LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 43/25

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas ziņojums – 2010. gada ziņojums par konkurences politiku”

COM(2011) 328 galīgā redakcija

2012/C 43/06

Ziņotājs: Paulo BARROS VALE kgs

Eiropas Komisija 2011. gada 10. jūnijā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pantu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Komisijas ziņojums – 2010. gada ziņojums par konkurences politiku”

COM(2011) 328 galīgā redakcija.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 10. novembrī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 476. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 7. un 8. decembrī (7. decembra sēdē), ar 116 balsīm par un 7 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Kopsavilkums un ieteikumi

1.1 EESK katru gadu novērtē Komisijas ziņojumu par konkurences politiku un, izmantojot šo iespēju, izsaka novērojumus un ieteikumus, ko iestādes laika gaitā ir ņēmušas vērā. Tādējādi Komiteja ir sekmējusi dažādus pielāgojumus, un tas ir ļāvis ievērojami paaugstināt efektivitāti. EESK veic šo analīzi laikā, kad Eiropas projekts saskaras ar lielām problēmām, un ir ņēmusi vērā to, ka īpašais integrācijas process, kas turpinājies vairāk nekā pusgadsimtu, varētu pārtrūkt vai — kā daudzi pareģo — beigties pavisam. Divu paaudžu laikā Eiropas iedzīvotāji ir spējuši nodrošināt apbrīnojamu miera un labklājības periodu, kura pamatā bijusi solidaritāte starp valstīm un reģioniem un kopēju politiku īstenošana ilgā laika posmā. Dažādās Eiropas politikas, īpaši konkurences politika, ir jāanalizē, ņemot vērā šo iespēju izvēlēties starp regresu ar neparedzamām sekām vai vēsturisku progresu. Politiku iespējamā atpakaļnodošana valstu kompetencē krīzes un dalībvalstu iespējamo konfliktu dēļ, kā arī valdību iejaukšanās ekonomikā, īstenojot protekcionisma pasākumus, ir scenāriji, kas nopietni ietekmētu iekšējo tirgu un konkurences politiku, kura, vismaz Eiropas Savienībā, ir pieradījusi savu lielo nozīmi.

1.2 Jaunākais ziņojums par konkurences politiku nācis klajā tā publicēšanas 40. gadadienā, un tajā ir analizētas svarīgākās tendences konkurences politikas jomā un to nozīme centienos sasniegt šādus ES mērķus: izveidot vienoto tirgu atbilstoši patērētāju interesēm, jo tā ir grupa, kas izmantos šāda tirgus priekšrocības, un izveidot konkurētspējīgu sociālo tirgus ekonomiku. EESK atzinīgi vērtē Komisijas ziņojumu un tās sasniegumus pēdējos 40 gados, bet atzīmē, ka ziņojumā galvenokārt ir atzinīgi vērtēts Komisijas līdzšinējais darbs, tādējādi — kā paziņojums nepārprotami liecina — novirzoties no pašlaik aktuālajiem jautājumiem. Nav šaubu, ka dokuments vērtējams pozitīvi, bet tas būtu lietderīgāks, ja tajā būtu analizētas paveiktā darba pozitīvās iezīmes un trūkumi (veicot arī analīzi, kur salīdzinātas ES dalībvalstis un citas nozīmīgas valstis) nevis sniegts pārskats par saviem sasniegumiem. Šī 40. gadskārta bija ļoti laba iespēja, lai Komisija, pamatojoties uz rūpīgu vēsturisku analīzi, ierosinātu konkurences politikas modernizāciju un izvēršanu. Tā varēja izvērtēt attīstības tendences, ko rada aizvien lielākā globalizācija, un analizēt kaitīgo ietekmi, ko Eiropā rada notiekošās pārmaiņas un ar cilvēku, materiālu un vides resursu neierobežotu izmantošanu saistītā uzņēmumu pārvietošana uz pasaules daļām, kurām ir atšķirīgas vērtības nekā Eiropas sabiedrībā, bet kuras izmanto pirktspēju, ko Eiropa ir spējusi nodrošināt saviem iedzīvotājiem.

