LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 370/10

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

2012/C 370/07

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“WEIDEOCHSE VOM LIMPURGER RIND”

EK Nr.: DE-PDO-0005-0881-17.06.2011

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Nosaukums:

“Weideochse vom Limpurger Rind”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts:

Vācija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts:

3.1. Produkta veids:

1.1. grupa. Svaiga gaļa (un subprodukti)

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1):

Produkts ir gaļa, kas iegūta, nokaujot tādus vēršus vai sadalot tādu vēršu liemeņus, kuri pieder pie vietējās Limpurger Rind šķirnes liellopiem un kuri dzimuši un audzēti noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā un ēdināti ar pamatbarību un papildbarību, kas augu veģetācijas perioda laikā iegūta reģiona tradicionālajās ekstensīvās lopkopības saimniecībās.

Nobarošanas perioda laikā izēdinot vēršiem graudaugus, gaļa “Weideochse vom Limpurger Rind”, kas muskuļaudu īsšķiedrainuma dēļ jau tā ir mīksta, iegūst raksturīgu smalku marmorējumu gaišdzeltenā līdz sarkanīgi dzeltenā krāsojumā; dzīvnieki kaujami no 30 mēnešu vecuma, to augumam, mērot krustu augstumu, jābūt lielākam par 140 cm, bet svaram – no 340 līdz 450 kg. Gaļa ļoti sulīga, smalkas konsistences un mutē viegli sakošļājama, un tik mīksta, ka atgādina sviestu vai krējumu. Pēc EUROP liellopu liemeņu klasifikācijas skalas gaļai jāatbilst U+ vai R muskuļaudu klasei: profili kopumā izliekti vai taisni, ļoti labi attīstīti muskuļi, gurns noapaļots vai labi veidots, mugura plata un bieza līdz pleca daļai, plecs noapaļots vai vidēji labi veidots, gurns noapaļots līdz viegli noapaļots. Liemeņu nobarojums atbilst no 2.– līdz 4.+ taukaudu klasei: viegls tauku pārklājums liemeņa virspusē, muskulatūra redzama praktiski visur vai muskulatūra nosegta ar taukiem, tā tomēr vēl ir daļēji redzama uz gurna un pleca. Gaļas raksturīgā, šķirnei tipiskā garša izceļas ar izteiktu un tīru liellopu gaļas aromātu; ēdot gaļa ir sātīga, ar līdzsvarotu un niansētu garšu un maigi saldenu pļavu zāles pēcgaršu. Pēc cepšanas gaļai piemīt izteikta, stipra, ļoti aromātiska un paliekoša liellopu gaļas smarža ar karameles un vircotām niansēm. No gurnu un muguras daļas iegūtie gabali, kas piemēroti bifštekam un īslaicīgai cepšanai, jānogatavina bez atkaulošanas vismaz trīs nedēļas, nenovietojot tos vakuumā.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem):

—

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem):

Atļauti ir vienīgi barības līdzekļi, kas iegūti noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā: ganību lopbarība, zāle, zaļbarība, rupjā lopbarība, zāles skābbarība, siens, sakņaugi un graudaugi. Barībai jāatbilst augstas kvalitātes prasībām, un lielākā tās daļa iegūstama paša lopkopja saimniecībā. Graudaugi, kas izaudzēti noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, paredzēti izēdināšanai jauniem dzīvniekiem, kā arī kaujamajiem dzīvniekiem četrus pēdējos mēnešus pirms kaušanas. Nav atļauti barības līdzekļi, kas iegūti no ģenētiski modificētiem organismiem, vai kukurūzas un sojas skābbarības papildbarība, kā arī barība, kas iegūta no minētajiem barības līdzekļiem. Liellopu turēšana notiek tradicionālā, ekstensīvā veidā, tātad augu veģetācijas periodā dzīvnieki obligāti turami ganībās. Saskaņā ar tradicionālās lopkopības praksi un atkarā no pļavu zelmeņa stāvokļa dzīvniekus ģeogrāfiskajā apgabalā laiž ganībās laikposmā no 15. aprīļa līdz 5. maijam (atkarībā no laikapstākļiem) un sadzen atpakaļ kūtīs ne agrāk par 15. oktobri. Kā minerālu papildbarību dzīvniekiem dod minerālvielām bagātinātu laizāmo akmenssāli. Minerālbarība drīkst būt iegūta arī ārpus ģeogrāfiskā apgabala; minerālbarības saturs kopējā barības apjomā nedrīkst pārsniegt 0,5 % no sausās barības devas.

