LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 317/29

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Autorūpniecībai pakārtotie tirgi un komplektējošo daļu ražošana”

(pašiniciatīvas atzinums)

(2009/C 317/05)

Ziņotājs: ZÖHRER kgs

Līdzziņotājs: LEIRIÃO kgs

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2008. gada 10. jūlijā nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Autorūpniecībai pakārtotie tirgi un komplektējošo daļu ražošana”.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Rūpniecības pārmaiņu konsultatīvā komisija savu atzinumu pieņēma 2009. gada 4. jūnijā. Ziņotājs — Zöhrer kgs, līdzziņotājs — Leirião kgs.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 455. plenārajā sesijā, kas notika 2009. gada 15. un 16. jūlijā (16. jūlija sēdē), ar 104 balsīm par, 4 pret un 9 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Kopsavilkums, secinājumi un ieteikumi.

1.1. Autorūpniecība ir viena no ES ekonomikas svarīgākajām nozarēm. Tā ir izaugsmes, nodarbinātības, eksporta un jauninājumu virzītājspēks. Vienlīdz svarīga nozīme ir arī piegādātājiem un pakalpojumu sniedzējiem, kas veido autorūpniecībai pakārtoto tirgu. Pakārtotā tirgus dalībnieki ir transportlīdzekļu ražotāji, komplektējošo daļu piegādātāji un neatkarīgie vai pilnvarotie tirgus dalībnieki transportlīdzekļu tehniskās apkopes, rezerves daļu, papildu aprīkojuma, kā arī ražošanas, izplatīšanas un mazumtirdzniecības jomā. Šajā tirgū darbojas 834 700 uzņēmumu (pārsvarā mazie un vidējie uzņēmumi), kuru kopējais apgrozījums ir 1 107 miljardi euro un kuros nodarbināti apmēram 4,6 miljoni cilvēku.

1.2. Gan automobiļu ražotāju, gan tirgotāju konkurence ir ļoti sīva, tāpēc peļņa arvien samazinās. Tādējādi arvien svarīgāki kļūst pakārtotie tirgi, kuros automobiļu ražotāji dominē pār neatkarīgajiem pakalpojumu sniedzējiem.

1.3. Finanšu tirgus krīze 2008. gada otrajā pusē kā vienu no pirmajām reālās ekonomikas nozarēm vissmagāk skāra tieši autorūpniecību un automobiļu piegādes rūpniecību, kurās ievērojami samazinājās noiets. Ar to saistītais ražošanas apjoma kritums būtiski skāris gan uzņēmumus, gan to darbiniekus. Vienlīdz smagi skarti arī uzņēmumi pakārtotajos tirgos. Šo uzņēmumu galvenā problēma pašreiz ir apgrūtinātā finanšu līdzekļu pieejamība, kas var apdraudēt to pastāvēšanu. Tāpēc Komiteja aicina Komisiju un dalībvalstis, īstenojot pasākumus, vienlīdz ievērot visu pakārtotā tirgus dalībnieku intereses.

Neatkarīgi no pašreizējās situācijas automobiļu rūpniecības nozarē vērojamas vidēja termiņa un ilgtermiņa attīstības tendences, kas sekmēs ievērojamas pārmaiņas arī pakārtotajos tirgos. Pēc dažiem gadiem autorūpniecības nozare būs pilnībā pārstrukturēta. Pirmkārt, paredzams, ka neatkarīgie pakalpojumu sniedzēji iegūs lielāku tirgus daļu. Otrkārt, daudzu uzņēmumu, jo īpaši mazo uzņēmumu un mikrouzņēmumu, dzīvotspēja būs atkarīga no jaunu koncepciju izstrādes un ieguldījumiem.

1.4.1. EESK uzskata, ka pakārtoto tirgu pārstrukturēšana radīs jaunas partnerības formas (arī ar citiem pilsoniskās sabiedrības dalībniekiem) un jauna veida attiecības ar klientiem. Ņemot vērā automobiļu rūpniecības ciešo saikni ar citām nozarēm, kā arī komplektējošo daļu ražošanas un transportlīdzekļu tirdzniecības apjomu, jebkura veida pārstrukturēšana, kas negatīvi ietekmēs MVU, skars simtiem tūkstošu darba ņēmēju visās dalībvalstīs. EESK tāpēc uzskata, ka Komisijai cieši jāuzrauga pakārtoto tirgu pārstrukturēšanas procesi, nepieciešamības gadījumā veicot pasākumus, lai nodrošinātu konkurenci.

1.4.2. Tādēļ Komiteja aicina atbilstoši Lisabonas stratēģijai izveidot augsta līmeņa darba grupu, kas, pamatojoties uz darba grupas “CARS 21” paustajām atziņām, izstrādātu redzējumu laika posmam pēc pašreizējās krīzes un noteiktu iespējamās rīcības jomas. Ņemot vērā attīstības tendences visā automobiļu rūpniecības nozarē, īpaša uzmanība būtu jāvelta šādiem jautājumiem:

— tiesiskā regulējuma tālāka izstrāde/piekļuve brīvai un taisnīgai konkurencei,

— Lisabonas stratēģijas īstenošana,

— nepieciešamība paaugstināt kvalifikāciju,

— jauninājumi,

— ar patērētājiem saistītie jautājumi,

— tirdzniecības politika,

— sociālie aspekti.

1.5. EESK uzskata, ka, ņemot vērā pašreizējos ekonomiskos un sociālos apstākļus, jebkādām izmaiņām ES tiesību aktos jābūt vērstām uz brīvas un taisnīgas konkurences saglabāšanu,

— izvairoties no negatīvām pārmaiņām pašreizējā krīzes situācijā,

— līdzsvarojot visus noteikumus, kas veicina pārāk lielu koncentrāciju tirdzniecības sektorā,

— nodrošinot atbilstošu ietvaru drošībai, vides jautājumiem un noteikumu vienkāršošanai,

— prognozējot, kādi mērķi ir pret konkurenci vērstai rīcībai, kas iespējama jaunās tirgus organizācijas dēļ,

— sekmējot “Mazās uzņēmējdarbības aktā” noteikto principu “vispirms domāt par mazākajiem”, lai veicinātu MVU attīstību un inovāciju, kā arī saglabātu darba vietas.

