[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 23.1.2008

COM(2008) 11 galīgā redakcija

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM

PAR PIRMO NOVĒRTĒJUMU, KAS SNIEGTS PAR NACIONĀLAJIEM ENERGOEFEKTIVITĀTES RĪCĪBAS PLĀNIEM, KURI NOTEIKTI DIREKTĪVĀ 2006/32/EK PAR ENERĢIJAS GALAPATĒRIŅA EFEKTIVITĀTI UN ENERGOEFEKTIVITĀTES PAKALPOJUMIEM KOPĪGS PROGRESS ENERGOEFEKTIVITĀTES JOMĀ

SATURS

1. ENERGOEFEKTIVITĀTES UN ENERGOPAKALPOJUMU DIREKTĪVA ES INTEGRĒTAJĀ KLIMATA UN ENERĢĒTIKAS POLITIKĀ 3

2. LĪDZŠINĒJIE SASNIEGUMI ENERGOPAKALPOJUMU DIREKTĪVAS ĪSTENOŠANĀ 4

3. NACIONĀLIE ENERGOEFEKTIVITĀTES RĪCĪBAS PLĀNI. PIRMAIS NOVĒRTĒJUMS 5

4. KOPĪGS PROGRESS ENERGOEFEKTIVITĀTES JOMĀ. DIENAS KĀRTĪBA 11

5. SECINĀJUMI 12

ANNEX 1: Calculation of CO2 benefits from the achievement of the saving targets set by Energy Services Directive 13

ANNEX 2: New Commission initiatives 15

KOMISIJAS PAZIŅOJUMSPADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM

PAR PIRMO NOVĒRTĒJUMU, KAS SNIEGTS PAR NACIONĀLAJIEM ENERGOEFEKTIVITĀTES RĪCĪBAS PLĀNIEM, KURI NOTEIKTI DIREKTĪVĀ 2006/32/EK PAR ENERĢIJAS GALAPATĒRIŅA EFEKTIVITĀTI UN ENERGOEFEKTIVITĀTES PAKALPOJUMIEM KOPĪGS PROGRESS ENERGOEFEKTIVITĀTES JOMĀ

1. ENERGOEFEKTIVITĀTES UN ENERGOPAKALPOJUMU DIREKTĪVA ES INTEGRĒTAJĀ KLIMATA UN ENERĢĒTIKAS POLITIKĀ

2007. gada marta secinājumos[1] Eiropadome norādīja, ka energoefektivitāte ir būtiska visaptverošas klimata pārmaiņu un enerģētikas stratēģijas daļa, un uzsvēra, ka jāsasniedz mērķis par 20 % samazināt ES enerģijas patēriņu[2]. Eiropadome turklāt norādīja, ka šajā nolūkā efektīvi jāizmanto nacionālie energoefektivitātes rīcības plāni[3]. Jau 2005. gadā to uzsvēra Eiropas Parlaments[4].

Enerģijas taupība un energoefektivitātes uzlabojumi kļūst arvien svarīgāki, cenšoties panākt ilgtspējīgu un drošu energoapgādi un samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas. Nacionālie energoefektivitātes rīcības plāni (NEERP) ir praktisks dalībvalstu saistību apliecinājums. Turklāt šie plāni kalpo kā instruments, kas ļauj daudzajām ieinteresētajām personām, kuras darbojas energoefektivitātes nodrošināšanas jomā, dalīties labākajā praksē visos līmeņos un rast sinerģiju starp pieņemtajām stratēģijām un pasākumiem.

Jau panāktie efektivitātes uzlabojumi palīdzējuši samazināt ES ekonomikas energointensitāti[5]. Tomēr kopējais enerģijas patēriņš Eiropā joprojām palielinās, tādējādi palielinot arī CO2 emisijas un atkarību no fosilā kurināmā importa.

Ar šo ziņojumu Komisija pilda pienākumu, kas izriet no direktīvas par enerģijas galapatēriņa efektivitāti un energoefektivitātes pakalpojumiem[6], novērtēt NEERP un ziņot par to. Pašreizējā posmā to var izdarīt tikai daļēji, jo visas dalībvalstis nav iesniegušas NEERP[7] un tikai dažas valstis plānus iesniedza savlaicīgi, tāpēc nebija iespējas tos pietiekami novērtēt. Tāpēc tiks sniegts plašāks ziņojums par visiem NEERP pēc tos paziņošanas Komisijai.

Šis ziņojums, kurš sagatavots, pamatojoties uz 17 NEERP, kas iesniegti līdz 2007. gada 1. decembrim[8], ir Komisijas pirmais dalībvalstu pieņemtās stratēģijas novērtējums, kurā galvenā uzmanība veltīta pasākumiem, kas ir labas prakses piemēri, īpaši uzsverot nozīmi, kāda ir valsts sektora paraugam un ar minēto direktīvu noteiktās informācijas sniegšanai, ziņojot par pirmo NEERP. Šo stratēģiju un iniciatīvu ietekme ir jāpalielina. Savukārt Komisija sekmēs savstarpēju atbalstu to īstenošanā un uzsāks vairākas jaunas iniciatīvas, nosakot stingrāku ES energoefektivitātes regulējumu dažādajās galapatēriņa nozarēs.

Nav iespējams pārlieku augstu novērtēt piemērotu energoefektivitātes paaugstināšanas stratēģiju nozīmi ES integrētā klimata un enerģētikas politikā. Tehniskās un ekonomiskās iespējas, ko piedāvā rentabli energoefektivitātes uzlabojumi, ir izpētītas un plaši atzītas, tāpat arī šķēršļi, kas jāpārvar[9]. Efektīvi īstenojot politiku šo barjeru pārvarēšanai, energoefektivitātes uzlabojumi var būtiski veicināt ES mērķu sasniegšanu, piemēram, 2020. gadā būtu par 393 Mt mazāk CO2, salīdzinot ar pašreizējām tendencēm, ja varētu sasniegt galalietotājiem paredzēto enerģijas patēriņa mērķi, kas noteikts direktīvā par enerģijas galapatēriņa efektivitāti un energoefektivitātes pakalpojumiem (sk. sīkāku informāciju 1. pielikumā). Tas veido gandrīz 10 % no ES emisijām 1990. gadā[10]. Ievērojami samazinoties pieprasījumam pēc enerģijas, vienlaikus samazinātos vajadzība pēc fosilā kurināmā ievedumiem un atbilstīgi samazinātos arī ES maksātā summa par enerģiju, un patērētāji saņemtu mazākus rēķinus.

