[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 17.7.2007 COM(2007) 398 galīgā redakcija 24. IKGADĒJAIS KOMISIJAS ZIŅOJUMS PAR KOPIENAS TIESĪBU PIEMĒROŠANAS PĀRRAUDZĪBU (2006) [SEC(2007) 975][SEC(2007) 976] 24. IKGADĒJAIS KOMISIJAS ZIŅOJUMS PAR KOPIENAS TIESĪBU PIEMĒROŠANAS PĀRRAUDZĪBU (2006) Atbildot uz Eiropas Parlamenta (1983. gada 9. februāra rezolūcija) un dalībvalstu (Māstrihtā 1992. gada 7. februārī parakstītajam līgumam pievienotās 19. deklarācijas 2. punkts) prasību, Eiropas Komisija ik gadu izstrādā ziņojumu par Kopienas tiesību piemērošanas pārraudzību. Ziņojums arī ietver atbildes uz Eiropadomes vai Padomes prasībām konkrētās darbības jomās. 1. IEVADS Izpildot savas „Līgumu sarga” funkcijas, Komisija atbilstīgi EK Līguma 211. pantam garantē un pārrauga to, lai dalībvalstis vienādi piemērotu Kopienas tiesības. EK Līguma 226. pantā paredzēts, ka Komisija var uzsākt procedūru pret dalībvalsti, kas nepilda Līgumā ietvertos pienākumus, piemēram, pret to dalībvalsti, kura ir pieņēmusi vai saglabā tiesību aktus vai noteikumus, kas ir pretrunā Kopienas tiesībām. Baltajā grāmatā par Eiropas pārvaldību[1], ko Komisija publicēja 2001. gadā, uzsvērts, ka atbildība par Kopienas tiesību piemērošanu vispirms gulstas uz dalībvalstu pārvaldes un tiesu iestādēm. Pārkāpumu procedūru galvenais mērķis ir mudināt dalībvalstis labprātīgi un iespējami īsos termiņos panākt atbilstību Kopienas tiesībām. Komisija ir centusies uzlabot sadarbību ar dalībvalstīm, lai risinātu problēmas ar papildu vai alternatīvām metodēm. 24. ikgadējais ziņojums, kam pievienoti arī pielikumi, dienestu darba dokumenti — Komisijas dienestu ieguldījums (SEC(2007) 975) un statistikas pielikumi (SEC(2005) 976), — ir Komisijas darbību apskats saistībā ar Kopienas tiesību piemērošanas pārraudzību 2006. gadā. 2. EIROPAS SAVIENīBAS PAPLAšINāšANāS UN DIREKTīVU TRANSPONēšANAS PASāKUMU PAZIņOšANA Eiropas Savienība 2006. gadā veica pēdējos sagatavošanās darbus divu jaunu dalībvalstu — Bulgārijas un Rumānijas — uzņemšanai. Abās valstīs lietoja integrēto sistēmu elektroniskai paziņošanai par direktīvu transponēšanas pasākumiem, lai varētu pildīt iepriekšējas paziņošanas pienākumus attiecībā uz acquis communautaire . Patlaban visas 27 dalībvalstis brīvprātīgi paziņo attiecīgos valstu pasākumus ar elektroniskas paziņošanas datu bāzes starpniecību. 2006. gada janvārī 25 dalībvalstīs vidējais rādītājs attiecībā uz paziņošanu par valstu transponēšanas pasākumiem bija 98,93 %, turklāt šis rādītājs auga, 2006. gada beigās sasniedzot 99,06 %[2]. 3. PāRKāPUMU PROCEDūRAS Komisijas uzsākto pārkāpumu procedūru skaits nedaudz samazinājās no 2653 procedūrām 2005. gadā līdz 2518 procedūrām 2006. gadā. 2006. gada 31. decembrī joprojām turpinājās 1642 no 2518 reģistrētajām procedūrām. Reģistrēto sūdzību skaits nedaudz samazinājās samazinājums, proti, no 1154 sūdzībām 2005. gadā līdz 1049. Sūdzības bija saistītas ar apmēram 41, 7% no visiem 2006. gadā atklātajiem pārkāpumiem. Palielinājās pārkāpumu procedūru skaits, ko Komisija uzsāka, pamatojoties uz tās veikto izmeklēšanu, — 2005. gadā to bija 433, bet 2006. gadā 565 (visās 25 dalībvalstīs). Procedūras par transponēšanas pasākumu