LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 325/65

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums: Ceļā uz ES stratēģiju par bērnu tiesībām”

COM(2006) 367 galīgā redakcija

(2006/C 325/16)

Eiropas Komisija saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 262. pantu 2006. gada 13. jūlijā nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par augstāk minēto tematu.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Nodarbinātības, sociālo lietu un pilsoniskuma specializētā nodaļa atzinumu pieņēma 2006. gada 7. novembrī. Ziņotāja — van Turnhout kdze.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 431. plenārajā sesijā, kas notika 2006. gada 13. un 14. decembrī (13. decembra sēdē) vienbalsīgi pieņēma šo atzinumu.

1. Kopsavilkums.

1.1 Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu “Ceļā uz ES stratēģiju par bērnu tiesībām”. Komiteja jo īpaši atbalsta priekšlikumu izstrādāt visaptverošu ES stratēģiju, lai efektīvi veicinātu un nodrošinātu bērnu tiesību ievērošanu Eiropas Savienības iekšējā politikā un ārpolitikā un atbalstītu dalībvalstu centienus minētajā jomā.

1.2 EESK tomēr izsaka nožēlu par to, ka paziņojumā nav norādīts, ka stratēģija veicinās obligātu standartu noteikšanu un ka tajā ir iekļauti visaptveroši mērķi ar skaidri noteiktiem uzdevumiem un termiņiem.

1.3 EESK atzinīgi vērtē ierosinātās struktūras, kas jāveido minētās stratēģijas atbalstam, tostarp Bērnu tiesību aizsardzības nodaļas izveidi un Komisijas koordinatora bērnu tiesību jautājumos iecelšanu; oficiālu starpdienestu grupu bērnu tiesību jautājumos; Eiropas Bērnu tiesību forumu; diskusiju un darba platformu internetā, pasākumus bērnu tiešai iesaistīšanai minētajās norisēs un saziņas stratēģiju attiecībā uz bērnu tiesībām. EESK aktīvi piedalīsies minētajos nozīmīgajos pasākumos.

1.4 Komiteja izsaka nožēlu par to, ka nav pievērsta lielāka uzmanība mazgadīgu meiteņu, bērnu ar invaliditāti, migrantu, patvēruma meklētāju un bēgļu bērnu stāvoklim gan ES, gan globālā līmenī.

1.5 EESK atzinīgi vērtē atziņu, ka dalībvalstīm ir jāievēro starptautiskie nolīgumi, un stratēģijā aicina vairāk uzsvērt to, ka dalībvalstīm pēc iespējas ātrākā laikā ir jāpilda to Eiropas līmeņa un starptautiskās saistības attiecībā uz bērnu tiesību ievērošanu, jo īpaši tās, kas noteiktas ANO Konvencijā par bērna tiesībām.

1.6 EESK aicina, izstrādājot stratēģiju, ņemt vērā bērnu dažādību un viņu atšķirīgās vajadzības, īpašu uzmanību pievēršot tādiem jautājumiem ka bērnu nabadzība un diskriminācija. EESK iesaka kā prioritāti noteikt salīdzināmu rādītāju kopuma izstrādāšanu, kā arī atbilstīgu datu apkopošanu dalībvalstu līmenī. Komiteja jo īpaši aicina pienācīgi ņemt vērā jautājumu par kvalitatīvu izglītību bērniem vecumā līdz 6 gadiem un papildu kvalitatīvo mērķu izstrādi attiecībā uz bērnu aprūpes dienestiem.

1.7 EESK īpaši aicina nodrošināt Bērna tiesību koordinatora pietiekami augstu statusu un politisko ietekmi, lai garantētu viņam izvirzīto mērķu sasniegšanu, kā arī saistībā ar Komisijas paziņojuma īstenošanu un Zaļās grāmatas un ES stratēģijas izstrādi noteikt politiskas saistības. Komiteja ierosina Eiropas Parlamentam apsvērt īpaša instrumenta izveidi stratēģijas un tajā ierosināto darbību finansēšanai.

2. Vispārīga informācija.

2.1 Bērnu tiesības ir vispārējo cilvēktiesību sastāvdaļa, kas ES un dalībvalstīm ir jāievēro, pildot starptautiskos un Eiropas līmeņa nolīgumus, jo īpaši ANO Konvenciju par bērna tiesībām (UNCRC) un tās fakultatīvos protokolus (1) — tostarp arī tūkstošgades attīstības mērķus (2)—, kā arī Eiropas Cilvēktiesību konvenciju (3) (ECHR). ES bērnu tiesības nepārprotami ir atzinusi Eiropas Pamattiesību hartā (4), jo īpaši tās 24. pantā.