Atbalsts pastāvīgai nopietnai stratēģiskai pieejai attiecībā uz energoefektivitāti ir liels. ES 2020. gada saistībām attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisijām, neizsīkstošiem enerģijas avotiem un energoefektivitāti jābūt par pamatu stabilai politikai visos līmeņos un jāpiesaista ieguldītāji, patērētāji un pārējās ieinteresētās personas dažādās enerģijas piegādes un patēriņa nozarēs. Nākamajos gados iekšējās enerģijas tirgū jānodrošina labāka piekļuve tirgum un patērētāju izvēle, jāveido jauni tirgi[11]. Palielinoties tirdzniecībai un ieguldījumiem, attīstīsies energoefektīvu izstrādājumu un pakalpojumu tirgi un tehniskā sadarbība pasaulē, panākot globālu vienošanos par klimata pārmaiņām.

Galvenā vērība šobrīd jāpievērš efektīvai stratēģiju un pasākumu īstenošanai, tostarp labākās prakses un sinerģiju rašanai.

2. LĪDZŠINĒJIE SASNIEGUMI ENERGOPAKALPOJUMU DIREKTĪVAS ĪSTENOŠANĀ

Direktīvā noteikts, ka dalībvalstis nosaka orientējošu galapatēriņa[12] samazinājuma mērķi — 9 % 2016. gadā — un ievieš iestāžu un tiesisko regulējumu un pasākumus, kas vajadzīgi, lai likvidētu barjeras efektīvam enerģijas galapatēriņam. Paredzēts, ka tā būs atjaunotu un ambiciozāku energoefektivitātes iniciatīvu katalizators visos Eiropas sabiedrības līmeņos, t.i., vietējā, reģionālā un Kopienas līmenī. Tam vajadzētu radīt vajadzīgos priekšnoteikumus energoefektivitātes tirgus attīstībai un veicināšanai un energoefektivitātes nodrošināšanai galalietotājiem.

Visām dalībvalstīm bija jāsagatavo NEERP un jāpaziņo par to Komisijai līdz 2007. gada 30. jūnijam. NEERP jānosaka valsts stratēģija, kurā norādīti veicamie pasākumi, un tas nav jāuzskata par birokrātisku uzdevumu. Turpmāka stratēģijas un pasākumu īstenošana, monitorings un novērtēšana kopā ar salīdzinošu novērtēšanu un speciālistu veiktu salīdzinošo pārskatīšanu Eiropas līmenī palīdzēs dalībvalstīm mācīties no citu panākumiem un kļūdām un sekmēs labākās prakses izplatīšanu visā ES.

Gatavojot pirmo NEERP, visām dalībvalstīm jāpieņem orientējošu vispārēju valsts samazināšanas mērķi 9 % vai vairāk, kas jāsasniedz līdz 2016. gada beigām, un orientējošu valsts starpposma samazināšanas mērķi 2010. gadam[13]. Pirmajā NEERP tām arī jāizklāsta, kā tās paredzējušas sasniegt šos enerģijas samazinājumu mērķus, raksturojot to īstenošanai noteikto stratēģiju un pasākumus. Tām jo īpaši jāizklāsta, kā paredzējušas ievērot noteikumus par publiskā sektora parauga lomu un par energoefektivitātes informācijas un padomu sniegšanu tiešajiem patērētājiem[14].

Dalībvalstu paziņojumi par pirmo NEERP

Līdz ziņošanas termiņa beigām Komisija saņēma NEERP tikai no divām dalībvalstīm — Somijas un Apvienotās Karalistes. Pēc tam par plānu paziņoja vēl piecpadsmit dalībvalstis — Austrija, Bulgārija, Čehija, Dānija, Igaunija, Itālija, Īrija, Kipra, Lietuva, Malta, Nīderlande, Polija, Rumānija, Spānija un Vācija. Attiecībā uz pārējām valstīm 17. oktobrī tika uzsākta pienākumu neizpildes procedūra par pirmā NEERP nepaziņošanu. Beļģija un Slovākija iesniedza NEERP 2007. gada decembra beigās — pārak vēlu, lai tos iekļautu novērtējumā.

3. NACIONĀLIE ENERGOEFEKTIVITĀTES RĪCĪBAS PLĀNI. PIRMAIS NOVĒRTĒJUMS

Pirmais novērtējums nekādā ziņā nav visaptverošs un nav sagatavots, izmantojot zinātniskas novērtēšanas metodes. Tajā sniegts pirmais pārskats par visām stratēģijām un pasākumiem, kurus dalībvalstis izklāstījušas, un pirmo reizi minēti labas prakses piemēri, kurus ir vērts izpētīt vairāk. Komisija pievērsās galvenokārt tās stratēģiju daļas pārskatam, kuras attiecas uz publiskā sektora paraugu un informēšanu. Katra atsevišķa pasākuma vai mehānisma atbilstība būs atkarīga no konteksta, kādā to īstenos, pašreizējā tiesiskā un normatīvā regulējuma un inter alia politiskiem, organizācijas un sociālās kultūras jautājumiem.

Ambīciju līmenis

Pirmais pārskats par 17 NEERP, ko iesniegušas dalībvalstis, kuras minētas iepriekš[15], liecina, ka piecas dalībvalstis pieņēmušas samazinājumu mērķi, kas ir augstāks par obligāto orientējošo mērķi 9 % — Kipra (10 %), Lietuva (11 %), Itālija (9,6 %), Rumānija (13,5 %) un Spānija (11 % līdz 2012. gadam).

Vairākas dalībvalstis, konkrēti, Īrija, Nīderlande un Apvienotā Karaliste, apgalvo, ka paredzējušas sasniegt augstākus samazināšanas mērķus. Komisija atzinīgi novērtē šos ambiciozos plānus. Tomēr ir risks, ka tirgus dalībniekiem var likties, ka energoefektivitāte nemaz nav tik ļoti svarīga, jo nav skaidri noteiktu oficiālu saistību. Lai sekmētu tirgus dalībnieku iesaisti, valdībām jārīkojas atbilstīgi politiskajām saistībām, nākot klajā ar vērienīgām iniciatīvām, kuru mērķis ir radīt uzņēmējdarbībai labvēlīgu vidi ar ilglaicīgākiem, prognozējamākiem ieguldījumu nosacījumiem, lai energoefektivitāte kļūtu arvien populārāka.