nepaziņošanu visās 25 dalībvalstīs ir uzsāktas par 16 % retāk salīdzinājumā ar 2005. gadu, lietu skaitam sarūkot no 1079 līdz 904. Šis samazinājums daļēji izskaidrojams ar diviem faktoriem: 1) direktīvu skaita samazinājums ar transponēšanas termiņu no 123 2005. gadā līdz 108 un 2) uzlabojumi dalībvalstīs attiecība uz paziņošanu savlaicīgumu. Laikā no 1999. līdz 2005. gadam vidējais pārkāpumu apstrādes laiks, kas atbilst periodam no lietas reģistrēšanas datuma (norādītajā termiņā) līdz dienai, kad lietu nosūta Eiropas Kopienu Tiesai saskaņā ar EK Līguma 226. pantu, vidēji bija 20,5 mēneši (salīdzinot, no 1999. gada. – 2002. gadam tas bija 24 mēneši). Pārkāpumu procedūras, kas tika uzsāktas, pamatojoties uz sūdzībām un Komisijas dienestu veikto izmeklēšanu, vidēji ilga 28 mēnešus salīdzinājumā ar 35 mēnešiem periodā no 1999. līdz 2002. gadam. Pārkāpumu procedūras, kas tika uzsāktas tādēļ, ka dalībvalstis nebija paziņojušas direktīvu transponēšanas pasākumus, vidēji ilga 14,5 mēnešus salīdzinājumā ar 15 mēnešiem periodā no 1999. līdz 2002. gadam. Komisijai 2005. gada 12. decembrī pieņemot pārstrādāto paziņojumu par EK Līguma 228. panta piemērošanu, patlaban notiek biežāka to pārkāpumu lietu pārbaude, kurās dalībvalsts nav izpildījusi Tiesas spriedumu. 2006. gada beigās tika novērota augšupejoša tendence attiecībā uz lietu nodošanu tiesai, pamatojoties uz 228. pantu. Desmit gadījumos lietas tika nodotas Tiesai atkārtoti, divos no kuriem tās atsauca pēc vajadzīgo transponēšanas pasākumu paziņošanas. 4. KOMISIJAS PAZIņOJUMA īSTENOšANA PAR KOPIENAS TIESīBU PIEMēROšANAS LABāKU PāRRAUDZīBU (COM(2002) 725) Komisija ir turpinājusi īstenot šo paziņojumu, paātrinot analīzi un pārkāpumu lietu apstrādi un ievērojot labas administratīvās prakses kodeksu saziņā ar sūdzību iesniedzējiem. Komisijas dienesti ir pārbaudījuši potenciālos pārkāpumus dalībvalstīs, koncentrējoties uz ātrāku to lietu izskatīšanu, kuras bija saistītas ar direktīvu transponēšanas kavēšanos, un pievēršot īpašu uzmanību Tiesas lēmumu izpildei. Turklāt turpinājās tādu instrumentu izmantošana, kā ekspertu grupas, divpusējās sanāksmes un kontakti, konkrētai nozarei veltītās sanāksmes, dalība apmācību pasākumos, informatīvās un pārredzamības kampaņas, kā arī pirmspievienošanās pārbaudes. Vienlaikus Komisija veica tās politikas pārskatīšanu šajā jomā, ņemot vērā Parlamenta rezolūciju par 21. un 22. ziņojumu, ko 2006. gada maijā pieņēma labāka tiesiskā regulējuma paketē. Galvenās jomās šajā pārskatīšanā bija iekļautas Komisijas 2006[3]. gada novembra stratēģiskajā pārskatā par Labāku tiesisko regulējumu Eiropas Savienībā. Turklāt tajā paziņoja par jauno 2007. gada paziņojumu, kurā Komisija apstiprinās pašreizējā stāvokļa novērtējumu un izklāstīs nākotnes politiku. 