LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 231/9

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

2013/C 231/10

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

par ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (2)

“WEST COUNTRY LAMB”

EK Nr.: UK-PGI-0005-0667-21.12.2007

AĢIN ( X ) ACVN ( )

1. Nosaukums

“West Country Lamb”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Apvienotā Karaliste

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.1. grupa. Svaiga gaļa (un subprodukti)

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1)

Nosaukumu “West Country Lamb” piemēro jēru gaļas liemeņiem, sānu gabaliem vai izcirtņiem, kas iegūti no Dienvidrietumanglijas reģionā (West Country) dzimušām un audzētām aitām, kuras tikušas nokautas saskaņā ar Meat South West (MSW) vai līdzvērtīgiem standartiem.

Kaušanas brīdī aita nedrīkst būt vecāka par 12 mēnešiem. Gaļa, ko iegūst no dzīvniekiem, kuri (i) ir piedzimuši līdz jebkura gada 1. oktobrim un (ii) tiek nokauti laikposmā no tam sekojošā gada 1. janvāra līdz 30. aprīlim, jānogatavina. Tas var ietvert atdzesēšanu saldētavā vismaz piecas dienas starp nokaušanu un pārdošanu galīgajam patērētājam, vai vienu no nogatavināšanas procesiem, kas norādīts Gaļas un liellopu komisijas (Meat & Livestock Commission, MLC) 1994. gada dokumentā “Lamb Blueprint” (tie ir elektrostimulācija un pakarināšana aiz gūžas). Galīgās nobarošanas svaram jābūt tādam, lai kautsvars būtu no 9 līdz 26 kg.

Īpašais uz zālaugiem balstītais uzturs uzlabo jēru gaļas muskuļaudu ķīmisko sastāvu (sk. 1. tabulu), kā arī gaļas organoleptiskās īpašības salīdzinājumā ar tām aitām, kuras ir barotas ar koncentrātiem.

1. tabula

Taukskābju (mg/100 g muskuļaudu) un E vitamīna sastāvs (mg/kg) jēra jostas daļas muskuļaudos

Zāle Koncentrāti 18:2 (3) 98 143 18:3 (4) 52 29 EPA (5) 23 15 DHA (6) 6,5 4,9 E vitamīns 4,6 1,9 18:2/18:3 1,9 5,0

Rezultātā uzlabojas gaļas bagātīgā garša, tādējādi, to ēdot, gūstams lielisks baudījums. Tauku krāsa var būt no baltas līdz krēmkrāsai, taču īpašā uztura rezultātā tie iegūst krēmkrāsu. Gaļas krāsa var būt no sārtas līdz tumši sarkanai. Gaļu nogatavinot, tās sarkanā krāsa kļūst vēl tumšāka. Turpmāk norādīta liemeņu klasifikācijas specifikācija (pamatojoties uz EUROP skalu) optimālu garšas īpašību nodrošināšanai:

— liemeņu klasifikācija, kas atbilst R vai augstākai klasei, taukaudu saturs no 2 līdz 3H,

— tie liemeņi, kuru svars nepārsniedz 15 kg, var atbilst O klasei.

Pieaugošs taukaudu saturs => Augstāka klasifikācijas klase => 1 2 3L 3H 4L 4HL 5 E U R O 9–15 kg 9–15 kg 9–15 kg P

Liemeņu izmērs var būt atšķirīgs, to pielāgojot patērētāju prasībām un aitu šķirnei.

Pēc nokaušanas produktu “West Country Lamb” laiž tirdzniecībā vairākos veidos, kas norādīti turpmāk:

— vesels liemenis, izņemot subproduktus, kas nav ēdami, t. i., ādu, galvu un kājas; nieres un to taukus var atstāt in situ,

— vesels sāns – pusliemenis, kas pārdalīts gareniski,

— svaigi izcirtņi – ražo, sadalot divus liemeņus/sānus mazākos, iecienītākos gabalos (lai apmierinātu pircēju prasības). Šos izcirtņus var piedāvāt neatkaulotus vai atkaulotus un aizsargiepakojumā.

Produktu “West Country Lamb” var tirgot svaigu (atdzesētu) vai saldētu.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

—

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem)

Pēc jēru atšķiršanas vai to galīgās nobarošanas posmā tiem var izēdināt lopbarības piedevas. Tādā gadījumā lauksaimnieks reģistrē informāciju par lopbarības piedevu sastāvdaļām un iegādi, un to pārbauda par atbilstības pārbaudēm atbildīgie inspektori, lai nodrošinātu, ka vismaz 70 % barības attiecīgie dzīvnieki ir uzņēmuši ganībās. Šā produkta ražošanā ir paredzēta ekstensīva sistēma ar atbilstīgu ganībās pavadītu periodu – parasti tie ir divi mēneši – pirms nokaušanas.

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Jēriem jāpiedzimst, jāaug un to galīgā nobarošana jāveic Dienvidrietumanglijā.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.

