Grozīts priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu, uz kuriem attiecas vienotais stratēģiskais satvars, un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 /* COM/2013/0246 final - 2011/0276 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Komisija 2011. gada 6. oktobrī iesniedza priekšlikumus regulai, ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par kohēzijas politikas fondiem (COM(2011) 615 galīgā redakcija). Sākotnējā Komisijas priekšlikumā par EJZF regulu tika saskaņota EJZF pārvaldības un kontroles sistēma un attiecībā uz ELFLA ierosinātās pārvaldības un kontroles procedūras. Šāds priekšlikums tika sagatavots galvenokārt tādēļ, ka ELFLA un EJZF darbību daudzos gadījumos pārvalda vienas un tās pašas iestādes, kas iegūtu no šo abu fondu procedūru saskaņošanas. Izvērtējot EJZF regulas priekšlikumu Padomes zivsaimniecības politikas jautājumu darba grupā, vairākas dalībvalstis izteica iebildumus pret pāreju uz sistēmu, ko Komisija ierosinājusi gan pārvaldības un kontroles, gan finanšu pārvaldības jomā. Iepriekšējā plānošanas periodā (2000.—2006. gadā) un pašreizējā plānošanas periodā (2007.—2013. gadā) EJZF izpildes sistēma tika saskaņota ar kohēzijas politikā paredzētajām procedūrām, un dalībvalstis uzskata, ka būtu jānodrošina iespējami augstāka nepārtrauktības pakāpe. Tās pauda viedokli, ka šādu procedūru nepārtrauktība ļautu visefektīvāk izmantot to valsts iestāžu gūto pieredzi, kuras patlaban ir iesaistītas ES zivsaimniecības fondu pārvaldīšanā. Lai gan lielākā daļa dalībvalstu ir norādījušas, ka tās dod priekšroku EJZF saskaņošanai ar kohēzijas politikas izpildes sistēmu, tās ir arī uzsvērušas, ka jāņem vērā proporcionalitātes princips (Kopīgo noteikumu regulas 4. panta 5. punkts). Zivsaimniecības darbības programmas lielākoties nav tik plašas kā kohēzijas politikas darbības programmas, turklāt zivsaimniecības darbības programmās ir paredzēti īpaši raksturlielumi, lai nodrošinātu, ka EJZF atbalsta kopējās zivsaimniecības politikas reformu. Lai atvieglotu jau notiekošās sarunas Padomē un Eiropas Parlamentā, Komisija ierosina vienlaicīgi grozīt gan Komisijas priekšlikumu Kopīgo noteikumu regulai, gan Komisijas priekšlikumu EJZF regulai, lai tādējādi nodrošinātu vienkāršu un racionālu EJZF integrāciju jau spēkā esošajā kohēzijas politikas noteikumu kopumā. EJZF izpildes sistēmu rūpīga saskaņošana ar kohēzijas politikas izpildes sistēmām, izmantojot ierosināto pieeju, sekmēs to noteikumu saskaņotību un konsekvenci, kuri reglamentē dažādu fondu darbību (ERAF, ESF, KF un EJZF). Šī saskaņošana tiks īstenota, pamatojoties uz iepriekšējos plānošanas periodos gūto pieredzi, turklāt tā sekmēs netraucētu pāreju no viena plānošanas perioda uz nākamo. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMI Pirms pieņemt Komisijas priekšlikumu, ar ko groza Kopīgo noteikumu regulu un EJZF regulu, Padomes zivsaimniecības politikas jautājumu darba grupā un divpusējā saziņā ar dalībvalstīm tika rūpīgi apspriesti EJZF izpildes pasākumi. Par sākotnējiem tiesību aktu priekšlikumiem tika veikts ietekmes novērtējums. