EIROPAS KOMISIJA Brisel?, 26.6.2015 COM(2015) 313 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par Savienības finansiālā stāvokļa novērtējumu, pamatojoties uz sasniegtajiem rezultātiem {SWD(2015) 124 final}

{SWD(2015) 125 final}



Saturs Saīsinājumu saraksts IEVADS 318. pantā minētā ziņojuma nozīme Šī gada ziņojums 1. Stratēģija “Eiropa 2020” un ES budžeta pievienotā vērtība 1.1. Kopsavilkums par virzību uz stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu 1.2. Piemēri, kā izmantoja ES budžetu, lai īstenotu ES iekšpolitikas un ārpolitikas prioritātes 1. piemērs. IZAUGSMES UN NODARBINĀTĪBAS PAKTS. Kā Projektu obligāciju iniciatīva palīdzēja palielināt papildu finansējumu svarīgiem infrastruktūras projektiem 2. piemērs. EBOLAS VĪRUSA APKAROŠANA Kā saskaņota ES rīcība palīdzēja ātri piešķirt finansiālu, organizatorisku un humāno palīdzību Ebolas epidēmijas apkarošanai Āfrikā 2. SASNIEGTO REZULTĀTU PĀRSKATS 2.1 Gudra un integrējoša izaugsme (1. izdevumu kategorija) A) KONKURĒTSPĒJA IZAUGSMEI UN NODARBINĀTĪBAI (1.a izdevumu kategorija) B) EKONOMISKĀ, SOCIĀLĀ UN TERITORIĀLĀ KOHĒZIJA (1.b izdevumu kategorija) 2.2. Ilgtspējīga izaugsme: dabas resursi (2. izdevumu kategorija) 2.3. Drošība un pilsonība (3. izdevumu kategorija) 2.4. Globālā Eiropa (4. izdevumu kategorija) 3. Secinājums





Saīsinājumu saraksts AMIF Patvēruma, migrācijas un integrācijas fonds KLP kopējā lauksaimniecības politika EISI Eiropas infrastruktūras savienošanas instruments KĀDP kopējā ārpolitika un drošības politika KF Kohēzijas fonds KZP kopējā zivsaimniecības politika COSME Uzņēmumu un MVU konkurētspējas programma ASI attīstības sadarbības instruments ELGF Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds EAF Eiropas Attīstības fonds ELFLA Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai EZF Eiropas Zivsaimniecības fonds EaSI Nodarbinātības un sociālās inovācijas programma EIB Eiropas Investīciju banka EDCTI Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instruments EJZF Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonds EKI Eiropas kaimiņattiecību instruments

ERAF Eiropas Reģionālās attīstības fonds ESF Eiropas Sociālais fonds ESIF Eiropas strukturālie un investīciju fondi EaSI Nodarbinātības un sociālās inovācijas programma FEAD Eiropas atbalsta fonds vistrūcīgākajām personām 7. PP Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007.–2013. gada DFS) “Apvārsnis 2020” — ES pētniecības un inovācijas pamatprogramma (2014.–2020. gada DFS) SI stabilitātes instruments ISKJ Instruments sadarbībai kodoldrošības jomā SMVI Stabilitātes un miera veicināšanas instruments ISKJ Instruments sadarbībai kodoldrošības jomā PPI Pirmspievienošanās palīdzības instruments IDF Iekšējās drošības fonds DFS daudzgadu finanšu shēma DP darbības programmas PN partnerības nolīgumi POI projektu obligāciju iniciatīva SCAM Savienības civilās aizsardzības mehānisms JNI Jaunatnes nodarbinātības iniciatīva



IEVADS

318. pantā minētā ziņojuma nozīme LESD 318. pantā ir noteikts, ka Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz novērtējuma ziņojumu par Savienības finansēm, pamatojoties uz sasniegtajiem rezultātiem (“318. pantā minētais ziņojums” vai “ziņojums”), kas ir ES gada budžeta izpildes apstiprināšanas procedūras daļa. Tas ļauj Eiropas Parlamentam pārbaudīt ES budžeta izpildi papildus tādiem jautājumiem kā budžeta izpildes atbilstība, likumība un pareizība. Pēdējie aspekti ir aplūkoti kopsavilkuma ziņojumā par Komisijas sasniegumiem vadības jomā. Aptuveni 80 % ES budžeta īsteno saskaņā ar Komisijas un dalībvalstu dalīto pārvaldību, savukārt 20 % īsteno saskaņā ar Komisijas tiešo pārvaldību. Dalībvalstīm ir jāsadarbojas ar Komisiju, īstenojot programmas, kā arī veicot vērtēšanu un gatavojot ziņojumus. Komisija ziņo Parlamentam un Padomei par ES budžeta izpildi, bet Parlaments, ņemot vērā Padomes ieteikumu, apstiprina Komisijas īstenoto budžeta izpildi. Uzraudzības un vērtēšanas regulējums (tostarp izpildes mērķi un rādītāji, kā arī vērtēšanas un ziņošanas kārtība) ir noteikts Parlamenta un Padomes apstiprinātās 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmas (DFS) izdevumu programmās. Komisija ir iekļāvusi šos izpildes mērķus un rādītājus papildus tiem, ko noteikuši tās ģenerāldirektorāti pārvaldes plānos attiecībā uz pārvaldi un par ko ziņo gada darbības pārskatos. Komisija savā gada kopsavilkuma ziņojumā apkopo informāciju un ziņo par izdevumu likumību un pareizību un ES budžeta izpildes pārvaldību, pamatojoties uz gada darbības pārskatiem. Tāpēc ir dažādas informācijas kategorijas, kas attiecas uz gada budžeta izpildes apstiprināšanu. Tās ietver gada ziņojumus un finanšu pārskatu par Savienības aktīviem un saistībām, informāciju par izdevumu likumību un pareizību, informāciju par finanšu programmu īstenošanas un pārvaldības progresu, kā arī informāciju par sasniegtajiem rezultātiem. Junkera Komisija ir norādījusi, ka tā nodrošinās, ka “ikviena mūsu veiktā darbība veicina pēc iespējas labāku izpildi un lielāku pievienoto vērtību”. Tas apvienojumā ar labāka regulējuma politiku nozīmē spēcīgu apņemšanos nodrošināt, ka ES budžets ir vērsts uz izpildi. Parlaments un Revīzijas palāta ir pieprasījuši, lai 318. pantā minētajā ziņojumā katru gadu tiktu sniegta jaunākā informācija par progresu programmas mērķu sasniegšanā un programmu ieguldījumu vispārējos ES mērķos. Komisija atbildēja, sniedzot informāciju par ES politikas, kā arī programmu mērķu sasniegšanu. Tomēr saistībā ar šo ir jāņem vērā dažādi faktori. Pirmkārt, tas, cik tuvu budžeta izpildes apstiprināšana ir gadam, kurā veikti izdevumi, kam piemēroti ar budžeta izpildes apstiprināšanu saistītie ierobežojumi attiecībā uz to, cik aktuālu informāciju par programmu izpildi var sniegt. Tas ir tāpēc, ka, lai arī, salīdzinot ar iepriekšējo gadu, var ziņot par iztērēto naudu, par darbībām, kas finansētas no ES naudas, un par šo darbību tūlītējiem un tiešiem rezultātiem, šādā īsā laikposmā nav iespējams ziņot par ES intervenču izpildi plašākā kontekstā, ņemot vērā to ietekmi uz ekonomiku un sabiedrību. Kā ir atzīts DFS vērtēšanas un ziņošanas regulējumā, plašāka informācija par izpildi ir pieejama tikai tad, kad jau ir īstenota aptuveni puse no katras programmas. Tas ir tad, kad ir pagājis pietiekami daudz laika, lai iztērētā nauda un pēc tam veiktās darbības būtu radījušas ietekmi. Arī šo darbību ietekmes spēku un ilgtspēju var novērtēt tikai pēc dažiem gadiem, aplūkojot attīstības tendences. Piemēram, finansiālais atbalsts ilgtermiņa bezdarbnieku pārkvalificēšanai vienā gadā var izraisīt pieejamās apmācības kvalitātes vai kvantitātes uzlabošanos nākamajā gadā. Tas var arī izraisīt to, ka, iespējams, nākamajā gadā darba tirgū būs pieejami labāk kvalificēti cilvēki. Dažus gadus vēlāk, pamatojoties uz gada ziņojumos noteiktajām tendencēm, būs iespējams novērtēt šo izmaiņu ilgtspējīgo ietekmi, ņemot vērā šos cilvēkus, kas iegūst ilgstošu jaunu darbu. Tāpēc gada ziņojumos regulāri tiek sniegta informācija par ES izdevumu iznākumu un rezultātiem, savukārt ziņošana par finansiālo intervenču vispārīgo izpildi sākas tikai tad, kad septiņus gadus ilgā DFS ir aptuveni pusē, turpinās starpposma novērtējumos un tiek pabeigta tikai ex-post novērtējumos pēc tam, kad DFS ir noslēgusies,. Otrkārt, ir grūtības arī noteikt saikni starp veiktajām darbībām un progresu saistībā ar ES politikas mērķu sasniegšanu, jo ir iesaistīti dažādi ārēji faktori. Turpinot piemēru par bezdarbnieku apmācību, daudzie faktori, kas ietekmē starptautiskās tirdzniecības nosacījumus un privātā sektora lēmumus par ražošanas izvietošanu dažādās pasaules daļās, var spēcīgi ietekmēt nodarbinātību dažādās valstīs un reģionos neatkarīgi no sniegtās apmācības kvalitātes un kvantitātes. Treškārt, jāņem vērā arī tas, ka ES izdevumi veido tikai aptuveni 2 % no ES kopējiem publiskajiem izdevumiem un 1 % no nacionālā kopienākuma. Kaut arī ES izdevumi var palielināt un to mērķis ir palielināt valstu izdevumu pievienoto vērtību, veicināt rezultatīvu vienotā tirgus darbību, samazināt attīstības un ienākumu atšķirības reģionos un tā tālāk, ES finanšu programmās veikto izdevumu ietekmi ierobežo mazais iesaistīto līdzekļu apmērs salīdzinājumā ar vispārējo situāciju publiskajās finansēs un tirgū. Visi šie faktori ir jāņem vērā, apsverot to, kāds varētu būt 318. pantā minētā ziņojuma ieguldījums ES budžeta izpildes apstiprināšanas procesā. Turpmāka šī ziņojuma attīstība ir jāskata saistībā ar Komisijas turpmāko darbu ar izpildi visā budžeta ciklā, lai nodrošinātu, ka, pieņemot lēmumus par līdzekļu piešķiršanu, ir pieejama labākā informācija, lai samazinātu administratīvo slogu, vienkāršotu un paātrinātu piekļuvi ES finansējumam un veiktu izmaksu ziņā lietderīgākus kontroles pasākumus. Liela uzmanība ir pievērsta arī iestāžu savstarpējai saziņai un dialogam par to, kā sasniegt labākos rezultātus un labāk sniegt informāciju sabiedrībai. Iestāžu darba grupai, kas jāizveido pēc Parlamenta pieprasījuma un kas būs atbildīga par budžeta izstrādi, balstoties uz darbības rezultātiem, būtu jāveicina vispārīga izpratne, kas būtu pamats turpmākajiem lēmumiem par labāko veidu, kā virzīties uz budžetu, kas būtu vērsts uz rezultātiem. Šī gada ziņojums Savienības budžets 2014.–2020. gadam (“2014.–2020. gada DFS”) ir sadalīts dažādās izdevumu kategorijās (“izdevumu kategorijas”), kas atbilst dažādām ES darbības jomām: 1) gudra un integrējoša izaugsme; 2) ilgtspējīga izaugsme: dabas resursi; 3) drošība un pilsonība; un 4) globālā Eiropa. Šīm jomām paredzētais maksimālais finansējums ir EUR 960 miljardi septiņu gadu periodam. 2014. finanšu gadā sāka īstenot jaunās DFS programmas. Vienlaikus izdevumi turpinājās no iepriekšējā 2007.–2013. gada perioda DFS finansēto programmu projektos. Kā norādīts pagājušā gada 318. pantā minētajā ziņojumā , ziņojumā par 2014. gadu būs gan agrīnas norādes par 2014.–2020. gada DFS programmu īstenošanas progresu, gan pieejamā informācija par iepriekšējo 2007.–2013. gada DFS programmu finansēto projektu rezultātiem un ietekmi. Ziņojuma pamatā ir Komisijas dienestu gada darbības pārskatos sniegtā informācija, kas apvieno uzraudzības datus ar pierādījumiem no Eiropas Revīzijas palātas veiktajiem novērtējumiem un lietderības revīzijām. Šajos gada darbības pārskatos ir sīki izklāstīta informācija par rādītājiem, ar kuriem mēra progresu attiecībā uz dažādu ES politikas virzienu mērķu sasniegšanu. Komisijas pārskats par progresu saistībā ar galvenajiem darbības rādītājiem ir sniegts kopsavilkuma ziņojumā par Komisijas sasniegumiem vadības jomā 2014. gadā. Pagaidām vēl nav pieejami ex-post novērtējumi par 2007.–2013. gada DFS galveno izdevumu programmām. Tādējādi šis gada ziņojums ir sagatavots laikā starp gaidāmo ziņojumu par iepriekšējās DFS izpildi un jauniem izdevumiem jaunajā DFS.

Ziņojumā ir ņemtas vērā Parlamenta, Padomes un Revīzijas palātas prasības vairāk pievērsties budžeta ieguldījumam stratēģijā “Eiropa 2020” un budžeta pievienotajai vērtībai ES līmenī. Ziņojumā ir iekļauts kopsavilkums par virzību uz stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu. Kā galvenais piemērs ir minēts tas, kā, pamatojoties uz valstu vadītāju iniciatīvu 2012. gadā, izmantoja līdzekļus, lai papildus stimulētu stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu, izmantojot Izaugsmes un nodarbinātības paktu. Pakts finansē iniciatīvas ekonomikas recesijas mazināšanai. Rezultāti, kurus sasniedza ar vienu no šīm iniciatīvām — projektu obligāciju iniciatīvu, kļuva pieejami 2014. gadā. Ziņojumā ir minēti arī ES budžeta radītās pievienotās vērtības piemēri, un tam ir pievienots dienestu darba dokuments (1. DDD) par ES intervenču lietderīgumu un efektivitāti un to radītajām sinerģijām, kas palielina pievienoto vērtību ES līmenī. Visbeidzot, līdzīgi kā iepriekšējam ziņojumam, arī šim ir pievienots vēl viens dienestu darba dokuments (2. DDD), kurā izklāstīts, kā Komisija ir īstenojusi 2013. gada rīcības plānu 318. pantā minētā novērtējuma ziņojuma sagatavošanai. Ziņojuma struktūra: 1. sadaļā ir sniegts kopsavilkums par virzību uz stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu un ilustratīvi parādīts, kā izmantoja ES budžetu, lai īstenotu iekšpolitikas un ārpolitikas virzienu prioritātes. 1. piemērā ir parādīts, kā ES budžets daudzkāršoja finansējumu svarīgiem infrastruktūras projektiem, izmantojot projektu obligāciju iniciatīvu. 2. piemērā ir parādīta ES budžeta pievienotā vērtība, saskaņojot finanšu, organizatorisko un humāno palīdzību Ebolas epidēmijas apkarošanai Āfrikā. 2. sadaļā ir sniegts visaptverošs pārskats par rezultātiem, kas sasniegti ar Savienības finansējumu katrā DFS kategorijā: tas ir sadalīts divās svarīgās daļās — Savienības iekšpolitikas virzieni un Savienības ārpolitikas virzieni. Šajā struktūrā Komisija atskaitās par sasniegtajiem programmu rezultātiem un ietekmi, kā arī ar šo programmu izpildi saistītajiem darbības aspektiem. 3. sadaļā ir apkopoti galvenie konstatējumi un izdarīti secinājumi.