1.3 Arī 2010. gadā turpinājās spēcīga ekonomikas un finanšu krīze, kas nebija vienīgā, jo sākās valstu parāda krīze. EESK norāda uz konkurences izkropļojumiem, kurus varētu radīt krīzes turpināšanās un pagaidu pasākumi tās novēršanai, un uzsver, ka būtu jānodrošina stingra uzraudzība un pēc iespējas ātrāk jāveic piemērotas korekcijas. Tāpēc ir būtiski, novērtējot īstenotos pasākumus, uzraudzīt ekonomikas atveseļošanas plānu īstenošanu un to ietekmi uz konkurenci: tā ir vienīgā iespēja, kā pieņemt pamatotus lēmumus par to, kā turpmāk īstenojami pašreizējie pagaidu pasākumi krīzes novēršanai.

1.4 EESK atzinīgi vērtē starptautiskās sadarbības attīstību, bet atkārtoti uzsver, ka ir būtiski nodrošināt taisnīgumu ārējā tirdzniecībā, lai trešās valstis, kas nodarbojas ar dempingu sociālajā vai vides jomā, mākslīgi negūtu labumu no tirdzniecības liberalizācijas. Jānodrošina starptautisko taisnīgas tirdzniecības noteikumu un vides aizsardzības pamatnoteikumu ievērošana, kā arī brīvība veikt uzņēmējdarbību un veidot uzņēmēju apvienības, un Eiropai šajā ziņā ir būtiska nozīme. Eiropas Savienībai arī jānodrošina, ka stingri tiek ievēroti PTO noteikumi par tādu pasākumu aizliegumu, kas var kavēt Eiropas uzņēmumu piekļuvi dažādiem tirgiem. To var panākt, izstrādājot noteikumus par līdzvērtīgām iespējam neatkarīgi no lieluma, atrašanās vietas vai nodokļu sistēmas. ES konkurences politikā jāsāk jauns posms, tādā jomā kā tirdzniecība ar trešām valstīm nosakot jaunas prioritātes, definējot jaunus instrumentus un īstenojot efektīvākus pasākumus. EESK pauž sarūgtinājumu par to, ka ierosinājumi, kurus tā šajā sakarā paudusi līdz šim, nav ņemti vērā un ES nav pilnveidojusi un paplašinājusi savu redzējumu šajā jomā.

1.5 Jānodrošina, ka stingri tiek ievērotas Starptautiskās Darba organizācijas pamatkonvencijas par arodbiedrību tiesībām un brīvībām, bērnu darbu, necilvēcīgiem darba apstākļiem un tiesībām streikot. Iekšējā līmenī jāsaskaņo arī valstu tiesību akti nodarbinātības un līdzvērtīgu iespēju jomā, lai novērstu konkurences izkropļojumus. Darba tirgum, ko ievērojami ietekmējusi krīze, jāpievērš liela uzmanība, lai, veicinot gan darba vietu saglabāšanu un izveidi, gan arī mobilitāti, sasniegtu iekļaujošas izaugsmes mērķi, kas ir viena no stratēģijas “Eiropa 2020” prioritātēm.

1.6 Būtu jāatzīmē vairākas norises saistībā ar stratēģiju “Eiropa 2020”, kuras instrumenti un kuras jomās vērojamās attīstības tendences ir minētas ziņojumā. Tajā analizēti enerģētikas sektora liberalizācijas radītie draudi, kas var ietekmēt piegādes kvalitāti un nepārtrauktību, kā arī pakalpojumu cenas. Saistībā ar Eiropas Digitalizācijas programmu ir uzsvērts, ka elektronisko sakaru pakalpojumu sniedzējiem un šo pakalpojumu lietotājiem būtu jāuzlabo zināšanas, lai viņi pēc iespējas varētu izmantot labumu, ko sniedz pūliņi šajā jomā.

1.7 Spekulācijām ar izejvielu cenām ir bijusi zināma ietekme, taču ziņojumā šis jautājums nav minēts. Ir būtiski atbalstīt tirgu, veidojot vai piemērojot instrumentus, kas dod iespēju kontrolēt cenu svārstības un ierobežot ietekmi uz konkurenci.

