Komisijas ziņojums - 2008. gada ziņojums par konkurences politiku {SEC(2009) 1004} /* COM/2009/0374 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 23.7.2009 COM(2009) 374 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS 2008. gada ziņojums par konkurences politiku {SEC(2009) 1004} Ievads KOMISIJAS ZIŅOJUMS 2008. gada ziņojums par konkurences politiku {SEC(2009) 1004 } Ievads 1. Šajā ikgadējā ziņojumā par konkurences jautājumiem pirmoreiz iekļauta nodaļa, kurā atspoguļots konkurences politikas jomā īpaši nozīmīgs temats. Šogad izvēlēta tēma "Karteļi un patērētāji". 2. Šā ziņojuma pirmajā sadaļā sniegts pārskats par konkurences politikas instrumentu, proti, pretmonopola, apvienošanās un valsts atbalsta noteikumu turpmāku attīstību un uzlabošanu. Otrajā sadaļā aplūkots, kā šo un citu instrumentu kopums tika pielietots konkrētās nozarēs. Trešajā sadaļā sniegts pārskats par pasākumiem, kas tika īstenoti attiecībā uz patērētājiem pārskata periodā. Ceturtajā sadaļā aplūkota sadarbība Eiropas Konkurences tīklā (EKT) un ar valstu tiesām, savukārt piektajā sadaļā – starptautiskās darbības. Pēdējā – sestajā sadaļā – sniegts īss iestāžu sadarbības apraksts. 3. Ņemot vērā ļoti smagos finansiālos un ekonomiskos apstākļus, kas 2008. gadā skāra Eiropu, un to, kādu ietekmi tie atstāja uz Eiropas uzņēmumu ražotspēju, šā gada ziņojumā Eiropas Komisijai īpaša uzmanība pievērsta glābšanas un pārstrukturēšanas pasākumu novērtējumam. To arī pieprasīja Eiropas Parlaments pieņemtajā rezolūcijā attiecībā uz 2006. un 2007. gada ikgadējiem ziņojumiem par konkurences politiku[1]. 4. Papildu informāciju var atrast detalizētajā Komisijas dienestu darba dokumentā un Konkurences ĢD tīmekļa vietnē[2]. PAMATNODAļA: KARTEļI UN PATēRēTāJI 5. Cīņa pret karteļiem ir viens no galvenajiem priekšnosacījumiem, kas nodrošina, ka galapatērētājam attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem attiecīgajā tirgū tiek piedāvātas pareizi funkcionējoša konkurences režīma priekšrocības. Karteļi pēc savas būtības rada visnopietnākos konkurences tiesību aktu pārkāpumu draudus. Tie aizsargā dalībniekus no konkurences, tādējādi ļaujot tiem paaugstināt cenas, ierobežot ražīgumu un sadalīt tirgu. Rezultātā naudas līdzekļi tiek nepareizi novirzīti, kas savukārt izraisa cenu pieaugumu un samazina produktu un pakalpojumu izvēli, nodarot kaitējumu patērētājiem. 6. Tādas lietas, kā, piemēram, banānu karteļa lieta[3], pierāda, ka kartelis vistiešāk ietekmē galapatērētājus, ja tie ir preces vai pakalpojuma pircēji vai lietotāji. Karteļu noteiktās patēriņa preču augstās cenas visvairāk izjūt tie pircēji, kas iegādājas ikdienas preces un pakalpojumus. Komisijas piespiedu pasākumi, kā arī tie pasākumi, ko veic konkurences iestādes dalībvalstīs, pieliek punktu šādas pārmaksas uzspiešanai, novēršot tās iespējamo turpinājumu nākotnē un atturot uzņēmumus no atkārtotas iesaistīšanās šādās darbībās. 7. Arī tajos tirgos, kuros tiešie klienti ir industriālie klienti un kuros konkurences noteikumi attiecīgi tiek pārkāpti agrākā posmā – preču vai pakalpojumu piegādes ķēdē – šādu karteļu apkarošanas ieguvēji ir patērētāji. Piemēram, Car Glass [4] lietā piedāvātā prece bija mašīnu logu stikli, kurus patērētāji iegādājas kā mašīnas sastāvdaļu vai mašīnu remontējot. Pārmaksa par mašīnas sastāvdaļām, kā, piemēram, mašīnu logu stikliem, attiecīgi ietekmē mašīnas kopējo cenu vai remonta izmaksas. Zemāku cenu priekšrocības, ko nodrošina konkurence, nedrīkst novirzīt uz patērētājiem. Pat tad, ja ražotājs ir spējīgs segt izejvielas augsto cenu pirms galaprodukta pārdošanas, tas joprojām var radīt kaitējumu patērētājam – piemēram, ja produkts ir saistīts ar citiem pakalpojuma veidiem, kuros naudas līdzekļu apmērs ir samazinājies vai tie nav pietiekami pieejami inovācijai un preču uzlabošanai nākotnē. Pat tad, ja ir noticis neliels cenu pieaugums, kombinējot šos cenu pieaugumus, tas var atstāt ietekmi uz lielajiem ieguldījumiem inovācijā, precēs vai pakalpojumos. Tādējādi zūd konkurences ieguvumi un no tā savukārt cieš labklājība kopumā. 8. Iepriekš minētie piemēri uzskatāmi parāda, kāpēc ir tik būtiski, ka Komisija veic pasākumus gan karteļu darbības apstādināšanai, gan to izveides novēršanai. Aizliedzot konkurences noteikumiem neatbilstošu rīcību un uzliekot soda naudas karteļu dalībniekiem, Komisijas galvenais mērķis ir ne tikai sodīt šos dalībniekus par veiktajām darbībām, bet arī novērst ikviena uzņēmuma turpmāko dalību vai iesaistīšanos šādās darbībās. Pasākumi, ko veic Komisija, neattiecas uz kompensāciju pieprasīšanu patērētājiem individuālos gadījumos. Prasības par zaudējumu atgūšanu saskaņā ar Komisijas lēmumiem var iesniegt valstu tiesās (papildu informāciju skatīt Baltās grāmatas par zaudējumu atlīdzināšanas prasībām saistībā ar EK konkurences noteikumu pārkāpšanu 11. nodaļā[5], kas paredz noteiktus politikas priekšlikumus, lai novērstu šķēršļus, kas pašreiz ierobežo efektīvu kompensāciju saņemšanu). 9. Preventīvā ietekme, uzliekot naudas sodus, ir daudz lielāka nekā sodu uzlikšana konkrētā individuālā lietā. Komisija, ievērojot sodu uzlikšanas politiku, veicina konkurences likumu ievērošanas kultūras ieviešanu visā uzņēmumu grupas līmenī. Pat tad, ja noteikumus pārkāpušas atsevišķas personas, kas nodarbinātas organizācijas vai meitasuzņēmuma mazākā struktūrvienībā, soda naudas uzlikšana korporatīvā līmenī aktualizē jautājumu par izpilddirektoru un vadības, padomes un akcionāru atbildības līmeni, jo arī viņiem pienācīgi jāievēro konkurences noteikumi un jāveic pasākumi noteikumu pārkāpumu novēršanai attiecībā uz visiem personāla darbiniekiem ikvienā grupā iesaistītajā uzņēmumā. Šāda soda veida piemērošana karteļu jautājumiem pievērš arī pārējo uzņēmumu, kas darbojas rūpniecības nozarē, uzmanību, un tie, visticamāk, stingrāk izvērtēs lietas apstākļus un riskus, kas saistīti ar iesaistīšanos karteļu darbībā. Turklāt par atkārtotiem konkurences tiesību aktu pārkāpumiem Komisija uzliek lielākus sodus. Ja viens un tas pats uzņēmums vairākkārtēji ir pārkāpis konkurences noteikumus un ir redzams, ka tas nav pietiekami stingri ievērojis konkurences noteikumus, uzņēmumam tiek piemērots stingrāks sods. Car Glass lietā, piemēram, uzņēmumam Saint-Gobain , kas iepriekš bija sodīts par dalību divos karteļos lokšņu stikla nozarē[6], Komisija soda naudas apmēru paaugstināja līdz 60 % par atkārtotiem pārkāpumiem. Šādi gadījumi jo īpaši liek pievērst uzmanību atbilstošai noteikumu ievērošanai, ņemot vērā to, ka par atkārtotu vai jaunu pārkāpumu tiks uzlikts daudz lielāks sods. 10. Komisija var atklāt karteļus, pielietojot vairākas metodes: analizējot tirgu, lai iegūtu pierādījumus pret konkurenci vērstai uzvedībai, vai iegūstot pierādījumus no citiem avotiem. Pierādījumus var iegūt tieši no patērētājiem vai uzņēmumu, kas pārkāpj noteikumus, klientiem. Atsevišķos gadījumos pierādījumus var iegūt no personām, kas saistītas ar uzņēmumu un kas vēlas ziņot par pārkāpumu, vai pat no pašiem karteļu dalībniekiem, kas gatavi sadarboties soda naudas atlaišanas programmas ietvaros. Stingrās sankcijas, ko piemēro karteļiem, stimulē to dalībniekus izstāties no slēptā nolīguma un sadarboties ar Komisiju saskaņā ar soda naudas atlaišanas programmu, iesniedzot Komisijai apsūdzības pierādījumus. Tomēr šie noteikumi nekādā ziņā nav paredzēti, lai pieļautu atsevišķu pārkāpēju izvairīšanos no soda naudas, tieši otrādi, to galvenais mērķis ir izbeigt šādu karteļu darbību, un, veicot mērķtiecīgu izmeklēšanu, pārtraukt korporatīvos nolīgumus. 11. Saskaņā ar soda naudas atlaišanas 2006. gada programmu pirmais uzņēmums, kas iesniedz pierādījumus, var pilnībā tikt atbrīvots no naudas soda. Šādu priekšrocību piedāvājums ir ārkārtēji stiprs stimuls karteļu “klusēšanas kodeksa” laušanai. Pirmais uzņēmums, kas sniedza informāciju Komisijai par Candle Waxes karteli, pilnībā tika atbrīvots no soda naudas; nākošajiem trim karteļu dalībniekiem soda naudas apmērs katram tika samazināts atbilstoši laika periodam, kādā tie vērsās Komisijā, un to sadarbības līmenim. Tomēr, lai šādas priekšrocības saņemtu, uzņēmumam ir jāiesniedz visi to rīcībā esošie pierādījumi, kas apstiprina karteļa pastāvēšanas faktu. 12. Komisija 2008. gadā turpināja karteļiem piemērot stingras prasības, sodot 34 uzņēmumus[7] kopumā par 2 271 miljonu euro septiņās karteļu lietās[8]. Car Glass lietā Komisija piesprieda līdz šim visaugstāko soda naudu par karteli – 1 383 miljonus euro. 13. 2008. gadā Komisijas dienesti arī veica vairākus vispārējus aprēķinus par zaudējumiem, ko karteļi radījuši ekonomikai. Komisijas dienesti izvērtēja 18 karteļus, attiecībā uz kuriem Komisija laika periodā no 2005. gada līdz 2007. gadam bija pieņēmusi lēmumus, tiem pakļauto tirgu apmērus, karteļu darbības ilgumu, izdarot ļoti vispārīgus pieņēmumus attiecībā uz iespējamo pārmaksu. Pieņemot, ka pārmaksa veido aptuveni no 5 % līdz 15 %, zaudējuma apmērs, ko šie 18 karteļi radījuši, svārstās aptuveni no 4 miljardiem euro līdz 11 miljardiem euro. Ja pieņem, ka pārmaksas vidējā procentuālā daļa ir 10 %, tad patērētājam karteļu nodarītā kaitējuma aptuvenais apmērs ir 7,6 miljardi euro. Taču, iespējams, ka pat šie skaitļi neatspoguļo reālo situāciju. Attiecīgās nozares publikācijās, kurās apskatīti ekonomikas jautājumi, tiek lēsts, ka vidējā cenu pārmaksa var būt pat no 20 % līdz 25 %. 14. Turklāt šajos aprēķinos nav ņemtas vērā novēršanas un atbilstības sekmēšanas izmaksas uzņēmumiem, ko īsteno ar Komisijas noteiktajiem aizliegumiem un soda naudas uzlikšanu. Izmeklējot karteļu lietas, tiek sekmēts, ka uzņēmumi, kas varbūt plāno nodibināt karteli, atturas no tā izveidošanas. Godīgas tirdzniecības biroja ( OFT ) veiktajā jaunākā plaša mēroga ekspertu aptaujā noskaidrots, ka pēc katras jaunas atklātās karteļa lietas savu darbību neuzsāk vispār vai to pārtrauc pieci jauni karteļi. No minētā izriet, ka papildu ienākumi, kas varētu rasties saistībā ar 2005. - 2007. gadā attiecībā uz 18 karteļiem pieņemtajiem lēmumiem, iespējams, ir apmēram 60 miljardi euro. 1. Instrument I 1.1. Pretmonopols – EK līguma 81. un 82. pants 1.1.1. Noteikumu izstrāde un politika 15. Komisija 2. aprīlī pieņēma Balto grāmatu par zaudējumu atlīdzības prasībām saistībā ar EK konkurences noteikumu pārkāpumiem [9] , kas ir daļa no Komisijas politikas projekta, kurš joprojām tiek īstenots. 16. Eiropas Kopienu Tiesa ir noteikusi, ka saskaņā ar ES tiesību aktiem ikviena persona ir tiesīga pieprasīt kompensāciju par tai nodarīto kaitējumu gadījumos, kad ir konstatēta pamatota saistība starp kaitējumu un nolīgumu vai darbībām, kas aizliegtas saskaņā ar EK līguma 81. pantu[10]. Tomēr Komisija ir konstatējusi, ka praksē ļoti retos gadījumos personas, kas cietušas no pretmonopola pārkāpumiem, saņem kompensācijas. 17. Baltā grāmata paredz konkrētus priekšlikumus to šķēršļu pārvarēšanai, kas šobrīd aizkavē efektīvu kompensācijas saņemšanu, ievērojot Eiropas tiesību sistēmas un tradīcijas. Ieteikumi līdzsvaro prasītāja un atbildētāja tiesības un pienākumus, kā arī nosaka garantijas pret ļaunprātīgi ierosinātām prāvām. Primārais mērķis ir kompensāciju izmaksas sistēmas uzlabošana visiem cietušajiem. Tai pat laikā efektīvākiem kompensācijas mehānismiem būs preventīva ietekme. Komisija arī plāno izstrādāt nesaistošus norādījumus konkurences pārkāpumu gadījumos radītā kaitējuma apmēra noteikšanai, lai atvieglotu kaitējuma aprēķinu. 18. Pretkarteļu izpildes jomā ir ieviests jauns mehānisms, kas ļaus Komisijai izskatīt karteļu lietas, ievērojot vienkāršotu procedūru. Izlīguma noteikumu kopumā , kas stājās spēkā 2008. gada 1. jūlijā, iekļauta Komisijas regula[11], ko papildina Komisijas paziņojums[12], kurā sīki izklāstīta jaunā sistēma. Ja uzņēmumi, iepazinušies ar Komisijas lietas materiāliem, izvēlas paziņot par savu dalību kartelī, sniegt informāciju par pārkāpumiem un uzņēmumu atbildību kartelī, pusēm uzliktie naudas sodi tiks samazināti par 10 %. Izlīguma noteikumu mērķis ir vienkāršot administratīvo procesu, kas samazinātu resursu izlietojumu prāvām pirms lietas izskatīšanas Kopienas Tiesās karteļu lietās, līdz ar ko ietaupītos Komisijas resursus varētu novirzīt citu karteļu lietu izskatīšanai un uzsākt jaunas izmeklēšanas. 