KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Veidojot atvērtu un drošu Eiropu - iekšlietu budžets 2014.-2020. gadam /* COM/2011/0749 galīgā redakcija */





1. Iekšlietu jomas finansējums 1.1. Iekšlietu jomas finansējums plašākā kontekstā Brīvības, drošības un tiesiskuma telpas radīšana ir Eiropas projekta stūrakmens. Iekšlietu politika dod ieguldījumu šajā projektā, veidojot tādu Eiropu, kurā personas var brīvi ieceļot, pārvietoties un dzīvot pārliecībā, ka viņu tiesības tiek ievērotas un viņu drošība – garantēta. Integrēta pieeja migrācijai un drošībai var dot labumu ES un ārpus tās esošajiem partneriem. Iekšlietu politikas arvien pieaugošā nozīme ir apstiprināta Stokholmas programmā[1] un tās rīcības plānā[2]. Šī ir arī viena no jomām, kurā pēc Lisabonas līguma pieņemšanas ir notikušas būtiskas pārmaiņas[3]. Iekšējās drošības jomā Komisijas paziņojumā par iekšējās drošības stratēģiju darbībā[4] noteikti stratēģiskie mērķi un nodrošināts pamats saskaņotai rīcībai, lai risinātu turpmāko gadu kopīgās drošības problēmas. Sadarbojoties un solidarizējoties ES līmenī un ar ārpus ES esošajām valstīm, ir panākts vērā ņemams progress atvērtākas un drošākas Eiropas veidošanā. Neskatoties uz šo progresu, Eiropa joprojām saskaras ar daudzām problēmām. Migrācijas problēmai ir vajadzīgs visaptverošs, saskaņots un efektīvs risinājums. Iedzīvotāji arī sagaida, ka Savienība palīdzēs nodrošināt drošību, apkarojot organizēto noziedzību, terorismu un citus apdraudējumus. ES budžetam ir būtiska nozīme Savienības iekšlietu jomas mērķu pārvēršanā taustāmos rezultātos. Brīvības, drošības un tiesiskuma telpas izveidošana tiek panākta, izmantojot vairākus "instrumentus", tostarp izdevumu programmas, tīklus, liela mēroga IT sistēmas un ES aģentūras. Komisija savā 2011. gada 29. jūnija paziņojumā par nākamo daudzgadu finanšu shēmu[5] ierosināja iekšlietu budžetu 10,9 miljardu euro apmērā (pašreizējās cenās) laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam, kas nozīmē, ka tiks saglabāts tāds pats izdevumu līmenis, kas paredzēts 2007.-2013. gada finanšu shēmas beigās un joprojām ir zemāks par 1 % no kopējā ES budžeta. Balstoties uz novērtējuma rezultātiem un apspriedēm ar ieinteresētajām personām, nākamās daudzgadu finanšu shēmas projekts ir iespēja labāk saskaņot izdevumus ES līmenī ar Savienības stratēģiskajiem politikas mērķiem. Būtiski ir tas, ka šī ir arī iespēja uzlabot un vienkāršot veidu, kā tiek nodrošināts finansējums. Šajā paziņojumā ir izklāstīts tas, kā Komisija ir izmantojusi šīs iespējas iekšlietu jomā. 1.2. Skats nākotnē: problēmas iekšlietu politikas jomā Turpmāko desmitgažu laikā Savienība turpinās saskarties ar būtiskām problēmām iekšlietu jomā. Tai būs jāapkaro cilvēku tirdzniecība un atbilstīgi jārisina nelegālās migrācijas problēma. Tajā pašā laikā ES jāturpina demonstrēt solidaritāte ar tām personām, kurām vajadzīga starptautiska aizsardzība. Lielāku aizsardzību sniedzošas un efektīvākas Kopējās Eiropas patvēruma sistēmas pabeigšana, kas atspoguļo mūsu vērtības, joprojām ir prioritāte. Ņemot vērā demogrāfiskās pārmaiņas, strukturālās pārmaiņas darba tirgos un konkurences modeļus prasmju jomā, uz nākotni vērsta legālā migrācija un integrācijas politika būs izšķiroša, lai uzlabotu ES konkurētspēju un sociālo kohēziju, bagātinot mūsu sabiedrību un radot iespējas visiem. Tas būtu jāaplūko saistībā ar septiņām pamatiniciatīvām, kas izklāstītas stratēģijā „Eiropa 2020”[6], kuru mērķis ir palīdzēt ES pārvarēt pašreizējo finanšu un ekonomikas krīzi un panākt lietpratīgu, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi. Drošas vides nodrošināšana ir nepieciešama un nāks par labu ES ekonomikas, kultūras un sociālai izaugsmei. ES ir izšķiroša loma, novēršot smagu noziegumu un organizētās noziedzības, kibernoziegumu un terorisma draudus, nodrošinot ES ārējo robežu pārvaldību, kā arī ātri reaģējot uz jaunām krīzes situācijām, ko izraisījusi cilvēku darbība vai dabas katastrofas. Globalizācijas laikmetā, kad pieaug draudi un palielinās to transnacionālā dimensija, neviena dalībvalsts nespēj efektīvi reaģēt viena pati. Lai nodrošinātu tiesībaizsardzības iestāžu efektīvu darbību pāri robežām un jurisdikcijām, ir vajadzīga saskaņota un visaptveroša Eiropas reakcija. Lai arī tiesībaizsardzības pasākumi ir vajadzīgi Eiropas drošības garantēšanai, ļoti svarīgi ir tas, ka šādos pasākumos tiek ievērotas pamattiesības, kas nostiprinātas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Šo mērķu sasniegšanai izšķiroši svarīga ir sadarbība ar ārpus ES esošām valstīm un starptautiskajām organizācijām. Nesenie notikumi Ziemeļāfrikā ir parādījuši, cik svarīgi ir, lai Eiropas Savienībai būtu visaptveroša un koordinēta pieeja migrācijas, robežu un drošības jautājumiem. Tāpēc ir jāpastiprina arvien svarīgākā ES iekšlietu politikas ārējā dimensija, pilnībā saskaņojot to ar Savienības ārpolitiku. 