KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI saskaņā ar Padomes Direktīvas 2006/112/EK 395. pantu /* COM/2013/0105 final */





KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI saskaņā ar Padomes Direktīvas 2006/112/EK 395. pantu 1. VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA Saskaņā ar 395. pantu Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (turpmāk “PVN direktīva”) Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut dalībvalstīm piemērot īpašus pasākumus, lai atkāptos no minētās direktīvas noteikumiem ar nolūku vienkāršot šā nodokļa iekasēšanas procedūru vai nepieļaut atsevišķu veidu nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Tā kā ar šo procedūru pieļauj atkāpes no PVN vispārējiem principiem, atbilstīgi vairākkārtējiem Eiropas Savienības Tiesas nolēmumiem šādām atkāpēm būtu jābūt ierobežotām un samērīgām. Ar vēstuli, kas Komisijā reģistrēta 2012. gada 23. oktobrī, Rumānija lūdza atļauju turpināt piemērot pasākumus, atkāpjoties no PVN direktīvas 193. panta. Komisija saskaņā ar minētās direktīvas 395. panta 2. punktu ar 2013. gada 18. janvāra vēstuli informēja pārējās dalībvalstis par Rumānijas pieprasījumu. Komisija 2013. gada 22. janvāra vēstulē paziņoja Rumānijai, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu, lai izvērtētu pieprasījumu. Rumānija lūdz atļauju turpināt piemērot nodokļa apgrieztās maksāšanas mehānisma izmantošanu saistībā ar labību un eļļas augiem, attiecībā uz kuru tā iepriekš saņēmusi atļauju piemērot atkāpi[1]. Padome piešķīra atkāpi ļoti īpašos apstākļos, kuros Rumānija apņēmās īstenot minētās atkāpes piemērošanas laikā virkni reformu, kas ļautu atgriezties pie parastās sistēmas pēc pārejas perioda beigām. Šī pieeja jo īpaši bija attaisnota tāpēc, ka krāpšanas gadījumi varēja izplatīties citās dalībvalstīs nozarē, kuras ekonomiskais nozīmīgums ir būtisks vairākās dalībvalstīs. Jāatgādina, ka Padomes sarunās par minēto atkāpi vairākas dalībvalstis izteica savas pārdomas par to, ka jebkura atkāpe no sadalīto maksājumu sistēmas var būt tikai pēdējā iespēja un ārkārtas pasākums, ja ir pierādīti krāpšanas gadījumi, un ir jāiesniedz garantijas par piešķirtās atkāpes nepieciešamību un ārkārtas raksturu, pasākuma ilgumu un attiecīgo produktu īpašo raksturu. Šīs dalībvalstis turklāt norādīja, ka nodokļa apgrieztās maksāšanas mehānisms vienmēr ietver krāpšanas riska izplatīšanos uz citām dalībvalstīm, un atgādināja, ka apgrieztās maksāšanas procedūru nevajadzētu sistemātiski izmantot nolūkā kompensēt dalībvalsts nodokļu iestāžu veiktās uzraudzības nepilnības. Rumānijas konkrētajā gadījumā tās saprot, ka attiecīgā nozare ir ražošanas ķēdes pašā sākumā, un atzīmēja, ka Rumānijas iestādes ir apņēmušās nepieprasīt minētās atkāpes atjaunošanu un īstenot strukturālus pasākumus, lai divu gadu laikā līdz atkāpes piemērošanas termiņa beigām labotu situāciju. Rumānija skaidri un nepārprotami apstiprināja, ka tā piekrīt šiem nosacījumiem. Šī apņemšanās bija īpaši pieminēta pirmajā apsvērumā Padomes 2011. gada 20. jūnija Īstenošanas lēmumā 2011/363/ES, kurā teikts, ka Rumānija "norādīja, ka nelūgs šīs atļaujas pagarinājumu". Kaut arī Rumānija piekrita nepagarināmam 2 gadu piemērošanas periodam, pagarinājuma pieprasījums tika iesniegts. 2. APGRIEZTĀS MAKSĀŠANAS KĀRTĪBA Sskaņā ar PVN direktīvas 193. pantu PVN maksā ikviens nodokļa maksātājs, kas veic preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu, par kuru uzliek nodokli. Apgrieztās nodokļu maksāšanas mehānisma mērķis ir uzlikt minēto atbildību nodokļa maksātājam, kuram tiek piegādātas preces vai tiek sniegti pakalpojumi. “Pazudušā tirgotāja” krāpšanas gadījumos tirgotāji izvairās no PVN maksāšanas nodokļu iestādēm pēc tam, kad tie ir pārdevuši savus produktus. Tomēr šādu tirgotāju klientiem aizvien ir tiesības uz nodokļa atskaitīšanu, jo to rīcībā ir derīgs rēķins. Bīstamākā šādas nodokļu nemaksāšanas izpausme ir “karuseļveida” shēmas izmantošana, kuras ietvaros preces vai pakalpojumi tiek tirgoti starp dalībvalstīm, kad vienas un tās pašas preces tiek piegādātas vai pakalpojumi tiek sniegti vairākkārt, taču nodokļu iestādēm netiek samaksāts PVN. Ar apgrieztās nodokļu maksāšanas mehānisma palīdzību tiek novērsta iespēja izmantot šādu krāpšanas veidu, jo šādos gadījumos par personu, kas atbildīga par PVN samaksu, tiek noteikta persona, kurai piegādātas preces vai sniegti pakalpojumi. 