19. Komisija 3. decembrī pieņēma Norādījumus par Komisijas prioritātēm izpildes jomā, novēršot dominējošo uzņēmumu ļaunprātīgu, izslēdzošu rīcību . Komisija, prioritāru nozīmi piešķir dominējošo uzņēmumu izslēdzošas rīcības, kas ierobežo konkurenci, radot kaitējumu patērētājiem, apkarošanai. Norādījumos iekļautas analītiskas pamatnostādnes, kuras Komisija var izmantot, lai noteiktu, vai dominējoša uzņēmuma izslēdzoša rīcība var radīt kaitējumu patērētājam. Norādījumu vispārējā daļā minēti uz rezultātu orientētas pieejas galvenie principi, kas nosaka EK līguma 82. panta noteikumu izpildes prioritātes, un šo vispārējo analītisko pamatnostādņu piemērošanu konstatētajām izslēdzošas rīcības formām, piemēram, īpašiem darījumiem, atlaidēm, “komplektēšanas un sasaistīšanas” principam, pārmērīgiem darījumiem, atteikumiem ievērot un apvienot ierobežojumus. Tas, izvērtējot cēloņus, nodrošina caurskatāmību un prognozējamību, atbilstoši kam Komisija pieņem lēmumu, vai tai ir vai nav jāiejaucas konkrētajā lietā, turklāt tam jo īpaši jāattur dominējoši uzņēmumi no iesaistīšanās noteiktās rīcības formās. 20. Komisija 2008. gadā arī ierosināja pārskatīt vai turpināja pārskatīt grupālā atbrīvojuma regulu, ko piemēro attiecībā uz vertikālām vienošanām[13], mehānisko transportlīdzekļu grupālā atbrīvojuma regulu[14] un grupālā atbrīvojuma regulu apdrošināšanas nozarē[15]. 1.1.2. Noteikumu piemērošana 21. Komisija 2008. gadā attiecībā uz konkurences noteikumu piemērošanu karteļu lietās ir pieņēmusi lēmumus, kuros tā sodīja 34 uzņēmumus[16] septiņās karteļu lietās[17] kopsummā par 2 271 miljonu euro. Car Glass lietā Komisija piesprieda līdz šim visaugstāko soda naudu karteļu lietā – 1 383 miljonus euro . 22. Attiecībā uz konkurences noteikumu piemērošanu citās lietās Komisija jūlijā pieņēma lēmumu[18], ar kuru EEZ autoru mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kas ir Starptautiskās autoru un komponistu sabiedrību konfederācijas (CISAC ) biedres, aizliedza turpmāk piemērot to savstarpējos līgumos ietvertos nosacījumus attiecībā uz dalības ierobežojumiem un ekskluzivitātes klauzulām, kā arī saskaņotu darbību attiecībā uz šajos līgumos noteikto teritoriālo sadalījumu. 23. Attiecībā uz dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu, ņemot vērā 2007. gada martā Microsoft lietā iesniegto iebildumu paziņojumu, Komisija 27. februārī pieņēma lēmumu, kurā secināts, ka Microsoft nav izpildījis savas saistības sniegt pilnīgu un precīzu savietojamības informāciju saskaņā ar samērīgiem un nediskriminējošiem noteikumiem. Microsoft tika piespriests naudas sods 899 miljonu euro apmērā[19]. Microsoft ir pirmais uzņēmums, kuram ES konkurences politikas vēsturē periodiski ir piespriesti naudas sodi par Komisijas iepriekšēju lēmumu nepildīšanu. Komisija pret Microsoft uzsāka tiesvedību, lai nodrošinātu 2004. gada lēmuma izpildi un pirmās instances tiesas 2007. gada 17. septembra spriedumā noteikto principu ievērošanu par savietojamības informācijas sniegšanu attiecībā uz cenu aprēķināšanas metodiku un licencēšanas nosacījumiem, kas Microsoft jāpaziņo saskaņā ar 2004. gada lēmumā noteikto tiesiskās aizsardzības līdzekli[20]. 24. Intel lietā, 17. jūnijā tika izdots papildu iebildumu paziņojums, nostiprinot 2007. gada 26. jūlija iebildumos norādīto Komisijas provizorisko secinājumu, ka Intel ir pārkāpis EK līguma noteikumus par dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu (82. pants) ar mērķi atturēt tā galveno konkurentu – AMD – no dalības x86 mikroprocesoru ( CPU ) tirgū. 25. Visbeidzot, novembrī Komisija pieņēma saistību lēmumu, ar ko E.ON piedāvātās saistības kļūst juridiski saistošas, lai kliedētu bažas, kas radās, veicot izmeklēšanu saskaņā ar EK līguma 82. pantu, kas bija enerģētikas nozares apsekojuma turpinājums. 1.2. Valsts pasākumi: valsts uzņēmumi un/vai uzņēmumi ar izņēmuma vai īpašām tiesībām 26. Komisija ir arī aktīvi darbojusies EK līguma 86. panta jomā, kurā noteikts, ka dalībvalstis nedrīkst ieviest un uzturēt spēkā pasākumus, kas ir pretrunā EK līguma noteikumiem kopumā un konkurences noteikumiem, jo īpaši attiecībā uz valsts uzņēmumiem un uzņēmumiem, kuriem dalībvalstis ir piešķīrušas īpašas un izņēmuma tiesības. 27. Martā Komisija pieņēma lēmumu, ar kuru atzīts, ka Grieķijas valsts ir pārkāpusi EK līguma 86. pantu saistībā ar 82. pantu, uzturot spēkā tiesību normas, kas nodrošināja valsts īpašumā esošajam oficiālajam elektroenerģijas ražošanas operatoram Public Power Corporation ( PPC ) tiesības izmantot gandrīz visas Grieķijas teritorijā esošās brūnogļu raktuves[21]. Tā kā brūnogļu dedzināšana ir vislētākais elektroenerģijas ražošanas veids Grieķijā, šāda nostāja tirgus dalībniekiem radīja nevienlīdzīgus apstākļus un pieļāva PPC izmantot dominējošo stāvokli elektroenerģijas vairumtirgū. Komisija pieprasīja Grieķijai iesniegt priekšlikumus par to, kādi pasākumi jāveic, lai arī citi tirgus dalībnieki iegūtu atbilstīgu pieeju brūnogļu izmantošanai. Ja Komisija atzīs priekšlikumus par apmierinošiem, tie tiks noteikti par juridiski saistošiem Grieķijas valstij, pieņemot atsevišķu lēmumu. 28. Komisija 7. oktobrī pieņēma lēmumu[22], ar kuru atzīts, ka, veicot grozījumus Slovākijas pasta likumā, ir pārkāptas EK līguma 86. panta, kā arī 82. panta prasības, jo minētie grozījumi paredz rezervēto pakalpojumu nozarē ("pasta pakalpojumu monopols") iekļaut hibrīdpasta pakalpojumu piegādes posmu[23]; pakalpojumu, kas iepriekš tika liberalizēts. Slovākija un Slovenská Pošta (oficiālais pasta pakalpojumu operators) nav iesniegusi pierādījumus, ka šī pasta pakalpojumu monopola paplašināšana ir vajadzīga, lai nodrošinātu vispārējus pasta pakalpojumus. Tā kā Slovākijas Republika Komisiju neinformēja par pasākumiem, kas uzsākti, lai novērstu šo pārkāpumu, Komisija pret Slovākijas Republiku ierosināja pienākumu neizpildes procedūru par 7. oktobra lēmumā noteikto prasību nepildīšanu[24]. 1.3. Uzņēmumu apvienošanās kontrole 1.3 .1. Noteikumu izstrāde un politika 29. Tiesiskās aizsardzības līdzekļi ir apvienošanās izmaiņas, kuras ierosinājušas apvienošanās puses, lai izvairītos no potenciālām konkurences problēmām, ko konstatējusi Komisija. Lai uzlabotu norādījumus par jautājumiem, kas skar tiesiskās aizsardzības līdzekļus, Komisija 22. oktobrī pieņēma jaunu paziņojumu par atbilstīgiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem [25], kā arī veica grozījumus īstenošanas regulā[26]. Tiesiskās aizsardzības līdzekļu reforma izpaužas galvenokārt kā Kopienu Tiesu jaunākās iepriekšējas prakses kodifikācija, taču tajā ir ņemti vērā arī secinājumi, kas norādīti pētījumā par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem[27], kā arī atbildes uz Komisiju interesējošiem jautājumiem, kas saņemtas paziņojuma par atbilstīgiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem projekta publisko apspriežu laikā. 30. Uzņēmumu apvienošanās gadījumos, reforma paredz noteikt daudz stingrākas prasības pusēm attiecībā uz informācijas sniegšanu, nosakot, ka attiecīgajām pusēm paziņojamā informācija jāsistematizē. Tā arī precizē un nosaka stingrākas prasības, kas jāievēro uzņēmuma daļējas pārdošanas gadījumos, nosakot konkrētu daļas apmēru un pircēju kategorijas, kā arī paskaidro, kā jāpiemēro "sākotnējā pircēja" noteikumus un "vispirms atrisini" risinājumus. Paziņojumā uzsvērts, ka tiesiskās aizsardzības līdzekļus, kurus piemēro uzņēmuma pilnīgas pārdošanas gadījumā, pieļaujams piemērot tikai tajos gadījumos, ja daļējas pārdošanas gadījumā sekas var būt tādas pašas kā uzņēmuma pilnīgas pārdošanas gadījumā un uzraudzības sarežģījumi un neefektivitātes riski var novest pie šādu tiesiskās aizsardzības līdzekļu noraidīšanas. 1.3.2. Noteikumu piemērošana 31. 2008. gadā turpināja strauji pieaugt paziņojumu skaits par uzņēmumu apvienošanos. Komisija ir saņēmusi paziņojumus par 347 apvienošanās lietām - tas ir trešais lielākais reģistrēto lietu skaits. Kopumā Komisija 2008. gadā pieņēma pavisam 340 galīgos lēmumus, no kuriem 307 darījumi I posmā tika apstiprināti bez nosacījumiem. Kopumā saskaņā ar standarta procedūru tika pieņemti 118 lēmumi bez nosacījumiem, bet nākošie 189 lēmumi tika pieņemti saskaņā ar vienkāršotu procedūru. Vēl I posmā attiecībā uz 19 darījumiem pieņēma lēmumus ar nosacījumiem. Komisija pārskata gadā ir ierosinājusi desmit II posma tiesvedības. Ievērojami pieauga 8. panta pieņemto lēmumu skaits (14 jeb 4,0% no visiem paziņojumiem salīdzinot ar 2,5 % iepriekšējā gadā) un I posmā pieņemto lēmumu skaits (10, kas sastāda 2,9% 2008. gadā, salīdzinot ar 1,2% 2007. gadā) un II posmā pieņemtie atsaukumi (3, sastādot 0,9% 2008. gadā, pretstatā 0,7% 2007. gadā). 2008. gadā nav pieņemts neviens aizlieguma lēmums. 1.4 . Valsts atbalsta kontrole 1.4.1. Noteikumu izstrāde un politika 32. Komisija 2008. gada sākumā turpināja īpašu uzmanību pievērst valsts atbalsta jomai, īstenojot Valsts atbalsta rīcības plānu (VARP)[28]. Tomēr, sākoties finanšu un ekonomikas krīzei, prioritātes tika mainītas, un Komisija steidzamības kārtā izdeva trīs paziņojumus par valsts atbalsta politikas nozīmi krīzes un glābšanas pasākumu kontekstā. 33. Saistībā ar finanšu krīzi Komisija vispirms izdeva sākotnējus norādījumus par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu, sniedzot palīdzību finanšu iestādēm[29], kas tika izstrādāti, pamatojoties uz EK līguma 87. panta 3. punkta b) apakšpunktu, saskaņā ar kuru Komisija var atļaut sniegt atbalstu gadījumos, kad jānovērš nopietni traucējumi dalībvalsts tautsaimniecībā. Vēlāk Komisija norādījumus papildināja un pilnveidoja, iekļaujot jaunu paziņojumu par to, kādos gadījumos dalībvalstis, pašreizējās finanšu krīzes laikā, var rekapitalizēt bankas[30], lai nodrošinātu atbilstošu aizdevuma summas līmeni, ņemot vērā kopējo situāciju tautsaimniecībā, un stabilizētu finanšu tirgu, vienlaicīgi izvairoties no pārmērīgas konkurences izkropļošanas. Komisija papildus pieņēma jaunus pagaidu noteikumus[31], kas paredz dalībvalstīm papildu iespējas, ko izmantot, lai uzlabotu sekas, ko kredītresursu pieejamības ierobežošana atstājusi uz ekonomiku. Visiem pasākumiem ir noteikts termiņa ierobežojums – līdz 2010. gada beigām – lai gan Komisija, pamatojoties uz dalībvalstu iesniegtajiem ziņojumiem, izvērtēs, vai pasākumi nav jāturpina arī pēc 2010. gada, atkarībā no tā, vai turpināsies krīze. 34. Attiecībā uz VARP īstenošanu , Komisija pieņēma, kā paziņots, grupālā atbrīvojuma regulu (GAR)[32], saskaņā ar kuru tiek automātiski apstiprināti vairāki atbalsta pasākumi[33], kas ļauj dalībvalstīm vispirms sniegt atbalstu un pēc tam informēt Komisiju, ja pilnībā ir izpildītas visas regulā noteiktās prasības. Attiecībā uz Klimata pārmaiņu tiesību aktu kopumu Komisija pieņēma jaunas pamatnostādnes valsts atbalstam apkārtējās vides aizsardzībai[34], kas nosaka standarta novērtējuma piemērošanu mazsvarīgās lietās un detalizēta novērtējuma piemērošanu lietās, kurās var prognozēt būtiskus konkurences izkropļojumus. Komisija arī pagarināja Noteikumu par valsts atbalsta sniegšanu kuģu būvniecības nozarei[35] termiņu uz trīs gadiem līdz 2011. gada 31. decembrim. Jaunais Paziņojums par valsts atbalstu garantiju veidā[36] nosaka nepārprotamu un pārredzamu metožu izmantošanu, aprēķinot atbalsta veidu garantijas formā, un nodrošina vienkāršotus noteikumus attiecībā uz MVU, tostarp iepriekš noteiktas drošās zonas prēmijas un prēmiju vienreizējas likmes maza apmēra garantijām. 35. Papildus tika uzsāktas publiskas apspriedes par jauniem noteikumiem šādās jomās: sabiedriskā apraide, Kino paziņojuma iespējamais termiņa pagarinājums līdz 2012. gadam (paredzēts pieņemt 2009. gada janvārī); norādījumi reģionālā atbalsta lieliem investīciju projektiem padziļinātam novērtējumam un kritēriju atbilstības analīzei apmācības jomā, kā arī neizdevīgu darba ņēmēju vai invalīdu pieņemšanai darbā valsts atbalsta lietās, uz kurām attiecināmi individuālie paziņojumi. 