Šajā priekšlikumā piedāvāta arī saskaņota pieeja drošībai pilsoņiem, kuri paļaujas uz Eiropas digitālo identitāti, kas tos pārstāv tiešsaistē, un tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem, kuri varēs pilnībā paļauties uz digitālās identitātes risinājumiem un tos pieņemt neatkarīgi no tā, kur tie ir izsniegti. Šis priekšlikums paredz izmaiņas Eiropas digitālās identitātes risinājumu izdevējiem, nodrošinot kopēju tehnisko arhitektūru un atsauču regulējumu, kā arī kopīgus standartus, kas jāizstrādā sadarbībā ar dalībvalstīm. Lai nepieļautu to, ka jaunu digitālās identitātes risinājumu izstrāde dalībvalstīs palielina sadrumstalotību, ko izraisa atšķirīgu valstu risinājumu lietošana, ir vajadzīga saskaņota pieeja. Saskaņota pieeja arī stiprinās vienoto tirgu, jo tas ļautu pilsoņiem, citiem iedzīvotājiem un uzņēmumiem veikt identifikāciju tiešsaistē droši, ērti un vienoti visā ES, lai piekļūtu gan sabiedriskiem, gan privātiem pakalpojumiem. Lietotāji varētu paļauties uz uzlabotu elektroniskās identitātes un uzticamības pakalpojumu ekosistēmu, kas ir atzīta un pieņemta visā Savienībā.

Lai gan eIDAS regulas izvērtējums liecina, ka uzticamības pakalpojumu sniegšanas regulējums ir bijis diezgan veiksmīgs, nodrošinot augsta līmeņa uzticamību un lielākās daļas uzticamības pakalpojumu apgūšanu un lietošanu, ir jādara vairāk, lai panāktu pilnīgu saskaņošanu un pieņemšanu. Kvalificētu tīmekļa vietņu autentifikācijas sertifikātu gadījumā iedzīvotājiem jāspēj uz tiem paļauties un gūt labumu no drošas un uzticamas informācijas par to, kas atbild par tīmekļa vietni, tādējādi mazinot krāpšanu.

Piedāvājot Eiropas digitālās identitātes regulējumu, pamatojoties uz pārskatītu pašreizējo regulējumu, līdz 2030. gadam vismaz 80 % iedzīvotāju vajadzētu būt iespējai izmantot digitālu ID risinājumu, lai piekļūtu galvenajiem sabiedriskajiem pakalpojumiem. Turklāt drošībai un kontrolei, ko piedāvā Eiropas digitālās identitātes regulējums, būtu jāsniedz pilsoņiem un iedzīvotājiem pilnīga pārliecība par to, ka Eiropas digitālās identitātes regulējums sniedz ikvienam līdzekļus, lai kontrolētu to, kam ir piekļuve viņu digitālajam dvīnim un tieši kuriem dati. Tam būs vajadzīga arī augsta līmeņa drošība attiecībā uz visiem digitālās identitātes nodrošināšanas aspektiem, tostarp Eiropas digitālās identitātes maku un digitālās identitātes datu vākšanas, glabāšanas un izpaušanas infrastruktūru.

Pilsoņiem un uzņēmumiem vajadzētu būt iespējai gūt labumu no pieejamiem ļoti drošiem un uzticamiem digitālās identitātes risinājumiem, kurus var izmantot visā ES, un no atribūtu, kas saistīti ar identitāti, elektronisko apliecinājumu pārnesamības. Jaunākie tehnoloģiju sasniegumi, tirgus un lietotāju pieprasījums paredz, ka ir jābūt pieejamam lielākam skaitam lietotājam ērtu pārrobežu risinājumu, kas ļauj piekļūt tiešsaistes pakalpojumiem ES, ko eIDAS regula tās pašreizējā formātā nevar piedāvāt.