1.3. ES intervences pievienotā vērtība Migrācijas plūsmu un drošības draudu pārvaldība rada problēmas, ko dalībvalstis, rīkojoties vienatnē, nespēj atrisināt. ES budžets ir viens no Savienības galvenajiem līdzekļiem šo problēmu risināšanai. Tas sniedz pievienoto vērtību, gan pievēršoties nevienmērīgam spiedienam uz dažādām dalībvalstīm Savienībā bez iekšējām robežām, gan finansējot pārrobežu darbības efektīvāk nekā tas būtu iespējams tikai valstu līmenī. Dažas dalībvalstis saskaras ar sevišķi smagu spiedienu, piemēram, to īpašā ģeogrāfiskā stāvokļa un Savienības ārējo robežu garuma dēļ, kas tām ir jāpārvalda. Iekšējās robežkontroles atcelšana ir jāpapildina ar pasākumiem Savienības ārējo robežu efektīvai kontrolei un uzraudzībai. Tādējādi solidaritātes princips un atbildības taisnīga sadale starp dalībvalstīm ir kopējās politikas pamatā patvēruma, imigrācijas un ārējo robežu jautājumos. ES budžets nodrošina līdzekļus šā principa finansiālo aspektu risināšanai. Drošības jomā smagiem noziegumiem un organizētajai noziedzībai, terorismam un citiem ar drošību saistītiem draudiem arvien vairāk ir pārrobežu raksturs. Transnacionālā sadarbība un koordinācija starp tiesībaizsardzības iestādēm ir vitāli svarīga, lai sekmīgi novērstu un apkarotu šos noziegumus, piemēram, apmainoties ar informāciju, veicot kopīgas izmeklēšanas, kopīgus mācību pasākumus, izmantojot savstarpēji savietojamas tehnoloģijas un veicot kopīgus draudu un risku novērtējumus. Lai tiktu galā ar migrācijas plūsmām, pārvaldītu ES ārējās robežas un nodrošinātu ES drošību, ir nepieciešami vērā ņemami Savienības, kā arī dalībvalstu, resursi un spējas. Uzlabota operatīvā sadarbība un koordinācija, kas saistīta ar resursu apvienošanu tādās jomās kā apmācība un aprīkojums, rada apjomradītus ietaupījumus un sinerģiju, tādējādi nodrošinot publisko līdzekļu lietderīgāku izmantojumu un stiprinot solidaritāti, savstarpējo uzticēšanos un kopīgu atbildību dalībvalstu starpā par kopēju ES politiku. Tas ir īpaši svarīgi drošības jomā, kur finansiālais atbalsts visu veidu pārrobežu kopīgām operācijām ir būtisks, lai uzlabotu sadarbību starp policijas, muitas, robežsardzes un tiesu iestādēm. Attiecībā uz iekšlietu ārējo dimensiju pasākumu pieņemšana un resursu apvienošana ES līmenī būtiski palielinās ES ietekmi, kas vajadzīga, lai pārliecinātu trešās valstis sadarboties ar Savienību tajos ar migrāciju un drošību saistītos jautājumos, kas ir galvenokārt Savienības un dalībvalstu interesēs. 2. Finansēšanas prioritātes 2.1. Īss pārskats par iekšlietu budžeta nākotni Komisija 2011. gada 29. jūnijā iesniedza priekšlikumu par daudzgadu finanšu shēmu. Iekšlietu jomā Komisija ierosināja kopējo budžetu 10 911 miljonu euro apmērā (faktiskajās cenās) laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam, kas ir vērā ņemams palielinājums salīdzinājumā ar vidējo pašreizējā daudzgadu finanšu shēmā (6449 miljoni euro laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam faktiskajās cenās). Šis skaitlis aptver ne tikai izdevumus par finanšu programmām, bet arī finansējumu lielapjoma IT sistēmām un ES aģentūrām, kas darbojas iekšlietu jomā[7]. Iekšlietu budžets 2014.-2020. gadam || Miljonos EUR (faktiskajās cenās) Patvēruma un migrācijas fonds tostarp Pārvietošanas programma un Eiropas Migrācijas tīkls || 3869 Iekšējās drošības fonds tostarp jaunas lielapjoma IT sistēmas || 4648 Pastāvošās liela mēroga IT sistēmas un IT aģentūra || 822 Starpsumma || 9339 Aģentūras (Eiropols, Frontex, EASO, Cepol un EMCDDA) || 1572 Kopā || 10 911 2.2. Divi fondi iekšlietu politikas atbalstam Komisija ierosina vienkāršot iekšlietu programmu struktūru, samazinot fondu skaitu līdz diviem fondiem: Patvēruma un migrācijas fonds un Iekšējās drošības fonds. Ir vajadzīgas divas visaptverošas finanšu shēmas, lai atbalstītu ļoti atšķirīgas, bet savstarpēji papildinošas būtiskas politikas jomas – migrāciju un drošību –, jo tās būs iekšlietu jomas pamats arī laikposmā pēc 2013. gada. Fondu tiesiskā uzbūve ir izskaidrota 1. pielikumā. Ar kopējo budžetu 3869 miljonu euro apmērā (faktiskajās cenās) Patvēruma un migrācijas fonds pievērsīsies cilvēku plūsmām un migrācijas integrētajai pārvaldībai. Iekšējās drošības fonda kopbudžets būs 4648 miljonu euro apmērā (faktiskajās cenās), lai atbalstītu Iekšējās drošības stratēģijas[8] un saskanīgas, visaptverošas pieejas tiesībaizsardzības sadarbībai, tostarp ES ārējo robežu pārvaldībai, īstenošanu. Abiem fondiem būs ārējā dimensija, lai atbalstītu tās darbības trešās valstīs un saistībā ar trešām valstīm, kas kalpo galvenokārt ES interesēm un mērķiem, tieši ietekmē ES un tās dalībvalstis un nodrošina nepārtrauktību ar darbībām, kas tiek īstenotas ES teritorijā. Šis finansējums būs paredzēts un tiks izmantots saskaņā ar ES ārējās darbības un ārlietu politiku. Tas nav paredzēts, lai atbalstītu darbības, kas ir orientētas uz attīstību, un vajadzības gadījumā papildinās finanšu palīdzību, kas tiek sniegta ar ārējā atbalsta instrumentu starpniecību. Kamēr minētie instrumenti atbalsta vai nu saņēmēju valstu attīstības vajadzības vai atbalsta ES vispārējās politiskās intereses attiecībā uz stratēģiskajiem partneriem, iekšlietu fondi atbalstīs konkrētas darbības trešās valstīs ES migrācijas politikas un ES iekšējās drošības mērķu interesēs. Tādējādi tie novērsīs konkrētu nepilnību un palīdzēs pilnveidot Savienības rīcībā esošos instrumentus. Katrs fonds arī nodrošinās iespēju ātri rīkoties ārkārtas situāciju gadījumā, lai ES varētu ātri un efektīvi reaģēt ar migrāciju vai drošību saistītās krīzes situācijās. 