1. Stratēģija “Eiropa 2020” un ES budžeta pievienotā vērtība 1.1. Kopsavilkums par virzību uz stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu Stratēģija “Eiropa 2020” ir Eiropas Savienības desmit gadu izaugsmes un nodarbinātības stratēģija, ko sāka īstenot 2010. gadā. Lai sasniegtu tās mērķi par gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi, tās pamatā ir pieci galvenie mērķi nodarbinātības, pētniecības un attīstības, klimata un enerģētikas, izglītības, kā arī nabadzības un sociālās atstumtības apkarošanas jomā, kurus katra dalībvalsts ir ietvērusi savos valsts mērķos. 2014.–2020. gada DFS budžets ir viena no ES svirām šo mērķu sasniegšanai. Valstu valdībām ir galvenā loma rezultātu sasniegšanā. Lielākajā daļā šo jomu valstu mērķi nav pietiekami vērienīgi, lai kopumā sasniegtu ES līmenī noteiktos mērķus, un ar ES budžetu, kas veido aptuveni 2 % no visiem publiskajiem izdevumiem ES, nepietiek, lai novērstu šīs nepilnības. Turpmākajā diagrammā ir attēlots progress, kas panākts kopš 2008. gada, un attālums līdz stratēģijas “Eiropa 2020” galvenajiem mērķiem. Avots: Eurostat 2015. gada 2. marta publikācija. Ciktāl iespējams, šī ziņojuma sadaļas ir strukturētas, ņemot vērā stratēģijas “Eiropa 2020” gudras, ilgtspējīgas un integrējošas izaugsmes prioritātes, bet rezultāti ir saistīti ar stratēģijas “Eiropa 2020” mērķiem. Dažādu ziņojuma sadaļu rezultāti ir jāinterpretē, ņemot vērā iepriekš izklāstīto vispārējo progresu saistībā ar stratēģiju “Eiropa 2020”. ES budžets ir izmantots, lai atbalstītu stratēģijas “Eiropa 2020” ilgtermiņa mērķus un arī lai atrisinātu īstermiņa problēmas. Nākamie divi piemēri parāda to, kā ir izmantots ES finansējums, lai īstenotu ES īstermiņa politiskās prioritātes gan iekšpolitikā, gan ārpolitikā.

1.2. Piemēri, kā izmantoja ES budžetu, lai īstenotu ES iekšpolitikas un ārpolitikas prioritātes 1. piemērs. IZAUGSMES UN NODARBINĀTĪBAS PAKTS. Kā Projektu obligāciju iniciatīva palīdzēja palielināt papildu finansējumu svarīgiem infrastruktūras projektiem Lai papildus stimulētu stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu, ES valstu vadītāji 2012. gada jūnijā pieņēma Izaugsmes un nodarbinātības paktu. Šī iniciatīva paredz vairākas darbības, kas jāveic dalībvalstīm, Komisijai un EIB. Viena no šīm darbībām bija pilotprojekta “Projektu obligāciju iniciatīva” (PBI), ko finansē EIB un ar EUR 230 miljoniem no ES budžeta, īstenošana. Tika lēsts, ka pilotprojekts PBI radīs papildu ieguldījumus līdz EUR 4,5 miljardu apmērā pilotprojektos svarīgākajā transporta, enerģētikas un platjoslas infrastruktūrā, nodrošinot darbvietas un veicinot turpmāku ekonomikas izaugsmi un nodarbinātību. Pierādījumi, kas kļuva zināmi 2014. gadā par Projektu obligāciju iniciatīvu, apliecināja, ka iniciatīva spēja piesaistīt papildu finansējumu. No EUR 4,5 miljardiem projekta kapitālizmaksas aptuveni EUR 2,1 miljarda apmērā sedza no finansējuma, ko piesaistīja, pateicoties ES/EIB kredīta kvalitātes uzlabojumiem infrastruktūras projektos trijās nozarēs, un vēl aptuveni EUR 2 miljardus projektu kapitālizmaksu segs tuvākajā nākotnē. Līdz šim ir pabeigti finanšu nolīgumi četriem projektiem, kas saņem līdzekļus no ES budžeta: 1.Jaunais A11 autoceļš Beļģijā (kopējās projekta izmaksas EUR 657,5 miljoni). Pēc pabeigšanas A11 nodrošinās tiešu autoceļu savienojumu starp Zēbruges ostu un Eiropas autoceļu tīklu. 2.Vācijas A7 autoceļa Bordesholma-Hamburga pagarināšana (kopējās projekta izmaksas EUR 772 miljoni). A7 ir garākais autoceļš Vācijā un viena no svarīgākajām ziemeļu-dienvidu saiknēm starp Skandināviju un Centrāleiropu. Projekts ļauj palielināt satiksmi uz autoceļa. 3.Platjoslas infrastruktūras (Axione) projekts Francijā (kopējās projekta izmaksas EUR 189,1 miljons). Kredīta kvalitātes uzlabojumu struktūra, ko nodrošināja EIB ar ES budžeta atbalstu kredītvēstules veidā, ļāva uzņēmumam izdot pirmās reģistrētās un novērtētās obligācijas Eiropā telesakaru nozarē. Projekts atbalsta platjoslas tīkla uzturēšanu un paplašināšanu Francijas reģionos, kuros pārsvarā ir zems iedzīvotāju blīvums. 4.“504MW Greater Gabbard” jūras pārvades projekts (OFTO) Apvienotajā Karalistē (kopējās projekta izmaksas EUR 420 miljoni). Šis bija pirmais pietiekami lielais OFTO projekts, lai piesaistītu kapitāla tirgu interesi. “Greater Gabbard” darījums pierādīja vērā ņemamo cenu noteikšanas priekšrocību, ko var panākt, izdodot obligācijas, izmantojot PBI radītos kredīta kvalitātes uzlabojumus, salīdzinājumā ar parasto bankas finansējumu. Sasniegtais sviras efektsnoslēgtajos darījumos ir aptuveni deviņi. Salīdzinājumā ar EIB privileģētajiem aizdevumiem EIB subordinētā pozīcija saskaņā ar PBI ir izraisījusi katalizatora efektu, piesaistot projektiem privātos ieguldītājus. EIB, pildot kredīta kvalitātes uzlabotāja pienākumus, piešķīra privātajiem ieguldītājiem lielāku pārliecību par to, ka banka iesaistīsies projekta iepirkumā agrīnā posmā. Tas ļāva attiecīgo projekta uzņēmumu izdotajām obligācijām noteikt riska profilu, kas šķita pievilcīgs plašam institucionālo ieguldītāju lokam. Iespēja izdot projekta obligācijas, ko sniedza PBI veiktie kredīta kvalitātes uzlabojumi, nodrošināja vērā ņemamas cenu noteikšanas priekšrocības valsts iestādēm salīdzinājumā ar banku finansējumu, kas, savukārt, radīja lielāku vērtību patērētājiem. Izaugsmes un nodarbinātības pakts arī piešķīra lielu daļu struktūrfondu (tagad — Eiropas strukturālie un ieguldījumu fondi — ESI fondi) izaugsmi veicinošiem pasākumiem, piemēram, atbalstam pētniecībai un inovācijai, MVU un nodarbinātības veicināšanai. Šī ziņojuma 2.1.B sadaļā ir sīki izklāstīts pārskats par ESI fondu darbības rezultātiem šajās jomās, kā arī par ieguldījumiem, kas piesaistīti saskaņā ar jauno DFS. 2. piemērs. EBOLAS VĪRUSA APKAROŠANA Kā saskaņota ES rīcība palīdzēja ātri piešķirt finansiālu, organizatorisku un humāno palīdzību Ebolas epidēmijas apkarošanai Āfrikā 2014. gada Ebolas pandēmija ir globāla mēroga krīze un globāla problēma. Tā ir koncentrēta trīs Rietumāfrikas valstīs (Libērijā, Sjerraleonē un Gvinejā) un līdz 2014. gada beigām paņēma aptuveni 8800 dzīvību, un inficēja vairāk nekā 22 000 pacientu. Lai izskaustu Ebolas vīrusu, ir jārīkojas vietējā līmenī, un šī rīcība lielā mērā ir atkarīga no starptautiskā ieguldījuma. Lielākas starptautiskas intervences ietvaros ES līdz 2014. gada decembrim ātri piešķīra līdzekļus vairāk nekā EUR 1,1 miljarda apmērā epidēmijas apkarošanai. Ieguldījums no ES budžeta bija aptuveni EUR 417 miljoni, un tos piešķīra no dažādām izdevumu kategorijām, kā norādīts turpmāk .

No ES budžeta atbalsta epidēmijas uzraudzīšanu, diagnosticēšanu, ārstēšanu un medikamentu piegādes; ārstu, medmāsu un mobilo laboratoriju izvietošanu; medicīnas personāla apmācīšanu un informētības palielināšanas pasākumus. Turklāt papildus atbilžu saskaņošanai ES uzdevums bija stiprināt trešo valstu spējas reaģēt uz šiem draudiem. Tā atbalstīja epidēmijas skarto valstu stabilizēšanu, un pašlaik palīdz šīm valstīm atgūties. 2014. gadā Eiropas Savienība apliecināja savu pievienoto vērtību vairākos aspektos: Efektivitāte: ES rīcība bija vienīgais veids, kā saskaņotā veidā ātri un efektīvi sasniegt rezultātus. Piemēram, ES koordinēja preventīvos pasākumus ES, tādus kā informācijas un labākās prakses apmaiņa, apmācītu medicīnas profesionāļu apmaiņa, kā arī plaša humanitārās jomas speciālistu tīkla uzturēšana. Lietderība: Rīcība ES līmenī nodrošināja lietderīgāku līdzekļu izmantošanu, jo līdzekļus un zināšanas apvienoja. Tādējādi bija iespējams ietaupīt tādā apmērā, kas radīja pievienoto vērtību. Piemēram, izmantojot programmu “Apvārsnis 2020”, ir izstrādāti izmaksu ziņā lietderīgi ārstēšanas paņēmieni, vakcīnas un ātras diagnosticēšanas metodes. Sinerģija: ES rīcība papildināja rīcību dalībvalstu līmenī un izraisīja sviras efektu, jo samazināja atšķirības un radīja sinerģiju. Turpmāk tekstā izklāstīts, kāds bija dažādu ES programmu ieguldījums kopējā rīcībā. Personāls un aprīkojums Ebolas vīrusslimības situāciju cieši uzrauga Ārkārtas reaģēšanas koordinācijas centrs (ERCC), kas darbojas kā reaģēšanas centrs, ko pilnvarojis ES Ebolas vīrusslimības jautājumu koordinēšanas komisārs Hrists Stiljanidis. ERCC ir koordinēšanas platforma, kas veicina efektīvu Eiropas palīdzības koordinēšanu. Ir izveidota Ebolas vīrusslimības jautājumu darba grupa, kas tiekas katru dienu, lai noteiktu kopējas darbības. Vēl viens ļoti svarīgs elements ir gaisa transports medicīnas personāla un piegāžu ievešanai un izvadāšanai. Ar ERCC atbalstu izmantoja Dānijas karakuģi, lai nogādātu 5000 tonnu palīdzības no deviņām dalībvalstīm — tostarp ātrās palīdzības mašīnas, kravas mašīnas, mobilās slimnīcas un aizsargaprīkojumu. ES arī ieviesa medicīniskās evakuācijas sistēmu visiem starptautiskajiem atbrīvošanas darbiniekiem — kas ir būtisks priekšnoteikums, lai nodrošinātu, ka uz reģionu var doties vairāk medicīnas darbinieku. Pētniecība Pēc Pasaules Veselības organizācijas (PVO) aicinājuma starptautiskajai kopienai rast veidus, kā palīdzēt cīnīties pret Ebolas vīrusu, Komisija piešķīra finansējumu no programmas “Apvārsnis 2020” un nepieredzēti īsā laikposmā 2014. gada oktobrī sāka pētniecības projektus. Vienlaikus Eiropas Komisijas un Eiropas farmācijas nozares publiskā un privātā partnerība “Ierosmes novatorisku zāļu jomā” (IMI) piešķīra EUR 101 miljonu no farmācijas nozares. Komisija arī palīdz uzraudzīt un izsekot epidēmiju. Ar Kopīgā pētniecības centra palīdzību ES palīdz PVO izstrādāt Briesmu noteikšanas un riska novērtēšanas sistēmu, ko izmanto, lai uzraudzītu uzliesmojumu jau skartajās teritorijās un valstīs, pēc iespējas ātrāk atklātu slimības izplatīšanos un noteiktu atbildes pasākumus. Saskaņotas pētniecības darbības gan ārkārtas situācijās, gan starpepidēmiju periodos ir ļoti svarīgs elements, lai infekciju slimību uzliesmojumu gadījumos reaģētu iedarbīgi un ātri. Šī iemesla dēļ Komisija ir uzņēmusies vadību, lai izveidotu Globālu pētniecisku sadarbību ar mērķi uzlabot gatavību reaģēt infekciju slimību uzliesmojumu gadījumos, kas apvieno pētniecības darba finansētājus no visiem kontinentiem. Tās mērķis ir nodrošināt efektīvu pētnieku atbildi 48 stundās pēc uzliesmojuma. Sabiedrības veselība un sagatavotība Eiropā Izmantojot Veselības programmu, vairākas laboratorijas apvienoja spēkus, lai uzlabotu diagnostikas iespējas, īstenojot pasākumus, kas ietvēra operatīvās gatavības plānu gatavošanu, materiālu (diagnostikas komplektu) iegādi, personāla apmācīšanu un ārējās kvalitātes nodrošināšanas pasākumu īstenošanu. Visā tīklā pārbaudīja vairāk nekā 220 paraugu, kas nodrošināja kvalificētu personālu līdzīgām laboratoriju darbībām Rietumāfrikā (Gvinejā, Libērijā). Šī pieredze ir ārkārtīgi svarīga, jo tā ir paraugs rīcībai ES līmenī līdzīgās situācijās. Tika veikti arī sagatavošanās pasākumi iespējamiem Ebolas vīrusslimības gadījumiem ES, kas ietvēra aptuveni 50 centru izvietošanu ES ar vairāk nekā 20 000 slimnīcas gultām, specializētu laboratoriju tīkla izveidi, ātrās palīdzības mašīnu un gaisa transporta nodrošināšanu, tūkstošiem medicīnas darbinieku apmācīšanu un informatīvu paziņojumu publicēšanu lidostās un jūras ostās, kā arī plašsaziņas līdzekļos. Turklāt 2014. gada oktobrī sadarbībā ar Pasaules Veselības organizāciju izveidoja ES mehānismu medicīniskajai evakuācijai Ebolas vīrusslimības gadījumos no Āfrikas uz Eiropu. Izmantojot šo mehānismu, četrus Ebolas pacientus pārveda uz slimnīcu Eiropā. Reģionu sagatavotība Lai uzlabotu sagatavotību Rietumāfrikā (un citviet), Stabilitātes un miera veicināšanas instruments (SMVI) un citas pašreizējās ES programmas sniedza palīdzību, piemēram, palīdzot atjaunot un aprīkot Ebolas vīrusslimības ārstēšanas daļu Kotdivuāras centrālajā slimnīcā, palīdzot nodrošināt ūdens un sanitārijas programmu ar paziņojumiem par higiēnu Gvinejā-Bisavā vai izveidojot iestādi Burkinafaso, lai atbalstītu valsts sagatavotības plānu.