1.6. Lai nodrošinātu darba vietu skaitu un kvalitāti, paaugstinātu nodarbināto mobilitāti un palielinātu nozares pievilcīgumu kopumā, nozarei un tās uzņēmumiem jārisina arī sociālie problēmjautājumi. Īpaša uzmanība jāpievērš demogrāfiskajām pārmaiņām, apmācības un tālākizglītības mūža garumā modeļu izstrādei, kā arī jaunām veselības un drošības prasībām darba vietā. Tādēļ Komiteja aicina attiecīgās iesaistītās personas un Komisiju padziļināt sociālo dialogu visos līmeņos (nozares, valsts un uzņēmumu līmenī).

2. Vispārīga informācija.

2.1. Autorūpniecība ir viena no svarīgākajām ES ekonomikas nozarēm. CCMI 2007. gada novembrī izstrādāja informatīvu ziņojumu par tematu “Autoindustrija Eiropā — pašreizējā situācija un nākotnes perspektīvas”. Minētajā ziņojumā tika aplūkots tikai nozares galvenais segments, proti, automobiļu un to rezerves daļu ražošana (atbilstoši tautsaimniecības nozaru nomenklatūrai NACE kods Nr. 29), kaut gan — kā skaidri norādīts minētajā dokumentā — liela daļa automobiļu ražošanai nepieciešamo komplektējošo daļu un pakalpojumu, kā arī virkne ar to saistīto saimniecisko darbību nav iekļautas NACE 29.

2.2. Automobiļu komplektējošo daļu tirgus un pakārtotie tirgi aptver ļoti dažādas darbības, kas ir saistītas gan ar ražošanu (elektrisko iekārtu ražošana dzinējiem un transportlīdzekļiem, krāsu ražošana, riepu ražošana, sintētiskie materiāli un tekstilizstrādājumi, gaisa kondicionēšanas sistēmas, akumulatori un mērinstrumenti), gan ar pakalpojumu sektoru (transportlīdzekļu tehniskā apkope un remonts).

Eiropas pakārtotā tirgus dalībnieki ir transportlīdzekļu ražotāji, komplektējošo daļu piegādātāji un neatkarīgie tirgus dalībnieki transportlīdzekļu tehniskās apkopes, rezerves daļu, papildu aprīkojuma, kā arī ražošanas, izplatīšanas un mazumtirdzniecības jomā. Minētajām saimnieciskajām darbībām ir būtiska nozīme Eiropas ekonomikā, jo tās aptver daudzas nozares (gan lielus ražotājus, gan mazos un vidējos uzņēmumus) un tām ir īpaša ietekme uz nodarbinātību.

2.3.1. Pārdošanai pakārtoto tirgu var iedalīt trīs jomās:

I. Izplatīšana, klientu apkalpošana, remonts un apkope.

Šajā kategorijā ietilpst pašu ražotāju sniegto pakalpojumu struktūras (pārdošana un garantijas remonts), no ražotājiem tieši atkarīgie līgumpartneri (lielie importētāji, licencētas remontdarbnīcas u.c.), kā arī neatkarīgās remontdarbnīcas. Pēdējās var būt gan vispārējas, gan konkrētā jomā specializējušās remontdarbnīcas. Darbnīcas, kas ir specializējušās konkrētu komplektējošo daļu remontam, dažos gadījumos ietilpst komplektējošo daļu ražošanas nozarē.

II. Rezerves daļas.

Bieži rezerves daļas ražo un piegādā paši transportlīdzekļu ražotāji vai to piegādātāji. Tomēr arvien vairāk rezerves daļu vairs nav oriģinālās rezerves daļas, bet gan to atveidojumi. Ir arī daudz vispārīgi lietojamu rezerves daļu, kuras ražo ne tikai viens konkrēts automobiļu ražotājs (riepas, riteņu loki, akumulatori, aizdedzes sveces, filtri, lukturi u.c.).

III. Papildu un speciālais aprīkojums.

Šo apakšnozari praktiski veido visas komplektējošās daļas, ar ko uzlabo transportlīdzekļa individuālo konstrukciju, ērtību vai drošību. Tā ir plaša joma, kas aptver gan ļoti sarežģītas elektroniskas vai hidrauliskas detaļas (piemēram, globālās pozīcijas noteikšanas sistēmas (GPS), šasija), gan vienkāršus plastmasas izstrādājumus (piemēram, dzērienu turētājs).

2.3.2. Transportlīdzekļu nodošana lūžņos un otrreizēja pārstrāde šajā tirgū kļūst arvien svarīgāka. Pirmkārt, lūžņos nodotu automobiļu detaļas tiek apstrādātas un pārdotas. Otrkārt, tiek iegūtas izejvielas, piemēram, tērauds, alumīnijs un plastmasa.

2.3.3. Pakalpojumu nozarē darbojas vēl virkne citu tirgus dalībnieku, piemēram, degvielas uzpildes stacijas, transportlīdzekļu avārijas dienesti, inspektori/iestādes, kas veic tehnisko apskati, un virsbūves remontdarbnīcas.

Trūkst pietiekamu statistikas datu. Par minētajām rūpnieciskās ražošanas vai pakalpojumu sniegšanas jomām konkrēti dati pieejami tikai izņēmuma gadījumos; lielākoties tās ir tādas ražošanas un pakalpojumu jomas, kuras ir daļa no citām rūpniecības un pakalpojumu nozarēm.

