiecīgie skaitļi procentuālā izteiksmē bija daudz mazāki. Izmaksas saistībā ar regulārajiem progresa ziņojumiem, par kuriem tika noslēgti līgumi ar ārējiem ekspertiem, Tadžikistānā sasniedza 1,1 % un Kirgizstānā — 1,6 % no programmas budžeta. 51. Tā kā Komisija nesniedz ziņas par administratīvo izmaksu rādītāju, nav iespējas šos aprēķinus salīdzināt ar izmaksām, kas tai rodas, īstenojot palīdzības programmas citur pasaulē. Tomēr Palāta ar bažām atzīmē, ka Komisijai, šķiet, ir nepilnīga informācija par administratīvajām izmaksām, kas veido ievērojamu daļu no tās attīstības palīdzības izdevumiem Vidusāzijā. MĒRĶI UN RĀDĪTĀJI — NEVIENNOZĪMĪGS PRIEKŠSTATS 52. Palāta, pārbaudot programmas trīs apmeklētajās valstīs, guva neviennozīmīgu priekšstatu par to, kā bija noteikti SMART mērķi (un rādītāji to novērtēšanai), ko parāda turpmāk minētie piemēri: - Tadžikistānā sešām no septiņām pārbaudītajām tehniskās palīdzības programmām bija labi definēti mērķi, kādi rezultāti jāsasniedz nozaru pētījumu, stratēģiju, vadlīniju un ieteikumu valdībai sagatavošanā. No otras puses, tehniskās palīdzības programmai Finanšu ministrijas atbalstam mērķi bija neskaidri definēti; - Kirgizstānā programmai, kuras mērķis bija uzlabot informācijas sistēmu par pārtikas nodrošinājumu, bija neskaidri rādītāji, piemēram, “vispārīgi tiek pieņemts, ka informācija par pārtikas nodrošinājumu ir pareiza un tiek sniegta savlaicīgi, "ir rīkotas mācības pienācīgam darbinieku skaitam" un "ražas prognozes lietderība". No otras puses, programmai "Labas pārvaldības sociālā taisnīguma jomā praktiskā īstenošana" bija definēti kvantitatīvi mērķi; - Uzbekistānā divām no četrām pārbaudītajām programmām bija kvantitatīvi izmērāmi mērķi, bet nebija definēti kritēriji un atsauces punkti, lai varētu novērtēt programmu pievienoto vērtību. BUDŽETA ATBALSTS — KOMISIJA VARĒJA BŪT STINGRĀKA… 53. Nozares budžeta atbalsts (NBA) ir ES resursu nodošana saņēmējvalsts kasei ar konkrēto nozari saistīto politikas mērķu un reformu mērķu atbalstam. Komisijas attīstības palīdzība Vidusāzijā ietvēra NBA sociālajai aizsardzībai Kirgizstānā un Tadžikistānā; tā ietvaros Komisija laikposmā no 2007. līdz 2012. gadam izmaksāja attiecīgi 39,4 miljonus EUR un 24,4 miljonus EUR. 54. Komisija pieprasa ikvienai valstij, kas saņem budžeta atbalstu, ieviest atbilstīgu un uzticamu programmu publisko finanšu pārvaldības (PFP) [28] uzlabošanai. Lai nodrošinātu, ka ar nozares budžeta atbalsta programmu tiek sasniegti tās mērķi gan nozares attīstības, gan PFP uzlabojumu ziņā, Komisija savām prasībām pievieno īpašus nosacījumus. Komisija budžeta atbalsta maksājumus veic pa daļām vairāku gadu garumā, un maksājumi ir atkarīgi no tā, vai valsts izpilda šos nosacījumus, kam jābūt skaidri un precīzi īstenotiem, lai tie būtu efektīvi. 55. Komisija šādu rīcības modeli piemēroja savās budžeta atbalsta programmās Tadžikistānā un Kirgizstānā. Abu valstu valdībām bija PFP programma; abos gadījumos Komisijas NBA maksājumi bija atkarīgi no tā, cik veiksmīgi tā tika īstenota. 56. Komisija 2007. gadījumā pārtrauca Tadžikistānas NBA programmu uz diviem gadiem, jo Starptautiskais Valūtas fonds (SVF) atklāja, ka Finanšu ministrija bija izsniegusi garantijas, kas apdraudēja valsts budžetu un makroekonomisko stabilitāti. Programmu atsāka 2009. gadā pēc vienošanās ar SVF. Komisijas reakcija palīdzēja atrisināt šo problēmu. 57. Tomēr citās jomās Komisija nebija pietiekami stingra attiecībā uz PFP nosacījumu īstenošanu. Komisija izmaksāja budžeta atbalstu Kirgizstānai trīs daļās [29], pirms katras no izmaksām novērtēja PFP mērķu sasniegšanas progresu [30]. Komisija atzina, ka progress ir lēns, bet katras no trim daļām izmaksāšanu attaisnoja galvenokārt tāpēc, ka uzskatīja — Kirgizstānas valdība joprojām ir apņēmusies veikt turpmākas reformas. Šī viedokļa pamatošanai nebija skaidru pierādījumu. Komisijas lēmumus par maksājumiem galvenokārt noteica tas, kā tā novērtēja partnervalstu apņemšanos veikt reformas, nevis faktiski panāktais progress [31]. 