2.2 Komisija bērnu tiesības ir noteikusi par vienu no galvenajām prioritātēm savā paziņojumā par stratēģiskajiem mērķiem 2005.–2009. gadam: “Īpaša prioritāte ir bērnu tiesību efektīva aizsardzība gan pret saimniecisko ekspluatēšanu, gan visām ļaunprātīgas izmantošanas formām, un Eiropas Savienībai jābūt par paraugu pārējai pasaulei”. (5) Šajā sakarā Komisijas locekļu darba grupa pamattiesību, diskriminācijas novēršanas un iespēju vienlīdzības jautājumos 2005. gada aprīlī nolēma uzsākt īpašu iniciatīvu, lai sekmētu bērnu tiesību veicināšanu, aizsardzību un īstenošanu ES iekšpolitikā un ārpolitikā.

2.3 Eiropadome 2006. gada martā pieprasīja dalībvalstīm “veikt vajadzīgos pasākumus, lai strauji un būtiski samazinātu bērnu nabadzību, sniedzot visiem bērniem vienādas iespējas neatkarīgi no viņu sociālās izcelsmes”.

2.4 Ar šo paziņojumu minētie lēmumi tiek īstenoti.

3. Vispārīgas piezīmes.

3.1 Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu “Ceļā uz ES stratēģiju par bērnu tiesībām”, kurā ir pievērsta uzmanība visiem bērniem vecumā līdz 18 gadiem. Komiteja atbalsta šo nozīmīgo Komisijas iniciatīvu, kuras mērķis ir likt pamatus bērnu tiesību ievērošanas politikai. Komiteja jo īpaši uzsver priekšlikumu izstrādāt visaptverošu ES stratēģiju, lai efektīvi veicinātu un nodrošinātu bērnu tiesību ievērošanu gan Eiropas Savienības iekšējā politikā un ārpolitikā, kā arī atbalstītu dalībvalstis šajā jomā.

3.2 Eiropas nākotne arvien vairāk kļūst atkarīga no ES spējas veicināt bērniem labvēlīgas sabiedrības izveidi. Minētais paziņojums ir apliecinājums tam, ka bērnu tiesību veicināšana un aizsardzība izšķirīgi ietekmēs Eiropas Savienības nākotni un ka bērniem labvēlīgas sabiedrības izveide ES ir cieši saistīta ar nepieciešamību aizvien padziļināt un nostiprināt Eiropas integrāciju. Bērni ir svarīgi ne tikai kā nākamie pieaugušie un nākotnes darbaspēks, bet bērnība pati par sevi ir svarīgs un vērtīgs dzīves periods.

3.3 EESK izsaka nožēlu par to, ka ES konstitucionālais process ir nonācis strupceļā, jo Konstitucionālajā līgumā un Pamattiesību hartā bērna tiesības ir skaidri atzītas. Tādēļ bērnu tiesību jomā pastāvošais ierobežotais juridiskais pamats, kas iekļauts ES līgumos, ietekmēs iespējamos finansējuma avotus.

3.4 Atzīstot to, ka mūsdienu sabiedrībā bērni un jaunieši sastopas ar daudziem izaicinājumiem, EESK pēdējā desmitgadē pastāvīgi ir sniegusi ieguldījumu jaunatnes politikas attīstīšanā Kopienas līmenī. (6) Tā ir ierosinājusi svarīgas debates par tādiem īpaši nozīmīgiem jautājumiem kā jaunatnes nodarbinātība, sociālā integrācija, izglītība, mobilitāte, līdzdalība un NVO loma.

3.5 EESK atzinīgi vērtē atziņu, ka bērnu tiesības ir jāuzskata nevis vienkārši par vispārējo cilvēktiesību sastāvdaļu, bet gan par atsevišķu jomu. EESK uzskata, ka bērniem, ņemot vērā viņu neaizsargātību un specifiskās vajadzības, ir vajadzīgi īpaši aizsardzības pasākumi un rūpes, ieskaitot atbilstošu juridisko aizsardzību.

3.6 īpaši aicina stratēģijā atzīt ģimenes nozīmi, jo īpaši vecāku lomu, kā arī dalībvalstu pienākumu sniegt atbalstu vecākiem bērna audzināšanā, izmantojot ne tikai finanšu līdzekļus, bet gan visus pieejamos līdzekļus.