Elektroniskās virsgrāmatas sniedz lietotājiem pierādījumus un nemainīgu revīzijas liecību par darījumu un datu ierakstu secību, nodrošinot datu integritāti. Lai gan šis uzticamības pakalpojums nebija ietekmes novērtējuma daļa, tā pamatā ir pastāvošie uzticamības pakalpojumi, jo​tas apvieno datu laika zīmogošanu un to secības noteikšu ar pārliecību par datu sagatavotāju, kas līdzinās e-parakstīšanai. Šis uzticamības pakalpojums ir nepieciešams, lai novērstu iekšējā tirgus sadrumstalotību, nosakot vienotu Eiropas mēroga regulējumu, kas ļauj atzīt uzticamības pakalpojumus pāri robežām, atbalstot kvalificētu elektronisko virsgrāmatu lietošanu. Savukārt datu integritāte ir ļoti svarīga datu apkopošanai no decentralizētiem avotiem, pašpietiekamiem identitātes risinājumiem, īpašumtiesību piešķiršanai digitālajiem aktīviem, uzņēmējdarbības procesu reģistrēšanai, lai pārbaudītu atbilstību ilgtspējas kritērijiem, un dažādiem kapitāla tirgus lietošanas gadījumiem.

Ietekmes novērtējumā pārbaudīts bāzes scenārijs, politikas varianti un to ietekme uz trim izskatītajiem politikas variantiem. Katrā variantā piedāvāta politisku apsvērumu izvēle, pamatojoties uz mērķa vērienu. Pirmajā variantā piedāvāts zems mērķis un pasākumu kopums, kura galvenais mērķis ir stiprināt pašreizējās eIDAS regulas efektivitāti un lietderību. Paredzot obligātu valstu eID paziņošanu un racionalizējot esošos pieejamos instrumentus, lai panāktu savstarpēju atzīšanu, pirmā varianta pamatā ir pilsoņu vajadzību apmierināšana, paļaujoties uz to, ka ir pieejamas dažādas valstu eID shēmas, kuru mērķis ir kļūt sadarbspējīgām.

Liela daļa atklātās sabiedriskās apspriešanas respondentu atzinīgi novērtēja vienotas un vispārpieņemtas digitālās identitātes izveidi, pamatojoties uz dalībvalstu izsniegtajām juridiskajām identitātēm. Dalībvalstis lielākoties atbalsta nepieciešamību pastiprināt pašreizējo eIDAS regulu, sniedzot pilsoņiem iespēju piekļūt gan sabiedriskiem, gan privātiem pakalpojumiem, un atzīst nepieciešamību izveidot uzticamības pakalpojumu, kas ļautu izsniegt un izmantot pāri robežām atribūtu elektroniskos apliecinājumus. Kopumā dalībvalstis uzsvēra nepieciešamību veidot Eiropas digitālās identitātes regulējumu, pamatojoties uz valstu risinājumu pieredzi un priekšrocībām, cenšoties rast sinerģiju un gūstot labumu no veiktajiem ieguldījumiem. Daudzas ieinteresētās personas atsaucās uz to, kā Covid-19 pandēmija pierādīja drošas, attālinātas identifikācijas nozīmi visiem, lai piekļūtu sabiedriskiem un privātiem pakalpojumiem. Attiecībā uz uzticamības pakalpojumiem vairums dalībnieku ir vienisprātis, ka pašreizējais regulējums ir bijis veiksmīgs, tomēr bija nepieciešami daži papildu pasākumi, lai vēl vairāk saskaņotu noteiktu praksi saistībā ar attālinātu identifikāciju un valsts pārraudzību. Ieinteresētās personas, kuru bāzē ir galvenokārt ir valsts klienti, pauda lielākas šaubas par Eiropas digitālās identitātes regulas pievienoto vērtību.