58. Attiecībā uz NBA sociālajai aizsardzībai laikposmā no 2007. līdz 2009. gadam Tadžikistānā Komisija nebija noteikusi stingrus termiņus, kuros valdībai bija jāizpilda noteikumi. Tādēļ partnervalstij nebija stimula īstenot pieprasītās reformas, un valdība to īstenošanu novilcināja. Tomēr Komisija šo nepilnību novērsa nākamajā nozares budžeta atbalsta programmā. …UN KOMISIJA TO TIEŠI NESAISTĪJA AR KORUPCIJAS MAZINĀŠANAS NOSACĪJUMIEM 59. Korupcija Vidusāzijas republikās ir nopietna problēma. Transparency International korupcijas uztveres indeksā 2011. gadā tās visas saņēma mazāk nekā 28 punktus no 100, turklāt 182 aptaujāto valstu vidū Kirgizstāna, Turkmenistāna un Uzbekistāna bija starp 10 % valstu ar zemāko indeksu. Starptautiskās organizācijas regulāri ziņo, ka Kirgizstānas un Tadžikistānas pretkorupcijas stratēģijas progresē vāji [32]. 60. Šāda korupcijas izplatība var skart Komisijas reputāciju un mazināt atbalsta programmu efektivitāti. 61. Publisko finanšu pārvaldības (PFP) programmas var izmantot korupcijas apkarošanai. Tadžikistānas un Kirgizstānas PFP programmas ietvēra pasākumus, kuru mērķis ir uzlabot valdības finanšu pārvaldības efektivitāti un pārredzamību un tādējādi mazināt korupciju, piemēram, labāka iekšējā kontrole, uzlabotas iepirkuma procedūras un iekšējā revīzija valsts pārvaldē. 62. Komisija īsteno PFP, tehniskās sadarbības un tiesu sistēmas reformas programmas, kam noteikti ir labvēlīga ietekme uz korupcijas novēršanu. Tomēr Komisija necentās budžeta atbalsta programmas tieši saistīt ar īpašiem pretkorupcijas pasākumiem, piemēram, korupcijas atzīšanu par krimināli sodāmu, korupcijas novēršanas pasākumiem un valsts iestāžu pārskatatbildības uzlabošanu. ĪSTENOŠANA UN ZIŅOŠANA 63. Turpmāk 64.–81. punktā ir apskatīti trīs aspekti, kā Komisija pārvaldīja palīdzības politiku revīzijas aptvertajā periodā: kādā mērā un cik ātri Komisijai izdevās īstenot palīdzības politiku, vai tā grozīja programmas, ņemot vērā pieredzi, un kādā veidā tā ziņoja par sniegto attīstības palīdzību Vidusāzijā. ĪSTENOŠANA KOPUMĀ BIJA LĒNA, TAČU AINA IR DAŽĀDA… 64. Beidzoties 2012. gadam, bija noslēgti līgumi par 50 % no kopējām plānotajām saistībām laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam ASI-Āzija instrumenta ietvaros un bija izmaksāti 27 % no tām (sk. 3. tabulu). 3. TABULA VIDUSĀZIJAS REĢIONĀLĀ STRATĒĢIJA 2007.–2013. GADAM. ASI-ĀZIJA ĪSTENOŠANA LĪDZ 31.12.2012. LĪGUMI UN MAKSĀJUMI Avots: ES un Vidusāzijas attīstības sadarbība, Eiropas Komisija, 2011. gads, un no CRIS iegūtie dati. Teritorija | Kopējais piešķīrums 2007.–2013. gadā (miljonos EUR) | Summas, par ko noslēgti līgumi 2007.–2012. gadā | Izmaksātās summas 2007.–2012. gadā | Kazahstāna | 74 | 60 % | 28 % | Kirgizstāna | 106 | 73 % | 45 % | Tadžikistāna | 128 | 65 % | 32 % | Turkmenistāna | 53 | 21 % | 13 % | Uzbekistāna | 71 | 28 % | 9 % | Reģions | 242 | 42 % | 26 % | Kopā | 674 | 50 % | 27 % | 65. Revīzijā tika konstatēti gadījumi, kad programmu īstenošana sākās ar ilgu aizkavēšanos. Piemēram, atlasītajām programmām, ko pārbaudīja Uzbekistānā, vidēji bija vajadzīgi divi gadi, lai parakstītu finansēšanas nolīgumu, un viens gads, lai sāktu programmas īstenošanu. Sarežģītas birokrātiskas procedūras saņēmēju pārvaldēs, grūtības atrast piemērotas finansējamās darbības un sarežģītas Komisijas procedūras kavēja stratēģijas īstenošanu. Palīdzības līdzekļu devēju anketaptaujā, kuru veica Palāta, aptuveni trīs ceturtdaļas respondentu atzina, ka Komisijas procedūras un tiesiskās prasības ir pārāk sarežģītas. 66. Īstenošanas ātrums katrā saņēmējvalstī ievērojami atšķīrās. Īpaši lēns progress bija vērojams Turkmenistānā un Uzbekistānā. Tas galvenokārt bija tāpēc, ka ES un šīm valstīm bija atšķirīgas prioritātes un pieeja attīstības sadarbībai. Turklāt tādi būtiski politiski notikumi kā Andidžanas nemieri Uzbekistānā 2005. gada maijā palēnināja attīstības sadarbības pasākumus pirmajos trīs pārbaudītā perioda gados, un Komisijai bija sarežģīti kompensēt pazaudēto laiku. 