Saistībā ar reakciju uz Ebolas vīrusslimības uzliesmojumu kopumā un jo īpaši ES iesaistīšanās ietekmi ir sākta vairāku pasākumu īstenošana, ņemot vērā gūto pieredzi, gan ES dienestos, gan dalībvalstīs, kā arī ANO līmenī, izveidojot augsta līmeņa darba grupu, ko iecēla ANO ģenerālsekretārs. Šo dažādo pasākumu rezultāti būs zināmi 2015. gadā.



2. SASNIEGTO REZULTĀTU PĀRSKATS Nākamajā sadaļā ir sniegts pārskats par 2014. gadā sasniegtajiem rezultātiem svarīgākajās finanšu programmās. Tā ir strukturēta saskaņā ar izdevumu kategorijām. 2.1.–2.3. daļa ir par Savienības iekšpolitikas virzieniem, bet 2.4. daļa ir par Savienības ārpolitikas virzieniem. Uzmanība galvenokārt ir pievērsta sākotnējiem rezultātiem, jo ilgtermiņa rezultāti un ietekme vēl nav notikuši. Katra sadaļa ir strukturēta šādi: 1.daļa par 2014.–2020. gada DFS programmām sadalījumā pa izdevumu kategorijām, to finansiālais segums un attiecīgos gadījumos ieguldījums stratēģijā “Eiropa 2020”. Atbilstošos gadījumos ir sniegts pārskats par sākotnējo īstenošanas progresu; 2.daļa par rezultātiem un ietekmi, kas sasniegta 2007.–2013. gada DFS finansētajās programmās, tostarp ES pievienotās vērtības piemēri; un 3.daļa par darbības rezultātiem, kurā aprakstīti ar izpildi saistīto darbības aspektu piemēri, kā arī Komisijas darbības programmu pārvaldības un īstenošanas veicināšanai, lai uzlabotu programmu izpildi. 2.1 Gudra un integrējoša izaugsme (1. izdevumu kategorija) A) KONKURĒTSPĒJA IZAUGSMEI UN NODARBINĀTĪBAI (1.a izdevumu kategorija) 2014. gadā galvenās programmas 1.a izdevumu kategorijā “Konkurētspēja izaugsmei un nodarbinātībai” (veido 95 % piešķirtā finansējuma) ir “Apvārsnis 2020”, lieli infrastruktūras projekti (EGNOS un Galileo, ITER, Copernicus), Eiropas infrastruktūras savienošanas instruments (EISI) un programma “Erasmus+”, no kuras finansē darbības izglītības, mācību, jaunatnes un sporta jomā. Kaut arī absolūtā budžeta izteiksmē COSME programmas pasākumi ir mazāki, tie ir svarīgi Eiropas MVU. Pārējās mazās programmas veido 5 % no finansējuma un ir vērstas uz konkrētiem jautājumiem, kuriem ir jārod risinājumi Eiropas līmenī. Attiecībā uz saistību apropriācijām iepriekš minētajām programmām 1.a izdevumu kategorijā 2014. gadā piešķīra EUR 15,97 miljardus, kas ir 12 % no kopējiem 2014. gada budžeta izdevumiem 1.–4. kategorijā. Programma 2014. gada budžeta saistību apropriācijas (miljoni EUR) Pētniecības un inovācijas pamatprogramma “Apvārsnis 2020” 9023,1 Lielie infrastruktūras projekti (ITER, EGNOS un Galileo, Copernicus) 2418,9 Eiropas infrastruktūras savienošanas instruments (EISI) 1976,2 Izglītība, arodmācība, jaunatne un sports (“Erasmus+”) 1558,8 Uzņēmumu un MVU konkurētspējas programma (COSME) 254,1 Citas programmas (piemēram, SCI Customs, Fiscalis, EaSI, EGF) 743,6 KOPĀ 15 974,7 Šīs svarīgākās finanšu programmas veicina stratēģijas “Eiropa 2020” gudras un ilgtspējīgas izaugsmes prioritāšu sasniegšanu. Tās atbalsta ieguldījumus Eiropas nākotnē, izmantojot daudz dažādu programmu, kuru mērķis ir veicināt pētniecību un inovāciju, uzlabot prasmju līmeni un (mūž)izglītību, veicināt uzņēmējdarbību, atvieglot viedtīklu izmantošanu un digitālo ekonomiku, veidot savstarpēji saistītus Eiropas tīklus, ieguldīt Eiropas infrastruktūrā un panākt lielāku enerģijas un resursu izmantošanas efektivitāti. Stratēģijas “Eiropa 2020” galveno mērķi palielināt ieguldījumus pētniecībā un attīstībā līdz 3 % no IKP nevar sasniegt, un tas nekad nebija plānots, tikai ar ES finansējumu vien, ņemot vērā, ka tas veido aptuveni 10 % no visiem pētniecības un attīstības publiskajiem izdevumiem, ko lielākoties sedz dalībvalstis. ES budžeta mērķis ir palielināt ES finansējuma ietekmi, veicinot partnerību ar dalībvalstīm un privātā sektora organizācijām un starp tām, izmantojot kopīgu plānošanu un publiskās un privātās partnerības (PPP), kā arī radot sviras efektu uz ES finansējumu, izmantojot programmas “Apvārsnis 2020”, EISI un COSME finanšu instrumentus. Programmas šajā kategorijā īstenoja atbilstoši tiešajai pārvaldībai. Kopš 2014. gada to īstenošana ir daļēji nodota ārpakalpojumā piecām izpildaģentūrām: REA, ERCEA, EASME, INEA un EACEA. Visu programmu īstenošana šajā kategorijā sākās 2014. gadā. Programmas “Apvārsnis 2020” konkursi 2014. gadā jau ir izraisījuši lielu interesi. 79 pabeigtajos konkursos noslēdza 1410 dotāciju nolīgumus. Konkrēti, Erasmus+ finansētās mobilitātes pieprasījums bija lielāks nekā plānots (programmā “Izglītība un apmācība” tika iesniegti aptuveni 21 000 projektu, un vairāk nekā 11 000 projektu programmā “Jaunatne”), bet sadarbības projektu pieprasījums (iesniegti aptuveni 12 000 projektu) bija daudz lielāks nekā pieejamais budžets (ar atlases likmi aptuveni 15 % vai zemāku lielākajā daļā gadījumu). Par pētniecības pamatprogrammas pievilcīgumu liecina arī tādu trešo valstu skaits, kas gribēja noslēgt asociācijas nolīgumu. 2014. gadā programmas “Apvārsnis 2020” asociācijas nolīgumus noslēdza ar 12 valstīm, un vēl divas lūdza noslēgt asociācijas nolīgumu. Tika pabeigti arī atjaunotie zinātnes un tehnoloģiju nolīgumi ar ASV, Ukrainu un Ķīnu. Attiecībā uz Galileo, EGNOS un Copernicus izaicinājums Komisijai 2015.–2020. gadā ir veicināt programmu lielāku apguvi un komerciālu izmantošanu lietotāju kopienu un komerciālo iesaistīto pušu vidū. Pagaidām vēl ir pats sākums, taču nākotnes perspektīvas vēl aizvien ir pozitīvas, paredzot, ka sniedzamo pakalpojumu klāsts paplašināsies, kā plānots, un piedāvāto pakalpojumu komerciālā izmantošana būs apmierinoša. 2007.–2013. gada DFS programmu sasniegtie rezultāti un ietekme

Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (7. PP) ES pētniecības politika ar 7. PP veicināja stratēģijas “Eiropa 2020” galvenā mērķa “palielināt ieguldījumus pētniecībā un attīstībā līdz 3 % no IKP” (2,02 % 2013. gadā) sasniegšanu. Gaidot pašlaik notiekošās ex-post novērtējuma rezultātus, jaunākā statistika par dalību 7. PP liecina, ka 487 konkursos, kurus pabeidza 2007.–2013. gadā, tika saņemti gandrīz 136 000 piedāvājumu no vairāk nekā 600 000 organizāciju un privātpersonu, no kuriem aptuveni 20 % saņēma finansējumu. Kopējās projektu izmaksas paturētajos priekšlikumos 2007.–2013. gadā ir EUR 64,3 miljardi, bet attiecīgais pieprasītais ES finansiālais ieguldījums ir EUR 45,4 miljardi no pieejamajiem EUR 55,5 miljardiem Mazie un vidējie uzņēmumi (MVU) veido 46 % visu nozares organizāciju, kas piedalās 2007.–2013. gada projektos. MVU dalība kopējos pētniecības projektos sasniedza 17,4 % (līdz 2013. gada oktobrim), tādējādi pārsniedzot noteikto mērķi 15 % apmērā. Vidējais ES ieguldījums uz vienu MVU, kas piedalījās 7. PP 2007.–2013. gadā, bija EUR 259 772. Līdz 2014. gada decembrim bija pabeigti 48 % visu 7. PP pētniecības projektu. Tajos kā zinātniskais rezultāts tika sagatavotas vairāk nekā 38 600 publikāciju, no kurām gandrīz 40 % publicēja ietekmīgos, zinātniski recenzētos žurnālos. 7288 pabeigto 7. PP projektu tehnoloģiskais rezultāts ir 1586 iesniegtie intelektuālo īpašumtiesību pieteikumi, tostarp 1291 patentu pieteikumi (81 %). Šī salīdzinoši lielā daļa patentu pieteikumu liecina par veiktā pētījuma iespējamo inovatīvo potenciālu, kuru varētu izmantot. Dalība 7. PP arī uzlaboja pētnieku ilgtspējīgas nodarbinātības līmeni Eiropā. Saskaņā ar 2014. gada novērtējumu, īstenojot 7. PP projektus, finansējuma saņēmēju pētnieku komandās papildus tika nolīgti aptuveni 142 000 pētnieku. Aptuveni 43 % palika savās komandās pēc projekta pabeigšanas (kas nozīmē, ka tīrais saglabāšanas koeficients ir 1 no 2,3 nolīgtajiem pētniekiem). Tas atbilst lēstajam tieši izveidoto jauno darbavietu skaitam, kas ir 61 000 papildu amati iesaistītajās organizācijās pēc projekta beigām. Dalība PP arī palīdzēja palielināt sieviešu pētnieču skaitu finansējuma saņēmēju pētnieku komandās un starptautisko pētnieku skaitu. Savukārt Marijas Sklodovskas-Kirī darbības 2007.–2013. gadā atbalstīja aptuveni 50 000 pētnieku (tostarp aptuveni 10 000 doktora grāda kandidātus) ar 136 dažādām tautībām, kas strādā vairāk nekā 81 valstī. Vairāk nekā vienā no pieciem 7. PP projektiem īpašajā programmā “Sadarbība” bija iesaistīti trešās valsts dalībnieki (22 %) no 105 dažādām trešām valstīm. Trešās valsts dalībnieki galvenokārt piedalījās pētījumos tādās jomās kā veselība, pārtika, lauksaimniecība un biotehnoloģijas, IKT un vide. ASV un BRIC valstis veido piecu visvairāk pārstāvēto trešo valstu sarakstu. Pētījums, ko veica 2014. gadā 7. PP programmas “Sadarbība” starptautisko dalībnieku vidū parādīja, ka 7. PP starptautiskās sadarbības priekšrocības pārspēj valsts finansēšanas mehānismus, jo dalība PP nodrošina: • labāku piekļuvi starptautiskajai pētnieku kopienai/tīklam; • labāku saikni ar vadošajiem jomas speciālistiem; • labāku iesaistīto pētnieku/organizāciju reputāciju, amatu un statusu; • labāku pieejamā finansējuma/papildu finansējuma izmantošanu; • labākus nosacījumus starptautisku konsorciju izveidei. Lieli infrastruktūras projekti Šveice 2014. gadā noslēdza asociācijas nolīgumu ar ES un Eurotam, kas attiecas uz dažām programmas “Apvārsnis 2020”, Euratom pētniecības programmas un ITER darbību daļām 2014.–2020. gadā. Šis nolīgums nodrošina, ka Šveice piedalās ITER darbībās un ir ITER vajadzībām izveidotā Eiropas kopuzņēmuma (F4E) pilntiesīga dalībniece, kas atbildīga par to, lai ES ieguldījums nonāktu līdz ITER organizācijai. Finanšu programmas, kas atbalsta Eiropas satelītnavigācijas sistēmas (EGNOS un Galileo) un Eiropas zemes novērošanas sistēmu GMES-Copernicus, turpināja sniegt rezultātus 2014. gadā. Aptuveni 65 % visu pašreizējo satelītnavigācijas uztvērēju modeļu ir savietojami ar EGNOS, kas nozīmē, ka šie uztvērēji var izmantot EGNOS ziņu. Eiropā vairāk nekā 170 uz EGNOS balstītu piezemēšanās veidu pašlaik ir pieejami vairāk nekā 110 lidostās 15 valstīs, kas ļauj labāk veikt navigāciju, piezemējoties lidostā samazinātas redzamības apstākļos. Airbus A350 ir pirmā lielā komerciālā lidmašīna, kas nodrošina iespēju nosēsties ar EGNOS. NO 750 uzņēmumiem lielākā daļa slēdza līgumus ar EGNOS iespēju. EGNOS izmanto arī iekšzemes jūras navigācijā 400 km garajā Donavas posmā Ungārijā. Starptautisks gāzes un naftas uzņēmums aprīko visas savas 1500 kravas mašīnas Itālijā un 400 kravas mašīnas ārpus Itālijas ar ierīcēm, kas savietojamas ar EGNOS, lai uzraudzītu ogļūdeņraža pārvadājumus. Aptuveni 90 % augstākā līmeņa kombinēto pļaujmašīnu, ko pārdod vadošais lauksaimniecības tehnikas ražotājs, ir aprīkotas ar uztvērējiem, kas saderīgi ar EGNOS. Saistībā ar Galileo pēc tam, kad tika veikti koriģējoši pasākumi, programma ir atsākusi darbību pēc notikušās kavēšanās. 2014. gada augustā divi Galileo satelīti tika novietoti nepareizā orbītā palaišanas anomālijas dēļ. Tagad tie ir pārvietoti uzlabotā orbītā, un pārbaužu rezultāti ir pozitīvi. Galileo satelītu palaišana atsākās 2015. gadā, ievērojot vispārīgo Galileo zvaigznāja izvietošanas plānu. Saistībā ar Copernicus 2014. gada aprīlī tika palaists Sentinel 1A. Četrus mēnešus vēlāk tas ieguva datus, ko izmantoja, lai noteiktu pārrāvumus, ko izraisīja lielākā zemestrīce Ziemeļkalifornijā pēdējos 25 gados. Tas liecina, ka Eiropas satelītu nozare spēj darboties starptautiskā mērogā. Aizdevumu garantijas Eiropas transporta tīkla projektiem Aizdevumu garantiju instruments Eiropas transporta tīkla projektiem (LGTT) ir Komisijas un EIB kopīgs finanšu instruments, kas izveidots 2008. Gadā, lai paātrinātu un īstenotu TEN-T infrastruktūras projektus. 2014. gada beigās Komisijas kapitāla ieguldījums EUR 250 miljonu apmērā palielināja kopējos kapitāla ieguldījumus vairāk nekā EUR 12 miljardu apmērā sešos PPP īstenotos TEN-T projektos ar ieņēmumu risku Francijā, Vācijā, Portugālē, Spānijā un Apvienotajā Karalistē ostu, ceļu un dzelzceļa jomā. Erasmus un Marija Sklodovska-Kirī Eiropas rīcība mobilitātes jomā veicināja stratēģijas “Eiropa 2020” galveno mērķi nodrošināt to, ka vismaz 40 % cilvēku vecumā no 30 līdz 34 gadiem iegūst trešā līmeņa kvalifikāciju (tagad 36,9 %). Kopš Erasmus darbības sākuma programma ir veicinājusi vairāk nekā 3 miljonu finansējuma saņēmēju mobilitāti.