3.7 EESK atzinīgi vērtē bērna definīcijas pieņemšanu, par kritēriju nosakot astoņpadsmit gadu vecumu, kas ir saskaņā ar ANO Konvenciju par bērna tiesībām (UNCRC). Tā kā uz bērniem vecumā no 15 līdz 18 gadiem attiecas arī ES jaunatnes definīcija, būs jāveic minētajai vecuma grupai paredzētās ES politikas saskaņošana un koordinācija. Stratēģijā vajadzētu vairākkārt uzsvērt attiecīgos Eiropas Jaunatnes pakta mērķus un atklātās koordinācijas metodes piemērošanu jaunatnes jomā.

3.8 EESK mudina Komisiju izstrādāt obligātos standartus un iekļaut visaptverošus mērķus ar skaidriem uzdevumiem un laika grafikiem paziņojuma īstenošanai.

3.9 Eiropai ir vajadzīga pastāvīga bērnu līdzdalība, lai viņi iesaistītos integrētas, konkurētspējīgas, drošas un iekļaujošas Eiropas veidošanā. Ja Eiropas Savienība vēlas bērniem būt nozīmīga, tai būtiski ir jāietekmē bērnu dzīve un jāizrāda patiesa interese par viņu vajadzībām, kā arī tām jārod redzami un radoši risinājumi.

3.10 EESK atzinīgi vērtē Komisijas atziņu, ka bērniem — kā noteikts UNCRC 12. pantā — ir jāpauž savs viedoklis dialogos un saistībā ar tādiem lēmumiem, kas ietekmē viņu dzīvi. Ikviena politika, kuras mērķa grupa ir bērni, ir jāizstrādā, pamatojoties uz bērnu līdzdalības principu — minētais princips ir vairākkārt uzsvērts Eiropas un starptautiskajā līmenī (7).

3.11 Turklāt EESK atzinīgi vērtē arī Komisijas ierosinātos pasākumus, lai bērnus tieši iesaistītu šajā procesā. Dalībvalstu un iestāžu pienākums ir nodrošināt nepieciešamos resursus un mehānismus, kā arī sniegt vajadzīgo atbalstu, lai veicinātu bērnu līdzdalību stratēģijas izstrādē. Bērni šajā procesā būtu jāiesaista jau no paša sākuma, izmantojot tādas katrai vecuma grupai piemērotas daudzveidīgas metodoloģijas kā, piemēram, mākslas nodarbības, vadītas diskusijas utt. Būtu jāuzsver tas, ka galvenais izaicinājums būs tādu bērnu iesaistīšana, kas nāk no nelabvēlīgām ģimenēm un pārstāv mazākumtautības, kā arī bērnu ar invaliditāti līdzdalība un iespēju vienlīdzības garantēšana visiem šādiem bērniem.

3.12 Politikas veidošanā izmantojot horizontālu pieeju, varēs izstrādāt saskaņotāku un efektīvāku stratēģiju. Izstrādājot, piemēram, nodarbinātības pamatnostādnes, dalībvalstis regulāri konsultējas ar darba devēju un arodbiedrību organizācijām. Līdzīgi var secināt, ka arī šīs iniciatīvas izdošanās ir atkarīga no visu iesaistīto pušu — jo īpaši bērnu, bērnu organizāciju, kā arī vecāku, sociālo partneru, reģionālo un vietējo pašvaldību un dalībvalstu — līdzdalības.

3.13 Tādēļ EESK izsaka cerību, ka šis paziņojums veicinās lēmumu pieņēmēju, vietējo un reģionālo pašvaldību, nevalstisko organizāciju un bērnu ciešākas partnerības veidošanos gan Eiropas, gan valstu līmenī. Bērnu un bērnu organizāciju patiesa un pastāvīga iesaistīšana politikas izstrādāšanā un īstenošanā nodrošinās viņiem patiesi svarīgo jautājumu risināšanu un bērni apzināsies, ka viņi paši ir nākotnes stratēģijas veidotāji.

3.14 Bērni nav viendabīga grupa. Tādēļ EESK iesaka, ka ES un dalībvalstu līmenī izstrādātajās politikās būtu jāņem vērā bērnu daudzveidība un dažādās vajadzības, kas var būt saistītas, piemēram, ar bērna ģeogrāfisko atrašanās vietu, vecumu, dzimumu, piederību kādai etniskai grupai, reliģijai vai kultūrai, kā arī valodu, invaliditāti vai ģimenes struktūru. Īpaša uzmanība būs jāpievērš nabadzības, sociālās atstumtības, invaliditātes, diskriminācijas un rasisma ietekmei, kā arī mazākumtautību pārstāvju un bēgļu bērnu stāvoklim gan ES teritorijā, gan arī visā pasaulē.

