Dalībvalstu pieredze Ukrainas kontekstā liecina, ka Savienība ir veikusi pasākumus militārās mobilitātes jomā. Piemēram, Eiropas Aizsardzības aģentūras izstrādātie relevantie risinājumi ir palīdzējuši dalībvalstīm saīsināt pārrobežu pārvietošanās laiku. Ņemot vērā ārkārtas apstākļus, dalībvalstis bieži ir bijušas gatavas noteikt izņēmumus problēmu risināšanā, katru gadījumu izskatot atsevišķi, nolūkā pārvarēt savus valsts ierobežojumus. Ir pienācis laiks no individuālas pieejas pāriet uz strukturāliem risinājumiem. Vienlaikus esam sakārušies arī ar ierobežojumiem – piemēram, atšķirīgās dzelzceļa sistēmas starp Ukrainu un ES dalībvalstīm, kā arī Eiropas Savienībā apgrūtināja iespējas rast optimālus mobilitātes risinājumus. Tāpat kļuva acīmredzama lielā atkarība no nolīgtajiem civilā transporta risinājumiem.

Komisija 2021. gada 14. decembrī ierosināja pārskatīt 2013. gada TEN-T regulu. Tā jo īpaši ierosināja paplašināt pamattīkla koridorus, iekļaujot tajā Rietumbalkānu partnerus. Pārskatot TEN-T regulu, Komisija esošajā ģeogrāfiskajā tīklā iekļāva papildu autoceļus un dzelzceļa posmus, lai mazinātu nepilnības militārajā tīklā. Mērķis bija uzlabot sinerģiju starp to, kā civilais un militārais sektors izmanto esošo transporta infrastruktūru. Turklāt Komisija ir ierosinājusi paaugstināt vairākus TEN-T infrastruktūras tehniskos standartus. Tas dos tiešu labumu militārā karaspēka un materiālu pārvietošanai un tādējādi veicinās militāro mobilitāti ES un ārpus tās. Komisija 2022. gada 27. jūlijā pieņēma grozītu TEN-T priekšlikumu nolūkā atspoguļot jauno ģeopolitisko kontekstu pēc Krievijas uzsāktā agresijas kara pret Ukrainu. Priekšlikumā ierosināts paplašināt četrus Eiropas transporta koridorus, iekļaujot Ukrainu un Moldovas Republiku un tādējādi uzlabojot savienojumus starp Eiropas Savienību un tās kaimiņu partnervalstīm. Tāpat Komisijas priekšlikumā ir aplūkots jautājums par atšķirīgo sliežu platumu, ko izmanto Ukrainā, Moldovā un dažās dalībvalstīs (Baltijas valstīs, Somijā, Pireneju pussalā), kas kavē dzelzceļa savstarpējo izmantojamību un līdz ar to tīkla noturību. Komisija ierosināja pasākumus dzelzceļa līniju pakāpeniskai pārejai uz Eiropas standarta sliežu ceļa platumu.

Viena no darbībām, kas tika īstenota saskaņā ar pirmo militārās mobilitātes rīcības plānu, bija divējāda lietojuma transporta infrastruktūras projektu līdzfinansēšana gan ES militārajā tīklā, gan TEN-T tīklā. Pašreizējais TEN-T, ko Eiropas Parlaments un Eiropadome pieņēma 2013. gadā, it īpaši ietver Eiropas Savienības autoceļus, dzelzceļus, ostas un lidostas. Komisijas dienesti un Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) 2019. gadā veica nepilnību analīzi, lai salīdzinātu TEN-T un ES militāro tīklu. Turklāt 2019. gada nepilnību analīzē tika salīdzinātas militārās prasības transporta infrastruktūrai ar tehniskajām prasībām TEN-T transporta infrastruktūrai. Salīdzinot dalībvalstu militāro tīklu un TEN-T, tika konstatēts, ka abi tīkli pārklājas 93 % apmērā. Tas nozīmē, ka ieguldījumi transporta infrastruktūrā Eiropas transporta tīklā tieši uzlabo militāro mobilitāti. Mērķis ir līdz 2030. gadam izveidot Eiropas transporta tīkla pamattīklu.

