LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 268/28

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

(2007/C 268/14)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

KOPSAVILKUMS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“AFUEGA'L PITU”

EK Nr.: ES/PDO/005/0307/20.08.2003

ACVN ( X ) AĢIN ( )

Šis kopsavilkums nosaka galvenos produkta specifikācijas elementus informācijas nolūkā.

1. Atbildīgais departaments dalībvalstī

Nosaukums: Subdirección General de Calidad Agroalimentaria y Agricultura Ecológica. Dirección General de Industria Agroalimentaria y Alimentación. Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación de España Adrese: Infanta Isabel, 1 E-28071 Madrid Tālr.: (34) 91 347 53 94 Fakss: (34) 91 347 54 10 E-pasts: sgcaproagro@mapya.es

2. Grupa

Nosaukums: Quesería La Borbolla, C.B. y otros Adrese: La Borbolla, 9 E-33820 Grado Tālr.: (34) 985 75 08 10 Fakss: (34) 985 75 08 10 E-pasts: queseríalaborbolla@hotmail.com Sastāvs: Ražotāji/pārstrādātāji ( X ) Citi ( )

3. Produkta veids

Grupa: 1.3 — Siers

4. Specifikācija

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 4. panta 2. punkta prasību kopsavilkums)

4.1. Produkta nosaukums: “Afuega'l Pitu”

4.2. Apraksts: Šis ir siers ar augstu tauku saturu, kas var būt svaigs vai nogatavināts, ražots no pasterizēta govs pilnpiena, ar mīkstu masu, kas iegūta piena sarecēšanas rezultātā, baltā vai arī sārti oranžā krāsā, ja tam pievieno papriku. Tomēr sieram, kura nogatavināšanas periods ir 60 dienas, piena pasterizācija nav obligāta prasība.

Gatavais produkts ir siers konusveida vai kabača formā ar svaru no 200 līdz 600 gramiem, ar augstumu aptuveni no 5 līdz 12 cm un diametru no 8 līdz 14 cm, kas mērīts pie pamatnes. Sieram ir dabīga miza ar dažādu konsistenci atkarībā no siera nogatavināšanas pakāpes un tā, vai pievienota paprika.

Ir četri tradicionālie apzīmējumi, lai gan galīgās īpašības ir līdzīgas.

Atroncau blancu: konusveida formā, nemīcīts, baltā krāsā.

Atroncau roxu: konusveida formā, mīcīts, sarkani oranžā krāsā.

Trapu blancu: kabača formā, mīcīts, baltā krāsā.

Trapu roxu: kabača formā, mīcīts, sarkani oranžā krāsā.

Kas attiecas uz siera ķīmiskajām īpašībām, tā minimālais sausnas saturs ir 30 %, minimālais taukvielu un olbaltumvielu saturs kopējā masā ir attiecīgi 45 % un 35 %, pH no 4,1 līdz 5.

Attiecībā uz organoleptiskajām īpašībām, siera krāsa ir balta, kas nogatavinot kļūst dzeltenīga vai sarkanīgi oranža, ja tam pievieno papriku; sieram ir viegli skābena garša, tas ir mazliet sālīts vai bez sāls, krēmveida un samērā sauss — šī garša kļūst stiprāka un pikantāka sārtajiem sieriem; aromāts ir maigs un līdz ar nogatavināšanu kļūst izteiktāks; masas konsistence ir vairāk vai mazāk mīksta, taču šī īpašība zūd, kad siers ir vairāk nogatavināts.

4.3. Ģeogrāfiskais apgabals: Ģeogrāfiskais apgabals, kas noteikts, izveidojot aizsargāto cilmes vietas nosaukumu (ACVN) “Afuega'l Pitu”, ietver šādas municipalitātes: Morcín, Riosa, Santo Adriano, Grado, Salas, Pravia, Tineo, Belmonte, Cudillero, Candamo, Las Regueras, Muros del Nalón un Soto del Barco. Šajā teritorijā notiek visi siera ražošanas posmi, tostarp nogatavināšana, kā arī piena ražošana, ko izmanto kā izejvielu.