3.15 EESK atzinīgi vērtē atziņu, ka “bērnu stāvokli ietekmē arī viņu dzīvesvieta”. Bērni var atrasties nelabvēlīgākā stāvoklī tādēļ, ka viņiem ir liegta vienlīdzīga pieeja viņu dzīvesvietā piedāvātajiem pakalpojumiem, piemēram, kvalitatīvai izglītībai, veselības aprūpei, nodrošināšanai ar mājokli un izmitināšanai, sociālajiem pakalpojumiem, sabiedriskajam transportam, rotaļu un atpūtas infrastruktūrai, kā arī informācijai un iespējām piedalīties pilsoniskās sabiedrības dzīvē. EESK iesaka stratēģijā iekļaut īpašus mērķus, lai visiem bērniem neatkarīgi no viņu ģeogrāfiskās atrašanās vietas nodrošinātu vienādas iespējas; šāda pieeja veicinās pasākumu pastiprināšanu cīņā ar bērnu nabadzību.

3.16 Komiteja izsaka nožēlu, ka lielāka uzmanība nav veltīta meiteņu, bērnu invalīdu, migrantu, patvēruma meklētāju un bēgļu bērnu stāvoklim gan ES teritorijā, gan arī visā pasaulē.

3.17 Ņemot vērā Komisijas apņemšanos iekļaut cilvēkus ar invaliditāti (kas skaidri apstiprināta 2003. gada Eiropas rīcības plānā par vienādām iespējām cilvēkiem ar invaliditāti), (8), invalīdi būtu jāiekļauj stratēģijā, lai nodrošinātu bērnu ar invaliditāti pilnīgu un vienlīdzīgu līdzdalību un iesaistīšanu.

3.18 EESK atbalsta “Sieviešu statusa komisijas 2007” secinājumu, ka “atzīstot to, ka attiecībā uz sieviešu līdzdalību visu līmeņu lēmumu pieņemšanas procesā ir panākts neliels progress, bažas tomēr izraisa nopietni un pastāvīgi, daudzi un dažāda veida šķēršļi, kas joprojām kavē sieviešu virzīšanos uz augšu un viņu līdzdalību lēmumu pieņemšanas procesā, tostarp arī nabadzības feminizācija, nevienlīdzīga pieeja veselības aprūpes pakalpojumiem, izglītībai, apmācībai un darba iespējām, kā arī bruņoti konflikti un drošības vakuums” (9).

3.19 EESK izsaka nožēlu, ka paziņojumā nav minēta nepieciešamība nodrošināt kvalitatīvu “pirmsskolas izglītību un agrīnu attīstību” bērniem vecumā līdz sešiem gadiem, neskatoties uz to, ka bērnu aprūpes pakalpojumi bērnu dienas aprūpe ir ES politikas ilgtermiņa un prioritārs mērķis un ES ir izvirzījusi kvantitatīvus mērķus. EESK īpaši aicina minēto jomu skaidri iekļaut ierosinātajā stratēģijā, jo tā būtiski ietekmē bērnu dzīvi un labklājību un ir tieši saistīta ar Komisijas paziņojumā izvirzītajiem mērķiem. (10) Komiteja jo īpaši aicina bērnu aprūpes jomā izvirzīt papildu kvalitatīvus mērķus, ņemot vērā bērna tiesības un intereses un pamatojoties uz Padomes un EK bērnu aprūpes tīkla agrāko veikumu. (11)

3.20 EESK atbalsta Eiropas Savienības pašreizējos pasākumus cīņā ar bērnu nabadzību. Dalībvalstīm tomēr ir jāpieliek lielākas pūles, lai izskaustu bērnu nabadzību, un jāizvirza tuvākajā nākotnē sasniedzami mērķi. Minētās problēmas risināšanai būs jāizstrādā visaptveroša, stabila un pilnībā finansēta rīcības programma, kurā ņemts vērā bērnu nabadzības daudzveidīgais raksturs. Tajā jāpievērš īpaša uzmanība maznodrošinātu strādnieku un bezdarbnieku bērnu atbalstam. Bērnu nabadzība ievērojami ietekmē bērnu iespējas tādās jomās kā, piemēram, veselības aprūpe un izglītība un pat bērnu izredzes kādreiz nākotnē izrauties no nabadzības. Dalībvalstīm nekavējoties jāīsteno politika, kas vērsta uz visu iepriekš minēto problēmu risināšanu.

3.21 Vēl viens būtisks izaicinājums tādu bērnu aprūpe, kuriem nav ģimenes vai pastāv risks to zaudēt. Lai gan apstākļi, kas izraisa šādu situāciju, dažādās valstīs atšķiras, principā tā var būt gan ģimenes iziršana, nabadzība un HIV/AIDS, gan arī ar uzvedību, atkarību vai vecākiem saistītas problēmas. Stratēģijā būtu jāiekļauj mērķis izstrādāt skaidras profilaktiskas stratēģijas un ģimenes atbalsta programmas.