Atklāta sabiedriskā apspriešana tika sākta 2020. gada 24. jūlijā, un tā noslēdzās 2020. gada 2. oktobrī. Kopumā Komisija saņēma 318 atbildes. Komisija saņēma arī 106 atbildes uz mērķorientētu ieinteresēto personu apsekojumu. Dalībvalstu viedokļi ir apkopoti arī dažādās divpusējās un daudzpusējās sanāksmēs un apsekojumos, kas tika organizēti kopš 2020. gada sākuma. Tas jo īpaši ietver eIDAS sadarbības tīklā esošo dalībvalstu pārstāvju aptauju 2020. gada jūlijā un augustā un dažādus specializētus darbseminārus. Komisija arī rīkoja padziļinātas intervijas ar nozares pārstāvjiem un divpusējās sanāksmēs tikās ar uzņēmumu pārstāvjiem no dažādām nozarēm (piemēram, e-komercija, veselības aprūpe, finanšu pakalpojumi, telekomunikāciju operatori, aprīkojuma ražotāji u. c.).

Kontekstuālo informāciju apkopos Eiropas Komisija, izmantojot ikgadējus apsekojumus par: 1) digitālo identitāšu tirgus lielumu; 2) ar digitālo identitāti saistītā publiskā iepirkuma izdevumiem; 3) to uzņēmumu īpatsvaru, kuri savus pakalpojumus piedāvā tiešsaistē; 4) tādu tiešsaistes darījumu īpatsvaru, kuros vajadzīga stingra klienta identifikācija; 5) to ES pilsoņu īpatsvaru, kuri izmanto tiešsaistes privātos un sabiedriskos pakalpojumus.

Lai optimāli sasniegtu šīs iniciatīvas mērķus, ir jāfinansē vairākas darbības gan Komisijas līmenī, kur laikposmā no 2022. līdz 2027. gadam ir paredzēts piešķirt aptuveni 60 pilnslodzes ekvivalentu, gan dalībvalstu līmenī, tām aktīvi piedaloties ekspertu grupās un komitejās, kas saistītas ar iniciatīvas darbu un kuru sastāvā ir dalībvalstu pārstāvji. Kopējie finanšu līdzekļi, kas vajadzīgi, lai īstenotu priekšlikumu 2022.–2027. gadā, būs līdz 30,825 miljoniem euro, tostarp administratīvās izmaksas 8,825 miljonu euro apmērā un darbības izdevumi līdz 22 miljonu euro apmērā, ko sedz izdevumu programma “Digitālā Eiropa” (līdz brīdim, kad panākta vienošanās). Finansējums atbalstīs izmaksas, kas saistītas ar eID un uzticamības pakalpojumu pamatelementu uzturēšanu, izstrādi, mitināšanu, izmantošanu un atbalstu. Tas var atbalstīt arī dotācijas pakalpojumus pievienošanai Eiropas digitālās identitātes maka ekosistēmai, standartu un tehnisko specifikāciju izstrādei. Visbeidzot, finansējums arī atbalstīs ikgadēju apsekojumu un pētījumu veikšanu par to, cik efektīva un lietderīga ir regula tās mērķu sasniegšanā. Ar šo iniciatīvu saistītajā “finanšu pārskatā” sniegts sīki izklāstīts saistīto izmaksu pārskats.

Šis priekšlikums paredz pasākumus, kas attieksies uz valsts iestādēm, pilsoņiem un tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem. Tas samazinās valsts iestāžu administratīvās un atbilstības izmaksas un darbības izmaksas un samazinās tiešsaistes pakalpojumu sniedzēju izdevumus saistībā ar drošību. Pilsoņi gūs labumu no ietaupījumiem, samazinoties administratīvajam slogam, pilnībā paļaujoties uz digitāliem identifikācijas līdzekļiem un iespēju droši apmainīties ar digitālās identitātes atribūtiem ar vienādu juridisko vērtību pāri robežām. Elektroniskās identitātes nodrošinātāji gūs labumu arī no atbilstības izmaksu ietaupījumiem.

