Krievijas neprovocētā un nepamatotā militārā agresija pret Ukrainu ir satricinājusi enerģijas tirgus, izraisot cenu svārstības un enerģētisko nedrošību visā pasaulē, kas negatīvi ietekmē ES enerģētikas sistēmu. ES un tās dalībvalstis dinamiski pārveido savas enerģētikas stratēģijas, lai atspoguļotu jauno ģeopolitisko realitāti un apmierinātu pieprasījumu pēc enerģijas par pieejamu cenu. Paredzēts arī pastiprināt darbības, lai palielinātu gāzes piegādes no uzticamiem ES partneriem. Rekordaugstās enerģijas cenas, kas vērojamas jau kopš 2021. gada otrās puses, minētais konflikts ir saasinājis, Krievijai enerģijas piegādes izmantojot par ieroci, turklāt spēcīga ietekme bijusi arī rekordaugstajai gaisa temperatūrai vasaras periodā. Ir obligāti jāpaātrina pāreja uz tīru enerģiju un pēc iespējas drīzāk un krietni pirms šīs desmitgades beigām ir jāpanāk neatkarība no Krievijas enerģijas.

Komisija cieši uzrauga un apspriež ar dalībvalstīm to, kā pašlaik tiek veikti pietiekamības novērtējumi, kas sniegtu pārskatu par konkrētiem šoziem pastāvošajiem riskiem. Minētie novērtējumi ir balstīti uz jaunākajiem pasākumiem un ģenerēšanas avotu stāvokli ziemā, kā arī uz pasākumiem, kas vajadzīgi, lai novērstu konkrētos riskus. Attiecībā uz minētajiem pasākumiem būtu pilnībā jāievēro iekšējais tirgus, jo pārrobežu tirdzniecība ir ne tikai būtisks iekšējā tirgus elements, bet arī svarīgs elements Eiropas solidaritātei elektrības un gāzes jomā. Tāpēc jebkādi nepamatoti ierobežojumi var apdraudēt dalībvalstu, reģionu un ES elektroapgādes drošību.

Komisijas 14. septembra priekšlikums regulai par ārkārtas intervenci augsto enerģijas cenu jautājuma risināšanai, saņēma Enerģētikas padomes politisku piekrišanu rekordīsā laikā, proti, 30. septembrī. Tajā ir nosprausts mērķrādītājs attiecībā uz to, lai vispārēji tiktu samazināts elektroenerģijas pieprasījums no visiem patērētājiem, galveno uzmanību pievēršot pieprasījuma samazināšanai maksimumcenas stundās, noteikti ieņēmumu griesti inframarginālām tehnoloģijām un solidaritātes iemaksa par virspeļņu, kas gūta no naftas, gāzes, ogļu un rafinēšanas sektoru darbībām. Dalībvalstis ieņēmumus iekasētu un novirzītu enerģijas patērētājiem, jo īpaši mazaizsargātām mājsaimniecībām, uzņēmumiem, kas cietuši lielus zaudējumus, arī MVU, un energoietilpīgām industrijām. Ar minēto priekšlikumu arī paplašināta enerģijas cenu rīkkopa, kas dalībvalstīm pieejama, lai palīdzētu patērētājiem, un kas ļautu noteikt regulētas elektroenerģijas cenas, kas ir zemākas par izmaksām, un regulētās cenas attiecināt arī uz maziem un vidējiem uzņēmumiem.

Tajā pašā laikā ES saražots mazāk elektroenerģijas nekā parasti. Rekordlielais karstums šovasar veicināja enerģijas pieprasījumu aukstumapgādei, un sausums (kas apgrūtināja hidroenerģijas ražošanu) un augstās ūdens temperatūras (kas apgrūtināja kodolenerģijas ražošanu) radīja papildu spiedienu uz elektroenerģijas ražošanu. Tādējādi ekstremālie laikapstākļi un to izraisītā ietekme uz ūdeni veicināja enerģijas deficītu un augstas enerģijas cenas, radot slogu patērētājiem, uzņēmumiem un rūpniecībai un kavējot ekonomikas atveseļošanos. Papildu piegādes spiediens uz enerģijas un pārtikas preču cenām veicina globālo inflācijas spiedienu, vājinot mājsaimniecību pirktspēju un tautsaimniecību.