2.2.1. Patvēruma un migrācijas fonds Patvēruma un migrācijas fonds pievērsīsies migrācijas plūsmu integrētai pārvaldībai, aptverot ES kopējās patvēruma un imigrācijas politikas dažādus aspektus. Tas atbalstīs darbības saistībā ar patvērumu, legālo migrāciju un trešo valstu pilsoņu integrāciju, kā arī atgriešanas operācijas. Pašreiz šo darbību finansējumu sedz trīs atsevišķi fondi – attiecīgi Eiropas Bēgļu fonds, Eiropas Trešo valstu valstspiedrīgo integrācijas fonds un Eiropas Atgriešanās fonds. Patvēruma jomā prioritāte ir Kopējās Eiropas patvēruma sistēmas (CEAS) izstrāde, nodrošinot ES acquis patvēruma jomā efektīvu un vienotu piemērošanu. Tāpēc finanšu atbalsts tiks sniegts pasākumiem, kurus īsteno, lai dalībvalstīs uzlabotu patvēruma meklētāju uzņemšanas nosacījumus un patvēruma procedūras. Ir jāpalielina pūles, lai izveidotu efektīvāku dalītas atbildības sistēmu dalībvalstu starpā un ar trešām valstīm. Tāpēc fonds atbalstīs Savienības Pārvietošanas programmas izveidi, kurai ir paredzēta summa 560 miljonu euro apmērā. Programmai ir divi mērķi: sniegt ilgstošus risinājumus arvien lielākam skaitam bēgļu, atbalstot viņu pārvietošanu no teritorijas ārpus ES un iekārtošanos ES dalībvalstī, un maksimāli izmantot pārvietošanas stratēģisko ietekmi, vairāk pievēršoties tām personām, kurām visvairāk nepieciešama pārvietošana, balstoties uz kopējām ES pārvietošanas prioritātēm. Šīs prioritātes tiks noteiktas uz divu gadu laikposmiem, iesaistot Eiropas Parlamentu un Padomi un sadarbībā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Augsto komisāru bēgļu jautājumos (UNHCR) un Eiropas Patvēruma atbalsta biroju. Fonds atbalstīs arī starptautiskās aizsardzības saņēmēju pārvietošanu ES ietvaros („pārvietošana ES iekšienē”). Šajā nolūkā finansiāli stimuli (vienreizēji maksājumi) tiks nodrošināti tām dalībvalstīm, kuras apņemas ārpus ES vai tās iekšienē pārvietot zināmu skaitu personu ik pēc 2 gadiem piedāvātu apņemšanos ietvaros, pamatojoties uz kopējām ES pārcelšanās prioritātēm. Šajā kontekstā fonds arī palīdzēs stiprināt trešo valstu kapacitāti, jo īpaši reģionālo aizsardzības programmu ietvaros. Trešo valstu pilsoņu integrācijas jomā ar finansējumu līdz šim ir atbalstītas dalībvalstis, lai izstrādātu valsts stratēģijas trešo valstu pilsoņu integrācijai vai stiprinātu šo valstu jau pastāvošās stratēģijas. Nākamajā plānošanas posmā uzmanība tiks pievērsta lokālai, mērķtiecīgākai pieejai, lai atbalstītu konsekventas stratēģijas, kas īpaši izstrādātas, lai veicinātu trešo valstu pilsoņu integrāciju vietējā vai reģionālā līmenī, piemēram, pilsoniskās orientācijas kursiem, līdzdalībai sociālajā un pilsoniskajā dzīvē, vienlīdzīgai piekļuvei pakalpojumiem utt. Īpaša uzmanība tiks pievērsta tādu visneaizsargātāko migrantu grupu kā bēgļi, nepavadīti nepilngadīgie, gados vecāki cilvēki un cilvēku tirdzniecības upuri īpašajām vajadzībām. Turklāt tiks atbalstīti arī izcelsmes valstīs īstenotie pirmsuzņemšanas pasākumi kā izšķirošs līdzeklis legālās migrācijas atvieglošanai uz ES un integrācijas veicināšanai agrīnā posmā. Patvēruma un migrācijas fonda sniegtais atbalsts trešo valstu pilsoņu integrācijai un Eiropas Sociālā fonda darbības, lai uzlabotu migrantu prasmes un integrāciju darba tirgū, būs savstarpēji papildinoši. Lai atvieglotu legālo migrāciju, fonds nodrošinās finanšu atbalstu arī trešām valstīm pasākumu īstenošanai mobilitātes partnerību ietvaros, kas notiek vai nu ES, vai trešās valstīs un kuru mērķis ir galvenokārt īstenot ES vajadzības un prioritātes. Attiecībā uz atgriešanos uzmanība tiks novirzīta no kapacitātes pilnveidošanas atgriešanās pārvaldībai uz atbalstu ilgtspējīgai atgriešanai, brīvprātīgas atgriešanās atbalsta programmām (neizslēdzot piespiedu atgriešanas operācijas) un reintegrācijas pasākumiem, kā arī attieksmes uzlabošanai pret mērķa grupām pirmsatgriešanās procesa laikā, jo īpaši aizturēšanas apstākļiem. Atpakaļuzņemšanas nolīgumi ir svarīgs līdzeklis, lai efektīvi pārvaldītu migrācijas plūsmas, jo īpaši, apkarojot nelegālo imigrāciju, un būtiska ES atgriešanas politikas sastāvdaļa, jo tie atvieglo nelegālo migrantu ātru atgriešanu. Tāpēc būs pieejams finansējums, lai stiprinātu trešo valstu kapacitāti uzņemt atpakaļ nelegālos migrantus vai nu saistībā ar savu pilsoņu reintegrāciju, vai arī trešo valstu pilsoņu tālāku atpakaļuzņemšanu viņu izcelsmes valstīs. Pirmās atziņas, kas gūtas notikumos Vidusjūras dienvidu reģiona valstīs, liecina, ka ES ir jāspēj ātri un efektīvi reaģēt uz krīzes situācijām un liela skaita personu negaidītu pieplūdumu, tostarp jauktām plūsmām. Fonds ietver finanšu resursus, kurus var ātri izmantot, lai reaģētu uz dažādām ar migrāciju saistītām krīzes situācijām. Ārkārtas palīdzības rezerves darbības jomas paplašināšana, ja par to vienosies Komisija, Eiropas Parlaments un Padome saistībā ar starpiestāžu nolīgumu par sadarbību budžeta jautājumos un par finanšu pareizu pārvaldību[9], arī varētu dot finanšu līdzekļus šādu ārkārtas situāciju gadījumos. 