36. Komisija 2008. gadā arī uzsāka vairākas publiskas apspriedes par procedūras jautājumiem, piemēram, paraugprakses kodeksa[37] projekta par valsts atbalsta pārbaudes procedūru izpildi un vienkāršotas procedūras paziņojuma projekta attiecībā uz noteiktiem valsts atbalsta veidiem apspriedes. Abi dokumenti izstrādāti ar mērķi nodrošināt valsts atbalsta procedūras lielāku caurskatāmību, prognozējamību un efektivitāti saskaņā ar SAAP noteikumiem. Diskusijas ar dalībvalstīm un pārējām ieinteresētajām pusēm attiecībā uz paraugprakses kodeksa un vienkāršotas procedūras jautājumiem notiks 2009. gada sākumā. Plānots, ka projekti tiks apstiprināti 2009. gada pirmajā pusgadā. Komisija arī rīkoja apspriedes par Komisijas priekšlikumu Paziņojumam par valsts atbalsta tiesību aktu ievērošanu valstu tiesās[38]. 37. Komisija 2008. gadā turpināja uzlabot valsts atbalsta lēmumu īstenošanas un pārraudzības procedūru. Komisija, pamatojoties uz 2007. gadā pieņemto piedziņas paziņojumu[39], vēlas panākt efektīvāku un ātrāku piedziņas lēmumu izpildi. Saskaņā ar informāciju, ko iesniegušas attiecīgās dalībvalstis, piedziņu jomā šajā periodā ir sasniegts labs progress. Tas arī atspoguļojas atgūto atbalsta summu apmērā. No 10,3 miljardu euro lielā nelikumīgā un nesaderīgā atbalsta, kas jāatgūst saskaņā ar lēmumiem, kuri pieņemti no 2000. gada, līdz 2008. gada beigām, bija faktiski atgūti aptuveni 9,3 miljardi euro (t.i. 90,7 % no kopējās summas). Turklāt vēl 2,5 miljardi euro tika atgūti atmaksāšanas procentos. 38. Saskaņā ar VARP Komisija turpināja ieņemt stingru nostāju pret dalībvalstīm, kas nav efektīvi īstenojušas tām adresētos piedziņas lēmumus. 2008. gadā Komisija saskaņā ar EK līguma 88. panta 2. punktu vai EK līguma 228. panta 2. punktu ierosināja procesu pret dalībvalstīm par piedziņas saistību nepildīšanu. Komisija nolēma piemērot 88. panta 2. punktu piecās lietās, tostarp attiecībā uz Itāliju un Slovākiju, kā arī pieņemt lēmumus, lai piemērotu 228. panta 2. punktu astoņās lietās attiecībā uz Itāliju un Spāniju. 39. Lai palielinātu caurskatāmību un uzlabotu saziņu, Konkurences ĢD savā tīmekļa vietnē ievietoja rokasgrāmatu par valsts atbalsta noteikumiem[40], kurā apkopoti galvenie valsts atbalsta kontrolē piemērojamie noteikumi. 1.4 .2. Noteikumu piemērošana 40. 2008. gada rudenī rīkotajās aptaujās par valsts atbalsta jautājumiem[41] iegūtie jaunākie dati rāda, ka dalībvalstis arvien vairāk izmanto nesen pārstrādātajos ES Valsts atbalsta noteikumos iekļautās priekšrocības ātrākai atbalsta saņemšanai. Dalībvalstis 2007. gadā vidēji 80 % sava atbalsta piešķīrušas horizontāliem mērķiem, salīdzinoši 20. gs. 90. gadu vidū tiem tika piešķirti aptuveni 50 %, pastiprinātu atbalstu piešķirot pētniecībai un attīstībai, kā arī apkārtējās vides atbalstam. Pašreizējās finanšu krīzes laikā dalībvalstu un Komisijas saskaņotās darbības ir nodrošinājušas, ka finanšu nozarē atbalsta shēmas tiek īstenotas precīzi saskaņā ar valsts atbalsta noteikumiem. 41. Pēdējo 25 gadu laikā valsts atbalsta kopējais līmenis no vairāk kā 2 % no IKP 20. gs. 80. gados ir samazinājies līdz aptuveni 0,5 % 2007. gadā. Lai gan tiek uzsvērts, ka dalībvalstīm jāpievērš uzmanība atbalsta piešķiršanai horizontāliem mērķiem, aptauja tomēr rāda, ka, ņemot vērā finanšu krīzi, glābšanas un pārstrukturēšanas atbalstam piešķirtās summas 2008. gadā atsevišķās valstīs ir būtiski pieaugušas. 42. Komisija 2008. gadā apstiprināja 88 paziņotās shēmas, pamatojoties uz 2006. gada Kopienas pamatprogrammu pētniecībai, attīstībai un inovācijai [42]; no kurām 66 bija vienīgi pētniecības un attīstības shēmas, deviņas uz inovācijām vērstas atbalsta shēmas un 13 jauktas shēmas, kas paredzētas gan pētniecības un attīstības, gan inovācijas mērķu sasniegšanai. 43. Nozīmīgs lēmums[43] tika pieņemts vairākās atsevišķās lietās, tostarp saistībā ar Itālijas aeronautikas sektoru, ņemot vērā novērtējumu, kas veikts pamatojoties uz Kopienas 1996. gada pamatprogrammu par valsts atbalstu pētniecībai un attīstībai[44] un 1986. gada šāda paša veida pamatprogrammu[45]. Lēmums, kas tika pieņemts 11. martā, attiecas uz 17 atsevišķiem pētniecības un attīstības projektiem aeronautikas nozarē, kurus 20. gs. 90. gados atbalstīja Itālijas iestādes. Saskaņā ar lēmumu lielākajai daļai individuālo projektu piešķirtie aizdevumi nekavējoties jāatmaksā, kā arī atsevišķās lietās jāatmaksā procentu parādi. Lēmumā noteikto divu mēnešu laikā aizdevuma saņēmēji ir atmaksājuši aptuveni 350 miljonus euro. 44. Attiecībā uz riska kapitāla finansējumu MVU Komisija apstiprināja 18 riska kapitāla shēmas saskaņā ar Riska kapitāla pamatnostādnēm[46]. Vienpadsmit shēmas tika novērtētas, pamatojoties uz pamatnostādņu 4. nodaļu, jo tās atbilda drošas zonas nosacījumiem, kas ļāva piemērot atvieglotu novērtējumu; trīs shēmas tika novērtētas, pamatojoties uz pamatnostādņu 5. nodaļu, piemērojot detalizētu novērtējumu[47]. Trīs lietās Komisija uzskatīja, ka tās neietver valsts atbalstu[48]. Attiecībā uz vienu shēmu daļēji tika uzskatīts, ka tā neattiecas uz valsts atbalstu, tādēļ to daļēji novērtēja saskaņā ar pamatnostādņu 4. nodaļu[49]. 45. Attiecībā uz rūpniecības nozares pārstrukturēšanu, Komisija pieņēma lēmumu, ar kuru nolemts pieprasīt Rumānijai atgūt 27 miljonus euro lielu nelikumīgu atbalstu saistībā ar Automobile Craiova privatizāciju, kurš tika pārdots ar nosacījumiem par noteikta ražošanas un nodarbinātības līmeņa saglabāšanu, pārdodot to par zemāku cenu[50].. Turklāt, pēc vairāku gadu izmeklēšanas, Komisija ir secinājusi, ka Polijas iestāžu mēģinājumi pārstrukturēt Gdiņas un Ščecinas kuģu būvētavas un atgriezt tām ražotspēju nav sasnieguši vajadzīgo rezultātu[51]. Šī iemesla dēļ Komisija pieprasīja Polijai atgūt no kuģu būvētavām nelikumīgi piešķirto valsts atbalstu, kontrolējot būvētavu aktīvu pārdošanu un uzņēmumu tālāko likvidāciju. 2. NOZARU ATTīSTīBA 2.1. ENER ģētika un apkārtējā vide 46. Komisijas 2007. gada 19. septembrī ierosinātais iekšējā enerģētikas tirgus noteikumu kopums 2008. gadā izraisīja intensīvas triju iestāžu diskusijas. Vasarā (18. jūnijā par elektroenerģiju un 9. jūlijā par gāzi) Parlaments pirmajā lasījumā pieņēma atzinumu par Enerģētikas tiesību aktu kopumu. Politisku kompromisu Enerģētikas Padome panāca 10. oktobrī. 47. Komisija 23. janvārī ierosināja priekšlikumu kopumu ar tālejošu mērķi līdz 2020. gadam un vēlāk īstenot ES vērienīgās saistības, apņemoties cīnīties pret klimata pārmaiņām un sekmēt atjaunojamās enerģijas izmantošanu. Eiropas Parlaments un Padome, ņemot vērā visus Komisijas priekšlikumus, decembrī panāca vienošanos par mērķiem, kuri no 2020. gada kļūs juridiski saistoši. Tika panākta vienošanās samazināt par 20 % siltumnīcefekta gāzu emisijas, noteikt 20 % daļu atjaunojamai enerģijai un uzlabot energoefektivitāti par 20 %. Vienošanās paredz emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas pārskatīšanu, emisiju samazināšanu ārpus emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas, dalībvalstu izvirzīto mērķu attiecībā uz saražoto atjaunojamo enerģijas daļu noteikšanu par juridiski saistošiem, tiesiskā regulējuma noteikšanu videi nekaitīga oglekļa uztveršanai un uzglabāšanai, kā arī attiecīgus priekšlikumus par automašīnu CO2 emisijām un degvielas kvalitāti. Tas palīdzēs Eiropā stimulēt zemas oglekļa koncentrācijas ieguldījumus un palielināt enerģētikas drošību. Lai atbalstītu Komisijas kopējo klimata pārmaiņu un atjaunojamās enerģijas politiku, priekšlikumos iekļautas arī jaunas pamatnostādnes par valsts atbalstu apkārtējās vides aizsardzībai, precizējot nosacījumus, atbilstoši kuriem atbalsts apkārtējās vides aizsardzībai var tikt uzskatīts par saderīgu ar Līguma noteikumiem. Šīs pamatnostādnes sāka piemērot aprīlī. Jūlijā Komisija pieņēma jauno grupālā atbrīvojuma regulu, saskaņā ar kuru, valsts atbalstam, kas piešķirts atjaunojamajai enerģijai un energoefektivitātei, nepiemēro prasību par paziņojuma sniegšanu, ja ir ievēroti noteikti kritēriji. 48. Komisija 13. novembrī pieņēma otro stratēģisko enerģētikas pārskata dokumentu kopumu [52], kurā iekļauti plaša mēroga priekšlikumi par enerģētikas apgādes drošības palielināšanu un inter alia konkurētspējīga iekšējā enerģētikas tirgus funkcionēšanas nozīmi enerģētikas apgādes drošības nodrošināšanā. 49. Saskaņā ar atbilstīgi funkcionējošu enerģētikas tirgu prasībām enerģētikas tīkliem un patērētājiem jābūt pieejamiem tirgus dalībniekiem. Komisija turpināja pievērst īpašu uzmanību trīs vispārējām ļaunprātīgas rīcības formām elektroenerģijas un gāzes nozarēs, kas ir galvenās jomas, kurās nozares apsekojuma laikā konstatēti tirgus darbības nepilnības. Īpaša uzmanība šajā pretmonopola izmeklēšanā tika pievērsta izslēdzošai rīcībai, ļaunprātīgai stāvokļa izmantošanai un slepenām vienošanām. 50. Komisija 2006. gadā pēc enerģētikas nozares apsekojuma uzsāka izmeklēšanu Vācijas elektroenerģijas tirgū[53]. Izmeklēšanas gaitā Komisija nonāca pie provizoriska secinājuma, ka E.ON , iespējams, ir ļaunprātīgi izmantojis tā dominējošo stāvokli tirgū divos veidos: pirmkārt, kā vairumtirgotājs elektroenerģijas tirgū, apzināti apturot atsevišķu elektrostaciju ražošanas jaudu vairumtirdzniecības tirgū, lai paaugstinātu cenu un, otrkārt, kā pārvades sistēmas operators, tas atbalstīja savu produkciju sekundārajā elektroenerģijas līdzsvarošanas tirgū[54]. Turklāt Komisijai bija aizdomas, ka E.ON izstrādāja un īstenoja stratēģiju, lai atturētu trešās puses ieguldīt līdzekļus elektroenerģijas ražošanā. Komisija jūnijā apspriedās ar ieinteresētajām pusēm saistībā ar E.ON ierosinātajām strukturālajām saistībām, lai novērstu bažas par tā pret konkurenci vērstu uzvedību Vācijas elektroenerģijas tirgū[55]. Rezultāti apliecināja, ka saistības ir pietiekami proporcionālas un atbilstīgas, lai kliedētu šīs bažas. Rezultātā Komisija 26. novembrī pieņēma lēmumu, ar kuru E.ON ierosinātās saistības kļūst juridiski saistošas, un izbeidza izmeklēšanu[56]. 51. Attiecībā uz citām lietām saistībā ar elektroenerģijas tirgu, Komisija decembrī izdeva Electricité de France (EdF) adresētu iebildumu paziņojumu, kurā norādīti fakti par iespējamo patērētāju tiesību pārkāpšanu ar de facto un/vai de iure izņēmuma ilgtermiņa līgumiem starp EdF un lielajiem industriālajiem lietotājiem Francijā[57]. Turklāt Komisija turpināja veikt izmeklēšanu Suez/Electrabel lietā, izvērtējot tāda paša veida iespējamo uzvedību Beļģijā[58]. Pēc neplānotu pārbaužu veikšanas E.ON AG (E.ON), E.ON Ruhrgas AG un Gaz de France (GdF) telpās Vācijā un Francijā 2006. gadā[59] un oficiāli uzsāktajiem procesiem 2007. gada jūlijā[60], Komisija izdeva E.ON un GdF adresētu iebildumu paziņojumu. 2.2. Finan šu pakalpojumi 52. 2008. gada rudenī finanšu krīze sistemātiski skāra ES dalībvalstu ekonomiku. Vairāku dalībvalstu valdības veica pasākumus finanšu stabilitātes atbalstam, uzticības finanšu tirgiem atjaunošanai un smaga kredītu sabrukuma riska mazināšanai. 53. Konkurences politikas jomā un, jo īpaši valsts atbalsta kontroles jomā , Komisijas mērķis bija atbalstīt finanšu stabilitāti, nodrošinot īsā laikā dalībvalstu pasākumiem tiesisko drošību. Komisija arī veicināja līdzvērtīgu konkurences apstākļu uzturēšanu un prasību nodrošināšanu, lai ar atsevišķiem dalībvalstu pasākumiem to problēmas netiktu vienkārši novirzītas uz citām dalībvalstīm. 54. Komisija savā oktobra Paziņojumā – Valsts atbalsta noteikumu piemērošana pasākumiem, kas veikti attiecībā uz iestādēm saistībā ar pašreizējo globālo finanšu krīzi[61] precīzi definēja vispārējo pieeju un piedāvāja norādījumus attiecībā uz vairākiem valsts intervences veidiem, jo īpaši attiecībā uz valsts garantijām, kas ir visizplatītākā atbalsta forma krīzes situācijā sākotnējā posmā. 55. Pēc tam dalībvalstu uzmanības lokā nonāca banku rekapitalizācijas jautājumi. Decembrī Komisija Paziņojumā – Finanšu iestāžu rekapitalizācija pašreizējās finanšu krīzes apstākļos – atbalsta ierobežošana līdz nepieciešamajam minimumam un aizsardzības līdzekļi pret pārmērīgiem konkurences traucējumiem[62], iekļāva norādījumus šādu pasākumu novērtējumam saskaņā ar ES Valsts atbalsta noteikumiem. 