·Attiecībā uz Eiropas ūdeņraža vērtības ķēdi ES un valstu līmenī ir ievērojami palielinājušās finansējuma iespējas. Saskaņā ar mehānismu svarīgiem projektiem visas Eiropas interesēs ūdeņraža vērtības ķēdei ir apstiprinātas 10,6 miljardu EUR publiskās investīcijās, ar kuru palīdzību ūdeņraža nozarē tiks piesaistītas privātās investīcijas. Ūdeņraža projektu atbalstam no Atveseļošanas un noturības mehānisma būs pieejami aptuveni 10,6 miljardi EUR. Elektrolīzeru ražotāji Eiropā apņēmās desmitkārtīgi palielināt elektrolīzeru ražošanas jaudu, lai 2025. gadā tās sasniegtu 17,5 GW.

·Paredzams, ka atjaunīgo energoresursu īpatsvars elektroenerģijas bilancē pieaugs no 37 % 2021. gadā līdz 69 % 2030. gadā. Lai paātrinātu šo procesu, prioritāri ir jāatrisina problēmas, kas saistītas ar sarežģītām atļauju izsniegšanas procedūrām, tīkla integrācijas problēmjautājumiem un grūtībām piegādes ķēdēs.

·No 2022. gada maija līdz augustam ES saražoja rekordlielu elektroenerģijas daudzumu no saules enerģijas, proti, 12 %, un 13 % no vēja enerģijas. Agrīnas norādes liecina, ka 2022. gads Eiropas saules fotoelementu tirgū būs rekordgads: fotoelementu apguve lielākajos ES dalībvalstu tirgos gadā pieaugusi par 17 %–26 %. Tomēr salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem hidroelektroenerģijas ražošana 2022. gada vasarā samazinājusies no 14 % līdz 11 %, jo sausuma dēļ ūdens līmenis upēs un krātuvēs bija zems.

·ES ir būtiski apsteigusi Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējā konvencijā par klimata pārmaiņām (UNFCCC) nosprausto emisiju samazināšanas mērķrādītāju 2020. gadam, proti, 2020. gadā ES iekšzemes neto siltumnīcefekta gāzu emisijas (bez ZIZIMM ) samazinājums bija 32 %. Provizoriskās aplēses liecina, ka 2021. gadā emisijas no jauna pieaugs, tomēr tām joprojām būs tendence samazināties salīdzinājumā ar pirmspandēmijas līmeni.

·Krievijas cauruļvadu gāzes īpatsvars ES importā sarucis no 41 % 2021. gadā līdz 9 % 2022. gada septembrī. Sašķidrinātā dabasgāze (LNG) tagad ir svarīgs piegādes avots, kas veido 32 % no ES kopējā neto gāzes importa.

·Oktobra vidū ES gāzes krātuvju piepildījuma līmenis bija virs 91 %. 2022. gada 5. oktobrī 80 % atzīmi bija pārsniegušas jau 14 dalībvalstis, kuras līdz ar to ir ļoti laicīgi sasniegušas 2022. gada 1. novembrim nosprausto 80 % mērķrādītāju.

Kopš Krievijas iebrukuma Ukrainā Krievija ir manipulējusi ar gāzes piegādēm, lai iedragātu ES solidaritāti un enerģētisko drošību. Kopumā daļēji vai pilnīgi piegāžu samazinājumi ir tieši skāruši 13 dalībvalstis , bet piecās dalībvalstīs (Bulgārijā, Polijā, Lietuvā, Latvijā un Somijā) gāzes piegādes no Krievijas ir pilnībā pārtrauktas. Septembra sākumā uzņēmums “Gazprom” gāzes plūsmu pa Nord Stream 1 bija pakāpeniski samazinājis līdz nullei, un nesenie ar Nord Stream 1 un Nord Stream 2 saistītie incidenti bija vēl viens brīdinājuma signāls, ka ES ir jāstiprina piegādes drošība un jāpalielina gatavība stāties pretī nopietnu traucējumu scenārijiem. ES energosistēma ir stabila, arī attiecībā uz hibrīddraudiem. Tomēr papildus enerģijas piegādes drošībai mums ir jāturpina strādāt, lai aizsargātu kritisko infrastruktūru un palielinātu kiberdrošību. Pastāvīgās manipulācijas ar gāzes piegādi ES ir novedušas pie tā, ka Krievijas gāzes īpatsvars cauruļvadu gāzes importā ir ievērojami samazinājies. 2021. gadā Krievijas Federācija piegādāja 41 % no ES dabasgāzes importa, savukārt 2022. gada septembrī cauruļvadu gāzes imports no Krievijas sarucis līdz 9 %.