Pētījumu, ko veica, lai novērtētu mobilitātes ietekmi uz studentu prasmēm un nodarbināmību, pabeidza 2014. gadā un secināja, ka 52 % Erasmus studentu uzlaboja savas “nodarbināmības prasmes”, pateicoties savai ārvalstu pieredzei. Šīs prasmes ļoti pieprasa darba devēji, kuri uzskata, ka ārvalstu pieredze ir svarīga nodarbināmībai. Pētījumā noskaidroja, ka Erasmus studentu iespējas atrast savu pirmo darbu un veicināt karjeras attīstību ir labākas. COSME (Uzņēmumu konkurētspēja un mazie un vidējie uzņēmumi (MVU)) un apakšprogramma Erasmus jaunajiem uzņēmējiem Eiropas darbības uzlaboja uzņēmējdarbības vidi, palīdzot uzņēmumiem samazināt uzņēmuma dibināšanai nepieciešamo laiku un izmaksas no 5,4 darbadienām 2012. gadā līdz 3,5 darbadienām 2014. gadā (samazinājums par 35 %) ar vidējām izmaksām, kas samazinājās no EUR 372 2012. gadā līdz EUR 313 2014. gadā. Programmas “Erasmus jaunajiem uzņēmējiem” (EJU) novērtējums apliecināja, ka 36,5 % EJU potenciālo uzņēmēju nodibināja savu uzņēmumu pēc studentu apmaiņas beigām. Ņemot vērā to, ka 2009.–2011. gadā Eiropā jaunizveidoto uzņēmumu skaits samazinājās par 5 %, bet 2010.–2012. gadā mikrouzņēmumu skaits samazinājās par 3 %, šis ir pozitīvs un pamudinošs rezultāts. Citi būtiski pētījumā izklāstītie aspekti ir saistīti ar salīdzinoši lielo skaitu izdzīvojušo jauno uzņēmumu attiecībā pret vidējo MVU darbības ilgumu Eiropā un spēju pieņemt darbā jaunus darbiniekus: tikai 79 % jauno uzņēmumu Eiropā izdzīvo pēc divu gadu ilgas darbības, bet tikai 57 % no tiem sasniedz savu trešo gadadienu, savukārt 87 % EJU jauno uzņēmēju vēl aizvien nodarbojas ar uzņēmējdarbību. Citas programmas Pierādījumi par mazāku programmu (Fiscalis, Muita un Hercule) izpildi kļuva pieejami 2014. gadā. Šo programmu mērķi nav tieši saistīti ar stratēģijas “Eiropa 2020” mērķiem, taču tie risina īpašas vajadzības, kas attiecas uz dalībvalstu sadarbību nodokļu, muitas un Savienības finansiālo interešu aizsardzības jomā. Programmas “Fiscalis 2013” ārējā novērtējumā secināja, ka programma nodrošināja dalībvalstu nodokļu administrācijām līdzekļus efektīvai informācijas apmaiņai (piemēram, standartizētas nodokļu elektroniskās veidlapas u. c.). Aptuveni 75 % budžeta piešķīra IT sistēmu darbībai un atbalstam, kas atbalsta informācijas apmaiņu starp dalībvalstu nodokļu administrācijām. Viens piemērs ir PVN informācijas apmaiņas sistēma (VIES) tīmeklī, kas ļāva ietaupīt EUR 160 miljonus uzņēmējiem un nodokļu administrācijām. Tika panākti ļoti svarīgi efektivitātes uzlabojumi, jo programma pilnveidoja un vienkāršoja informācijas apmaiņu un uzraudzību ar standartizētiem, digitalizētiem un savstarpēji izmantojamiem līdzekļiem. Attiecībā uz efektivitāti programma “Fiscalis” palīdzēja noteikt aptuveni EUR 3,26 miljardus nodokļos nesamaksāto līdzekļu, tādējādi tieši ietekmējot Savienības cīņu pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Programmas “Muita 2013” novērtējumā secināja, ka programma būtiski veicināja drošības un drošuma pastiprināšanu, ES finanšu interešu aizsardzību un tirdzniecību. Finansētās Eiropas IT sistēmas ļāva sadalīt slogu starp Eiropas Savienību un dalībvalstīm. Turklāt finansētās riska pārvaldības sistēmas veicināja bīstamo preču pastiprinātu kontroli un muitas nodevu efektīvu noteikšanu un iekasēšanu. Muitas savienība ir kļuvusi drošāka, kas tieši un pozitīvi ietekmē ES finanšu interešu aizsardzību. Novērtējumā arī atklāja, ka finansētās tīklošanas darbības bija ļoti svarīgas un palīdzēja nodrošināt konsekventu muitas tiesību aktu piemērošanu, izplatot labāko praksi un veidojot uzticēšanos, kas nepieciešama administrācijām, lai rīkotos nepieciešamības gadījumā. Pēc novērtējumiem tika izdoti vairāki ieteikumi, lielākā daļa no tiem saistīti ar darbību (piemēram, IT sistēmu un lietojumprogrammu uzlabošana). Tiek gatavots rīcības plāns, kurā noteiks, kā šos ar darbību saistītos ieteikumus īstenos pašreizējā plānošanas periodā. Programmas “Hercule” novērtējumā secināja, ka programmas mērķi un paredzētā ietekme, proti, Savienības finanšu interešu aizsardzība, ir sasniegta, un ir sasniegti arī rezultāti, kas saistīti ar i) atbalstu tiesībaizsardzības iestādēm un muitas dienestiem; ii) pastiprinātu sadarbību un iii) piekļuvi datiem un analīzei. Tomēr novērtējums arī parādīja, ka ir iespējams uzlabot efektivitāti, ja dalībvalstis dalās labākajā praksē saistībā ar aprīkojuma iegādi un iepirkšanu. Darbības aspekti saistībā ar izpildi Komisija 2014. gadā sāka intensīvāk izmantot izpildaģentūras, ņemot vērā tās pozitīvo pieredzi, īstenojot iepriekšējās DFS pētniecības un inovācijas programmu daļas. 2014. gada kopsavilkuma ziņojumā ir noteiktas vairākas problēmas saistībā ar pārvaldības uzraudzību un/vai pārskatatbildību, kas attiecas uz programmu pārvaldības nodošanu izpildaģentūrām un kopuzņēmumiem un piedāvātajiem atbilstošajiem korektīvajiem pasākumiem. Kopumā 2014. gadā Pētniecības grupas ģenerāldirektorāti ieviesa trīs svarīgas izmaiņas, lai uzlabotu īstenošanas efektivitāti un lietderību. Kopēja atbalsta centra (KAC) izveide. Īstenojot 7. PP ar dažādu ģenerāldirektorātu un citu iestāžu starpniecību, dažos gadījumos prakse bija atšķirīga dažādās programmas daļās. Uz to norādīja Revīzijas palāta un aicināja izturēties konsekventi un vienādi pret visiem finansējuma saņēmējiem un saskaņoti īstenot PP. Komisija ir ņēmusi vērā šos ieteikumus: KAC uzdevums ir koordinēt, uzraudzīt un nodrošināt saskaņotību starp dažādām īstenošanas iestādēm, tādējādi nodrošinot vienādu attieksmi pret visiem finansējuma saņēmējiem. Kopēja revīzijas dienesta (KRD) izveide. Programmā “Apvārsnis 2020” KRD veiks visas revīzijas, tostarp izpildaģentūrās un kopuzņēmumos. Tas ir liels solis uz priekšu, lai nodrošinātu saskaņotu pieeju un samazinātu administratīvo slogu finansējuma saņēmējiem. 2014. gadā tika izveidots jauns portāls dalībniekiem tiešsaistē, pārgrupējot visu atbilstošo informāciju par ES programmām pētniecībai, inovācijai un konkurētspējai. Portāls ir programmas “Apvārsnis 2020” vienas pieturas aģentūra, kurā pieteikumu iesniedzēji un finansējuma saņēmēji var iegūt informāciju par visām atbalsta shēmām un visiem uzaicinājumiem šajā jomā. Lai padarītu šo sistēmu pēc iespējas ērtāku lietotājiem, Komisija pastāvīgi lūdz padomu lietotājiem. B) EKONOMISKĀ, SOCIĀLĀ UN TERITORIĀLĀ KOHĒZIJA (1.b izdevumu kategorija)