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā:

Lai garantētu ar izcelsmes vietu saistīto gaļas kvalitāti, visiem gaļas ražošanas, iegūšanas un pārstrādes posmiem no dzīvnieku dzimšanas, audzēšanas, nobarošanas, vēršu nokaušanas līdz liemeņu izciršanai jānotiek ģeogrāfiskajā apgabalā. Dzīvnieki tradicionāli tiek turēti ganībās visu augu veģetācijas perioda laiku: dzīvnieku ganīšanās ir tipiska šā apvidus ainavas daļa, no kura tie cēlušies. Saskaņā ar ainavu saglabāšanas prasībām dzīvnieku lauksaimnieciskās izmantošanas kontekstā tiek veicināta arī nogāžu zālāju noganīšana.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.:

—

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai:

Uz marķējuma visos tirdzniecības posmos jābūt norādei “Weideochse vom Limpurger Rind”. Uz etiķetes jānorāda arī ražotāja vārds (un uzvārds) vai nosaukums un adrese un/vai reģistrācijas numurs produkcijas aizsardzības apvienībā, kā arī visi dati, kurus šī apvienība uzskata par vajadzīgiem, lai garantētu produkta izsekojamību.

Apvienības biedriem turklāt jāizmanto logotips, ko veido stilizētas vērša galvas attēls, kura augšpusē un apakšpusē izvietots uzraksts “Weideochse vom Limpurger Rind” ar briežragu – Virtembergas (Württemberg) simbolu.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija:

Ģeogrāfiskajā apgabalā ietilpst šādu apriņķu (Landkreise) teritorija: Ostalb, Schwäbisch Hall, Hohenlohe, Rems-Murr un Main Tauber. Turklāt tajā iekļautas arī dažas upju ielejās un blakus ielejās atrodošās kaimiņu pašvaldību teritorijas: Heilbronn apriņķī – Wüstenrot un Löwenstein, bet Neckar-Odenwald-Kreis apriņķī – Hardheim.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu:

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika:

Albvorland ir paugurains Rems un Lein upes šķērsots apgabals, kura ainavu veido to lejtece un blakus esošās ielejas. Apgabala augsnes galvenokārt ir keipera ģeoloģisko veidojumu augsne, kā arī Juras perioda izcelsmes mālainā melnzeme un brūnzeme. Šīs augsnes lielākoties ir smagas un barības vielām samērā nabadzīgas un pārsvarā tiek izmantotas kā pastāvīgās pļavas. Tā kā zemkopībai šīs augsnes nav piemērotas, tad vairākus gadsimtus un līdz pat šodienai liela saimnieciskā nozīme reģionā ir mežkopībai. Apgabala ziemeļdaļā sastopamas arī vieglas smilšu augsnes, bet nogāzes lielākoties klāj stipri vai viegli sadēdējis merģelis ar kaļķakmens ieslēgumiem. Apgabals atrodas no 320 līdz 500 m augstumā virs jūras līmeņa. Klimatiskās īpašības veido liels nokrišņu daudzums, silti un mitri rietumu vēji un gada vidējā temperatūra 9 °C. Pļavas lielākoties izvietojušās uz pauguru nogāzēm, un to zeme sausuma laikā dziļi saplaisā. Zālāju botāniskā sastāva ziņā šajās pļavās un ganībās lielākoties sastopams sarkanais āboliņš, cietpiene, gandrene un dzelzene. Lopbarības iznākums no šīm pļavām, kam raksturīga liela sugu bagātība, ir neliels vai vidēji liels. Ģeogrāfiskajam apgabalam raksturīgas sīksaimniecību struktūras.