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Šajā priekšlikumā ir iekļauti paralēli grozījumi gan Komisijas priekšlikumā par Kopīgo noteikumu regulu, gan Komisijas priekšlikumā par EJZF regulu: · EJZF ir integrēts attiecīgajos noteikumos, kas paredzēti Kopīgo noteikumu regulā un kas sākotnēji bija saistīti ar kohēzijas politiku, Kopīgo noteikumu regulā izveidojot jaunu ceturto daļu, kas attiecas uz kohēzijas politiku un EJZF; · EJZF regulā ir svītroti attiecīgie noteikumi (kuri sakrīt ar ELFLA izpildes pasākumiem vai pārklājas ar grozītās Kopīgo noteikumu regulas pantiem) un gadījumos, kad tas bijis nepieciešams, EJZF regulā ir iekļautas attiecīgas atsauces uz Kopīgo noteikumu regulu. Apsvērumi un definīcijas ir saskaņotas ar izmaiņām pantos un ar grozījumiem regulu struktūrā. Ir koriģēta jaunajā ceturtajā daļā izmantotā terminoloģija, ņemot vērā EZJF īpatnības, un dažos gadījumos ir precizēts, ka EZJF regulā paredzētie īpašie fondu noteikumi var ietvert papildu noteikumus. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Grozītais priekšlikums neietekmē budžetu. Tomēr jauno datu un makroekonomisko prognožu pieejamība, kā arī Horvātijas Republikas pievienošanās ieviesīs izmaiņas kohēzijas finansējumā. Šie grozījumi neskar patlaban notiekošās sarunas par daudzgadu finanšu shēmas regulu un Finanšu regulu. 5. GROZĪJUMU KOPSAVILKUMS Kopīgo noteikumu regulā grozījumi skar 3., 75., 78., 80., 84. un 87. apsvērumu. Lai skaidri noteiktu, kā katra Kopīgo noteikumu regulas daļa ir piemērojama katram fondam (ERAF, ESF, KF, EJZF un ELFLA), ir grozīts arī 1. un 3. pants. Lai atsauces uz trešo daļu aizstātu ar atsaucēm uz ceturto daļu, nedaudz bija jālabo 2. panta 5., 7., 25. un 26. punktā izklāstītās definīcijas. Kopīgo noteikumu regulā ir iekļauti grozījumi, kas izdarīti 55. panta 7. punktā, 64. panta 6. punktā, 74. panta 1. punktā, 112. panta 3. punktā, 113. panta 5. punktā, 114. panta 3. punkta b) un g) apakšpunktā, 117. panta 4. punktā, 120. pantā, 121. panta 1. punktā, 124. pantā, 126. panta 4. punktā, 128. pantā, 130. panta 1. punktā, 131. panta 1. punktā, 133. panta 1. punktā, 134. panta 1. punktā, 135., 136., 137. pantā un 140. panta 1. punktā. EZJF regulā grozījumi skar 86., 89., 101., 103. un 104. apsvērumu, un tajā ir svītrots 91., 93., 94. un 97. apsvērums. Minētajā regulā grozījumi attiecas uz 3., 12., 14., 20., 24., 25., 28., 33., 37., 38., 39., 45., 46., 54., 56., 61., 62., 63., 64., 67., 75., 78., 92., 94., 95., 102., 103., 105., 108., 117., 118., 119., 120., 122., 126., 128., 129., 131., 132., 133., 134., 135., 136., 137., 138., 139., 140., 141., 142.,143., 144., 145., 146., 147., 148., 149., 150.,151., 152., 153. un 154. pantu, un tajā ir svītrots 96., 97., 98., 99., 100., 101., 104., 106., 107., 109., 110., 111., 112., 113., 114., 115., 116., 121., 123., 124., 125., 127. un 130. pants. Skaidrības labad šis grozītais priekšlikums ir sniegts konsolidētā veidā, ieskaitot visus grozījumus Kopīgo noteikumu regulā, ko līdz šim pieņēmusi Komisija, proti, COM(2012) 496, 11.9.2012., un COM(2013) 146, 12.3.2013. Tomēr treknrakstā ir izcelti tikai tie grozījumi, kas ierosināti ar šo grozīto priekšlikumu. 2011/0276 (COD) Grozīts priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu, uz kuriem attiecas vienotais stratēģiskais satvars, un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 177. