“Labākais ieguldījums nākotnē ir ieguldījums mūsu cilvēkos. Prasmes un izglītība ir Eiropas konkurētspējas un inovācijas dzinējspēks. Taču Eiropa vēl nav pilnībā gatava. Es nodrošināšu, ka mēs izmantojam visus mūsu rīcībā esošos līdzekļus un resursus, lai panāktu līdzsvaru.”

Komisijas priekšsēdētāja Urzula fon der Leiena

“Ikvienam ir tiesības uz kvalitatīvu un iekļaujošu vispārīgo un profesionālo izglītību un mūžizglītību, lai varētu saglabāt un iegūt prasmes, kas ļauj pilnā mērā piedalīties sabiedrības dzīvē un veiksmīgi mainīt darbu darba tirgū.”

Eiropas sociālo tiesību pīlāra 1. princips

Mēs dzīvojam pārmaiņu laikā. Dubultā – zaļā un digitālā – pārkārtošanās maina veidu, kā mēs dzīvojam, strādājam un mijiedarbojamies. Gaidāms, ka ES pāreja uz resursu ziņā efektīvu, aprites, digitalizētu un klimatneitrālu ekonomiku un mākslīgā intelekta un robotikas plaša ieviešana radīs jaunas darbvietas, savukārt citas darbvietas mainīsies vai pat izzudīs. Demogrāfisko pārmaiņu dēļ Eiropai būs jāizmanto visi tās talanti un daudzveidība. Tajā pašā laikā radīsies arī jaunas darba iespējas senioru un aprūpes ekonomikā. Šī pārkārtošanās liecina, ka, lai pilnībā izmantotu tās potenciālu, ir vajadzīga vēl nepieredzēta prasmju pārorientācija.

Covid-19 pandēmija ir paātrinājusi digitālo pārkārtošanos. Lai gan tāldarbs un tālmācība ir kļuvusi par realitāti miljoniem cilvēku ES, bieži vien atklājās arī mūsu pašreizējās digitālās sagatavotības trūkumi. Pandēmija ir akcentējusi jau pastāvošo digitālo prasmju trūkumu, un parādās jauna veida nevienlīdzība, jo daudziem cilvēkiem nav nepieciešamā digitālo prasmju līmeņa vai arī viņi strādā darbavietās vai mācās skolās, kas digitalizācijas jomā atpaliek.

Pandēmija ir arī būtiski ietekmējusi daudzu cilvēku karjeras iespējas ES. Pašlaik tiek lēsts, ka ES IKP 2020. gadā samazināsies par vairāk nekā 7 % un bezdarba līmenis sasniegs 9 % (salīdzinājumā ar 6,6 % 2019. gada beigās), un dažās valstīs samazinājums būs vēl krasāks. Komisijas aplēses liecina, ka dažās nozarēs 2020. gadā gaidāms lielākais reālās bruto pievienotās vērtības zaudējums – no 20 % līdz 40 % salīdzinājumā ar 2019. gada līmeni. Turklāt konkrētās nozarēs apgrozījums 2020. gada otrajā ceturksnī varētu samazināties par vairāk nekā 70 %. Grūtāk atlabt būs tām valstīm un reģioniem, kuru ekonomika lielā mērā ir atkarīga no šādām nozarēm.

Lai risinātu šo problēmu un virzītu uz priekšu dubulto pārkārtošanos, Komisija ir ierosinājusi vērienīgu atveseļošanas pasākumu kopumu, kas paredzēts, lai veidotu ilgtspējīgāku, noturīgāku un taisnīgāku Eiropu nākamajai paaudzei . Tā kā Eiropa sāk atlabt, nepieciešamība uzlabot un pielāgot prasmes kļūst par obligātu prasību. Tas būs ļoti svarīgi arī tādēļ, lai ES kā ģeopolitiska dalībniece varētu uzņemties vadošo lomu ceļā uz pasaules atveseļošanu.

Tagad vairāk nekā jebkad agrāk ES ir vajadzīga paradigmas maiņa attiecībā uz prasmēm. Tādas pārmaiņas, kas nāk kopsolī ar vērienīgu prasmju programmu nodarbinātībai, kura virzīs dubulto pārkārtošanos un nodrošinās atgūšanos no Covid-19 pandēmijas radītās sociālekonomiskās ietekmes, un kas:

·stiprinās ilgtspējīgu konkurētspēju. Prasmes un mūžizglītība ir ārkārtīgi būtiskas ilgtermiņa un ilgtspējīgai izaugsmei, ražīgumam un inovācijai, un tādēļ tās ir svarīgs faktors jebkura lieluma uzņēmumu, īpaši mazo un vidējo uzņēmumu (MVU), konkurētspējai . Nodrošinot pareizās prasmes, cilvēki var efektīvāk strādāt un izmantot mūsdienīgu tehnoloģiju priekšrocības , tiek likvidēts būtisks šķērslis, kas atklāts saistībā ar uzņēmumu ieguldījumiem , tiek novērsta neatbilstība darba tirgū un tas ir pamats pētniecībai un izstrādei un uzņēmumā bāzētām inovācijām. Tikai ar pareizajām prasmēm Eiropa var nostiprināt savu pozīciju globālās konkurences cīņā un panākt noturīgu ekonomikas atdzīvināšanu, kas vērsta uz zaļo un digitālo pārkārtošanos. Tas jo īpaši nozīmē to, ka ir jāīsteno Eiropas zaļais kurss – ES izaugsmes stratēģija – un jāpievēršas stratēģiskām nozarēm un ekosistēmām, kas noteiktas ES jaunajā industriālajā stratēģijā.