5.2. Produkta specifika:

Limpurger Rind ir visvecākā Virtembergas liellopu šķirne. Šī vietējā liellopu šķirne ir aizsargājama lauksaimniecības dzīvnieku šķirne un līdz pat mūsdienām ir reģiona kultūrvēsturiska vērtība un neatņemama tā ainavas sastāvdaļa.

Šķirnes nosaukums cēlies no kādreizējā Limpurgas (Limpurg) grāfistes nosaukuma. Šis mazprasīgais atzars, kas pieder pie “dzeltenās” šķirnes (liellopiem raksturīgs dzeltenīgs apmatojums), izaudzēts, krustojot pēc Trīsdesmitgadu kara (1618–1648) Jagst apgabalā saglabājušos liellopus ar Allgäu dzīvniekiem. Pirmās oficiālās norādes atrodamas no 19. gadsimta. “Limpurgas bāldzelteno liellopu pamatšķirni” apraksta August von Weckherlin (“Die Rindviehzucht Württembergs, mit Vorschlägen zu deren weiterem Emporbringen- ein Beitrag zur landwirtschaftlichen Beschreibung des Königreichs”), J. G. Cottaschen Buchhandlung, 1839., 20. lpp.) un min, ka šie “nobarošanai paredzētie liellopi vesti uz Parīzi un tirgoti kā pazīstamie kaušanai nobarotie […] Švābijas vērši” (“Abbildungen der Rindvieh- und anderen Hausthier-Racen auf den Privatgütern Seiner Majestät des Königs von Württemberg nebst angehängter Beschreibung”, F. C. Löflund und Sohn, 1827., 19. lpp.).

18. gs. nogalē Hohenlohe reģiona liellopu gaļa ar nosaukumu “Boeuf de Hohenlohe” maigās un izsmalcinātās garšas dēļ bijusi ļoti iecienīta Parīzē. Veseli šo vietējo šķirnes atzaru liellopu ganāmpulki, tostarp jau izmirušie Haller Braunblässenschlag, kā arī Limpurger Rind, dzīti uz Franciju. Pēdējā pārdzīšana uz Parīzi notikusi 1913. gadā.

Limpurgas gaļas izcilā kvalitāte slavēta jau kopš 19. gadsimta: H. Sieglin to apraksta kā “izcili maigu, sulīgu un garšīgu gaļu” (“Die Rinderzucht in Württemberg”, A. Müller, 1888., 28. lpp. un turpmākās lpp.), bet August Lydtin un H. Werner slavē to, rakstīdami, ka tā ir “smalkšķiedraina, ar marmorējumu, izsmalcināta un sulīgi garda un tāpēc ļoti iecienīta” (“Das deutsche Rind: Beschreibung der in Deutschland heimischen Rinderschläge”, Arbeiten der Deutschen Landwirtschafts- Gesellschaft, Heft 41, Deutsche Landwirtschafts- Ges. Berlin, 1899., 487. lpp.)

Arī reiz dotais organoleptisko īpašību novērtējums ir aktuāls vēl šodien (Hans H. Sambraus, “Gefährdete Nutztierrassen: Ihre Zuchtgeschichte, Nutzung und Bewahrung”. Ulmer Verlag, 1999., 176.–177. lpp.; Werner Abele, “Der Heutige Stand der Zucht des Limpurger Rindes”, doktora disertācija, Hohenheim lauksaimniecības augstskola, 1953., 41. lpp. un turpmākās lpp.). Šodien šī smalkšķiedrainā un izsmalcinātā Limpurgas tīršķirnes ganību vēršu (Weideochse) gaļa ir ļoti pieprasīta augstas klases restorānos.

“Weideochsen vom Limpurger Rind” gaļai, kas smalkšķiedrainuma dēļ jau tā ir maiga, piemīt arī lielisks marmorējums un vēlamā biezuma taukaudu kārta. Gaļa ir ļoti sulīga, smalkas konsistences un mutē viegli sakošļājama, un tik mīksta, ka atgādina sviestu vai krējumu. Gaļas raksturīgā, šķirnei tipiskā garša izceļas ar izteiktu un tīru liellopu gaļas aromātu; ēdot gaļa ir sātīga, ar līdzsvarotu un niansētu garšu un maigi saldenu pļavu zāles pēcgaršu. Pēc cepšanas gaļai piemīt izteikta, stipra, ļoti aromātiska un paliekoša liellopu gaļas smarža ar karameles un vircotām niansēm.