4.4. Izcelsmes apliecinājums: Sertificēšanas process ietver vizuālās un dokumentu pārbaudes, kā arī produkta paraugu ņemšanu. Saskaņā ar visām minētajām prasībām aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Afuega'l Pitu” var piešķirt tikai tiem sieriem, kuri no reģistrētās lopkopības saimniecībās iegūta piena ražoti siernīcās, kuras reģistrētas Regulatīvajā padomē saskaņā ar šī dokumenta, ACVN Regulas un kvalitātes un procedūru rokasgrāmatas noteikumiem un kuras ir pārbaudījis un sertificējis Regulatīvās padomes tehniskais personāls saskaņā ar paredzētajiem kontroles pasākumiem.

Uz sieriem, kuri saņem šo sertifikātu, jābūt redzamai Regulatīvās padomes izsniegtai numurētai kontretiķetei ar aizsargātā cilmes vietas nosaukuma “Afuega'l Pitu” logotipu.

4.5. Ražošanas metode: Piens, ko izmanto aizsargāto sieru ražošanai, tiek iegūts no veselām Frisona un Asturiana de los Valles šķirņu govīm un to krustojumiem, un tam jābūt iegūtam higiēniskos apstākļos, ņemot vērā spēkā esošos tiesību aktus.

Ganāmpulku barošanai jāatbilst tradicionālajai praksei, kuras pamatā piena lopu ganīšana pļavās visu gadu un lopu barošana ar svaigu zāli, sienu un skābbarību, kas iegūta pašu saimniecībās.

Lopkopības pamatā ir sistēma ar daļēju turēšanu kūtīs, proti, dzīvnieki lielāko dienas daļu atrodas pļavās, dienas beigās tiek sadzīti vienkopus uz slaukšanu un paliek kūtī līdz nākamajai slaukšanai no rīta. Vajadzības gadījumā slaukšanas periodā barību papildina ar svaigu lopbarību, sienu un skābbarību, kas iegūta pašu saimniecībā; izņēmuma kārtā, ja ir nelabvēlīgi laika apstākļi, var izmantot nelielu daudzumu graudaugu un sakņaugu koncentrāta.

Pienu ielej recināšanas vannās un tam pievieno nelielu daudzumu šķidrā koagulanta, kā arī piena fermentus, ja piens ir pasterizēts. Temperatūrai vannā jābūt no 22 līdz 32 °C. Recēšana ilgst no 15 līdz 20 stundām.

Pēc sarecēšanas biezmasu ievieto perforētās plastmasas veidnēs no pārtikas rūpniecībā lietojama materiāla, lai aptuveni divpadsmit stundu laikā notecētu sūkalas.

Kad šis laiks ir pagājis, nedaudz notecinātu biezmasu ieliek mazākā veidnē, un uz siera virsmas uzber sāli. Pēc divpadsmit stundām veidni noņem un sieru uzliek uz caurumotām paplātēm, lai atvieglotu sūkalu galīgo notecināšanu. Pēc tam sieru ievieto nogatavināšanas kamerā.

Tiem sieriem, ko izgatavo no mīcītas masas, sūkalu notecināšana notiek lielāka izmēra plastmasas tvertnēs, izmantojot marli. Pēc aptuveni divdesmit četrām stundām masu ievieto mīcīšanas iekārtā. Mīcīšanas laikā pievieno sāli, var pievienot papriku (aptuveni 1 %) — šajā gadījumā tas būs “trapu roxu” siera paveids. Pēc tam samīcīto masu ar papriku vai bez tās ievieto veidnēs un/vai iesien marlē, kur tas glabājas vēl divdesmit četras stundas, lai atdalītos sūkalas.

Atkarībā no nogatavināšanas pakāpes (no svaiga līdz nogatavinātam sieram) siera uzglabāšana kamerās ilgst no piecām līdz sešdesmit dienām.