Jaunajā 9. iedaļā ir iekļauti noteikumi par atribūtu elektronisko apliecinājumu juridiskajām sekām, to lietošanu noteiktās nozarēs un prasības atribūtu kvalificētiem apliecinājumiem. Lai nodrošinātu augstu uzticamības līmeni, 45.d pantā ir iekļauti noteikumi par atribūtu pārbaudi, salīdzinot ar autentiskiem avotiem. Lai pārliecinātos, ka Eiropas digitālās identitātes maka lietotāji var gūt labumu no atribūtu elektronisko apliecinājumu pieejamības un lai šie apliecinājumi tiktu izsniegti Eiropas digitālās identitātes maka vajadzībām, 45.e pantā ir iekļauta prasība. Savukārt 45.f pantā ir iekļauti papildu noteikumi par atribūtu pakalpojumu elektroniskas apliecināšanas nodrošināšanu, tostarp par personas datu aizsardzību.

(3)Komisijas 2021. gada 9. marta paziņojumā “Digitālais kompass līdz 2030. gadam – Eiropas ceļam digitālajā gadu desmitā” ir noteikts Savienības regulējuma mērķis, kas līdz 2030. gadam ļaus plaši izvērst uzticamu, lietotāju kontrolētu identitāti, ļaujot katram lietotājam pašam kontrolēt savu mijiedarbību un klātbūtni tiešsaistē.

(4)Saskaņotākai pieejai digitālajai identifikācijai būtu jāsamazina pašreizējās sadrumstalotības riski un izmaksas, ko rada atšķirīgu valstu risinājumu lietošana, un tā stiprinās vienoto tirgu, ļaujot pilsoņiem, citiem iedzīvotājiem, kā noteikts valsts tiesību aktos, un uzņēmumiem ērti un vienoti identificēties visā Savienībā. Ikvienam vajadzētu būt iespējai droši piekļūt sabiedriskiem un privātiem pakalpojumiem, paļaujoties uz uzlabotu uzticamības pakalpojumu ekosistēmu, kā arī uz verificētiem identitātes pierādījumiem un atribūtu apliecinājumiem, piemēram, universitātes grādu, kas likumīgi atzīts un akceptēts visur Savienībā. Eiropas digitālās identitātes regulējuma mērķis ir panākt pāreju no paļaušanās vienīgi uz valsts digitālās identitātes risinājumiem uz Eiropas līmenī derīgu atribūtu elektronisko apliecinājumu sniegšanu. Atribūtu elektronisko apliecinājumu sniedzējiem būtu jāgūst labums no skaidra un vienota noteikumu kopuma, un valsts iestādēm vajadzētu būt iespējai paļauties uz noteikta formāta elektroniskiem dokumentiem.

(5)Lai atbalstītu Eiropas uzņēmumu konkurētspēju, tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem vajadzētu būt iespējai paļauties uz digitālās identitātes risinājumiem, kas atzīti visā Savienībā, neatkarīgi no dalībvalsts, kurā tie izdoti, tādējādi gūstot labumu no saskaņotās Eiropas pieejas uzticamībai, drošībai un sadarbspējai. Gan lietotājiem, gan pakalpojumu sniedzējiem vajadzētu būt iespējai gūt labumu no vienādas juridiskās vērtības, ko visā Savienībā sniedz atribūtu elektroniskie apliecinājumi.

(6)Regula (ES) Nr. 2016/679 attiecas uz personas datu apstrādi, īstenojot šo regulu. Tāpēc šajā regulā būtu jāparedz īpaši aizsardzības pasākumi, lai nepieļautu to, ka elektroniskās identifikācijas līdzekļu un atribūtu elektronisko apliecinājumu sniedzēji apvieno no citiem pakalpojumiem iegūtus personas datus ar personas datiem, kas saistīti ar pakalpojumiem, uz kuriem attiecas šī regula.