2.4.1. Autorūpniecības pēcpārdošanas tirgu veido apmēram 834 700 uzņēmumu, no kuriem lielākā daļa ir mazie un vidējie uzņēmumi (MVU). Pēcpārdošanas tirgus struktūra dalībvalstīs ir atšķirīga. Dažu valstu, lielākoties Dienvideiropas, tirgos dominē mazie un mikrouzņēmumi (galvenokārt ģimenes uzņēmumi), savukārt citās valstīs, piemēram, Vācijā un Francijā, nozarei vairāk raksturīgas lielākas struktūras. Nozares apgrozījums ir 1 107 miljardi euro, un Eiropas Savienībā tajā ir nodarbināti apmēram 4,6 miljoni cilvēku (1).

3. Vispārējā ekonomiskā situācija un starptautiskās attīstības tendences.

Autorūpniecība un automobiļu ražotāju piegādes rūpniecība bija viena no pirmajām reālās ekonomikas nozarēm, kuru 2008. gada otrajā pusē vissmagāk skāra krīze finanšu tirgos. Sarežģījumi finanšu tirgos minēto nozari īpaši ir ietekmējuši divējādi. Pirmkārt, līdztekus mājas celtniecībai automobiļa iegāde ir nākamais lielākais privāto mājsaimniecību ieguldījums. Sarežģītos ekonomiskos apstākļos šādus ieguldījumus cenšas atlikt, tāpēc vieglo automobiļu tirgū vērojams iepriekš neparedzams noieta samazinājums. Otrkārt, kredītu saņemšana pašlaik ir sarežģījusies, tādēļ jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem ir radušās problēmas finansēt savu darbību. Minētie apstākļi ietekmē arī uzņēmumu ieguldījumus, kas savukārt nozīmē zemākus kravas automobiļu pārdošanas rādītājus (2) (3).

3.1.1. Jaunu reģistrētu vieglo automobiļu skaits Eiropā 2008. gadā samazinājās par 7,8 % salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu. Gada pēdējā ceturksnī reģistrēts par 19,3 % mazāk automobiļu nekā gadu iepriekš. Vieglo kravas automobiļu kategorijā noiets samazinājies par vairāk nekā 10 %, smago kravas automobiļu kategorijā — par 4 %. Minētās tendences bija novērojamas arī 2009. gada sākumā, lai gan vieglo automobiļu kategorijā dažādi dalībvalstu īstenotie pasākumi (piemēram, atvieglojumi, iegādājoties videi nekaitīgākus automobiļus un nododot transportlīdzekļus lūžņos) tās ir nedaudz mazinājuši. Kravas automobiļu kategorijā turpretī paredzama strauja situācijas pasliktināšanās. Smago kravas automobiļu nozare Eiropā ir ļoti smagā situācijā, jo 2009. gada pirmajā ceturksnī jaunu automobiļu reģistrācija ir samazinājusies par 38,9 %.

3.1.2. Ražošanas apjoma kritums ir radījis nopietnas sekas ne tikai uzņēmumiem, bet arī darba ņēmējiem. Galvenokārt tas nozīmē personāla samazināšanu (pirmie tiek atlaisti pagaidu darbinieki) un īsākas darba dienas ieviešanu vai līdzīgus ar ienākumu samazinājumu saistītus pasākumus.

Neatkarīgi no pašreizējās situācijas CCMI 2007. gada novembra ziņojumā sīki analizēja galvenās attīstības tendences autorūpniecības nozarē (4). Pašreizējā krīze pastiprinās daudzas no minētajām tendencēm, sekmējot nozares visaptverošu pārstrukturēšanu. Minētās tendences tieši ietekmē attīstību un izmaiņas pēcpārdošanas tirgū. Turpinājumā CCMI analizējusi tās autorūpniecības nozares attīstības tendences, kuras var būtiski ietekmēt komplektējošo daļu piegādātājus un pakārtotos tirgus.

3.2.1. Galvenie secinājumi ir šādi:

— Visi pašreizējie autorūpniecības nozares attīstības tendenču pētījumi un prognozes liecina, ka vidējā termiņā nozare visā pasaulē piedzīvos izaugsmi, taču nozarē arī turpmāk notiks vērienīga pārstrukturēšana.

— Pievienotā vērtība un darba vietu skaits pieaug galvenokārt komplektējošo daļu ražošanas jomā, jo pastāvīgi tiek izmantoti ārpakalpojumi.

— Prognozes liecina, ka turpmāk ārpakalpojumus vēl vairāk izmantos galvenokārt sērijveida automobiļu ražošanas uzņēmumi (ASV); luksus klases automobiļu ražotāji Eiropā (un sevišķi Vācijā) tos izmanto mazāk.

— Starptautiskā līmenī automobiļu ražošanas apjoms (vieglo automobiļu ražošanas nozarē) galvenokārt pieaug tā dēvētajās BRIC valstīs (Brazīlija, Krievija, Indija un Ķīna), jo īpaši Ķīnā un Indijā, kā arī Eiropā.

— Neraugoties uz vispārējām izaugsmes tendencēm, ir paredzama izaugsmei sevišķi svarīgo centru pārbīde — un ne tikai reģionālajā līmenī: — pastāv risks, ka daži galaproduktu ražotāji nonāks krīzes situācijā, kas var apdraudēt to pastāvēšanu; — attīstības tendences ASV varētu līdzināties attīstībai Apvienotajā Karalistē 90. gados (plaša pārstrukturēšana ar sevišķi svarīgo uzņēmumu pārvietošanu reģionālā līmenī); — ārpakalpojumu procesu ietekmē arī turpmāk mainīsies transportlīdzekļu un komplektējošo daļu ražotāju attiecības; — automobiļu komplektējošo daļu ražošanas nozarē turpināsies plaša apjoma koncentrācijas process; — paredzams, ka tehniskā attīstība (piemēram, piedziņas un dzinēja tehnoloģijas jomā) izraisīs automobiļu komplektējošo daļu ražošanas nozares pārstrukturēšanu.