·Līdz 2023. gada vidum Komisijas dienesti kopā ar EĀDD veiks pētījumu, apzinot īstermiņa un liela mēroga pārvietošanās iespējas nolūkā uzlabot degvielas noturību, ilgtermiņa infrastruktūras plānošanu un šīs infrastruktūras optimālu izmantošanu. Pētījums ietvers analīzi par to, cik lielā mērā ES militārā transporta fiziskais tīkls atbilst militārajās prasībās noteiktajām infrastruktūras prasībām, vajadzības gadījumā apspriežoties ar NATO. Pamatojoties uz valstu iestāžu sniegto informāciju, Komisijas dienesti un EĀDD analizēs iespējamās nepilnības un ierosinās darbības to novēršanai.

·Līdz 2024. gadam EAA palīdzēs iesaistītajām dalībvalstīm pilnībā īstenot tehniskos risinājumus attiecībā uz pārrobežu pārvietošanās (pa virszemi un pa gaisu) atļauju procedūrām, uzraugot to izmantošanu, kā arī apzinot un novēršot vājās vietas un kavēkļus; apzinās jomas, kas nav iekļautas parakstītajos tehniskajos risinājumos, un uzlabos to saturu; kā arī izstrādās tehnisko risinājumu jūrniecības jomā.

Turklāt būtu jāizstrādā kopīgi standarti militārajiem aditīvās ražošanas (AM) risinājumiem nolūkā izmantot šīs tehnoloģijas priekšrocības, kas potenciāli var nodrošināt ātru militāro pārvietošanos, paātrinot rezerves daļu piegādi loģistikas piegādes ķēdē. Turklāt AM kā nozīmīga tehnoloģija veicina gan ilgtspēju, gan rūpniecības konkurētspēju. Visbeidzot, samazinot loģistikas pēdu, piemēram, nepieciešamo (atkārtotu) piegādi, apkopi un citu loģistiku, kas nepieciešama, pārvietojot militāro vienību un/vai materiālus, tiktu atbrīvotas jaudas un resursi, tādējādi veicinot efektīvāku un ātrāku militāro pārvietošanos. Piemēram, savstarpēji izmantojamā aprīkojuma pārbaudi un apkopi, kā arī militārā aprīkojuma, piemēram, munīcijas, sertificēšanu varētu veikt, sadarbojoties uz vietas vai loģistikas centros, izmantojot esošos standartus. Pastiprināts uzņēmējvalsts atbalsts vai citi daudznacionālas sadarbības veidi varētu palīdzēt samazināt loģistikas pēdas nospiedumu šajā jomā.

Uzlabota loģistika ir nozīmīgs faktors visās dalībvalstu bruņoto spēku operatīvajās jomās. Neviendabīgas valstu loģistikas sistēmas un procesi, kas pielāgoti individuālām vajadzībām, ir būtisks izaicinājums Eiropas spēju kopainas saskaņotībai. Tādēļ EAA atbalsta kopīgu standartu izstrādi ES mēroga loģistikas IT tīklam saskaņā ar attiecīgo ES spēju attīstības prioritāti un CARD prioritārās jomas “Pastiprināta militārā mobilitāte” īpašo darba virzienu. Šāds IT tīkls ļautu efektīvi pārvaldīt krājumus un piegādes, kā arī ļautu ieviest sadarbīgu noliktavu pārvaldību un izsekošanas un identificēšanas spēju informētības uzlabošanai par loģistikas piegādes ķēdi.