Vairākos NEERP paredzēts, ka lielu daļu kopējo samazinājumu deviņu gadu laikā panāks ar tā dēvētajām pašreizējām vai savlaicīgām darbībām[16].

Seši NEERP[17] neaptver visus deviņus gadus, kas paredzēti direktīvā[18]. Tādējādi ir grūti novērtēt, vai ar šīm stratēģijām var sasniegt 2016. gada samazinājumu mērķi, jo nav informācijas par pasākumiem, kas pieņemami turpmāk.

Publiskā sektora paraugs

Direktīvā paredzēts, ka publiskais sektors kalpo par paraugu, kas mudina pārējos tirgus dalībniekus uzņemties veikt energoefektivitātes darbības visās tautsaimniecības nozarēs. Šajā jomā vairākas dalībvalstis ir noteikušas visaptverošus rīcības plānus, pierādot, ka var uzņemties veikt šo uzdevumu un kalpot par paraugu.

Salīdzinot ar pašreizējām tendencēm, piemēram, Īrija ir pieņēmusi vērienīgu publiskā sektora samazinājumu mērķi — 33 % līdz 2020. gadam — un Vācija ir apņēmusies, ka valsts sektors līdz 2012. gadam sasniegs CO2 samazināšanas mērķi — 30% salīdzinājumā ar 1990. gadu —, to panākot galvenokārt ar energoefektivitātes uzlabošanas pasākumiem. Apvienotās Karalistes mērķis ir oglekļa emisijas neradošas centrālās valdības ēkas līdz 2012. gadam.

Lai sasniegtu mērķi, Īrija īsteno visaptverošu pasākumu programmu un informēs par panākumiem, organizējot valsts kampaņu Power of One [19]. Tiks izveidoti mehānismi, kas veicinās labākās prakses un labu ideju apmaiņu starp publiskā sektora struktūrām vietējā, valsts un starptautiskā līmenī.

Vācija ir sākusi četru gadu (2008-2012) federālo ēku pārbūves programmu, piešķirot tās īstenošanai 120 miljonus EUR gadā. Tā ir uzņēmusies arī eksperimentālu energoefektivitātes paaugstināšanas līgumu slēgšanas projektu, paredzot to izmantošanu publiskajā sektorā.

Viens no vairākiem pasākumiem Dānijas publiskajā sektorā ir energoauditu prasība. Paredzēts īstenot visus izrietošos ieteikumus[20], kas atmaksājas 5 gados vai ātrāk. Savukārt Malta vadošo lomu publiskajam sektoram piešķir, paredzot „zaļo līderu” iecelšanu katrā ministrijā kā vienu no stratēģijas inovatīvajiem aspektiem.

Zaļie līderi veicinās energoefektivitāti un neizsīkstošas enerģijas iniciatīvas, un tas var ievērojami sekmēt panākumus un energopatēriņa rādītāju uzlabošanos.

Arī Apvienotā Karaliste paredz demonstrēt publiskā sektora vadošo lomu un nodrošināt, lai tas būtu paraugs. Piemēram, visiem mājokļu attīstības projektiem tā piemēros ilgtspējīgu mājokļu kodeksu, paredzot, ka visām jaunajām mājām, kas uzceltas ar valdības finansējumu, jāatbilst Kodeksa 3. līmenim — par 25 % lielāka energoefektivitāte salīdzinājumā ar 2006. gada būvniecības kodeksu. Austrija paredzējusi, ka labs paraugs būs publiskā sektora ēkas, kam energoefektivitāte vienmēr būs lielāka nekā oficiāli noteiktā.

Somija plāno attiecināt brīvprātīgās vienošanās un obligātās informēšanas un ziņošanas darbības, kas pašlaik attiecas uz pašvaldību ēkām, arī uz publiskā sektora ēkām un darbībām.

Spānija ieviesīs programmas, lai ar modernu un efektīvāku aprīkojumu uzlabotu novecojušas koplietošanas ielu apgaismes sistēmas, un paredz energoefektivitātes uzlabojumus arī dzeramā ūdens attīrīšanas un piegādes jomā.

Īstenojot ekonomiskas energovadības programmu, Polija publiskajam sektoram nosaka pienākumu īstenot vajadzīgos pasākumus, lai panāktu enerģijas ietaupījumus līmenī, kas nav zemāks par valsts mērķi.

Nīderlande cenšas būt pirmā Eiropas ilgtspējīga publiskā iepirkuma jomā. Līdz 2010. gadam 100 % publiskā iepirkuma notiks, vadoties pēc ilgtspējīga iepirkuma kritērijiem, un 50 % — vietējo un reģionu pašvaldību iepirkuma. Tā plāno izmantot arī iepirkumu, lai veicinātu inovatīvu koncepciju, izstrādājumu un pakalpojumu izstrādāšanu mājokļu un transporta nozarē.

NEERP liecina, ka dažas dalībvalstis nav steigušās pilnībā izmantot publiskā sektora iespēju kļūt par paraugu. Vairākas dalībvalstis apgalvo, ka ievēros atbilstību direktīvas noteikumiem, bet sīkāk nenorāda, kā. Ir skaidrs, ka skaidra informācija ir svarīga kā pierādījums valdības energoefektivitātes saistībām. Tas savukārt būtu vērtīgs stimuls uzņēmumiem ieguldīt energoefektivitātē un veidot nākotnes tirgus energoefektīviem izstrādājumiem un energopakalpojumiem.

Energoefektivitātes veicināšana. Informēšana, izglītība un apmācība

Dalībvalstis var stimulēt enerģijas taupīšanu visās nozarēs, informējot par vajadzību rīkoties un pieejamajām praktiskajām iespējām. Direktīvā paredzēts, ka dalībvalstis nodrošina, lai informācija par energoefektivitātes mehānismiem un finanšu un tiesisko regulējumu būtu pārredzama un tiktu plaši izplatīta attiecīgajiem tirgus dalībniekiem, un veicina enerģijas galapatēriņa efektivitāti. Tām jānodrošina, ka informācija par labāko enerģijas taupīšanas praksi ir plaši pieejama. Šādi informēšanas pasākumi kopā ar skaidru cenu signālu, tarifiem, kas veicina energoefektivitāti, un labāku atgriezenisko saiti par faktisko patēriņu, izmantojot labāk sagatavotus rēķinus un modernus skaitītājus, ļaus tiešajiem lietotājiem pieņemt informētus lēmumus par enerģijas izmantošanu un energoefektivitātes pasākumiem.