— Tas, cik lielā mērā minētā pārstrukturēšana skars atsevišķus automobiļu komplektējošo daļu ražošanas uzņēmumus, būs atkarīgs no vairākiem atšķirīgiem faktoriem. Tie ir šādi: — uzņēmumu produktu klāsts un tas, cik liels monopols šiem uzņēmumiem ir attiecīgo produktu ražošanā; — darbība pētniecības un izstrādes jomā un tās izmaksu sadalījums; — automobiļu ražotāju un viņu piegādātāju attiecības; — ražošanas organizācijas efektivitāte; — līdzdalība pievienotās vērtības radīšanas tīklos un klasteru attiecības; — uzņēmumu struktūra un to īpašnieku attiecības; — kapitāla nodrošinājums un brīvas skaidrās naudas plūsmas apjoms; — klātbūtne reģionālā līmenī.

— Eiropas autorūpniecības reģionālā struktūra arī turpmāk mainīsies, pārbīdei notiekot virzienā no rietumiem uz austrumiem.

— Paredzams, ka produktivitātes pieaugums autorūpniecībā arī turpmāk būs straujāks nekā paredzamais ražošanas pieaugums. Tas radīs ilgstošu spiedienu uz nodarbinātību un darba apstākļiem (galvenokārt automobiļu komplektējošo daļu piegādes nozarē).

— Gan pasaules, gan arī Eiropas autorūpniecībā ir ievērojams vieglo automobiļu ražošanas jaudas pārpalikums. Jaunu ražotņu izveidošana vēl vairāk saasinās ražošanas jaudas pārpalikuma radītās problēmas.

— Tirgu ietekmē arvien atšķirīgākas un daudzveidīgākas patērētāju prasības. Būtiska nozīme ir demogrāfiskajām pārmaiņām, kā arī ienākumu un realizācijas cenu izmaiņām.

— Ievērojamas problēmas ir klimata pārmaiņas, izejvielu trūkums un drošība. Tāpēc jāveicina attīstība dzinēju tehnoloģijas (izplūdes gāzu samazināšana, alternatīvas degvielas) un materiālu tehnoloģijas jomā, kā arī saistībā ar integrētām vairākveidu transporta sistēmām. Šis aspekts tuvākajā nākotnē sektoru ietekmēs visvairāk; tas nozīmē arī, ka ir jānosaka ceļu satiksmes un automobiļu turpmākā loma šādā sistēmā.

3.3. Gan automobiļu ražotāju, gan tirgotāju konkurence ir ļoti sīva, tāpēc peļņa arvien samazinās. Tas jo īpaši skar tirdzniecību, kurā peļņas daļa veido vairs tikai aptuveni 0,3 %. Minētais liek tirgus dalībniekiem pastiprināti pievērsties pārdošanai pakārtotajos tirgos (remonts, apkope, rezerves daļas). Tajos automobiļu ražotāji atrodas dominējošā stāvoklī salīdzinājumā ar neatkarīgajiem pakalpojumu sniedzējiem.

4. ES reglamentējošie noteikumi.

4.1. Pakārtotajā tirgū atšķirībā no primārā tirgus pastāv konkurences problēmas. Pilnvarotajiem izplatītājiem pieder liela autorūpniecības tirgus daļa (aptuveni 50 %), savukārt automobiļu ražotājiem pieder liela rezerves daļu tirgus daļa. Dažas oriģinālās rezerves daļas piegādā tikai automobiļu ražotāji. Komisija rīkojās konsekventi un panāca, ka neatkarīgās remontdarbnīcas var piekļūt tehniskajai informācijai. Par atšķirīgajiem konkurences apstākļiem pakārtotajos tirgos liecina arī fakts, ka automobiļu ražotāji parasti gūst ievērojami lielāku peļņu, pārdodot rezerves daļas, un ka pilnvarotie izplatītāji lielāko daļu peļņas gūst nevis no jaunu automobiļu pārdošanas, bet gan no to remonta un apkopes.

4.2. Lai nodrošinātu konkurenci, patērētāju izvēles tiesības un vienādus sākotnējos noteikumus rezerves daļu un remonta nozarē, Eiropas Komisija 2003. gadā pieņēma Transportlīdzekļu grupālā atbrīvojuma regulu (EK) 1400/2002, ar ko nosaka noteikumus tirgus dalībniekiem un kas būs spēkā līdz 2010. gadam.

Minētajā regulā uzskaitītas vertikālās vienošanās, uz kurām neattiecas Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 81. pantā noteiktais aizliegums par konkurenci kropļojošiem nolīgumiem. Tāpēc tās ir drošs atskaites punkts tirgus dalībniekiem. Ja tirgus dalībnieku noslēgtās vienošanās atbilst Transportlīdzekļu grupālā atbrīvojuma regulas noteikumiem, tad tās ir saskaņā arī ar ES konkurences tiesībām.

4.3. Ar nozares darbību saistītā Mehānisko transportlīdzekļu grupālā atbrīvojuma regula ir daudz sīkāk izstrādāta nekā vispārējā Transportlīdzekļu grupālā atbrīvojuma regula, un savas sarežģītības dēļ tā sagādā izpratnes problēmas tirgus dalībniekiem, it īpaši MVU. Komisija to secinājusi pēc neskaitāmu ar konkurences jautājumiem nesaistītu pieprasījumu un sūdzību saņemšanas no tirgus dalībniekiem. Mehānisko transportlīdzekļu grupālā atbrīvojuma regula pakārtotajos tirgos a priori nodrošina lielāku elastību, jo, ievērojot zināmus nosacījumus, tā pieļauj pat visa tirgus pakļaušanu vertikāliem nolīgumiem (vispārējā Transportlīdzekļu grupālā atbrīvojuma regula atļauj slēgt vertikālus nolīgumus tikai tad, ja attiecīgā piegādātāja tirgus daļa nepārsniedz 30 % no kopējā tirgus), taču regulā paredzētie īpašie noteikumi ievērojami mazina šo elastību.