2021. gada maijā 23 iesaistītās dalībvalstis un Norvēģija parakstīja EAA programmas risinājumu A kategorijas programmai “Ar muitu saistīto militāro prasību saskaņošana” (“Harmonising Military Requirements Related to Customs”). Tā mērķis ir digitalizēt ar militāro jomu saistītas muitas darbības un nodrošināt, lai iegūtā datu kopa būtu pieejama apmaiņai ar civilajām muitas iestādēm. Līdz šim darbs ir bijis vērsts uz programmas pirmo mērķi, proti, novērtēt vajadzības, ieguvumus un riskus militāras muitas sistēmas izveidei, ko izmanto iesaistītās dalībvalstis. Minētās dalībvalstis ar EAA atbalstu cieši sadarbojas ar Komisijas dienestiem nolūkā nodrošināt atbilstību Savienības Muitas kodeksā (SMK) aprakstītajām muitas procedūrām. Šā novērtējuma rezultāti kalpos par pamatu turpmākajiem soļiem, proti, specifikāciju un prasību noteikšanai attiecībā uz militāro muitas sistēmu digitalizāciju, tai skaitā it īpaši elektroniskas datu apstrādes metožu noteikšanai attiecībā uz informācijas apmaiņu starp muitas iestādēm un militārajiem spēkiem.

3.3.2. Ierindas mācība

Dažādu formātu ierindas mācība ir nepieciešama, lai pārbaudītu mūsu infrastruktūras un procedūras uzlabojumus, vienlaikus apzinot atlikušos šķēršļus un vājās vietas. 2021. gada janvārī notika uz scenāriju balstīta diskusija par militāro mobilitāti, kas bija ES krīzes pārvarēšanas mācību “Integrated Resolve 2020” papildu pasākums. Mums būtu jāturpina šīs teorētiskās mācības un jāīsteno militārās mobilitātes mērķi praktisku mācību laikā, arī mācībās, kas ierosinātas saistībā ar Stratēģiskajā kompasā minētajām ātrās izvietošanas spējām, vai piedaloties citās daudznacionālās mācībās, tai skaitā attiecīgā gadījumā NATO kontekstā.

3.3.3. Aizsardzība pret drošības riskiem transporta nozarē

Mūsu militārās transporta sistēmas ievainojamības palielināšanās var tikt izmantota, lai traucētu militāro mobilitāti. Tādēļ ir steidzami jārisina jautājums par mūsu izveidotā tīkla noturību ar mērķi aizsargāt to pret hibrīddraudiem un citiem draudiem, arī attiecībā uz civilā un komerciālā transporta nozari. Turpmāko darbu šajā jomā sekmēs notiekošās darbības hibrīddraudu novēršanai un kritiskās infrastruktūras aizsardzībai, arī ņemot vērā neseno priekšlikumu Padomes ieteikumam par koordinētu Savienības pieeju kritiskās infrastruktūras noturības stiprināšanai (2022/0338 (NLE)).

Konkrētāk, ES būtu jāuzlabo sadarbība, lai risinātu šādus jautājumus:

·Stiprināt to vienību fizisko noturību pret dabas un cilvēka radītiem apdraudējumiem, kuras sniedz pamatpakalpojumus transporta nozarē. Tas ietver Direktīvas par kritisko vienību noturību (CER direktīva) īstenošanu transporta nozarē, kā arī priekšlikuma Padomes ieteikumam par koordinētu Savienības pieeju kritiskās infrastruktūras noturības stiprināšanai, kurā transports ir viena no galvenajām nozarēm, ātru pieņemšanu un turpmāku īstenošanu.

·Kiberdrošība civilā transporta nozarē un tās atbalsta sistēmās, tai skaitā satiksmes kontroles sistēmās (gaisa, dzelzceļa, jūras transporta), konteineru termināļu pārvaldības sistēmās, slūžu, tiltu, tuneļu u. c. kontroles sistēmās. Tas ietver darbības nolūkā paātrināti transponēt un īstenot nesen pieņemto pārskatīto direktīvu par pasākumiem, ar ko īsteno Tīklu un informācijas sistēmu drošības direktīvu (TID2 direktīva), transporta nozarē, kā arī darbu, kas paveikts saistībā ar noturības pamatprincipiem hibrīddraudu novēršanas kontekstā. Kiberdrošības krīzes gadījumā ir būtiski nodrošināt pienācīgu apmaiņu ar nepieciešamo informāciju, tādējādi veicinot pēc iespējas pilnīgāku situācijas izpratni militārā un civilā transporta nozarē. Šim nolūkam būtu jāīsteno arī sadarbība starp attiecīgajām par transportu atbildīgajām nozaru iestādēm, kompetentajām kiberdrošības iestādēm un CSIRTS, un saskaņā ar TID2 direktīvā paredzētajiem uzdevumiem, izmantojot Eiropas Kiberkrīžu sadarbības organizāciju tīklu (EU–CyCLONE). Būtu jāizpēta sinerģija ar TEN-T. Dalībvalstis tiek arī aicinātas izmantot Komisijas īstermiņa atbalsta programmu, ko īsteno kopā ar ENISA, nolūkā uzlabot transporta nozares būtisko vienību sagatavotību, piemēram, veicot ielaušanās testēšanu.