3.22 Citas jomas, kur dalībvalstis sastopas ar izaicinājumiem un kurās būtu lietderīgi izvirzīt mērķus un veicināt mācīšanos no labas prakses, ir tiesvedība ar jaunatni saistītās lietās un ģimenes tiesības, veselīga uztura veicināšana, lai uzlabotu bērnu veselību un risinātu ar lieko svaru saistītās problēmas, kā arī ģimenei draudzīgas darba politikas veicināšana.

3.23 Ja bērni ir ievietoti audzināšanas iestādēs, ir jāveic pasākumi viņu tiesību aizsardzībai un veicināšanai. Stratēģijā skaidri būtu jāmin nepieciešamība izstrādāt Eiropas vadlīnijas un kvalitātes standartus attiecībā uz bērniem aprūpes iestādēs, ņemot vērā normas, ieteikumus un protokolus, ko izstrādājušas tādas starptautiskās organizācijas kā UNICE, PVO un Eiropas Padome. (12)

3.24 EESK atzinīgi vērtē pirms neilga laika publicēto neatkarīgā eksperta Paulo Sergio Pinheiro kga ziņojumu ANO pētījumam par vardarbību pret bērniem. (13)Ziņojumā “dalībvalstis tiek īpaši aicinātas aizliegt visus šīs vardarbības veidus visās tās izpausmēs, ieskaitot visus miesas sodus, tādas ļaundabīgas ieražas kā agras un piespiedu laulības, sieviešu ģenitālo mutilāciju, tā sauktos goda aizskaršanas noziegumus, t.i., seksuālo vardarbību un spīdzināšanu un citus nežēlīgus, necilvēciskus vai pazemojošus izturēšanās vai soda veidus”. (14) EESK aicina Komisiju apsvērt jautājumu par īpaša pārstāvja vardarbības pret bērniem jautājumos iecelšanu, lai veicinātu un atbalstītu ziņojumā izvirzīto ieteikumu īstenošanu.

4. Bērnu tiesības ES līmenī.

4.1 EESK atzinīgi vērtē atziņu, ka dalībvalstīm jāievēro starptautiskie nolīgumi, jo īpaši Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencija par bērna tiesībām (UNCRC), ko ir ratificējušas visas ES dalībvalstis. Pasaules mērogā UNCRC nav ratificējušas vienīgi ASV un Somālija. Tāpēc īpaša nozīme ir arī Starptautiskās darba organizācijas (ILO) pamatkonvencijām par bērnu darba aizliegumu.

4.2 EESK izsaka nožēlu, ka paziņojumā noteiktāk nav norādīts, ka dalībvalstīm pēc iespējas ātrākā laikā ir jāpilda to Eiropas līmeņa un starptautiskās saistības attiecībā uz bērnu tiesību ievērošanu, jo īpaši tās, kas noteiktas ANO Konvencijā par bērna tiesībām. EESK uzskata, ka Eiropas Savienībā dalībvalstu līmenī ir vēl daudz jāpaveic, lai juridiskajā un praktiskajā līmenī nodrošinātu atbilstību dalībvalstu pašreizējām saistībām, kas izriet, piemēram, no ANO Bērna tiesību konvencijas, Eiropas Cilvēktiesību konvencijas un Eiropas Padomes instrumentiem. Šajā jomā paveiktais būtu jāņem vērā ierosinātajā ietekmes novērtējumā, ar ko novērtēs ES pašreizējo darbību bērnu tiesību jomā. Minētajā jomā varētu izmantot atzinumus, ko visu dalībvalstu NVO un valdības izstrādā ik pa pieciem gadiem attiecībā uz bērnu stāvokli un un ANO Bērna tiesību konvencijas piemērošanu; varētu veikt minēto atzinumu otrreizēju analīzi.

4.3 EESK atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu analizēt to šķēršļu apjomu un iemeslus, kas bērniem neļauj pilnībā īstenot savas tiesības. Svarīgi būs ne tikai “izvērtēt tās [ES] pašreizējās rīcības efektivitāti”, bet arī veicināt dalībvalstu progresa izvērtējumu saskaņā ar UNCRC, izmantojot salīdzinošu datu analīzi, kā norādīts ietekmes novērtējumā.

