Briselē, 07.03.2005

COM(2005) 76 galiga redakcija

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM

Eiropas Izaugsmes iniciatīvas koncepcija ES aizdevuma garantijas instrumenta izveidei Eiropas transporta tīkla projektiem{SEK(2005) 323}

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM

Eiropas Izaugsmes iniciatīvas koncepcija ES aizdevuma garantijas instrumenta izveidei Eiropas transporta tīkla projektiem

Satura rādītājs

1. Kopsavilkums 3

2. Pārskatītais priekšlikums par garantijas instrumentu 4

2.1. ES garantijas instruments 4

2.2. Galvenie uzdevumi 5

2.3. Galvenais ieguvums 5

2.4. Piemēroti projekti 6

2.5. Risku sadalījums 6

2.6. Juridiskais pamats 7

2.7. Kopienas izmaksas saistībā ar garantiju 7

2.8. Uzkrājumu veidošana un cenu noteikšana 7

2.9. Ietekme uz Kopienas budžetu un likviditātes fondu 8

2.10. Pārvalde 9

3. Nobeiguma piezīmes 10

1. KOPSAVILKUMS

Pēc Eiropadomes 2003. gada decembra pieprasījuma Komisijas dienesti, sadarbībā ar Eiropas Investīciju banku (EIB) veica tirgus izpētes pasākumu, lai pārbaudītu iespēju lietot aizdevuma garantijas instrumentu transporta projektiem. Šī tirgus izpētes norise ir izklāstīta Komisijas paziņojumā KOM(2005)75 galīgā redakcija

Pēc konsultācijām ar ekspertiem visā Eiropas Savienībā ir izstrādāti daži Komisijas sākotnējo ideju, kas izklāstītas tās 2003. gada 11. novembra[1] paziņojumā par Izaugsmes iniciatīvu, tehniskie grozījumi.

Garantijas instrumenta mērķis ir sekmēt ierobežoto valsts resursu izmantošanas efektivitāti, veicinot privātā sektora ieguldījumus prioritārajos Eiropas transporta tīkla (TEN-T) projektos, izsniedzot tiem kredītus.

Šis instruments sniegs nepieciešamo atbalstu īpašiem valsts un privātā sektora partnerattiecību veidiem (PPP) un konkrētam laika posmam projekta cikla laikā. Tādējādi tas paplašinās Eiropas transporta tīkla finanšu instrumentu spektru. Šis garantijas instruments būs pilnā mērā efektīvs tikai tad, ja tiks pieņemts ierosinātais kopējais Eiropas transporta tīkla budžets 20 miljardu euro apmērā. Tas signalizēs ieguldītājiem to, ka tīkla pabeigšana ir ticama. Tādējādi garantijas instruments papildinās Eiropas finansējumus no subsīdijām, bet neaizstās tos.

Saskaņā ar šā instrumenta jauno veidolu ES izsniegs aizdevumu garantijas, lai projekta pirmajos gados mīkstinātu ar ieņēmumiem saistīto risku. Proti, šī garantija pilnā mērā nodrošinās likviditātes rezervi, tā saukto „atbalsta kredītlīniju”, kuru atvērs vienīgi tādos gadījumos, ja projekta naudas plūsma būs nepietiekama, lai apkalpotu prioritāru aizņēmumu. Šīs atbalsta kredītlīnijas segs apmēram 10% no kopējā prioritārā aizņēmuma (dažos riskantākajos gadījumos līdz pat 20%), un atmaksas periods parasti nepārsniegs 5 gadus. Lai pretendētu uz ES aizdevuma garantiju, projektiem ir jāsaņem no dalībvalstīm vai citām attiecīgajām valsts iestādēm finansiālais atbalsts salīdzinošā apjomā, ievērojot pieejamo instrumentu daudzveidību un atbilstoši dažādām reālajām situācijām valstīs.

Atbilstīgi sākotnējam priekšlikumam, lai segtu risku un ar šo instrumentu saistītos pārvaldes izdevumus, šī garantija būs par maksu.

Ja garantija ir pieprasīta, Komisija saņem finanšu prasījumu, ko pēc nozīmes iedala aiz prioritārā aizņēmuma, bet pirms pašu kapitāla. Tiklīdz to atļauj projekta ieņēmumi, aizdevuma ņēmējam šis mezonīna parāds Komisijai ir jāatmaksā.

Šo instrumentu finansēs saskaņā ar jauno finanšu plānu laika posmam no 2007. gada līdz 2013. gadam budžeta pozīcijā par Eiropas transporta tīklu. Ierosinātās Eiropas transporta tīkla regulas finanšu shēmā šis pasākums jau ir iekļauts.[2] Komisijas riska novērtējums, kam par pamatu ņemts modelis, kas izmanto vērtēšanas aģentūru publicētos datus, liecina, ka budžeta piešķīrums EUR 1 miljarda apmērā varētu garantēt apmēram EUR 20 miljardu lielu prioritāro aizņēmumu, ar nosacījumu, ka portfeļa darījumu kredītspēja tuvojas investīciju kategorijai. Jebkurā gadījumā, risks tieši piekļūt Kopienas budžetam uzkrāšanas mehānisma un likviditātes fonda dēļ samazinās līdz nenozīmīgam līmenim.

Instrumenta pārvaldei Komisija ir paredzējusi izvēlēties starptautisku finanšu institūciju, un uzskata, ka EIB grupa ir piemērots pārvaldes kandidāts.

Šā paziņojuma secinājumi veido pamatu Eiropas transporta tīkla projektiem paredzētā ES aizdevuma garantijas instrumenta ieviešanai, saskaņā ar Komisijas sniegto priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, kas paredz vispārīgus noteikumus Komisijas finansiālā atbalsta sniegšanai Eiropas transporta tīkla un enerģijas jomā, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr.º 2236/95[3] („jaunā Eiropas transporta tīkla finanšu regula”). Lai gan šī shēma stāsies spēkā ne ātrāk kā 2007. gadā, Komisija, kopā ar EIB, 2005. gada laikā ir paredzējusi izstrādāt izpildes noteikumus un sākt izraudzīsies un izvērtēt projektus, kas no 2007. gada ir jāiekļauj portfelī. Šis paziņojums ir paredzēts, lai radītu pamatu turpmākām pārrunām, jo īpaši ar dalībvalstu institūcijām, par šā instrumenta īstenošanu, pārvaldi un dalībvalstu iespējām sniegt līdzvērtīgu atbalstu.