·Ārvalstu tiešie ieguldījumi, ko trešās valsts vienības veic infrastruktūrā un transporta operācijās ES, kas ir kritiski svarīgas arī militārajam transportam, var radīt drošības risku ES un tās dalībvalstīm. Ārvalstu tiešie ieguldījumi divējāda lietojuma infrastruktūrā ES varētu radīt riskus tās drošībai un sabiedriskajai kārtībai. Tas it īpaši attiecas uz gadījumiem, kad trešās valstis izmanto finanšu pasākumus, kas negatīvi ietekmē savienojamību, vai kad trešo valstu ieguldītājiem kļūst pieejami sensitīvi izlūkdati. Civilās un militārās infrastruktūras spēcīga pārklāšanās nozīmē papildu neaizsargātību saistībā ar ĀTI. Šādi ieguldījumi tiks rūpīgi pārbaudīti saskaņā ar ĀTI Skrīninga regulu un TEN-T.

·Klimata pārmaiņu un pārkārtošanās uz zaļo enerģiju ietekme uz ES dalībvalstu militārās transporta infrastruktūras un spēju noturību un energoapgādes drošību. Jūras līmeņa paaugstināšanās un ekstrēmāki laikapstākļi rada jaunas prasības militārajām iekārtām, savukārt atkarības samazināšana no fosilā kurināmā militārajā transportā ietekmē arī atjaunīgo energoresursu un saistīto tehnoloģiju drošību un pieejamību. Šā darba pamatā būs attiecīgie rezultāti, kas gūti Apspriežu forumā par ilgtspējīgu enerģiju aizsardzības un drošības nozarē (CF SEDSS), tai skaitā pētījumi par spēju pielāgoties klimata pārmaiņām un hibrīddraudu ietekmi uz aizsardzību, un tiks apzinātas iespējas izmantot atjaunīgos energoresursus, piemēram, ūdeņradi, militārajā transportā.

Noturību var arī uzlabot, izpētot iespējas gaisa kuģu modeļu civilajām un militārajām konfigurācijām savstarpēji atpazīt to rezerves daļas. Pašlaik Eiropas Savienības Aviācijas drošības aģentūra (EASA) sertificē civilos gaisa kuģus un to sastāvdaļas, ko izmanto tehniskajai apkopei un remontam, savukārt militāros gaisa kuģus un to sastāvdaļas valsts drošības apsvērumu dēļ sertificē dalībvalstis. Šāda pieeja rada dublēšanos: militārajiem gaisa kuģiem vajadzētu būt iespējai apmainīt to rezerves daļas ar civilajam lietojumam sertificētām rezerves daļām, ja tās ir identiskas. Nemainot EASA vai dalībvalstu kompetenci, varētu paredzēt jaunu mehānismu gaisa kuģu sertifikācijas un tehniskās apkopes procedūru vienkāršošanai, ļaujot apvienot EASA sertificētās sastāvdaļas un daļas tā, lai militārie un civilie operatori tās varētu kopīgi izmantot, tādējādi ievērojami samazinot militāro gaisa kuģu tehniskās apkopes izmaksas un vienlaikus palielinot lidojumu drošumu. Būtu jāuzsāk izmēģinājuma projekts nolūkā apzināt sinerģijas starp abiem sertifikācijas mehānismiem. Turklāt operācijas gaisa telpā lielā mērā ir atkarīgas no digitālo datu efektīvas apmaiņas un kopīgošanas starp attiecīgajām civilām un militārām ieinteresētajām personām un operatoriem.