Ar plāna REPowerEU un ES ārējās enerģētikas stratēģijas īstenošanu kopš kara sākuma pastāvīgi sarūkošās gāzes piegādes no Krievijas ir kompensējis alternatīvu gāzes piegāžu pieaugums, kas bijis iespējams, pateicoties veiksmīgām sarunām ar mūsu starptautiskajiem partneriem. No janvāra līdz jūlijam piegādes no citām valstīm pieaugušas šādi: sašķidrinātās dabasgāzes (LNG) segmentā par 19 miljardiem kubikmetru un cauruļvadu gāzes segmentā par 14 miljardiem kubikmetru. Tagad LNG ir svarīgs piegādes avots, kas veido 32 % no kopējā gāzes neto importa. ES galvenie piegādātāji ir Norvēģija un ASV.

Komisija arī nolēma rīkoties attiecībā uz gatavību ziemai un pievērsās jautājumam par gāzes uzkrāšanu. Gāzes uzglabāšanas regulā ir noteikts mērķrādītājs līdz 2022. gada novembrim krātuves piepildīt līdz vismaz 80 % atzīmei. Oktobra vidū ES gāzes krātuvju piepildījuma līmenis pārsniedza 91 %, un 2022. gada 5. oktobrī 80 % atzīmi bija pārsniegušas jau 14 dalībvalstis. Līmenis visās dalībvalstīs ir saskaņā ar noteiktajām uzglabāšanas trajektorijām, un Komisija turpina īstenot minēto regulu, lai nodrošinātu, ka nevienai dalībvalstij nebūs grūtību sasniegt minētos mērķrādītājus.

ES elektroapgādi ir ietekmējuši arī daži citi traucējumi. Lai gan periodā no 2022. gada maija līdz augustam ES saražoja rekordlielu daudzumu elektroenerģijas no saules enerģijas (12 %) un vēja enerģijas (13 %), hidroenerģijas īpatsvars salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem saruka no 14 % līdz 11 %, jo vasaras sausuma dēļ vairākās upēs un ūdenskrātuvēs bija zems ūdens līmenis.

2020. gadā atomelektrostacijas saražoja aptuveni 24,6 % no kopējās ES saražotās elektroenerģijas. Tomēr ES atomelektrostaciju parks noveco un, kamēr jaunie investīciju objekti netiks nodoti ekspluatācijā, līdz šīs desmitgades beigām tā kopējais saražotais enerģijas daudzums uz laiku samazināsies. Sausuma un augstu temperatūru dēļ atomelektrostacijām trūkst dzesēšanas ūdens un ir zems ūdens līmenis, kas kavē kodoldegvielu ražošanu un transportēšanu. Tā rezultātā 2022. gadā ražošana samazinājās.

Kopš 2022. gada marta ir novērota dažu svarīgu naftas produktu (galvenokārt dīzeļdegvielas, reaktīvo dzinēju degvielas un degvieleļļas) knapa pietiekamība un pat trūkums, galvenokārt tāpēc, ka pieaug pieprasījums un ES operatori, gaidot ES mēroga pasākumus, paši sevi sankcionē. Vasarā situāciju saasināja incidenti dažās ES naftas rafinētavās, kā arī dažas loģistikas grūtības, ko izraisīja zemais ūdens līmenis Reinā un Donavā, kas ir galvenie ūdensceļi degvielas transportēšanai. Tas lika dažām dalībvalstīm laist apritē naftas ārkārtas krājumus, lai kompensētu naftas produktu trūkumu. Komisija, cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm un Eiropas Naftas jautājumu koordinācijas grupu, pastāvīgi uzrauga notikumu attīstību.

2.2. ES enerģijas piegāžu diversifikācija

ES, kas ir lielākā dabasgāzes importētāja pasaulē, ir izstrādājusi ilgtermiņa stratēģiju, lai diversificētu dabasgāzes avotus un importēšanas ceļus. Tas ietver ES savienošanu ar jauniem piegādes avotiem, piemēram, izmantojot Dienvidu gāzes koridoru, un jaunus LNG avotus Vidusjūras reģionā. Pēdējā laikā diversifikācijas centieni ir paātrinājušies, piemēram, 2022. gada 28. septembrī atklāts Eiropas enerģētikas tīklu atbalstītais Baltijas cauruļvads. Baltijas cauruļvads uzlabo gāzes piegādes diversifikāciju Centrālajā Eiropā, Austrumeiropā un Baltijas valstīs, paverot jaunu importa maršruta no Ziemeļjūras uz ES. Tas ļaus no Norvēģijas uz Poliju importēt līdz 10 miljardiem kubikmetru gāzes gadā un no Polijas uz Dāniju transportēt 3 miljardus kubikmetru gāzes gadā. Tāpat nesen, t. i., 1. oktobrī, tika atklāts arī Grieķijas un Bulgārijas starpsavienotājs, kas ir būtisks diversifikācijas un elastīguma stratēģijas elements.