2.2.2. Iekšējās drošības fonds Iekšējās drošības fonds[10] atsaucas uz Stokholmas programmas aicinājumu radīt fondu, lai atbalstītu iekšējās drošības stratēģijas īstenošanu un konsekventu un visaptverošu pieeju tiesībaizsardzības sadarbībai, tostarp Savienības ārējo robežu pārvaldību. Tāpēc Iekšējās drošības fonds aptvers īpašo programmu ISEC (Noziedzības novēršana un apkarošana) un CIPS (Terorisma un citu ar drošību saistītu risku novēršana, sagatavotība tiem un seku pārvaldība) pašreiz atbalstītās darbības, kā arī tās darbības, kuras atbalsta Ārējo robežu fonds. Attiecībā uz iekšējo drošību fonds nodrošinās finanšu atbalstu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un smagu pārrobežu noziegumu apkarošanai, kā arī krīžu pārvaldībai un ES vitāli svarīgās infrastruktūras aizsardzībai. Fonds palīdzēs apkarot smagos noziegumus un organizēto noziedzību tās daudzajos veidos, stiprinot praktisko tiesībaizsardzības sadarbību, izmantojot, piemēram, finansiālu atbalstu tiesībaizsardzības iestāžu (tostarp apvienoto izmeklēšanas grupu) kopīgām operācijām, resursu apvienošanu, informācijas un labākās prakses apmaiņu vai tiesībaizsardzības jomas darbinieku apmācību. Finansējums tiks sniegts arī kopēju instrumentu izstrādei, tostarp savietojamām IT sistēmām un drošiem sakaru kanāliem dalībvalstu līmenī, kas ir nepieciešami tiesībaizsardzības sadarbībai. Lai apkarotu arvien pieaugošos kibernoziedzības draudus, finanšu atbalsts tiks sniegts Kibernoziedzības centra izveidei, ar kura starpniecību dalībvalstis un ES iestādes spēs pilnveidot operatīvo un analītisko kapacitāti izmeklēšanu veikšanai un sadarbībai ar starptautiskiem partneriem. Turklāt finansējums ir pieejams īpaši inovatīviem projektiem, kuru mērķis ir izstrādāt jaunas metodes vai tehnoloģijas, jo īpaši ES finansētās pētniecības drošības jomā rezultātu testēšanai un apstiprināšanai. Tas palīdzēs novērst plaisu starp pētniecības rezultātiem, kas gūti ar 8. pamatprogrammas atbalstu, un to sērijveida piemērošanu praksē tiesībaizsardzības jomas darbinieku labā. Finanšu atbalsts tiks sniegts arī kritiskās infrastruktūras aizsardzībai un dalībvalstu un ES kapacitātes uzlabošanai, lai pārvaldītu terorisma un citus ar drošību saistītus riskus un krīzes situācijas. Fonds arī atbalstīs pasākumus, lai liegtu teroristiem piekļuvi finansējumam, tostarp izveidojot Eiropas Teroristu finansēšanas izsekošanas sistēmu (Eiropas TFTS)[11], sprāgstvielām un ķīmiskajām, bioloģiskajām, radioaktīvajām vielām un kodolvielām (CBRN). Finansējums būs arī pieejams, lai veicinātu darbības, ar kurām risina vardarbīgas radikalizācijas un vervēšanas problēmu, un lai atbalstītu terorisma upurus. Atbalsts tiks sniegts arī iekšējās drošības politikas ārējai dimensijai, piemēram, lai sadarbotos ar trešām valstīm jautājumos, kas tieši skar Savienību, piemēram, cilvēku tirdzniecība, narkotikas un ieroči, starptautisko kriminālnoziedzīgo tīklu likvidēšana, terorisma novēršana un citi ar drošību saistīti riski. Turklāt iekšējās drošības jomā ir iespējami incidenti vai jauni draudi, uz kuriem ātri un efektīvi jāreaģē ES līmenī, piemēram, teroristu uzbrukumi vai liela mēroga kiberuzbrukumi. Tāpēc Iekšējās drošības fondā ir iestrādāts ātrās reaģēšanas mehānisms, lai ļautu ES izmantot finansējumu ātrai sākotnējai intervencei sadarbībā ar attiecīgajām dalībvalstīm. Šis mehānisms papildinās finansējumu, kas pieejams ES Solidaritātes fonda ietvaros, kurš radīts, lai palīdzētu jebkurai dalībvalstij lielas dabas vai cilvēka radītas katastrofas gadījumā, un finansējumu Civilās aizsardzības finanšu instrumenta ietvaros, kurš risina dabas un cilvēka radītas katastrofas (negadījumus). Ārējo robežu jomā ir laiks ar ES budžetu vairāk atbalstīt dalībvalstu centienus attiecībā uz robežkontroli un darīt to konsekventākā un sistemātiskākā veidā, balstoties uz uzskatu par robežkontroli kā „sabiedrisku pakalpojumu”, ko dalībvalstis veic ES interesēs un ES vārdā. Fonds nodrošinās darbības atbalstu, lai palīdzētu atlīdzināt par dalībvalstu centieniem nodrošināt Savienības ārējās robežas. Atbalsts būs pieejams Šengenas acquis pastiprinātai īstenošanai, konsulārai sadarbībai vīzu jautājumos (piem., vietējās pierobežas satiksmes palielināšana un kopīgu vīzu pieteikumu centru izveidošana) un integrētas robežu