Tādēļ Mehānisko transportlīdzekļu grupālā atbrīvojuma regula vēl aizvien tiek vērtēta diezgan pretrunīgi, jo pilnvarotie izplatītāji pārsvarā vēlas saglabāt pašreizējo situāciju, savukārt automobiļu ražotāji vēlas vienkāršākus un mazāk ierobežojošus noteikumus. Turpretī neatkarīgie tirgus dalībnieki (neatkarīgās remontdarbnīcas un rezerves daļu ražotāji) pārsvarā aicina labāk saskaņot spēkā esošos tiesību aktus.

4.4. Spēkā esošo tiesību aktu labāka saskaņošana attiektos uz:

— Transportlīdzekļu grupālā atbrīvojuma regulu,

— tehniskās informācijas par jauniem modeļiem un instrumentiem publicēšanu un pieejamību visiem tirgus dalībniekiem,

— Direktīvas 96/96/EK, kas attiecas uz tehniskajām apskatēm, satura atjaunināšanu,

— uzņēmumu intelektuālā īpašuma tiesībām (dizaina un patentu aizsardzība),

— garantiju nosacījumiem,

— apmācību.

4.5. Visi tirgus dalībnieki vēlas juridisku noteiktību un grib zināt, kas notiks pēc 2010. gada. Pašreizējā neskaidrība par iespējamām izmaiņām Transportlīdzekļu grupālā atbrīvojuma regulā rada ievērojamas bažas jo īpaši MVU, ņemot vērā līgumu ilgumu un ieguldījumu apjomu, kas nepieciešami, lai informētu visus tirgotājus par jaunākajām transportlīdzekļu tehnoloģijām un nodrošinātu viņiem pieeju rezerves daļām, informācijas tehnoloģijai, jauniem instrumentiem un aprīkojumam, kā arī apmācībai.

4.6. Komisija ir pastiprinājusi tiesisko regulējumu, pieņemot Regulu (EK) Nr. 715/2007 (Euro 5), kas stājusies spēkā 2009. gada janvārī un reglamentē piekļuvi visa veida tehniskajai informācijai, kura saistīta ar jauniem apstiprināta tipa transportlīdzekļiem.

4.7. EESK uzskata, ka, ņemot vērā pašreizējos ekonomiskos un sociālos apstākļus, jebkādām izmaiņām ES tiesību aktos jābūt vērstām uz brīvas un taisnīgas konkurences saglabāšanu,

— izvairoties no negatīvām pārmaiņām pašreizējā krīzes situācijā,

— līdzsvarojot visus noteikumus, kas veicina pārāk lielu koncentrāciju tirdzniecības sektorā,

— nodrošinot atbilstošu ietvaru drošībai, vides jautājumiem un noteikumu vienkāršošanai,

— prognozējot, kādi mērķi ir pret konkurenci vērstai rīcībai, kas iespējama jaunās tirgus organizācijas dēļ,

— sekmējot “Mazās uzņēmējdarbības aktā” noteikto principu “vispirms domāt par mazākajiem”, lai veicinātu MVU attīstību un inovāciju, kā arī saglabātu darba vietas.

5. Pašreizējā situācija Eiropas autorūpniecībai pakārtotajos tirgos.

Pēc jaunu un aktīvāku regulējošo pasākumu īstenošanas Eiropas pakārtotajā tirgū notiek plašas strukturālās pārmaiņas. Veiksmīgais uzņēmējdarbības modelis pakārtotajā tirgū mainās arī tehnoloģisko un procesuālo pārmaiņu ietekmē, un pārmaiņas skar visus ražošanas, tirdzniecības un izplatīšanas ķēdes posmus.

5.1. Tehniskā apkope un remonts.

Tehnoloģiskie jauninājumi ļauj labāk kontrolēt emisijas un sniedz lielāku drošību un ērtības, taču tie arvien vairāk sarežģī transportlīdzekļa tehnisko apkopi un remontu. Tehniskās apkopes un remonta tirgū valda ļoti spēcīga konkurence; šajā tirgū galvenokārt darbojas MVU, kas piegādā konkurētspējīgas komplektējošās daļas un sniedz augstas kvalitātes pakalpojumus, tādējādi būtiski ietekmējot nodarbinātību un Eiropas ekonomikas izaugsmi.

5.1.1. Jo īpaši ražotājiem, kuri izgatavo dažādām transportlīdzekļu markām derīgas iekārtas un instrumentus, nepieciešama specifiska informācija (piemēram, specifiska diagnostikas informācija, kas vajadzīga visām automašīnu markām piemērotu diagnostikas instrumentu ražošanai, lai nodrošinātu pēc iespējas plašāku funkcionalitāti). Ja nebūtu pieejami dažādām transportlīdzekļu markām derīgi (multi-brand) instrumenti, mazajiem uzņēmumiem būtu jāiegādājas atsevišķs darbarīku komplekts katrai transportlīdzekļu markai, kuru tie nākotnē varētu remontēt. Tāpēc būtu jāveic ieguldījumi, kas acīmredzami pārsniedz MVU finansiālās iespējas. Lai neatpaliku no transportlīdzekļu straujās tehniskās attīstības (tiem tiek pievienotas arvien jaunas elektroniskās sistēmas), instrumentu ražotājiem vajadzīga droša un precīza informācija un dati no transportlīdzekļu ražotājiem. Bez šīs informācijas diagnostikas instrumentu ražotāji nevar izstrādāt programmatūru, kas nepieciešama neatkarīgajām remontdarbnīcām.

5.2. Rezerves daļas.

Konkrētu transportlīdzekļu marku oriģinālās rezerves daļas galvenokārt izgatavo un pārdod pamatiekārtu ražotāji vai to līgumpiegādātāji. Taču ievērojamu skaitu rezerves daļu (riepas, riteņi, akumulatori, aizdedzes sveces, dažāda veida filtri u.c.) var izmantot visu marku transportlīdzekļiem.