5. PāRKāPUMI, KAS SAISTīTI AR EIROPAS PARLAMENTā IESNIEGTAJIEM LūGUMRAKSTIEM Parlamenta lūgumraksti ir labs informācijas avots, lai konstatētu trūkumus Kopienas tiesībās. Daudzos gadījumos lūgumrakstus iesniedz vienlaikus ar sūdzībām Komisijai, tādējādi Komisijas dienesti jau pārbauda prasītāja iesniegtos faktus pārkāpumu procedūras ietvaros. Visvairāk lūgumrakstu ir vides un vienotā tirgus jomā. Lūgumraksti vides jomā ir īpaši svarīgi, jo „kontrole” nav Komisijas kompetencē, tādējādi EK tiesību aktu īstenošana praksē netiek pārbaudīta. Attiecībā uz vienoto tirgu lūgumrakstos joprojām lielākā nozīme bija divām konkrētām jomām. Diplomu atzīšanas jomā apstiprinājās, ka ir jāpiemēro profesionālie, nevis akadēmiskie atzīšanas noteikumi attiecībā uz kvalificētiem speciālistiem. Publiskā iepirkuma jomā joprojām pastāv būtiski jautājumi par pilsētbūvniecības noteikumiem Valensijas reģionā. Citās jomās tika saņemts mazāks lūgumrakstu skaists, piemēram, attiecība uz problēmām, ar kurām saskaras pilsoņi uz ES ārējām robežām, kā arī attiecība uz ar PVN atmaksu saistītajiem jautājumiem. 6. GALVENāS TENDENCES DAžāDāS KOMISIJAS DARBīBAS JOMāS Turpmāk tiks izklāstītas galvenās tendences atsevišķās jomās. Lauksaimniecības jomā tika nosprausti divi galvenie mērķi: novērst šķēršļus, kas kavē lauksaimniecības produktu brīvu apriti, un efektīvi un pareizi piemērot lauksaimniecības tiesisko regulējumu. Tika sperti soļi, lai novērstu tradicionālos šķēršļus lauksaimniecības produktu brīvai apritei. Komisija arī atgādināja dalībvalstīm par to pienākumu iesniegt gada pārskatus par spēkā esošajām valsts atbalsta shēmām, turklāt tika veikti pasākumi, lai nodrošinātu Tiesas spriedumu izpildi šajā jomā. Konkurences politikas jomā 2006. gada prioritātes bija pārraudzīt to, kā transponēta direktīva par konkurenci elektronisko komunikāciju tirgos un pārredzamības direktīva. Komisija ir pārbaudījusi vairākus iespējamos pārkāpumus saistībā ar EK Līguma 86. pantu kopā ar 82. pantu, kā arī 31. pantu, un ir izmeklējusi Komisijas lēmuma neievērošanu saskaņā ar Apvienošanās regulas 21. pantu. Izglītības un kultūras jomā vēl joprojām pastāv šķēršļi, kas kavē studentu brīvu apriti Eiropas Savienībā. ES ierobežotas kompetences dēļ šie šķēršļi brīvai apritei bieži vien nav uzskatāmi par Kopienas tiesību pārkāpumiem. Akadēmiskās kvalifikācijas atzīšanas jomā ES var iejaukties vienīgi gadījumos, kad konstatē diskrimināciju valstspiederības dēļ. Daudzos gadījumos tie ir administratīvi šķēršļi, piemēram, atzīšanas procedūras ilgums vai tās izmaksas. Šos gadījumus rūpīgi izskata sakarā ar to ietekmi uz studentu brīvu apriti. 2006. gadā tika ierosinātas divas pārkāpumu procedūras. Pirmajā gadījumā pēc argumentēta atzinuma attiecīgā dalībvalsts (Grieķija) ir grozījusi tās tiesību aktus. Otrajā gadījumā 2007. gada sākumā attiecīgai dalībvalstij (Portugālei) tika nosūtīts argumentēts atzinums. Izglītības pieejamības jomā, kur piemēro nediskriminācijas principu valstspiederības dēļ, 2006. gadā atklāja trūkumus, kas izriet no atšķirībām dalībvalstu izglītības sistēmu organizācijā. Austrijā un Beļģijā vienādas attieksmes principa piemērošanas rezultātā augstākās izglītības sistēmā palielinājās ES studentu skaits, jo šīs dalībvalstis īsteno politiku, kuras pamatā ir brīva minēto valstu valstspiederīgo piekļuve augstākajai izglītībai, kamēr kaimiņvalstīs (Vācijā un Francijā) dažos studiju virzienos piemēro stingrus skaitliskos ierobežojumus. Tā rezultātā Austrija un Beļģija ieviesa diskriminējošas kvotu sistēmas nepilsoņu uzņemšanai universitātēs. Atšķirīga attieksme var tikt pieņemta tikai