NEERP liecina, ka vairums dalībvalstu sekmēs energoefektivitāti ar vispārējām informēšanas kampaņām un/vai mērķtiecīgiem centieniem, kas saistīti ar veicināšanas shēmām. Īrijas kampaņa Power of One ir piemērs plašai visaptverošai multimediju kampaņai, kas aptver dažādus enerģijas veidus un avotus; neefektīvas izmantošanas ietekmi uz lietotāju enerģijas rēķinu, tautsaimniecību un vidi; labāko praksi mājās un darbā; un plašu sakaru kanālu klāstu — reklāmu presē, tīmekļa vietni, informatīvus izbraucienus, tiešo pastu, norādes komunālo pakalpojumu rēķinos, skolu programmas, seminārus un sponsorēšanu, TV programmas un kvalifikācijas, akreditācijas un sertifikācijas shēmas.

Ar moderniem skaitītājiem, labāk sagatavotiem rēķiniem par enerģijas patēriņu vai dažādiem kalkulatoriem tiek izstrādāta atgriezeniskā saite ar patērētājiem. Apvienotajā Karalistē, izmantojot oglekļa emisiju kalkulatoru, patērētāji labāk sapratīs, kā enerģijas izmantošana ietekmē vidi, kā arī saņems ieteikumus, kā samazināt savu enerģijas patēriņu. Igaunija plāno uzlabot enerģijas rēķinos ietverto informāciju, nodrošinot dažādām patērētāju grupām salīdzinošus datus par vispopulārāko kurināmā veidu un enerģijas nesēju patēriņu. Tas var vairot informētību un sekmēt energoefektivitātes pasākumus.

Energoefektivitātes veicināšana. Iniciatīvu un mehānismu nodrošināšana

Finansiāli un fiskāli stimuli

Finansiāli un fiskāli stimuli ir svarīgi, lai samazinātu darījumu izmaksas un iespējamo risku, kas saistīts ar jaunu tehnoloģiju un jaunas prakses pieņemšanu. NEERP izklāstītas daudzas veicināšanas programmas[21]. Vairākas no tām ir horizontālas, kas paredzētas vairāk nekā vienai nozarei. Vācija, piemēram, paplašinās CO2 ēku pārbūves programmu nolūkā līdz 2016. gadam divkāršot ēku siltumizolācijas pārbūves tempu no 1,3 % līdz 2,6 % gadā. Ievērojama pasīvo jeb maza enerģijas patēriņa ēku skaita palielināšana tiek veicināta privātajā sektorā, kā arī federālajā, reģionālajā un vietējo pašvaldību līmenī. Tā kā ēkas veido 40 % no kopējā galīgā enerģijas izmantojuma, pasīvo standarta ēku efektīva veicināšana var dot iespēju ietaupīt ļoti daudz enerģijas šajā lielākajā galapatēriņa nozarē.

Austrijai ir līdzīga ēku programma, kuras mērķis ir gan publiskais, gan privātais sektors. Tai jāpalīdz sasniegt Austrijas mērķi līdz 2010. gadam samazināt energointensitāti par 5 %, salīdzinot ar pašreizējām tendencēm.

Lietuva ierosina samazinātu pievienotās vērtības nodokļa likmi 9 % (standarta likme ir 18 %), ko piemērot tādu pakalpojumu nodrošinātājiem, kuri saistīti ar dzīvojamo māju celtniecību, remontēšanu un siltināšanu, ko finansē no valsts un pašvaldību budžeta, kā arī ar atvieglotu nosacījumu aizdevumiem, kurus būvniecībai piešķir valsts un īpaši valsts fondi. Nīderlande ieviesīs atvieglojumus energoefektivitātes ieguldījumam, proti, privātiem uzņēmumiem paredzētu nodokļu atlaižu shēmu, kuru var piemērot energoefektīva aprīkojuma un ilgtspējīgas enerģijas pirkšanai vai ražošanai. 2007. gadā Itālija izveidoja shēmu, kas paredz bruto nodokļu atvieglojumus līdz 55 % no summas, kura nodokļu maksātājiem jāmaksā par plašu tāda aprīkojuma klāstu, kā gāzi kondensējošie apkures katli, A+ kategorijas ledusskapji, elektromotori, apgaismošanas iekārtas un par ēku pārbūvi energoefektivitātes palielināšanas nolūkā.

Brīvprātīgas vienošanās

Brīvprātīgas vienošanās starp valsts valdību un publiskā un privātā sektora dalībniekiem ir parasta lieta Somijā. Pašlaik tās aptver apmēram 60 % no galīgā enerģijas izmantojuma astoņās nozarēs, uz ko tās attiecas. Mērķis ir aptvert 90 % līdz 2016. gadam. Iespējas un mērķus, kas jāsasniedz, nosaka ar valdības subsidētiem energoauditiem. Monitorings un novērtēšana nodrošina augšupēju atgriezenisko saiti par panāktajiem enerģijas ietaupījumiem. Nīderlande arī izmanto šādas brīvprātīgas vienošanās[22], lai panāktu energoefektivitātes uzlabojumus rūpniecības, terciārajā un lauksaimniecības nozarē. Vienkāršākas brīvprātīgas vienošanās piemērs ir dāņu „A-club”, kurā publiskās un privātās organizācijas apņemas veikt energoefektīvu iepirkumu.

Spānija un Polija arī plāno ieviest brīvprātīgas vienošanās kā galveno instrumentu enerģijas ietaupījumu panākšanai rūpniecības nozarē. Rumānija 2008. gadā paredzējusi parakstīt brīvprātīgas vienošanās ar rūpniecības uzņēmumiem. Apvienotā Karaliste turpinās piedalīties klimata pārmaiņu nolīgumos. Īrijā vienošanās stingri nosaka pienākumu ieviest energovadību.

Tirgus instrumenti

Vairākas dalībvalstis norāda, ka lielāko daļu taupīšanas pienākumu izpildīs, saglabājot vai paplašinot darbības jomu tirgus instrumentiem, kas paredzēti energoefektivitātes veicināšanai.