Pasaulē īpaši pieaug riepu, akumulatoru un riteņu ražotāju konkurence. Šajās nozarēs ir notikušas vērienīgas strukturālas pārmaiņas. Būtu jāveic papildu pētījumi par dažādajiem apakšsektoriem.

5.2.1. Rezerves daļu replikācija un kopēšana.

Rezerves daļu tirgū pieaug alternatīvo, neatkarīgo tirgotāju nozīme. Bieži vien tie piedāvā klientiem, kas vēlas iegādāties rezerves daļas, ekonomiski izdevīgākus nosacījumus (piemēram, vecākiem transportlīdzekļiem, kuriem ilgs atlikušais lietošanas ilgums ir mazāk svarīgs nekā izdevīga cena). Šādos gadījumos svarīgi ir nevis precīzi aizstāt oriģinālās daļas, bet gan nodrošināt attiecīgās funkcijas.

Tomēr arvien biežāk tiek piedāvātas arī nelegālas kopijas vai viltojumi ar zemu kvalitāti. Tā ir klientu krāpšana, kuru mūsdienās aizvien labāk var novērst ar patentu, intelektuālā īpašuma un tirdzniecības politikas aizsardzības instrumentiem.

5.2.2. Automobiļu speciālā aprīkojuma rūpniecība.

Automobiļu speciālā aprīkojuma nozare ir ātri augošs autorūpniecības apakšsektors.

Speciālā aprīkojuma mērķis ir pārveidot transportlīdzekli, lai uzlabotu tā tehniskās īpašības, vispārējo vizuālo izskatu un drošību. Speciālo aprīkojumu var piemērot visām automobiļa komplektējošajām daļām — riteņiem, riepām, balstiekārtām, motoram, iekštelpai, virsbūvei, izpūtējam u.c.

Diezgan daudzi uzņēmumi nodarbojas tikai un vienīgi ar automobiļu speciālo aprīkošanu un piedāvā savus ražojumus pasaules tirgū. Kopumā minētie uzņēmumi izmanto novatoriskas idejas un materiālus, kā arī izstrādā jaunus tehniskos virzienus, kurus dažreiz pat pārņem automobiļu ražotāji parasto transportlīdzekļu ražošanā.

Eiropas Komisijai būtu jāizstrādā un jāpieņem atbilstoši tiesību akti automobiļu speciālā aprīkojuma nozares regulēšanai.

5.3. Drošība un ilgtspējīga lietošana, nekaitējot videi.

Lai nodrošinātu transportlīdzekļu atbilstību ES noteiktajiem emisiju un drošības standartiem ne tikai pēc izlaišanas no rūpnīcas, bet arī visā to lietošanas laikā, nepieciešama regulāra apskate, piemērota tehniskā apkope un remonts. Neatkarīgās remontdarbnīcas ir svarīgas gan pilnīgi jauniem transportlīdzekļiem, gan vecākiem modeļiem, jo tās nodrošina, ka transportlīdzekļi ir braukšanas kārtībā un atbilst noteiktajām vides prasībām. Remontdarbnīcas šādu tehniskās apkopes līmeni var garantēt tikai ar nosacījumu, ka transportlīdzekļu ražotāji tām nodrošina pastāvīgu piekļuvi tehniskajai informācijai, dažādām transportlīdzekļu markām derīgiem instrumentiem un iekārtām, rezerves daļām un apmācībai.

6. Būtiskas strukturālas pārmaiņas pakārtotajā tirgū.

6.1. Ekonomikas un finanšu krīze ir smagi skārusi visu automobiļu ražošanas, tirdzniecības un pakalpojumu nozari. Galvenās problēmas ir apgrūtinātā aizņēmumu saņemšana uzņēmumiem (jo īpaši MVU) un straujā pieprasījuma samazināšanās pēc jauniem automobiļiem. Autorūpniecības pakārtoto tirgu ietekmē arī daudzi citi faktori, tostarp:

— transportlīdzekļu vidējā vecuma palielināšanās, vienlaikus samazinoties gada laikā nobrauktajam attālumam;

— remontdarbu apjoma samazināšanās, jo komplektējošās daļas kalpo ilgāk un intervāli starp tehniskajām apkopēm palielinās;

— relatīva remonta sadārdzināšanās, kas izskaidrojama ar augsto tehnoloģiju biežāku izmantošanu transportlīdzekļos;

— spiediens uz remonta izmaksām, kas izskaidrojams ar mājsaimniecību ienākumu samazināšanos un patērētāju reakciju uz cenu izmaiņām;

— biežāka elektronikas izmantošana modernajos transportlīdzekļos, augstāks iekārtu sarežģītības līmenis;

— lielāks rezerves daļu skaits, straujš modeļu un aprīkojuma variantu skaita pieaugums;

— sarežģītāka remonta un tehniskās apkopes veikšana, komplektējošo daļu identificēšana un instrumentu izstrāde;

— apjomīgi ieguldījumi informācijas sistēmās, instrumentos, komplektējošajās daļās un apmācībā;

— automobiļu ražotāju īstenotā klientu piesaistīšanas politika, izmantojot tehniskās apkopes līgumus.

6.2. Minēto faktoru ietekmē notiek būtiskas pārmaiņas, kuras izraisa pārstrukturēšanu dažādos līmeņos, tostarp:

— turpinās tirgus koncentrācija, jo daudzi uzņēmumi apvienojas vai tiek pārpirkti; krīze šo tendenci pastiprinās;

— samazinās neatkarīgo remontdarbnīcu un rezerves daļu vairumtirgotāju skaits;

— lai panāktu atbilstību pieaugošajām nozares prasībām, maza un vidēja lieluma remontdarbnīcas un rezerves daļu vairumtirgotāji arvien biežāk pievienojas neatkarīgām uzņēmumu grupām/ķēdēm, kas piedāvā pilnu pakalpojumu klāstu;

— rezerves daļu ražotāji un to izplatītāji izjūt arvien lielāku cenu spiedienu;

— jaunu transportlīdzekļu tirdzniecības zemās rentabilitātes dēļ transportlīdzekļu ražotāji paplašinās savu darbību pakārtotajos tirgos.