tad, ja tās pamatā ir objektīvi kritēriji, kas nav atkarīgi no attiecīgās personas valstspiederības un ir samērīgi ar valsts noteikumu tiesisko mērķi. Tomēr līdz šim tas nav pierādīts. Šie gadījumi ir svarīgi tiesiski un politiski, lai nodrošinātu brīvu apriti un vienādu attieksmi augstākās izglītības jomā. Pārkāpumi nodarbinātības jomā attiecas uz to prioritāro kritēriju kopumu, kas izvirzīti 2002. gada paziņojumā. No vienas puses, virkne gadījumu attiecas uz iespējamo nepareizo Līguma pantu un/vai sekundāro tiesību aktu (piemēram, regulu noteikumi) piemērošanu sociālās drošības un brīvas darbaspēka aprites jomā. No otras puses, pārkāpumi tādās jomās kā darba tiesības, veselības aizsardzība un drošība darba vietā, kā arī nediskriminācija (tās direktīvas saistībā ar EK līguma bijušo 13. pantu, kurām transponēšanas termiņš beidzās 2003. gadā), pārsvarā attiecas uz valsts transponēšanas pasākumu nepaziņošanu vai arī neatbilstīgu transponēšanu. Pārkāpumu procedūras tādā jomā kā vienāda attieksme pret vīriešiem un sievietēm pārsvarā attiecas uz neatbilstības jautājumiem, kas parasti izriet no individuālām pilsoņu sūdzībām, rakstiskiem jautājumiem vai lūgumrakstiem. Pēc vajadzības visās attiecīgajās jomās sistemātiski veica pārbaudes tādos gadījumos, kuros dalībvalsts nav izpildījusi Eiropas Kopienu Tiesas lēmumu. Tika izpētīti atbilstošie valstu tiesību akti attiecība uz ES-15 un ES-25 dalībvalstu drošības klauzulu piemērošanu, kas paredzētas Pievienošanās līgumu pārejas noteikumos brīvai darbaspēka apritei, un līdzīgiem jautājumiem. Uzņēmējdarbības un rūpniecības jomā galvenais mērķis ir nodrošināt iekšējo preču tirgu. Papildus esošo tiesību aktu īstenošanai ar pārkāpumu procedūru palīdzību saskaņā ar EK Līguma 226. un 228. pantu Komisija turpināja stiprināt preventīvas darbības saskaņā ar Direktīvu 98/34/EK, izstrādājot interpretācijas un vadlīnijas attiecībā uz vairākiem tiesību aktu projektiem. Turklāt tika veikti citi pasākumi, lai uzlabotu sadarbību ar dalībvalstīm direktīvu transponēšanā. Veicot pārkāpumu procedūras, prioritāte tika piešķirta gadījumiem attiecībā uz valstu pasākumu nepaziņošanu, transponējot direktīvas, Tiesas lēmumu neizpildei (EK Līguma 228. pants) un sūdzībām, kurās iezīmētas strukturālās problēmas dalībvalstīs. Komisija ierosināja 186 pārkāpumu procedūras attiecībā uz nepaziņošanu un 4 procedūras attiecībā uz Tiesas lēmumu neizpildi . ES-25 dalībvalstīs noteikumu īstenošana attiecībā uz iekšējo preču tirgu ir uzlabojusies saskaņā ar sūdzību statistiku. Daļēji pateicoties aktīvai darbībai (saziņa ar dalībvalstīm, attiecīgajai jomai veltītās sanāksmes, SOLVIT tīkls, komitejas utt.), kopā 2006. gadā tika noslēgtas 339 lietas. Tikai astoņās lietās Komisija ir cēlusi prasību tiesā pret attiecīgo dalībvalsti. Tomēr sūdzību skaits attiecībā uz direktīvu īstenošanu pieauga salīdzinājumā ar 2005. gadu. Vides jomā Komisijas prioritāte 2006. gadam joprojām bija pareiza ES tiesību aktu īstenošana. Vides jomā ierosināto lietu īpatsvars veidoja piekto daļu no to ierosināto lietu kopskaita, kuras izmeklē Komisija attiecībā uz neatbilstību Kopienas tiesību aktiem, turklāt šajā jomā ierosināto lietu skaits vēl arvien