Apvienotajā Karalistē energoefektivitātes saistības (EES), kas uzliek par pienākumu enerģijas piegādātājiem īstenot energoefektivitāti mājokļu nozarē, pagarinās līdz 2020. gadam. Tas pārsauktas par oglekļa emisiju samazināšanas mērķi, kas ir gandrīz divas reizes lielāks nekā iepriekš EES noteiktais no 2008. līdz 2011. gadam. Turklāt īstenos brīvprātīgu emisiju ierobežošanas un tirdzniecības shēmu — oglekļa samazināšanas saistības —, kas aptvers lielas neenergoietilpīgas nozares un privāto un publisko sektoru.

Itālijā līdz 2014. gadam spēkā būs balto apliecību shēma[23]. Itālijas shēmas īstenošanas rezultātā paplašinājās vietējo energopakalpojumu nozares darbība. Arī Polija ierosina ieviest balto apliecību shēmu, lai mudinātu taupīt enerģiju, apvienojot to ar pienākumu, ko uzliek elektroenerģijas, siltuma vai gāzes kurināmā piegādātajiem, kuri apkalpo tiešos patērētājus.

Dānija uzliek pienākumu sadales uzņēmumiem katru gadu panākt noteikta apjoma enerģijas ietaupījumus.

Energopakalpojumu uzņēmumi ( )

Vairākas dalībvalstis (Itālija, Spānija, Īrija, Austrija, Polija un Vācija) norāda, ka ir svarīgi veicināt ESCO darbību un izmantot energoefektivitātes palielināšanas līgumu slēgšanu, lai paplašinātu energoefektivitātes un energopakalpojumu tirgu. Svarīgi direktīvas mērķi ir komerciālu energopakalpojumu nodrošināšana un energopakalpojumu tirgus.

Fondi un finansēšanas mehānismi

Bulgārija ir izveidojusi kredīta mehānismus, kuru mērķauditorija ir komercpatērētāji un mājsaimniecības.

Rumānija uzsākusi valsts daudzstāvu dzīvojamo ēku siltināšanas programmu, 34 % finansējuma ir no valsts budžeta, 33 % no pašvaldībām un 33 % no dzīvokļu īpašnieku apvienību fondiem. Rumānija izstrādās arī augstas efektivitātes koģenerācijas papildu atbalsta shēmas.

Apvienotā Karaliste ar Oglekļa tresta ( Carbon Trust ) palīdzību ir izveidojusi vairākus finanšu mehānismus un apgrozības fondus. Šis kopieguldījumu fonds dod kredītus organizācijām, kas nodrošina līdzfinansējumu un izveido nodalītu energoefektivitātes fondu. Radušos enerģijas ietaupījumus sadala starp apgrozības fondu un galvenajiem pakalpojumu sniedzējiem. Šie fondi paredzēti MVU un rūpniecībai. Publiskajam sektoram paredzēts apgrozības aizdevumu fonds ( Salix ).

Energoefektivitātes veicināšana. Iestāžu infrastruktūras nodrošināšana tās veicināšanai

Informācijas sniegšanas, izglītības un apmācības nodrošināšanai vajadzīga noteikta iestāžu struktūra un iespējas, kas bieži vien ietver tādu publiskā un privātā sektora organizāciju tīklus, kuras kopīgi strādā, lai panāktu lielāku energoefektivitāti.

Vairumam dalībvalstu ir enerģētikas aģentūras. Tām ir liela nozīme, īstenojot energoefektivitātes politiku un programmas. Aģentūru pilnvaras un darbības joma atšķiras. Piemēram, Dānijas Elektroenerģijas taupīšanas trests paredzēts mājokļu un publiskajam sektoram un ar kampaņām un atlaidēm galvenokārt pievēršas iekārtām un paradumu maiņai. Tiek veidots jauns centrs, kas risinās jautājumus tieši par enerģijas taupīšanu ēkās. Vietējās enerģijas saglabāšanas komitejas koordinēs visas vietējās iniciatīvas, tostarp sadales uzņēmumu iniciatīvas. Itālijā reģionālās un vietējas aģentūras informācijas un saziņas jomā rīkojas valsts valdības vārdā. Tā ir decentralizēta pieeja, kas ļauj tuvoties mērķa grupām. Tā kā ES ir vairāk nekā 350 vietējo un reģionālo aģentūru, šo pieeju varētu pārņemt pārējās dalībvalstis, lai labāk izmantotu resursus, ko šīs aģentūras pārvalda.

Transports un teritoriālā plānošana

Vairumam dalībvalstu ir jāveic grūti uzdevumi transporta nozarē, un daudzas, kas piedzīvojušas strauju izaugsmi un ļoti lielu pieaugumu privāto automobiļu skaita ziņā, atzīst, ka vajadzīgi radikāli pasākumi, lai panāktu pretēju tendenci. Gan Īrijas, gan Austrijas pasākumi attiecas uz teritoriālo plānošanu un paredz samazināt enerģijas patēriņu un emisijas un inter alia uzlabot transporta infrastruktūras kvalitāti un pieejamību. Kā daļu no iniciatīvas Transport 21 Īrija, veicot ievērojamus ieguldījumus sabiedriskā transporta pakalpojumu nodrošināšanā un infrastruktūrā, veicina sabiedriskā transporta popularitāti. Tās mērķis ir stiprināt saikni starp zemes izmantošanu un transportu, lai palielinātu nozares energoefektivitāti un ilgtspējību. Tā īsteno arī enerģijas pieprasījuma pārvaldības stratēģiju, kas ietver īpašu konsultāciju sniegšanu transportlīdzekļu parku vadītājiem par enerģijas izmantošanu un energoefektivitāti un instrumentus, kas automobiļu pircējiem ļauj izvēlēties automobiļus ar ekonomisku degvielas patēriņu.

Ar videi draudzīgas automobiļa vadīšanas iniciatīvām dalībvalstis vēlas sekmēt ekonomisku degvielas patēriņu, tādējādi samazinot siltumnīcefekta gāzu emisijas, uzlabojot satiksmes drošību un samazinot satiksmes negadījumu skaitu. Īrija, Nīderlande un Apvienotā Karaliste ar videi draudzīgas automobiļa vadīšanas iniciatīvām veicina attieksmes maiņu.