1.8 EESK pauž bažas par valstu konkurences uzraudzības iestāžu nespēju pildīt regulētāju lomu noteiktās nozarēs, kur cenas ievērojami ietekmē izejmateriālu cenu svārstības un kur izejmateriālu cenu pieaugums tieši un nekavējoties ietekmē galīgo cenu, bet kur izejmateriālu cenu samazinājumam nav attiecīga pretēja efekta. Ņemot vērā tuvumu tirgum, tieši valstu konkurences uzraudzības iestādēm ir jābūt tām, kas īsteno konkurences politiku, pasākumus veicot galvenokārt reģionālajos tirgos.

1.9 Jānorāda arī, cik nozīmīga ir lielo mazumtirdzniecības uzņēmumu uzraudzība, ko veic valstu konkurences uzraudzības iestādes, jo tā ir joma, kurā nozīmīgākajām ekonomiskajām grupām ir tik lielas iespējas diktēt noteikumus, ka, tām ļaunprātīgi izmantojot dominējošo stāvokli, var rasties nopietni konkurences izkropļojumi. Lai arī uzņēmumi var brīvi lemt par savu produktu izplatīšanu, pastāv bažas, ka praksē varētu slēgt līgumus, kuros cenu noteikuši lielie iepircēji, un tas ir pilnīgā pretrunā noteikumiem par sarunu līdzsvaru un pamazām sagrautu ražošanas nozari un mazos vairumtirgotājus un mazumtirgotājus.

1.10 Īstenojot iniciatīvu, kas minēta 2008. gadā publicētajā Baltajā grāmatā par zaudējumu atlīdzināšanas prasībām saistībā ar EK konkurences noteikumu pārkāpšanu, ievērojams progress nav panākts un patērētāju tiesību aizsardzība šajā jomā ir pasliktinājusies: aizvien biežāk šīs tiesības tiek pārkāptas un pārkāpumi netiek sodīti. Ir būtiski pēc iespējas ātrāk izstrādāt vajadzīgos Kopienas tiesību aktu priekšlikumus šajā jomā, lai garantētu efektīvu tiesību aizsardzību gadījumos, kad kaitējums ir kolektīvs vai radīts daudzām personām. No patērētāju viedokļa raugoties, taisnīga tirdzniecība un godīga konkurence ir būtiski faktori. Informācijai par produktu un pakalpojumu kvalitāti jābūt atbilstošai, un jāvienkāršo sūdzību iesniegšanas kārtība, ja vēlamies nodrošināt patērētāju tiesību ievērošanu.

1.11 Komiteja atzinīgi vērtē centienus izveidot Eiropas patentu, kas atvieglotu īpašuma tiesību aizsardzību. Tā ir svarīga iniciatīva, kas veicina ieguldījumus pētniecībā un inovācijā. EESK pauž cerību, ka izdosies panākt vienprātību par šo jauno sistēmu īpašuma tiesību aizsardzībai.

1.12 Pašregulējums var būt efektīvs līdzeklis, lai stimulētu noteiktu tirgu attīstību un veicinātu taisnīgu tirdzniecību. Pieredze liecina — lai novērstu sekas, ko radījušas norises tirgū un produkti un pakalpojumi, tas var būt efektīvāks un elastīgāks instruments nekā noteikumi un tiesību akti. Komisijas ziņojumā šī iespēja nav minēta, taču tā ir jāanalizē un jāapsver.

1.13 Transporta izmaksas, kas saistītas ar piekļuvi centrāliem tirgiem, bieži ir šķērslis veselīgai konkurencei starp uzņēmumiem, kas atrodas ES attālākajos reģionos vai salās, un uzņēmumiem, kuru atrašanās vieta ir izdevīgāka, un tāpēc būtu jānodrošina kompensācija un instrumenti, lai veicinātu iespēju vienlīdzību.

1.14 EESK atzinīgi vērtē Komisijas nodomu veicināt pārmaiņas ziņojumā par konkurences politiku, atsakoties no modeļa, kad tiek uzskaitīti vispārzināmi fakti, un atbildot uz dažādiem Komitejas ieteikumiem. Jāuzsver, ka ir svarīgi ziņojumā iekļaut stratēģiskāku redzējumu, sagatavojot pamatu debatēm par konkurences politiku nevis tiesību aktiem šajā jomā.