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[1], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[2], ņemot vērā Revīzijas palātas atzinumu[3], saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Līguma 174. pants paredz: lai stiprinātu savu ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju, Savienība tiecas mazināt būtiskas dažādu reģionu attīstības līmeņa atšķirības un vismazāk attīstīto reģionu atpalicību, jo īpaši lauku apvidos, apvidos, kurus skar rūpniecības restrukturizācija, kā arī reģionos, kuros ir būtiska vai pastāvīga ekonomiska vai demogrāfiska atpalicība. Līguma 175. pants nosaka, ka Savienība šo mērķu sasniegšanu atbalsta ar darbībām, ko tā veic, izmantojot Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda Virzības nodaļu, Eiropas Sociālo fondu, Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Investīciju banku un citus instrumentus. (2) Saskaņā ar Eiropadomes 2010. gada 17. jūnija secinājumiem, ar kuriem tika pieņemta Savienības stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei, Savienībai un dalībvalstīm būtu jāīsteno gudras, ilgtspējīgas un integrējošas izaugsmes nodrošināšana, vienlaikus veicinot saskaņotu Savienības attīstību un mazinot reģionālas atšķirības. (3) Lai uzlabotu koordināciju un saskaņotu to fondu īstenošanu, kuri piešķir atbalstu saskaņā ar kohēzijas politiku, proti, Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF), Eiropas Sociālā fonda (ESF) un Kohēzijas fonda (KF) īstenošanu, attiecībā uz lauku attīstības fondiem, proti, Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) īstenošanu un attiecībā uz jūrlietu un zivsaimniecības nozari — Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonda (EJZF) īstenošanu, būtu jāparedz kopīgi noteikumi visiem šiem fondiem (VSS fondi). Turklāt šajā regulā paredzēti noteikumi, kas ir kopīgi ERAF, ESF un KF, bet kuri neattiecas uz ELFLA un EJZF, kā arī noteikumi, kas ir kopīgi ERAF, ESF, KF un EJZF, bet kuri neattiecas uz ELFLA. Ņemot vērā katra VSS fonda specifiku, īpaši noteikumi, kas piemērojami katram VSS fondam un mērķim “Eiropas teritoriālā sadarbība” atbilstīgi ERAF, ir jānosaka atsevišķās regulās. (4) Attiecībā uz kopējo lauksaimniecības politiku (KLP) ir panākta vērā ņemama sinerģija, vienkāršojot un saskaņojot KLP pirmā pīlāra (ELGF – Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds) un otrā pīlāra (ELFLA) pārvaldības un kontroles noteikumus. Tādēļ būtu jāsaglabā cieša saikne starp ELGF un ELFLA, un jāizmanto dalībvalstīs jau ieviestās struktūras (5) Tālākajiem reģioniem būtu jāizmanto konkrēti pasākumi un papildu finansējums, lai izlīdzinātu atšķirības, kas rodas no Līguma 349. panta minētajiem faktoriem. (6) Lai nodrošinātu noteikumu pareizu un vienotu izpratni un veicinātu dalībvalstu un saņēmēju tiesisko noteiktību, jādefinē noteikti termini, kas tiek lietoti regulā. (7) Ir noteikts, ka šī regula sastāv no trim daļām; pirmajā daļa ir ietverti apsvērumi un definīcijas, otrajā – noteikumi, kas piemērojami visiem VSS fondiem, un trešajā daļa iekļauti noteikumi, kas piemērojami tikai ERAF, ESF un KF (“fondi”). (8) Saskaņā ar Līguma 317. pantu un dalītas pārvaldības kontekstā būtu jāparedz nosacījumi, kas ļautu Komisijai veikt savus pienākumus saistībā ar Eiropas Savienības