56. Šajos dokumentos izklāstītā atbilstošā metodika ir nodrošinājusi liela skaita valsts shēmu un individuālo pasākumu krīzes situācijas uzlabošanai strauju izstrādi un apstiprināšanu, vienlaikus izvairoties no banku un dalībvalstu ekonomiskās nelīdzsvarotības. 57. Komisija apstiprināja atbalsta sniegšanu šādos lēmumos, kas pieņemti pamatojoties uz 87. panta 3. punkta c) apakšpunktu: Sachsen LB [63]; IKB [64]; West LB [65]; Roskilde Bank [66]; Hypo Real Estate [67]; Bradford and Bingley [68]. 58. Krīzei padziļinoties, Komisija oktobra sākumā pieņēma lēmumu apstiprināt valsts atbalstu saskaņā ar 87. panta 3. punkta b) apakšpunktu par atbalsta sniegšanu nopietnu traucējumu dalībvalsts tautsaimniecībā novēršanai. 2008. gadā Komisija apstiprināja šādas atbalsta shēmas finanšu stabilitātes veicināšanai: vienpadsmit garantiju shēmas (Dānija[69], Somija[70], Francija[71], Īrija[72], Itālija[73], Latvija[74], Nīderlande[75], Portugāle[76], Slovēnija[77], Spānija[78] un Zviedrija[79]); divas rekapitalizācijas shēmas (Francija[80] un Itālija[81]); vienu shēmu aktīvu pirkumam (Spānija[82]); un četras visaptverošas shēmas , kurās apvienoti divi vai vairāki iepriekš minētie elementi (Austrija[83], Vācija[84], Grieķija[85], Apvienotā Karaliste[86]). 59. Komisija 2008. gadā arī apstiprināja vairākas individuālās lietas , tostarp rekapitalizācijas, garantijas un likviditātes lietas : ING [87], KBC [88], Parex [89], SNS Reaal [90], Bayern LB [91], Fortis [92], Dexia [93], Nord LB [94], garantijas I KB [95], Carnegie Sweden [96], Aegon [97], Fortis Bank un Fortis Bank Luxembourg [98]. 60. Komisija, lai atjaunotu uzticību tirgum, ātri reaģēja, pieņemot lēmumus, kas sniedza skaidrību un juridisku noteiktību dalībvalstīm un uzskatāmi pierādīja, ka ES valsts atbalsta politika spēj ātri un atbildīgi reaģēt uz jauniem tirgus apstākļiem. 61. Finanšu krīze smagi ietekmēja ES reālo ekonomiku . Bankas samazināja parādsaistības un vairāk nekā iepriekšējos gados centās izvairīties no riska. Tika ierobežota kredītu piešķiršana uzņēmumiem. Komisija bija jāatrisina problēma, kā izvairīties no valsts intervences, kas izjauktu iekšējā tirgus konkurētspējas nosacījumus un apdraudētu pienācīgi definēto valsts atbalsta mērķi. Tomēr Komisija ir atzinusi, ka noteiktos gadījumos valsts atbalsts ir nepieciešams, lai uzlabotu krīzes situāciju dalībvalstī. Valsts atbalstu nedrīkstētu izmantot, lai atliktu vai izvairītos no nepieciešamās uzņēmumu pārstrukturēšanas, ja tie ir saskārušies ar strukturālām grūtībām. Ņemot vērā minēto, lai piemērotu šos faktorus reālai ekonomiskai situācijai dalībvalstīs, Komisija veica vairākus pasākumus papildus jau pieņemtajiem lēmumiem attiecībā uz finanšu un banku nozari. 62. Komisija pieņēma paziņojumu "Valsts atbalsta pasākumu Kopienas pagaidu shēma, lai veicinātu piekļuvi finansējumam pašreizējās finanšu un ekonomiskās krīzes apstākļos"[99]. Šī pagaidu shēma nodrošina dalībvalstīm papildu iespējas, lai uzlabotu kreditēšanas ierobežojumu radīto ietekmi uz faktisko ekonomisko situāciju. Lai sasniegtu šos mērķus, dalībvalstis, ievērojot noteiktus nosacījumus, līdz 2010. gadam, piemēram, var piešķirt - atbalsta pilnu maksājumu līdz EUR 500 000 vienam uzņēmumam uz diviem gadiem, lai atrisinātu tā pašreizējās finansiālās grūtības; - valsts aizdevumu garantijas ar prēmijas samazinājumu; - subsidētos aizdevumus, jo īpaši videi draudzīgu produktu ražošanai (ja tie atbilst apkārtējās vides aizsardzības standartiem); - riska kapitāla atbalsts līdz 2,5 miljoniem euro vienam mērķa MVU gadā (pašreizējais atbalsts ir 1,5 miljoni euro), ja tajā vismaz 30 % (pašreizējo 50 %) ieguldījumu nodrošina privātie investori; Prasības tika arī pazeminātas attiecībā uz tirgus trūkumu pierādīšanas pienākumu eksporta kredīta apdrošināšanas tirgū. 63. Komisija aktīvāk rīkojās attiecībā uz krīzes pasākumu nodrošināšanas lēmumu ātrāku pieņemšanu. Pirmie pasākumi tika pieņemti līdz gada beigām (N 661/08 KfW pārvaldīta Vācijas Konjunkturprogramm aizdevuma daļa un N 668/08 federālā programma "Saderīgs atbalsts nelielos apmēros"; abi projekti attiecas uz Vāciju). 2.3. Ele ktronisko sakaru nozare 64. ES elektronisko sakaru nozare arī 2008. gadā turpināja strauji attīstīties tehnoloģiju un komercijas jomā, un šajā gadā, sesto gadu pēc kārtas, tika palielināti ieguldījumi nozarē. Nozarē 2008. gadā arī turpinājās pāreja no valstu agrākā monopola uz konkurētspējīgu tirgu. 65. Lielākajai daļai elektronisko sakaru pakalpojumu sniedzēju tiesisko regulējumu vēl joprojām nodrošina ES elektroniskos sakarus reglamentējošie noteikumi (reglamentējošie noteikumi)[100], kas paredzēti, lai atvieglotu piekļuvi mantotai infrastruktūrai, veicinātu ieguldījumus alternatīvā infrastruktūrā un nodrošinātu izvēles iespēju un zemāku cenu piedāvājumu patērētājiem. 2008. gadā Komisija novērtēja 121 valsts regulējošo iestāžu paziņojumu un pieņēma 83 vēstules ar komentāriem un 33 vēstules bez komentāriem, ievērojot apspriežu sistēmas kārtību, kas noteikta pamatdirektīvas 7. pantā. Piecos gadījumos Komisija pauda nopietnas bažas par paziņoto pasākumu saderību ar ES tiesību aktiem un sāka otrā posma izmeklēšanu saskaņā ar pamatdirektīvas 7. panta 4. punktu. 66. Reglamentējošie noteikumi un konkurences tiesību principi, pamatojoties uz kuriem noteikumi izstrādāti, pieļauj reģiona ģeogrāfisko tirgu definēšanu, ja tirgū nepārprotami ir izveidojušies atšķirīgi konkurences apstākļi, regulējumā galveno uzmanību pievēršot tām jomām, kurās vēl joprojām vajadzīgs ex ante regulējums. Šo pieeju savā darbībā ir akceptējušas vairāku dalībvalstu valsts regulējošās iestādes (VRI), cenšoties atcelt ierobežojumus tiesību aktos un veicot elektronisko sakaru tirgu novērtējumu. Konkurencei arvien pieaugot, jo īpaši mazumtirdzniecības tirgos, 2007. gadā pieņemtā Komisijas Ieteikuma[101] par atbilstošiem produkta un pakalpojuma tirgiem, uz kuriem attiecas ex ante regulējums, rezultāti kļūst arvien redzamāki. 2008. gadā lielākā daļa VRI atzina, ka, pat tad, ja tiek ņemtas vērā valstu atšķirības, attiecībā uz visiem vai atsevišķiem tirgiem, kas vairs nav uzskaitīti Ieteikumā, tiesību aktos jāatceļ ierobežojumi. 67. Komisija 2008. gadā turpināja darbu pie reglamentējošo noteikumu pārskatīšanas . Eiropas Parlaments 24. septembrī pirmajā lasījumā pieņēma atzinumu par Komisijas iesniegtajiem tiesību aktu priekšlikumiem un 27. novembrī Eiropas Savienības Padome panāca politisku vienošanos par pasākumu kopumu, kuri jāveic, lai reformētu ES elektronisko sakaru nozares noteikumus. 68. Ņemot vērā to, ka ES ir augsti savienojuma pabeigšanas tarifi un to regulējums dalībvalstīs ir atšķirīgs, Komisija ierosināja 2009. gadā pieņemt ieteikumu, kas samazinātu savienojuma pabeigšanas tarifus līdz efektīvam līmenim, tādējādi nodrošinot vienotu pieeju šo tarifu regulējumam. Komisija papildus strādā pie Ieteikuma par atbilstoši reglamentētas pieejas un tiesiskās aizsardzības līdzekļu ieviešanu, kas piemērojami attiecībā uz jaunās paaudzes piekļuves tīkliem. Komisija arī pārskatīja Ieteikumu par pamatdirektīvas 7. pantā paredzētajiem paziņojumiem, termiņiem un apspriedēm [102], lai mazinātu birokrātiju un veicinātu efektīvu sadarbību starp VRI un Komisiju. 69. Elektronisko sakaru nozarē valsts atbalsta jomā Komisija veicināja valsts atbalsta pasākumus, kuru mērķis ir piedāvāt Eiropas iedzīvotājiem vienlīdzīgu platjoslas pārklājumu par pieņemamām cenām. 2008. gadā Komisija noteica divus galvenos valsts intervences virzienus platjoslas pakalpojumu tirgū. Komisija konstatēja, ka, ja atsevišķas dalībvalstis atbalstu galvenokārt piešķir platjoslas pamatpakalpojumu sniegšanai par pieņemamām cenām, kas, jo īpaši ir raksturīgi lauku apvidos, kuros šādi pakalpojumi praktiski nav pieejami, lai nodrošinātu platjoslas pakalpojumu pieejamību visiem iedzīvotājiem un uzņēmumiem, tad dažās dalībvalstīs valsts intervence galvenokārt ir saistīta ar ļoti ātru platjoslas tīklu jeb tā saukto "nākamās paaudzes" tīklu pakalpojumu sniegšanu[103]. Komisijas lēmumi 2008. gadā attiecībā uz valsts atbalsta piešķiršanu platjoslas pakalpojumu sniegšanai attiecās vairāk uz iepriekšējo kategoriju. 70. Komisija arī izstrādāja Valsts atbalsta pamatnostādnes ES Valsts atbalsta noteikumu piemērošanai, piešķirot valsts finansējumu platjoslas tīklu paplašināšanai, tostarp tā sauktās nākamās paaudzes platjoslas piekļuves tīklu paplašināšanai. 2.4. Elektronisko sakaru nozare 71. Informācijas un komunikācijas tehnoloģiju (IKT) nozarei raksturīga ir ciparkonverģence un arvien lielāka savietojamības un standarta uzstādījumu nozīme. Tirgū ir novērojama tendence, ka uzņēmumi arvien vairāk pievēršas konverģentiem pakalpojumiem un vertikālai un horizontālai integrācijai, cenšoties kontrolēt ciparu, kā arī fizisko tīklu kanālus, un noteikt un kontrolēt standarta platformas. 72. Attiecībā uz konkurences sekmēšanu IKT nozarē, ņemot vērā Komisijas tiesvedību pret Microsoft un licenču maksas samazinājumu attiecībā uz informācijas savietojamību 2007. gadā, Microsoft pēc savas ierosmes apstiprināja tā "savietojamības principus" un attiecībā uz savietojamību paziņoja atklātībā daudzpusīgu informāciju, ko 21. februārī ievietoja Microsoft tīmekļa vietnē. 73. Intel lietā Komisija 17. jūnijā izdeva papildu iebildumu paziņojumu, nostiprinot 2007. gada jūlija iebildumos norādīto Komisijas provizorisko secinājumu, ka Intel ir pārkāpis EK līguma noteikumus par dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu (82. pants) ar mērķi atturēt tā galveno konkurentu – AMD – no dalības x86 mikroprocesoru (CPU) tirgū. 74. Uzņēmumu apvienošanās kontroles jomā Komisija pieņēma divus lēmumus, kuri attiecas uz satelītu navigācijas nozari. 14. maijā Komisija apstiprināja[104] pārvietojamo navigācijas ierīču un navigācijas programmatūras ražotāja TomTom ierosināto viena no diviem navigācijas digitālo karšu datubāzes ar EEZ mēroga pārklājumu piegādātājiem Tele Atlas iegādi. 26. jūnijā tika apstiprināta mobilo sakaru tīkla ražotāja Nokia ierosinātā[105] NAVTEQ iegāde, kas ir vienīgais vērā ņemamais Tele Atlas konkurents. Abi darījumi bija vertikāla rakstura, līdz ar ko tika veikta padziļināta analīze, piemērojot nesen pieņemtās nehorizontālās apvienošanās pamatnostādnes. 2.5. Medi ju joma 75. 17. septembrī augsta līmeņa apaļā galda diskusijā par preču mazumtirdzniecības iespējām un šķēršļiem tiešsaistē Eiropas vienotajā tirgū piedalījās patērētāju un nozares augsta līmeņa pārstāvji, diskutējot par uzņēmējdarbības iespējām un pašreizējiem šķēršļiem Eiropā mūzikas un citu preču pieaugošai mazumtirdzniecībai interneta vidē tiešsaistē. Atbildot uz Konkurences ĢD publicēto grupai adresēto dokumentu par šiem jautājumiem, tika saņemtas vairāk kā 30 informatīvas vēstules un 16. decembrī tika noorganizēta turpmāko pasākumu tikšanās, kurā īpaša uzmanība tika pievērsta mūzikas ierakstu izplatīšanas iespējām tiešsaistes režīmā. 76. Attiecībā uz mūzikas ierakstu autortiesību pārvaldījumu Komisija 16. jūlijā pieņēma būtisku lēmumu attiecībā uz 24 EEZ autoru mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām[106], kas pilnvarotas pārvaldīt mūzikas ierakstu autoru (gan komponistu, gan vārdu autoru) autortiesības. CISAC lēmums aizliedz piemērot to savstarpējos līgumos ietvertos nosacījumus par dalības ierobežojumiem un ekskluzivitātes klauzulām attiecībā uz visiem izmantošanas veidiem, kā arī šajos līgumos noteikto saskaņotu darbību attiecībā uz teritoriālo sadalījumu šo tiesību izmantošanai interneta vidē, kabeļtīkla atkārtotās pārraidēs un satelīttīklā. 