Šis paziņojums ir iedalīts trīs daļās. Kopsavilkumam sekojošajā, otrajā daļā, ir izklāstīta ierosinātā ES garantijas instrumenta būtība, tā finansēšana un nepieciešamie uzkrājumi, kā arī prasības pārvaldei. Trešā daļa šo paziņojumu noslēdz. Šim paziņojumam ir pievienots Komisijas darbinieku darba dokuments SEK(2005)323.

2. PāRSKATīTAIS PRIEKšLIKUMS PAR GARANTIJAS INSTRUMENTU

Turpmākajās daļās ir sniegts aizdevuma garantijas instrumenta pārstrādātā veidola apraksts. Lai atvieglotu šīs tēmas izpratni, Komisijas darbinieku darba dokumentā SEK(2005)323 ir iekļauts vispārējs pārskats par atbalsta kredītlīnijām un sīkāka informācija par instrumenta galvenajām indikatīvajām īpašībām.

2.1. ES garantijas instruments

Saskaņā ar jauno koncepciju Komisija garantētu atbalsta kredītlīniju partnerattiecību projektiem starp valsts un privāto sektoru līdz iepriekš noteiktai maksimālai robežlikmei un, ja iespējams, līdz nomināliem griestiem. Šī garantija segs neparedzētus parādu apkalpošanas iztrūkums, kas varētu rasties atsevišķu īpašu risku dēļ, kuros galvenokārt ietilptu ar transportu saistītie riski. Garantiju varētu arī paplašināt līdz iztrūkuma/efektivitātes riskiem, ja šos riskus ir iespējams atbilstoši novērtēt. Attiecībā uz tiem projektiem, kas balstās uz maksājumu pieejamību, ES garantija varētu segt vienīgi tos riskus, kas ir labi izolēti un nav saistīti ar projekta pārvaldi, un kas neizraisītu koncesionāram/ uzņēmējam morālo kaitējumu. Atkarībā no projekta kredītspējas, atbalsta kredītlīnija būtu apmēram 10% no atlikušā atmaksājamā prioritārā aizņēmuma projektu slēdzot, atsevišķos gadījumos šis procents varētu paaugstināties līdz pat 20%.

Kopiena bez vajadzības nevēlas uzņemties risku ilgāk, kā būtu nepieciešams. Šī garantija segtu vienīgi projekta pirmos gadus, tā saukto sākumposmu, kas nepārsniegtu piecus gadus.

Šī garantija būtu pieejama tiem projektiem, kas tuvojas investīciju kategorijas kredītspējai. Pieprasītā kredītspēja, kas ir saistīta ar projektu finansiālo dzīvotspēju, ierobežos iespējamos pieprasījumus pēc garantijas instrumenta. Garantijas pieprasīšanas gadījumā, Komisija saņemtu prasījumu, kas atbilstu nodrošinātajiem līdzekļiem. Lai pēc iespējas celtu ES nodrošinātā kredīta kvalitāti, prasījuma senioritāte pret aizdevuma ņēmēju būtu pakārtota aiz prioritārā aizņēmuma, bet jebkurā gadījumā tās nozīmīgums būtu pirms visa veida paša kapitāla.

Kopienu tāpat kā tirgus ieguldītājus uztrauc atmaksājumu savlaicīgums un finansiālā likviditāte, bet Kopiena būs „pacietīgāks” aizdevējs nekā privātais sektors. Kopienas prasījums ir jāatmaksā, tiklīdz paliek ienākumi pēc projekta operatīvo izmaksu segšanas un prioritāro aizdevēju parādu apkalpošanas. Ja tas ir attaisnojams, atmaksājumu plānu sastāda tā, lai pieejamie ieņēmumi tiktu sadalīti starp Kopienu un akcionāriem (daļējs „cash-sweep”). „Pacietīgā aizdevēja” pieeja dod privātajiem ieguldītajiem iespēju sasniegt savus ieguldījumu mērķus, pēc iespējas ļaujot projekta sponsoriem pieņemamā laika posmā radīt izdevīgu finansēšanas paketi un problēmu gadījumā veikt atbilstošu pārstrukturēšanos.

Ir būtiski, lai šis garantijas instruments aktīvi reaģētu uz tirgus dalībnieku vajadzībām, tas ir, šim garantijas instrumentam ir jābūt standartizētam produktam, ar kuru iespējams rēķināties projekta/koncesijas/finansēšanas agrīnajā stadijā. ES garantija varētu nebūt nepieciešama tādos gadījumos, kad projekts balstās uz ieņēmumiem, kam nav nepieciešams ilgs sākumposms un/vai tas ir saistīts ar stabiliem ienākumu avotiem.

Tai pat laikā, lai garantiju būtu iespējams piemērot projektu vajadzībām, piemēram koncesionāru maiņai vai parāda pārstrukturēšanas gadījumā, tai būtu jābūt pēc iespējas elastīgākai. Attiecīgi, garantijas instrumentam it jābūt veidotam tā, lai būtu iespējams ievērot atšķirības starp valstīm un projektiem attiecībā uz būvēšanas ilgumu, sākumposmu garumu un attiecīgajām nozarēm (autoceļu, dzelzceļu, jūras satiksmes, aviācijas, iekšējo ūdensceļu, kombinētās satiksmes).

2.2. Galvenie uzdevumi

Es garantijas instrumenta mērķis ir sekmēt ierobežoto valsts resursu izlietojuma efektivitāti un veicināt privātā sektora ieguldījumus transporta infrastruktūras projektos, izsniedzot kredītus Eiropas nozīmes projektiem. Instrumenta galvenie uzdevumi ir:

- atvieglot un paātrināt Eiropas nozīmes projektu izpildi;

- veicināt privātā sektora līdzdalību šajos projektos un atbalstīt inovatīvas finansēšanas pieejas;

- novērst nepilnības garantiju tirgū;

- novērst pārmērīgu Kopienas budžeta izmantojumu, piemērojot tirgus mehānismus un tajā pašā laikā panākot optimālu budžeta resursu izmantojumu.

