“Es vēlos sekmēt jaunu Eiropas politiku likumīgas migrācijas jomā. Šāda politika mums varētu palīdzēt novērst konkrētu prasmju trūkumu un piesaistīt talantus, lai labāk risinātu Eiropas Savienībā pastāvošos demogrāfiskos sarežģījumus. Es vēlos, lai Eiropa kļūst par vismaz tikpat pievilcīgu migrācijas galamērķi kā iecienītā Austrālija, Kanāda un ASV. Vispirms es plānoju pārskatīt “zilās kartes” tiesību aktus un to īstenošanas neapmierinošo līmeni.

Es arī uzskatu, ka ir jārīkojas stingrāk attiecībā uz neatbilstīgu migrāciju, it sevišķi, labāk sadarbojoties ar trešām valstīm, arī atpakaļuzņemšanas jomā.”

Politiskās pamatnostādnes nākamajai Eiropas Komisijai. Eiropas Komisijas priekšsēdētāja amata kandidāts Žans Klods Junkers 2014. gada 22. oktobrī

1.Ievads

Globāla migrācija un mobilitāte jau ir un arī turpmāk būs aspekti, kas raksturo XXI gadsimtu. Šajā sakarā ES ir apņēmusies turpināt īstenot visus vajadzīgos pasākumus, lai nonāktu pie taisnīgas un līdzsvarotas ES migrācijas politikas, kas balstās uz kopīgām vērtībām un efektīvi un vispusīgi pārvalda gan nelikumīgas, gan likumīgas migrācijas plūsmas. 2018. gada jūnija secinājumos Eiropadome atkārtoti apliecināja, ka ES migrācijas politikas darbības priekšnoteikums ir vispusīga pieeja, kuras ietvaros roku rokā tiek īstenotas gan iekšējās, gan ārējās darbības, lai nodrošinātu ES ārējo robežu efektīvu robežkontroli, stingru atpakaļraidīšanas politiku un labi pārvaldītu likumīgas migrācijas un patvēruma politiku.

Kopīgie centieni nelikumīgas migrācijas plūsmu novēršanā ir nodrošinājuši stabilu progresu. Tāda pati politiskā apņemšanās ir vajadzīga arī saistībā ar likumīgu ceļu uz Eiropu nodrošināšanu, un šajā kontekstā centieni ir jāpastiprina. Kontrolētai likumīgai migrācijai neatkarīgi no tā, vai tā norisinās humānu iemeslu vai darba tirgus vajadzību dēļ, ir un būtu arī turpmāk jābūt līdzsvarotas un vispusīgas migrācijas politikas sastāvdaļai, kā noteikts arī Eiropas programmā migrācijas jomā. Tas nozīmē, ka ir jāievieš efektīvāka likumīgas migrācijas politika, kas spētu iekļauties Eiropas ekonomikas vajadzībās. Tāpat būs jāpastiprina mūsu sadarbība ar trešām valstīm, cita starpā ņemot vērā pastāvošo vajadzību piedāvāt drošu un kontrolētu ceļu, nodrošinot pārmitināšanu. Ne mazāk svarīgi ir tas, ka likumīgu ceļu piedāvāšana nozīmē, ka ir jānodrošina efektīvi integrācijas politikas virzieni to trešo valstu piederīgajiem, kuri likumīgi uzturas ES.

ES ekonomikā, kur vērojami stabili uzlabojumi, vienai no obligāti vajadzīgajām politikas iniciatīvām jābūt ES darbaspēka pilnvērtīgai iespējošanai, apmācībai un profesionālai pilnveidei. Taču, lai ES spētu saglabāt konkurētspēju pasaules ekonomikā, tai ir arī jāpiesaista kvalificēti un talantīgi cilvēki no visas pasaules, vienlaikus bez atkāpēm ievērojot dalībvalstu kompetenci lēmumos par to, kādu skaitu darba migrantu no trešām valstīm uzņemt savā teritorijā.

Tādēļ mums ir jāpaātrina darbs likumīgo ceļu jomā. Mums ir jāīsteno būtiski pasākumi, piemēram, Komisijas ierosinātā ES zilās kartes reforma, kas uzlabotu ES spēju piesaistīt un pieturēt augsti kvalificētus trešo valstu piederīgos, padarot šo selektīvo migrāciju par iespēju un ieguvumu ekonomikai un sabiedrībai. Likumīgi ceļi ir jāparedz kā saistoša daļa mūsu pieejā partnerībai ar trešām valstīm. Mēs nedrīkstam ignorēt šo vispusīgās pieejas sastāvdaļu.