77. Aizliegtie ierobežojumi autoru mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām to atbilstošajās teritorijās nodrošināja dominējošā stāvokļa neaizskaramību gan autortiesību pārvaldības, gan repertuāru izmantošanas licencēšanas jomā. Dalības klauzula aizliedza autortiesību turētājiem pašiem izvēlēties savu tiesību pārvaldībai autoru mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju. Ekskluzivitātes klauzula un saskaņotas darbības noteikumi kavēja konkurences izveidošanos starp organizācijām, kas darbojas autortiesību licencēšanas un multiteritoriālo licenču jomā. 78. Komisija 2008. gadā turpināja ES dalībvalstīs uzraudzīt pāreju no analogās uz ciparu sistēmas apraidi . Attiecībā uz vēl joprojām notiekošo pienākumu neizpildes procedūru, kas saskaņā ar EK 226. pantu tika ierosināta pret Itāliju, pamatojoties uz Itālijas patērētāju asociācijas Altroconsumo sūdzību[107], Komisijas dienesti pārskatīja jaunos Itālijas sabiedriskās apraides sistēmas grozījumus[108], uzklausīja Itālijas iestāžu viedokli un darīja zināmu Komisijas viedokli saistībā ar jauno tiesību aktu kopumu un kritērijiem televīzijas tīklu digitalizācijai. Paredzams, ka apraides sistēmas grozījumi nodrošinās lielāka skaita frekvenču pieejamību jaunajiem dalībniekiem un pašreizējām mazajām raidorganizācijām. 79. Komisija arī turpināja apstiprināt valsts finansējuma piešķiršanu sabiedriskajām raidorganizācijām gadījumos, kad sabiedrisko raidorganizāciju samazinājums un finansējums ir pilnībā caurskatāms un valsts finansējums nepārsniedza summu, kas raidorganizācijai vajadzīga tās funkciju pildīšanai. 2008. gadā Komisija pieņēma divus lēmumus attiecībā uz sabiedriskās apraides raidorganizāciju finansējumu saskaņā ar EK līguma 86. panta 2. punktu līdz ar Apraides ziņojumu. Pirmais lēmums attiecās uz Beļģijas (flāmu) sabiedriskās raidorganizācijas VRT vispārējo finansēšanas sistēmu [109]. Otrais lēmums attiecās uz finansēšanas režīmu par labu Īrijas sabiedriskajai raidorganizācijai RTÉ un TG4 [110]. Komisija steidzamības kārtā arī apstiprināja valsts atbalstu divām sabiedriskajām raidorganizācijām: France Télévisions [111] saskaņā ar EK līguma 86. panta 2. punktu, un TV2 Danmark [112] saskaņā ar 87. panta 3. punkta c) apakšpunktu, lai atrisinātu smago finansiālo situāciju, kādā nonākušas abas organizācijas, kā arī pieņēma noteikumus glābšanas un pārstrukturēšanas atbalstam. 80. Novembrī Komisija, pamatojoties uz publiskām apspriedēm, kas tika rīkotas laika periodā no janvāra līdz martam, iesniedza jaunu Apraides paziņojuma projektu [113] , turpmākām publiskām apspriedēm, kura mērķis ir nodrošināt lielāku skaidrību visiem tirgus dalībniekiem un nostiprināt nostādnes, kuras var pienācīgi piemērot jauno tehnoloģiju vidē. 81. Oktobrī Komisija uzsāka publisku apspriedi par tās plāniem paplašināt valsts atbalsta novērtējuma kritērijus Kino paziņojumam [114]. Saskaņā ar pašreizējiem kritērijiem valsts atbalsts filmu ražošanai noteiktos gadījumos var tikt atbrīvots no nodokļiem, jo īpaši, ja tas attiecas uz kultūras filmām un ja ir ievēroti noteikti nosacījumi attiecībā uz teritoriālām prasībām un atbalsta intensitāti. 82. Komisija 2008. gadā apstiprināja vairākas filmu atbalsta shēmas, tostarp Ungārijas filmu atbalsta shēmu[115], nodokļu atvieglojumi Itālijas filmu ražošanas stimulēšanai[116], Somijas filmu atbalsta shēmu[117] un Vācijas filmu atbalsta shēmu[118]. 83. Komisija 2008. gadā arī apstiprināja divus būtiskus darījumus mediju jomā. 14. februārī Komisija apstiprināja ar nosacījumiem un saistībām Kanādas Thomson Corporation ierosināto Apvienotajā Karalistē izvietotā Reuters Group iegādi. 11. martā Komisija, pirmo reizi piemērojot nehorizontālās apvienošanās pamatnostādnes, apstiprināja Google ierosināto tiešsaistes režīma reklāmas tehnoloģiju uzņēmuma DoubleClick iegādi[119]. 2.6. Transport a nozare 84. Transporta nozarē 2008. gads bija zīmīgs ar straujām pārmaiņām: vispirms gada pirmajā pusē strauji pieauga degvielas cenas, savukārt gada otrajā pusē nozari skāra ekonomikas krīze. Ekonomikas attīstības palēnināšanās būtiski skāra gan kravu, gan pasažieru pārvadājumus visos transporta pakalpojumu veidos. Ņemot vērā vispārējo ekonomisko krīzi, tika veikta transporta nozares turpmāka nostiprināšana un, visticamāk, ka tā turpināsies arī 2009. gadā. 85. Autopārvadājumu nozarē Komisija attiecībā uz valsts pasūtījuma līgumiem un valsts pakalpojumu sniegšanas saistībām turpināja piemērot pašreizējos valsts atbalsta noteikumus sakarā ar to, ka pārskatītā regula par valsts pakalpojumu sniegšanu sauszemes transporta nozarē[120] vairs nav spēkā. Saistībā ar lēmumu Altmark lietā[121] Komisija ir saņēmusi un izskatījusi lielu skaitu sūdzību, kā arī atsevišķus subsīdijas paziņojumus vietējiem un reģionāliem autobusu pakalpojumu sniedzējiem, īpašu uzmanību pievēršot līgumiem, kuri noslēgti, pirms tam nerīkojot publisko piedāvājumu. Komisija pieņēma pozitīvu galīgo lēmumu attiecībā uz valsts pasūtījuma līgumu par sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumu sniegšanu autobusa pārvadājumiem Lienz apgabalā Austrijā[122]. Komisija arī uzsāka oficiālu izmeklēšanas procedūru par pasākumiem, kas veikti Francijas uzņēmuma Sernam labā, kas ir Société national des chemins de Fer Français ( SNCF ) autopārvadājumu meitasuzņēmums, jo radās bažas par Komisijas 2004. gada 20. oktobra lēmumā noteikto nosacījumu neizpildi. 86. Dzelzceļa transporta un kombinētā transporta jomā dzelzceļa transporta pakalpojumu tirgus kravu pārvadājumiem ES tika pilnībā atvērts konkurencei 2007. gada 1. janvārī, savukārt dzelzceļa pasažieru pārvadājumu pakalpojumu starptautiskais tirgus konkurencei tiks atvērts no 2010. gada 1. janvāra. Kopienas vadlīnijas valsts atbalstam dzelzceļa uzņēmumiem [123] stājās spēkā jūlijā. Šajās vadlīnijās ir sīki izklāstīta Komisijas pieeja valsts atbalsta piešķiršanai dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem, kā minēts Direktīvā 91/440/EEK[124], un pilsētas, piepilsētas vai reģionālo dzelzceļa pasažieru pārvadājumu uzņēmumiem, lai uzlabotu valsts finansējuma caurskatāmību un iegūtu juridisku skaidrību šajos jautājumos. Lai veicinātu dzelzceļa transporta un kombinētā transporta attīstību, Komisija 2008. gadā pieņēma vairākus lēmumus[125]. 2008. gadā Komisija arī pieņēma vairākus lēmumus attiecībā uz apvienošanos . 19. martā Komisija apstiprināja Spānijas loģistikas pakalpojumu sniedzēja Transfesa iegādi, ko ierosināja Vācijas Valsts dzelzceļa transporta uzņēmums Deutsche Bahn [126]. 25. novembrī Komisija apstiprināja ar nosacījumiem [127] Austrijas uzņēmuma RCA ierosināto Ungārijas MÁV Cargo iegādi. 87. Ņemot vērā to, ka sākot ar 18. oktobri tika atcelta Regula Nr. 4056/86 par līnijpārvadātāju konferencēm un paplašināta Regulas 1/2003 darbības joma, iekļaujot kabotāžas un starptautisko līgumreisu kuģu pakalpojumus, Komisija 1. jūlijā pieņēma Norādījumus par EK līguma 81. panta piemērošanu jūras transporta pakalpojumiem [128]. Norādījumos noteikti principi, kas Komisijai jāņem vērā, definējot tirgus un novērtējot līnijpārvadājumu informācijas apmaiņas shēmas, kā arī izvērtējot sadarbības nolīgumus, kuros iekļauti kabotāžas, līnijpārvadājumu un/vai līgumreisu kuģu pakalpojumi. 88. Ņemot vērā to, ka grupālās atbrīvojuma regulas darbības termiņš beidzas 2010. gadā, Komisija 21. oktobrī publicēja grupālā atbrīvojuma regulas projektu par EK līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu līnijpārvadājumu uzņēmumiem (“konsorcijs”) attiecībā uz līgumu, lēmumu un saskaņotas darbības noteiktām kategorijām[129]. Ar šīs grupālās atbrīvojuma regulas pieņemšanas dienu tiks pabeigta konkurences noteikumu reforma attiecībā uz jūras transporta pakalpojumiem, ko uzsāka 2003. gadā. 89. Komisija 12. decembrī izdeva Norādījumus valsts atbalsta pasākumu īstenošanai, kas papildina Kopienas finansējumu jūras maģistrāļu izveides uzsākšanai [130] un kuru mērķis ir izlīdzināt Kopienas Vadlīnijās par valsts atbalstu jūras transporta pakalpojumiem[131] paredzēto maksimālo atbalsta intensitāti un termiņu, iekļaujot izdevīgākus nosacījumus, kurus pieļaujams piešķirt otrās "Marco Polo" programmas ietvaros izstrādātiem projektiem par Kopienas finanšu palīdzības saņemšanu kravas transporta pārvadājumu sistēmas uzlabošanai vides jomā ("Marco Polo II")[132], un saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 23. jūlija Lēmumu Nr. 1692/96/EK par Kopienas pamatnostādnēm Eiropas transporta tīkla attīstībai (TEN-T)[133]. 90. Visbeidzot, attiecībā uz pakalpojumiem ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi Komisija, pamatojoties uz padziļinātu izpēti, apstiprināja, ka kompensācija, ko Francijas valsts samaksāja Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu laika periodā no 1991. gada līdz 2001. gadam, ir saderīga ar kopējo tirgu[134]. Komisija arī pieņēma lēmumu uzsākt oficiālu izmeklēšanas procedūru saistībā ar kompensāciju sistēmu, ko apstiprināja CalMac un Northlink labā par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu pasažieru pārvadājumiem prāmju satiksmes apkalpošanai starp Skotijas salām[135]. 91. Gaisa transporta jomā 1. novembrī stājās spēkā Gaisa satiksmes pakalpojumu regula [136] , kas nodrošina gaisa transporta tiesisko regulējumu ES un nosaka kārtību, kādā tiek piešķirtas un pārraudzītas Kopienas gaisa pārvadātāju darbības licences, tirgus pieejamība, gaisa kuģu reģistrācija un noma, sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības, satiksmes sadale starp lidostām un cenu metodoloģija. Komisija papildus turpināja darbu pie jaunas regulas izstrādes, kas vienkāršotu un uzlabotu noteikumus attiecībā uz datorizētās rezervēšanas sistēmas (DRS) izmantošanu[137]. 92. Kad 2008. gadā gaisa transporta pārvadājumu uzņēmumi pirmo reizi saskārās ar augstajām jēlnaftas cenām un pēc tam ar pieprasījuma samazināšanos sakarā ar finanšu un ekonomikas krīzi, Komisija tika aicināta pieņemt lēmumus attiecībā uz vairākiem glābšanas un pārstrukturēšanas pasākumiem. Olympic Airways / Olympic Airlines lietā Komisija atzina, ka Grieķijas iestāžu iesniegtais uzņēmumu privatizācijas plāns, saskaņā ar kuru vienlaicīgi tiek pārdoti divu uzņēmumu aktīvi, neietver valsts atbalstu, nodrošinot, ka Grieķijas iestāžu norādītie uzņēmumi ir atbilstīgi izpildījuši prasības[138]. Atsevišķā, bet ar šo lietu saistītā lēmumā[139], Komisija norādīja, ka, pēc Komisijas pēdējā lēmuma 2005. gadā, Grieķija valsts turpmāko atbalstu ir piešķīrusi flagmaņkuģu pārvadātājiem, uzliekot Grieķijai par pienākumu atgūt piešķirtos līdzekļus. Jūnijā Komisija uzsāka oficiālu izmeklēšanas procedūru saistībā ar Itālijas valsts aizdevumu Alitalia 300 miljonu euro apmērā[140]. Novembrī Komisija izdeva negatīvu galīgo lēmumu, ar kuru uzlikts par pienākumu atgūt pārmērīgi lielo atbalstu[141], vienlaicīgi apstiprinot Alitalia likvidācijas plānu[142]. 93. Lidostu infrastruktūras jomā Komisija izbeidza oficiālu izmeklēšanas procedūru saistībā ar valsts atbalsta pasākumiem DHL Group un Leipzig-Halle Airport [143] lietā. Komisija norādīja, ka kapitālieguldījumi Leipzig Airport ir saderīgi ar EK līguma noteikumiem. Tomēr neskatoties uz šo lēmumu, Komisija DHL piešķirto nodrošinājumu un garantijas vēstuli atzina par nesaderīgiem ar EK līguma noteikumiem un uzlika par pienākumu atgūt pārmērīgi lielo atbalstu attiecībā uz piešķirto nodrošinājumu, kā arī aizliedza izsniegt garantijas vēstuli. Pirmās instances tiesa ir atcēlusi Komisijas 2004. gada lēmumu, ar kuru Beļģijai tika uzlikts par pienākumu atgūt pārmērīgi lielo Ryanair piešķirto atbalstu tā darbības uzsākšanai Charleroi lidostā[144]. Tiesa norādīja, ka Komisijai, attiecībā uz pasākumiem, Valonijas reģiona un Brussels South Charleroi Airport lietas bija jāizskata kopā un attiecībā uz Valonijas reģiona veiktajām darbībām jāpiemēro privāto investoru princips, jo starp abām institūcijām pastāvēja ļoti cieša ekonomiskā saite. 94. Apvienošanās jomā Komisija 6. augustā apstiprināja Northwest Airline Corporation ( NWA ) iegādi, ko ierosināja Delta Air Lines , Inc . ( Delta )[145] – abi uzņēmumi darbojas pārvadājumu jomā ASV – saskaņā ar ES Apvienošanās regulu. 17. decembrī, pēc padziļinātas izpētes, Komisija apstiprināja KLM un Martinair koncentrāciju[146]. 