Finanšu shēmas 1.b izdevumu kategorija attiecas uz Eiropas Reģionālās attīstības fondu (ERAF), Kohēzijas fondu (KF), Eiropas Sociālo fondu (ESF), tostarp Jaunatnes nodarbinātības iniciatīvai (JNI) īpašo papildu piešķīrumu, un Eiropas atbalsta fondu vistrūcīgākajām personām (FEAD). Visas šīs programmas īsteno saskaņā ar dalīto pārvaldību. ERAF, KF un ESF veido ES kohēzijas politiku. Tās galvenais mērķis ir stiprināt reģionu un dalībvalstu ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju, koncentrējot līdzekļus uz mazāk attīstītajiem reģioniem un dalībvalstīm. Kohēzijas politika ir arī svarīgākais ES ieguldījumu instruments, lai sasniegtu stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus, atbalstot izaugsmi un darbavietu radīšanu ES līmenī un strukturālās reformas valstu līmenī. Kohēzijas finansējums veido vairāk nekā 50 % ieguldījumu budžeta vairākās dalībvalstīs (HU, SK, LT), kas liecina par tā nozīmi, atbalstot stratēģiskus ieguldījumus. Citās dalībvalstīs ieguldījums ir pieticīgāks, jo īpaši attīstītākajos (“Konkurētspējas”) reģionos un dalībvalstīs. Eiropas atbalsta fonds vistrūcīgākajām personām (FEAD) ir jauns fonds, kura pamatā ir pārtrauktā atbalsta programma vistrūcīgāko personu atbalstam, ar finansējumu, kas īpaši paredzēts nabadzības samazināšanai un pārtikas un pamata materiālās palīdzības sniegšanai, kā arī vistrūcīgāko personu sociālajai iekļaušanai. Attiecībā uz saistību apropriācijām iepriekš minētajām programmām 1.b izdevumu kategorijā 2014. gadā piešķīra EUR 47,5 miljardus, kas ir 35,9 % no kopējiem 2014. gada budžeta izdevumiem 1.–4. kategorijā. Programma 2014. gada budžeta saistību apropriācijas (miljoni EUR) Reģionu konverģence (mazāk attīstītie reģioni) 23 243,6 Pārejas reģioni 4695,8 Konkurētspēja (vairāk attīstītie reģioni) 7400,5 Kohēzijas fonds (KF) 7936,2 Eiropas teritoriālā sadarbība 505,7 Tālākie un mazapdzīvotie reģioni 209,1 Eiropas atbalsta fonds vistrūcīgākajām personām 514,3 Jauniešu nodarbinātības iniciatīva (īpašs papildu piešķīrums) 1804,1 Citas 1187,1 KOPĀ PROGRAMMAS 47 496,4 Kopā 2014.–2020. gadā kohēzijas politikā ieguldījumiem ir pieejami EUR 351,8 miljardi. Tas, ka tiesību aktus 2014.–2020. gadam pieņēma tikai 2013. gada decembrī, aizkavēja partnerattiecību nolīgumu (PN), kuros noteiktas dalībvalstu ieguldījumu prioritātes, un darbības programmu (DP), ar kurām šīs prioritātes pārvērš ieguldījumos, apstiprināšanas procesu. Tāpēc īstenošana nesākās, kā plānots, 2014. gada sākumā, taču Komisija paātrināja turpmāko darbu, lai apstiprinātu visus PN līdz 2014. gada beigām. Apspriešanās ar dalībvalstīm par DP turpinājās 2015. gadā. To pabeidza attiecībā uz FEAD, un Komisija apstiprināja visas DP līdz 2015. gada martam. Kohēzijas politikā (ERAF, KF, ESF) 241 DP no 311 (77 %) apstiprināja līdz 2015. gada aprīlim. 20 dalībvalstīm bija tiesības pieteikties Jaunatnes nodarbinātības iniciatīvai (JNI), un 34 DP ir JNI komponente. 3 no šīm DP jau ir apstiprinātas. Tika apstiprinātas arī 24 Eiropas teritoriālās sadarbības programmas, ko atbalsta ERAF. 20 dalībvalstīm ir apstiprinātas visas DP, savukārt Spānijai, Itālijai un Čehijai vēl ir jāapstiprina vairākas programmas. Tas nozīmē, ka jaunā plānošanas perioda pirmajos gados būs pieejami ierobežoti šo programmu rezultāti. 2014.–2020. gadā kohēzijas politikas programmās resursi būs koncentrēti uz ierobežotu skaitu politikas virzienu, kas veicina stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanu, tādējādi palielinot ES ieguldījumu ietekmi. Spriežot par DP, Komisijas mērķis bija sasaistīt DP ieguldījumu prioritātes ar problēmām, ko Eiropas pusgada procesā noteica konkrētai valstij adresētajos ieteikumos. Piemēram, Bulgārijā kohēzijas politikas ieguldījumi būs vērsti uz to, lai uzlabotu uzņēmējdarbības vidi, jo īpaši, MVU piekļuvi finansējumam, kas ir šai valstij adresētajos ieteikumos noteikta strukturāla problēma. Saskaņā ar 2015. gada marta vidū pieejamo informāciju no visām līdz šim apstiprinātajām ERAF un CF DP EUR 86,1 miljards ir ieguldīts gudrā izaugsmē (EUR 40,2 miljardi pētniecībā un inovācijā, EUR 13,5 miljardi digitālajā darba kārtībā, EUR 32,4 miljardi MVU), un EUR 88,2 miljardi ilgtspējīgā izaugsmē (EUR 37,6 miljardi ekonomikā ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni; EUR 33,5 miljardi transporta un enerģētikas infrastruktūrā un EUR 17,1 miljards vides saglabāšanā un aizsardzībā). Attiecībā uz ESF ar saviem četriem tematiskajiem mērķiem tas veicina stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus sasniegšanu nodarbinātības, izglītības un nabadzības apkarošanas jomā. Ieguldījumi gudrā un integrējošā izaugsmē EUR 73,7 miljardu apmērā ir ieplānoti 150 ESF un JNI DP, kas apstiprinātas līdz aprīļa beigām (no 187 DP), darbībām, kas veicina ilgtspējīgu un kvalitatīvu nodarbinātību, sociālo iekļaušanu, izglītību, palielina iestāžu veiktspēju un valsts pārvaldes efektivitāti. 2007.–2013. gada DFS programmu sasniegtie rezultāti un ietekme 2007.–2013. gada kohēzijas politikas programmas turpinās darboties līdz 2015. gada beigām, kas nozīmē, ka vēl būs ievērojams progress galamērķu sasniegšanā. Paziņoto kohēzijas politikas sasniegumu līdz 2013. gadam pamatā galvenokārt ir jaunākā pieejamā informācija par uzraudzību, kas iegūta no gada īstenošanas ziņojumiem, ko iesniedza dalībvalstis 2014. gada vidū. Tie būtu jāvērtē, ņemot vērā šī ziņojuma 1.1. sadaļā izklāstīto stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanas vispārīgo progresu. Attiecībā uz ERAF un KF turpmākajās diagrammās sniegtās informācijas pamatā ir galvenie rādītāji, kurus var apkopot ES līmenī. Attiecībā uz ESF šī informācija galvenokārt ir dati par finansējuma saņēmējiem un konstatējumiem, kas izklāstīti ekspertu novērtējuma tīkla sintēzes ziņojumā (ENT ziņojumā) , kurā apkopoti dalībvalstu savāktie pierādījumi. Jāatzīmē, ka tādu rādītāju izmantošana, par kuriem var savākt informāciju ES līmenī, nebija obligāta 2007.–2013. gadā, tāpēc ziņojums nav visaptverošs, izņemot obligāto ziņošanu par dalībniekiem ESF . Galvenie rādītāji ataino tikai dažus politikas galarezultātus, nevis konkrētus programmas rezultātus. Tie parāda, kādā apmērā ir veiktas darbības Kohēzijas politikā, kas (kaut arī mēreni) veicina stratēģijas “Eiropa 2020” prioritāšu īstenošanu. Gudra izaugsme (ERAF un ESF) Pamatojoties uz dalībvalstu paziņoto informāciju, kohēzijas politikas ieguldījumi gudrā izaugsmē ir veicinājuši augsti kvalificētu personu un jaunatnes nodarbinātību, uzņēmējdarbību un digitālās savienojamības uzlabojumus ES. Piemēram, no 2007. līdz 2013. gadam ERAF un KF veicināja liela skaita darbavietu izveidi (1. attēls) un 26 7000 uzņēmumu sadarbību ar pētniecības institūtiem (2. attēls). Attiecībā uz izveidotajām darbavietām rezultāts bija 59 % no 2007. gadā noteiktā mērķa, kas liecina par finansiālās un ekonomiskās lejupslīdes ierobežojošo ietekmi. Ņemot vērā kontekstu, laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam izveidotās darbavietas veidoja 4,7 % no nodarbinātības apmēra pieauguma, kas bija nepieciešams, ka sasniegtu stratēģijā “Eiropa 2020” noteikto mērķi, kas ir dalība 75 % apmērā. Tie uzņēmumi, kas saņēma atbalstu sadarbībai ar pētniecības institūtiem, veidoja 87 % no sākotnēji noteiktā mērķa, kas nozīmē, ka līdz 2015. gadam šis mērķis tiks sasniegts pilnā apmērā. Tomēr vēl aizvien tā ir ļoti maza daļa ES uzņēmumu. 1. attēls. Izveidotās darbavietas Avots: ERAF-KF gada īstenošanas ziņojumi 2. attēls. To uzņēmumu skaits, kuri sadarbojas ar atbalstītajām pētniecības iestādēm Avots: ERAF gada īstenošanas ziņojumi

Izmantojot ERAF finansējumu, ir īstenoti aptuveni 74 100 pētniecības, tehnoloģiskās attīstības un inovācijas projektu, lielākoties vairāk attīstītajos reģionos (“konkurētspējas reģioni”). Tādējādi tika izveidotas gandrīz 34 800 pilna laika pētnieku darbavietas, kas vienlīdzīgi sadalītas starp mazāk attīstītajiem reģioniem (“konverģences reģioni”) un konkurētspējas reģioniem. Piekļuve augstas veiktspējas telekomunikāciju tīkliem ir konkurētspējas un ekonomiskās izaugsmes svarīgs faktors. ERAF ieguldīja platjoslas pārklājuma paplašināšanā, jo īpaši mazāk attīstītos reģionos. Tagad gandrīz visos ES reģionos platjoslas pieejamība ir gandrīz 100%, samazinot mazāk attīstīto reģionu neizdevīgo stāvokli, veicot uzņēmējdarbību, izmantojot digitālos tīklus. Tomēr pārklājums ir lielāks, nekā to izmanto mājsaimniecības, kaut arī to skaits pēdējos gados ir būtiski pieaudzis (no 56 % 2009. gadā līdz 76 % 2013. gadā). Kohēzijas politika palīdzēja aptuveni pieciem miljoniem papildu mājsaimniecību piekļūt platjoslas pārklājumam līdz 2013. gada beigām. Grieķijai, Francijai, Portugālei un Polijai bija ar īstenošu saistīti sarežģījumi, kurus Komisija risina 2014.–2020. gada programmās. Atbalsts uzņēmējiem bija galvenais līdzeklis jaunu darbavietu izveidei visās intervencēs, kas līdz šim ir finansētas no ERAF. Kopā ES līdz 2013. gada beigām tika īstenoti vairāk nekā 209 000 ERAF projektu, lai atbalstītu ieguldījumus MVU (82 % no mērķa). Tas tieši veicināja vismaz 274 000 darbavietu izveidošanu MVU (daudzās programmās nav ziņots par šo rādītāju). Turklāt ES tika atbalstīti aptuveni 98 000 jaunu uzņēmumu to darbības sākuma posmā (105 % no sākotnēji noteiktā mērķa). ERAF palīdzība tika sniegta dotāciju un ārpusdotāciju finanšu palīdzības veidā, kā arī kā ERAF finansētu uzņēmējdarbības atbalsta centru padomi un norādes. Jau ir pieejama agrīnā atgriezeniskā saite par atbalsta uzņēmumiem analīzi, ko veica pašreizējā ex-post novērtējumā par ERAF un KF: līdz šim sīki analizētie 394 politikas instrumenti piešķīra finansējumu gandrīz 240 000 uzņēmumu, no kuriem 54 % bija mikrouzņēmumi (ar mazāk nekā 10 darbiniekiem), 30 % bija mazie uzņēmumi (ar 10-49 darbiniekiem) un 16 % bija vidējie uzņēmumi (ar 50-249 darbiniekiem). No 115 000 uzņēmumu, kuriem varēja noteikt darbības jomu, 43 % darbojās ražošanā, bet 17 % vairumtirdzniecībā un mazumtirdzniecībā. 9 % darbojās IKT jomā, 6 % tūrisma jomā, 7 % būvniecības nozarē, bet 25 % citās nozarēs. Pašreizējā ERAF ex-post novērtējumā pēta arī atbalstu lielajiem uzņēmumiem, un ir secināts, ka septiņās valstīs ar lielāko atbalstu lielajiem uzņēmumiem absolūtos skaitļos 13 % (EUR 4,6 miljardi) atbalsta uzņēmumiem tiek piešķirts lielajiem uzņēmumiem. Atbalsts trīs valstīs — PL, PT un DE — veido pusi izdevumu. Ņemot vērā atbalsta lieliem uzņēmumiem attiecību pret kopējo ERAF atbalstu, atbalsts lieliem uzņēmumiem ir intensīvākais Austrijā, Portugālē un Čehijā. Septiņās pētījumā ietvertajās valstīs tika atbalstīti 2800 lieli uzņēmumi. Vidējais atbalsta apmērs uz vienu uzņēmumu bija EUR 1,6 miljoni. Ekstrapolējot šos skaitļus, var aplēst, ka kopumā ES ERAF atbalstu saņēma aptuveni 4000 lielo uzņēmumu (salīdzinājumā ar 230 000 MVU projektu). 79 % ERAF atbalsta tika piešķirts ražošanas nozarei. Attiecībā uz ESF ENT ziņojumā par sasniegumiem 2007.–2013. gadā ir sniegta informācija, ka liela daļa ESF finansētu intervenču bija vērstas uz jaunatni. No kopējā dalībnieku skaita vairāk nekā 20,9 miljoni (31 %) bija jaunieši. Piekļuves nodarbinātībai jomā aptuveni 5,6 miljoni (29 %) dalībnieku bija jaunieši, bet ES, FR un UK veidoja lielāko daļu šo rezultātu. Cilvēkkapitāla stiprināšanas jomā vairāk nekā 10,3 miljoni (40 %) dalībnieku bija 15–24 gadus veci jaunieši. Tas liecina, ka liela daļa šo jauniešu vēl aizvien mācās skolā vai universitātē. Ilgtspējīga izaugsme (ERAF un KF) Ņemot vērā pēdējos dalībvalstu iesniegtos datus, kohēzijas politikas ieguldījumu ilgtspējīgā attīstībā progress ir nevienlīdzīgs sadalījumā par intervenču nozarēm. Iemesli un Komisijas veiktie korektīvie pasākumi ir paskaidroti turpmāk. Lai nodrošinātu to, ka attīstība un ekonomiskā izaugsme ir ilgtspējīgas, kohēzijas politika ir veikusi ieguldījumus pasākumos aizsardzībai pret plūdiem un mežu ugunsgrēkiem. Līdz 2013. gada beigām vairāk nekā septiņi miljoni cilvēku guva labumu no pasākumiem aizsardzībai pret plūdiem un vairāk nekā 28 miljoni cilvēku guva labumu no projektiem aizsardzībai pret mežu ugunsgrēkiem. Pēdējais jau pārsniedz 2015. gada mērķi (24 miljoni cilvēku), kas liecina par labu ieguldījumu progresu šajā nozarē. Ieguldot attiecīgajā stratēģijas “Eiropa 2020” mērķī, līdz 2013. gada beigām tika radīta aptuveni 2700 MW atjaunojamās enerģijas ražošanas papildjauda, kas ir 0,72 % lēstās minimālās jaudas, kas nepieciešama faktiskajai elektroenerģijas ražošanai visā ES (3. attēls). 3. attēls. Atjaunojamās enerģijas ražošanas papildjauda (MW) Avots: ERAF-KF gada īstenošanas ziņojumi Turklāt ir īstenoti daudzi projekti, lai palielinātu daudzdzīvokļu māju un sabiedrisko ēku energoefektivitāti, jo īpaši ES-12 valstīs, kur šo abu veidu ēkas patērē ļoti daudz enerģijas. Šo ieguldījumu efektivitāti un lietderību vērtē pašreizējā ex-post novērtējumā. Pateicoties ES līdzfinansētajiem ieguldījumiem līdz 2013. gada beigām vairāk nekā 4,2 miljoni papildu cilvēku guva labumu no uzlabotas ūdens apgādes un vairāk nekā 5,5 miljonus cilvēku apkalpoja uzlabotas notekūdeņu attīrīšanas iekārtas. Tomēr šie sasniegumi veido tikai 25 % no vispārīgajiem mērķiem 2015. gadam, liecinot par nopietnu risku, ka mērķi netiks sasniegti. Projektu īstenošana būtiski kavējas BG, SI un ES, ko izraisa ilgas publisko iepirkumu procedūras, būvniecības nozares lejupslīde un sekojošie būvuzņēmēju bankrota gadījumi, ilgas valsts teritoriālās plānošanas procedūras un vairākos gadījumos finansējuma saņēmēju — galvenokārt pašvaldību — zema tehniskā un finansiālā veiktspēja. Jaunajā kohēzijas politikas tiesiskajā regulējumā iekļautie ex-ante nosacījumi palīdzēs novērst šos šķēršļus 2014.–2020. gada programmās un, iespējams, pozitīvi ietekmēs projektu īstenošanu DP 2007.–2013. gada perioda pēdējos gados. Šo nosacījumu mērķis ir risināt problēmas, kuras, kā liecina iepriekšējā pieredze, ir īpaši nozīmīgas programmu īstenošanā, piemēram, konkrētu ES tiesību aktu transponēšana, stratēģisku ES projektu finansēšana vai administratīvā un institucionālā veiktspēja. Transporta nozarē ir uzbūvēti vairāk nekā 3700 km jaunu ceļu, no kuriem 1800 km ir TEN-T tīkla daļa. Turklāt ir atjaunināti vairāk nekā 3000 km dzelzceļa līniju, izmantojot ES finansējumu (72 % no kopējā mērķa). PL, CZ, PT un BG ir devušas vislielāko ieguldījumu panāktajā progresā. Tas pats attiecas arī uz Ungāriju neatkarīgi no nesenajām bažām par projektu atlases kritēriju pareizību. Tomēr dažus projektus ietekmē publisko iepirkumu un plānošanas procedūru kavēšanās. Jo īpaši tas attiecas uz dzelzceļa projektiem kohēzijas valstīs, kur līdz 2013. gada beigām paziņotie sasniegumi veido tikai aptuveni 20 % no vispārīgajiem mērķiem. Šos sarežģījumus risinās 2014.–2016. gada periodā, izmantojot rīcības plānus, kas izstrādāti ciešā sadarbībā starp Komisiju un valsts iestādēm. ERAF un Kohēzijas fonda ex-post novērtējumā uzdeva jautājumu par to, vai gada novērtēšanas ziņojumos tika sniegta pietiekama informācija par lielajiem projektiem (daudzi no tiem transporta un vides jomā). Kopumā šāda informācija netika sniegta vai bija sliktas kvalitātes. Pamatojoties uz vadošo iestāžu aptauju, pētījuma autori noteica pavisam 50 apstiprinātos lielos projektus, kur līdz 2014. gada oktobrim vēl nebija sākti fiziski darbi. Tie ir aptuveni 7 % no apstiprinātajiem lielajiem projektiem. Vairāk nekā puse no tiem atrodas ES-15. ERAF veicināja arī ilgtspējīgāku sabiedrisko transportu, par ko liecina nākamie piemēri.