pārvaldības sistēmas tālākai attīstībai, uzlabojot, aizstājot un modernizējot vīzu un robežu aprīkojumu/infrastruktūru atbilstoši jaunākajiem sasniegumiem tehnoloģiju jomā. Tas jo īpaši ietvertu dalībvalstu operatīvo spēju uzlabošanu EUROSUR standartu ietvaros. Attiecībā uz robežu pārvaldības ārējo dimensiju fonds sniegs mērķtiecīgu atbalstu, lai uzlabotu sadarbību ar trešām valstīm un nostiprinātu dažus būtiskus to robežu uzraudzības un pārvaldības spēju aspektus jomās, kas ES īpaši interesē un kas tieši skar ES. Piemēram, EUROSUR ietvaros finansējumu varētu darīt pieejamu, lai saistītu trešo valstu sistēmas un infrastruktūras ar ES sistēmām un struktūrām, lai varētu regulāri apmainīties ar informāciju. Lielapjoma IT sistēmas: īpaša problēma Lielapjoma IT sistēmas, kas atbalsta migrācijas plūsmu pārvaldību pāri Savienības ārējām robežām, rada augstu ES pievienoto vērtību. Tomēr pieredze liecina, ka šādas sistēmas izstrāde un pārvaldīšana var būt īpaši problemātiska. Komisija savā 2011. gada jūnija paziņojumā ierosināja rezervēt atsevišķu finansējumu 822 miljonu euro apmērā (faktiskajās cenās) pastāvošo lielapjoma IT sistēmu (Šengenas informācijas sistēma II, Vīzu informācijas sistēma un Eurodac) pārvaldīšanai. Šo sistēmu pārvaldīšana tiks nodota no Komisijas topošajai IT aģentūrai, kad tā sāks darbību 2012. gadā. Attiecībā uz jaunām IT sistēmām Iekšējās drošības fonda ietvaros ir izveidota īpaša programma ar 1,1 miljardu euro lielu budžetu (faktiskajās cenās), lai Komisija un dalībvalstis varētu izstrādāt nākotnes IT sistēmas, piemēram, Ieceļošanas/izceļošanas sistēmu un Reģistrēto ceļotāju programmu („viedrobežu” pakete)[12]. Šo jauno sistēmu izstrāde nesāksies, kamēr Eiropas Parlaments un Padome nebūs pieņēmuši sistēmu juridisko pamatu, kurā skaidri izklāstītas šo sistēmu specifikācijas. Tāpēc nekādi izdevumi nav paredzēti līdz 2015. gadam, kad Komisija ir paredzējusi uzticēt sistēmu izstrādi IT aģentūrai. Daudzgadu stratēģiskajā plānā tiks izklāstīti galvenie veicamie pasākumi un to attiecīgais budžets, kā arī īstenošanas grafiks. Lai panāktu izmaksu ietaupījumus un nodrošinātu tehnisku konsekvenci un netraucētu īstenošanu, fonds segs izmaksas par jauno sistēmu centrālo un valstu komponentu izstrādi. Kad šīs sistēmas sāks darboties, atbalsts darbības izmaksām centrālā līmenī tiktu nodots IT aģentūrai. Dalībvalstis varēs izmantot darbības atbalstu savu daudzgadu programmu ietvaros, lai segtu šo sistēmu darbības izmaksas valsts līmenī. 3. Finansējuma uzlabota sniegšana 3.1. Iekšlietu finansējuma plānošana un pārvaldība: uzmanības centrā elastība un rezultāti Iekšlietu finansējuma lielākā daļa tiks īstenota saskaņā ar dalītās pārvaldības metodi, t.i., partnerībā ar dalībvalstīm. Tādējādi dalītā pārvaldība kļūs par visu iekšlietu politikas jomu, tostarp iekšējās drošības, galveno īstenošanas mehānismu Tomēr tas nebūs tikai patlaban pastāvošās dalītās pārvaldības sistēmas turpinājums, bet gan solis uz tādu dalītu pārvaldību, kas ir vairāk orientēta uz rezultātu gūšanu un ir vienkāršotāka. Tieša un netieša pārvaldība tiks saglabāta attiecībā uz tehnisko palīdzību, konkrētiem transnacionāliem vai īpaši inovatīviem projektiem un attiecībā uz vairumu darbību trešās valstīs vai saistībā ar tām, kā arī lai atbalstītu nevalstiskos dalībniekus, sekmētu notikumus un pētījumus un lai ātri varētu izmantot finansējumu ārkārtas situāciju gadījumā. Sabiedriskās apspriešanas laikā par iekšlietu finansējuma nākotni ieinteresētās personas izvirzīja prasības par vienkāršošanu un piekļuves atvieglošanu finansējumam. Šīs prasības tika ņemtas verā, izstrādājot jaunos iekšlietu fondus. Savā 2011. gada 8. jūnija rezolūcijā Eiropas Parlaments atzinīgi novērtēja Komisijas nodomu samazināt iekšlietu finanšu instrumentu skaitu līdz divu fondu struktūrai un pēc iespējas pāriet uz dalītu pārvaldību, uzskatot, ka šāda pieeja būtiski palīdzētu palielināt iekšlietu finansējuma vienkāršošanu, racionalizāciju, konsolidāciju un pārredzamību[13]. Stingra uzraudzības un vērtēšanas kārtība ir būtiska, lai spētu izmērīt fondu īstenošanā panākto progresu. Tomēr migrācija un drošība ir jomas, kurās ir grūti piemērot definīcijas un izmantot precīzus rādītājus, jo tās būtībā virza ārēji faktori vai tās ir sarežģīti uzraudzīt. Piemēram, patvēruma meklētāju skaits, kuri ierodas ES, ir atkarīgs no politiskās nestabilitātes trešās valstīs, un ir grūti noteikt nelegālās imigrācijas apmēru tās slepenības dēļ. Tāpēc izdevumu līmeni par migrāciju un drošību nevajadzētu padarīt atkarīgu tikai no skaitliskiem datiem, kas ne vienmēr atspoguļo situāciju uz vietas vai tos galvenokārt ietekmē ārēji faktori. Šā iemesla dēļ vērtēšanas un uzraudzības kārtība, kas ir ierosināta attiecībā uz abiem fondiem, ir balstīta gan uz kvantitatīviem, gan kvalitatīviem novērtējumiem (tostarp riska novērtējumiem), kuros ņemta vērā virkne rādītāju. 