95. ES un ASV atvērtās gaisa telpas līguma ietvaros, ko parakstīja 2007. gada aprīlī un kas konkurences jomā paredz nosacījumus sadarbības nostiprināšanai starp Komisiju un ASV Transporta departamentu, Komisija un ASV Transporta departaments martā uzsāka kopīgu pētījumu par aviosabiedrību aliansēm [147]. Šā projekta mērķis ir iegūt liela apjoma informāciju par transatlantiskiem gaisa satiksmes pakalpojumiem, alianšu ietekmi uz aviosabiedrību konkurenci un alianšu lomas iespējamām izmaiņām, ņemot vērā ES un ASV atvērtās gaisa telpas līgumu. 2.7. Farmaceitiskās ķīmijas rūpniecība 96. Attiecībā uz ES pretmonopola noteikumu piemērošanu farmācijas nozarē Komisijas visbūtiskākais lēmums 2008. gadā bija 15. janvārī uzsāktais nozares apsekojums farmācijas uzņēmumos [148]. Tajā pašā dienā, Komisija veica iepriekš neplānotas pārbaudes vairāku ES oriģinālo zāļu un ģenērisko zāļu ražotāju telpās. Tādējādi, pirmo reizi Komisija sākotnēju pārbaudi veica pirms nozares apsekojuma uzsākšanas. 97. Nozares apsekojums tika uzsākts, reaģējot uz informāciju par iespējamām konkurences nepilnībām ES farmācijas tirgū, par ko liecināja inovāciju skaita samazinājums, kad katru gadu tirgū nonāk salīdzinoši arvien mazāk jaunu zāļu, kā arī konkrēti piemēri par ģenērisko zāļu novēlotu ienākšanu tirgū. Apsekojuma gaitā tika pārbaudīts, vai farmācijas uzņēmumu noteiktas darbības var uzskatīt par apzinātu rīcību, lai kavētu ģenērisko zāļu ienākšanu tirgū un samazinātu jaunu inovāciju skaitu. Apsekojuma laikā īpaša uzmanība tika pievērsta darbībām, kuras oriģinālo zāļu ražotāji, iespējams, veikuši, lai ne tikai ierobežotu vai novēlotu konkurenci ar ģenērisko zāļu ražotājiem, bet arī konkurētspējīgo oriģinālo zāļu attīstību. Apsekojuma laikā tika arī apkopota informācija par farmācijas nozares reglamentējošo noteikumu trūkumiem, ko iesniedza aptaujātie uzņēmumi un valsts iestādes. 98. Apsekojuma gaitā tika organizētas apspriedes ar visām ieinteresētajām pusēm: oriģinālo zāļu un ģenērisko zāļu ražotājiem, nozares asociācijām, patērētāju un pacientu apvienībām, apdrošināšanas uzņēmumiem, ārstu asociācijām, farmaceitiem un slimnīcām, veselības aprūpes iestādēm, Eiropas Patentu biroju (EPB), paralēlajiem tirgotājiem un dalībvalstu konkurences iestādēm. Komisija datus apkopoja, pamatojoties uz saņemtajām atbildēm uz informācijas pieprasījumiem, kas tika nosūtīti vairāk kā 100 farmācijas jomā strādājošiem uzņēmumiem ES, kā arī vairākām citām ieinteresētajām pusēm. Pieprasītie dati attiecas uz 219 ķīmisko molekulu paraugiem saistībā ar cilvēku lietošanai paredzētajām zālēm, ka ir pārdotas ES dalībvalstīs laika periodā no 2000. gada līdz 2007. gadam. 99. Komisija 28.novembrī publicēja starpziņojumu par farmācijas nozares apsekojumu[149]. Ziņojumā apstiprināts, ka ģenēriskās zāles tirgū patiešām ienāk novēloti un inovācijas samazinās, aplūkojot arī atsevišķus iespējamos iemeslus, galvenokārt tos, kas varētu rasties uzņēmumu darbību dēļ. Starpziņojumā tiek uzsvērts, ka farmācijas nozarē būtiska loma ir patenttiesībām. Ziņojumā netiek iztirzāta neviena konkrēta lieta, kurā būtu konstatēta neatbilstoša darbība, kā arī tajā netiek atspoguļoti norādījumi par darbību saskaņotību atbilstīgi ES konkurences noteikumiem. 100. Nozares apsekojuma gaitā iegūtie dati norāda uz to, ka oriģinālo zāļu ražotāji izstrādā un īsteno dažādas stratēģijas, lai to ražotās zāles nodrošinātu nepārtrauktus ienākumus. Šādu stratēģiju sekmīgas ieviešanas gadījumā zāļu ienākšana tirgū var tikt novēlota vai ierobežota, taču ziņojumā arī uzsvērts, ka šāda uzņēmumu rīcība iespējams nav vienīgais iemesls zāļu novēlotai ienākšanai tirgū, ar ko saskaras ģenērisko zāļu ražotāji saistībā ar savas produkcijas ienākšanu tirgū. 101. Ieinteresētās puses arī sniedza savu viedokli par reglamentējošiem noteikumiem, ko piemēro farmācijas nozarē, norādot uz šķēršļiem un trūkumiem, ar kuriem tās saskārušās saistībā ar produkcijas ienākšanu tirgū un konkurenci. Ģenērisko un oriģinālo zāļu ražotāji vienprātīgi atzīst, ka ir nepieciešams izveidot vienotu Kopienas patentu, kā arī vienotu un specializētu patentu tiesu sistēmu. Šādu nepieciešamību apstiprina arī nozares apsekojuma laikā iegūtie sākotnējie konstatējumi. Ieinteresētās puses arī norādīja uz trūkumiem pārvaldības pilnvarošanas, cenu metodoloģijas un atlīdzības procedūru jomā, kas, pēc viņu domām, var ietekmēt zāļu novēlotu ienākšanu tirgū. 2.8. Pārtikas nozare 102. Ņemot vērā pārtikas cenu pieaugumu 2007. gada otrajā un 2008. gada pirmajā pusē, Komisija maijā pieņēma paziņojumu "Pārtikas cenu paaugstināšanās problēmas risināšana — Norādījumi par ES rīcību" [150], ar ko tika izveidota darba grupa, kuras mērķis bija izvērtēt pārtikas preču piegādes ķēdes darbību, tostarp pārtikas preču mazumtirdzniecības un izplatīšanas sektoru koncentrāciju un tirgus segmentāciju ES teritorijā. Decembrī tika pieņemts otrs paziņojums: "Pārtikas preču cenas Eiropā" [151], kurā ierosināts izveidot karti, kas palīdzētu labāk orientēties pārtikas preču piegādes ķēdes darbībā. 103. Attiecībā uz konkurences politiku, lai konkurences noteikumus īstenotu pārtikas piegādes tirgos, Komisija aicina valstu konkurences iestādes nodrošināt enerģisku un saskaņotu sadarbību, vienlaikus uzsverot pretmonopola un apvienošanās instrumentu būtisko nozīmi. 104. Komisija 2008. gadā turpināja nodrošināt Coca-Cola iepriekš paziņoto saistību izpildi un saskaņā ar EK līguma 81. pantu sodīja banana traders karteli. Dalībvalstu līmenī konkurences iestādes ir ļoti sīki izvērtējušas ar pārtikas nozari saistīto sektoru darbību un ir uzsākušas vairākas izmeklēšanas. Ļoti būtiski ir izveidot saskaņotu un koordinētu pieeju, ņemot vērā, ka mazumtirdzniecības tirgus ļoti bieži definē pārsvarā valsts mērogā. Šī iemesla dēļ 2008. gada jūlijā un novembrī Konkurences ĢD rīkoja Eiropas Konkurences tīkla Pārtikas apakšgrupas tikšanos, lai apspriestu un dalītos pieredzē par labākās prakses piemēriem pārtikas mazumtirdzniecības tirgu jomā. 105. Pārtikas nozares konsolidēšana atspoguļojas vairākās apvienošanās lietās, kas Komisijai tika paziņotas 2008. gadā. Vairākas no šīm koncentrācijām tika pārbaudītas, veicot padziļinātu izpēti, vai arī pirmajā posmā tika apstiprinātas tikai pēc nozīmīgām atsavināšanām. Friesland/Campina lietā[152] Komisija uzsāka padziļinātu izpēti par divu Nīderlandes piensaimniecības kooperatīvu, kas aktīvi darbojas vairākos piena tirgos, ierosināto apvienošanos. Šo koncentrāciju apstiprināja, pamatojoties uz pušu iesniegtajām saistībām, kas nodrošina piekļuvi piena tirgum Nīderlandē. ABF/GBI lietā[153] Komisija vadīja padziļinātu izpēti par Associated British Foods ( ABF ) ierosināto GBI daļu iegādi un apstiprināja darījumu ar nosacījumiem. Visbeidzot, pārtikas mazumtirdzniecības nozarē, Komisija pārbaudīja Vācijas REWE Group ierosināto Austrijas ADEG iegādi[154] un apstiprināja darījumu ar nosacījumiem. 2.9. P asta pakalpojumi 106. Jauns, nozīmīgs posms pasta pakalpojumu sniegšanas jomā iezīmējas ar trešo Pasta direktīvu , ko Parlaments un Padome pieņēma februārī[155]. Saskaņā ar šo direktīvu lielākajai daļai dalībvalstu pilnīga tirgus atvēršana jāpabeidz līdz 2010. gada 31. decembrim, izņemot atsevišķas dalībvalstis, kurām šis termiņš pagarināts vēl par diviem gadiem. Direktīva paredz rezervēto pakalpojumu atcelšanu visās dalībvalstīs, vispārēju pasta pakalpojumu darbības jomu un standartu apstiprināšanu un valsts regulējošo iestāžu lomas paplašināšanu, kas ļautu dalībvalstīm nepieciešamības gadījumā veikt dažādus pasākumus vispārēju pakalpojumu aizsardzībai un finansiālam atbalstam. Tādējādi, valsts atbalsta un Komisijas kontroles loma šajā jomā kļūst arvien nozīmīgāka. 107. Attiecībā uz valsts atbalsta noteikumu piemērošanu pasta pakalpojumu nozarei Komisija 2008. gadā pieņēma vairākus lēmumus, kuru mērķis ir nodrošināt, lai pasta pakalpojumu sniegšanas operatori un to meitasuzņēmumi, kuriem uzticēta pakalpojumu ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi sniegšana, ļaunprātīgi neizmantotu piešķirtās priekšrocības. Komisija arī turpināja izmeklēšanu lietā par pārmērīgi lielas kompensācijas piešķiršanu Deutsche Post AG [156] par universālā pakalpojuma saistību īstenošanu, un oktobrī uzlika par pienākumu Vācijai sniegt pieprasīto informāciju, ko tā bija atteikusies darīt. Visbeidzot, Komisija arī pārbaudīja, vai pasta pakalpojumu sniegšanas operatori nav saņēmuši cita veida valsts atbalstu. Šajā sakarā Komisija izbeidza izmeklēšanu par valsts atbalsta piešķiršanu Leipzig Airport un DHL [157] . Lai gan Komisija apstiprināja Leipcigas lidostai piešķirto atbalstu jaunā dienvidu skrejceļa finansēšanai, tā aizliedza izsniegt garantijas vēstuli un citas konkrētas garantijas, kas DHL tika piešķirtas atbalstam, lai pārvietotu tā gaisa pārvadājumu Eiropas darbības centru uz Leipcigu. Naudas summas, kuras DHL jau ir saņēmis, būs jāatmaksā. 3. PATēRēTāJU RīCīBA 108. Komisija ļoti augstu vērtē patērētāju viedokli konkurences jautājumos un uzskata, ka konkurences politikas pamatā būtu jāievēro patērētāju labklājības intereses. 109. Lai integrētu patērētāju dimensiju konkurences politikā, ir nepieciešams veikt atbilstīgu dialogu starp Komisijas dienestiem un patērētājiem vai tos pārstāvošajām asociācijām. Šī iemesla dēļ 2008. gadā Konkurences ģenerāldirektorātā tika izveidota Patērētāju sadarbības nodaļa. Patērētāji un to pārstāvji tagad var iesniegt Komisijas dienestiem informāciju, kas varētu būt noderīga labākai tirgus izpētei un iespējamo neatbilstošu tirgus darbību savlaicīgai konstatēšanai[158]. Tagad patērētājiem un to pārstāvjiem ir nodrošināta iespēja paziņot tieši savu viedokli par to, kā konkrētā darbība ietekmēs patērētājus. 110. Sekmējot valsts politikas attīstību ir būtiski saprast galveno ieinteresēto personu, tostarp patērētāju, intereses un to, kādu ietekmi uz viņiem var atstāt konkrētā politika. Sadarbojoties ar ieinteresētajām personām, Komisija var labāk izprast, kā konkrētā politika darbosies praksē un nodrošināt, lai tās mērķi tiktu pilnībā sasniegti. Kā piemēru var minēt apaļā galda diskusiju par preču mazumtirdzniecības iespējām un šķēršļiem tiešsaistes režīmā un Eiropas vienoto tirgu[159], un Balto grāmatu par personīgā kaitējuma atlīdzināšanu, tostarp plašas apspriedes, kurās aktīvi tika uzklausīti patērētāju un to pārstāvju viedokļi. Farmācijas nozares apsekojuma laikā[160] un pārējā laikā regulāri, vairākās apvienošanās lietās, patērētāju viedokļa uzklausīšana, identificējot problēmas un risinājumus, Komisijas dienestiem ir palīdzējusi efektīvāk noteikt visus tirgus aspektus. Norādījumi par Komisijas prioritātēm izpildes jomā attiecībā uz izslēdzošu rīcību[161] atkārtoti apliecināja šīs pieejas nozīmīgumu, kas tiks uzsvērta arī 2009. gadā. 4. EIROPAS KONKURENCES TīKLS UN VALSTU TIESAS 111. Eiropas Konkurences tīkls (EKT) piedāvā platformu ES konkurences iestādēm, lai tās konstruktīvi varētu koordinēt konkurences īstenošanu, nodrošināt atbilstību tiesību aktiem un pārrunāt konkurences politikas jautājumus, kas skar kopīgas intereses. 112. EKT locekļi 2008.gadā piedalījās dažādās sanāksmēs, tostarp visu dalībvalstu konkurences iestāžu vadītāju ikgadējā tikšanās un nozaru apakšgrupu sanāksmēs, kā arī plenārsēdēs un darba grupās. 2008. gadā, jo īpaši tika apspriesti šādi temati: 1) jaunākie sasniegumi konkurences politikā; 2) dalībvalstu konkurences iestāžu pieredze attiecībā uz īstenošanas instrumentiem, ieviešot Regulu 1/2003; 3) Komisijas politikas par horizontālām vienošanām un vertikāliem ierobežojumiem pārskatīšana; 4) nozaru jautājumi, piemēram, "augstās mazumtirdzniecības cenas", daudzpusējas savstarpējās apmaiņas maksas un vienotā euro maksājumu zona, kā arī farmācijas nozares apsekojums. 113. 2008. gadā Regulas 1/2003 darbības jomas ietvaros bija arī novērojams "konverģences" procesa turpinājums. Kā spilgtāko šīs tendences piemēru var minēt EKT soda naudas atlaišanas paraugprogrammu. Līdz 2008. gada beigām divdesmit piecas dalībvalstis ieviesa soda naudas atlaišanas programmu, bet divas dalībvalstis (Malta un Slovēnija) to ieviesīs tuvākajā laikā. Turklāt liela daļa EKT locekļu savās dalībvalstīs ir izstrādājuši vai plāno izstrādāt soda naudas atlaišanas programmas, saskaņojot tās ar EKT paraugprogrammu. 