Pieci lielākie sabiedriskā transporta uzņēmumi ir apvienojuši spēkus starptautiskā iniciatīvā “Biļete līdz Kioto”. Kopā tie apmainās ar praktiskiem risinājumiem, izgudro tos un eksperimentē ar tiem, lai samazinātu sabiedriskā transporta CO2 izmešus. Piecu lielāko sabiedriskā transporta operatoru koordinēšana ir vēl nebijis precedents, un tā ir ES mēroga sadarbības iniciatīvu pievienotās vērtības labs piemērs. Tā ir samazinājusi plānošanas izmaksas, palielinot iespējamo piegādātāju skaitu, organizējot iespējamus kopējus piedāvājumus un nosakot optimālus īstenošanas apstākļus, izstrādājot kopēju pieeju, ko var piemērot citās nozarēs. Kopējais ieguldījums projektam bija EUR 12 miljoni, no kuriem pusi (EUR 6 miljonus) piešķīra ERAF. Integrējoša izaugsme (ERAF un ESF) ERAF un ESF mijiedarbojas, lai nodrošinātu, ka pastāvošās problēmas tiek risinātas integrēti, ieguldot stabilā infrastruktūrā un elastīgos pasākumos, ietverot tādas darbības kā izglītība un apmācība. ENT ziņojumā minētie ESF rezultāti 2007.–2012. gadā liecina par plašu finansēto programmu izpēti, kurā līdz 2012. gada decembrim piedalījās 68 miljoni atsevišķu dalībnieku. Pateicoties šiem pasākumiem, vairāk nekā 5,7 miljoni dalībnieku atrada darbu, no kuriem 79 % tika izveidoti ES, FR, PL un UK. Gandrīz 8,6 miljoni cilvēku ieguva kvalifikāciju CZ, DE, ES, FR, IT, NL, PL SK un UK, veidojot 78 % visu kvalifikācijas iegūšanas rezultātu, no kuriem vairāk nekā 3,4 miljoni bija nodarbināti cilvēki, kas pilnveidoja prasmes. Aptuveni 550 000 dalībnieku izveidoja paši savu darbavietu (pašnodarbinātība) vai nodibināja jaunu uzņēmumu, no tiem lielākā daļa bija DE, ES, FI, FR, GR un IT. Dalībvalstu iesniegto īstenošanas ziņojumu analīze liecina, ka ESF darbība paplašina pašreizējās intervences, atbalstot grupas (piemēram, veci cilvēki (50+), etniskās minoritātes, ieslodzītie, romi) vai politikas jomas, kas citādi nesaņemtu atbalstu (tvēruma dēļ). Tā, piemēram, ir UK, kur valsts iestādes uzskata, ka ESF finansējums paplašina piešķīruma tvērumu, iekļaujot grupas, kas nav tiesīgas saņemt parasto atbalstu, kā arī, paplašinot pasākumu klāstu un sniedzot intensīvāku atbalstu cilvēkiem ar lielākajām grūtībām integrēties darba tirgū (piemēram, cilvēkiem no diskriminētām minoritātēm, cilvēkiem ar garīgās veselības traucējumiem, fiziskiem traucējumiem vai bijušiem likumpārkāpējiem). Piekļuves nodarbinātībai jomā ESF intervenču ietekmi mēra, ņemot vērā cilvēku skaitu, kuri ir kļuvuši nodarbināti vai pašnodarbināti vai pavirzījušies tuvāk darba atrašanai. Dalībvalstu veiktie novērtējumi liecina par būtiskām neto atšķirībām nodarbinātības un bezdarba jomā, kas saistītas ar ESF darbību. Piemēram, cilvēkiem ESF atbalstītajās intervencēs ir lielākas iespējas atrast darbu nekā kontroles grupām. Vairākos novērtējumos ir norādīti arī “elastīgie” rezultāti, kas saistīti ar piekļuvi nodarbinātības intervencēm, tostarp neatkarīgāka un efektīvāka darba meklēšana, lielāka pašpārliecinātība, lielāka motivācija strādāt un lielāka sociālā integrācija kopumā. Sociālās iekļaušanas jomā ESF darbības bija vērstas uz tādu grupu dalībniekiem, kuri darba tirgū bija jo īpaši neaizsargāti: migranti (7 %), etniskās minoritātes (12%), invalīdi (14 %), cilvēki ar pamatskolas vai zemākā līmeņa vidusskolas izglītību (45 %). Ņemot vērā mērķa grupu atšķirības, efektīvākās ESF intervences ir tās, kas izstrādātas konkrēti šo grupu vajadzībām. Cilvēkkapitāla stiprināšanas jomā ESF palīdzēja palielināt dalību apmācībā un izglītībā, jo īpaši jaunu cilvēku, migrantu un mazkvalificētu cilvēku dalību (46 % dalībnieku bija tikai zemākā līmeņa vidusskolas izglītība). Dažās valstīs ESF izmantoja, lai paaugstinātu nodarbināto prasmes vai ieviestu mehānismus pašreizējo prasmju noteikšanai (DK, ES). Administratīvās veiktspējas palielināšanas gadījumā ir ziņots par vairāk nekā 913 000 dalībniekiem, no kuriem lielākā daļa, gandrīz 891 000 (98 %), bija valsts pārvaldes, valsts dienestu un sociālo partneru darbinieki. Galvenais rezultāts šajā politikas jomā ir kvalifikāciju ieguvušo cilvēku skaits — galvenokārt valsts dienestu darbinieki. Pamatojoties uz tikai piecu dalībvalstu (CY, GR, HU, MT un RO)sniegtajiem rādītājiem, vairāk nekā 157 000 cilvēku ieguva kvalifikāciju. Attiecībā uz ERAF pašlaik pieejamā apkopotā uzraudzības informācija liecina par labu ieguldījumu progresu izglītības un bērnu aprūpes infrastruktūrā, atbalstītās infrastruktūras veiktspējai sasniedzot gandrīz 6,2 miljonus cilvēku, kas jau pārsniedz 2015. gada mērķi – 5,2 miljonus. Darbības aspekti saistībā ar izpildi Komisija veic vairākus pasākumus, lai nodrošinātu stingrāku īstenošanas regulējumu, kas veicinātu programmas mērķu sasniegšanu. Paredzams, ka šie pasākumi arī atrisinās problēmas, ko Revīzijas palāta atklāja 2014. gadā piecos īpašajos ziņojumos par ieguldījumiem, kas atbalstīti ERAF un KF programmās 2000.–2006. gada un 2007.–2013. gada plānošanas periodā. Šajos ziņojumos Revīzijas palāta ieteica nodrošināt, ka plānošanas iestādes vairāk pievēršas projektu efektivitātei, lietderīgumam un saimnieciskumam, nosakot ieguldījumu prioritātes, un ka projektu īstenošanas uzraudzība notiek saskaņā ar ilgtspējīgiem un pārredzamiem izpildes rādītājiem. Viena no darbībām ir Komisijas iniciatīva atbilstoši tās kompetencei saskaņā ar dalīto pārvaldību, ar ko risina jautājumu par nepietiekamu administratīvo veiktspēju dalībvalstīs. Tas tiek darīt tehniskās sanāksmēs, sniedzot konkrētus padomus, un dialogā ar valsts iestādēm. Turklāt Komisija 2014. gadā kopā ar 2015. gadā īstenojamu apmācību programmu iesniedza jaunu publisko iepirkumu rokasgrāmatu, kurā sīki izklāstītas norādes finansējuma saņēmējiem. Paredzams, ka šī jaunā rokasgrāmata kopumā uzlabos publisko iepirkumu praksi, kas ir viens no galvenajiem rīkiem, lai nodrošinātu fondu līdzfinansēto intervenču izmaksu lietderīgumu. Komisija ir izstrādājusi divpusējas palīdzības instrumentu, kura mērķis ir veicināt fondu īstenošanu uz vietas, apmainoties ar prakses piemēriem un padomiem, bet izmēģinājuma ekspertu apmaiņa notiks 2015. gadā. Sagaidāms, ka šīs darbības izraisīs būtiskas atšķirības 2014.–2020. gada programmu īstenošanā. Jaunajā 2014.–2020. gada tiesiskajā regulējumā ir jauni elementi, piemēram: lielāka uzmanība ir pievērsta uz rezultātu vērstai darbībai, sasaistot finansētās darbības un konkrētai valstij adresētos ieteikumus Eiropas semestrī; ex-ante nosacījumi, lai nodrošinātu stabilu īstenošanu jau no paša sākuma; gada ziņojumi par rezultātiem un rezultātu rādītājiem prioritāro virzienu līmenī, kā arī stingri nosacījumi attiecībā uz dalībvalstu veiktajiem ietekmes novērtējumiem. Komisijas Iekšējās revīzijas dienests ir veicis lietderības revīziju un izvērtējis atšķirības starp Komisijas sākotnējiem priekšlikumiem attiecībā uz ESI fondiem un likumdošanas procesa galarezultātu, kā arī ar programmu mērķu sasniegšanu saistītajiem riskiem. Šīs revīzijas secinājumi būs pieejami nākamajos mēnešos Komisijas gada ziņojumā par iekšējām revīzijām. 2.2. Ilgtspējīga izaugsme: dabas resursi (2. izdevumu kategorija) 2. izdevumu kategorija ietver divus kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) pīlārus, proti, I pīlāru, kas sastāv no izdevumiem, kuri ir saistīti ar tirgu, un tiešajiem maksājumiem, ko finansē Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds (ELGF), un II pīlāru, kas sastāv no atbalsta lauku attīstībai, ko finansē no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA). KLP īsteno saskaņā ar dalīto pārvaldību. Šī kategorija ietver arī Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu (EJZF) (apvienota dalītā un tiešā pārvaldība) un līdzekļus kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) starptautiskajiem aspektiem, kā arī darbības klimata un vides jomā saskaņā ar Vides un klimata pasākumu programmu (LIFE), ko īsteno saskaņā ar tiešo pārvaldību. Darbības šajā izdevumu kategorijā galvenokārt veicina stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu ilgtspējīgas izaugsmes jomā un nedaudz gudras un integrējošas izaugsmes jomā, ņemot vērā ieguldījumus darbavietu izveidē un inovācijā. Pārtikas nodrošinājums un ES lauksaimniecības un lauku apvidu gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes veicināšana ir kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) galvenie mērķi 2014.–2020. gada DFS. ELGF pasākumi ir vērsti uz primāro ražotāju pārtikas apritē turpmāku situācijas uzlabošanu, lai padarītu ES preču cenas tuvākas pasaules cenām un atbalstītu saimniecību ienākumus no tiešajiem maksājumiem, kas tagad lielā mērā ir nošķirti no ražošanas. KLP otrajā pīlārā ELFLA vēl aizvien ir vērsts uz ekonomisko, sociālo un vides labklājību lauku teritorijās, kā arī uz lauku vides ilgtspējību. Jaunajā vienotajā stratēģiskajā satvarā, kas attiecas arī uz ERAF, ESF, KF un EJZF, ELFLA veicinās stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu. Veicināt vides ziņā ilgtspējīgu, resursu ziņā lietderīgu, inovatīvu, konkurētspējīgu un zināšanās balstītu zivsaimniecību un akvakultūru, veicināt KZP īstenošanu, palielināt nodarbinātību un teritoriālo kohēziju, veicināt tirdzniecību un apstrādi, kā arī veicināt integrētās jūrniecības politikas (IJP) īstenošanu ir EJZF galvenās prioritātes jaunajā finanšu shēmā. Jaunā LIFE programma ir īpašs finansēšanas instruments, kas paredzēts darbībām vides un klimata jomā, kam būtu jādarbojas papildus galvenajai pieejai, ko apstiprināja 2014.–2020. gada DFS, paredzot, ka darbības vides un klimata jomā ir visu galveno instrumentu un intervenču neatņemama daļa. Attiecībā uz saistību apropriācijām 2. izdevumu kategorijā 2014. gadā piešķīra EUR 59 miljardus, kas ir 44,6 % no kopējiem 2014. gada budžeta izdevumiem 1.–4. kategorijā.