Gūstamā pieredze

Vairāki Komisijas izskatītie NEERP piedāvā visaptverošas stratēģijas un plānus, ar ko var panākt ietaupījumu, kas pārsniedz paredzētos 9 %. Dažos, kas piedāvā progresīvu pieeju, atzīts, ka vēl nav zināms, kādi būs jaunie pasākumi un kā tie tiks īstenoti. Tomēr lielākā daļa piedāvā pašreizējām tendencēm atbilstīgu pieeju, nevis progresīvas un tālredzīgas stratēģijas. Tādējādi NEEPR pirmais novērtējums zināmā mērā ir cerīgs, tomēr liecina, ka vairākās dalībvalstīs ir ievērojama atšķirība starp politiskajām saistībām energoefektivitātes jomā, no vienas puses, un pieņemtajiem vai paredzētajiem pasākumiem, kas minēti NEEPR, un piešķirtajiem resursiem, no otras puses.

4. KOPĪGS PROGRESS ENERGOEFEKTIVITĀTES JOMĀ. DIENAS KĀRTĪBA

Īstenošana, savstarpējs atbalsts, ieinteresēto personu dalība

Transponēšanas uzraudzība

Tuvākajos mēnešos Komisijas saņemtos NEERP analizēs, lai novērtētu, vai tajos paredzētie enerģijas taupīšanas mērķi ir praktiski sasniedzami. Komisija apspriedīsies ar dalībvalstīm par NEERP pārskatīšanu pirms novērtējuma publicēšanas. Vienlaikus turpinās pienākumu neizpildes procedūra attiecībā uz dalībvalstīm, kas vēl nav paziņojušas NEERP, un Komisija rūpīgi sekos turpmākai direktīvas transponēšanai.

Īstenošanas veicināšana

Energopakalpojumu direktīva ir grūti īstenojama, tomēr var būt ļoti izdevīga dalībvalstīm. Tādēļ Komisija ierosina dalībvalstīm pieņemt saskaņotu rīcību direktīvas īstenošanai, izmantojot 2008. gada darba programmu „Saprātīga enerģijas nodrošināšana Eiropai”. Saskaņotās rīcības mērķis ir vienkāršot pieredzes apmaiņu starp dalībvalstīm un panākt ātrāku labākās prakses pārņemšanu visā Kopienā. Tās mērķis ir radīt iespējas un nodot zināšanas šajās jomās, lai izmantotu pieredzi, ko guvušas pārējās dalībvalstis, un sagatavotos otrā NEERP izstrādāšanai.

Ieinteresēto personu līdzdalība

Komisija internetā izveidos ieinteresēto personu forumu, lai apkopotu ieinteresēto personu viedokli un iepazīstinātu ar to. Lai īstenotu direktīvu, svarīgs ir nozares un to pārstāvošo organizāciju, vietējā un reģionālā tirgus dalībnieku, kā arī NVO, kas pārstāv patērētāju intereses un aizsargā vidi, ieguldījums. NEERP tiks novērtēti arī Energoefektivitātes uzraudzības projektā[24], ko līdzfinansē no programmai „Saprātīga enerģijas nodrošināšana Eiropai” atvēlētajiem līdzekļiem un atbalsta Eiropas Parlamenta deputāti. Dalībvalstīm var būt nozīmīgi arī šie konstatējumi. Ieinteresētās personas, daloties zināšanās, var palīdzēt dalībvalstīm izstrādāt un izvēlēties pasākumus, tādējādi panākot, ka svarīgas energoefektivitātes pasākumu īstenošanas iespējas nepaliek neizmantotas. Kopā ņemot, šīm darbībām vajadzētu atvieglot direktīvas transponēšanu un dalībvalstu NEERP īstenošanu. Visbeidzot tām arī jāievirza darbs pie otrā NEERP sagatavošanas, kas jāiesniedz Komisijā 2011. gada 30. jūnijā.

Šā paziņojuma 2. pielikumā iekļauts kopsavilkums par citām Komisijas iniciatīvām, kas saistītas ar energoefektivitāti.

5. SECINĀJUMI

NEERP piedāvā iespēju pievērsties energoefektivitātei, kas ir stratēģiski svarīgs jautājums, lai sasniegtu ES mērķus. Pirmā plānu izskatīšana dod zināmas cerības. Tomēr tā liecina, ka vairākās dalībvalstīs politiskās saistības energoefektivitātes jomā un pieņemtie vai paredzētie pasākumi, kas minēti NEEPR, nav samērojami ar piešķirtajiem resursiem.

Vairāki no 17 Komisijas izskatītajiem NEERP piedāvā visaptverošas stratēģijas un plānus, ar ko var panākt ietaupījumu, kas pārsniedz paredzētos 9 %. Tomēr daudzos pieeja atbilst tikai pašreizējām tendencēm. Komisija gaida turpmākus plānus un apmaiņu ar pieredzi un labāko praksi. Komisija veiks savu daļu darba, lai palīdzētu dalībvalstīm īstenot plānu.

Uzmanība, kas, nosakot ES enerģētikas politiku, veltīta energoefektivitātei, ir pamatota. Ņemot vērā pasaules mēroga uzdevumus klimata pārmaiņu novēršanai, piegāžu drošuma un attīstības nodrošināšanai, plaši izplatītiem energoefektivitātes uzlabojumiem ir būtiska nozīme.

Pasaules energoefektīvu izstrādājumu un energopakalpojumu tirgus būs liels, un spēcīgas pozīcijas tajā būs vadošiem dalībniekiem tirgos, ko ES un tās dalībvalstis veido ar dažādajām politiskajām darbībām. Savukārt sadarbība energoefektivitātes jomā var sekmēt starptautiskās attiecības. Komisijas iniciatīva par starptautisku forumu energoefektivitātes jomā paredzēta, lai palīdzētu izstrādāt standartus, attīstīt tirdzniecību un tehnoloģiju nodošanu.

Panākto progresu, tuvinoties 2007. gada martā noteiktajam stratēģiskajam mērķim, novērtēs 2. stratēģiskajā enerģētikas pārskatā. Pārskats palīdzēs formulēt ieteikumus turpmākās politikas noteikšanai un sekmēs ES enerģētikas politiku Eiropai. Tas noteikti ietvers arī energoefektivitāti.