4.4 EESK iesaka kā prioritāti noteikt salīdzināmu rādītāju kopuma izstrādāšanu, kā arī atbilstīgu datu apkopošanu dalībvalstu līmenī. Attiecībā uz atklātās koordinācijas metodi patlaban tiek veikts pastāvīgs darbs, lai izstrādātu bērna labklājības līmeņa rādītāju (vai rādītāju kopumu), un noteiktu, kādus statistikas datu veidus vajadzētu izmantot, lai noteiktu ar ienākumu apjomu saistītās nabadzības līmeni, kā arī raksturotu materiālo nenodrošinātību un mājokļus (15)Dalībvalstu līmenī arī ir daudz dažādu datu kopumu (16). Rādītājiem ir jāatspoguļo bērna pieredze un patiesās intereses, un šo mērķi var sasniegt, veicinot bērnu iesaistīšanos iespējamo rādītāju noteikšanā.

4.5 EESK atbalsta Komisijas priekšlikumu ņemt vērā bērnu tiesības, izstrādājot EK leģislatīvas un neleģislatīvas iniciatīvas, kas var ietekmēt minētās tiesības. Svarīgi būs noteikt galvenās jomas, kas būtiski skar bērnus, tostarp arī tās, kuras parasti ar viņiem nesaistās — piemēram, sabiedriskais transports —, bet patiesībā ievērojami ietekmē viņu dzīvi.

4.6 EESK iesaka atklāto koordinācijas metodi izmantot kā mehānismu dalībvalstu sadarbībai un kā līdzekli, lai mācītos no paraugprakses, kas izveidojusies saistībā ar UNCRC īstenošanu.

4.7 EESK atbalsta Komisijas priekšlikumu pulcēt interešu grupas Eiropas Bērnu tiesību forumā un izveidot diskusiju un darba platformu internetā. EESK centīsies būt šā nozīmīgā foruma aktīvs loceklis.

4.8 EESK atzinīgi vērtē paziņojumā ierosinātos īstermiņa pasākumus, lai risinātu dažas steidzamas problēmas. Papildus minētajiem pasākumiem Komiteja uzsver, ka steidzami ir jāizveido instruments, lai veicinātu policijas spēku starptautisku sadarbību attiecībā uz tādu sodāmības reģistru pārbaudi, kuros ir iekļauta informācija par personālu un brīvprātīgajiem, kas strādā ar bērniem. EESK īpaši aicina stratēģijā apsvērt jautājumu par tāda ES reģistra izveidi, kas būtu pieejams policijas spēkiem un kurā tiktu iekļautas personas, kas sodītas par seksuāla rakstura noziegumiem pret bērniem.

4.9 EESK atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu izstrādāt saziņas stratēģiju attiecībā uz bērnu tiesībām, kā arī priekšlikumu informāciju par bērnu tiesībām sniegt bērniem draudzīgā veidā. Komiteja īpaši aicina šos informatīvos materiālus veidot, pamatojoties uz UNCRC, un visas informācijas kampaņas attiecīgi piemērot vecuma grupai, nodrošināt to tulkojumu dažādās valodās un tās padarīt pieejamas bērniem ar invaliditāti.

4.10 EESK atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu izveidot Komisijas starpdienestu grupu. Komiteja centīsies panākt, lai šajā grupā darbotos tās pārstāvji. EESK atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu kā Komisijas struktūrvienību izveidot Bērnu tiesību aizsardzības nodaļu un iecelt Komisijas koordinatoru bērnu tiesību jautājumos. EESK atzīmē koordinatora bērnu tiesību jautājumos svarīgo lomu stratēģijas sekmīgā īstenošanā.

4.11 EESK īpaši aicina šo jauno pasākumu īstenošanai un struktūrām piešķirt nepieciešamos finanšu un cilvēkresursus, koordinatoram nodrošināt pietiekami augstu statusu un politisko ietekmi, lai garantētu viņam izvirzīto mērķu sasniegšanu, kā arī noteikt politiskas saistības attiecībā uz Komisijas paziņojuma īstenošanu un Zaļās grāmatas un ES stratēģijas izstrādi. Komiteja ierosina Eiropas Parlamentam apsvērt īpaša instrumenta izveidi stratēģijas un tajā ierosināto darbību finansēšanai.

4.12 EESK atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu katru gadu izstrādāt progresa ziņojumu. Komiteja lūdz ar to konsultēties par minētā ziņojuma izstrādi un nodrošināt tā pieejamību sabiedrībai.