3.1.1. Dalīta pārvaldība Resursiem, kas tiek īstenoti saskaņā ar dalītu pārvaldību, ir vajadzīga elastīga plānošana un ziņošanas cikls, lai nodrošinātu, ka dalībvalstu programmas ir pilnībā saskaņotas ar ES līmeņa prioritātēm un mērķiem. Komisija ierosina pāriet no pašreizējās ikgadējās plānošanas sistēmas daudzgadu shēmas ietvaros saskaņā ar plaši definētām politiskām prioritātēm uz daudzgadu plānošanu, pirms kuras notur „politikas dialogu”. Nākamās daudzgadu finanšu shēmas sākumā Komisija uzsāks vienotu augstākā līmeņa politikas dialogu par iekšlietu finansējumu ar atsevišķām dalībvalstīm, bet attiecībā uz konkrētām Iekšējās drošības fonda daļām – ar Šengenas asociētajām valstīm, pirms sākt sarunas par šo valstu daudzgadu programmām. Iesaistot katras iesaistītās valsts centrālo atbildīgo iestādi un pievēršoties tam, kā tā izmantos ES finansējumu, lai palīdzētu sasniegt visus ES iekšlietu politikas mērķus, politikas dialoga rezultātā uzmanība tiks vairāk vērsta uz mērķiem, rezultātiem un ietekmi (nevis ieguldījumiem un rezultātiem). Komisija informēs Eiropas Parlamentu par dialoga rezultātiem. Parasti finansējuma sadalījums dalībvalstu starpā būs balstīts uz pamatsummas un mainīgās summas kombināciju. Pamatsumma, kuru aprēķina, balstoties uz objektīviem kritērijiem un dalībvalstu vajadzībām, tiks piešķirta dalībvalstīm nākāmās daudzgadu finanšu shēmas sākumā. Tas nodrošinās finansējuma nepārtrauktību un sniegs dalībvalstīm paredzamību, kas tām nepieciešama, lai adekvāti plānotu savas valsts programmas. Pamatsummai tiks pievienota mainīga summa atkarībā no katras dalībvalsts vēlmes saskaņā ar tās valsts programmu finansēt darbības, kas atbilst konkrētām ES prioritātēm (kas jānošķir no „Savienības darbībām” centralizētas pārvaldības ietvaros). Šis finansējums tiktu piešķirts divos posmos – politikas dialoga laikā daudzgadu finanšu shēmas sākumā un pēc starpposma pārskata 2017. gadā. Finansējums, kas rezervēts pārvietošanas darbībām ES un ārpus tās Patvēruma un migrācijas fonda ietvaros, tiks sadalīts dalībvalstu starpā, balstoties uz ik pēc 2 gadiem piedāvātu apņemšanos. Ņemot vērā šo politikas dialogu rezultātus, valstu daudzgadu programmās tiks aprakstīta pamatsituācija, noteikti vispārēji mērķi, ko dalībvalstis cenšas sasniegt iekšlietu jomā, un konkrētie mērķi, ko tās plāno sasniegt ar fonda resursiem. Attiecībā uz šiem mērķiem programmā tiks norādīti mērķi un galveno darbību piemēri. Turklāt finanšu plāns norādīs, kā visā septiņu gadu laikposmā ir paredzēts sadalīt un tērēt piešķirtos resursus. Lai novērtētu progresu, dalībvalstīm būs ik gadu jāziņo par savu programmu ietvaros gūtajiem rezultātiem un finanšu pārvaldību. Politikas dialogs tiks atsākts, ja dalībvalsts pieprasa izmaiņas tās daudzgadu programmā. Starpposma pārskats 2017. gadā būs iespēja no jauna izvērtēt situāciju dalībvalstīs, programmu īstenošanu līdz šim un piešķirt jaunus resursus nākamās daudzgadu finanšu shēmas pēdējiem trīs gadiem (2018.-2020. g.). Šie papildu resursi tiks darīti pieejami, ņemot vērā riskus/vajadzību novērtējumus un/vai mainīgās ES prioritātes. Komisija informēs Eiropas Parlamentu par vērā ņemamām izmaiņām daudzgadu programmās un par progresu programmu īstenošanā kopumā. Pārvaldes un kontroles sistēmas, kas iesaistītajām valstīm ir jāizveido, tiks vienkāršotas. Atbilstīgi pārskatītajai Finanšu regulai to mērķis būs stiprināt atbildību, piešķirot atbildību par finanšu pārvaldību vienai iestādei, lai samazinātu kontroles līmeņu skaitu un palīdzētu nodrošināt pārskatu ticamību, pareizu sistēmas funkcionēšanu, darījumu likumību un pareizību un ievērotu finanšu pareizas pārvaldības principu. 3.1.2. Centralizēta pārvaldība (tieša un netieša) Finansējumu, kas tiks virzīts caur dalībvalstu daudzgadu programmām, papildinās ar apropriācijām, kas paredzētas politikas virzītām darbībām, kuras jāpārvalda tiešā un netiešā pārvaldībā. Atbilstīgās darbības ir plaši definētas, lai paredzētu virkni instrumentu tiesību aktu pieņemšanai un politikas koordinācijai. Tā sauktās „Savienības darbības” nodrošinās atbalstu transnacionālām darbībām, jo īpaši inovatīvām darbībām un vairumam darbību trešās valstīs un saistībā ar trešām valstīm (ārējā dimensija). Finansējums būs pieejams arī ārkārtas darbībām, ko īsteno ātrās reaģēšanas mehānisma ietvaros, lai atbalstītu tādus tīklus kā Eiropas Migrācijas tīkls, tehnisko palīdzību, pētījumus un pasākumus, kā arī jaunu IT sistēmu izstrādi Komisijas uzraudzībā, lai pārvaldītu migrācijas plūsmas pāri Savienības ārējām robežām. Šie piešķīrumi tiks uzskatīti par vienu finansējumu, kas tērējams, ņemot vērā politikas notikumus vai situāciju dalībvalstīs vai trešās valstīs. Tāpēc ir iespējams, ka konkrētā gadā pilnais finansējums tiks izlietots tikai viena veida darbībām, piemēram, ārkārtas darbībām. Laikā, kad tiek paredzēts samazināt Komisijai pieejamos cilvēkresursus un administratīvos resursus, krietni mazāk tiks izmantoti aicinājumi iesniegt priekšlikumus, kas ir laikietilpīgi un darbietilpīgi. Lai nodrošinātu elastību un ātru un efektīvu finansējuma piešķiršanu, ārkārtas darbības un „Savienības darbības” īstenos virkne dalībnieku, piemēram, starptautiskās organizācijas (iemaksu nolīgumi) un pilsoniskās sabiedrības organizācijas (partnerības), vai arī konkrēti uzdevumi tiks uzticēti tādām pastāvošajām ES aģentūrām kā Frontex, Eiropols un EASO, pēdējā gadījumā paturot prātā to, ka arī uz aģentūrām attiecas personāla samazināšana. 