vispārējā budžeta izpildi, un būtu jāprecizē pienākumi attiecībā uz sadarbību ar dalībvalstīm. Minētajiem nosacījumiem būtu jāļauj Komisijai gūt pārliecību par to, ka dalībvalstis izmanto VSS fondus likumīgi un pastāvīgi un saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu tādā nozīmē, kā to paredz Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (turpmāk “Finanšu regula”)[4]. Dalībvalstīm un šim nolūkam izraudzītajām struktūrām jābūt atbildīgām par programmu īstenošanu atbilstoša teritoriālajā līmenī saskaņā ar dalībvalsts institucionālo, tiesisko un finanšu satvaru. Turklāt šie noteikumi nodrošina, ka uzmanība tiek pievērsta vajadzībai nodrošināt Savienības intervences papildināmību un saskaņotību, administratīvo sistēmu proporcionalitāti un administratīvā sloga samazināšanai VSS fondu saņēmējiem. (9) Attiecībā uz partnerības līgumu un katru programmu dalībvalstij būtu jānodibina sadarbība ar kompetento reģionālo, vietējo, pilsētu un citu valsts iestāžu pārstāvjiem: ekonomiskajiem un sociālajiem partneriem un struktūrām, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, tostarp vides partneriem, nevalstiskām organizācijām un struktūrām, kas ir atbildīgas par līdztiesības un nediskriminācijas veicināšanu. Šādas partnerības mērķis ir ievērot vairāku līmeņu pārvaldības principu, nodrošināt ieinteresēto personu plānoto pasākumu īpašumtiesības un ņemt vērā attiecīgo dalībnieku pieredzi un zinātību. Komisijai būtu jābūt pilnvarotai pieņemt deleģētus aktus, nodrošinot rīcības kodeksu, lai nodrošinātu, ka partneri tiek konsekventi iesaistīti partnerību līgumu un programmu sagatavošanā, īstenošanā, uzraudzībā un novērtēšanā. (10) VSS fondu darbībām un pasākumiem, ko tie atbalsta, būtu jāatbilst piemērojamiem Savienības un valstu tiesību aktiem, kas ir tieši vai netieši saistīti ar darbības īstenošanu. (11) Centienos veicināt ekonomisko, teritoriālo un sociālo kohēziju Savienības mērķi visos VSS fondu īstenošanas posmos ir novērst nevienlīdzību un sekmēt vīriešu un sieviešu līdztiesību, kā arī apkarot diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, ticības vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas dēļ. (12) VSS fondu mērķi būtu jāsasniedz, pamatojoties uz ilgtspējīgu attīstību un Savienībā sekmējot mērķi aizsargāt un uzlabot vidi, kā izklāstīts Līguma 11. un 19. pantā, ņemot vērā principu “piesārņotājs maksā”. Dalībvalstīm būtu jāsniedz informācija par atbalstu klimata pārmaiņu mērķu sasniegšanā saskaņā ar mērķi paredzēt šim nolūkam vismaz 20 % Savienības budžeta, izmantojot metodoloģiju, ko Komisija pieņēmusi ar īstenošanas aktu. (13) Lai sasniegtu mērķus, kas noteikti Savienības stratēģijā gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei, VSS fondiem savs atbalsts būtu jāvērš uz ierobežotu kopējo tematisko mērķu skaitu. Katra VSS fonda precīza darbības joma būtu jānosaka katra fonda konkrētajos noteikumos, un to var attiecināt tikai uz dažiem šajā regulā noteiktajiem tematiskajiem mērķiem. (14) Lai maksimāli palielinātu VSS fondu ieguldījumu un sniegtu skaidru stratēģisko virzību plānošanas procesā dalībvalstu un reģionu līmenī, būtu jāizveido vienots stratēģiskais satvars. Vienotajam stratēģiskajam satvaram būtu jāsekmē Savienības