·nodrošinās sociālo taisnīgumu. Piekļuve prasmju pilnveides un pārkvalifikācijas iespējām ir ļoti svarīga desmitiem miljonu darba ņēmēju, kas strādā īstermiņa darba shēmās vai ir bezdarbnieki, neatkarīgi no viņu pašreizējā prasmju līmeņa vai kvalifikācijas jomas. Eiropas atveseļošana būs veiksmīga tikai tad, ja tā būs saliedēta un neviens netiks atstāts novārtā. Ar pareizajām prasmēm ir vieglāk palikt darba tirgū un pāriet uz citu darbu. Lai to panāktu, ir jānodrošina vienlīdzīga piekļuve papildu prasmju pilnveides iespējām visiem cilvēkiem neatkarīgi no dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas, tostarp mazkvalificētiem/kvalificētiem pieaugušajiem un personām ar migrantu izcelsmi. Tāpat būtu jāaptver visas teritorijas, sākot ar lielpilsētām un beidzot ar lauku vai attāliem apgabaliem visā Eiropas Savienībā.

·veidos noturību. Pēdējos mēnešos vairākas profesijas tika pakļautas lielam spiedienam. Tas īpaši attiecas uz veselības un aprūpes speciālistiem, kā arī uz priekšplāna darbiniekiem mazumtirdzniecības, transporta, sociālo vai sanitārijas pakalpojumu jomā un skolotājiem un pasniedzējiem. Lai krīzes laikā iedzīvotājiem nodrošinātu efektīvu piekļuvi veselības aprūpes, sociālajiem vai izglītības pamatpakalpojumiem, ir ļoti svarīgi, lai šajās stratēģiskajās nozarēs būtu pietiekams skaits kvalificētu darbinieku. Uzlabojot noturību ar prasmju palīdzību, mazinās indivīdu atkarība no tirgus apstākļiem un palielinās viņu spējas turēties pretī privātās un profesionālās dzīves pārmaiņām. Turklāt Covid-19 pandēmija ir parādījusi to, ka jābūt digitāli gataviem turpināt izglītošanos un uzņēmējdarbību. Problēmas, kas saistītas ar IT infrastruktūru un e-sistēmām, liecina, ka ir jāuzlabo cilvēku sagatavotības un reaģēšanas spēja kiberdrošības jomā.

Lai gūtu panākumus, mūžizglītībai visiem Eiropā jākļūst par realitāti. Visiem eiropiešiem vajadzētu būt piekļuvei pievilcīgām, inovatīvām un iekļaujošām mācību programmām arī tāpēc, ka prasmes ātrāk noveco. Izglītība jaunībā joprojām ir būtiska, bet tas ir tikai pirmais posms dzīvē, kurā ir daudz iespēju mācīties: no agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes, pamatskolas un vidusskolas izglītības līdz tehniskajai, profesionālajai izglītībai un apmācībai, kā arī augstākajai izglītībai un pieaugušo izglītībai. Tāpat būtiska nozīme ir izglītībai visa mūža garumā, arī vecumdienās. Tomēr ik gadu mācībās piedalās mazāk nekā divi no pieciem pieaugušajiem. Ar to nepietiek, lai atjaunotu mūsu ekonomiku un izmantotu visas priekšrocības, ko sniedz zaļā un digitālā pārkārtošanās. Ikvienam ES iedzīvotājam vajadzētu būt iespējai pilnveidot prasmes un pārkvalificēties, un par to būtu jāgūst pienācīga atzinība.

Šo centienu vadošajam principam vajadzētu būt “prasmju iegūšana darbam”. Tas nozīmē, ka vispirms ir jāapzina katra indivīda prasmju kopums, jānodrošina mērķtiecīga apmācība, kas atbilst konkrētām prasmju pilnveides un pārkvalifikācijas vajadzībām, un jāpalīdz personai atrast darba tirgū pieprasītu darbu.

Lai gan lielākā daļa atbildības par prasmju politiku paliek valsts, reģionālā un vietējā līmenī, Eiropai ir liela nozīme. Daudzi cilvēki strādā mazos uzņēmumos, kas darbojas visu Eiropu aptverošās vērtību ķēdēs. Eiropas talantu ķēde pastāv visās nozarēs – no autorūpniecības līdz tekstilrūpniecībai un no farmācijas līdz enerģētikai. Stiprinot šo ķēdi, tiks stiprināts arī vienotais tirgus un ekonomikas noturība. ES var mudināt dalībvalstis un atbalstīt to centienus īstenot rīcībpolitikas, kas vērstas vienā virzienā un efektīvi risina dubulto pārkārtošanos, kā arī stiprina mūsu ekonomikas un sabiedrības noturību.