Programma 2014. gada budžeta saistību apropriācijas (miljoni EUR) Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds (ELGF) – ar tirgu saistītie izdevumi un tiešie maksājumi 43 778,1 Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) 13 990,3 Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonds (EJZF) 861 Vides un klimata pasākumi (LIFE) 403,4 KOPĀ 59 032,7 2014. gads bija pārejas gads, kad pēc 2013. gada KLP reformas sāka īstenot pārskatīto tirgus pasākumu sistēmu, savukārt 2015. gadā sāka veikt reformētos tiešos maksājumus. Komisijas pūliņi bija vērsti uz to, lai pārbaudītu un apstiprinātu 2014.–2020. gada lauku attīstības programmas (LAP) un nodrošinātu jaunās tiešo maksājumu shēmas īstenošanu. Līdz 2015. gada maija beigām ir paredzēts, ka Komisija apstiprinās pavisam 51 LAP no 118 programmām, savukārt pārējās programmas apstiprinās vēlāk 2015. gadā. Vērā ņemami pūliņi tika veltīti arī EJZP darbības programmu apstiprināšanas paātrināšanai, lai kompensētu vēlo EJZP regulas pieņemšanu 2014. gada maijā. Līdz 2015. gada aprīlim Komisija bija apstiprinājusi piecas no 27 programmām. Vēlā LIFE regulas un pēc tam daudzgadu darba programmas 2014.–2017. gadam pieņemšana nedaudz aizkavēja jaunās LIFE programmas sākumu. Tomēr pirmais aicinājums iesniegt piedāvājumus tika veiksmīgi izsludināts 2014. gadā. 2007.–2013. gada DFS programmu sasniegtie rezultāti un ietekme Turpmāk izklāstīto sasniegumu pamatā galvenokārt ir jaunākā pieejamā uzraudzības informācija par programmu īstenošanu. Lauksaimniecības nozari 2014. gadā ietekmēja lauksaimniecības un energoresursu cenu kritums, kā arī aizliegums attiecībā uz ES pārtikas produktiem, ko Krievija noteica 2014. gada augustā. Neatkarīgi no šiem grūtajiem ekonomiskajiem apstākļiem KLP nodrošināja, ka lauksaimniecības ienākumi ES samazinājās tikai ierobežotā apmērā. To veicināja tiešie maksājumi, kā arī KLP pasākumi, kurus īstenoja, lai stabilizētu tirgus, uzreiz pēc tam, kad Krievija noteica aizliegumu. ES27 lauksaimniecības ienākumi samazinājās par 8 % no 2003. līdz 2013. gadam un ir zem ES vidējā līmeņa. Tomēr, kaut arī lauksaimniecības ienākumi ir samazinājušies ES15, tie ir palielinājušies par 43 % ES12 tajā pašā laikposmā (kaut arī bāze bija daudz zemāka). Tiek lēsts, ka bez tieša KLP atbalsta ES27 lauksaimniecības ienākumi būtu par 22 % zemāki, tomēr būtu lielas atšķirības starp dalībvalstīm atkarībā no saimniecību struktūras. KLP turpināja veicināt dabas resursu un klimata ilgtspējīgu pārvaldību, piemērojot attiecīgas prasības, sasaistot tiešos maksājumus ar to, kā lauksaimnieki ievēro pamata standartus attiecībā uz vidi, pārtikas nekaitīgumu, dzīvnieku un augu veselību un dzīvnieku labklājību, kā arī, īstenojot attiecīgus lauku attīstības pasākumus, piemēram, agrovides un organiskās lauksaimniecības jomā. Teritorijas paplašināšanai agrovides shēmās 2007.–2013. gada plānošanas periodā (46,9 miljoni ha, kas ir vairāk nekā 25 % no ES27 izmantotās lauksaimniecības zemes 2013. gadā) bija būtiska nozīme ES lauksaimniecības ekoloģisko raksturlielumu uzlabošanā. Emisijas lauksaimniecības nozarē turpināja samazināties, laikposmā no 2001. līdz 2012. gadam sasniedzot vidējo gada samazinājuma rādītāju 1,7 %. Turpināja samazināties arī lauksaimniecības daļa kopējā neto emisiju daudzumā. KLP arī veicināja līdzsvarotu teritoriālo attīstību ES, izmantojot dažādus instrumentus. Piemēram, ienākumu atbalsts, ko piešķīra lielākajai daļai 12 miljonu lauksaimniecības uzņēmumu un ar tiem saistītajiem 25 miljoniem cilvēku, ir svarīgs elements nodarbinātības uzturēšanai. Turklāt līdz šim inovācijas atbalsts ir piešķirts 136 000 saimniecību, kas ieviesušas jaunus produktus vai tehnoloģijas savā lauksaimniecības uzņēmējdarbībā, piemēram, jauna augsto tehnoloģiju bioetanola ražošanas rūpnīca Igaunijā, kas pārstrādā dārzeņu atkritumus un cukurbietes. Pateicoties jaunajai rūpnīcai, ir radītas 20 papildu darbavietas reģionā, un pašlaik tā var saražot 5000 litrus etanola dienā, pārstrādājot dārzeņu atkritumus un cukurbietes, kas skaidri liecina par ieguldījumu efektivitāti. Attiecībā uz EZF (fonds, kas darbojās pirms EJZF) īstenošana palēninājās, jo īpaši lielākajā daļā Vidusjūras un Melnās jūras reģiona dalībvalstu, finansiālās un ekonomiskās lejupslīdes dēļ. Par to liecina tas, ka līdz 2014. gada maija beigām dalībvalstīm tika piešķirti tikai 85 % visu apropriāciju, atstājot neizmantotu ievērojamu daļu EZF. Tas liecina, ka programmas mērķu sasniegšana pilnā apmērā ir maz ticama neatkarīgi no korektīvajiem pasākumiem, ko Komisija veic kopš 2012. gada jūlija, piemēram, apstiprinātie grozījumi darbības programmās, lai pielāgotu līdzfinansējuma likmes, pārdalītu līdzekļus starp prioritātēm un ņemtu vērā automātisko saistību atcelšanu. Pārstrāde veido gandrīz 17 % EZF saistību, un tas ir biežāk izmantotais EZF pasākums. Sniedzot finansiālu atbalstu gandrīz vienai trešdaļai kopējo ieguldījumu nozarē, EZF veicināja labu ekonomisko pārvaldību ES zivju pārstrādes nozarē, kas saskaņā ar datiem par 2014. gadu radīja ienākumus EUR 27,9 miljardu apmērā. Pētījums par EZF 4. prioritāro virzienu liecina, ka zivsaimniecības un akvakultūras jomas ilgtspējīga attīstība sniedz daudzsološus, pozitīvus rezultātus. Lielākā daļa no 312 ZVRG (zivsaimniecības vietējās rīcības grupas) ir aktīvas, un līdz 2014. gada beigām tika apstiprināti 9800 projektu, kas ir vērā ņemams pieaugums salīdzinājumā ar 6363 projektiem, ko apstiprināja līdz 2013. gada beigām . Tika lēsts arī, ka tas varētu radīt vairāk nekā 200 jaunu uzņēmumu nodibināšanu ar 4. prioritārā virziena atbalstu un aptuveni 7300 jaunu darbavietu izveidi, savukārt 12 500 darbavietu varētu tikt saglabātas par EUR 32 000 uz vienu radīto vai saglabāto darbavietu. EZF ir palīdzējis arī panākt labāku līdzsvaru starp zvejas veiktspēju un pieejamajiem zvejas resursiem, līdz 2014. gada maijam veicinot gandrīz 4100 zvejas kuģu darbības galīgu pārtraukšanu, kas ir pieaugums par 2,5 % vienā gadā. Attiecībā uz LIFE+ programmas (programma, kas darbojās pirms LIFE) pēdējo plānošanas gadu — 2014. gadu, Komisija apstiprināja finansējumu 225 jauniem projektiem. Atlasītos projektus iesniedza finansējuma saņēmēji no visām 28 dalībvalstīm, un tajos paredzēts īstenot darbības tādās jomās kā dabas aizsardzība, klimata pārmaiņas, vides politika un informācija un komunikācija par vides jautājumiem visā ES. Šo projektu ieguldījumu kopsumma ir aptuveni EUR 589,3 miljoni, no kuriem ES piešķirs EUR 282,6 miljonus. Darbības aspekti saistībā ar izpildi Revīzijas palāta 2014. gadā publicēja četrus īpašos ziņojumus par Komisijas pienākumiem lauksaimniecības un lauku attīstības jomā. Cita starpā Revīzijas palāta ieteica uzlabot ieguldījumu efektivitāti un lietderību, kā arī stiprināt KLP piemērojamās uzraudzības un vērtēšanas sistēmas. Komisija, sagatavojot 2014.–2020. gada programmas, ņēma vērā Revīzijas palātas ieteikumus. KLP ir ieviesta uzlabota uzraudzības un vērtēšanas sistēma, kas ļaus labāk noteikt finansēto intervenču efektivitāti un lietderīgumu. Pirmo reizi uzraudzības un vērtēšanas sistēma attieksies uz visu KLP (abiem pīlāriem) un ietvers galarezultātu, rezultātu un ietekmes rādītāju kopumu, kas palīdzēs novērtēt politikas vispārējo mērķu sasniegšanu.

Saskaņā ar vispārējām izmaiņām ESIF 2014.–2020. gada periodā arī EJZF ir vairāk vērsts uz rezultātu. Plānošanas process ir organizēts sistemātiskāk, izmantojot skaidru intervenču loģiku atbilstoši Savienības prioritāšu hierarhijai, konkrētiem mērķiem un pasākumiem. Tas savukārt ir ietverts kopējos finansiālos, galarezultātu un rezultātu rādītājos, ko cieši uzraudzīs uzlabotajā uzraudzības un vērtēšanas sistēmā. Attiecībā uz EZF Revīzijas palātas ziņojumā atklāja, ka investīcijas nesniedza izdevīgu un efektīvu atbalstu akvakultūras ilgtspējīgai izaugsmei. Revidenti konstatēja, ka projektos parasti nesasniedza plānotos rezultātus. Lai nodrošinātu, ka akvakultūrai pieejamos ES līdzekļus tērē mērķtiecīgi, Komisija ir lūgusi valstu iestādēm sagatavot daudzgadu valsts plānus akvakultūras attīstībai katrā dalībvalstī, pamatojoties uz stratēģiskajām pamatnostādnēm . Saskaņā ar ex-ante nosacījumiem akvakultūrai Komisija neapstiprinās EJZF darbības programmas, ja dalībvalstis atbilstošos gadījumos neiesniegs attiecīgus daudzgadu valsts stratēģiskos plānus ilgtspējīgas akvakultūras veicināšanai. Lai nodrošinātu netraucētu jauno programmu īstenošanas sākumu šajā izdevumu kategorijā, Komisija ir ieviesusi arī dažas ar darbībām saistītas papildu korekcijas darba līmenī. Proti, 2012. gadā izveidoja Darba grupu par lauku attīstību pēc 2013. gada (DG), lai sniegtu atbalstu dalībvalstīm lauku attīstības programmu 2014.–2020. sagatavošanā. Kopš 2012. gada DG ir regulāri tikusies, tostarp lai izstrādātu pamatnostādnes gan dalībvalstīm par politikas saturu, gan referentiem par iesniegto programmu vērtēšanu (piemēram, sīki izklāstītas pārbaudes lapas katram lauku attīstības pasākumam). Turklāt izveidoja “Atbilstības valdi”. Tā ir nodrošinājusi saskaņotu pieeju atlasītajiem svarīgajiem jautājumiem tādiem kā plānoto intervenču sinerģijas un papildināmība ar KLP pirmajā pīlārā un citu Savienības fondu intervencēm, ierosinājusi pieeju īpašu lauku attīstības pasākumu īstenošanai u. c. Komisija 2014. gadā deleģēja lielu daļu sava budžeta atbilstoši tiešajai pārvaldībai Mazo un vidējo uzņēmumu izpildaģentūrai (EASME) kontroles, zinātnisko konsultāciju un Integrētās jūrlietu politikas (IJP) jomā. Pamatojoties uz izmaksu un ieguvumu analīzi, paredzams, ka izpildaģentūras izmantošana palīdzēs ietaupīt gandrīz EUR 5 miljonus 2014.–2020. gada plānošanas periodā, salīdzinot ar iekšējo scenāriju. Kopš 2014. gada 1. maija arī daļa LIFE ir deleģēta EASME. Aģentūrai deleģētā programmas daļa attiecas uz rīcības dotāciju izmantošanu tā dēvētajiem parastajiem un veiktspējas uzlabošanas projektiem, kā arī darbības dotāciju izmantošanu NVO saskaņā ar jauno tiesisko bāzi. Šis deleģējums ļauj EASME noteikt sinerģijas starp LIFE, programmu “Apvārsnis 2020”, kā arī citām programmām, ko tā pārvalda. 2.3. Drošība un pilsonība (3. izdevumu kategorija) Programmas 3. izdevumu kategorijā patērē mazu daļu ES budžeta (1,2 % ES budžeta 2014. gadā 1.–4. izdevumu kategorijai), un tās īsteno saskaņā ar tiešo vai dalīto pārvaldību. Programmu mērķis ir atbalstīt augsta līmeņa politiskos mērķus tādus kā atvērtas un drošas ES izveide, Eiropas tiesiskuma un tiesību telpas izveide, ES iedzīvotāju veselības uzlabošana, patērētāju aizsardzība un jauniešu, kultūras atbalsts un dialoga ar iedzīvotājiem veicināšana. Mazā apjoma dēļ šos budžetus nevar tieši sasaistīt ar šo mērķu sasniegšanu. Attiecībā uz saistību apropriācijām 3. izdevumu kategorijai 2014. gadā piešķīra EUR 1,49 miljardus. Programma 2014. gada budžeta saistību apropriācijas (miljoni EUR) Patvēruma, migrācijas un integrācijas fonds (AMIF) 403,3 Iekšējās drošības fonds (IDF) 399,1 Pārtika un barība 253,4 Programmas “Tiesības, līdztiesība un pilsonība” 55,3 Programma “Tieslietas” 47,0 Savienības civilās aizsardzības mehānisms 28,2 Eiropa pilsoņiem 25,6 Patērētāju tiesību aizsardzības programma 24,1 Citi pasākumi un programmas, IT sistēmas, aģentūras 259,1 Kopā 1495 Patvēruma, migrācijas un integrācijas fonda (AMIF) un Iekšējās drošības fonda (IDF) īstenošanu ietekmēja aizkavēšanās tiesiskā regulējuma pieņemšanā. Pamata, deleģētos un īstenošanas aktus apstiprināja 2014. gada aprīlī, jūlijā un no jūlija līdz oktobrim. Gada darba programmas, kurās noteiktas finansējuma prioritātes abiem fondiem, apstiprināja 2014. gada augustā. Pamatojoties uz šo, Komisija apstiprināja dalībvalstu valsts programmas: līdz 2015. gada aprīlim apstiprināja pavisam 22 no 58 valstu programmām, savukārt pārējās plānots apstiprināt līdz 2015. gada beigām. Programmas “Radošā Eiropa” īstenošana sākās gandrīz, kā plānots, un VALOR (IT sistēma rezultātu izplatīšanai) pirmie projekti parādījās gada ceturtajā ceturksnī. Citās programmās, piemēram, programmā “Tieslietas” un “Tiesības, līdztiesība un pilsonība”, 2014. gadā tika parakstīti tikai daži dotāciju nolīgumi. Tomēr tam nevajadzētu ietekmēt vispārējo 2014. gada budžeta apropriāciju izmantošanu, kas turpināsies 2015. gadā. 2007.–2013. gada DFS programmu rezultāti un ietekme EX-post novērtējumā par civilās aizsardzības drošības instrumentu un Kopienas civilās aizsardzības mehānismu, kas darbojās pirms Savienības civilās aizsardzības mehānisma (SCAM), secināja, ka saskaņota ārkārtas atbilde ES līmenī bija efektīva un saskaņota palīdzība. Attiecībā uz ES pievienoto vērtību novērtējumā atklāja, ka 83 % no projektiem nebūtu īstenoti bez ES līdzfinansējuma, kaut arī tie ir ļoti svarīgi, jo stiprina sadarbību starp dalībvalstīm; ka projekti novērš atšķirības starp valstu reaģēšanas spējām un ievieš skaidrību ES. Novērtēšanu veica arī par programmu “Labāka apmācība nekaitīgai pārtikai” (LANP) un “Eiropas Pilsoņu gads (2013. gads)”. Pirmajā novērtējumā secināja, ka apmācības kvalitāte ir augsta (85 % no dalībniekiem norādīja, ka ir ļoti apmierināti), savukārt programmas izmaksas ir lielā mērā atbilstošas izmaksām citās līdzīgās programmās. Tomēr novērtējumā arī uzsvēra, ka varētu uzlabot efektivitāti, mērķtiecīgāk pievēršoties dalībniekiem un vairāk izplatot informāciju. Otrajā novērtējumā secināja, ka programmai “Eiropas Pilsoņu gads (2013. gads)” pieejamais finansējums neatbilda iniciatīvas vērienam un kavēja ilgtspēju. Tomēr dažas darbības tika atzītas par efektīvām, palielinot iedzīvotāju informētību par viņu tiesībām ES. Darbības aspekti saistībā ar izpildi Revīzijas palātas divi īpašie ziņojumi bija par finansētajām programmām migrācijas, patvēruma un iekšējās drošības jomā. Ārējo robežu fondu (ĀRF) izveidoja, lai uzlabotu ārējo robežu pārvaldību un veicinātu finansiālo solidaritāti. Tomēr ziņojumā arī uzsvēra, ka ES pievienotā vērtība bija ierobežota, tas ir, tika kavēta efektivitāte dalībvalstu daļēji neefektīvo pārvaldes sistēmu un nepietiekamās uzraudzības dēļ. Otrais revīzijas ziņojums bija par otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas ieviešanu. Šajā ziņojumā Revīzijas palāta secināja, ka Komisija bija ieviesusi centrālo sistēmu vairāk nekā sešus gadus vēlāk, nekā sākotnēji plānots, un ar budžetu, kas bija astoņas reizes lielāks nekā sākotnēji plānotais. Kavēšanos un pārtēriņu lielā mērā izraisīja sarežģītā pārvaldes situācija, kas ierobežoja Komisijas spēju risināt ar darbību saistītus jautājumus. Komisija 2014. gadā veica vairākus pasākumus, lai ieviestu iepriekšējās programmās gūtās mācības un pārņemtu labāko praksi. Piemēram, Komisija iekļāva ISF tiesiskajā bāzē obligātus rādītājus, lai uzraudzītu efektivitāti un lietderību. Tam vajadzētu uzlabot pierādījumu vākšanu, tādējādi nodrošinot, ka nākamo novērtējumu pamatā būs kvantitatīvi dati. CAFI ārējā novērtējumā sniegtos ieteikumus ņēma vērā un dažus no tiem integrēja SCAM. Tagad, piemēram, uzdevumiem, apmācībai, projektiem un ekspertu apmaiņai ir noteikta augstāka prioritāte, kam vajadzētu uzlabot mehānisma darbību.