intervences nozaru un teritoriālās sadarbības saskaņā ar VSS fondiem un ar citām Savienības politikas jomām un instrumentiem. (15) Vienotajā stratēģiskajā satvarā būtu jānosaka līdzekļi, lai panāktu saskaņotību un saderību ar dalībvalstu un Savienības ekonomisko politiku, koordinācijas mehānismi starp VSS fondiem un pārējiem attiecīgajiem Savienības politikas virzieniem un instrumentiem, horizontālie principi un transversālie politikas mērķi, kārtība teritoriālo problēmu risināšanai, provizoriskas darbības ar augstu Eiropas pievienoto vērtību un atbilstoši principi mērķu sasniegšanai, un sadarbības prioritātes. (16) Pamatojoties uz vienoto stratēģisko satvaru, katrai dalībvalstij sadarbībā ar saviem partneriem un apspriežoties ar Komisiju būtu jāsagatavo partnerības līgums. Partnerības līgumā vienotajā stratēģiskajā satvarā noteiktie elementi jāpārveido atbilstoši valsts kontekstam un jāizsaka cieša apņemšanās sasniegt Savienības mērķus, izmantojot VSS fondu plānošanu. (17) Dalībvalstīm atbalsts jākoncentrē, lai sniegtu ievērojamu ieguldījumu Savienības mērķus sasniegšanā saskaņā ar konkrētajām valsts un reģionu vajadzībām. Jānosaka ex ante nosacījumi, lai nodrošinātu, ka ir ieviesti vajadzīgie pamatnosacījumi Savienības atbalsta efektīvai izmantošanai. Minēto ex ante nosacījumu izpilde būtu jānovērtē Komisijai, kad tā novērtē partnerības līgumu un programmas. Ja ex ante nosacījumi nav izpildīti, Komisijai jābūt tiesīgai pārtraukt programmas maksājumus. (18) Katrai programmai jānosaka izpildes sistēma, lai plānošanas periodā uzraudzītu panākumus, kas gūti, sasniedzot katrai programmai noteiktos mērķus. Komisijai kopā ar dalībvalstīm būtu jāpārskata izpilde 2017. un 2019. gadā. 2019. gadā būtu jāparedz izpildes rezerve, ja izpildes sistēmā noteiktie atskaites punkti ir sasniegti. Ņemot vērā Eiropas teritoriālās sadarbības programmu dažādību un starptautisko būtību, izpildes rezerve tām nebūtu jāpiešķir. Ja atskaites punktu vai mērķu sasniegšanā vērojami būtiski trūkumi, Komisijai jāspēj apturēt maksājumi programmai vai plānošanas perioda beigās jāpiemēro finanšu korekcijas, lai nepieļautu Savienības budžeta izšķērdīgu un neracionālu izmantošanu. (19) Ciešāka saikne starp kohēzijas politiku un Savienības ekonomikas pārvaldību nodrošinās, ka VSS fondu izdevumu efektivitāti pamato pareiza ekonomikas politika un ka VSS fondi vajadzības gadījumā var tikt novirzīti, lai novērstu ekonomikas problēmas, ar kurām valsts saskaras. Šim procesam jābūt pakāpeniskam, sākot ar grozījumiem partnerības līgumā un programmās atbilstoši Padomes ieteikumiem novērst makroekonomisko nestabilitāti un sociālās un ekonomikas grūtības. Ja, neskatoties uz VSS fondu labāku izmantošanu, dalībvalsts neveic efektīvus pasākumus ekonomikas pārvaldības procesa kontekstā, Komisijai jābūt tiesībām apturēt visus vai daļu no maksājumiem un saistībām. Lēmumiem par apturēšanu jābūt proporcionāliem un iedarbīgiem, ņemot vērā atsevišķu programmu ietekmi attiecīgās dalībvalsts ekonomikas un sociālās situācijas risināšanā un partnerības līguma iepriekšējos grozījumus. Pieņemot lēmumu par apturēšanu, Komisijai arī būtu jāievēro vienlīdzīga pieeja dalībvalstīm, jo īpaši ņemot vērā apturēšanas ietekmi uz attiecīgo dalībvalsti. Apturēšana