2.Likumīga piekļuve — LABĀK PĀRVALDĪTAS MIGRĀCIJAS GALVENIE ELEMENTI

Kopš 2003. gada ES ir izstrādājusi ļoti dažādus instrumentus, lai ieviestu kopīgu satvaru likumīgas migrācijas pārvaldībai, bet dalībvalstis joprojām ir kompetentas pieņemt lēmumu par to, kādu skaitu darba migrantu no trešām valstīm uzņemt. Šis satvars sniedz vairākas iespējas trešo valstu piederīgajiem, kuri vēlas likumīgi migrēt uz Eiropu, proti, kā darba ņēmēji, arī augsti kvalificēti darba ņēmēji, studenti vai pētnieki, vai ģimenes atkalapvienošanai. Atbilstības pārbaudes ietvaros pēdējo divu gadu laikā ir veikta vispārīga Savienības tiesību aktu izvērtēšana likumīgas migrācijas jomā, un Komisija vēlāk publicēs tās rezultātus. Ņemot vērā minēto, paziņojumā nav aplūkotas visas likumīgo ceļu iespējas, bet uzmanība ir koncentrēta uz pārmitināšanas humāno aspektu un darbaspēka migrācijas aspektiem.

2.1. Darbaspēka migrācija un zilā karte

Labi pārvaldīta darbaspēka migrācija ne tikai palīdzētu mazināt motivāciju izmantot nelikumīgus ceļus, bet vienlaikus arī ļautu ES piesaistīt atbilstīgu talantu un prasmju kopumu un pieskaņot migrantu uzņemšanu darba tirgus vajadzībām, sekmējot ES vispārējo labklājību.

Darbaspēka migrācijas politika un integrācijas stratēģija Eiropā būtu jāplāno un jāizstrādā pilnīgā sinerģijā ar esošajiem darba tirgu kontekstiem, kā arī sociālās politikas virzieniem un iestādēm. Tā kā darba pasaule nemitīgi mainās, ir svarīgi izstrādāt politiku, kas reaģē uz darba tirgus vajadzībām un ļauj valdību dienestiem ES īstenot vienotu pieeju.

Ar Komisijas priekšlikumu par Eiropas Darba iestādes izveidi ES var vēl vairāk uzlabot sadarbību un koordināciju starp valstu darba tirgus iestādēm nolūkā sekmēt labāk integrēta Eiropas darba tirgus pārvaldību. Iestāde pirmajā instancē aptvers vairākus pastāvošos instrumentus un struktūras, kas saistītas ar pārrobežu mobilitāti, piemēram, EURES (Eiropas darba vietu mobilitātes portāls), Eiropas sociālā nodrošinājuma koordināciju un Eiropas veselības apdrošināšanas karti. Tās darbības attieksies uz trešo valstu piederīgajiem, kas likumīgi uzturas Savienībā, piemēram, ES zilās kartes turētājiem, uzņēmuma ietvaros pārceltiem darbiniekiem vai ilgtermiņa rezidentiem un viņu ģimenēm. Iestāde arī balstīsies uz pieejamajām zināšanām par nodarbinātības tendencēm un prasmju prognozēšanu, lai analizētu darba tirgu. Tādējādi būs iespējams iegūt informāciju par nozarēm un profesijām, kurās Eiropas darba tirgos ir darbaspēka trūkums.

Likumīgu ceļu uz Eiropu nodrošināšana ir jautājums, kas tagad kļuvis vēl vairāk pamatots un neatliekams, ņemot vērā nesenās un turpmākās tendences.

Pēdējos gados, pateicoties centieniem visos līmeņos, Eiropā ir bijusi vērojama stabila izaugsme un spēcīga darba vietu radīšana. Bezdarbs ES ir sasniedzis zemāko rādītāju, kāds novērots pēdējā desmitgadē, un nodarbināto skaits pirmo reizi ir tik liels. Lai gan Eiropā tas joprojām nav jūtams visur, vairākās dalībvalstīs aug pieejamo vakanču skaits, kā arī acīmredzami trūkst strukturālu prasmju dažās no ekonomikas nozarēm, piemēram, informācijas un sakaru tehnoloģiju vai veselības aprūpes nozarē, kā arī konkrētās profesijās. Pieaug to darba devēju īpatsvars, kuri apgalvo, ka saskaras ar grūtībām, cenšoties aizpildīt amata vietas, tam sasniedzot vidēji vairāk nekā 40 % un Vācijā, Polijā, Slovākijā un Ungārijā pat pārsniedzot 50 %. Profesijas, kurās visbiežāk sastopams darbaspēka trūkums, ietver kvalificētus profesionāļus, inženierus, tehniķus un IT speciālistus, bet arī tādas profesijas, kurās vajadzīgs mazāk formālu prasmju, piemēram, tirgotājus un šoferus.

Šo tendenču ietekme nākotnē pieaugs, jo ES saskaras ar darbspējas vecuma (15–64 gadi) iedzīvotāju skaita pakāpenisku samazināšanos. Gaidāms, ka šī tendence kļūs izteiktāka, proti, sabiedrības novecošanas dēļ, ņemot vērā arī nesenās migrācijas tendences, tiek prognozēts, ka darbspējas vecuma iedzīvotāju skaits divos nākamajos gadu desmitos samazināsies par aptuveni 22 miljoniem (7 % samazinājums). Pat ja sieviešu un vecāku darba ņēmēju dalība darba tirgū, visticamāk, daļēji kompensēs šo tendenci, prognozes par darbaspēka vispārējo situāciju liecina to pašu, proti, tiek lēsts, ka tuvākajā nākotnē (laikposmā no 2015. līdz 2035. gadam) darbaspēks ES samazināsies par 18,3 miljoniem (7,4 % samazinājums).