(7)Jāparedz saskaņoti nosacījumi, lai izveidotu dalībvalstu izdotu Eiropas digitālās identitātes maku regulējumu, kam būtu jādod iespēja visiem Savienības pilsoņiem un citiem iedzīvotājiem, kā noteikts valsts tiesību aktos, lietotājdraudzīgā un ērtā veidā droši koplietot ar viņu identitāti saistītu datus, ko kontrolē vienīgi lietotājs. Lai panāktu augstāko drošības līmeni, lietotāju ērtību un plašu lietojamību, būtu jāattīsta šo mērķu sasniegšanai izmantotās tehnoloģijas. Dalībvalstīm būtu jānodrošina vienāda piekļuve digitālajai identifikācijai visiem to valstspiederīgajiem un iedzīvotājiem.

(8)Lai nodrošinātu atbilstību Savienības tiesību aktiem vai valsts tiesību aktiem, kas atbilst Savienības tiesību aktiem, pakalpojumu sniedzējiem būtu jāpaziņo dalībvalstīm par nodomu paļauties uz Eiropas digitālās identitātes makiem. Tas ļaus dalībvalstīm pasargāt lietotājus no krāpšanas un novērst identitātes datu un atribūtu elektronisko apliecinājumu nelikumīgu lietošanu, kā arī nodrošināt, ka atkarīgās personas var pārbaudīt sensitīvo datu, piemēram, veselības datu, apstrādi saskaņā ar Savienības tiesību aktiem vai valsts tiesību aktiem.

(9)Visiem Eiropas digitālās identitātes makiem būtu jāļauj lietotājiem elektroniski identificēties un autentificēties tiešsaistē un bezsaistē pāri robežām, lai piekļūtu visdažādākajiem sabiedriskajiem un privātajiem pakalpojumiem. Neskarot dalībvalstu prerogatīvas attiecībā uz savu valstspiederīgo un iedzīvotāju identifikāciju, arī valsts iestādes, starptautiskās organizācijas un Savienības iestādes, struktūras, biroji un aģentūras var izmantot makus savām vajadzībām. Lietošana bezsaistē būtu svarīga daudzās nozarēs, tostarp veselības aprūpes nozarē, kur pakalpojumus bieži sniedz, mijiedarbojoties klātienē, un, lai varētu pārbaudīt autentiskumu, vajadzētu būt iespējai e-receptēm izmantot QR kodus vai līdzīgas tehnoloģijas. Atsaucoties uz “augstu” pārliecības līmeni, Eiropas digitālās identitātes makiem būtu jāizmanto potenciāls, ko piedāvā risinājumi, kas droši pret viltojumiem, piemēram, drošie elementi, lai izpildītu šajā regulā noteiktās drošības prasības. Eiropas digitālās identitātes makiem būtu arī jāļauj lietotājiem izveidot un izmantot kvalificētus elektroniskos parakstus un zīmogus, kas ir pieņemami visā ES. Lai personas un uzņēmumi visā ES varētu gūt labumu no vienkāršošanas un izmaksu samazināšanas, tostarp ļaujot izmantot pārstāvības pilnvaras un e-pilnvaras, dalībvalstīm būtu jāizdod Eiropas digitālās identitātes maki, pamatojoties uz kopīgiem standartiem, lai nodrošinātu nepārtrauktu sadarbspēju un augstu drošības līmeni. Tikai dalībvalstu kompetentās iestādes var nodrošināt augstu ticamības pakāpi, nosakot personas identitāti, un tādējādi sniegt pārliecību, ka persona, kas uzrāda vai apliecina konkrētu identitāti, patiešām ir persona, par kuru viņš vai viņa uzdodas. Tāpēc Eiropas digitālās identitātes makiem ir jāpaļaujas uz pilsoņu, citu iedzīvotāju vai juridisku personu juridisko identitāti. Uzticēšanās Eiropas digitālās identitātes makiem palielinātos, ja to izdevējiem būtu jāveic atbilstoši tehniski un organizatoriski pasākumi, kas garantē tādu drošības līmeni, kurš ir samērīgs ar riskiem, ko izraisa fizisku personu tiesības un brīvības saskaņā ar Regulu (ES) 2016/679.