4. Kas mainīsies? Galvenie jauninājumi Vienkāršošana ir jautājums, kas īpaši rūp ieinteresētajām personām. Stokholmas programmā aicināts saņēmējiem nodrošināt “labāku/vieglāku piekļuvi” iekšlietu finansējumam. Sabiedriskās apspriešanas laikā par iekšlietu finansējuma nākotni ieinteresētās personas uzsvēra arī vajadzību samazināt administratīvo slogu un vienkāršot. Tāpēc ir ieguldītas vērā ņemamas pūles, lai nodrošinātu, ka jaunie fondi ir izveidoti tā, lai optimizētu finansējuma piešķiršanu. Tāpēc pastāv vērā ņemamas atšķirības starp jauno fondu uzbūvi un normatīvo regulējumu un pašreizējās paaudzes iekšlietu izdevumu programmu uzbūvi. Galvenie jauninājumi ir šādi. Patvēruma un migrācijas fonds un Iekšējās drošības fonds. Iekšlietu fondu skaita samazināšana līdz divām visaptverošām finansēšanas programmām veicina integrētu pieeju izdevumiem migrācijas un drošības jomā, atvieglojot to darbību finansēšanu, kuras patlaban atrodas krustpunktā starp finanšu instrumentiem. Piemēram, to mērķgrupu šaurās definīcijas dēļ, kuras var saņemt palīdzību, atbalsts uzņemšanas un aizturēšanas centru uzlabošanai patlaban ir sadalīts starp Eiropas Bēgļu fondu un Atgriešanās fondu atkarībā no mērķgrupas veida, kas gūs labumu no uzlabojumiem (patvēruma meklētāji vai tie, kas gaida atgriešanu). Apvienojot šādu pasākumu atbalstu vienā Patvēruma un migrācijas fondā, var radīt sinerģijas un galu galā – apjomradītus ietaupījumus. Izdevumu programmu skaita samazināšana arī palielina iekšlietu finansējuma redzamību un tādējādi nodrošina, ka iekšlietu jomas izdevumu ietekme un pievienotā vērtība tiek atbilstoši novērtēta. Iekšlietu fondu finansēto darbību mērķis būs panākt pilnīgu saskaņotību ar citām ES politikas jomām, piemēram, kohēzijas politiku un tiesiskumu un pilsonību, un tās tiks īstenotas papildinājumā ar finanšu palīdzību, ko sniedz, izmantojot ES instrumentus, kuri atbalsta šīs politikas jomas. Kopējs normatīvais regulējums. Kopīgs noteikumu kopums attiecībā uz plānošanu, ziņošanu, finanšu pārvaldību, pārbaudēm un novērtēšanu radīs labāku izpratni par noteikumiem visām ieinteresētajām personām un nodrošinās augstu saskaņotības un konsekvences līmeni. Saskaņotība tiks stiprināta arī, saskaņojot iekšlietu fondu normatīvo regulējumu ar pārskatīto Finanšu regulu, tās īstenošanas noteikumiem un noteikumiem, kas tiks piemēroti citiem ES instrumentiem saskaņā ar dalītu pārvaldību, jo īpaši tiem, kurus aptver kopējais stratēģiskais satvars. Politikas dialogs attiecībā uz uzlabotu un uz rezultātiem vairāk orientētu dalītu pārvaldību. Pāreja dalītas pārvaldības ietvaros uz daudzgadu plānošanu ar augstākā līmeņa politikas dialogu nodrošinās, ka dalībvalstu valsts programmas ir pilnībā saskaņotas ar ES politikas mērķiem un prioritātēm un vērstas uz rezultātu un ietekmes gūšanu. Gada programmu likvidēšana būtiski samazinās Komisijas, dalībvalstu un saņēmēju administratīvo slogu. Apropriāciju sadalījums dalībvalstu starpā, balstoties uz pamatsummas un mainīgas summas kombināciju, saskaņos vajadzību pēc nepārtrauktības un stabilitātes ar vajadzību pēc elastības un pielāgošanās pārmaiņām. Ārējā dimensija. Katra fonda ārējās dimensijas elementi dos ES iespēju īstenot ES iekšlietu politikas prioritātes un kalpos galvenokārt ES interesēm un mērķiem, atbalstot darbības trešās valstīs, kuras tieši ietekmē ES un tās dalībvalstis. Nodrošinot finansējuma nepārtrauktību, sākot ar Eiropas Savienību un turpinot ar trešām valstīm, un otrādi, migrācijas pārvaldības un iekšējās drošības iekšējie un ārējie aspekti tiks risināti saskaņotāk, piemēram, attiecībā uz bēgļu pārvietošanu, atpakaļuzņemšanas nolīgumu īstenošanu, reģionālām aizsardzības programmām, kā arī sadarbību ar trešām valstīm, lai apkarotu cilvēku tirdzniecību, novērstu terorismu un stiprinātu to ārējās robežas. Izņemot dažas konkrētas darbības, jo īpaši Patvēruma un migrācijas fonda ietvaros, šīs darbības īstenos Komisija (centralizēta pārvaldība) partnerībā ar trešām valstīm un galvenajām starptautiskajām organizācijām, pilnībā saskaņojot ar Savienības ārpolitiku un papildinot to, finansējumu nodrošinot ar ES ārējā atbalsta programmu starpniecību. ES ārējā atbalsta instrumenti joprojām būs galvenais finansējuma avots, lai atbalstītu trešo valstu kapacitātes pilnveidošanu migrācijas un drošības jomā. Iekšlietu aģentūru speciālo zināšanu labāks izmantojums. Iekšlietu aģentūrām ir svarīga loma dalībvalstu praktiskās sadarbības atbalstīšanā. Lai efektīvāk