6.3. Pakārtotajā tirgū būtu iespējams lielāks rezerves daļu noiets, taču piegādātājiem arvien vairāk tiek pieprasīti novatoriski produkti, kas uzlabotu transportlīdzekļu oriģinālo rezerves daļu tehniskās īpašības un drošību un palielinātu pieprasījumu šajā tirgū. Tādējādi ražotāju pilnvarotajiem tirgotājiem ir jācīnās par savu tirgus daļu saglabāšanu, jo jaunu un līdz 4 gadiem vecu transportlīdzekļu kategorijā, kas veido galveno klientu bāzi, ir samazinājies pieprasījums pēc rezerves daļām.

6.4. EESK uzskata, ka autorūpniecībai pakārtoto tirgu pārstrukturēšana radīs dažāda veida jaunas partnerības un jauna veida attiecības ar klientiem. Ņemot vērā automobiļu rūpniecības ciešo saikni ar citām nozarēm un komplektējošo daļu ražošanas un transportlīdzekļu tirdzniecības apjomu, jebkura veida pārstrukturēšana, kas negatīvi ietekmēs MVU, skars simtiem tūkstošu darba ņēmēju visās dalībvalstīs. Tāpēc EESK uzskata, ka Komisijai būtu rūpīgi jāuzrauga pakārtoto tirgu pārstrukturēšanas norises, vajadzības gadījumā veicot pasākumus, lai nodrošinātu konkurenci.

7. Sociālie aspekti.

7.1. Apmācība un tālākizglītība.

Kopumā autorūpniecības nozarē apmācības un tālākizglītības sistēmas ir labi attīstītas. No vienas puses, par to jāpateicas automobiļu ražotāju pūlēm, bet no otras puses, pastāvīgas apmācības nepieciešamību nosaka straujās tehniskās pārmaiņas. Praktiski nevienā citā nozarē nav tik augsts katru gadu apmācībā esošo darba ņēmēju īpatsvars, kaut arī pastāv atšķirības atkarībā no konkrētā uzņēmuma darbības veida un lieluma. Jo īpaši mikrouzņēmumiem (galvenokārt ģimenes uzņēmumiem) šajā ziņā ir lielas grūtības. Apmācības struktūras dēļ tā bieži vien ir ļoti specifiska, galveno uzmanību pievēršot konkrētajai darba vietai vai konkrētai automašīnas markai. Tas samazina darba ņēmēju mobilitāti un apgrūtina darba vietas maiņu. Tāpēc Komiteja atbalsta centienus izveidot vienotu Eiropas sertificēšanas sistēmu.

7.2. Veselība un drošība.

Autorūpniecības nozarē darba smaguma pakāpe ir atšķirīga ražošanas uzņēmumos, kuros darbs bieži ir automatizēts un kuros daudz izmanto tehniskas iekārtas, un remontdarbnīcās, kur vēl joprojām pārsvarā veic roku darbu. Vienveidīgas un atkārtotas kustības darba ņēmējiem bieži var izraisīt sāpes vai muskuļu un skeleta sistēmas problēmas. Ņemot vērā nākotnē gaidāmās demogrāfiskās pārmaiņas, būs jāveic izmaiņas darba organizācijā, lai nodrošinātu, ka pietiekami kvalificēts darbaspēks ir labā veselības stāvoklī un darbinieki ir spējīgi strādāt līdz pensijas vecumam. Pretējā gadījumā nozarē var pietrūkt atbilstoši izglītota darbaspēka.

Profesionālā riska novēršanas plānos un darbavietu pielāgošanai paredzētajos pasākumos ne tikai jāņem vērā dažādas piesārņojošas vai toksiskas vielas, bet arī jāatvieglo darbiniekiem smagais fiziskais darbs.

Tirgū ienākot jaunām tehnoloģijām, parādīsies arī jauni riski, piemēram, ar elektrību saistītu nelaimes gadījumu risks no augstsprieguma pārvades tīkliem, ūdeņraža eksploziju risks. Minēto risku mazināšanai jāveic sagatavošanās pasākumi. Pašreiz vēl nav iespējams prognozēt, kādas pārmaiņas būs jāveic gandrīz ikvienā darba vietā. Tomēr iesaistītajiem personām ir skaidri jānorāda, ka jāsāk atbilstošu pasākumu plānošana. Profesionālais risks autobūves nozarē ir galvenais jautājums sociālo partneru uzsāktajā dialogā, kurā noskaidrots, ka jāparedz noteikumi preventīvo pasākumu veicināšanai un darbinieku veselības uzraudzībai.

EESK pauž atbalstu ES un dalībvalstu iniciatīvām un līdzekļiem darba ņēmēju higiēnas, drošības, veselības aizsardzības un pārkvalificēšanās politiku veicināšanai.

7.3. Demogrāfiskās pārmaiņas.

Sabiedrības vispārējā novecošana ietekmē autorūpniecības nozarei pakārtotos tirgus. Palielināsies darbinieku vidējais vecums, un ar veselību saistītiem jautājumiem būs lielāka ietekme uz darba organizāciju, nepieciešamo apmācību un darba apstākļiem.