ir vislielākais. Tomēr pozitīvā tendence ir tāda, ka pēc jauno dalībvalstu pievienošanās 2004. gadā ierosināto lietu skaits nav pieaudzis neproporcionāli. Apstrādājot sūdzības un pārkāpumus, attiecīgo prioritāti piešķīra lietām attiecībā uz nepareizu vides direktīvu transponēšanu, kā arī lietām attiecībā uz Kopienas vides tiesību aktos noteikto sekundāro pamatsaistību neievērošanu un nepareizas īstenošanas sistēmiskām problēmām, un svarīgiem infrastruktūras projektiem. Nepareizas transponēšanas lietas veido nozīmīgu ierosināto lietu (17,81 %) un pārkāpumu (22,61 %) skaitu. Lielāko ierosināto lietu skaitu konstatēja dabas jomā (250 lietas), kam sekoja atkritumu (119), ūdens (103), ietekmes novērtējuma (98), gaisa (89) un 26 citu jomu lietas. Zivsaimniecības jomā noturīga dzīvo jūras resursu apsaimniekošana atbilst ilgtermiņa sociālajām un ekonomiskajām interesēm. Saistībā ar resursu saglabāšanai veltīto tiesību normu piemērošanu īpaša uzmanība bija veltīta standartu ievērošanai attiecībā uz valstu kontroles sistēmu funkcionēšanu, kā arī uz saglabāšanas tehnisko pasākumu piemērošanas kontroli un datu paziņošanu attiecībā uz nozveju, zvejas intensitāti, flotes jaudu un driftertīklu izmantošanu. Komisija turpināja darbu pie Zivsaimniecības kontroles aģentūras izveidošanas. Informācijas sabiedrības un mediju jomā īpaša uzmanība tika pievērsta elektronisko komunikāciju sfērai veltītajām tiesību normām, turklāt šajā jomā uzmanība tika novirzīta no transponēšanas jautājumiem uz pilnīgu atbilstību un ieviešanu praksē ES-25 dalībvalstīs, jo īpaši pārbaudot apstākļus saistībā ar bažām, kas tika paustas 2005. gada izpildes ziņojuma pielikumā. Attiecīgi jaunajās procedūrās uzmanību pievērsa informācijas nepieejamībai par zvanītāja atrašanās vietu, zvanot neatliekamās palīdzības dienestiem uz numuru 112 no fiksētajiem un/vai mobilajiem tālruņiem, kā arī savlaicīgi neveiktajiem tirgu pārraudzības pasākumiem un attiecīgo valstu noteikumiem, kas jāpilda. Citi jautājumi attiecās uz nacionālā regulatora neatkarību un tā pilnvaru klāstu, tiesībām pārsūdzēt nacionālā regulatora lēmumus, piekļuves tiesībām, atsauču nepublicēšanai attiecībā uz atsaistītas piekļuves piedāvājumu, izmaksu uzskaitei, numura pārnesamībai un vispārējo pakalpojumu finansēšanai. Lai uzlabotu pārredzamību visām iesaistītajām pusēm, Komisija ir turpinājusi sniegt paziņojumus presei katrā ierosināto procedūru posmā. Svarīgākais attīstības virziens mediju politikā ir Televīzijas bez robežām direktīvas pārstrāde, Padomei un Parlamentam patlaban apspriežot priekšlikumus grozījumiem. Direktīvas 2003/98/EK par valsts sektora informācijas atkalizmantošanu mērķis ir atvieglot Kopienas mēroga pakalpojumu izveidi, balstoties uz valsts sektora informāciju, veicināt efektīvu valsts sektora informācijas pārrobežu atkalizmantošanu pievienotās vērtības pakalpojumu jomā un, visbeidzot, mazināt konkurences kropļojumus Kopienas tirgū. Komisija rūpīgi sekoja transponēšanas procesiem, sniedzot tehnisku palīdzību, lai rosinātu atkalizmantošanu un veicinātu labas prakses apmaiņu dalībvalstīs. Visbeidzot, tika pieņemts pārskats attiecībā uz direktīvu par elektronisko parakstu , par kuru netika