67. Kirgizstānā un Tadžikistānā īstenošana notika ātrāk. Tas atspoguļo attīstības sadarbības uzlabošanos starp ES un abām valstīm, kas ir pievienojušās Parīzes deklarācijai. Pārbaudītajā periodā ievērojama daļa no palīdzības šīm partnervalstīm tika sniegta, izmantojot nozares budžeta atbalstu. Laikposmā no 2007. līdz 2012. gadam Komisija sniedza budžeta atbalstu 24,4 miljonu EUR apmērā Tadžikistānai (22 % no sniegtās palīdzības) un 39,4 miljonu EUR apmērā Kirgizstānai (36 % no palīdzības). …UN AR REĢIONĀLAJĀM PROGRAMMĀM NETIKA SASNIEGTA ĪSTENA REĢIONĀLĀ DIMENSIJA 68. Kā noteikts Komisijas reģionālās stratēģijas dokumentā un atbilstīgi ES stratēģijai, Komisija aptuveni vienu trešdaļu no stratēģijas budžeta veltīja reģionālajām programmām, lai ar to palīdzību sasniegtu politisko ieceri — sekmēt reģionālo sadarbību (sk. 19. un 20. punktu). Lai gan tas atbilda stratēģijas mērķiem, ar reģionālajām programmām netika sasniegta "īstena reģionālā dimensija gan kopīgas īstenošanas, gan reģionālās ietekmes ziņā", kā tas bija paredzēts attīstības stratēģijā [33]. 69. Reģionālo programmu īstenošana Komisijai radīja papildu grūtības. Tai bija jāsaņem piekrišana no visām saņēmējvalstīm katrā programmas sagatavošanas posmā, taču politiskās apņemšanās līmenis attiecībā uz reģionālajām programmām gan valstu, gan programmu starpā bija atšķirīgs. 70. Ievērojama daļa no RSD paredzētā reģionālā finansējuma [34] ir veltīta tādām programmām kā Erasmus un Tempus (36 %) un "Ieguldījumu mehānisms Vidusāzijai" (29 %). Šajās daudzvalstu programmās pārsvarā ir paredzētas līdzīgas darbības vairāk nekā vienā saņēmējvalstī, bet netiek sekmēta Vidusāzijas republiku sadarbība. 71. Vidusāzijas Robežu pārvaldības programma (BOMCA) ir piemērs tam, kā atšķiras saņēmējvalstu līdzdalība. BOMCA ir vērsta uz robežu pārvaldības reformu. Ar kopējām saistībām 33,7 miljonu EUR apmērā laikposmam no 2003. līdz 2014. gadam tās ilgtermiņa stratēģiskais mērķis ir ES standartu un labās prakses ieviešana integrētas robežu pārvaldības jomā. BOMCA īsteno ar ANO Attīstības programmu, kuras bāzes vieta ir Biškekā un kuras biroji atrodas katrā no piecām republikām. 72. Kirgizstāna un Tadžikistāna ir relatīvi ieinteresētas dalībā BOMCA. Tomēr gandrīz pēc desmit īstenošanas gadiem Uzbekistāna un Turkmenistāna selektīvi piedalījās reģionālajās spēju veidošanas darbībās un nevēlējās dalīties savā profesionālajā pieredzē ar citām valstīm. MĀCĪŠANĀS NO PIEREDZES — VEIKSME, BET ARĪ GARĀM PALAISTAS IESPĒJAS 73. Komisija 2010. gadā veica starpposma pārskatīšanu (sk. 21. punktu), lai novērtētu, vai prioritātes un palīdzības sniegšanas veidi, ko izmantoja pirmajā indikatīvajā programmā 2007.–2010. gadā, joprojām ir piemēroti. Starpposma pārskata rezultātā 2011.–2013. gada indikatīvajā programmā ņēma vērā jaunākās tendences partnervalstīs, piemēram, pakāpeniskā pilsoniskās sabiedrības attīstība, vajadzība apvienot tehniskās palīdzības programmas ar budžeta atbalsta un iestāžu reformas programmām, prasība atbalstīt vietējo ražošanu un infrastruktūru. 74. Indikatīvajā programmā ietvēra arī dažus jaunus programmu veidus, kas bija pārbaudīti citos ģeogrāfiskajos reģionos, piemēram, ieguldījumu mehānisma programmu [35]. Tomēr Komisija neizmantoja iespēju piešķirt lielāku prioritāti ierēdņu mērķsadarbībai un apmaiņai, kam piešķirta prioritāte Padomes stratēģijā ES un Vidusāzijas attiecībām. 75. Komisija pielika ievērojamas pūles, lai pārbaudītajā periodā mācītos no pieredzes un uzlabotu programmas. Komisijas atbalsta relatīvā stabilitāte un nepārtrauktība prioritāro nozaru, palīdzības sniegšanas veidu un programmu ziņā nozīmēja, ka gūto pieredzi varēja ņemt vērā. Divpusējo programmu, piemēram, programmas mātes un bērna veselības aprūpes pakalpojumu uzlabošanai Uzbekistānā (sk. 2. izcēlumu) un otrreizējās iestāžu attīstības un partnerības programmas īstenošana tika uzlabota, ņemot vērā iepriekšējos posmos gūto pieredzi. Rīcības programma narkotiku apkarošanai Vidusāzijā (CADAP) arī ir tādas reģionālās programmas piemērs, kurā gūtā pieredze ļāva panākt labāku saskaņu ar partnervalstu vajadzībām. 76. No otras puses, divus uz rezultātiem vērstas uzraudzības ziņojumus par BOMCA programmas 7. posma ietekmi un ilgtspēju sagatavoja tikai pēc nākamā posma izstrādes. 