114. Ļoti būtisks EKT darba aspekts ir sadarbība atsevišķās lietās. 2008. gadā, saskaņā ar Regulas 1/2003 11. panta 3. punktu, Komisija tika informēta par izmeklēšanas uzsākšanu aptuveni 150 jaunās lietās[162], kuras ierosinātas pēc dalībvalstu konkurences iestāžu ierosmes. Tāpat kā iepriekšējos gados, galvenokārt elastīgās un praktiskās pieejas dēļ, ko paredz regula un EKT paziņojums, praksē nācās saskarties tikai ar dažiem gadījumiem, kad par lietu sadali bija jārīko pārrunas, un vēl mazāk bija tādu gadījumu, kad lietas izskatīšanas laikā tika mainīts lietas izskatītājs. Lai nodrošinātu ES tiesību aktu konsekventu piemērošanu, Komisijas dienesti sniedza atzinumus vai konsultācijas par 61 plānoto lēmumu, par kuru tika paziņots saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 11. panta 4. punktu. 115. Arī 2008. gadā sadarbības mehānismi ar valstu tiesām, piemērojot ES konkurences likumu, ko nosaka Regulas 1/2003 15. pants, darbojās atbilstoši. Komisija saņēma vairākus pieprasījumus par atzinuma sniegšanu, kas tika sagatavoti un nosūtīti līdz gada beigām, kā arī aptuveni 50 spriedumu kopijas, ko iesniedza valstu tiesas. Konkurences ĢD papildus noslēdza 15 dotācijas nolīgumus par tiesnešu kvalifikācijas celšanu, nosakot jauna uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus uzsākšanu. 5 . STARPTAUTISKāS DARBīBAS 116. Ņemot vērā arvien pieaugošo pasaules ekonomikas globalizāciju, globāliem jautājumiem jāpievēršas arī konkurences politikā. Tādēļ Konkurences ĢD nostiprina un paplašina attiecības ar sadarbības partneriem visā pasaulē, kas izpaužas gan kā divpusējs, gan daudzpusējs forums. Komisāre Kroes vislielāko nozīmi piešķir efektīvas starptautiskās sadarbības izveidošanai konkurences jomā. 117. Paplašināšanās kontekstā 2008. gadā notika ļoti cieša sadarbība ar Horvātiju un Turciju. Horvātija ievērojami progresēja, pabeidzot ieviest standartus, kas nepieciešami, lai uzsāktu iestāšanās sarunas par konkurences sadaļu, tostarp par vēl joprojām būtisko jautājumu attiecībā uz Horvātijas kuģu būvētavu pārstrukturēšanu. Turpretim, Turcija vēl joprojām nav ieviesusi atbilstīgu valsts atbalsta kontroles un pārraudzības sistēmu. Konkurences ĢD arī palīdzēja Rietumbalkānu valstīm to konkurences noteikumu turpmākā saskaņošanā ar ES tiesību aktiem, tostarp palīdzēja izstrādāt likumprojektus, kas skar konkurences jautājumus un valsts atbalstu, kā arī konsultēja jautājumos par šo noteikumu īstenošanai nepieciešamo institūciju izveidi. 118. Attiecībā uz divpusējo sadarbību , ieviešot Eiropas Ekonomikas zonas līguma (EEZ) noteikumus, Komisija turpināja cieši sadarboties ar Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) Uzraudzības iestādi. Tāpat kā iepriekšējos gados notika intensīva sadarbība ar Amerikas Savienotajām Valstīm, Kanādu un Japānu, kas paredzēta sadarbības līgumos par sadarbības jautājumiem. Sadarbībai ar Ķīnu un Koreju arī 2008. gadā bija prioritāra nozīme. Turklāt Konkurences ĢD aktīvi ir piedalījies starp Ukrainu, Indiju un Dienvidkoreju notiekošajās sarunās par brīvās tirdzniecības nolīgumiem, kā arī par tirdzniecības sadaļu asociācijas nolīgumā ar Centrālameriku, nodrošinot, lai konkurences noteikumu pārkāpumi nesagrautu šajos nolīgumos paredzētās priekšrocības tirdzniecības un ekonomikas jomās. 119. Attiecībā uz daudzpusējo sadarbību Konkurences ĢD kā Vadības grupas loceklis, Karteļu darba grupas līdzpriekšsēdētājs un citu darba grupu aktīvs dalībnieks (jautājumos par apvienošanos, konkurences politikas īstenošanu, vienpusēju vadību un aizstāvību) turpināja uzņemties vadošo lomu Starptautiskajā Konkurences tīklā (SKT). Konkurences ĢD turpināja aktīvi darboties ESAO Konkurences komitejā un uzņēmās vadošo lomu apaļā galda diskusijās Starpvaldību ekspertu grupas (SEG) rīkotajā ikgadējā konferencē par konkurences likumu un ANO Tirdzniecības un attīstības konferences (UNCTAD) politiku. 6. IESTāžU SADARBīBA 120. Komisija 2008. gadā turpināja sadarbību ar citām Kopienas iestādēm saskaņā ar attiecīgajiem nolīgumiem vai atbilstošo iestāžu protokoliem[163]. 121. Eiropas Parlaments (EP) 2008. gadā ir pieņēmis rezolūcijas vai ziņojumus par šādiem jautājumiem: banku mazumtirdzniecības pakalpojumu nozares apsekojums, nolīgums, kas noslēgts starp Korejas Republikas valdību un Eiropas Kopienu par sadarbību pret konkurenci vērstu darbību novēršanai un Baltā grāmata par zaudējumu atlīdzināšanas prasībām. Ikgadējie 2006. un 2007. gada ziņojumi par konkurenci tika apspriesti 2008. gadā arī Komitejā un tos plāno apstiprināt 2009.gadā. Komisija arī piedalījās EP rīkotajās diskusijās par citām ar šiem jautājumiem saistītām tēmām, tostarp par valsts atbalsta piešķiršanu saistībā ar finanšu un ekonomikas krīzi. 122. Komisija cieši sadarbojas arī ar Padomi , informējot to par svarīgām politikas iniciatīvām konkurences jomā, piemēram, valsts atbalsta pasākumiem banku nozarei un citiem papildu valsts atbalsta pasākumiem finanšu un ekonomikas krīzes kontekstā. 2008. gadā Komisija deva arī savu ieguldījumu konkurences politikas jomā, galvenokārt, saistībā ar secinājumu pieņemšanu Konkurences Padomē (piemēram, Lisabonas stratēģija, rūpniecības politika un MVU politika), Transporta, telekomunikāciju un enerģētikas Padomē (iekšējā enerģētikas tirgus tiesību aktu kopums, Enerģētikas/Klimata jautājumus reglamentējošo dokumentu kopums) un Ekonomikas un finanšu padomē (vienotā tirgus pārskats, vienotā euro maksājumu zona, riska kapitāls, Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāns). 123. Turklāt Komisija informē Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju un Reģionu komiteju par nozīmīgākajām politikas iniciatīvām un piedalās debatēs, kuras var organizēt attiecīgā komiteja, piemēram, sakarā ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas gada ziņojuma pieņemšanu attiecībā uz Komisijas gada ziņojumu par konkurences politiku. 2008. gadā Komisija piedalījās Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas rīkotajās darba grupu sanāksmēs par konkurenci un demokrātiju iekšējā tirgū, kā arī piedalījās ikgadējā 2007. gada ziņojuma par konkurenci un Baltās grāmatas par zaudējumu atlīdzināšanas prasībām izstrādē. [1] Skatīt Eiropas Parlamenta 2009. gada 10. marta rezolūcijas par konkurences politiku 2006. un 2007. gadā 30. punktu (2008/2243(INI)). [2] http://ec.europa.eu/competition/index_en.html [3] Paziņojums presei IP/08/1509, 15.10.2008. [4] Paziņojums presei IP/08/1685, 12.11.2008. [5] Papildu informācija par šo jautājumu un Komisijas politikas iniciatīvu šajā jomā pieejama: http://ec.europa.eu/competition/antitrust/actionsdamages/index.html [6] Komisijas 1984. gada 23. jūlija lēmums lietā COMP/30.988 Flat Glass (Benilukss) , OV L 212, 8.8.1984., 13. lpp., un Komisijas 1988. gada 7. decembra lēmums lietā COMP/31.906 Flat glass (Itālija) , OV L 33, 4.2.1989., 44. lpp. [7] Šajā rādītājā nav iekļauti uzņēmumi, kas saņēma atbrīvojumu no sodanaudas par sadarbību saskaņā ar Paziņojumu par iecietību. [8] NBR, International Removal Services, Sodium Chlorate, Aluminium Fluoride, Candle Waxes, Bananas un Car Glass lietas . [9] Papildu informācija par šo jautājumu un Komisijas politikas iniciatīvu šajā jomā pieejama: http://ec.europa.eu/competition/antitrust/actionsdamages/index.html [10] Apvienotās lietas no C-295/04 līdz C-298/04 Manfredi [2006] ECR I-6619. Skatīt arī lietu C-453/99 Courage vs Crehan [2001] ECR I-6297. Lai gan ECJ attiecas tikai uz EK līguma 81. panta pārkāpumiem, no Tiesas sprieduma izriet, ka tādi paši apsvērumi attiecas arī uz EK 82. pantu. [11] Komisijas 2008. gada 30. jūnija Regula (EK) Nr. 622/2008, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 773/2004, attiecībā uz izlīguma procedūras kārtību karteļu lietās (OV L 171, 1.7.2008., 3 . lpp .). [12] Komisijas paziņojums par izlīguma procedūras kārtību karteļu lietās, lai pieņemtu lēmumus saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 7. un 23. pantu (OV C 167, 2.7.2008., 1 . lpp. ). [13] Komisijas 1999. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 2790/99 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām (OV L 336, 29.12.1999., 21 . lpp. ). [14] Komisijas 2002. gada 31. jūlija Regula (EK) Nr. 1400/2002 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām mehānisko transportlīdzekļu nozarē (OV L 203, 1.8.2002., 30 . lpp. ). [15] Komisijas 2003.gada 27. februāra Regula (EK) Nr. 358/2003 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu dažām līgumu, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām apdrošināšanas nozarē (OV L 53, 28.2.2003., 8 . lpp. ). [16] Šajā rādītājā nav iekļauti uzņēmumi, kas saņēma atbrīvojumu no sodanaudas par sadarbību saskaņā ar Paziņojumu par iecietību. [17] NBR, international removal services, sodium chlorate, aluminium fluoride, candle waxes, bananas un car glass lietas. [18] Lieta COMP/38.698 CISAC . [19] Lieta COMP/34.792 Microsoft (vēl nav publicēta OV). [20] 2006. gadā Komisija piesprieda Microsoft naudas sodu 280,5 miljonu euro apmērā par pilnīgas un precīzas savietojamības informācijas nesniegšanu. [21] Sk. arī paziņojumu presei IP/08/386, 5.3.2008. [22] OV C 322, 17.12.2008., 10 . lpp . Sk. arī paziņojumu presei IP/08/1467, 7.10.2008. [23] Hibrīdpasts ir īpašs pasta pakalpojumu veids, ar kuru nosūtītājs elektroniski nosūta sūtījuma saturu pasta pakalpojumu operatoram, kurš pēc tam pasta sūtījumus izdrukā, ievieto aploksnēs, šķiro un piegādā. [24] Sk. arī paziņojumu presei IP/08/1997, 17.12.2008. [25] Komisijas paziņojums par atbilstīgiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 802/2004 ("Uzņēmumu apvienošanas īstenošanas regula"), (OV C 267, 22.10.2008., 1. lpp.) [26] Komisijas 2008. gada 20. oktobra Regula (EK) Nr. 1033/2008, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 802/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (OV L 279, 22.10.2008., 3 . lpp. ). [27] Eiropas Komisijas Konkurences ĢD 2005. gada oktobra Pētījums par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem apvienošanās gadījumos. [28] Valsts atbalsta rīcības plāns - Mazāks un mērķtiecīgāks valsts atbalsts: plāns valsts atbalsta reformai 2005. – 2009. gadam. COM(2005)107 galīgā redakcija, 7.6.2005. [29] OV C 270, 25.10.2008., 8 . lpp . [30] OV C 10, 15.1.2009., 2 . lpp. [31] OV C 16, 21.1.2009., 1 . lpp. [32] OV L 214, 9.8.2008., 3 . lpp. [33] Sniegtais atbalsts MVU, pētījumiem, inovācijai, reģionālai attīstībai, apmācībai, nodarbinātībai, riska kapitālam, apkārtējās vides aizsardzībai un uzņēmējdarbībai. [34] OV C 82, 1.4.2008., 1 . lpp . [35] OV C 173, 8.7.2008., 3 . lpp . [36] OV C 155, 20.6.2008., 10 . lpp. un OV C 244, 25.9.2008., 32 . lpp . [37] Sk. arī paziņojumu presei IP/08/1950, 11.12.2008. [38] Tam jāaizstāj 1995. gada Paziņojums par sadarbību starp valstu tiesām un Komisiju valsts atbalsta jomā (OV C 312, 23.11.1995., 8 . lpp. ). [39] OV C 272, 15.11.2007., 4 . lpp. [40] Vademecum pieejams http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/studies_reports.html#vademecum [41] COM(2008) 751 galīgā redakcija, 17.11.2008. [42] OV C 323, 30.12.2006., 1 . lpp. [43] Lieta C 61/2003 Loi aéronautique italienne N808/85 cas individuels . [44] OV C 45, 17.2.1996., 5 . lpp. [45] OV C 83, 11.4.1986., 2. lpp. [46] OV C 194, 18.8.2006., 2 . lpp. [47] Lietas N 263/2007 Technology Founder Fund Saxony (OV C 93, 15.4.2008., 1. lpp.), N 521/2007 Risikokapitalregelung "Clusterfonds Start-up!" Freistaat Bayern (OV C 100, 22.4.2008., 2. lpp.) un N 700/2007 Finance Wales JEREMIE Fund (OV C 331, 31.12.2008., 2. lpp.). [48] N 836/2006 Mittelstandsfonds Schleswig-Holstein (OV C 67, 12.3.2008., 1. lpp.), C 33/2007 IBG Beteiligungsgesellschaft Sachsen-Anhalt mbH (OV C 246, 20.10.2007., 20. lpp.), N 389/2007 Risk capital fund Niedersachen (OV C 145, 11.6.2008., 1. lpp.). [49] N 696/2007 ERDF Risk Capital Fund Brandenburg (OV C 180, 17.7.2008., 3. lpp.). [50] Lieta C 46/2007 Privatisation of Automobile Craiova (OV C 239, 6.9.2008., 12. lpp.). Sk. arī paziņojumu presei IP/08/315, 