ierosinātas pārkāpumu procedūras. Juridiskais dienests — Sellafield kodoldegvielas pārstrādes rūpnīcas lietā Tiesas lēmums bija balstīts uz EK Līguma 292. pantu, un tā bija pirmā reize, kad šis pants tika piemērots. Eiropas Kopienu Tiesa uzskatīja, ka tai ir ekskluzīva kompetence to strīdu izšķiršanā, kas attiecas uz Kopienu tiesību interpretāciju un piemērošanu, un nolēma, ka Īrija nav izpildījusi saistības, uzsākot tiesvedību pret Apvienoto Karalisti Jūras tiesību konvencijā paredzētajā šķīrējtiesā, lai gan attiecīgā lieta bija Kopienu tiesību darbības jomā. Tiesiskuma, brīvības un drošības jomā 2006. gadā beidzās termiņš, kurā dalībvalstīm vajadzēja transponēt divas būtiskas direktīvas, ar kurām ievērojamas tiesības migrācijas un patvēruma sfērā tika piešķirtas trešo valstu pilsoņiem (Direktīvu 2003/109 un 2004/83). 2006. gadā bija jāīsteno arī svarīgā Direktīva 2004/38, kurā konsolidētas un atjauninātas ES pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesības brīvi pārvietoties. Komisija pieņēma ziņojumu par to, kā piemēro Direktīvu 93/96, 90/364, 90/365 par studentu un ekonomiski neaktīvu un pensionējušos Eiropas Savienības pilsoņu uzturēšanās tiesībām. Vēl viens svarīgs aspekts, kas izriet no Hāgas programmas, ir pirmā Scoreboard Plus paziņojuma pieņemšana. Papildus transponēšanas procesa pārraudzībai, šajā paziņojumā pirmoreiz tiek pārbaudīta valsts politikas ieviešana tiesiskuma, brīvības un drošuma jomā. Iekšējā tirgus jomā Komisija 2006. gadā aktivizēja darbību Kopienas tiesību piemērošanas sfērā ar mērķi turpmāk attīstīt izpildes politiku, veidojot to par politisko instrumentu ģenerāldirektorāta vispārējo politikas prioritāšu sekmēšanai. Īpašu uzmanību pievērsa šādām jomām. No 2002. gada paziņojuma izrietošie pasākumi . Aktīvi tika paziņojumā izklāstīto aktīva to principu piemērošanas politika. Tika organizētas attiecīgajai jomai veltītas sanāksmes un transponēšanas semināros par dažādām jomām. Šīs iniciatīvas ir nodrošinājušas preventīvo dialogu ar dalībvalstīm un veicinājušas labāku sagatavotību valstu pasākumu transponēšanai. Turklāt Iekšējā tirgus ģenerāldirektorāts veicināja SOLVIT izmantošanu, kā papildu mehānismu problēmu risināšanai. No 2004. gada 12. jūlija ieteikuma izrietošie pasākumi attiecībā uz labu praksi transponēšanas jomā. Tika turpināta informācijas apmaiņa par šā ieteikuma ieviešanu praksē. Pārbaudē noskaidroja, ka vairāki Komisijas ieteikumi pārņemti un īstenoti konkrētās valstu iniciatīvās. 2006. gada iekšējā tirgus rezultātu pārskatā[4] tika analizēti rezultāti un izdarīts secinājums, ka ieteikumam ir liela nozīme transponēšanas deficīta samazinājumā lielākā daļā dalībvalstu. Prioritāšu piešķiršana pārkāpumu procedūrām. Tika uzsākta analīze pārkāpumu procedūru efektivitātes un iedarbības uzlabošanai attiecībā uz tirgus un tiesiskajiem kritērijiem. Lai piedāvātu konkrētus rezultātus pilsoņiem un uzņēmējiem, procedūrām jākļūst efektīvākām (hierarhijas un ātrākas apstrādes jomās, kā arī vispiemērotākās pieejas izvēlē katram atsevišķam gadījumam). Analīzes rezultātā tika izstrādāta un ieviesta labāka stratēģija sūdzību un pārkāpumu apstrādei. Ar šo jauno pieeju ieviesa salīdzinošās novērtēšanas