būtu jāatceļ un līdzekļi būtu jādara atkal pieejami attiecīgajai dalībvalstij, tiklīdz dalībvalsts veic vajadzīgās darbības. (20) Lai nodrošinātu, ka vislielākā vērība ir veltīta Savienības stratēģijas īstenošanai gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei, visām programmām būtu jānosaka kopīgi elementi. Lai nodrošinātu VSS fondu plānošanas saskaņotību, būtu jāsaskaņo programmu pieņemšanas un grozīšanas procedūras. Plānošanai būtu jānodrošina saskaņotība ar vienoto stratēģisko satvaru un partnerības līgumu VSS fondu savstarpēja koordinācija un to koordinācija ar citiem esošajiem finanšu instrumentiem un Eiropas Investīciju banku. (21) Ar Līgumu ekonomiskās un sociālās kohēzijas mērķi tika papildināti ar teritoriālās kohēzijas mērķi, un jāņem vērā to pilsētu, funkcionālo ģeogrāfisko apgabalu un apakšreģionu nozīmi, kuri saskaras ar īpašām ģeogrāfiskām vai demogrāfiskām problēmām. Tādēļ, lai labāk mobilizētu potenciālu vietējā līmenī, ir jānostiprina un jāsekmē uz sabiedrību orientēta vietējā attīstība, nosakot kopējus noteikumus un ciešu koordināciju visiem VSS fondiem. Kā būtisks princips, pienākums īstenot vietējās attīstības stratēģijas būtu jāuzņemas vietējām rīcības grupām, kas pārstāv sabiedrības intereses. (22) Finanšu instrumentiem ir arvien lielāka vērtība VSS fondu ietekmes vairošanā, jo tie spēj apvienot dažādu veidu valsts un privātos resursus, lai atbalstītu valsts politikas mērķus, un atjaunojami finansēšanas veidi padara šādu atbalstu ilgtspējīgāku ilgtermiņā. (23) Lai rentabli apmierinātu īpašas tirgus vajadzības atbilstoši programmu mērķiem, jāizmanto VSS fondu atbalstītie finanšu instrumenti, un tie nedrīkstētu gūt pārsvaru pār privāto finansējumu. Tāpēc lēmums finansēt atbalsta pasākumus ar finanšu instrumentu starpniecību jāpieņem, pamatojoties uz ex ante analīzi. (24) Finanšu instrumenti būtu jāizstrādā un jāīsteno tā, lai veicinātu privātā sektora ieguldītāju un finanšu iestāžu ievērojamu līdzdalību uz atbilstoša riska dalīšanas pamata. Lai finanšu instrumenti būtu pietiekami pievilcīgi privātajam sektoram, tiem ir jābūt izstrādātiem un īstenotiem elastīgi. Tāpēc vadošajām iestādēm būtu jāizlemj par visatbilstošākajiem finanšu instrumentu īstenošanas veidiem, lai varētu apmierināt mērķa reģionu īpašās vajadzības atbilstīgi attiecīgās programmas mērķiem. (25) Vadošajām iestādēm būtu jābūt iespējai ieguldīt resursus no programmām Savienības līmenī izveidotajos finanšu instrumentos vai instrumentos, kas izveidoti reģionālā līmenī. Vadošajām iestādēm ir arī jābūt iespējai īstenot finanšu instrumentus tieši, ar īpašu fondu vai ar fondu starpniecību. (26) Resursu apjomam, kas jebkurā laikā no VSS fondiem tiek izmaksāts finanšu instrumentiem, jāatbilst apjomam, kas vajadzīgs, lai varētu īstenot plānotos ieguldījumus un maksājumus galīgajiem saņēmējiem, ieskaitot pārvaldības izmaksas un maksu, ko nosaka, pamatojoties uz uzņēmējdarbības plāniem un naudas plūsmas prognozēm par iepriekš noteiktu laikposmu, kurš nedrīkstētu pārsniegt divus gadus. (27) Ir jāparedz īpaši noteikumi par summām, ko slēgšanas laikā var atzīt par attiecināmajiem izdevumiem, lai nodrošinātu, ka šādas summas, tostarp pārvaldības izmaksas un maksa, kas tiek iemaksāta finanšu