Arī citās programmās tika veikti konkrēti pasākumi, lai palielinātu efektivitāti un lietderību. Piemēram, veselības un patērētāju programmām bija pieejama programmas “Apvārsnis 2020” IT sistēma dotāciju pārvaldībai, tāpēc tika ietaupīti līdzekļi par aptuveni 60 cilvēkdienām vērtēšanas un iesniegšanas fāzē, kas ir aptuveni 2 % no kopējo cilvēkresursu izmaksām nodaļā. Kopumā tika veltīti pūliņi arī tam, lai samazinātu administratīvo slogu dalībniekiem un Komisijas izmaksas un kļūdas.

2.4. Globālā Eiropa (4. izdevumu kategorija) 4. izdevumu kategorijas programmas un Eiropas Attīstības fonds finansē dažādus Savienības ārpolitikas virzienu aspektus. Nozīmīgu daļu finansējuma 4. izdevumu kategorijā netieši pārvalda un izmanto trešās organizācijas, piemēram, ANO aģentūras, savukārt atlikušo daļu tieši pārvalda Komisija (galvenokārt dotācijas) vai netieši finansējuma saņēmējas valstis vai saskaņā ar dalīto pārvaldību. Attiecībā uz saistību apropriācijām 4. izdevumu kategorijā 2014. gadā piešķīra EUR 8,3 miljardus, kas ir 6,3% no kopējiem 2014. gada budžeta izdevumiem 1.–4. kategorijā. Programma 2014. gada budžeta saistību apropriācijas (miljoni EUR) ASI 2345,0 EKI 2315,0 PAI 1 478,6 Humānā palīdzība 1081,7 SMVI 276,8 DAV 301,1 Pārējie 515,3 KOPĀ 8313,5 Eiropas Attīstības fondu finansē ārpus ES budžeta. Finansiāli nozīmīgākās programmas veicina ES attīstības palīdzības primārā mērķa (LESD 208. pants) sasniegšanu. Tās ir Attīstības sadarbības instruments (ASI), Eiropas Attīstības fonds (EAF) un Eiropas kaimiņattiecību instruments (EKI), kas ietver arī lielu skaitu reformu mērķu, veicinot politikas reformas, ekonomisko integrāciju un migrācijas pārvaldību. Citas finansiāli nozīmīgas programmas ir Pirmspievienošanās palīdzības instruments (PPI), kas palīdz pirmspievienošanās valstīm sagatavoties dalībai ES; humānā palīdzība, kas ad-hoc atbalsta un palīdz neaizsargātākajiem cilvēkiem, ko skārušas dabas katastrofas vai cilvēka izraisītas krīzes; instruments, kas atbalsta konfliktu novēršanu un iekšējās drošības uzlabošanu (Stabilitātes un miera veicināšanas instruments (SMVI) un kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP) pasākumi). Šī sadaļa ir par šīm svarīgākajām programmām. 2014. gadā turpināja izmantot iepriekšējās programmās (2007.–2013. gada DFS) piešķirto finansējumu. Pēc tam, kad 2014. gada martā pieņēma svarīgākos tiesību aktus, tika sagatavotas daudzgadu indikatīvās programmas jaunajai 2014.–2020. gada DFS, taču lielāko daļu programmu faktisko īstenošanu varēs sākt tikai 2015. gadā vai vēlāk. Atbilstoši pastiprinātajai uzmanībai, kas pievērsta rezultātiem, plānošanas dokumentos ir sistemātiski ietverta skaidra intervenču loģika, nosakot konkrētus mērķus un atbilstošus rezultātu rādītājus katrai attiecīgajai nozarei. Pēc tam tiem būtu jākļūst par daļu rezultātu ķēdē, ko izveidos īstenošanas procesā un uzraudzīs uzlabotajās uzraudzības un vērtēšanas sistēmās. Ņemot vērā to, ka kavējās 11. Eiropas Attīstības fonda apstiprināšana un tas stājās spēkā 2015. gada martā, savukārt iepriekšējās shēmas darbība beidzās 2013. gada ceturtajā ceturksnī, 10. EAF izveidoja pagaidu mehānismu, lai nodrošinātu darbību nepārtrauktību. 2007.–2013. gada DFS programmu sasniegtie rezultāti un ietekme ES attīstības palīdzība veicina Apvienoto Nāciju Organizācijas Tūkstošgades attīstības mērķu (TAM) sasniegšanu, kur progresu cita starpā mēra ar nabadzības, izglītības un veselības rādītājiem, atbilstoši kuriem nosaka mērķus 2015. gadam. Kaut arī šos mērķus ietekmē neskaitāmi faktori papildus ES attīstības palīdzībai, tie parāda ES partnervalstu sasniegto ilgtermiņa attīstības progresu. TAM nabadzības ietekmes rādītājs Laikposmā no 1990. līdz 2015. gadam uz pusi samazināt galējā nabadzībā dzīvojošo cilvēku skaitu. Mērķis tiks sasniegts 2020. gadā — Austrumāzijas un Klusā okeāna reģiona valstīs ir labi nabadzības samazināšanas rezultāti, taču Subsahāras Āfrikas reģioni vēl aizvien atpaliek. TAM izglītības ietekmes rādītājs Nodrošināt, ka līdz 2015. gadam bērni visā pasaulē — gan zēni, gan meitenes — var iegūt pamatizglītību pilnā apmērā. Mērķis nav sasniegts — uzņemšanas rādītājs ir pieaudzis līdz 90 %, taču absolvēšanas rādītājs ir 73 %. Kaut arī progress ir vērā ņemams, tikai Austrumāzijas, Klusā okeāna reģiona, Eiropas un Centrālāzijas valstis ir sasniegušas mērķi vai ir tuvu tā sasniegšanai. TAM veselības ietekmes rādītājs Par divām trešdaļām samazināt mirstības rādītāju laikposmā no 1990. līdz 2015. gadam. Mērķis nav sasniegts, taču bērnu līdz piecu gadu vecumam mirstības līmenis samazinājās gandrīz uz pusi. Kopumā attīstības valstis nespēj izpildīt mērķi. Austrumāzijas, Klusā okeāna reģiona, Latīņamerikas un Karību jūras reģiona valstis to ir sasniegušas. ES un dalībvalstis kopā ir sniegušas pusi no attīstības palīdzības pasaulē. Attiecībā uz finansējumu, kas piešķirts tieši izglītībai un veselībai, 2007.–2013. gada DFS ES atbalstīja izglītību 42 valstīs ar EUR 4,2 miljardiem, savukārt veselību 43 valstīs ar EUR 3,2 miljardiem. Abi iepriekš minētie piemēri parāda saikni starp ES intervencēm un TAM rādītāju progresu dažādās valstīs. Mozambikā novērtējumā secināja, ka budžeta atbalsts 2005.–2012. gadā palīdzēja valdībai tērēt izglītībai vidēji 20 % kopējo izdevumu. Tāpēc 2012. gadā par 40 % vairāk bērnu gāja pamatskolā, bet par 65 % vairāk – vidusskolā salīdzinājumā ar 2004. gadu, no kā lielākās ieguvējas bija nabadzīgākās mājsaimniecības. Tomēr šajā valstī gandrīz nemaz nav mainījies absolūtās nabadzības līmenis. Viens no galvenajiem iemesliem ir lauksaimniecības politikas nespēja būtiski uzlabot lauksaimniecisko ražošanu. Bangladešā, kur laikposmā no 1990. līdz 2015. gadam absolūtās nabadzības līmenis samazinājās no 50 % līdz nedaudz vairāk kā 30 %, ES ieguldīja EUR 38 miljonus pārtikas nodrošinājuma programmā, kas palīdzēja aptuveni 325 000 neaizsargātām un sieviešu vadītām mājsaimniecībām izkļūt no galējas nabadzības un panākt mājsaimniecības nodrošinātību ar uzturu. Salvadorā ES ieguldīja EUR 47 miljonus nozaru atbalsta valdības EUR 690 miljonus vērtajā programmā, lai palielinātu nabadzīgākajiem un neaizsargātākajiem cilvēkiem sniegto publisko pakalpojumu klāstu (mērķis sasniegt 750 000 jeb 13 % visu iedzīvotāju), un līdz šim ir sasniegti šādi rezultāti: papildus 30 % no 51 % cilvēku mērķa grupā, kas vecāki par 70 gadiem, tagad saņem pamata pensiju; 226 000 no 260 000 ģimenēm mērķa grupā saņem profilaktisku medicīnisko aprūpi; ir izveidoti septiņi no plānotajiem piecpadsmit birojiem vardarbības pret sievietēm novēršanai; 70 % no plānotajiem 80 % pašvaldību iedzīvotāju ir pieejams dzeramais ūdens un pamatsanitārija; vairāk nekā 84 % no plānotajiem 95 % iedzīvotāju ir nodrošināta piekļuve elektrībai. Ņemot vērā to, ka projektu vēl aizvien ievieš, paredzams, ka mērķi tiks sasniegti. Progress ES Pirmspievienošanās instrumenta (PPI) īstenošanā dalībvalstīs (Rietumbalkānu valstīs un Turcijā), īstenojot politikas reformas un ES tiesību kopumu, ir dažāds. Būtiskākais ir pievienošanās sarunu sākšana ar Serbiju; kandidātvalsts statusa noteikšana Albānijai; atbilstības izvērtēšanas procesa pabeigšana un sarunu atklāšana jaunās jomās ar Melnkalni. Tomēr 2014. gadā Turcijas pievienošanās procesu negatīvi ietekmēja aresti un plašsaziņas līdzekļu brīvības ierobežošana Turcijā. Bosnijā un Hercegovinā turpinājās pauze ES integrācijas procesā, un PPI finansējumu samazināja, jo netika panākta vienošanās par koordinēšanas mehānisma izveidi un Eiropas Cilvēktiesību tiesas sprieduma īstenošanu saistībā ar diskriminējošām tiesību aktu normām attiecībā uz minoritāšu kandidēšanu vēlēšanās. Novērtējumā par PPI palīdzību infrastruktūras projektiem piecās valstīs 2005.–2011. gadā secināja, ka finansētie projekti bija mērķtiecīgi un atbilda reālajām vajadzībām. Lielākā daļa izlases projektu apstiprināja, ka nodrošinātā infrastruktūra un aprīkojums bija pilnībā pieejams un pienācīgi izmantots atbilstoši projektu mērķiem. Novērtējumā atklāja pierādījumus tam, ka salīdzinājumā ar līdzīgām valsts darbībām PPI projekti bija izdevīgi, jo korupcija bija mazāka, pateicoties intensīvai uzraudzībai un neatkarīgai piedāvājumu vērtēšanai. Tika noteikti dažādi ES pievienotās vērtības aspekti, piemēram, uzlabota stratēģiskā plānošana, tehniskā palīdzība finansējuma saņēmējiem un to veiktspējas uzlabošana; papildinoši vai vienreizēji finansējuma avoti un ES integrācijas sniegto labumu apliecināšana. Saistībā ar humanitāro krīžu uzliesmojumu 2014. gadā Komisija piešķīra humāno palīdzību neaizsargātākajiem cilvēkiem vairāk nekā 80 valstīs. Piemērs ir Sīrija, kur 2014. gadā palīdzība no ES budžeta palielinājās par 80 % no EUR 515 miljoniem līdz EUR 817 miljoniem salīdzinājumā ar 2013. gadu, ļaujot atbalstīt 12,1 miljonu iedzīvotāju, kam bija nepieciešama humānā palīdzība Sīrijā, kā arī miljoniem Sīrijas bēgļu un reģiona kopienām, kas tos uzņēma, ārkārtas medicīniskā palīdzības, aizsardzības, pārtikas-uztura palīdzības, ūdens, sanitāro un higiēnas, patvēruma un loģistikas pakalpojumu veidā. ES ir viena no vadošajiem humānās palīdzības donoriem Sīrijas krīzē ar aptuveni EUR 3,6 miljardiem, ko piešķīra kopā ES iestādes un dalībvalstis humānajai, stabilizācijas un attīstības palīdzībai. Arī Austrumukrainā humānā palīdzība apmierināja pamata vajadzības vairāk nekā vienam miljonam pārvietoto cilvēku, nodrošinot patvērumu, pārtiku, ūdeni, veselības aprūpi, psihosociālo palīdzību un aizsardzību, gatavojoties ziemai. Centrālāfrikas Republikā (CĀR), kur vairāk nekā pusei no 4,6 miljoniem iedzīvotāju ir nepieciešama humānā palīdzība, ES piešķīra vairāk nekā EUR 128 miljonus humānām intervencēm, tostarp CĀR bēgļiem kaimiņvalstīs, un organizēja palīdzības darbinieku un materiālu papildu pārvadājumus CĀR. Finansējums apmierināja vairāk nekā 2,6 miljonu pārvietoto cilvēku pamata vajadzības CĀR un vismaz 338 500 bēgļu un repatriantu pamata vajadzības kaimiņvalstīs (Kamerūnā, Čadā, Kongo Demokrātiskajā republikā un Kongo Republikā), nodrošinot patvērumu, pārtiku, ūdeni, veselības aprūpi, psihosociālo palīdzību un aizsardzību.