5. Bērnu tiesības starptautiskā līmenī.

5.1 EESK atzinīgi vērtē to, ka paziņojumā uzmanība ir pievērsta gan bērniem Eiropas Savienībā, gan arī bērniem, kas dzīvo ārpus tās robežām. EESK tomēr izsaka nožēlu, ka teksta secība rada iespaidu, ka “stāvoklis pasaulē” un starptautiskais dialogs tiek uzskatīti par nozīmīgākiem jautājumiem neka stāvoklis ES un starpvalstu dialogs. Komiteja iesaka stratēģijā veltīt vienādu uzmanību gan stāvoklim pasaulē, no vienas puses, gan ES iekšējam un starpvalstu dialogam un pasākumiem, no otras puses.

5.2 Eiropas Savienībai un dalībvalstīm divpusējos nolīgumos un attiecībās ar trešām valstīm regulāri jāņem vērā ANO Bērna tiesību komitejas ieteikumi (noslēguma apsvērumi).

5.3 EESK atzinīgi vērtē atziņu, ka gandrīz visās pasaules valstīs veiktā UNCRC ratifikācija nodrošina īpaši stabilu pamatu Eiropas Komisijas un valstu, kas nav ES dalībvalstis, sadarbībai. Komiteja tomēr izsaka nožēlu, ka paziņojumā nav izmantota iespēja šo ratifikāciju, ko ir veikušas visas dalībvalstis, izmantot kā pamatu dalībvalstu sadarbībai un kā izdevību mācīties no labas prakses.

5.4 EESK iesaka, ka kāda daļa no ES līdzekļiem attīstības atbalstam būtu jāiegulda pasākumos, kas uzlabo bērnu stāvokli.

6. Pateicība.

6.1 Izstrādājot šo atzinumu, EESK konsultējās ar vairākām bērnu organizācijām un tīkliem, kuru darbība saistīta ar bērniem, un vēlas tiem pateikties par sniegto ieguldījumu. (17)

7. Īpaši komentāri par terminoloģiju. (18)

7.1 Jēdziens “seksuālā vardarbība” būtu jāaizstāj ar terminu “seksuālā izmantošana”.

7.2 Jēdziens “pasliktina” būtu jāaizstāj ar terminu “kavē” (attiecas vienīgi uz angļu valodu — tulkotāja piezīme).

7.3 Izteikums “beidzoties bērna vecumam” būtu jāaizstāj ar terminu “iestājoties pusaudža vecumam”.

7.4 Jāprecizē jēdziena “piesārņojums telpās” nozīme.

Briselē, 2006. gada 13. decembrī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Dimitris DIMITRIADIS

(1) Apvienoto Nāciju Protokols, kura mērķis ir nepieļaut, izskaust un sodīt par cilvēku, īpaši sieviešu un bērnu tirdzniecību; Konvencijas par bērnu tiesībām Apvienoto Nāciju Protokols pret tirdzniecību ar bērniem, bērnu prostitūciju un bērnu pornogrāfiju; Konvencijas par bērnu tiesībām Protokols pret bērnu iesaistīšanu bruņotos konfliktos.

(2) ANO Tūkstošgades deklarācija, Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās Asamblejas piecdesmit piektā sesija 2000. gada 18. septembrī.

(3) Pilnu tekstu skatīt tīmekļa vietnē

http://www.echr.Council of Europe.int/ECHR/EN/Header/Basic+Texts.

(4) Eiropas Savienības Pamattiesību harta (OV C 364, 18.12.2000.), skatīt tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/justice_home/unit/charte/index_en.html.

(5) Stratēģiskie mērķi 2005.-2009. gadam. Eiropa 2010: Partnerattiecības Eiropas atjaunotnei — labklājība, solidaritāte un drošība, COM (2005)12, 26.1.2005.

(6) EESK 1996. gada 28. februāra atzinums par Eiropas kultūras politiku bērniem. Ziņotājs — Sklavounos kgs (OV C 153, 28.5.1996).

EESK 1998. gada 7. februāra atzinums par bērnu ekspluatāciju un seksa tūrismu. Ziņotājs — Sklavounos kgs (OV C 284, 14.9.1998).

EESK 2000. gada 29. novembra atzinums par Balto grāmatu: jaunatnes politika. Ziņotājs — Hasset-van Turnhout kgs (OV C 116, 20.4.2001).

EESK 2002. gada 24. aprīļa atzinums par Priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam, ar ko izveido Eiropas gadu — izglītība caur sportu 2004. Ziņotājs — Koryfidis kgs (OV C 149, 21.6.2002).

EESK 2002. gada 25. aprīļa atzinums par Eiropas Komisijas Balto grāmatu — jauna iniciatīva Eiropas jaunatnei. Ziņotājs — Hasset-van Turnhout kgs (OV C 149, 21.6.2002).