instrumentos no VSS fondiem, tiek efektīvi izmantotas ieguldījumiem un maksājumiem galīgajiem saņēmējiem. Ir arī jāparedz īpaši noteikumi par to resursu atkārtotu izmantošanu, kuri attiecināmi uz atbalstu no VSS fondiem, tostarp pēc programmu slēgšanas mantoto līdzekļu izmantošanu. (28) Dalībvalstīm ir jāuzrauga programmas, lai izvērtētu īstenošanu un progresu virzībā uz programmas mērķu sasniegšanu. Tālab būtu jāizveido uzraudzības komitejas un jānosaka to sastāvs un funkcijas attiecībā uz VSS fondiem. Lai uzlabotu VSS fondu savstarpējo koordināciju, var izveidot kopējas uzraudzības komitejas. Lai nodrošinātu efektivitāti, uzraudzības komitejām jāspēj iesniegt ieteikumus vadošajām iestādēm par programmas īstenošanu un jāuzrauga darbības, kas tiek veiktas, pamatojoties uz to ieteikumiem. (29) VSS fondu uzraudzības un ziņošanas procedūru saskaņošana jāveic, lai vienkāršotu pārvaldības procedūras visos līmeņos. Ir svarīgi nodrošināt proporcionālas ziņošanas prasības, kā arī visaptverošas informācijas pieejamību par panākumiem attiecībā uz galvenajiem pārskatīšanas punktiem. Tādēļ ziņošanas prasībās jāatspoguļo informācijas vajadzības attiecīgajos gados, un tām jāatbilst izpildes pārskatīšanas laikam. (30) Katru gadu jāorganizē pārskatīšanas sanāksme ar dalībvalsts un Komisijas līdzdalību, lai uzraudzītu programmu virzību. Tomēr dalībvalstij un Komisijai jābūt iespējai vienoties par sanāksmes neorganizēšanu, lai izvairītos no nevajadzīga administratīvā sloga. (31) Lai Komisija varētu uzraudzīt progresu virzībā uz Savienības mērķu sasniegšanu, dalībvalstīm jāiesniedz progresa ziņojumi par to partnerības līgumu īstenošanu. Pamatojoties uz šiem ziņojumiem, Komisijai būtu jāsagatavo stratēģijas ziņojums par progresu 2017. un 2019. gadā. (32) Ir jānovērtē VSS fondu piešķirtā atbalsta efektivitāte, lietderība un ietekme, lai uzlabotu programmu īstenošanas kvalitāti un struktūru un attiecīgā gadījumā noteiktu programmu ietekmi uz mērķiem, kas noteikti Savienības stratēģijā gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei, un uz IKP un bezdarbu. Saistībā ar šo būtu jānosaka dalībvalstu un Komisijas atbildības jomas. (33) Lai uzlabotu katras programmas kvalitāti un struktūru un pārbaudītu, vai mērķus var sasniegt, būtu jāveic katras programmas ex ante izvērtējums. (34) Iestādei, kas ir atbildīga par programmas sagatavošanu, būtu jāizstrādā izvērtēšanas plāns. Plānošanas periodā vadošajām iestādēm būtu jāveic programmas efektivitātes un ietekmes novērtēšana. Uzraudzības komiteja un Komisija būtu jāinformē par novērtējumu rezultātiem, lai atvieglotu pārvaldības lēmumu pieņemšanu. (35) Būtu jāveic ex post izvērtējumi, lai novērtētu VSS fondu efektivitāti un lietderību un to ietekmi uz VSS fondu un Savienības stratēģijas gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei mērķiem. (36) Ir lietderīgi precizēt to pasākumu veidus, kurus var veikt pēc Komisijas un dalībvalstu iniciatīvas kā tehnisko palīdzību ar VSS fondu atbalstu. (37) Lai nodrošinātu Savienības resursu efektīvu izmantošanu un izvairītos no tādu darbību pārfinansēšanas, no kurām gūst ienākumus, ir jāparedz noteikumi par tā ieguldījuma aprēķināšanu, kas tiek piešķirts no VSS fondiem darbībai, no kuras gūst