77. Budžeta atbalsta programmas Kirgizstānā un Tadžikistānā bija turpinājums agrākām, līdzīgām programmām pārtikas nodrošinājuma atbalstam. Komisija pārskatīja šo divu agrāko programmu pieredzi 2008. gadā, veica uzlabojumus specifiskās nozares jomās un izmantoja tehnisko palīdzību, atbalstot šīs programmas. Tomēr Komisija neņēma vērā vērtīgus ieteikumus, piemēram, šādus: - īstenot programmas vairāku gadu garumā, jo viens gads ir ļoti īss laiks, lai varētu novērtēt kopējo progresu un nodrošināt palīdzības paredzamību; - definēt skaidrus noteikumus maksājumu veikšanai; - koncentrēties uz dažām galvenajām jomām ar diviem vai trim nosacījumiem, kas attiecas uz vairākiem gadiem. 2. IZCĒLUMS UZBEKISTĀNA Mātes un bērna veselības aprūpes pakalpojumu uzlabošanas programma ir programma, kas vērsta uz 4. tūkstošgades attīstības mērķa (TAM) — bērnu mirstības mazināšana — un 5. TAM — mātes veselības uzlabošana — sasniegšanu. Programmu sāka 2007. gadā ar 3,5 miljonu EUR budžetu, un to īsteno ANO Bērnu fonds (UNICEF) sadarbībā ar Uzbekistānas Veselības ministriju. Pēc tam, kad programma 2010. gadā saņēma pozitīvu novērtējumu, Komisija nolēma finansēt programmas otro posmu ar papildu budžetu 7,2 miljonu EUR apmērā. ZIŅOŠANA — DRĪZĀK PAR DARBĪBU, NEVIS PAR REZULTĀTIEM 78. Komisija sagatavo divus galvenos gada ziņojumus par attīstības palīdzību. Pirmkārt, EuropeAid ģenerāldirektors sagatavo gada darbības pārskatu par ģenerāldirektorāta darbībām. Otrkārt, Komisija publicē gada ziņojumu par ES attīstības un ārējās palīdzības politikas jomām un to īstenošanu. Abos ziņojumos ir nodaļa par attīstības palīdzību Vidusāzijai. 79. Gada darbības pārskatos ir ietverti septiņi rādītāji attiecībā uz Vidusāziju [36]. Lai gan kopumā šie rādītāji labi noder Vidusāzijai sniegtās ES attīstības palīdzības vērtēšanai, tie atšķiras no tiem rādītājiem, kas noteikti reģionālās stratēģijas dokumentā un indikatīvajās programmās; tie arī nav tieši saistīti ar Padomes jaunās partnerības stratēģijas Vidusāzijai plānotajiem rezultātiem. 80. Nodaļa par Vidusāziju katrā gada ziņojumā par ES attīstības un ārējās palīdzības politikas jomām ir rakstīta naratīvā stilā. Lai gan ir sniegti daži piemēri, tajā ir maz informācijas par izmērāmiem rezultātiem, kas raksturotu ES darbības un to ietekmi uz iedzīvotājiem, tajā nav rādītāju, kas attiektos uz ES darbībām, un sasniegumi nav salīdzināti ar mērķiem. Ziņojumā parasti nesniedz atsauces uz grūtībām un šķēršļiem ES mērķu sasniegšanā. 81. Nevienā no sagatavotajiem ziņojumiem izdevumu sadalījums nav salīdzināts ar to sadalījumu, kas noteikts RSD (sk. 20. punktu), nav arī sniegta informācija par administratīvajām izmaksām (sk. 45.–51. punktu). SECINĀJUMI 82. Komisija un EĀDD sarežģītos apstākļos pielika ievērojamas pūles, lai plānotu un īstenotu ES attīstības palīdzības programmu Vidusāzijai, kas noteikta 2007. gada aprīļa reģionālās stratēģijas dokumentā. Palīdzības plānošana un piešķiršana kopumā bija apmierinoša. Īstenošana nebija tik veiksmīga. 83. Komisija ar partnervalstīm apsprieda prioritātes un centās izdevumu plānus saskaņot ar šo valstu galvenajām vajadzībām. Ģeogrāfiskajā palīdzības sadalījumā ņēma vērā relatīvo labklājību. Visi ES atbalstam izvēlētie projekti sniedza ieguldījumu to vērienīgo mērķu sasniegšanā, kas noteikti reģionālās stratēģijas dokumentā. Tomēr Komisija sniedza palīdzību lielākam nozaru skaitam, nekā tas atbilst labākajai praksei. 84. Īstenojot savus plānus, Komisija palīdzību sniedza dažādos veidos. Tika ietverti daudzi mazi projekti, tā radot delegācijām lielāku administratīvo slogu. Programmas pārvaldību apgrūtināja arī plašais finanšu instrumentu klāsts un daudzās ziņošanas līnijas, tāpēc ir sarežģīti noteikt, cik daudz ES Vidusāzijā ir iztērējusi katrai nozarei un katrai valstij. Komisija nav mēģinājusi novērtēt kopējās administratīvās izmaksas saistībā ar tās attīstības palīdzības programmu Vidusāzijā. 85. Komisija varētu un tai vajadzētu būt stingrākai, pārvaldot budžeta atbalsta programmas Tadžikistānā un Kirgizstānā un saistot tās ar īpašiem pretkorupcijas pasākumiem. Lēmumi par maksājumiem tika balstīti uz partnervalstu apņemšanos veikt reformas, nevis uz panākto progresu. 