EESK 2003. gada 24. septembra atzinums par Priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam, ar ko izveido Kopienas rīcības programmu tādu struktūru veicināšanai, kas Eiropas līmenī aktīvi darbojas jaunatnes jomā. Ziņotājs — Hasset-van Turnhout kgs (OV C 10, 14.1.2004).

EESK 2004. gada 16. decembra atzinums par Paaudžu attiecībām. Ziņotājs — Bloch-Lainé kgs (OV C 157, 28.6.2005).

EESK 2005. gada 10. marta atzinums par Priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam par programmas Jaunatne darbībā izveidi 2007.-2013. gadam. Ziņotājs — Rodrķguez Garcķa-Caro kgs (OV C 234, 22.9.2005).

EESK 2005. gada 11. maija atzinums par Eiropas Parlamenta un Padomes priekšlikumu regulai par pediatrijā lietojamām zālēm un Regulas (EEK) Nr. 1768/92, Direktīvas 2001/83/EK un Regulas (EK) Nr. 726/2004 grozījumiem. Ziņotājs — Braghin kgs (OV C 267, 27. 10.2005).

EESK 2006. gada 14. decembra atzinums par tematu “Bērni — vardarbības ģimenē netieši upuri” (pašiniciatīvas atzinums), ziņotāja — Heinisch kdze.

(7) Apvienoto Nāciju Organizācijas Bērna tiesību konvencija, 1989. gads; Apvienoto Nāciju Organizācijas deklarācija par 1985. gadu — Starptautisko jaunatnes gadu “Miers, līdzdalība, attīstība”; Eiropas Vietējo un reģionālo pašvaldību kongresa Eiropas harta par jaunatnes iesaistīšanu vietējo un reģionālo pašvaldību dzīvē, 1992.; Eiropas Padomes Ministru komitejas ieteikums “Par jauniešu līdzdalību un pilsoniskās sabiedrības nākotni”, 1997. gada 4. februāra ieteikums Nr R (97) 3; Padomes rezolūcija, kā arī jaunatnes lietu ministru tikšanās 1999. gada 8. februāra Padomē, (OV 1999/C42/01).

(8) COM(2003) 650 galīgā redakcija, Briselē, 30.10.2003.

(9) ANO Ekonomikas un sociālo lietu padome, Sieviešu statusa komisija 2007: īpašu uzmanību pievēršot diskriminācijai un vardarbībai pret bērniem..

(10) Paziņojuma mērķis ir “izveidot visaptverošu ES stratēģiju, lai efektīvi veicinātu un nodrošinātu bērnu tiesību ievērošanu Eiropas Savienības iekšējā politikā un ārpolitikā”; kā arī Eiropas Savienības pamattiesību hartas 24. pantā ir noteikts, ka “veicot visas darbības, kas attiecas uz bērniem, valsts vai privātas iestādes rīcībā, pirmkārt, jāņem vērā bērna intereses”.

(11) Rekomendācija par bērnu aprūpi (92/241/EEK, apstiprināta 1992. gada 31. martā), Padome pieņēmusi 1992. gada martā; un kvalitatīvie mērķi, ko mazu bērnu aprūpes iestādēm izvirzījis EK bērnu aprūpes tīkls un kurus publicējusi Eiropas Komisija 1996. gadā.

(12) To varētu veikt sadarbībā ar Eiropas Padomi, kuras Parlamentārā asambleja un Ministru komiteja 2005. gadā pieņēma ieteikumus par bērniem aprūpes iestādēs. Skat. Ministru komitejas Rekomendāciju Nr. R (2005) 5 dalībvalstīm par tādu bērnu tiesībām, kas atrodas aprūpes iestādēs.

(13) Skat. tīmekļa vietni: www.violencestudy.org.

(14) ANO Ģenerālās Asamblejas sešdesmit pirmā sesija, bērna tiesību veicināšana un aizsardzība, A/61/299.

(15) Savstarpēji saistītu rādītāju portfelis un racionalizētas sociālās iekļaušanas, pensiju un veselības portfeļi, 2006. gada jūnijs.

(16) Piemēram, “Iespēja visiem — septītais ikgadējais ziņojums 2005”, Darba un pensiju lietu departaments, bērnu un jauniešu stāvokļa novērtējumam Apvienotā Karaliste izmanto plašu rādītāju loku.

(17) Eurochild, SOS Kinderdorf, World Association of Girl Scouts and Girl Guides (WAGGGS), European Information Bureau, Jaap Doek, Chairman of the UN Committee on the Rights of the Child and Thomas Coram Research Unit.

(18) Visi termini ir atrodami dokumenta COM(2006) 367 galīgā redakcija I.4.1. sadaļā.