(10)Lai sasniegtu augstu drošības un uzticamības līmeni, šajā regulā ir noteiktas prasības Eiropas digitālās identitātes makiem. Eiropas digitālās identitātes maku atbilstība šīm prasībām būtu jāapstiprina akreditētām publiskā vai privātā sektora struktūrām, ko norīkojušas dalībvalstis. Paļāvībai uz sertifikācijas shēmu, kuras pamatā ir ar dalībvalstīm saskaņotu standartu pieejamība, būtu jānodrošina augsts uzticamības un sadarbspējas līmenis. Veicot sertifikāciju, jo īpaši būtu jāpaļaujas uz attiecīgajām Eiropas kiberdrošības sertifikācijas shēmām, kas izveidotas saskaņā ar Regulu (ES) 2019/881. Šāda sertifikācija nedrīkstētu skart sertifikāciju attiecībā uz personas datu apstrādi saskaņā ar Regulu (EK) 2016/679.

(11)Eiropas digitālās identitātes makiem būtu jāgarantē augstākais drošības līmenis personas datiem, kurus izmanto autentifikācijai, neatkarīgi no tā, vai šie dati tiek glabāti lokāli vai mākoņdatošanas risinājumos atkarībā no dažādiem riska līmeņiem. Biometrijas lietošana autentifikācijas vajadzībām ir viena no identifikācijas metodēm, kas nodrošina augstu ticamības līmeni, jo īpaši, ja to lieto kopā ar citiem autentifikācijas elementiem. Tā kā biometrija ir unikāls personas raksturlielums, lai to lietotu, ir jāveic organizatoriski un drošības pasākumi, kas ir proporcionāli riskam, ko šāda apstrāde var radīt fizisku personu tiesībām un brīvībām, un kas atbilst Regulai 2016/679.

(12)Lai nodrošinātu, ka Eiropas digitālās identitātes regulējums ir atvērts inovācijām, tehnoloģiju attīstībai un ir nākotnes prasībām atbilstošs, dalībvalstis būtu jāmudina kopīgi izveidot piemērotu vidi, kurā kontrolētā un drošā veidā pārbaudīt novatoriskus risinājumus, jo īpaši, lai uzlabotu risinājumu funkcionalitāti, personas datu aizsardzību, drošību un sadarbspēju, un informētu par tehnisko atsauču un juridisko prasību turpmākajiem atjauninājumiem. Šai videi būtu jāveicina Eiropas mazo un vidējo uzņēmumu, jaunuzņēmumu un individuālu novatoru un pētnieku iekļaušana.

(13) Regula (ES) Nr. 2019/1157 līdz 2021. gada augustam pastiprina identitātes karšu drošību ar uzlabotiem drošības elementiem. Dalībvalstīm būtu jāapsver iespēja tās paziņot saskaņā ar elektroniskās identifikācijas shēmām, lai paplašinātu elektroniskās identifikācijas līdzekļu pārrobežu pieejamību.

(14)Elektroniskās identifikācijas shēmu paziņošanas process būtu jāvienkāršo un jāpaātrina, lai veicinātu piekļuvi ērtiem, uzticamiem, drošiem un novatoriskiem autentifikācijas un identifikācijas risinājumiem un attiecīgā gadījumā mudinātu privātus identitātes nodrošinātājus piedāvāt elektroniskās identifikācijas shēmas dalībvalstu iestādēm, lai par tām paziņotu kā par valsts elektroniskās identitātes karšu shēmām saskaņā ar Regulu 910/2014.

(15)Pašreizējo paziņošanas un profesionālizvērtēšanas procedūru racionalizēšana novērsīs dažādas pieejas dažādu paziņoto elektroniskās identifikācijas shēmu novērtēšanai un veicinās dalībvalstu savstarpējo uzticēšanos. Jauniem, vienkāršotiem mehānismiem būtu jāveicina dalībvalstu sadarbība to paziņoto elektroniskās identifikācijas shēmu drošības un sadarbspējas jomā.