—

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai

—

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija

Minētajā ģeogrāfiskajā apgabalā ietilpst sešas grāfistes – Kornvola, Devona, Dorseta, Glosteršīra, Somerseta un Vilšīra, kuras kopā veido Dienvidrietumangliju.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Dienvidrietumanglija tiek raksturota kā zālāju klāta pussala. Dažādie augšņu tipi ir daļēji izveidojuši atšķirību starp lopbarības audzēšanu un lauksaimniecības zemju kultivēšanu. Dienvidrietumanglijā ir liels glejaugsnes un brūnzemes augsnes īpatsvars, kas veicina zāles augšanu; tajās labi padodas zāles audzēšana, bet tās nav ideāli piemērotas kultivēšanai. Kultivējamās platībās ir lielāks māla un smilts augšņu īpatsvars, un tās ir vieglāk drenējamas. Turklāt Dienvidrietumanglijā ir visā Apvienotajā Karalistē augstākā vidējā temperatūra un augstākās minimālās un maksimālās temperatūras.

Dienvidrietumanglija ir lielākais Anglijas reģions, kurā visvairāk nodarbojas ar lauksaimniecību. Tās daba ir viena no bagātīgākajām visā Apvienotajā Karalistē. Pēc aplēsēm, šā reģiona lauku saimniecībās tiek audzēts 21 % no visām Anglijas aitām, un tieši tas kopā ar vēl 24 % audzēto liellopu ir palīdzējis veidot šā reģiona aprises un saglabāt tā ainavu un mantojumu. Lielais ganāmpulku blīvums ir mudinājis attīstīt milzīgu gaļas pārstrādes nozari, kas šajā reģionā rada ārkārtīgi nepieciešamās darbavietas.

Silto un maigo temperatūru kombinācija, nokrišņu daudzuma vienmērīgais sadalījums gadā, liela augšņu ūdensietilpība nozīmē, ka Dienvidrietumanglijā visu gadu var audzēt zāli un lopbarības kultūras, kā arī ganīt lopus. Zāle lielākajā šā reģiona daļā aug vairāk nekā 300 dienu gadā. Šāda ražošana visa gada garumā Dienvidrietumanglijā ir ierasta parādība un izskaidro, kādēļ tajā dominē lopkopība. Turklāt vairāk nekā 25 % Dienvidrietumanglijas ganību atrodas nacionālajos parkos vai arī īpaši skaistās dabas teritorijās (AONB), un šajā reģionā atrodas vairāk nekā 57 % Apvienotās Karalistes ziedaugiem bagāto pļavu. Bristoles Universitātes veiktais pētījums apliecina, ka jēru gaļas garša ir intensīvāka un patīkamāka, ja aitas ir barotas ar zāli, nevis koncentrātiem.

Turklāt unikālais maigais klimats un zāles veģetācija visa gada garumā nodrošina, ka jērus šajā reģionā audzē visu gadu.

5.2. Produkta specifika

Dienvidrietumanglijā ļoti daudz izmanto svaigu zāli un zāles skābbarību. Tas jēru gaļas kvalitātei un uzturvērtībai rada raksturīgas iezīmes taukskābju, E vitamīna satura un organoleptisko īpašību ziņā. Šīs iezīmes tika skaidri pierādītas zinātniskos eksperimentos. Tajos tika parādīta atšķirība starp taukskābju saturu tāda jēra gaļā, kas pārsvarā tika barots ar graudiem (koncentrātiem), un tāda jēra gaļā, kas pārsvarā tika barots ar zāli (1. tabula). Ar zāli barotu jēru gaļas taukskābju profils bija diezgan atšķirīgs no to jēru gaļas, kuri tika baroti ar koncentrātu. Linolskābes un tās produkta (arahidonskābes), abu n-6 (omega-6) taukskābju daudzums bija lielāks tā jēra gaļā, kas tika barots ar koncentrātu; savukārt linolēnskābes un tās produktu eikozānpentaēnskābes (EPA) un donosaheksānskābes (DHA), kā arī visu n-3 (omega-3) taukskābju daudzums bija lielāks tā jēra gaļā, kas tika barots ar zāli; n-6 taukskābju un n-3 taukskābju proporcija bija ievērojami augstāka tādu dzīvnieku gaļā, kuri tika baroti ar koncentrātu. Cilvēku uzturā ieteicamā proporcija ir 4 vai zemāka, kas tika ļoti viegli panākta ar zāli barota jēra gaļā, bet ne ar koncentrātu barota jēra gaļā. Vienkārša proporcija, kas atšķir ar zāli barota jēra gaļu no tāda jēra gaļas, kas barots ar koncentrātu, ir šāda: 18:2/18:3, kas 1. tabulā norādīts attiecīgi pie 1,9 un 5,0.

Gan svaiga zāle, gan zāles skābbarība ir α-linolēnskābes avots, kas dzīvniekā var pārveidoties par garo ķēžu n-3 (omega-3) polinepiesātinātajām taukskābēm (PUFA), kuras cilvēkiem ir vērtīgas uzturvielas. Zāle satur arī E vitamīnu, un ar zāli barota jēra gaļā gan n-3 taukskābju, gan E vitamīna koncentrācija ir augstāka. Šīs uzturvielas arī ietekmē gaļas garšu.