2.3. Galvenais ieguvums

Bieži vien atbalsta kredītlīniju devēji cenšas sevi pasargāt no nelikumīgas kredīta līnijas izmantošanas, piemēram, gadījumos, kad tiek atlikta skaidri redzama maksātnespēja. Šī iemesla dēļ tie ietver noteikumus, kas vērsti pret šādu izmantošanu, piemēram, materiālo apstākļu pasliktināšanās gadījumos vai izpildes līgumu pārkāpšanas gadījumā. Vērtēšanas aģentūras uz šiem noteikumiem skatās nelabvēlīgi, jo tas varētu likt šķēršļus brīžos, kas kredīts ir visvairāk nepieciešams. ES garantijas instrumentu pievilcīgu dara tā spēja patiešām aizsargāt atbalsta kredītlīniju devējus no galvenajiem projekta riskiem.

Tā kā, pateicoties ES garantijai pilnas kredīta summas apmērā, atbalsta kredīta devēji nav pakļauti projektu riskam un ir saņēmuši nulles riska vērtējumu regulatīvajiem mērķiem, procentus un citus ar parāda apkalpošanu saistītus izdevumus, tiem ir iespējams samazināt līdz minimumam. Tātad principā kreditēšanas kapacitāte būs pieejama, lai palielinātu prioritāro aizņēmumu, kas savukārt iegūs no projekta uzlabotās likviditātes. Pieņemot, ka maksa par ES garantiju ir atkarīga no riska, bet ne no tirgus, un atkarībā no pieprasīto summu biežuma un lieluma, varētu panākt ievērojamus finansēšanas izmaksu samazinājumus.

Nedrīkst nerēķināties ar vispārējo uzskatu, ka ES garantijai piemīt liela simboliska vērtība, kas varētu atvieglot vienošanos par finanšu paketēm. Visbeidzot, pēc Komisijas domām, ir būtiski uzsvērt, ka ievērojama daļa no projektiem, kas saņems ES garantiju, visticamāk, spēs norēķināties par ES prasījumu saprātīgā laika posmā. Tas nozīmē, ka šā instrumenta globālās sviras efekts varētu būt ievērojams un iespējams, tas varētu nodrošināt efektīvāku ES fondu izmantošanu.

2.4. Piemēroti projekti

Visi tie projekti, kas atbilst TEN-T finanšu regulai un jo īpaši prioritārie projekti, arī ir piemēroti garantijas instrumenta saņemšanai. Lai gan priekšroka tiks dota pārobežu projektiem.

Parasti projektu prioritāro aizņēmumu kredītspējai ir jābūt tuvai investīciju kategorijai, pirms tiek atļauta ES kredīta garantija. Pieprasījuma iesniegšanas laikā sponsoriem ir jāpierāda, ka prioritārā aizņēmuma kredītspēja tuva investīciju kategorijai, kas ir balstīta uz projekta vispārējo ekonomisko un finansiālo dzīvotspēju. Pēc Komisijas domām šī prasība ir ieviesta, lai nodrošinātu to, ka projekta vispārējais riska profils ir pārskatāms, ka nepieciešamie uzkrājumi ES garantijai nav pārmērīgi un, ka garantijas shēmas vispārējais finansējums ir savienojams ar Komisijas budžetu. No komerciālo aizdevēju viedokļa, šādām prasībām ir jārada priekšnoteikums optimālam izmantojumam, vienlaicīgi garantējot savlaicīgu parāda apkalpošanu.

2.5. Risku sadalījums

Saskaņā ar šā instrumenta pamatideju, lai pretendētu uz ES aizdevuma garantiju, projektam no dalībvalstīm vai citām attiecīgajām valsts iestādēm ir jāsaņem finansiālais atbalsts salīdzinošā apjomā, ņemot vērā pieejamo līdzekļu daudzveidību un atbilstoši reālajām situācijām dažādās valstīs. Lai gan tirgū augsti vērtē dalībvalstu/valsts iestāžu projektiem atbilstošā apjomā sniegto finansiālo atbalstu subsīdiju, garantiju vai citā līdzīgā veidā, stingra prasība dalībvalstīm piedalīties kā šā instrumenta otram garantētājam nav nepieciešama. Bez tam tas varētu būt neiespējami, jo dažas dalībvalstis nevēlas izveidot īpašu mehānismu, lai pašas vai ar citu valsts iestāžu starpniecību sniegtu garantijas ierobežotam projektu skaitam. No dalībvalstīm un reģionālajām iestādēm tiek prasīts nodrošināt pietiekami lielu jebkāda veida finansiālo atbalstu, lai to ieguldījums nepieciešamās kredītspējas sasniegšanā būtu vismaz vienlīdzīgs Kopienas ieguldījumam.

Riska sadale ar privāto sektoru ir spēcīgs ierocis Kopienas finansējuma atbalstīšanai. Atkarībā no projektu veida, tiem jāpiesaista noteikts privātā kapitāla daudzums, parādu vai pašu kapitāla veidā. ES garantijas instruments segs pieejamās atbalsta kredītlīnijas uz ierobežotu laiku, t.i., uz sākumposmu, tā veicinot prioritārā aizņēmuma kredīta kvalitāti šajā laika posmā. Turpretim, prioritārajiem aizdevējiem jāsedz risks visā prioritārā aizņēmuma laikā. Akcionāri arī turpmāk būtu motivēti ieguldīt un sekmīgi pārvaldīt projektu, jo to sagaidāmo peļņu, garantijas ņemšanas gadījumā, nodrošinās strukturētais atmaksājumu plāns.