sistēmu, lai meklētu ātrākus risinājumus svarīgajām lietām. Turklāt ar šīs sistēmas palīdzību tiek labāk ievērota konstatēto problēmu ietekme uz galvenajiem iekšējā tirgus politikas mērķiem. Problēmās, kas kavē pamatbrīvību īstenošanu vai atbilstīgu sekundāro tiesību aktu piemērošanu, tiek risinātas prioritārā kārtībā. Uzņēmējdarbības veikšanas un pakalpojumu sniegšanas brīvība. Svarīgākās attiecīgās darbības jomas tāpat kā iepriekšējos gados bija darba ņēmēju nosūtīšana, pacientu mobilitāte un medicīnisko izdevumu atlīdzība, jaunu aptieku atvēršana, azartspēles, atļauju izsniegšana transportlīdzekļu tehniskās apskates organizācijām, veikalu atvēršana, sertificēšanas pakalpojumi un privātie apsardzes pakalpojumi. Reģionālā politika — atbalsts no Eiropas Reģionālās attīstības fonda programmām vai individuālais atbalsts Kohēzijas fonda projektiem ir balstīts uz partnerības principa, tas ir, ciešas sadarbības starp Komisiju un valstu (un reģionālajām) iestādēm, kas ir juridiski atbildīgas par fondu finansēto projektu pienācīgu izpildi, jo īpaši nodrošinot atbilstību Kopienas politikas jomām, piemēram, vides vai iekšējā tirgus (publiskā iepirkuma direktīva) jomā, kā arī ievērojot pareizas finanšu pārvaldības principus. Veselības un patērētāju aizsardzības jomā prioritāte joprojām bija ES veselības un patērētāju aizsardzības tiesību aktu īstenošana. Pārtikas un veterinārā biroja veiktās pārbaudes ir pamats ciešai sadarbībai ar dalībvalstīm, lai sasniegtu augstu pārtikas nekaitīguma, dzīvnieku veselības un labturības, kā arī augu veselības līmeni. Komisija nevilcinājās ar procedūru uzsākšanu pret dalībvalstīm, kas kavējās ar rīcību plānu īstenošanu, kuru mērķis bija nepilnību novēršana, un kas veica neatbilstīgus pasākumus, vai kurās tika atklāti nopietni draudi cilvēku vai dzīvnieku veselībai. Turklāt Komisija veica pasākumus to tiesību aktu jomā, kas attiecas uz tabakas izstrādājumu tirdzniecību. Patērētāju aizsardzības jomā Komisija uzsāka rūpīgu vairāku direktīvu transponēšanas pārbaudi ar mērķi sasniegt vienādu Kopienas tiesību aktu piemērošanu, kas atbilstīgi aizsargā patērētāju intereses, veselību un drošumu vienotajā tirgū. 2006. gadā pēc Komisijas iniciatīvas ierosināto lietu skaits ievērojami palielinājās. Situācija nodokļu un muitas jomā 2006. gadā bija šāda: nodokļu jomā, neskatoties uz labiem transponēšanas pasākumu paziņošanas rādītājiem un aktīvāku pārkāpumu politiku attiecībā uz Kopienas tiesību piemērošanas kontroli, valstu tiesību aktos joprojām pastāv ievērojams iespējamo pārkāpumu skaits. Pateicoties turpmākai Eiropas Kopienu Tiesas judikatūras attīstībai tiešo nodokļu sfērā , palielinājās nepieciešamība veikt Komisijas pārbaudes šajā jomā. Īpaša uzmanība tika pievērsta pārrobežu dividenžu izmaksām, jo īpaši ieturamajiem nodokļiem, kurus piemēro dividenžu maksājumiem uz ārvalstīm, lai gan rezidentiem izmaksātajām dividendēm nodokļus nepiemēro (diskriminācija un šķērslis investīcijām). Netiešo nodokļu sfērā aktīvās pārkāpumu politikas rezultātā automobiļu nodokļu jomā tika izstrādāts plāns pārkāpumu atklāšanai un vajadzības gadījumā pārkāpumu procedūru uzsākšanai pret dalībvalstīm. Papildus tika uzsāktas