3. PIEPRASĪJUMS Rumānija saskaņā ar PVN direktīvas 395. pantu pieprasa, lai Padome, rīkojoties pēc Komisijas priekšlikuma, atļautu Rumānijai turpināt piemērot īpašo pasākumu, atkāpjoties no PVN direktīvas 193. panta, attiecībā uz nodokļa apgrieztās maksāšanas mehānismu saistībā ar kviešiem, speltas kviešiem, rudziem, miežiem, kukurūzu, sojas pupām, rapšu vai ripšu sēklām, saulespuķu sēklām un cukurbietēm. Pieprasījuma iemesls ir fakts, ka Ungārijai ir piešķirta līdzīga atkāpe attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, tāpat uz 2 gadiem[2] (ar tādu pašu nosacījumu, ka netiks pieprasīts pagarinājums, un šim nosacījumam Ungārija nepārprotami piekrita). Tomēr abu atkāpju sākuma un beigu datums ir atšķirīgs: Rumānijas atkāpi piemēro no 2011. gada 1. jūnija līdz 2013. gada 31. maijam, Ungārijas – no 2012. gada 1. jūlija līdz 2014. gada 30. jūnijam. Rumānija uzskata, ka krāpšanas risks var pārvietoties uz Rumāniju, jo īpaši tāpēc, ka Ungārijas atkāpi turpinās piemērot pēc tam, kad Rumānijā šādu atkāpi vairs nepiemēros. Pret krāpšanu vērstie pasākumi, ko īstenotu šajā kontekstā, pēc 2013. gada 31. maija varētu būt nepietiekami krāpšanas novēršanai. 4. KOMISIJAS VIEDOKLIS Komisija, saņēmusi pieprasījumus saskaņā ar 395. pantu, tos pārbauda, lai pārliecinātos, ka ir izpildīti pamatnosacījumi šādu pieprasījumu apmierināšanai, tas ir, vai ierosinātais īpašais pasākums vienkāršo procedūras nodokļu maksātājiem un/vai nodokļu administrācijai un vai ar šādu pasākumu var novērst atsevišķu veidu nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Saistībā ar šo Komisijas pieeja vienmēr bijusi rezervēta un piesardzīga, lai panāktu, ka ar šādām atkāpēm netiek traucēta vispārējās PVN sistēmas darbība, un ka šādas atkāpes ir ierobežotas, vajadzīgas un samērīgas. Pirmkārt, Komisija uzskata, ka attiecīgās preces – labības un eļļas augu sēklas – ir tādas, kurām revīziju iespējams veikt ar parastiem kontroles līdzekļiem, un nav nepieciešams īstenot nodokļa apgrieztās maksāšanas mehānismu. Tādējādi Rumānijai piešķirtā atļauja tika piešķirta izņēmuma kārtā, lai dotu Rumānijai laiku īstenot konkrētas reformas krāpšanas apkarošanai. Otrkārt, pasākums nekad nav bijis paredzēts kā ilgtermiņa risinājums vai nolūkā kompensēt to, ka netiek veikta pienācīga uzraudzība ar nodokli apliekamajām personām šajos ārkārtīgi vērtīgajos tirgos. Atkāpe tika pamatota kā daļa no pasākumu kopuma, kas bija jāveic Rumānijai, un vienlaikus tai noteica ierobežotu laika termiņu un noteikumu, ka atkāpei netiks prasīts pagarinājums. Ar tādiem pašiem nosacījumiem tika piešķirta atkāpe Ungārijai. Turklāt ir norādes, ka šajās nozarēs krāpšana ir pārvietojusies uz citām dalībvalstīm Eiropas dienvidaustrumu daļā. Ņemot vērā šo situāciju, nodokļa apgrieztās maksāšanas piemērošana ilgākā laika posmā radītu krāpšanas risku šīm dalībvalstīm, un, ņemot vērā minēto nozaru nozīmi reģionā, šo risku nedrīkst novērtēt pārāk zemu. 5. SECINĀJUMS Ņemot vērā iepriekš minētos apstākļus, Komisija iebilst pret Rumānijas pieprasījumu. [1] Padomes 2011. gada 20. jūnija Īstenošanas lēmums 2011/363/ES, ar ko Rumānijai atļauj piemērot īpašu pasākumu, atkāpjoties no 193. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 163, 23.6.2011., 26. lpp.). [2] Padomes 2012. gada 4. oktobra Īstenošanas lēmums 2012/624/ES, ar ko Ungārijai atļauj piemērot īpašu pasākumu, atkāpjoties no 193. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 274, 9.10.2012., 26. lpp.).