Tādējādi barošana ar zāli un zāles skābbarību uzskatāmi liecina par taukskābju profilu muskuļaudos, kurš ir atšķirīgs tad, ja dzīvniekus baro ar koncentrātiem. Ar zāli barotu jēru gaļai ir šādi raksturīgie rādītāji: linolēnskābe – 1,5 %, EPA – 0,7 % un DHA – > 0,2 %. Šie procenti attēlo taukskābju daudzumu gaļā, un šādā veidā bieži vien raksturo taukskābju saturu. Šāds taukskābju saturs labvēlīgi ietekmē produkta “West Country Lamb” kvalitāti. E vitamīns zālē atrodams dabīgā veidā, un tas caur gremošanas sistēmu pāriet aitu muskuļaudos un taukaudos. Ar zāles skābbarību barotu jēru gaļas muskuļaudos tika konstatēta vismaz divkārša E vitamīnu koncentrācija nekā tādu jēru gaļā, kuri tika baroti ar koncentrātiem (1. tabula). Tas nodrošina mazumtirdzniecības vitrīnās turētajai gaļai ilgāku koši sarkanās krāsas saglabāšanos.

Britu veiktajos pētījumos secināts, ka garša ir labāka tāda jēra gaļai, kas ir barots ar zāli, nevis ar graudiem. Garšas rādītājs bija daudz labāks tādu jēru gaļai, kas baroti ar zāli, nevis ar koncentrātu. Neraksturīgas garšas rādītājs bija daudz sliktāks tādu jēru gaļai, kas baroti ar zāli.

Neatkarīgs pētījums liecina, ka specifiskās raksturiezīmes ir zema n-6 taukskābju un n-3 taukskābju proporcija un augsta E vitamīna koncentrācija:

— 18:2/18:3 proporcija, kas nepārsniedz 4,

— E vitamīns > 3,0 mg/kg jostas daļas muskuļaudu.

Aitu šķirnes Polled Dorset un Dorset Horn ir tikai divas no reģionālajām šķirnēm, kuras ir pielāgojušās, lai gūtu labumu no tā, ka šajā reģionā gandrīz visu gadu aug zāle. Daudzi lauksaimnieki izmanto šīs šķirnes, jo tām ir raksturīga dabīga, bieža vairošanās, kas nozīmē, ka jēri var atnesties rudenī. Tādējādi aitkopji var iegūt jērus, kuri ir gatavi pārdošanai janvāra beigās un vēl vēlāk. Citos ieplaku apvidos turētos ganāmpulkos jēri atnesas janvārī un februārī, savukārt tajās saimniecībās, kuras atrodas Bodminmūras, Dartmūras un Ekmūras augstieņu apgabalos, jēri parasti atnesas aprīlī un maijā, tādējādi nodrošinot jēru dabīgu audzēšanu un šo dzīvnieku gaļu visa gada garumā.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

Dienvidrietumanglijai raksturīgais klimats, topogrāfiskie un ģeomorfoloģiskie apstākļi rada ļoti labvēlīgu vidi zālaugu audzēšanai un šajā reģionā audzētajām aitām un līdz ar to arī šo dzīvnieku gaļai piešķir specifiskas īpašības. Lielu daļu šā reģiona lauksaimniecības platību veido zālaugi, kuri ir ļoti labi piemēroti aitkopībai un kurus var izmantot arī kā papildbarību.

Ir izveidots spēcīgs un objektīvs zinātniskais pamatojums, ka Dienvidrietumanglijā ražotajai un pārstrādātajai jēru gaļai piemīt tādas īpašības, kas ir cieši saistītas ar šo ģeogrāfisko apgabalu un ko nodrošina zālaugu plašā pieejamība un izmantošana lopbarībā, kā rezultātā gaļā ir augstāka n-3 PUFTA un E vitamīna koncentrācija.

Zālaugu augšanu ietekmē augsnes tips, temperatūra, nokrišņu daudzums un saules gaisma. Vēl viens svarīgs aspekts ir reljefs, t. i., augstums virs jūras līmeņa – jo tas ir lielāks, jo zālaugu ir mazāk. Dienvidrietumanglijā klimats ir labvēlīgāks, un līdz ar to zāles veģetācijas periods tajā ir ilgāks salīdzinājumā ar citiem reģioniem. Visās Dienvidrietumanglijas daļās zāle aug vairāk nekā 220 dienu gadā, dažos apvidos – pat vairāk nekā 300 dienu, un tas nav novērojams nevienā citā Lielbritānijas daļā.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 (7) 5. panta 7. punkts)

http://archive.defra.gov.uk/foodfarm/food/industry/regional/foodname/products/documents/wc-lamb-pgi-final-20121127.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

(2) Aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012.

(3) linolskābe

(4) linolēnskābe

(5) eikozānpentaēnskābe

(6) dokosaheksānskābe

(7) Skat. 2. atsauci.