2.6. Juridiskais pamats

EK Līguma 155. panta 1. punkta trešais ievilkums paredz Kopienai iespēju sniegt aizdevuma garantijas Eiropas transporta tīkla projektiem. Grozītajā Padomes 1995. gada 18. septembra Regulā (EK) Nr. 2236/95[4] ir izklāstīti vispārējie noteikumi Kopienas finansiālās palīdzības piešķiršanai Eiropas komunikāciju tīklu jomā.

Pašlaik šīs regulas 4. panta c) punktā ir paredzēti noteikumi tikai „ieguldījumam izdevumos attiecībā uz garantijām aizņēmumiem no Eiropas Investīciju fonda vai citām finanšu institūcijām”. Tādēļ, lai nodrošinātu šajā dokumentā apskatītā inovatīvā garantijas instrumenta juridisko pamatu, Regulu Nr. 2236/95 ir nepieciešams grozīt.

Attiecīgi Komisija ir pieņēmusi priekšlikumu Eiropas Padomes un Parlamenta Regulai, kas paredz vispārējus noteikumus Kopienas finansiālā atbalsta piešķiršanai Eiropas transporta tīklu un enerģijas jomā, kas groza Padomes Regulu (EK) Nr. 2236/95, laika posmam no 2007. līdz 2013. gadam, [5] lai paredzētu Komisijai iespēju izsniegt aizņēmuma garantijas, lai segtu iztrūkumus Eiropas transporta tīkla projektu pirmo gadu darbības laikā.

Šīs vispārējās tiesību normas ir jāpapildina ar izpildes noteikumiem, ņemot vērā Eiropas transporta tīkla finansiālās palīdzības komitejas atzinumus. Šis instruments tiks izmantots tad, ja tiks izpildīti vispārējās atbilstības nosacījumi un projekta izvēles kritēriji, kas izklāstīti grozītajā regulā un izpildes noteikumi, kas Komisijai ir jāpieņem.

2.7. Kopienas izmaksas saistībā ar garantiju

Komisijai ir jāatliek kapitāla rezerves, lai segtu ilgtermiņa riskus, kas ir saistīti ar garantijas instrumentu. Līdzīgi privāto banku aizdevumu rezervēm, galvenās izmaksas sastāda pēc sagaidāmo un negaidīto zaudējumu novērtējuma saistībā ar izsniegto garantiju. Turklāt, Komisijai ir jāmaksā pārvaldības aģentam pārvaldības maksa (skat. 2. 9.) un jāsedz jebkuras ar revīziju vai tiesu izdevumiem saistītās izmaksas attiecībā uz iespējamo Kopienas prasījumu. Atbilstoša uzkrājumu sistēmas un likviditātes fonda radīšana samazinātu Kopienas iespējamo saistību tiešo un neparedzēto prasījumu risku uz līdz nenozīmīgam līmenim. Ja atbalsta kredītlīnijas termiņš beidzas, beidzas arī garantijas termiņš.

2.8. Uzkrājumu veidošana un cenu noteikšana

Uzkrājumu mērķis nav samazināt kopējo risku, bet optimizēt to, proti, iesaistīties piesardzīgos riskos, lai pēc iespējas palielinātu Komisijas fondu izlietojuma efektivitāti. Lai prognozētu garantijas instrumenta ilgtermiņa izmaksas, nepieciešamas projektu zaudējumu iespējamības prognozes (gaidāmie un neparedzētie zaudējumi) un iespējamā projektu korelācija. Uzkrājumu mehānisma ietvaros ir jānodrošina pietiekama budžeta resursu atlikšana, lai varētu nosegt risku.

Komisija izmantos savu izstrādāto uzkrājumu modeli, kas izveidots pēc apspriešanās ar vērtēšanas aģentūrām un balstās uz pieejamiem statistikas[6] datiem un informāciju. [7] Šis uzkrājumu modelis ir aprakstīts Komisijas darbinieku darba dokumentā SEK(2005)323. Šis modelis balstās uz pieņēmumu, ka garantijas instruments būs iespējams izmantot, lai segtu iztrūkumus, kas radušies satiksmes risku rezultātā, kaut gan šis modelis būtu jāpielāgo, ja garantijas instrumentu attiecinās arī uz pieejamības/izpildes riskiem. Šajā modelī ir arī iekļauts aizsargmehānisms potenciālai portfeļa kredītspējas pazemināšanai. Riska pārvaldības nolūkos ir atsevišķi jānosaka projektu kredītu maksimālās robežas.

Vislabāk, ja katrs labuma guvējs maksā vienreizēju tūlītēju prēmiju, ko iekasētu parakstot garantiju vai tad, kad garantija stājas spēkā, tas ir, pēc projekta reālas pabeigšanas, un tā būtu jāsamaksā kā vienreizējs maksājums vai kā gada prēmijas, kas maksājamas atlikušo garantijas pastāvēšanas laiku.

Saņemot ES garantiju, labuma guvējam pieprasīs atmaksāt Kopienai neatmaksātās pamatsummas un procentus. Tā kā Kopienas prasījums ir salīdzināms ar „mezonīna” finansējumu, summai, ko atmaksā pēc garantijas, cena ir jānosaka, ievērojot risku un atspoguļojot vadības izmaksas.

Atbilstoša cenu noteikšanas sistēma ir jāprecizē. Jebkurā gadījumā, cenas noteiks tā, lai garantijas instruments segtu paredzētās izmaksas.

2.9. Ietekme uz Kopienas budžetu un likviditātes fondu

Šā instrumenta finansēšana ir jāparedz jaunā finanšu plāna ietvaros, t.i., laika posmam no 2007. gada līdz 2013. gadam, budžeta pozīcijā par Eiropas transporta tīklu. No Kopienas budžeta ir jāsedz darījumiem un pārvaldei nepieciešamās summas.