ANNEX 1: Calculation of CO 2 benefits from the achievement of the saving targets set by Energy Services Directive

This annex provides an estimate of the CO2 benefits from the achievement of the saving targets set by the Directive with a perspective towards the 2020 objectives. The calculation assumes that all Member States use 9% less of the current final energy consumption in 2016 compared with what they would do under business-as-usual. The reference development used is the PRIMES[25] baseline of 2007. It includes energy and climate policies implemented in the Member States up to the end of 2006. As the fuel mix of the actual savings in 2016 cannot be known in advance, a saving of 9% is assumed for each fuel, i.e. the structure of final energy demand does not change. It is assumed that the transformation sectors develop as in the baseline.

The calculations exclude energy intensive sectors, as the Energy Services Directive does not cover the undertakings in the European Emission Trading Scheme (ETS). Statistics on energy intensive industries also include energy consumption from small installations in energy intensive sectors that do not fall under the ETS. This effect is (partly) compensated for by not deducting the energy consumption from armed forces (which are also excluded from the ESD).

With these assumptions, the CO2 benefits of achieving the 9% savings target in 2016 can be estimated at 275 Mt CO2 for EU-27. Assuming that energy efficiency policies along the lines of ESD will not cease in 2016 but continue for a few more years with roughly one additional percentage point saving per year gives cumulative savings of 13% for 2020. This would lead to CO2 savings of 393 Mt CO2 in 2020. The following table gives an overview of effects.

Effects of end-use energy efficiency improvements through ESD

2016 | 2020 |

Reduction below baseline: Final energy demand (Mtoe) CO2 emissions (Mt CO2) CO2 reduction as % of 1990 emissions * | 86 275 6.8% | 124 393 9.7% |

CO2 reduction below 1990 | 3.6% | 4.6% |

* This number also includes the avoided CO2 emissions increase inherent in the baseline up to 2020 (e.g. 5.1% from 1990 level in 2020).

It is important to note that the CO2 reduction below the 1990 level is a maximum estimate given that a lot of previous action can count towards the savings target in the Directive; for this calculation this point is relevant for the period up to the end of 2006 (the cut-off point for including policies in the baseline). Moreover, the baseline has rising energy prices and the effects of market forces bringing about some energy efficiency improvements. This CO2 reduction is also brought about by the effects of renewables policies in place, which together with market forces are expected to increase the penetration of renewables achieved so far.

ANNEX 2: New Commission initiatives

The implementation of the Energy Efficiency Action Plan adopted in October 2006[26] will continue in 2008. Notable actions already adopted in 2007 were the amended Energy Star Regulation[27], introducing for the first time an obligation to use energy efficiency criteria at least as demanding as the Energy Star efficiency levels in public procurement of office equipment; and a Green Paper on urban mobility[28], including a proposal on financing for market introduction of efficient vehicles. The 3rd internal energy market package reinforces the requirements placed on energy regulators concerning energy efficiency. The Strategic Energy Technology Plan aims at accelerating the development of promising energy technologies and creating the conditions to bring such technologies to market. On 19 December 2007, the Commission adopted a proposal for a Regulation on emission performance standards for new passenger cars[29].

In 2008 and 2009 the Commission intends adopting a number of initiatives of importance to energy efficiency.

A Communication on Sustainable Production and Consumption and Sustainable Industrial Policy will present an integrated strategy to help the EU economy become more environmentally sustainable and competitive. In 2008, the Commission intends to adopt energy performance requirements and/or labelling measures for the following product groups: public street lighting and office lighting equipment, s tand-by and off-mode electricity losses, external power supplies, s imple set top boxes for digital reception. In 2009, it also intends submitting for vote in the regulatory committee televisions, domestic refrigeration and freezers, washing machines, dishwashers, boilers and water heaters, personal computers, imagining equipment, commercial refrigeration, electric motors, pumps and fans. A measure on domestic lighting (incandescent bulbs) is scheduled for adoption in early 2009.

The Commission Communication entitled "Addressing the challenge of Energy Efficiency through Information and Communication Technologies" showing how ICT can be an enabler in improving energy efficiency in a number of sectors will be issued in early 2008.

Measures addressing vehicles will include a revision of the Directive on car labelling[30], legislative initiatives regarding minimum efficiency requirements for mobile air-conditioning systems, the compulsory fitting of tyre pressure monitoring systems, setting maximum rolling resistance limits for tyres, and the use of gear shift indicators.

A proposal for a recast of the Directive on the Energy Performance of Buildings[31] will aim at strengthening and specifying some of its requirements (e.g. performance certificates and minimum energy performance requirements for new and existing buildings which undergo major renovation) while taking account of feasibility of implementation by the Member States.

A Commission Decision on detailed guidelines for Directive 2004/08/EC on the promotion of cogeneration and a Communication on the implementation of Directive 2004/08/EC on the promotion of cogeneration will be issued.

The Commission will review the Energy Taxation Directive to facilitate more targeted and coherent use of energy taxation by integrating notably energy efficiency considerations and environmental aspects. It will also consider costs and benefits of tax credits as incentives for enterprises to produce more energy-efficient appliances and for consumers to promote the purchase of such appliances and equipment.

To improve energy efficiency in industrial installations , a Reference document on Best Available Techniques regarding Energy Efficiency will be adopted in 2008 under the IPPC Directive[32]. The Commission will also revise its Community eco-management and audit scheme (EMAS). This voluntarily management tool requires reporting on and continuous improvement of environmental performance, including energy consumption in public and private organisations.

The Commission foresees the adoption of a Communication on green public procurement setting targets and the establishment of a process for identifying environmental specifications to be used in tender documents. It will include energy efficiency related criteria.

The Covenant of Mayors will bring together mayors of pioneering EU cities with the aim of exchanging and applying good practices improving energy efficiency significantly in the urban environment, where local action is essential. Many more initiatives promoting energy efficiency and sustainable transport, including changing energy behaviour will be supported by the Intelligent Energy-Europe programme as part of the CIP.

In contrast to action at the local level, the l aunch of the International Platform on Energy Efficiency will focus and contribute to strengthening energy efficiency world-wide, by facilitating closer co-operation between both developed and developing countries on energy efficiency measurement, standards and evaluation, labelling and certification, energy audits, stand-by losses, codes of conduct, and more.

The new initiatives for 2008-2009 are included in the list below.