86. Kopumā īstenošana bija lēna, lai gan reizēm aina bija ļoti dažāda. Ar reģionālajām programmām netika sasniegta īstena reģionālā dimensija; ievērojama to daļa bija tikai daudzvalstu instrumenti, kas bija pieejami katrai valstij atsevišķi. Komisija paredzēja kārtību, kādā mācīties no pieredzes un laika gaitā uzlabot programmas. Šajā procesā tika gūti noderīgi rezultāti, lai gan dažos gadījumos tie ne vienmēr bija savlaicīgi pieejami, bet citreiz derīgi ieteikumi nebija ņemti vērā. Komisijas ziņojumi bija vairāk vērsti uz darbību, nevis uz rezultātiem. IETEIKUMI 87. Pieņemot, ka Eiropas Savienības attīstības palīdzības programmas Vidusāzijā turpināsies [37], Palāta iesaka Komisijai un EĀDD, plānojot un īstenojot turpmāko attīstības palīdzību, ņemt vērā pieredzi, kas gūta laikposmā no 2007. līdz 2012. gadam. It īpaši Komisijai un EĀDD būtu - visas nākamās reģionālās programmas jāizstrādā tā, lai ar tām būtu iespējams sasniegt īstenu reģionālo dimensiju; - jākoncentrē visa sniegtā palīdzība tikai uz dažām nozarēm; - jāizveido sistēma, ar ko aprēķināt attīstības palīdzības vispārējās administratīvās izmaksas un ziņot par tām; - jādefinē un jāpiemēro stingri un objektīvi pārbaudāmi nosacījumi budžeta atbalsta programmām, kas turpinās, īpaši veltot pienācīgu uzmanību pretkorupcijas mehānismu atbalstam; - jāuzlabo programmu izstrāde un īstenošana, ņemot vērā gūto pieredzi un mainīgos apstākļus; - jāziņo par rezultātiem un ietekmi tā, lai tos varētu salīdzināt ar plāniem un mērķiem. Šo ziņojumu 2013. gada 15. oktobra sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas III apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklisKarel PINXTEN. Revīzijas palātas vārdā — +++++ TIFF +++++ priekšsēdētājs Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] Eiropas Komisija, Reģionālās stratēģijas dokuments par palīdzību Vidusāzijai laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam. [2] Dokuments pieņemts Eiropadomē 2007. gada 21.–22. jūnija sanāksmē (Padomes dokuments Nr. 11177/1/07), un Padome to publicējusi 2007. gada oktobrī ar nosaukumu "Eiropas Savienība un Vidusāzija — stratēģija jaunai partnerībai" (ISBN 978-92-824-2244-1). [3] Šobrīd ir spēkā partnerības un sadarbības nolīgumi (PSN) ar Kazahstānu, Kirgizstānu, Tadžikistānu un Uzbekistānu. 2013. gada maija beigās PSN ar Turkmenistānu vēl nebija ratificēts. [4] Kopīgo reģiona izaicinājumu piemēri: organizētā noziedzība, cilvēku, narkotiku un ieroču nelegālā tirdzniecība, terorisms un ieroču neizplatīšanas jautājumi, starpkultūru dialogs, enerģētika, vides piesārņojums, ūdens apsaimniekošana, migrācija, robežu pārvaldība un transporta infrastruktūra. [5] Tās ir: i) laba pārvaldība, tiesiskums, cilvēktiesības un demokratizācija; ii) izglītība un apmācība; iii) ekonomiskā attīstība, tirdzniecība un investīcijas; iv) transports un enerģētika; v) vides ilgtspēja un ūdens apsaimniekošana; vi) kopīgo draudu un izaicinājumu risināšana; vii) starpkultūru dialogs. [6] ES palīdzība galvenokārt tiek sniegta ar attīstības palīdzības instrumentu (ASI) (Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1905/2006, ar ko izveido finanšu instrumentu sadarbībai attīstības jomā) (OV L 378, 27.12.2006., 41. lpp.). [7] Visās trijās delegācijas kopā 2011. gadā ar attīstības palīdzību nodarbojās 74 darbinieki. [8] Padomes 2012. gada 25. jūnija Lēmums 2012/328/KĀDP, ar ko ieceļ Eiropas Savienības īpašo pārstāvi Vidusāzijā (OV L 165, 26.6.2012., 59. lpp.). [9] Pamatojoties uz statistikas datiem par oficiālo attīstības palīdzību, kurus publicē Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija. [10] Ņemot vērā ESAO 2010. un 2011. gada statistiku, vidējā OAP Kazahstānai, Turkmenistānai un Uzbekistānai kopā bija 484 miljoni USD gadā salīdzinājumā ar vidējiem gada ĀTI 11093 miljoni USD šajā pašā laikposmā un IKP (pēc pirktspējas paritātes) 347 miljardi USD visām trim valstīm kopā, kā attiecīgi ziņo ERAB un Pasaules faktu grāmata (World Fact Book). [11] EĀDD pārņēma pienākumus no bijušā Komisijas RELEX