Tādēļ ir vajadzīgi kopīgi civilie un militārie centieni, kas nodrošinātu elastīgu un stabilu datu apmaiņas tīklu ar augstu kiberdrošības līmeni.

3.3.4. Kosmosā bāzēti risinājumi militārajai mobilitātei

Pašreizējā un turpmākā kosmosa navigācija (Galileo/EGNOS), drošības sakaru sistēma un Zemes novērošana (Copernicus) var ievērojami uzlabot militāro mobilitāti. Mums būtu jāizvērtē, kā šo potenciālu izmantot.

Publisks regulēts pakalpojums (PRS) ir visdrošākais Galileo navigācijas pakalpojums, kas ir piemērots valdības lietojumiem, kuriem jābūt uzticamiem pat krīzes situācijās, un ir līdzvērtīgs GPS M-kodam. Galileo PRS varētu sniegt tiešus ieguvumus militārajai mobilitātei, nodrošinot nepārtrauktu drošu un precīzu atrašanās vietas navigācijas un laika sinhronizācijas informāciju konflikta apstākļos, apmierinot kritiskās operatīvās vajadzības operāciju norises vietā un veicinot pamatotu lēmumu pieņemšanu, kā arī vadību un kontroli.

Lai gan Eiropas Ģeostacionārās navigācijas pārklājuma dienests (EGNOS) nav paredzēts darbībai konflikta zonā, tas var sniegt būtiskas operatīvas priekšrocības loģistikas un transporta operācijām. Nelabvēlīgos laikapstākļos tas var nodrošināt drošu piekļuvi gaisa spēku bāzēm un reģionālajām lidostām, kurām nav citu līdzekļu.

Jaunā Savienības drošas savienojamības programma, attiecībā uz kuru Komisija 2022. gada 15. februārī ierosināja regulu, tika izstrādāta ar mērķi visā pasaulē nodrošināt drošu valdības satelītsakaru pakalpojumu pieejamību. Šajā sakarā ir izpētīti vairāki izmantošanas gadījumi, arī saistībā ar satiksmes pārvaldību un militārām misijām. No šīs analīzes izriet, ka droša savienojamība arvien vairāk kļūst par stratēģisku resursu autonomu transportlīdzekļu un gaisa kuģu izmantošanai. Nosakot drošas savienojamības sistēmas pakalpojumu portfeli, ir pienācīgi jāņem vērā militārās mobilitātes vajadzības.

ES Zemes novērošanas programma Copernicus piedāvā informācijas pakalpojumus, kuros izmanto Zemes novērošanas satelītus (no Copernicus Sentinel satelītiem vai komerciāliem satelītiem) un in situ (ar kosmosu nesaistītus) datus trīs galvenajās jomās: 1) vides monitorings (zeme: zemes segums un izmantošana, digitālais pacēluma modelis, ES upju tīkls un ūdensobjektu atsauces dati; jūras; atmosfēra; klimata pārmaiņas), 2) ārkārtas situāciju pārvaldība (dabas vai cilvēka izraisītu katastrofu, piemēram, plūdu, zemestrīču, meža ugunsgrēku gadījumā) un 3) drošība (robežu un jūras uzraudzība un atbalsts ES ārējai darbībai). Varētu sīkāk izpētīt iespējamās saiknes ar militāro mobilitāti.

CASSINI — Komisijas iniciatīva kosmosa uzņēmējdarbības veicināšanai Eiropas Savienībā stimulēs revolucionāru tehnoloģiju, rūpniecisko procesu un pakalpojumu attīstību. Jaunu komerciālu dalībnieku parādīšanās paplašinās satelītu nodrošinātu risinājumu klāstu, tai skaitā attiecībā uz militāro mobilitāti.