dažas pārkāpumu procedūras attiecībā uz pazemināto PVN likmju piemērošanu un pasta pakalpojumu aplikšanu ar nodokļiem, kā arī veikti pasākumi pret tām dalībvalstīm, kas nosaka minimālās mazumtirdzniecības cenas cigaretēm. Enerģētikas un transporta jomā sadalījums starp nepaziņošanas lietām un citām lietām (neatbilstība, nepareiza piemērošana) ir samazinājies līdz 35 %. Šī konkrētā tendence ir izskaidrojama ar pieliktajām pūlēm valstu pasākumu atbilstības pārbaudīšanā, transponējot direktīvas, kā rezultātā attiecībā uz neatbilstības lietām tika nosūtīts liels skaists oficiālu brīdinājuma vēstuļu (91) un argumentētu atzinumu (53). Enerģētikas jomā tika pārbaudīta pareiza to abu 2003. gada direktīvu piemērošana, kas attiecas uz elektrības un gāzes tirgiem un kuras ir priekšnosacījums elektroenerģijas un gāzes tirgu atvēršanai ES. Turklāt Komisijas dienesti ir sākuši aktīvi rīkoties, lai izskatītu pārkāpumus Euratom līguma darbības jomā, veicot pasākumus ne tikai saistībā ar aizsardzību pret radioaktivitāti, bet arī citus pasākumus, kas saistīti ar kodolmateriālu drošības kontroli, ārējām attiecībām un Euratom piegādes aģentūru. Transporta jomā Komisija turpināja pārbaudīt, kā ir piemērota direktīva saistībā ar ceļu maksām un transponētas 2. dzelzceļa pakotnes direktīvas. Gaisa transporta jomā Komisija ir iesniegusi prasību Tiesā pret 1 dalībvalsti, kas nav ievērojusi ES tiesību aktus par valsts uzraudzības iestādes izveidi vienotās Eiropas gaisa telpas kontekstā. Kuģošanas drošības jomā Komisija ir turpinājusi veikt pasākumus pret dalībvalstīm, kas nav ievērojušas Kopienas tiesību aktus par valsts īstenoto ostu kontroli un par uzlabotu piestātņu iekārtu pieejamību un izmantošanu saistībā ar kuģu atkritumu un kravu pārpalikumu pārvaldību. Komisija ir vērsusies Tiesā pret dalībvalstīm, kas nav transponējušas direktīvu attiecībā uz darba laiku autopārvadājumu jomā un ar drošību saistīto gadījumu paziņošanu gaisa transporta jomā. Personāla un administrācijas jomā divas vienīgās ierosinātās procedūras pret dalībvalstīm tika slēgtas. Tās attiecās uz Civildienesta noteikumu piemērošanu, konkrēti, uz iespēju pārnest iegūtās vecuma pensijas tiesības uz Kopienas shēmu. Budžeta jomā Komisija kopumā pārbaudīja visus gadījumus, kad EK tiesību aktu pārkāpumu rezultātā nepareizi vai pārāk vēlu tika samaksāti pašu resursi un citi ieņēmumi, veicot tiesiskas darbības gadījumos, kad problēma netika atrisināta sarakstē vai diskusijās Padomdevējā komitejā par pašu resursiem. Kopienas statistikas jomā 2006. gadā Kopienas tiesību akti tika piemēroti apmierinoši un jaunas pārkāpumu procedūras netika ierosinātas. Paplašināšanās jomā Komisija ir vērsusies tiesā ar lietu, kas attiecas uz asociācijas nolīguma ar Turciju nepareizu piemērošanu, kā rezultātā ir diskriminēti turku strādnieki, kas gribēja pagarināt uzturēšanās atļaujas. [1] Eiropas pārvaldība — Baltā grāmata (COM (2001)428. [2] Sīkākus datus par atsevišķām dalībvalstīm skatīt ģenerālsekretariāta tīmekļa vietnē EUROPA: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/droit_com/index_fr.htm#transpositions [3] COM(2006)689. [4] Sk.: http://europa.eu.int/comm/internal_market/score/index_en.htm