(16)Dalībvalstīm būtu jāgūst labums no jauniem, elastīgiem rīkiem, ar kuriem nodrošina atbilstību šīs regulas un attiecīgo īstenošanas aktu prasībām. Šai regulai būtu jāļauj dalībvalstīm izmantot ziņojumus un novērtējumus, ko veikušas akreditētas atbilstības novērtēšanas struktūras vai brīvprātīgas IKT drošības sertifikācijas shēmas, piemēram, sertifikācijas shēmas, kas saskaņā ar Regulu (ES) 2019/881 jāizveido Savienības līmenī, lai atbalstītu savas prasības par shēmu vai to daļu saskaņošanu ar regulas prasībām par paziņoto elektroniskās identifikācijas shēmu sadarbspēju un drošību.

(17)Pakalpojumu sniedzēji izmanto identitātes datus, ko nodrošina personu identifikācijas datu kopums, kas pieejams no elektroniskās identifikācijas shēmām saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 910/2014, lai salīdzinātu citas dalībvalsts lietotājus ar attiecīgā lietotāja juridisko identitāti. Tomēr, neraugoties uz eIDAS datu kopas lietošanu, daudzos gadījumos precīzas atbilstības nodrošināšanai ir vajadzīga papildu informācija par lietotāju un īpašas unikālas identifikācijas procedūras valsts līmenī. Lai vēl vairāk atbalstītu elektroniskās identifikācijas līdzekļu lietojamību, ar šo regulu būtu jāpieprasa dalībvalstīm veikt īpašus pasākumus, ar kuriem nodrošina pareizu identitātes atbilstību elektroniskās identifikācijas procesā. Tajā pašā nolūkā ar šo regulu būtu jāpaplašina obligātais datu minimālais kopums un jāpieprasa unikāla un noturīga elektroniskā identifikatora lietošana saskaņā ar Savienības tiesību aktiem gadījumos, kad pēc lietotāja pieprasījuma ir nepieciešams juridiski identificēt lietotāju unikālā un noturīgā veidā.

(18)Saskaņā ar Direktīvu (ES) 2019/882 personām ar invaliditāti būtu jāspēj vienlīdzīgi ar citiem lietotājiem lietot Eiropas digitālās identitātes makus, uzticamības pakalpojumus un galalietotāju produktus, ko izmanto šo pakalpojumu sniegšanā.

(19)Šai regulai nebūtu jāattiecas uz tiem aspektiem, kas ir saistīti ar līgumu slēgšanu vai citu juridisku saistību uzņemšanos un šādu līgumu vai saistību derīgumu, ja attiecībā uz to veidu prasības noteiktas valsts vai Savienības tiesību aktos. Turklāt tai nebūtu jāietekmē valstu formātam izvirzītās prasības, kas attiecas uz publiskiem reģistriem, jo īpaši komercreģistriem un zemes reģistriem.

(20)Uzticamības pakalpojumu sniegšana un lietošana kļūst arvien nozīmīgāka starptautiskajā tirdzniecībā un sadarbībā. ES starptautiskie partneri veido uzticamības regulējumus, iedvesmojoties no Regulas (ES) Nr. 910/2014. Tādēļ, lai atvieglotu šādu pakalpojumu un to sniedzēju atzīšanu, īstenošanas tiesību aktos var paredzēt nosacījumus, saskaņā ar kuriem trešo valstu uzticamības regulējumus varētu uzskatīt par līdzvērtīgiem šajā regulā paredzētajam kvalificētu uzticamības pakalpojumu un šādu pakalpojumu sniedzēju regulējumam, kas papildina Savienībā un trešās valstīs reģistrētu uzticamības pakalpojumu un šādu pakalpojumu sniedzēju savstarpējas atzīšanas iespēju saskaņā ar Līguma 218. pantu.