Commission energy efficiency related actions for 2008 - 2009[33] |

Proposal for a recast of the Directive on the Energy Performance of Buildings[34] Proposal for a revision of the framework Energy Labelling Directive[35]: Eco-design[36] implementing measures (Commission Regulations) setting minimum energy performance requirements for 6 product groups, including a horizontal measure on the standby and off-mode consumption of electrical appliances. Working Plan setting out for the following 3 years the list of product groups which will be considered as priorities for Eco-design implementing measures Review of the Energy Taxation Directive to facilitate more targeted and coherent use of energy taxation by integrating notably energy efficiency considerations and environmental aspects. An examination, in the framework of the debate launched on VAT reduced rates, of the effectiveness of VAT reduced rates in some circumstances. Launch of the International Platform on Energy Efficiency. Launch of the Covenant of Mayors. Commission Decision on detailed guidelines for Directive 2004/08/EC on the promotion of cogeneration Commission Communication on the implementation of Directive 2004/08/EC on the promotion of cogeneration Proposal aiming at the reduction of CO2 emission from light-duty vehicles. Revision of the Directive on car labelling[37] Proposal for a Regulation regarding minimum efficiency requirements for mobile air-conditioning systems, the compulsory fitting of tyre pressure monitoring systems, setting maximum rolling resistance limits for tyres, and the use of gear shift indicators. Commission Communication on Sustainable Production and Consumption and Sustainable Industrial Policy (SCP-SIP) Commission Communication "Addressing the challenge of Energy Efficiency through Information and Communication Technologies Commission Decision establishing the 2008 Intelligent Energy-Europe Work Programme Reference Document on Best Available Techniques regarding energy efficiency for industrial installations under the IPPC Directive[38] Commission Communication on green public procurement Revision of the EMAS Regulation[39] 2nd Strategic Energy Review |

[1] Padomes Dokuments 7224/07 REV1.

[2] 20 % ietaupījums salīdzinājumā ar paredzēto 2020. gada enerģijas patēriņu; sk. Energoefektivitātes rīcības plānu, COM(2006) 545.

[3] 14. pants Direktīvā 2006/32/EK par enerģijas galapatēriņa efektivitāti un energoefektivitātes pakalpojumiem.

[4] Vidal-Quadras ziņojums, INI 2005/2010.

[5] Energointensitāte ir kopējais primārās enerģijas patēriņš, lai radītu vienu IKP vienību.

[6] Direktīvas 2006/32/EK 14. panta 5. punkts.

[7] Pienākumu neizpildes procedūras, kas uzsāktas pret 10 dalībvalstīm, 2007. gada decembris.

[8] http://ec.europa.eu/energy/demand/legislation/end_use_en.htm#efficiency.

[9] Sk., piemēram, Energoefektivitātes rīcības plāna ietekmes novērtējumu (SEC(2006) 1174).

[10] Kā jau 1. pielikumā skaidrots, tas ir maksimālais iespējamās ietekmes novērtējums; tas līdzvērtīgs gandrīz 10 % no ES emisijām 1990. gadā, bet nav 10 % liels samazinājumu salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, pieņemot, ka vispirms jāizvairās no pašreizējām CO2 emisiju palielināšanās tendencēm.

[11] Sk. 2007. gada septembra 3. iekšējā enerģijas tirgus paketi (COM(2007) 528, COM(2007) 529, COM(2007) 530, COM(2007) 531, COM(2007) 532).

[12] Emisiju tirdzniecība nav iekļauta Direktīvas 2006/32/EK darbības jomā.

[13] Atbilstīgi direktīvas 4. panta 2. punktam valsts enerģijas patēriņa samazināšana jāuzskaita no 2008. gada 1. janvāra.

[14] Direktīvas 14. panta 2. punkts.

[15] Pārskats ir par visiem NEERP, kas paziņoti Komisijai līdz 2007. gada 1. decembrim.

[16] Sk. Direktīvas 2006/32/EK IV pielikuma 3. punktu.

[17] Bulgārijas (2008-2010), Dānijas (2005-2012), Igaunijas (2008-2013), Lietuvas (2007-2010), Rumānijas (2007-2010) un Spānijas (2004-2012).

[18] 4. panta 2. punkts.

[19] http://www.powerofone.ie/.

[20] Direktīvas VI pielikuma e) punkts, jāizmanto vismaz divi uzskaitītie pasākumi.

[21] Fiskāli stimuli ir svarīgi, tomēr tie nav vienīgais instruments, ko var izmantot, lai veicinātu energoefektivitāti, kā norādīts paziņojumā par energoefektivitātes rīcības plānu „Potenciāla izmantošana” (COM(2006) 545), energoefektivitātes paaugstināšanai un vispārējai ekonomiskajai efektivitātei svarīgi ir arī izmaksas atspoguļojoši cenu signāli.

[22] Nīderlande un Rumānija tās norādīja kā ilglaicīgas vienošanās.

[23] Pēdējais gads, kam noteikts mērķis, ir 2009. gads, tomēr NEERP Itālijas valdība paziņoja par savu nodomu pagarināt shēmu, nosakot jaunu posmu pēc 2009. gada.

[24] http://www.energy-efficiency-watch.org/.

[25] European Energy and Transport – Trends to 2030: update 2007 (forthcoming); will be available on Europa at: http://ec.europa.eu/energy/index_en.html

[26] Action Plan for Energy Efficiency: Realising the Potential COM(2006)545 Final

[27] Regulation No 2422/2001 on a Community energy efficiency labelling programme for office equipment

[28] COM (2007) 551

[29] COM (2007) 856

[30] Directive 1999/94/EC

[31] Directive 2002/91/EC of the EP and Council on the Energy Performance of Buildings, OJ L 1, 4.1.2003, p.65

[32] Council Directive 96/61/EC on Integrated Pollution Prevention and Control

[33] The order of the actions does not reflect priority.

[34] Directive 2002/91/EC of the EP and Council on the Energy Performance of Buildings, OJ L 1, 4.1.2003, p.65

[35] Council Directive 92/75/EEC on the indication by labelling and standard product information of the consumption of energy and other resources by household appliances, OJ L 297, 13.10.1992, p.16

[36] Directive 2005/32/EC of the EP and Council establishing a framework for the setting of eco-design requirements for Energy-using products, OJ L191, 22.7.2005, p.29

[37] Directive 1999/94/EC

[38] Council Directive 96/61/EC on Integrated Pollution Prevention and Control

[39] Regulation EC No761/2001 allowing voluntary participation by organisations in a Community eco-management and audit scheme (EMAS)