Noslēdzot pilnu projektiem paredzēto finanšu paketi, Kopienai ļoti drīz, t.i., parasti pirms celtniecības uzsākšanas, būs jāapņemas neatsaucamo garantiju saistības. Tādēļ turpmākajos gados budžeta resursi jādeklarē un jāizmaksā saskaņā ar finanšu regulu. Iemaksātā summa būs pirmais garantijas „uzkrājums”. Šāds uzkrājums nav paredzēts, lai 100% nosegtu neatmaksātas aizdevumu garantijas nominālvērtību (galvenokārt kapitāls plus procenti), tādēļ Kopienas budžetā saglabāsies iespējamās saistības. Piesardzīgie noteikumi, kas pārvalda instrumenta uzkrājumus (skat. 2.7.), saglabās šādu iespējamo saistību risku niecīgā pakāpē. Kopienas iespējamo saistību atlikums Kopienas budžetā tiks ņemts vērā kā ‘pour mémoire’ (atgādinājumam) budžeta pozīcija, kā tas pašlaik ir gadījumā ar Kopienas garantiju Eiropas Investīciju bankas ārējās kreditēšanas pilnvarām.

Efektīvam un praktiskam maksājumu mehānismam Komisijai jārada garantijas instrumenta likviditātes fonds. Likviditātes fonds segs instrumenta pārvaldes un garantijas sniegšanas izmaksas. Likviditātes fonda līdzekļi jāveido, pamatojoties uz projekta atbalsta kanālu un iepriekš minēto uzkrājumu sistēmu. Ir aprēķināts, ka prioritāro projektu[8] kopējo ieguldījumu izmaksas paplašinātajā ES sasniegs līdz pat EUR 140 miljardiem laika posmā no 2007. līdz 2013. gadam. Ir paredzēts[9], ka privātais sektors nodrošinās aptuveni 20% no šīm izmaksām kā finansējumu no pašu kapitāla un aizņēmumu finansēšanu, tā kā privātā sektora finansējums varētu sasniegt EUR 28 miljardus. Pieņemot, ka darījumu portfeļa kredītspēja ir tuva investīciju kategorijai, budžeta piešķīrums EUR 1 miljarda apmērā varētu sniegt garantijas par apmēram EUR 20 miljardu lielu parādu. Paredzamais ikgadējais budžeta vajadzību izdevumu sadalījums ir izklāstīts Komisijas darbinieku darba dokumenta SEK(2005)323 III pielikumā.

Visi atmaksājumi un nopelnītie procenti tiks pievienoti šā instrumenta resursiem. Šie likviditātes fondi varētu būt pašuzturoši un/vai rotējoši, tā samazinot ilgtermiņa vajadzības attiecībā uz saistībām un maksājumiem no Kopienas budžeta, kas citos gadījumos būtu nepieciešami, lai segtu jaunos darījumus. Kādā iepriekš noteiktā laika posmā būtu jāveic finansējuma vajadzību pārbaude, un resursus, kas nav nepieciešami, lai segtu garantijas izsniegšanas un pārvaldes izmaksas, varētu atgriezt Kopienas budžetā.

2.10. Pārvalde

Lai ievērotu labas pārvaldes principu, pats piemērotākais veids Kopienai būtu pilnībā uzticēt ar šo instrumentu saistītās garantijas pārvaldes darbības vienam pārvaldes aģentam, veicot attiecīgus pasākumus. Šim pārvaldes aģentam ir nepieciešamas dziļas zināšanas projektu finansēšanā, kā arī, lai būtu iespējams novērtēt projekta riskus un ilglaicīgi pārvaldīt uzkrājumu sistēmu un likviditātes fondus, zināšanas par attiecīgu kredītrisku pārvaldības sistēmām. Tam nepieciešamas arī vietējās juridiskās zināšanas un atbilstošs personāls saskarsmei ar finanšu iestādēm, specializētiem apdrošinātājiem, riska kapitāla fondiem, valsts iestādēm un/vai akcionāriem. Šim pārvaldes aģentam būs jāpierāda savas spējas būt ilglaicīgās līgumattiecībās ar Komisiju, lai pārvaldītu šo instrumentu (minimālais laiks 15 gadi). Garantijas instrumenta pastāvēšanas termiņš apgrūtina redzējumu uz pārvaldes ātrpakalpojumiem kā tīri komerciāliem pasākumiem.

No otras puses, šāda veida finanšu instrumenta pārvalde ievērojami atšķiras no pastāvošās dotāciju pārvaldības prakses, tādēļ pie aģentūras griežas tikai tādos gadījumos, ja tai ir personāls, kuram ir speciālas zināšanas projektu finansēšanā. Vispraktiskākais risinājums būtu par pārvaldes aģentu izvēlēties kādu starptautisku finanšu institūciju; piemērots kandidāts ir EIB grupa.

Pārvaldes aģents Komisijas vārdā būs pilnvarots uzņemties visas ar garantijām saistītās darbības saskaņā ar labāko banku praksi. Tomēr Komisija būs atbildīga par instrumenta uzraudzību un ziņojuma sniegšanu budžeta lēmējinstitūcijai. Komisijas darbinieku darba dokumentā atrodams pārvaldes aģenta pienākumu sīkāks apraksts.

Komisija galējo lēmumu par garantiju pieņems, apstiprinot projektu tiesības tikt izraudzītiem, piemērojot attiecīgu mehānismu, par ko vienosies ar dalībvalstīm. Komisija sniegs regulārus, uz pārvaldes aģenta grāmatvedības uzskaites un pārskatiem balstītus ziņojumus budžeta lēmējinstitūcijām.

3. NOBEIGUMA PIEZīMES

Šis garantijas instruments veicinās privātā sektora līdzdalību partnerattiecībās starp valsts un privāto sektoru (PPPs). Tas papildinās Eiropas finansējumu no subsīdijām, bet neaizstās to.

Instrumenta precīzi formulētais mērķis ir veicināt privātos ieguldījumus transporta infrastruktūrā, galvenokārt atvieglojot finanšu pakešu noslēgšanu. Projekta sponsori un bankas centīsies rast iespēju izmantot ES aizņēmuma garantiju, lai palielinātu prioritāro aizņēmumu saistību kredītspēju un lai iegūtu lētāku kopējo finanšu paketi. Garantējot atbalsta kredītlīnijas, ES uzņemsies lielāku kredītrisku, jo ES potenciālais nākotnes prasījums no projekta ienākumiem ir pakārtots prioritārajiem aizdevējiem. ES garantija nemazinās prioritāro aizdevēju risku, bet piedāvās plašāku parādu apkalpošanas segumu prioritāram piešķīrumam, tādējādi paaugstinot tā kredītspēju. ES garantijas cenu noteiks, ņemot vērā risku, ko uzņemas ES, kā arī ar instrumentu saistītos pārvaldes izdevumus.