27.2.2008. [51] Lietas C 17/2005 Restructuring aid for Stoczni Gdynia (OV C 220, 8.9.2005., 7. lpp.) un C 19/2005 Restructuring aid for Szczecin shipyard (OV C 220, 9.9.2005., 7. lpp.). Sk. arī paziņojumu presei IP/08/1642, 6.11.2008. [52] Sk. arī paziņojumu presei IP/08/1696, 13.11.2008. [53] Sk. MEMO/06/483, 12.12.2006. [54] Elektroenerģijas līdzsvarošana ir pēdējā brīža elektrības apgādes veids, ko izmanto, lai uzturētu strāvas frekvenci tīklā. Komisijai radās bažas, ka E.ON ir izmantojis dominējošo stāvokli, lai atbalstītu savu elektroenerģijas ražošanas meitasuzņēmumu un, paaugstinot savas izmaksas, izdevumus ir novirzījis uz galapatērētājiem, kā arī Komisijai radās bažas par to, ka E.ON nav ļāvis citu dalībvalstu elektroenerģijas ražotājiem pārdot līdzsvarošanas elektroenerģiju E.ON elektroenerģijas līdzsvarošanas tirgos. [55] Sk. MEMO/08/396, 12.6.2008. [56] Sk. paziņojumu presei IP/08/1774, 26.11.2008. [57] Sk. MEMO/08/809, 29.12.2008. [58] Sk. MEMO/07/313, 26.7.2007. [59] Sk. MEMO/06/205, 17.5.2006. [60] Sk. MEMO/07/316, 30.7.2007. [61] OV C 270, 25.10.2008., 8. lpp. [62] OV C 10, 15.1.2009., 2. lpp. [63] C 9/2008 Pārstrukturēšanas atbalsts Sachsen LB, Vācija . [64] C 10/2008 Pārstrukturēšanas atbalsts IKB, Vācija . [65] C 43/2008 Pārstrukturēšanas atbalsts West LB, Vācija . [66] N 366/2008 Glābšanas atbalsts Roskilde Bank, Denmark . [67] NN 44/2008 Glābšanas atbalsts Hypo Real Estate, Vācija . [68] NN 41/2008 Glābšanas atbalsts Bradford and Bingley, Apvienotā Karaliste . [69] NN 51/2008 Garantiju sistēmas bankām Dānijā . [70] N 567/2008 Garantiju sistēma Somijā . [71] N 548/2008 Finansiālā atbalsta sniegšanas pasākumi banku nozarei Francijā (refinansēšana), vēl nav publicēts . [72] NN 48/2008 Garantiju sistēmas bankām Īrijā . [73] N 520a/2008 Garantiju sistēmas Itālijas bankām. [74] N 638/2008 Garantiju sistēmas bankām . [75] N 524/2008 Garantiju sistēmas Nīderlandes finanšu iestādēm . [76] NN 60/08 Garantiju sistēmas kredītiestādēm Portugālē . [77] N 531/2008 Garantiju sistēmas kredītiestādēm Slovēnijā . [78] NN 54b/2008 Spānijas garantiju sistēmas kredītiestādēm . [79] N 533/2008 Atbalsta pasākumi banku nozarei Zviedrijā . [80] N 613/2008 Finansiālā atbalsta sniegšanas pasākumi banku nozarei Francijā (refinansēšana) . [81] N 648/2008 Rekapitalizācijas shēma . [82] NN 54a/2008 Līdzekļi finanšu aktīvu iegūšanai Spānijā . [83] N 557/2008 Atbalsta shēma Austrijas finanšu sektoram. [84] N 512/2008 Atbalsta shēma finanšu institūcijām Vācijā . [85] N 560/2008 Atbalsta shēma banku nozarei Grieķijā . [86] N 507/2008 Atbalsta shēma banku nozarei Apvienotajā Karalistē . [87] N 528/2008 Pasākumi ING atbalstam (rekapitalizācija), Nīderlande . [88] N 602/2008 KBC rekapitalizācija, Beļģija . [89] NN 68/2008 Atbalsta pasākumi JSC Parex Banka, Latvija . [90] N 611/2008 Jauni Nīderlandes iestāžu kapitālieguldījumi SNS Reaal, Nīderlande . [91] N 615/2008 Garantijas un rekapitalizācija Bayern LB, Vācija . [92] N 574/2008 Pasākumi Fortis atbalstam, Beļģija/Luksemburga/Nīderlande . [93] NN 45-49-50/2008 Dexia saistību garantijas, Beļģija . [94] N 655/2008 Garantijas Nord LB, Vācija . [95] N 639/2008 G arantijas IKB, Vācija . [96] NN 64/2008 Ārkārtas glābšanas pasākumi attiecībā uz Carnegie Investment Bank, Zviedrija . [97] N 569/2008 Pasākumi Aegon atbalstam, Nīderlande . [98] NN 42-46-53A/2008 Atbalsts Fortis Bank un Fortis Bank Luxembourg pārstrukturēšanai . [99] OV C 16, 22.1.2009., 1. lpp. [100] Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva) (OV L 108, 24.4.2002., 33 . lpp .), Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (piekļuves direktīva) (OV L 108, 24.4.2002., 7 . lpp .), Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva) (OV L 108, 24.4.2002., 21 . lpp .), Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) (OV L 108, 24.4.2002., 51 . lpp .), Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija Direktīva 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) (OV L 201, 31.7.2002., 37 . lpp. ). [101] Komisijas 2007. gada 17. decembra Ieteikums par attiecīgajiem produktu un pakalpojumu tirgiem elektronisko sakaru nozarē (OV L 344, 28.12.2007., 65 . lpp .). [102] Komisijas Ieteikums par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem 7. pantā paredzētajiem paziņojumiem, termiņiem un apspriedēm (OV L 301, 12.11.2008., 23 . lpp . ). [103] Nākamās paaudzes piekļuves tīkli ir termins, kas apzīmē jaunus, uz optisko šķiedru tehnoloģiju balstītus platjoslas tīklus, kas pakalpojuma gala saņēmējiem, salīdzinot ar pašreizējiem tīkliem, nodrošina daudz ātrāku un simetriskāku platjoslas tīkla savienojumu (piemēram, ADSL). [104] Lieta COMP/M.4854 TomTom/Tele Atlas. [105] Lieta COMP/M.4942 Nokia/NAVTEQ. [106] Lieta COMP/38.698 CISAC vienošanās . [107] Sk. 18.8.2007. paziņojumu presei IP/07/1114, un Altroconsumo 2008. gada oktobrī Komisijai iesniegto dokumentu, kas pieejams http://www.altroconsumo.it/mercato-e-concorrenza/altroconsumo-esposto-alla-commissione-europea-sul-passaggio-al-digitale-si-parte-il-15-ottobre-ma-la-concorrenza-e-all-italiana-s222543.htm. [108] 8. pants-Likums n. 101/08 (Legge 06/06/2008, n. 101 – Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 8 aprile 2008, n. 59, recante disposizioni urgenti per l'attuazione di obblighi comunitari e l'esecuzione di sentenze della Corte di giustizia delle Comunità europee), publicēts Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana – Serie Generale, numero 132, 7 giugno 2008. [109] Lieta E 8/2006 Valsts atbalsts Flāmu valsts apraides dienestam VRT . [110] Lieta E 4/2005 Valsts atbalsts RTE un TNAG (TG4) finansēšanai . [111] Lieta N 279/2008 Kapitālieguldījumi France Télévisions (vēl nav publicēts OV). [112] Lieta N 287/2008 Glābšanas pasākumu atbalsts TV2/Danmark A/S (OV C 9, 14.1.2009., 3. lpp.). [113] Skatīt IP/08/1626, 4.11.2008. [114] Skatīt IP/08/1580, 24.10.2008. [115] Lieta N 202/2008 Ungārijas filmu atbalsta shēma (OV C 237, 28.10.2008., 1. lpp.). [116] Lieta N 595/2008 Nodokļu atvieglojumi filmu ražotājiem (vēl nav publicēts OV). [117] Lieta NN 70/2006 Somijas filmu atbalsta shēma (vēl nav publicēts OV). [118] Lieta N 477/2008 Vācijas filmu atbalsta shēma (vēl nav publicēts OV). [119] Lieta COMP/M.4731. [120] Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23.oktobra Regula (EK) Nr. 1370/2007 par sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumiem, izmantojot dzelzceļu un autoceļus, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1191/69 un Padomes Regulu (EEK) Nr. 1107/70 (OV L 315, 3.12.2007., 1 . lpp . ). [121] Lieta C-280/00 Altmark Trans GmbH un Regierungspräsidium Magdeburg prêt Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH ("Altmark") [2003] ECR I-7747. [122] Lieta C 16/2007 (vēl nav publicēts OV). [123] OV C 184, 22.7.2008., 13 . lpp . [124] Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīva 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību (OV L 237, 24.8.1991., 25 . lpp . ). [125] Lietas N 685/2007 (OV C 140, 6.6.2008., 1. lpp . ); N 495/2007 (OV C 152, 18.06.2008., 21. lpp); N 11/2008 un N 34/2008 (OV C 38, 17.02.2009., 3. lpp); N 159/2008 (OV C202, 08.08.2008., 2. lpp); N 195/2008 (OV C 329, 24.12.2008., 3. lpp); un N 352/2008 (OV C 7, 13.01.2008., 1. lpp). [126] Lieta COMP/M.4786 Deutsche Bahn/Transfesa . [127] Lieta COMP/M.5096 RCA/MÁV Cargo. [128] OV C 245, 26.9.2008., 2 . lpp . Sk. arī paziņojumu presei IP/08/1063, 1.7.2008. [129] OV C 266, 21.10.2008, 2 . lpp . Sk. arī paziņojumu presei IP/08/1566, 22.10.2008. [130] Komisijas Paziņojums norādījumi par valsts atbalstu, kas papildina Kopienas finansējumu jūras maģistrāļu izveidei (OV C 317, 12.12.2008., 10 . lpp. ). [131] OV C 13, 17.1.2004., 3 . lpp. [132] Izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 24. oktobra Regulu Nr. 1692/2006 (OV L 328, 24.11.2006., 1 . lpp. ). [133] OV L 228, 9.9.1996., 1. lpp. [134] Lieta C 58/2002 (vēl nav publicēts OV). [135] Lieta C16/2008 (OV C 126, 23.05.2008., 16. lpp.) [136] Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1008/2008 par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Kopienā, ar ko aizstāj Regulas (EEK) Nr. 2407/92, (EEK) Nr. 2408/92 un (EEK) Nr. 2409/92 (tā sauktais "trešais reglamentējošo dokumentu kopums") (OV L 293, 31.10.2008., 3 . lpp . ). [137] Ierosinātā regula aizstās Regulu (EK) Nr.°2299/89 (OV L 220, 29.7.1989., 1. lpp). [138] Lietas N 321/2008, N 322/2008 un N 323/2008 (vēl nav publicēts OV). [139] Lieta C 61/2007 (vēl nav publicēts OV). [140] Lieta NN 31/2008 (OV C 184, 22.7.2008., 34. lpp . ). [141] Lieta C 26/2008 (vēl nav publicēta OV). [142] Lieta N 510/2008 (OV C 46, 25.2.2009., 6. lpp . ). [143] Lieta C 48/2006 (OV L 346, 23.12.2008., 1. lpp . ). [144] Lieta T-196/04 Ryanair pieteikums par Komisijas 2004. gada 12. februāra Lēmuma Nr. 2004/393/EK atcelšanu par Walloon Region un Brussels South Charleroi Airport piešķirtajiem atvieglojumiem Ryanair saistībā ar tā darbības uzsākšanu Charleroi. [145] Lieta COMP/M.5181. [146] Lieta COMP/M.5141. [147] Sk. paziņojumu presei IP/08/459, 18.3.2008. [148] Lieta COMP/39.514 Komisijas 2008. gada 15. janvāra lēmums, ar kuru ierosina uzsākt farmācijas nozares apsekojumu saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 17. pantu . Papildu informācija pieejama: http://ec.europa.eu/competition/sectors/pharmaceuticals/inquiry/index.html [149] Farmācijas nozares apsekojums; Starpziņojums, Konkurences ĢD Darba dokuments, 28.11.2008. [150] Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu Komitejai - Pārtikas cenu paaugstināšanās problēmas risināšana - Norādījumi par ES rīcību (COM(2008) 321 galīgā redakcija, 20.5.2008.). Paziņojumā tiek analizēti strukturālie un cikliskie faktori, ierosinot trīs līmeņu politikas ieviešanu, tostarp īstermiņa pasākumu īstenošanu, lai pārbaudītu kopējās lauksaimniecības politikas situāciju un pārraudzītu mazumtirdzniecības sektoru; iniciatīvas par lauksaimniecības produktu piedāvājuma paplašināšanu un pārtikas preču drošību, tostarp biodegvielas izmantošanas veicināšanu ilgtspējīgu nākamo paaudžu vajadzībām; un iniciatīvas par vispārējiem pasākumiem, lai novērstu cenu paaugstināšanās sekas, kas skārušas nabadzīgos iedzīvotājus. [151] Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu Komitejai - Pārtikas cenas Eiropā (COM(2008) 821 galīgā redakcija , 9.12.2008.). [152] L ieta COMP/M.5046 Friesland Foods/Campina (vēl nav publicēta OV). [153] Lieta COMP/M.4980 ABF/GBI BUSINESS (vēl nav publicēta OV). [154] Lieta COMP/M.5047 REWE / ADEG (vēl nav publicēta OV). [155] Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 20. februāra Direktīva 2008/6/EK, ar ko Direktīvu 97/67/EK groza attiecībā uz Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus pilnīgu izveidi (OV L 52, 27.2.2008. 3 . lpp. ). [156] Lieta C 36/2007 Sūdzība pret Vācijas valsti par nelikumīgu valsts atbalsta piešķiršanu Deutsche Post (OV C 245, 19.10.2007., 21. lpp . ). [157] Lieta C 48/2006 Vācijas atbalsta pasākumi DHL un Leipzig Halle Airport (OV L 346, 23.12.2008., 1. lpp . ). [158] 2008. gadā Konkurences ĢD saņēma aptuveni 2 500 vēstules, kurās sniegta informācija par pretmonopola, apvienošanās un valsts atbalsta jautājumiem. [159] Papildu informāciju sk. http://ec.europa.eu/competition/sectors/media/online_commerce.html [160] Sk. paziņojumu presei IP/08/1829, 28.11.2008. [161] Sk. paziņojumu presei IP/08/1877, 3.12.2008. [162] Vairāk kā 55% lietu attiecas uz EK līguma 81. panta piemērošanu (galvenokārt karteļu jomā), 30% attiecas uz EK līguma 82. panta piemērošanu, bet pārējās – gan 81. panta, gan 82. panta piemērošanu (galvenokārt, enerģētikas, pārtikas, mediju, transporta, telekomunikāciju un pasta pakalpojumu nozarēs). [163] 2005.gada 26. maija Pamatnolīgums par Eiropas Parlamenta un Komisijas attiecībām; 2005.gada 7. novembra Eiropas Komisijas un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas sadarbības protokols; 2005.gada 17. novembra Eiropas Komisijas un Reģionu komitejas protokols par sadarbības nolīgumiem