1.15 Tomēr EESK pauž neizpratni par to, ka Eiropas Komisijas ziņojumā nav minēta nepieciešamība saskaņā ar Eiropas līgumiem ievērot konkurences noteikumus valsts iestādēm, kas piedalās darījumos, kuri ir pieejami privātā sektora uzņēmumiem.

2. Ziņojuma par konkurences politiku (2010. gads) saturs

2.1 Ziņojumam ir 6 daļas: konkurences politikas instrumenti, politikas īstenošana konkrētās nozarēs, sadarbība Eiropas konkurences iestāžu tīklā (EKT) un ar valstu tiesām, starptautiskā darbība, iniciatīvas saistībā ar patērētāju organizācijām un iestāžu sadarbība.

2.2 Instrumenti

2.2.1 Pārskats par valsts atbalsta pagaidu sistēmu krīzes laikā

2.2.1.1 Ņemot vērā grūtības, ar ko saskaras finanšu nozare valstu parāda krīzes ietekmē, pagarināja termiņu atbalsta pasākumiem, kuru mērķis ir atvieglot banku piekļuvi finansējumam. Valsts garantiju nodrošināšana, lai atvieglotu šo piekļuvi, izrādījās efektīvs instruments.

2.2.1.2 Tika izvērsti arī atbalsta pasākumi, kuru mērķis bija sekmēt uzņēmumu piekļuvi kredītiem, taču pasākumu skaits bija ierobežots un tie bija paredzēti tikai maziem un vidējiem uzņēmumiem.

2.2.1.3 Steidzami jāizvērtē šo pasākumu ietekme un sniegtās priekšrocības. Pēc šādas analīzes varētu izdarīt secinājumus par šādu atbalsta pasākumu priekšrocībām un trūkumiem un to ietekmi uz konkurenci, kā arī par to, vai šādi pasākumi jāturpina arī 2012. gadā.

2.2.2 Ekonomikas stabilizācijas programmas

2.2.2.1 Saskaņā ar ekonomikas stabilizācijas programmām Grieķijā un Īrijā bija jāīsteno pasākumi konkurences jomā: Grieķijā tā bija valsts konkurences iestādes reforma, slēgto profesiju liberalizācija un jauni tiesību akti investīciju jomā, savukārt Īrijā — izmaiņu ieviešana tiesību aktos, lai atceltu tirdzniecības un konkurences ierobežojumus nozarēs, ko pašreiz aizsargā valsts tiesību akti.

2.2.2.2 Valstu pārmērīgie parādi ir nozīmīgs konkurences izkropļojumu iemesls, jo šāds stāvoklis veicina noteiktu ekonomikas dalībnieku darbību. Otrkārt, pieprasot iedzīvotājiem veltīt lielākas pūles, kas ir būtiski, lai līdzsvarotu valstu budžetus, viņu stāvoklis salīdzinājumā ar citiem kļūst nelabvēlīgāks. Atbalsta sniegšana Grieķijai un Īrijai, kā arī Portugālei, ir jāturpina, taču rūpīgi jāanalizē šo pasākumu iespējamā ietekme uz konkurences izkropļojumiem.

2.2.3 Pretmonopola pasākumu īstenošana

2.2.3.1 Pretmonopola pasākumu aktīva īstenošana sākās, kad Komisija bija pārskatījusi grupu atbrīvojuma regulas, gan vertikālo, gan horizontālo.

2.2.3.2 Ņemot vērā 2008. gadā publicēto Balto grāmatu par zaudējumu atlīdzināšanas prasībām saistībā ar EK konkurences noteikumu pārkāpšanu — un pretēji vairākos EESK atzinumos izteiktajam priekšlikumam izveidot kolektīvās tiesiskās aizsardzības un kompensācijas sistēmu (kolektīva prasība ES līmenī) —, tika nolemts sākt vēl vienu sabiedrisku apspriešanos, un nav ticams, ka tajā varēs apzināt kopējus principus, kas būtu jāņem vērā, izstrādājot priekšlikumus tiesību aktiem attiecībā uz kolektīvo tiesisko aizsardzību. Šajā jomā steidzami ir jārod tiesiski risinājumi patērētāju un uzņēmumu aizsardzībai.