Iesaiņotie un uz atļautā iepakojuma marķētie sieri līdz pārdošanai tiek uzglabāti saldētājkamerās no 4 līdz 10 °C temperatūrā.

4.6. Saikne:

Vēsturiskā saikne

Tā kā trūkst senāku liecību, “Afuega'l Pitu” siers rakstītajos avotos minēts vismaz kopš 18. gadsimta kā nodokļu samaksas veids, kaut arī līdz 19. gadsimtam to dēvēja par “quesu de puñu” vai “Afueg'l Pitu” sieru. Tā paša gadsimta beigās Félix Aramburu y Zuloaga to raksturo kā “primitīvu de puñu vai de afuega el pitu sieru, kas ir izplatīts gandrīz visās Astūrijas municipalitātēs”. Precīzi nenosakāmā gadā iznākušajā Octavio Bellmunt un Fermín Canella darbā “Asturias” vēlreiz norādīts uz šo sieru izplatību, norādot, ka tie ir “visur izplatīti, un tos dēvē par afuega el pitu vai citādi”.

Skaidrs ir tas, ka, lai gan šīs bibliogrāfiskās atsauces norāda uz siera izplatību vairākās Astūrijas reģiona municipalitātēs, tajās nav minēta konkrēta informācija, tāpēc nav pierādījumu par noteiktām izplatības robežām tajā laikā. Iespējams, tas ir tāpēc, ka runa ir par lielu municipalitāšu grupu. Tādēļ ir jāskata jaunāki dokumenti, jāpievēršas tautas tradīcijām un jāapskata šī siera ražošanas pirmo uzņēmumu reģistri, lai konstatētu, ka ražošana notikusi tikai noteiktajā ģeogrāfiskajā teritorijā.

Šim siera paveidam dotā nosaukuma etimoloģija ir neskaidra. Burtiski “Afuega'l Pitu” spāņu valodā nozīmē “nosmacēt vistu” (ahogar el pollo), kas ir savdabīgs nosaukums, kuram ir meklētas daudzas interpretācijas. Tā ir gan netieša atsaukšanās uz sūkalu novadīšanas maisa (fardela) sasiešanu, gan grūtības, ko dažkārt var radīt siera norīšana, gan pat tas, ka siers tradicionāli ticis izmantots par barību vistām.

Narcea un Nalón upju krastu apgabalos, kur siers ir vairāk izplatīts, to pazina kā Afuega'l Pitu — sieru grupu ar samērā neviendabīgām īpašībām un īpatnībām gan formas, gan nogatavināšanas laika vai garšas ziņā.

Kad tika skaidri noteiktas ražošanas īpatnības, radās viens izstrādājums ar četriem tradicionālajiem apzīmējumiem, kuru vienīgā atšķirība ir sārtā vai baltā krāsā atkarībā no tā, vai pievieno papriku, kā arī konusveida vai kabača forma atkarībā no izmantotās veidņu sistēmas.

Saikne ar dabu

Noteiktajā apgabalā valda piejūras klimats, kam raksturīgi bagātīgi, pastāvīgi un ne pārmērīgi spēcīgi nokrišņi visa gada garumā, vidējs saulaino dienu skaits un liela mākoņainība. Tas ietekmē piena lopu barību un tādējādi arī aizsargājamā produkta īpašības, jo:

— šādi laika apstākļi sekmē tādu kvalitatīvu stiebrzāļu šķirņu ātru augšanu, kas izplatītas teritorijas bagātīgajās dabīgajās pļavās un ganībās; tas nozīmē, ka ir iespējams visa gada laikā sagatavot krājumus dienām, kad valda nelabvēlīgu laika apstākļi;

— ir iespējams izstrādāt gada izmantošanas plānu, kura pamatā ir ganībām un/vai pļaušanai paredzēto pļavu izmantošanas rotācija;

— dzīvnieki var uzturēties brīvā dabā gandrīz visu gadu.