ģenerāldirektorāta. [12] Eiropas Savienības Padome, Padomes secinājumi par Vidusāziju, 3179. Ārlietu padomes sanāksme Luksemburgā 2012. gada 25. jūnijā, un Padomes dokuments Nr. 11455/12. [13] Eiropas Parlamenta 2011. gada 15. decembra rezolūcija par ES panākto progresu Vidusāzijas stratēģijas īstenošanā, Strasbūra, P7_TA(2011)0588. [14] Padome ir noteikusi šādas prioritātes: a) laba pārvaldība, tiesiskums, cilvēktiesības un demokratizācija; b) izglītība un apmācība; c) ekonomiskā attīstība, tirdzniecība un investīcijas; d) transports un enerģētika; e) vides ilgtspēja un ūdens apsaimniekošana; f) kopīgo draudu un izaicinājumu risināšana; g) starpkultūru dialogs. [15] Programmas atlasīja tā, lai tās aptvertu 70 % no attīstības sadarbības instrumenta izdevumiem no 2007. līdz 2011. gadam Kirgizstānā un Uzbekistānā un nozares budžeta atbalsta programmas Tadžikistānā. [16] No 91 anketas saņēmēja uz to atbildēja 28. [17] Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju, kas tikās Padomē, Eiropas Parlamentā un Komisijā, kopīgais ziņojums par Eiropas Savienības attīstības politiku "Eiropas konsenss attīstības jomā" (OV C 46, 24.2.2006., 1. lpp.). [18] ESAO, Parīzes deklarācija par atbalsta efektivitāti, 2005. gads (http://www.oecd.org/dac/effectiveness/34428351.pdf). [19] Eiropas Savienības Padome, 9558/07, Briselē, 2007. gada 15. maijā. [20] ES Konsensa attīstības jomā 113. punkts. [21] Piemēram, attiecībā uz dotāciju programmām Komisijas darbiniekiem, tostarp delegāciju darbiniekiem, bija jāīsteno viss projekta cikls, proti, jāizstrādā un jāizsludina konkursi, jāinstruē dalībnieki, jāsagatavo un jāparaksta līgumi, jāuzrauga un jāpārrauga īstenošana, jāvada finanšu un maksājumu cikli, jāorganizē revīzijas, novērtējumu sagatavošana un ziņošana. [22] Šāds atbalsts ietver atsauksmju sniegšanu par līdzekļu saņēmēju iesniegtiem priekšlikumiem, projekta darbību koordinēšanu valstī un ES pārstāvēšanu, piedaloties komiteju sanāksmēs, semināros utt. [23] Sk. Palātas Īpašo ziņojumu Nr. 5/2012 par Kopējo ārējo attiecību informācijas sistēmu (CRIS) (www.eca.europa.eu). [24] Piemēram, Eiropas–Kaukāza–Āzijas transporta koridora programma (Traceca) un Starpvalstu programma naftas un gāzes transportam uz Eiropu (Inogate). [25] Eiropas mājas, ko izveidojusi Komisija, darbojas kā ES darbību tehniskā atbalsta biroji un palielina informētību par ES politikas jomām un to atpazīstamību tajās valstīs, kurās nav ES delegācijas. [26] Atbalsta izdevumu aprēķinā neieskaitīja tehniskās palīdzības izmaksas, kas saistītas ar konkrētu projektu īstenošanu partnervalstīs. [27] Ja no šā skaitļa atņemtu konsultāciju izmaksas par projektu apzināšanu un par rezultātos balstīto uzraudzību un novērtēšanu, tad iznākums būtu 12,7 %. [28] Pamatojoties uz publisko izdevumu un finansiālās atbildības (PEFA) programmas ietvaros konstatēto vājo un stipro pušu novērtējumu. PEFA PFP rezultātu novērtēšanas sistēma ir paņēmiens, ar ko tiek novērtēta PFP sistēma valstī, izmantojot 28 rādītājus. [29] 2008. gada jūnijā, 2010. gada decembrī un 2011. gada jūlijā. [30] Datu ieguvei šiem novērtējumiem Komisija izmantoja ārējo konsultantu ziņojumus. [31] Šāda prakse atšķiras no Palātas ieteikuma Īpašajā ziņojumā Nr. 11/2010 "Kā Komisija pārvalda vispārējā budžeta atbalstu ĀKK, Latīņamerikas un Āzijas valstīs". Komisijai būtu "jāpamato līdzekļu izmaksāšanas lēmumi ar vairāk strukturētu un oficiālu dokumentu par panākto virzību attiecīgajā laikposmā, skaidri izklāstot kritērijus, atbilstoši kuriem ir izvērtētas gūtās sekmes, un norādot iemeslus, kādēļ gūtās sekmes, iespējams, neatbilst plānotajam". [32] Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) ziņojumi: Stambulas Pretkorupcijas rīcības plāns, otrais uzraudzības posms, Kirgizstānas Republika, progresa ziņojums, 24.2.2012., un Stambulas Pretkorupcijas rīcības plāns, otrais uzraudzības posms, Tadžikistāna, progresa ziņojums, 16.2.2012. [33] Eiropas Komisijas Reģionālās stratēģijas dokuments par palīdzību Vidusāzijai laikposmā no 2007.