2.2.3.3 Svarīgi ir atzīmēt naudas sodu uzlikšanu 70 uzņēmumiem (par 27 vairāk nekā 2009. gadā) pēc tam, kad bija pieņemti septiņi lēmumi par karteļiem, un pirmo pretmonopola lēmumu veselības pakalpojumu tirgū.

2.2.3.4 Komisija turpināja cīņu pret enerģētikas nozarē vērojamo dominējošā stāvokļa ļaunprātīgo izmantošanu — tā pieņēma četrus lēmumus enerģētikas nozarē un uzsāka vairāku lietu izmeklēšanu informācijas un komunikāciju tehnoloģiju nozarē.

2.2.4 Apvienošanās kontrole

Ekonomikas krīzes dēļ 2010. gadā apvienošanās gadījumu skaits bija salīdzinoši neliels. Komisijai tika paziņots par 274 darījumiem, 16 lēmumiem tika piemēroti nosacījumi, un šajā gadā netika pieņemts neviens lēmums par aizliegumu.

2.2.5 Valsts atbalsta kontrole

2.2.5.1 Lielākā daļa no 2010. gadā apstiprinātā atbalsta attiecās uz horizontāliem Eiropas kopējām interesēm atbilstošiem mērķiem (kultūras un vēsturiskā mantojuma saglabāšana, reģionālā kohēzija, vides aizsardzība, pētniecība, izstrāde un inovācijas, kā arī dabas katastrofu radīto zaudējumu kompensēšana).

2.2.5.2 Tā kā valsts tiesas izskatīja aizvien vairāk lietu, kas saistītas ar valsts atbalstu, tika publicēta rokasgrāmata “ES valsts atbalsta tiesību normu piemērošana valstu tiesās”, lai palīdzētu valstu tiesnešiem.

2.3 Nozaru norises

2.3.1 Finanšu pakalpojumu jomā galvenais konkurences politikas pasākums bija Pagaidu tiesiskā regulējuma īstenošana. Tika izskatīti nedaudzi apvienošanās gadījumi, kas bija saistīti ar valsts atbalsta piešķiršanas noteikumu pārstrukturēšanu. Centieni sekmēt finanšu stabilitāti ir būtiski un jāturpina, tomēr ar tirgus spekulāciju risku saistīto apdraudējumu nedrīkst novērtēt par zemu, lai izvairītos no tādas situācijas kā ASV.

Turpinot līdzšinējo darbu, Komisija apstiprināja par tiesiski saistošām Visa piedāvātās saistības attiecībā uz daudzpusējām banku komisijas maksām.

2.3.2 Komisija 2010. novembrī saistībā ar stratēģiju “Eiropa 2020” publicēja stratēģiju enerģētikas jomā turpmākajiem desmit gadiem, kuras mērķis ir izveidot vienoto tirgu šajā nozarē. Neapšaubāmi, ka atvērta un konkurētspējīga tirgus izveide šajā nozarē atbilst patērētāju interesēm, tomēr jāuzsver, ka patērētāji pauž bažas par enerģijas piegādes kvalitāti un nepārtrauktību, īpaši gadījumos, kad pakalpojumus sniedz uzņēmumi, kas atrodas citā valstī.

Ievērojot stratēģijā “Eiropa 2020” izvirzītos mērķus klimata/enerģētikas jomā, joprojām tika sekmēti pasākumi saistībā ar enerģijas ražošanu no atjaunojamiem enerģijas avotiem, energotaupību un piesārņoto vietu sanāciju.

2.3.3 Saskaņā ar stratēģiju “Eiropa 2020” Komisijas sāka īstenot Eiropas Digitalizācijas programmu, kuras galvenais mērķis ir vienota telekomunikāciju pakalpojumu tirgus izveide, īpaši uzsverot mērķi gandrīz pilnībā novērst atšķirības starp viesabonēšanas un valstu tarifiem un nodrošināt visiem ES iedzīvotājiem piekļuvi platjoslas internetam. Pašlaik vislielākā problēma ir nodrošināt līdzsvarotu konkurenci starp e-komercijas uzņēmumiem un mazajiem uzņēmumiem, lai patērētājus aizsargātu no negodīgas prakses. Jāpalielina patērētāju uzticēšanās uzņēmumu leģitimitātei un jāuzlabo maksājumu drošība un personas datu aizsardzība.