Saskaroties ar pašreizējo spiedienu enerģijas piegādes jomā, Komisija un dalībvalstis izveidoja ES Enerģijas iepirkuma platformu, kas ir brīvprātīgs koordinācijas mehānisms, kurš atvieglo gāzes, LNG un ūdeņraža iepirkšanu un palīdz diversificēt gāzes piegādes. ES Enerģijas iepirkuma platforma balstās uz trīs pīlāriem: gāzes pieprasījuma agregēšana kopīga iepirkuma nolūkiem, infrastruktūras izmantojuma optimizācija ES, lai atbalstītu plūsmas modeļu maiņu, un sarunu ar starptautiskajiem partneriem koordinēšana.

Minētās platformas ietvaros tika paātrināta nolīgumu slēgšana ar uzticamiem partneriem enerģētikas jomā, lai īstermiņā un vidējā termiņā diversificētu un nodrošinātu ES enerģijas piegādes. 2022. gada 15. jūnijā Kairā starp ES, Ēģipti un Izraēlu tika noslēgts trīspusējs nolīgums, kas sekmēs gāzes piegādes eksportu no Izraēlas uz ES, izmantojot Ēģiptes LNG termināļus. 2022. gada 18. jūlijā ES un Azerbaidžāna parakstīja saprašanās memorandu par stratēģisku enerģētisko partnerību. Ar jauno saprašanās memorandu tiks atbalstīta Dienvidu gāzes koridora jaudas divkāršošana līdz vismaz 20 miljardiem kubikmetru gadā no 2027. gada saskaņā ar plānu REPowerEU, vienlaikus turpinot nodrošināt pievilcīgus un stabilus nosacījumus dabasgāzes piegādēm ES, atspoguļojot ES un Azerbaidžānas enerģētiskās partnerības ilgtermiņa raksturu. Turklāt ES ir pastiprinājusi centienus veidot dialogu par gāzes piegāžu palielināšanu ar uzticamiem partneriem, tostarp ASV, Norvēģiju un Alžīriju. Tā arī intensīvāk risina sarunas ar Kanādu par iespējamām piegādēm vidējā termiņā.

Savās tiešajās kaimiņvalstīs ES ir spērusi drosmīgu un bezprecedenta soli, lai atbalstītu Ukrainas un Moldovas elektroenerģijas tīkla ārkārtas sinhronizāciju ar kontinentālās Eiropas elektrotīklu, tādējādi saglabājot tīkla stabilitāti un radot apstākļus savstarpēji izdevīgai elektroenerģijas tirdzniecībai.

Tā kā šā mehānisma veiksmīgai darbībai ļoti svarīgs ir gāzes tirgū esošo uzņēmumu ieguldījums, Komisija arī sākusi veidot industrijas padomdevēju grupu. Šī grupa konsultēs Komisiju par kopīgā iepirkuma praktiskajiem apsvērumiem un tehniskajām specifikācijām, kas atbilst nozares vajadzībām. Tā izskatīs tādus pasākumus kā kopīgi iepirkuma konkursi un kopuzņēmumu izveide gāzes iepirkšanai.

Sadarbība ar industriju jau dod rezultātus. Piemēram, īstenojot REPowerEU rīcības plānu par biometānu, ir sasniegts nozīmīgs pagrieziena punkts, oficiāli izveidojot Biometāna industriālo partnerību (BIP). Rīcības plāns veicinās to, ka līdz 2030. gadam ES tiks saražoti 35 miljardi kubikmetru ilgtspējīga biometāna gadā. Biometāna industriālā partnerība atbalstīs minētā rīcības plāna īstenošanu, izmantojot vairākas darba grupas, kurās darbojas industrijas eksperti un primārā sektora publiskās iestādes, kā arī akadēmiskās aprindas un pilsoniskā sabiedrība.