“Weideochsen vom Limpurger Rind” lieliskās garšas īpašības saistāmas ar tās izcelsmes vietu un izmantotajām lopkopības metodēm (piemēram, dabiskās pļavas, arī īsie dzīvnieku pārvadāšanas attālumi, nokaušana bez stresa, neatkaulotas gaļas nogatavināšana), tāpēc 2005. gada novembrī tā iekļauta apvienības Slow Food Deutschland e.V. izveidotajā reģistrā “Arche des Geschmacks”. Savukārt 2009. gada aprīlī fonds Slow Food Foundation for Biodiversity šai gaļai piešķīris “Slow Food Presidio” nosaukumu (šķirnes aizsardzības un veicināšanas projekts).

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN):

Skarbais klimats un erodētām augsnēm raksturīgā augu valsts apvienojumā ar sīksaimniecību struktūru ir apstākļi, kuros izaudzēta izturīga un mazprasīga vietējā šķirne, kas lieliski pielāgojusies nabadzīgu un kaļķainu augšņu zālienam. Jau 1878. gadā specializētais periodikas izdevums Württembergische Wochenblatt für Landwirtschaft rakstīja: “kad Limpurger Rind šķirni audzē citos apgabalos, tā bez šaubām daudzus gadus saglabā savas īpašības piena izslaukuma ziņā, taču šīs neparastās šķirnes liellopu pēcnācējiem, kaut arī tie būtu dzimuši no labākajiem tīršķirnes īpatņiem, izslaukums krītas, un dzīvnieki zaudē tiem raksturīgo izsmalcināto un izskatīgo eksterjeru” (Kgl. Württ. Zentralstelle für Landwirtschaft Stuttgart, 1878., 335. lpp.).

Ģeogrāfiskajam apgabalam raksturīgie augsnes un klimatiskie apstākļi saistībā ar vietējās šķirnes īpašībām ietekmē “Weideochsen vom Limpurger Rind” gaļas kvalitāti. Ekstensīvi audzētie dzīvnieki ir sevišķi labi pielāgojušies reģiona neskartas dabas apstākļiem, skarbajam klimatam un vietējai barībai. Gaļas sevišķā kvalitāte, smalkšķiedrainums, taukaudu cauraugumu daudzums un sadalījums, kā arī gaļas garša un aromāts tiešā veidā saistīti ar lopkopības paņēmieniem un dzīvnieku ēdināšanas veidu. Ģeogrāfiskajā apgabalā valdošie augsnes un klimatiskie apstākļi apvienojumā ar vietējās šķirnes īpašībām, dzīvnieku turēšanu ganībās visā augu veģetācijas perioda laikā, ģeogrāfiskajā apgabalā iegūtas barības izēdināšana, dzīvnieku kaušana tikai pēc 30 mēnešu vecuma sasniegšanas un neatkaulotas gaļas nogatavināšana aptuveni trīs nedēļu garumā piešķir šo dzīvnieku gaļai sevišķas, tikai tai raksturīgas un augstu vērtētas organoleptiskās īpašības.

Nosacījumi, ka šiem tīršķirnes ganību vēršiem jābūt ierakstītiem valsts atzītā un kontrolētā Limpurger Rind ciltsgrāmatā, ir garantija tam, ka arī nākotnē tiks saglabāts genofonds, kas ir bijis un kam arī turpmāk ir jābūt šķirnes specifisko īpatnību pamatā.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju:

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 5. panta 7. punkts)

“Markenblatt”, 14. sēj., 2010. gada 9. aprīlis, 7a-aa/c daļa, 5753. lpp.

http://register.dpma.de/DPMAregister/geo/detail.pdfdownload/14400

(1) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.