Visi šie apstākļi nosaka to, ka piena izslaukumi ir lieli, piens ir kvalitatīvs un tam piemīt noteiktas sastāva īpašības, jo īpaši attiecībā uz taukskābēm un organiskajām skābēm, kas piešķir sieram specifiskās organoleptiskās īpašības, īpaši smaržu un garšu.

Klimats ietekmē arī pašu produktu ražošanas procesa gaitā. Tā kā sieru gatavo ar tradicionāliem paņēmieniem, to ietekmē apgabala vides apstākļi (jo īpaši sūkalu notecināšanas un mīcīšanas laikā) — augsts mitruma līmenis un mērena temperatūra, kas rada siera īpašo konsistenci. Siera konsistence atkarīga arī no siera ražotāju prasmēm, jo siera meistari ražošanas procesu pielāgojuši klimatiskajiem apstākļiem.

Kopumā šī ģeogrāfiskā apgabala orogrāfiju raksturo stāvas nogāzes, kas atrodas īsajā posmā starp ļoti zemo piekrastes teritoriju un ūdensšķirtnēm lielā augstumā. Vairāk kā puse no šīs teritorijas atrodas augstāk par 400 metriem virs jūras līmeņa, un vairāk kā ceturtā daļa atrodas vairāk nekā 800 metru augstumā.

Šāda orogrāfija ir sekmējusi nodarbošanos ar lopkopību, lai izmantotu lieliskos dabas resursus apgabalos ar stāvām nogāzēm, kas tādēļ ir mazāk piemēroti lauksaimniecībai, kā arī, lai izmantotu plašās pļavas, īpaši tās, kas atrodas Nalón un Nancea upju, kā arī to pieteku ielejās.

Orogrāfija ietekmējusi arī siera ražošanas kā nodarbošanās veida nozīmību, jo agrāk kalnainā apvidus dēļ sakari bija apgrūtināti un lopkopji, lai izlietotu piena produkcijas pārpalikumu, ar vienkāršiem paņēmieniem (dabīgu paskābināšanu) izgatavoja sieru. Tomēr, kaut arī nevar noliegt, ka apvidus orogrāfijas ir sarežģīta, ir skaidrs, ka ar laiku bija iespējams palēnām pārvarēt ciematu nošķirtību; tas, bez šaubām, ietekmēja siera ražošanu un jo īpaši tirdzniecību, jo produktu bija iespējams nosūtīt uz tuvējām lielākām pilsētām, līdz kurām agrāk bija grūti nokļūt.

Augsne ir vēl viens atšķirīgs faktors — tā lielākoties ir viegli skāba (pH 6,9-6,5) ar paaugstinātu organisko vielu saturu un samērā līdzsvarotu slāpekļa, fosfora, magnēzija un kālija saturu. Šīs augsnes īpašības nosaka samērā viendabīgu un specifisku minerālelementu sastāvu, kas šīs teritorijas ganības padara atšķirīgas no citu ģeogrāfisko teritoriju ganībām.

Pļavu flora ir ļoti dažāda, pārsvarā to veido lauksaimniecībā izmantojamas šķirnes, piemēram, zālaugi, pākšaugi un lūpziežu dzimtas augi, kas ir optimāla barība govju ganāmpulkiem.

Regulāra un pastāvīga ganīšana ganībām piemērotās vietās tieši ietekmē gan ganību floru, gan augsnes sastāvu, palielinot organisko vielu koncentrāciju tajā (savā ziņā to nosaka gandrīz pastāvīga liellopu uzturēšanās ganībās).

Minētās zālaugu šķirnes laika gaitā ir saglabājušās ganīšanas cikla dēļ un tādēļ, ka sēklas tiek izvadītas dzīvnieku ekskrementos.

Saikne ar cilvēku

Kopš seniem laikiem šīs teritorijas lauku saimniecības — nelielas lauku mājas — pašas sevi apgādāja ar kultūraugiem un produktiem, kas iegūti no govīm un aitām.