ES aizdevuma garantijas instruments veicinās vispārējā projekta finansiālo dzīvotspēju, nepakļaujot Komisiju pārmērīgam kredītriskam. Garantijas instrumenta pozitīva iezīme ir vairāku pēc ģeogrāfiskās atrašanās vietas un lieluma atšķirīgu projektu ietveršana vienā portfelī, tā sasniedzot diversifikāciju Eiropas līmenī, kas valsts līmenī nebūtu iespējama. Komisija uzskata, ka pašreizējais uzkrājumu modelis ir pietiekami robusts, lai principā varētu pieņemt lēmumu par garantijas instrumenta izveidošanu. Garantijas instrumenta uzkrājumu sistēmas izveidošanas un darbības priekšnosacījums ir atbilstošu statistikas datu pieejamība. Lai turpmākajos gados varētu iegūt statistikas datus, ir nepieciešama projektu risku pienācīga uzraudzības/novērtēšanas sistēma. Tas uzlabos uzkrājumu precizēšanu, lai iegūtu Komisijas budžeta fondu maksimālo izmantošanu.

Pašreizējā Eiropas transporta tīkla regula nenosaka juridisko pamatu šādam novatoriskam garantijas instrumentam. Tādēļ, lai 2007. gadā varētu uzsākt jaunā garantijas instrumenta izmantošanu, ir izstrādāts priekšlikums jaunai Eiropas transporta tīkla regulai, laika posmam no 2007. gada līdz 2013. gadam. Šā instrumenta finansējums ir paredzēts ierosinātajā Eiropas transporta tīkla budžetā laika posmam no 2007. gada līdz 2013. gadam un ir EUR 20 miljardus liels. Komisija iespējami agrākā posmā sagatavos īstenošanas noteikumus. Tas nodrošinās iespēju iekļaut projektus garantijas portfelī tūlīt pēc Eiropas transporta tīkla finanšu regulas pieņemšanas, tā nodrošinot portfeļa diversikāciju no paša sākuma.

FINANCIAL STATEMENT

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

NAME OF THE PROPOSAL :

EU loan guarantee instrument for TEN-transport projects

ABM / ABB FRAMEWORK

Policy Area(s) concerned and associated Activity/Activities (Activities ABB)

Trans-European networks, 1. Objective : Develop the network and priority projects 2. Objective : Improve the efficiency of the financial aid to the network, 3. Objective : Connect the trans-European networks with neighbouring countries

Inland, air and maritime transport: 3. Objective : to promote a more environmentally friendly transport system

BUDGET LINES

Budget lines (operational lines and related technical and administrative assistance lines (ex- B.A lines)) including headings :

06.0301 (Financial support for projects of common interest in the trans-European transport network)

Duration of the action and of the financial impact:

The operational period of the instrument concerning new commitments covers at least the period 2007-2013.

Budgetary characteristics :

Budget line | Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from applicant countries | Heading in financial perspective |

060301 | Non-comp | Diff[10] | NO | NO | NO | No [1 a] |

SUMMARY OF RESOURCES

Financial Resources (indicative amounts)

Important remark: all financial resources in terms of operational expenditure indicated in this financial statement are already included in the financial framework of €20,350 billions of the Commission proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council determining the general rules for the granting of Community financial aid in the field of the trans-European transport networks and energy and amending Council Regulation (EC) n° 2236/95[11].

Summary of indicative commitment appropriations (CA) and indicative payment appropriations (PA)

A precise quantification of the annual budget allocations for the EU Loan Guarantee Instrument is difficult at this stage due to limited availability of projections of eligible projects that are expected to involve private sector participation. A working assumption, consistent with the overall Van Miert objectives, is to consider a flow of private sector debt financing of the order of EUR 3 billion per year in the period 2007-2013, with all the TEN priority projects receiving private support.

Based on the provisioning model, developed by the Commission and EIB services, the table below presents a scenario requiring a total budget allocation of around EUR 1 billion, with a specified annual breakdown. It should be noted that, while the exact amount needed and the timing will vary, front-loading of approximately one third of the total budget in the first year would be needed for the following reasons. Firstly, as the portfolio effect builds up only gradually, the level of provisioning needed for the first project is almost twice as large as the amount needed for the last one. Secondly, as interest accumulates on the early budget allocations, the overall need for budget allocation in the later years is further diminished.

The detailed calculation of the provisioning rates (used in the table below) is presented in Annex 3 ‘technical paper’ of the Commission Staff working paper.

Amounts in EUR million

Private sector lending | Number of projects | Provisioning Calculation | Interest | Budgetary needs |

Operational expenditure[12] |

Commitment Appropriations (CA) | 8.1 | a | 310 | 150 | 120 | 120 | 120 | 200 | 1.020 |

Payment Appropriations (PA) | b | 100 | 150 | 200 | 130 | 120 | 320 | 1.020 |

Administrative expenditure within reference amount[13] |

Technical & administrative assistance (NDA) | 8.2.4 | c | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. |

TOTAL REFERENCE AMOUNT |

Commitment Appropriations | a+c | 310 | 150 | 120 | 120 | 120 | 200 | 1.020 |

Payment Appropriations | b+c | 100 | 150 | 200 | 130 | 120 | 320 | 1.020 |

Administrative expenditure not included in reference amount[14] |

Human resources and associated expenditure (NDA) | 8.2.5 | d | 0,324 | 0,324 | 0,324 | 0,324 | 0,324 | 0,648 | 2,268 |

Administrative costs, other than human resources and associated costs, not included in reference amount (NDA) | 8.2.6 | e | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. |

Total indicative financial cost of intervention

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 and later | Total |

TOTAL CA including cost of Human Resources | a+c+d+e | 310,324 | 150,324 | 120,324 | 120,324 | 120,324 | 200,648 | 1.022,268 |

TOTAL PA including cost of Human Resources | b+c+d+e | 100,324 | 150,324 | 200,324 | 130,324 | 120,324 | 200,648 | 1.022,268 |

Human Resources FTE (including officials, temporary and external staff) – see detail under point 8.2.1.