–2013. gadam. [34] RSD reģionālajai sadarbībai piešķīra 242 miljonus EUR. [35] Programmas agrāk tika ieviestas Āfrikā (2007. gadā) un kaimiņvalstīs (2008. gadā). [36] Rādītāji ir šādi: i) partnerības un sadarbības nolīgumi: ratificēto PSN skaits; ii) demokratizācija/tiesiskums — to valstu skaits, kas virzās uz EDSO normām un Eiropas Padomes / Venēcijas komisijas standartiem atbilstošām vēlēšanām; iii) Izglītības iniciatīva Vidusāzijai — Vidusāzijas valstu skaits, kas iesaistās Boloņas procesā; iv) vide/ūdens/enerģētika — valstis, kas pieņem valsts klimata pārmaiņu stratēģijas un īsteno ES stratēģijas; v) 1. TAM — Vidusāzijas iedzīvotāju procentuālais skaits, kas dzīvo zem nabadzības sliekšņa; vi) 4. TAM — bērnu mirstība; vii) 6. TAM — cīņa pret HIV/AIDS, malāriju un citām slimībām. [37] COM(2011) 840 galīgā redakcija, 7.12.2011. -------------------------------------------------- I PIELIKUMS VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA PAR VIDUSĀZIJAS REPUBLIKĀM Avoti: 1 Pasaules faktu grāmata (atjaunināta 2013. gadā), ASV Centrālā izlūkošanas pārvalde. 2 Pārejas posma valstu rādītāji, 2012. gads, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka (ERAB). 3 Pasaules Banka, 2012. gads. Gada vidējais rādītājs, ņemot vērā 2008., 2009. un 2010. gada datus. 4 Palātas aplēse, pamatojoties uz vidējiem gada maksājumiem laikposmā no 2007. līdz 2012. gadam. Dati no CRIS datu bāzes (reģionālās programmas ir vienmērīgi sadalītas partnervalstu starpā). 5 Transparency International. Korupcijas uztveres indekss 2012. gadā. 6 "Pārejas posmā esošās valstis" (Nations in Transit), Freedom House, 2012. Valsts | Kazahstāna | Kirgizstāna | Tadžikistāna | Turkmenistāna | Uzbekistāna | Avots | Vispārīgi fakti Platība (tūkstošos km2) | 2725 | 200 | 143 | 488 | 447 | 1 | Iedzīvotāju skaits (tūkstošos, 2013. gada jūlija aplēse) | 17736 | 5548 | 7910 | 5055 | 28661 | 1 | Iedzīvotāju skaita pieaugums (2013. gada jūlija aplēse) | 1,20 % | 0,97 % | 1,79 % | 1,15 % | 0,94 % | 1 | Ekonomika IKP (PPP miljardos ASV dolāru, 2012. gada aplēse) | 231,3 | 13,47 | 17,72 | 47,55 | 104,7 | 1 | IKP uz vienu iedzīvotāju (PPP ASV dolāros) | 13040 | 2430 | 2240 | 9410 | 3650 | 1 | IKP pieaugums 2011. gadā | 7,5 % | 5,7 % | 7,4 % | 14,7 % | 8,3 % | 2 | Oficiālā attīstības palīdzība (OAP) Saņemtā OAP uz vienu iedzīvotāju (ASV dolāros) | 18 | 65 | 55 | 7 | 7 | 3 | ES OAP uz vienu iedzīvotāju (ASV dolāros) | 1,0 | 5,6 | 4,0 | 1,9 | 0,4 | 4 | Korupcija un iestāžu reformas Korupcijas uztveres indekss (0 — vissliktākais, 100 — vislabākais rādītājs) | 28 | 24 | 22 | 17 | 17 | 5 | Pilsoniskā sabiedrība (1 — vislabākais, 7 — vissliktākais rādītājs) | 6,00 | 4,75 | 6,00 | 7,00 | 7,00 | 6 | Tiesu sistēma un neatkarība (1 — vislabākais, 7 — vissliktākais rādītājs) | 6,50 | 6,25 | 6,25 | 7,00 | 7,00 | 6 | Demokrātijas vērtējums (1 — vislabākais, 7 — vissliktākais rādītājs) | 6,54 | 6,00 | 6,18 | 6,93 | 6,93 | 6 | -------------------------------------------------- II PIELIKUMS PĀRBAUDĪTĀS PROGRAMMAS Avots: EuropeAid CRIS datu krātuve. Instruments | Lēmuma numurs | Programma | Piešķirtā summa (tūkstošos EUR) | Kirgizstāna ASI-ĀZIJA | 19225 | Atbalsts ekonomikas dažādošanai Kirgizstānā (agropārstrāde) | 1600 | ASI-ĀZIJA | 19222 | Atbalsts cietumu reformai Kirgizstānā | 3000 | ASI-ĀZIJA | 19241 | Atbalsts Kirgizstānas izglītības nozarei | 5500 | ASI-ĀZIJA | 19237 | Nozaru politikas atbalsta programma — Sociālā aizsardzība un PFP — Kirgizstāna, 2007.–2009. gads | 9000 | ASI-ĀZIJA | 21363 | Nozaru politikas atbalsta programma — Sociālā aizsardzība un PFP — Kirgizstāna, 2007.–2009. gads — 3. piešķīrums | 9000 | ASI-ĀZIJA | 20590 | Labas pārvaldības īstenošana praksē attiecībā uz sociālo taisnīgumu | 3000 | ASI-ĀZIJA | 22484 | Nozaru politikas atbalsta programma, sociālā nozare — Kirgizstāna, 2010. gads | 13000 | ASI-ĀZIJA | 21058 | Robežu pārvaldība Vidusāzijā — 8. posms (BOMCA 8) | 8000 | ASI-ĀZIJA | 19812 | Rīcības programmas narkotiku apkarošanai Vidusāzijā 5. — posms (CADAP 5) | 5000 | ASI-PĀRTIKA | 19169 | Nozaru politikas atbalsta programma — Sociālā aizsardzība un PFP — Kirgizstāna, 2007.