2.3.4 IKT tirgū Komisijas darbības prioritāte bija pamatnostādnes par sadarbības nolīgumiem, lai tirgū veicinātu konkurenci un tā sekmētu viena no stratēģijas “Eiropa 2020” mērķiem sasniegšanu, proti, piedāvāt efektīvus produktus un pakalpojumus. Šajā jomā arī turpmāk uzmanība jāpievērš gan uzņēmumu speciālistu, gan pakalpojumu lietotāju apmācībai, lai uzlabotu viņu prasmes.

2.3.5 Plašsaziņas līdzekļu jomā Komisija turpināja atbalstīt pāreju no analogās uz digitālo apraidi.

2.3.6 Ņemot vērā nepieciešamību steidzami izveidot ES patentu, turpinās darbs saistībā ar vienotas ES patentu sistēmas izveidi farmācijas nozarē. Paziņots arī, ka iecerēts pārskatīt tā dēvēto “pārredzamības direktīvu”, ar ko paredz pamatnoteikumus, kas regulē cenu noteikšanas kritērijus un patentēto zāļu kompensācijas kārtību.

2.3.7 Veselības aprūpes pakalpojumu jomā izskatītas vairākas privāto veselības pakalpojumu sniedzēju iesniegtās sūdzības par, iespējams, netaisnīgu attieksmi pret tiem salīdzinājumā ar publisko pakalpojumu sniedzējiem. Par šo sūdzību izskatīšanas rezultātiem informācijas nav.

2.3.8 Transporta nozare, ko 2009. gadā smagi skāra krīze, 2010. gadā atveseļojās, un cenas lielā mērā atjaunojās pirmskrīzes līmenī.

2.3.8.1 Gaisa transporta jomā tika noteikts, ka saistības, ko British Airways, American Airlines un Iberia piedāvāja transatlantiskajos reisos, ir tiesiski saistošas, un Komisija apstiprināja British Airways un Iberia apvienošanos un United Airlines and Continental Airlines apvienošanos.

2.3.8.2 Dzelzceļa un iekšzemes transporta jomā Komisija pieņēma priekšlikumu pārstrādāt pirmo dzelzceļa tiesību aktu paketi, lai stiprinātu konkurenci, izveidojot vienotu Eiropas dzelzceļa telpu.

2.3.8.3 Jūras transporta jomā apstiprināts atbalsts projektam “Jūras maģistrāles”, balstoties gan uz pamatnostādnēm jūras nozarē, gan papildu norādījumiem par atbalstu, un projekta mērķis ir ierobežot pārvadājumus pa sauszemi starp Franciju un Spāniju. Komisija arī uzsāka pētījumu par ostu darbību un to infrastruktūras publisko finansēšanu.

2.3.9 Attiecībā uz termiņu pasta pakalpojumu tirgus pilnīgai atvēršanai jāatzīmē, ka vienpadsmit dalībvalstīm tika ļauts šo termiņu pagarināt, un Komisija turpināja novērot liberalizāciju, nodrošinot, ka nevienam šo sabiedrisko pakalpojumu sniedzējam nerodas netaisnīgas priekšrocības.

2.3.10 Automobiļu rūpniecības nozarē galvenās ar konkurenci saistītās problēmas saistītas ar nozarē veicamo pārstrukturēšanu un videi draudzīgāku automobiļu ražošanas veicināšanu.

Pieņemta Vispārējā grupu atbrīvojuma regula attiecībā uz pēcpārdošanas tirgiem un jaunu transportlīdzekļu tirgošanu, un tā attiecas uz transportlīdzekļu ražotājiem un pilnvarotajiem tirgotājiem, remontdarbnīcām un rezerves daļu izplatītājiem. Tika apstiprinātas 15 apvienošanās automobiļu nozarē.