Turklāt Enerģijas iepirkuma platformā ir izveidotas piecas reģionālās grupas, kurās piedalās Komisija, dalībvalstis un identificētās Enerģētikas kopienas valstis. Tās palīdzēs labāk izprast potenciālo gāzes pieprasījumu, kas pēc izveides tiks ņemts vērā kopīgā iepirkuma shēmā.

Piegādes maršrutu diversifikācijai ir jānotiek vienlaikus ar energoresursu diversifikāciju, piemēram, veicinot atjaunīgās enerģijas izmantošanu, paātrinot atjaunīgā ūdeņraža apguvi, kāpinot ilgtspējīga biometāna izmantošanas mērogu, samazinot fosilo kurināmo patēriņu rūpniecības un transporta nozarēs, kurās ir grūti samazināt siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisijas, un paātrinot atļauju piešķiršanu un inovāciju.

Attiecībā uz vietējo resursu izmantošanu 2021. gadā tika reģistrēts rekords — 36 GW jaunuzstādītas atjaunīgās elektroenerģijas ražošanas jaudas. Palielinoties atjaunīgās enerģijas apjomam, 2020. gadā ES aizstāja aptuveni 164,6 Mtoe un 2019. gadā —aptuveni 155,6 Mtoe fosilā kurināmā, salīdzinot ar atjaunīgās enerģijas izmantojuma līmeni 2005. gadā. Tas nozīmē, ka 2019. gadā ES, aizstādama fosilo kurināmo, kopumā ietaupīja 43,5 miljardus EUR un 2020. gadā – 34,6 miljardus EUR . Fosilā kurināmā aiztaupījums, ko dotu plašāka atjaunīgo energoresursu apguve un kas ievērojami pieaugtu, tiecoties uz ierosināto 2030. gada mērķrādītāju, t. i., 45 % atjaunīgo energoresursu, ļautu ES līdz 2027. gadam panākt pilnīgu neatkarību no Krievijas izcelsmes fosilā kurināmā.

Kopš REPowerEU pieņemšanas ievērojami uz priekšu pavirzījušās ES labi izstrādātās atjaunīgo energoresursu izmantošanas rīcībpolitikas, kas palīdz atjaunīgo energoresursu apguvei ievērojami palielināties arī visās tiešā izmantojuma nozarēs. Sākotnējie rādītāji liecina, ka 2022. gads būs rekordgads Eiropas saules fotoelementu tirgū un lielākajos ES dalībvalstu tirgos apguves apjomi ik gadu pieaugs par 17 % līdz 26 % . Kopumā paredzams, ka atjaunīgo energoresursu īpatsvars elektroenerģijas ražošanā pieaugs no 37 % 2021. gadā līdz 69 % 2030. gadā.

Attiecībā uz REPowerEU rīcības plānā ierosināto Ūdeņraža akseleratoru Komisija ir sniegusi aplēses par investīciju vajadzībām un papildu izmaksām, īpašu uzmanību pievēršot dabasgāzes aizstāšanai. Septembrī Eiropas Parlamenta uzrunā par stāvokli Eiropas Savienībā Komisijas priekšsēdētāja paziņoja, ka tiks izveidota Eiropas Ūdeņraža banka. Ūdeņraža bankas mērķis ir virzīt ūdeņraža tirgu no nišas tirgus uz plaša mēroga tirgu, paātrinot atjaunīgā ūdeņraža ražošanu un izmantošanu un savienojot tos, koordinēti attīstot nepieciešamo infrastruktūru.

Attiecībā uz kodolenerģijas pienesumu elektroapgādes drošībai turpmākajos gados — dalībvalstīm ir savlaicīgi jāpieņem lēmumi par investīcijām esošo atomelektrostaciju ilgtermiņa darbībā un par attiecīgiem drošuma un efektivitātes uzlabojumiem, arī investīcijām klimatadaptācijas pasākumos. Turklāt, lai dažās dalībvalstīs palīdzētu mazināt riskus, kas saistīti ar Krievijas kodoldegvielas un kodoldegvielas cikla pakalpojumu, kā arī iekārtu un tehnoloģiju piegādes drošību, Komisija un Euratom Apgādes aģentūra (ESA) sadarbībā ar dalībvalstīm un to iestādēm pastiprina centienus, lai nodrošinātu alternatīvas degvielas piegādes no ES un uzticamiem starptautiskiem partneriem.

2.3. Pieprasījums pēc enerģijas