Annual requirements | Year n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 and later |

Total number of human resources | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 |

At this stage one could estimate that an average of 3 persons of existing Commission staff would be necessary under the condition that the operational management of the instrument is mandated to an operating agent.

Co-financing details

In accordance with the requirements formulated in the final report of the Growth Initiative of November 2003, the market deems it to be very important that Member States/national authorities provide comparable financial support to the project. However, the market and the consulted governments felt that it is not appropriate to enforce a strict requirement for Member States to be co-guarantors in the instrument. Instead the financial commitment may take the form of equity, grants or other types of guarantees. Moreover, a strict co-guarantee requirement might make the implementation of the instrument impossible as some Member States are not willing to set up a specific mechanism to provide guarantees either themselves or through other public entities for a limited number of projects. The requirement on Member States and regional authorities would be the provision of significant financial support in whatever form in order to contribute at least equally with the Community to the achievement of the required creditworthiness. Co-financing modalities cannot be given in this stage. They can only be given on the basis of concrete guarantee applications. However, the eligibility conditions, to be concretised subsequently, will define the rules of co-financing in more detail.

Contingent liability

The Commission has to set aside capital reserves to cover the long-term risk related to the loan guarantee instrument. Analogous to a private banks’ loan reserve, the main cost represents an estimate of expected and unexpected losses associated with the provision of the guarantees issued.

The objective of provisioning is not to minimise the overall risk exposure but to optimise exposure, i.e. to take prudent risks in order to increase the leverage capacity of Community funds as much as possible. Forecasting the long-term cost of the guarantee instrument requires estimates of the loss probabilities of the projects (expected and unexpected losses) and possible correlations between the projects.

The Commission and EIB services have developed a methodology to set provisioning rates, taking into account the diversification obtained through the portfolio effect and consistent with an AAA rating of the guarantee instrument. This model has been developed following discussions with rating agencies and using available statistical data[15] and information[16]. The details of the provisioning model are presented in the Commission staff working document SEC(2005)323. This model also incorporates a buffer for potential downgrading of the creditworthiness of the portfolio.

This provisioning system and the creation of a liquidity fund should reduce the risk of direct and unexpected calls on the Community contingent liability to a negligible level (AAA rating of the guarantee instrument). The residual contingent liability of the Community will be properly taken into account in the Community budget through a ‘pour mémoire’ budget line as is currently the case of the Community Guarantee for the EIB external lending mandate.

Compatibility with Financial Programming

Proposal is compatible with financial programming 2007-2013 as proposed by the Commission (COM (2004) 101 final). Moreover, the guarantee instrument is already foreseen by the Commission Proposal for the new TEN-transport regulation COM(2004)475, which provide for the financial framework.

Financial Impact on revenue

This instrument has no direct impact on the Community budget.

In fact, the instrument will have revenues, such as fees and interests earned on the funds on the trust account, but these amounts will be used for the purposes of the instrument.

The appropriate pricing system will require further fine-tuning. In any case, the pricing will be set in such a way that the guarantee instrument would cover its expected costs. In line with the original Commission proposal from November 2003, the loan guarantee would be priced in order to cover the risk and management costs relating to the instrument. Ideally each beneficiary should pay an up-front premium, which could be charged when the guarantee is signed or when the guarantee becomes effective, i.e. after the substantial completion of the project, and would be payable either as a one-shot payment or as annual premiums to be paid during the remaining life of the guarantee.

Furthermore, if the guarantee were called, the Commission would obtain a financial claim which would rank subordinated to the senior debt but senior to equity. This mezzanine debt would have to be paid back by the borrower to the Commission as and when project revenues permit. As the Community claim is comparable to mezzanine financing, the amount due following the call should be priced according to the risk taken and reflecting management costs.

CHARACTERISTICS AND OBJECTIVES

Need to be met in the short or long term

Council and Parliament have adopted on 29th April 2004 the revised TEN T guidelines which include a list of 30 priority projects. The implementation of these priority projects is estimated at a total cost of € 225 bn, € 140 bn of which in the upcoming period of financial perspectives. Such a substantial investment task cannot be financed by the public sector alone.

Value-added of Community involvement and coherence of the proposal with other financial instruments and possible synergy

In a number of publications, the Commission has underlined the role the private sector should play to achieve those objectives[17]. The guarantee instrument is the major new instrument to attract private capital and will have a strong leverage effect. Once applicable, this will contribute to the achievement of the goal to attract 20% private co-financing to the TENs implementation. Due to the strong public attention related to the new instrument, this impact may already be visible from 2007 on but will be more substantial towards the end of the decade.

The goal of the guarantee instrument is to increase the leverage capacity of limited public resources to stimulate private sector investment in priority TEN-transport (TEN-T) projects by providing credit assistance.

The instrument will provide useful support for specific types of PPPs and for a specific period of the project cycle. It will in so far widen the range of TENs financing instruments. It has also to be underlined that its elaboration and application will not serve as a substitute for Community grant co-financing. On the contrary. It will only achieve full value if the proposed total 20 bn € TENs budget will be adopted. The guarantee instrument will in so far complement European grant financing but not replace it.

Under the new design of the instrument the EU would issue loan guarantees to mitigate revenue risk in the projects’ early years. Specifically, the guarantee would fully cover a liquidity cushion, called “a stand-by credit line”, which would only be drawn upon in cases where project cash-flows are insufficient to service senior debt. These stand-by credit lines would cover around 10% of the total senior debt (in certain more risky cases up to 20%) and would usually not exceed 5 year maturities.

The granting of a community guarantee may lead to synergies with other financing forms for TENs projects, including the investment policy of public investment banks and it may contribute to increase the confidence of financial markets in the feasibility of the TENs (priority) network as a whole.

An important positive feature of the guarantee instrument is that it would comprise a number of projects of different geographic location and size into one portfolio and thus be able to obtain a level of diversification at the European level which would not be possible at a national level.