2.3.11 Komisija izveidoja Augsta līmeņa forumu pārtikas apgādes ķēdes darbības uzlabošanai, lai risinātu konkurences problēmas, kuru cēlonis ir pārtikas piegādes ķēdē iesaistīto piegādātāju un pircēju nevienādās iespējas diktēt noteikumus.

Šajā nozarē aizvien vairāk dominē lielas grupas, un nav šaubu, ka tas negatīvi ietekmē mazos tirdzniecības uzņēmumus, kas nevar konkurēt cenas ziņā, un mazos mazumtirdzniecības, ražošanas un izplatīšanas uzņēmumus, kuru pelņas norma samazinās lielo grupu spiediena dēļ. Valstu konkurences iestādes šajā nozarē neveic pietiekami daudz preventīvu pasākumu, lai novērstu dominējošā stāvokļa iespējamu ļaunprātīgu izmantošanu, jo tas ļoti apdraud tirgu. Ar labas prakses piemēru apzināšanu vien nepietiek. Veicot pasākumus, īpaša uzmanība jāvelta pārraudzībai un sodiem par tādiem paņēmieniem, kas veicina dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu.

2.4 Eiropas konkurences iestāžu tīkls un sadarbība ar valstu tiesām

Eiropas Konkurences iestāžu tīkls turpināja darbību, apstiprinot savu nozīmi debatēs par konkurences noteikumu piemērošanu un apmaiņā ar šajā jomā apzinātajiem labas prakses piemēriem. Izveidota Apvienošanās darba grupa, un pārskatītas attiecīgās grupu atbrīvojuma regulas un ar tām saistītās pamatnostādnes par horizontālajiem nolīgumiem un vertikālajiem ierobežojumiem.

2.5 Starptautiskā darbība

2.5.1 Turpinājās starptautiskā sadarbība konkurences jautājumos, un Komisija turpināja dalību Starptautiskajā konkurences tīklā (ICN) un sniegt ieguldījumu Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas konkurences komisijas darbā. Notika intensīva sadarbība ar ASV, un tika uzsāktas sarunas par konkurences jautājumiem ar Šveices Konfederāciju. Prioritāras jomas bija sadarbība ar Ķīnu un diskusijas par pretmonopola noteikumiem, kā arī Konkurences ģenerāldirektorāta un Indijas iestāžu sadarbība ierobežojošu nolīgumu, dominējošā stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas un apvienošanās kontroles jautājumos.

2.5.2 Visbeidzot jāatzīmē, ka tika uzsāktas pievienošanās sarunas par konkurences sadaļu ar Horvātiju, savukārt Turcijas Parlaments pieņēma valsts atbalsta likumu.

2.6 Dialogs ar patērētāju organizācijām un ieinteresētajām personām

2.6.1 Konkurences ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē izveidots patērētājiem paredzētais portāls visās oficiālajās valodās, un tajā ir izskaidrota konkurences politikas loma un tās galvenās iniciatīvas un mērķi.

2.6.2 Eiropas Patērētāju padomdevēju grupa (ECCG) izstrādāja atzinumu par zaudējumu atlīdzināšanas prasībām un pauda viedokli vertikālo ierobežojumu jautājumā.

2.7 Iestāžu sadarbība

2.7.1 Oktobrī stājās spēkā jauns pamatnolīgums par sadarbību starp Eiropas Parlamentu un Komisiju.

2.7.2 Eiropas Parlaments pieņēma rezolūcijas par 2008. gada ziņojumu par konkurences politiku, Mehānisko transportlīdzekļu grupu atbrīvojuma regulu, horizontāliem nolīgumiem un Padomes lēmumu par valsts atbalstu nekonkurētspējīgu ogļraktuvju slēgšanai.

2.7.3 Komisija informēja Padomi par iniciatīvām konkurences jomā, īpaši par pagaidu valsts atbalsta pasākumiem finanšu un ekonomikas krīzes apstākļos.

2.7.4 EESK sniedza ieguldījumu konkurences politikas jomā, pieņemot atzinumus par 2008. gada ziņojumu par konkurences politiku, nekonkurētspējīgām ogļraktuvēm, kuģu būvi un mehānisko transportlīdzekļu grupu atbrīvojuma regulu.