7.4. Atalgojums.

Atalgojums un darba samaksa neietilpst ES kompetencē. Taču autorūpniecības nozarei pakārtoto tirgu specifiskā situācija pieļauj minētā jautājumu apspriešanu Kopienas līmenī. Gandrīz visās ES dalībvalstīs autorūpniecības nozarē strādājošo algas ir pakļautas neproporcionāli lielam spiedienam. To galvenokārt rada automobiļu ražotāji. Automobiļu tirgotāji un remontdarbnīcas ir ļoti lielā mērā atkarīgas no automobiļu ražotājiem, kas tām piedāvā savas koncesijas. Ražotāji lemj par ieguldījumiem un apmācību standartiem, kā arī tie var netieši ietekmēt gala patērētājam piedāvātās cenas, piemēram, nosakot laika ierobežojumus, taču automobiļu tirgotāji un remontdarbnīcas ir pakļautas vislielākajam finanšu slogam un ekonomiskajiem riskiem. Tāpēc sociālajiem partneriem, slēdzot darba koplīgumus, ir ierobežota rīcības brīvība, kas nozīmē, ka nozarē ir salīdzinoši zema darba samaksa. Minētais, kā arī smagie darba apstākļi mazina gados jaunu darba ņēmēju vēlmi strādāt šajā nozarē. Paredzams, ka nākotnē radīsies grūtības piesaistīt vajadzīgos speciālistus.

8. Problēmas un iespējas.

8.1. Pakārtotās nozares turpmākajos gados saskarsies ar ievērojamām pozitīvām un negatīvām pārmaiņām. Pakārtoto nozaru sekmes lielā mērā nosaka autorūpniecības nozares darbības rezultāti. Taču vairākās svarīgās jomās konkurenci ietekmē arī citi faktori, piemēram, izplatīšanas un pārdošanas noteikumi, ietekme uz vidi, drošības riski (papildu produkti), otrreizējas pārstrādes pasākumi, intelektuālā īpašuma tiesības (preču viltojumi) u.c. Šajās pakārtotajās nozarēs īpaši liela nozīme ir jauninājumiem.

8.2. Galvenie konkurētspējas veicinātāji automobiļu komplektējošo daļu piegādes, automobiļu tirdzniecības un remonta nozarēs ir, piemēram, jauni noteikumi jaunu automobiļu izplatīšanai un pārdošanai (Transportlīdzekļu grupālā atbrīvojuma regula), jauna ES regula automobiļu rezerves detaļu izplatīšanai, pārdošanai un remontam, piemēram, jaunais “noteikums par remontu”, ko paredzēts iekļaut direktīvā par dizainparaugu tiesisko aizsardzību (Direktīva Nr. 98/71/EK).

8.3. Reaģējot uz politiskajām, tiesiskajām un tehnoloģiskajām problēmām, daudzi dažādu marku transportlīdzekļu tirgotāji un autosporta organizācijas ir apvienojušās, lai aizsargātu savas tiesības veikt remontu un patērētāju tiesības brīvi izvēlēties remontdarbnīcu, kurā veikt transportlīdzekļu tehnisko apkopi un remontu. Pašreizējie noteikumi būs spēkā līdz 2010. gadam, un norit asas diskusijas par šā termiņa pagarināšanu vai nepagarināšanu (5).

8.4. MVU ir ES ekonomikas un nodarbinātības pamats, un tie veido lielāko daļu no autorūpniecībai pakārtotā tirgus uzņēmumiem. Skaidri un konkrēti tiesību akti ir ļoti būtiski, lai nodrošinātu brīvu un taisnīgu konkurenci autorūpniecības nozarei pakārtotajos tirgos (6).

8.5. Pašreizējā krīzes situācijā steidzami jāīsteno efektīvi atbalsta pasākumi, kas autorūpniecības nozarei un tajā nodarbinātajiem ļautu pārvarēt ekonomisko lejupslīdi. Vidējā un ilgā laika posmā jo īpaši mazie uzņēmumi un mikrouzņēmumi spēs izturēt konkurences spiedienu, tikai izstrādājot jaunas koncepcijas un veicot ieguldījumus. Tā kā daudzi mazie uzņēmumi to nevar panākt vieni paši, sagaidāms, ka arvien vairāk uzņēmumu apvienosies, biežāk veidosies kopuzņēmumi un jaunas visdažādāko pilsoniskās sabiedrības dalībnieku partnerības formas, kā arī neatkarīgi specializēti tīkli vai speciālistu tīkli jauno tehnoloģiju jomā (elektromobiļi un hibrīdtransportlīdzekļi).

Briselē, 2009. gada 16. jūlijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Mario SEPI

(1) Avots: FIGIEFA/WOLK & PARTNER CAR CONSULT GmBH.

(2) Sk. 2009. gada 13. maija EESK (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī) atzinumu CCMI/067.

(3) Eiropas Automobiļu ražotāju apvienība (European Automobile Manufacturers Association (ACEA)) kravas automobiļus iedala 3 kategorijās: vieglie kravas automobiļi ar pilnu masu līdz 3,5t (“nelieli kravas automobiļi”), kravas automobiļi ar pilnu masu virs 3,5t (“vidēji kravas automobiļi”), izņemot autobusus, kuru pilna masa pārsniedz 3,5t, un smagkravas automobiļi ar pilnu masu virs 16t, izņemot autobusus.

(4) CCMI informatīvais ziņojums “Autoindustrija Eiropā — pašreizējā situācija un nākotnes perspektīvas”, 2007. gada 23. novembris (ziņotājs — Zöhrer kgs, līdzziņotājs — Glahe kgs).

(5) Kampaņu “Tiesības veikt remontu” atbalsta:

AIRC — Starptautiskā karosērijas remonta darbnīcu apvienība,

CECRA — Eiropas dzinēju tirgotāju un remonta padome,

EGEA — Eiropas garāžu iekārtu apvienība,

FIA — Starptautiskā automobiļu federācija,

FIGIEFA — Automobiļu pēcpārdošanas tirgus izplatītāju starptautiskā federācija.

(6) EESK atzinums par tematu “Komisijas paziņojums “Vispirms domāt par mazākajiem”: Eiropas Mazās uzņēmējdarbības akts “Small Business Act””, COM(2008) 394 galīgā redakcija, OV C 182, 4.8.2009., 30. lpp.