Šos sierus ražoja no iegūtā piena pārpalikumiem, un to vērtība ir saistīta ar īpašo konsistenci un īpatnējo un tipisko garšu, kas raksturīga visiem sieriem ar kādu no četriem tradicionālajiem apzīmējumiem. Kā norāda liels Spānijas sieru pazinējs Enric Canut: “Ja kaut kur Spānijā tiek pieminēts Afuega'l pitu, tad vai nu neviens nezina, kas tas ir, vai, ja to pazīst, tad vairs nekas nav jāskaidro: visiem skaidrs, ka tas ir Astūrijas reģiona siers”.

Praktiskās tradīcijas ir tikušas nodotas no paaudzes uz paaudzi, no vecmāmiņas meitai, no meitas mazmeitai, un ir dzīvas vēl mūsdienās, jo šos sierus gatavo ģimenēm piederošās siernīcās, kurās lielākoties darbojas sievietes, un tieši viņas uztur dzīvu ražošanu ar tradicionālajiem paņēmieniem.

Pašapgādi pārtrauca tirgu izveidošanās (sevišķi jāpiemin Grado tirgus), kuros piedāvāja visas sieru šķirnes no šīs teritorijas; pakāpeniskā sakaru uzlabošanās ir ļāvusi paplašināt tirdzniecību ārpus ražošanas apgabala un Astūrijas reģiona.

Lai ievērotu Spānijas tiesību aktu prasības, kuros noteikts, ka obligāti jāpasterizē piens, ko izmanto tādu sieru ražošanai, kuru nogatavināšanas periods ir mazāks par sešdesmit dienām, tika izstrādāts īpašs ferments, lai sieru varētu ražot no pasterizēta piena ar garantētu higiēnisko kvalitāti, bet siera organoleptiskās un reoloģiskās īpašības neatšķirtos no tām, kas piemīt sieriem, kuri tradicionāli ražoti no svaigpiena.

Īpašā fermenta celmi spēj pasterizētā pienā radīt diacetilu lielos daudzumos. Tieši diacetila smarža raksturo “Afuega'l Pitu” biezpienu un sieru.

Mūsdienās (kopš 1981. gada) Morcín municipalitātē tiek organizēts “Afuega'l Pitu” sieru konkurss, kurā piedalās visi teritorijas ražotāji. Šis konkurss radās pēc kādas jauniešu grupas iniciatīvas, kurus atbalstīja apvienība Hermandad de la Probe, un tā mērķis bija veicināt šī tolaik mazpazīstamā siera ražošanu. Šis vairs nav tikai ierobežotā daudzumā personīgam patēriņam ražots siers, ko retos pārpalikuma gadījumos var iegādāties Grado tirgū. Mūsdienās tas ir atrodams gan daudzās mājās un restorānos Astūrijā un visā Spānijā, gan citviet pasaulē.

4.7. Pārbaudes struktūra:

Nosaukums: Consejo Regulador de la DOP Afuega'l Pitu Adrese: Polígono ind. Silvota, C/ Peñamayor, Par. 96 E-33192 Llanera Tālr.: (34) 985 26 42 00 Fakss: (34) 985 26 56 82 E-pasts: info@alcecalidad.com

Regulatīvā padome kā lauksaimniecības pārtikas produktu sertificēšanas iestāde pildīs funkcijas saskaņā ar EN 45011 standartā noteiktajiem kritērijiem.

4.8. Marķējums: Aizsargātā cilmes vietas nosaukuma “Afuega'l Pitu” sieri, kas paredzēti patēriņam, jāmarķē ar numurētu etiķeti vai kontretiķeti, ko apstiprina, pārbauda un piegādā Regulatīvā padome saskaņā ar Kvalitātes rokasgrāmatā aprakstītajiem noteikumiem. Uz etiķetes izceltā veidā jābūt norādei “Denominación de Origen Protegida” — “Afuega'l Pitu”, kā arī informācijai un prasībām, kas noteiktas piemērojamajos tiesību aktos.

(1) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.