(21)Šīs regulas pamatā vajadzētu būt Savienības aktiem, kas nodrošina sāncensīgus un godīgus tirgus digitālajā nozarē. Jo īpaši tās pamatā vajadzētu būt Regulai XXX/XXXX [Digitālo tirgu akts], ar ko ievieš noteikumus galveno platformas pakalpojumu sniedzējiem, kas norīkoti par vārtziņiem, un cita starpā aizliedz vārtziņiem pieprasīt komerciālajiem lietotājiem izmantot, piedāvāt vai sadarboties ar vārtziņa identifikācijas pakalpojumu saistībā ar pakalpojumiem, ko komerciālie lietotāji piedāvā, izmantojot attiecīgā vārtziņa galvenos platformas pakalpojumus. Regulas XXX/XXXX [Digitālo tirgu akts] 6. panta 1. punkta f) apakšpunktā ir noteikts, ka vārtziņi ļauj komerciālajiem lietotājiem un papildpakalpojumu sniedzējiem piekļūt tai pašai operētājsistēmai, aparatūras vai programmatūras funkcijām, kas ir pieejamas vai tiek izmantotas vārtziņa papildpakalpojumu sniegšanā, un sadarboties ar tām. Saskaņā ar [Digitālo tirgu akta] 2. panta 15. punktu identifikācijas pakalpojumi ir papildpakalpojumu veids. Tāpēc komerciālajiem lietotājiem un papildpakalpojumu sniedzējiem vajadzētu būt iespējai piekļūt šādām aparatūras vai programmatūras funkcijām, piemēram, viedtālruņu drošajiem elementiem, un sadarboties ar tām, izmantojot Eiropas digitālās identitātes makus vai dalībvalstu paziņotos elektroniskās identifikācijas līdzekļus.

(22)Lai racionalizētu uzticamības pakalpojumu sniedzējiem uzliktos kiberdrošības pienākumus, kā arī ļautu šiem pakalpojumu sniedzējiem un to attiecīgajām kompetentajām iestādēm gūt labumu no tiesiskā regulējuma, kas izveidots ar Direktīvu XXXX/XXXX (NIS2 direktīva), uzticamības pakalpojumiem ir jāveic atbilstoši tehniski un organizatoriski pasākumi saskaņā ar Direktīvu XXXX/XXXX (NIS2 direktīva), piemēram, pasākumi, kas vērsti uz sistēmas kļūmēm, cilvēku kļūdām, ļaunprātīgām darbībām vai dabas parādībām, lai pārvaldītu riskus, ko rada tāda tīkla un informācijas sistēmu drošība, ko šie pakalpojumu sniedzēji izmanto, lai saskaņā ar Direktīvu XXXX/XXXX (NIS2 direktīva) sniegtu savus pakalpojumus un ziņotu par nozīmīgiem incidentiem un kiberdraudiem. Attiecībā uz ziņošanu par incidentiem uzticamības pakalpojumu sniedzējiem būtu jāpaziņo par visiem incidentiem, kuriem ir būtiska ietekme uz to pakalpojumu sniegšanu, tostarp par tādiem, ko izraisījusi ierīču zādzība vai nozaudēšana, tīkla kabeļa bojājumi vai incidenti, kas radušies saistībā ar personu identificēšanu. Kiberdrošības riska pārvaldības prasības un ziņošanas pienākumi saskaņā ar Direktīvu XXXXXX [NIS2] būtu uzskatāmi par tādiem, kuri papildina prasības, kas uzticamības pakalpojumu sniedzējiem noteiktas saskaņā ar šo regulu. Attiecīgā gadījumā saskaņā ar Direktīvu XXXX/XXXX (NIS2 direktīva) norīkotajām kompetentajām iestādēm arī turpmāk būtu jāpiemēro iedibinātā valsts prakse vai norādījumi par drošības un ziņošanas prasību īstenošanu un šādu prasību ievērošanas pārraudzību saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 910/2014. Šīs regulas prasības neietekmē pienākumu ziņot par personas datu pārkāpumiem saskaņā ar Regulu (ES) 2016/679.