–2009. gads | 9000 | ASI-PĀRTIKA | 21863 | Atbalsts ar mērķi uzlabot informācijas sistēmu par pārtikas nodrošinājumu — Kirgizstāna | 2000 | | | Kopā | 68100 | Tadžikistāna ASI-ĀZIJA | 21994 | Tautas attīstības atbalsta programma | 26000 | ASI-ĀZIJA | 19236 | Nozaru politikas atbalsta programma — Sociālā aizsardzība, Tadžikistāna, 2007.–2009. gads | 9000 | ASI-ĀZIJA | 19667 | Tehniskā palīdzība sociālās nozares politikas atbalstam Tadžikistānā | 5000 | ASI-ĀZIJA | 20325 | Valsts finanšu pārvaldības modernizācijas projekts | 2000 | ASI-PĀRTIKA | 19168 | Pārtikas nodrošinājuma programma — Tadžikistāna — 2007. gads | 9000 | ASI-PĀRTIKA | 21365 | Atbalsts sociālā nodrošinājuma tīkliem — Pasaules pārtikas mehānisma programma (Tadžikistāna) | 7750 | | | Kopā | 58750 | Uzbekistāna ASI-ĀZIJA | 20509 | Atbalsts krimināltiesvedības reformām Uzbekistānā | 10000 | ASI-ĀZIJA | 22308 | Iestāžu attīstības un partnerības programma | 2200 | ASI-ĀZIJA | 22311 | Divpalātu parlamenta sistēmas nostiprināšana un tīklošana ar reģionālajām varas iestādēm | 2000 | ASI-ĀZIJA | 22373 | Mātes un bērna veselības aprūpes pakalpojumu uzlabošana Uzbekistānā — II posms | 6700 | | | Kopā | 20900 | -------------------------------------------------- III PIELIKUMS KOMISIJAS ADMINISTRATĪVĀS IZMAKSAS IEVADS 1. Palāta aplēsa administratīvās izmaksas, kas Komisijai radās, sniedzot palīdzību Vidusāzijā. 2. Palāta ņēma vērā šādus izmaksu elementus: - personāla izmaksas: algas, pabalsti un pensijas Komisijas ierēdņiem, līgumdarbiniekiem un vietējiem darbiniekiem, kas strādā Vidusāzijas attīstības palīdzības jomā gan centrālajos dienestos, gan ES delegācijās; - biroja, aprīkojuma un citas darbības izmaksas, kas saistītas ar iepriekšminētajiem centrālo dienestu un delegāciju darbiniekiem; - atbalsta izdevumi, kas saistībā ar Vidusāzijas attīstības palīdzību radušies Komisijai, īstenojot savus mērķus (nevis saņēmējvalsts mērķus), ieskaitot konsultācijas par projektu apzināšanu un formulēšanu, uz rezultātiem vērsto uzraudzību un novērtēšanu, kā arī ar Eiropas mājām saistītās izmaksas [1]. AVOTI UN APRĒĶINA METODES 3. Palāta konstatēja šādas gada izmaksas: ES ATTĪSTĪBAS PALĪDZĪBAS PLĀNOŠANAS UN ĪSTENOŠANAS ADMINISTRATĪVĀS IZMAKSAS VIDUSĀZIJĀ Apraksts | Tūkstošos EUR | Avots/komentārs | Administratīvās izmaksas centrālajos dienestos (saistībā ar attīstības palīdzību) | 1786 | Summa par 2011. gadu [1111] | Delegāciju administratīvās izmaksas (saistībā ar attīstības palīdzību) | 6611 | Summa par 2011. gadu [2222] | Starpsumma | 8397 | | Atbalsta izdevumi Eiropas mājasprojektu apzināšana un formulēšanauz rezultātiem vērsta uzraudzībanovērtējumi | 700 560 700 145 | Gada vidējās summas, kuras aprēķinājuši par revīziju atbildīgie revidenti, pamatojoties uz CRIS datiem par līgumiem kopš 2007. gada (uz rezultātiem vērsta uzraudzība: 2008.–2011. gads) | Starpsumma | 2105 | | Kopsumma | 10502 | | IEROBEŽOJUMI 4. Dažu veidu administratīvie izdevumi nav iekļauti; attiecībā uz darbinieku pensijām ir iekļautas darba devēja izmaksas saistībā tikai ar tiem vietējiem darbiniekiem, kuri strādā delegācijās, un nav iekļautas izmaksas saistībā ar ierēdņiem un līgumdarbiniekiem. 5. Nav iekļautas summas, kas attiecas uz atbalstu, kuru sniedz citas Komisijas struktūrvienības (administrācija, apmācība, IT u. c.) vai EĀDD. 6. Šie ir skaitļi par 2011. gadu, kad pilnībā darbojās delegācijas Kazahstānā, Kirgizstānā un Tadžikistānā, savukārt Uzbekistānā un Turkmenistānā darbojās Eiropas mājas. [1] Nav ieskaitītas tehniskās palīdzības izmaksas, kas saistītas ar konkrētu projektu īstenošanu partnervalstīs. [1111] Pamatojoties uz ierēdņu nodarbināšanas standarta izmaksām, kas norādītas tiesību aktos paredzētajos finanšu pārskatos. Standarta izmaksas nodrošina Komisijas Budžeta ģenerāldirektorāts, un tās ietver algas un pabalstus, kā arī biroja un aprīkojuma izmaksas. [2222] Ar ierēdņiem un līgumdarbiniekiem saistītās izmaksas ir aprēķinātas, ņemot vērā vidējās izmaksas par delegācijās strādājošiem darbiniekiem. Aprēķinot vietējo darbinieku un vietējās ekspluatācijas izmaksas, tiek izmantotas faktiskās EĀDD izmaksas. --------------------------------------------------