izmantotu iekšlietu jomas aģentūru kompetenci un speciālās zināšanas, Komisija plāno izmantot Finanšu regulas piedāvāto iespēju uzticēt aģentūrām īpašus uzdevumus to norīkojuma ietvaros saskaņā ar to juridisko pamatu un kopdarbībā ar to darba programmām. Tas attiektos uz darbībām ar ad hoc iezīmēm un gadījumos, kad to sekmīga īstenošana ir atkarīga no aģentūru operatīvajām un tehniskajām speciālajām zināšanām. Tomēr reālās iespējas būs jāvērtē, ņemot vērā paredzēto vispārējo personāla samazināšanu. Efektīva un ātra reakcija uz krīzes situācijām. Nesenie notikumi Ziemeļāfrikā parāda to, cik svarīgi ir, lai ES spētu ātri un efektīvi reaģēt uz krīzes situācijām, kas strauji attīstās. Elastīgs ārkārtas reaģēšanas mehānisms abos fondos ļaus ES atbilstīgi reaģēt uz jauktām migrācijas plūsmām un krīzēm iekšējās drošības jomā, piemēram, teroristu uzbrukumiem vai kiberuzbrukumiem. Paātrinātas procedūras nodrošinās, ka finansējumu var sākt izmantot dažu dienu laikā. Dalītās pārvaldības ietvaros dalībvalstīm ir arī iespēja savās daudzgadu programmās iekļaut rezerves summu neparedzētiem gadījumiem. Dalībvalstij būtu jāpaziņo Komisijai par savu nodomu izmantot šo rezervi, bet daudzgadu programmas pārskatīšana nebūtu nepieciešama, tādējādi palielinot elastību krīzes gadījumā. 1. pielikums Abu fondu tiesiskā uzbūve Lai saskaņā ar Līgumu izveidotu divus fondus, kas var visaptverošā veidā ietvert migrācijas un drošības politikas mērķus, un atbilstīgi atbalstīt abu fondu darbību ar kopēja un vienkārša regulējuma palīdzību, ir nepieciešami četri tiesību aktu priekšlikumi. Atšķirībā no Patvēruma un migrācijas fonda, kas ir izveidots ar vienas regulas palīdzību, Iekšējās drošības fonda izveidošanai ir jāpieņem divi likumdošanas instrumenti. Tam pamatā ir Līguma noteikumi, kas piemērojami iekšlietu jomai, jo īpaši atšķirīgie balsošanas noteikumi Padomē, kas izriet no mainīgās ģeometrijas saskaņā ar 19. protokolu (par Šengenas acquis), 21. protokolu (par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju attiecībā uz brīvības, drošības un tiesiskuma telpu) un 22. protokolu (par Dānijas nostāju, tostarp attiecībā uz Līguma trešās daļas V sadaļu). Tādējādi Iekšējās drošības fonds tiek izveidots kā visaptveroša finanšu programma, ko veido divi atsevišķi akti, ar ko izveido fonda dažādos komponentus un nosaka mērķus, atbilstīgās darbības un katras sastāvdaļas finansējumu. · Regula, ar ko Iekšējās drošības fonda ietvaros izveido finansiālā atbalsta instrumentu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai. · Regula, ar ko Iekšējās drošības fonda ietvaros izveido finansiālā atbalsta instrumentu ārējām robežām un vīzām. Abiem fondiem būtu jādarbojas, pēc iespējas vairāk izmantojot identiskus piešķiršanas mehānismus, un to struktūrai pēc iespējas vairāk jālīdzinās citu dalītas pārvaldības ES finanšu instrumentu struktūrai, jo īpaši to fondu struktūrai, kurus aptver kopējais stratēģiskais satvars. To var panākt, izveidojot horizontālu instrumentu, kas ir piemērojams Patvēruma un migrācijas fondam un Iekšējās drošības fonda abām sastāvdaļām (vai nu tieši, vai arī ar savstarpējām norādēm), paredzot noteikumus attiecībā uz plānošanu, pārvaldību un kontroli, finanšu pārvaldības ziņojumiem un novērtēšanu. Tajā tiks paredzēta arī kopējas komitejas izveide. Šā kopējā instrumenta izveidošana sniedz trīs izteiktas priekšrocības. Pirmkārt, tas novērš dublēšanos un būtiski samazina (citādi identisku un analogu) noteikumu skaitu abos fondos. Otrkārt, tas panāk vienkāršošanu un konsekvenci, jo vieni un tie paši noteikumi tiks piemēroti visiem saņēmējiem neatkarīgi no tā, no kura iekšlietu instrumenta nāk viņu finansējums, tādējādi veicinot izpratni par fondiem un piekļuvi tiem. Treškārt, kopējas komitejas izveidošana abiem fondiem rosinās katru iesaistīto valsti norādīt vienu sarunu risinātāju attiecībā uz visām iekšlietu politikas jomām. [1] Padomes dokuments 17024/09, 2009. gada 1. un 2. decembris. [2] COM(2010) 171 galīgā redakcija, 2010. gada 20. aprīlis. [3] OV C 115, 2008. gada 9. maijs. [4] COM(2010) 673 galīgā redakcija, 2010. gada 22. novembris. [5] COM(2011) 500 galīgā redakcija, 2011. gada 29. jūnijs. [6] COM(2010) 2020 galīgā redakcija, 2010. gada 3. marts. [7] Eiropas Policijas birojs (EUROPOL), Eiropas Policijas koledža (CEPOL), Eiropas Aģentūra operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām (FRONTEX), Eiropas Patvēruma atbalsta birojs (EASO), Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centrs (EMCDDA). [8] COM(2010) 673 galīgā redakcija, 2010. gada 22. novembris. [9] COM(2011)403 galīgā redakcija, 2011. gada 29. jūnijs. [10] 1. pielikumā izklāstīto iemeslu dēļ Iekšējās drošības fonds ir izveidots, izmantojot divus atsevišķus instrumentus, kas kopā veido fondu. [11] COM(2011) 429 galīgā redakcija, 2011. gada 13. jūlijs. [12] COM(2011) 630 galīgā redakcija, 2011. gada 25. oktobris. [13] P7_TA(2011)0266, 2011. gada 8. jūnijs.