Objectives, expected results and related indicators of the proposal in the context of the ABM framework

Trans-European networks :

1. Objective : Develop the network and priority projects; output : budget allocation in favour of the 30 priority projects and with special attention to the promotion of privately co-financed projects.

2. Objective : Improve the efficiency of the financial aid to the network; output : implementation of the TENs budget and application of current rules to increase the leverage-effect of the budget. Careful scrutiny of procedures and rules in order to improve the PPP financing possibilities. Preparation of the multiannual programme for the period of the new financial perspectives. Preparation of implementation rules, eligibility criteria and organisational settings for innovative financing instruments including the guarantee instrument.

Inland, air and maritime transport:

Objective : to promote a more environmentally friendly transport system: output : CLWP 2005 Communication on the mid-term state of the implementation of the White paper « European transport policy for 2010 : time to decide CLWP 2005 : Communication on a common transport infrastructure tarification framework, including ports and airports

Method of Implementation (indicative)

ٱX Centralised Management

Xٱ Directly by the Commission, with a view to delegate certain tasks to an international financial institution, preferably the EIB Group

ٱIndirectly by delegation to:

ٱExecutive Agencies

ٱBodies set up by the Communities as referred to in art. 185 of the Financial Regulation

ٱNational public-sector bodies/bodies with public-service mission

ٱ Shared or decentralised management

ٱ With Member states

ٱ With Third countries

ٱ Joint management with international organisations (please specify)

Relevant comments:

The lifetime of the guarantee instrument makes it difficult to envisage a complete outsourcing of management in general and especially an outsourcing to a purely commercial body.

In order to comply with the principle of good governance, the most appropriate course would be for the Community to supervise the application of the instrument and to entrust all its guarantee management activity under this instrument to a single agent. The agent should have an in-depth knowledge of project financing, together with appropriate credit risk management systems in place in order to assess the project risks and to manage the provisioning system and the liquidity fund in the long-term. It should also have in-house legal expertise and the appropriate front office staff to interface with financial institutions, monoline insurers, venture capital funds, national authorities and/or equity providers. The agent will have to demonstrate its ability to enter into a long-term contractual relationship with the Commission for the management of the instrument (minimum 15 years). The most practicable option would be to select an international financial institution as the managing agent, an obvious candidate being the EIB Group.

MONITORING AND EVALUATION

Monitoring system

By Commission Services

Evaluation

Ex-ante evaluation

Following the request of the European Council, the Commission and EIB services carried out a market testing exercise between March and July 2004. For this exercise, the services developed a questionnaire, which was discussed with the market testing participants. Results of this exercise are outlined in the Commission Communication on feasibility report on EU loan guarantee instrument for TEN Transport projects. Furthermore, if the Member States provide a positive opinion on the setting up of this instrument, the Commission could consider carrying out a stakeholders’ consultation in order to obtain the opinion of a larger circle of stakeholders.

Measures taken following an intermediate/ex-post evaluation (lessons learned from similar experiences in the past)

An ex-post evaluation can only be made at a later stage in case this guarantee instrument is implemented.

Terms and frequency of future evaluation

This is a very long term instrument and therefore the first evaluation on its implementation will be carried over in 2010 and thereafter a second evaluation end 2012.

7. Administrative Expenditure

The needs for human and administrative resources shall be covered within the allocation granted to the managing service in the framework of the annual allocation procedure.

7.1 Number and type of human resources

Types of post | Staff to be assigned to management of the action using existing resources (number of posts/FTEs) |

The indicative amount of administrative expenditure relating to the human resources at the Commission services is calculated is follows: € 108.000 per person on average, an average of 3 persons of Commission existing staff under the condition that the operational management of the instrument is mandated to an operating agent:

[1] KOM(2003)690 2003. gada 11 novembris

[2] KOM (2004) 475 galīgais - Finanšu pārskats, 41. lpp.

[3] KOM(2004)475 galīgais 2004. gada 14. jūlijs

[4] Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 807/2004/EC, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 2236/95 ar ko paredz vispārējus noteikumus Kopienas finansiālā atbalsta piešķiršanai Eiropas komunikāciju tīklu jomā; OV L 143 30.4.2004., 46. lpp.

[5] KOM(2004)475 2004. gada 14. jūlijs

[6] Standard & Poor’s, Infrastructure Finance, Traffic Forecasting Risk: Study update 2003, November 06, 2003.

[7] Fitch, A risk assessment model for federal credit 1999. gada 15. marts.

[8] Prioritārie projekti Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmuma Nr. 884/2004/EK par grozījumiem Lēmumā Nr. 1692/96/EK par Kopienas pamatnostādnēm Eiropas transporta tīkla attīstībai III pielikuma nozīmē.

[9] Van Miert ziņojumā pausts uzskats, ka privātais sektors varētu ieguldīt līdz pat 20% no kopējām transporta projekta izmaksām, ar noteiktiem nosacījumiem.

[10] Differentiated appropriations

[11] COM/2004/0475 final (COD 2004/0154) – Financial statement for TEN-T projects, page 41

[12] Expenditure that does not fall under Chapter xx 01 of the Title xx concerned.

[13] Expenditure within article xx 01 04 of Title xx.

[14] Expenditure within chapter xx 01 other than articles xx 01 04 or xx 01 05.

[15] Standard & Poor’s, Infrastructure Finance, Traffic Forecasting Risk: Study update 2003, November 06, 2003.

[16] Fitch, A risk assessment model for federal credit, 15 March 1999.

[17] They include: COM 2003 132 on innovative financing of the trans-European transport networks, the final report of the High level group on the transport trans-European network of June 2003, published on the ‘Europa’ website, the justification and explanation of the amendment of the TEN T guidelines (Decision Nr. 884/2004) and the “exposé des motifs” and the financing rules itself of the proposed TEN financial regulation of July 2004 for the upcoming period of financial perspectives 2007-2013.

[18] Cost of which is NOT covered by the reference amount

[19] Cost of which is NOT covered by the reference amount

[20] Cost of which is included within the reference amount