ienākumus. (38) Izdevumu atbilstības sākuma un beigu datums būtu jānosaka tā, lai nodrošinātu vienotu un līdzsvarotu noteikumu, ko piemērot VSS fondu īstenošanā visā Savienībā. Lai atvieglinātu programmu izpildi, ir lietderīgi noteikt, ka izdevumu atbilstības sākuma datums var būt pirms 2014. gada 1. janvāra, ja attiecīgā dalībvalsts iesniedz programmu pirms minētās dienas. Lai nodrošinātu ES fondu efektīvu izmantošanu un mazinātu risku ES budžetam, jāievieš ierobežojumi attiecībā uz pabeigtu darbību atbalstu. (39) Saskaņā ar subsidiaritātes principu un ņemot vērā izņēmumus, kas paredzēti Regulā(-ās) (ES) Nr. [..] [ERAF, ESF, KF, ETS, ELFLA, EJZF Regulās], dalībvalstīm būtu jāpieņem valsts noteikumi par izdevumu atbilstību. (40) Lai vienkāršotu VSS fondu izmantošanu un mazinātu kļūdu risku, vienlaikus paredzot diferencēšanu, ja tā ir vajadzīga, lai atspoguļotu politikas specifiku, ir lietderīgi noteikt atbalsta veidus, saskaņotus nosacījumus piešķīrumu un vienotas likmes finansējuma atlīdzināšanai, īpašus atbilstības noteikumus par piešķīrumiem un īpašus nosacījumus attiecībā uz darbību atbilstību atkarībā no to norises vietas. (41) Lai nodrošinātu VSS fondu intervences efektivitāti, taisnīgumu un ilgstošu ietekmi, būtu jāizstrādā noteikumi, kas garantē, ka ieguldījumi uzņēmumos un infrastruktūrās ir noturīgi, un lai novērstu to, ka VSS fondus izmanto kā nepamatotas priekšrocības. Pieredze liecina, ka pieci gadi ir atbilstošs piemērojams minimālais laika posms, izņemot tad, ja valsts atbalsta noteikumi paredz citu periodu. Darbībām, kuras atbalsta ESF, un tām, kuras nedod produktīvu ieguldījumu vai ieguldījumu infrastruktūrā, ir lietderīgi nepiemērot vispārējo prasību par ilglaicīgumu, ja vien šādas prasības neizriet no piemērojamiem valsts atbalsta noteikumiem, un paredzēt šo noteikumu nepiemērošanu ieguldījumiem finanšu instrumentos vai ieguldījumiem no finanšu instrumentiem. (42) Dalībvalstīm būtu jāpieņem atbilstīgi pasākumi, lai garantētu to pārvaldības un kontroles sistēmu pareizu izveidošanu un darbību, lai garantētu CSS fondu tiesisku un regulāru izmantošanu. Tādēļ būtu jānosaka dalībvalstu pienākumi attiecībā uz programmu pārvaldes un kontroles sistēmām un nelikumību un Savienības tiesību aktu pārkāpumu aizkavēšanu, atklāšanu un novēršanu. (43) Saskaņā ar dalītas pārvaldības principiem dalībvalstīm ar savu pārvaldības un kontroles sistēmu starpniecību būtu jāuzņemas galvenā atbildība par darbībām programmās. Lai nodrošinātu efektīvāku kontroli pār atlases un īstenošanas darbībām un pārvaldības un kontroles sistēmas darbību, būtu jānosaka vadošās iestādes funkcijas. (44) Lai nodrošinātu ticamību ex ante par galveno pārvaldības un kontroles sistēmu izstrādi un strukturēšanu, dalībvalstīm būtu jāieceļ akreditācijas struktūra, kas ir atbildīga par vadošo un kontroles struktūru akreditāciju un akreditācijas atsaukšanu. (45) Būtu jānosaka Komisijas pilnvaras un pienākumi pārbaudīt, vai pārvaldības un kontroles sistēmas darbojas efektīvi, un pieprasīt dalībvalsts rīcību. Turklāt Komisijai jābūt tiesībām veikt revīziju attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar pareizu finanšu pārvaldību, lai sagatavotu secinājumus par fondu izpildi. (46) Katru gadu būtu jāizpilda Savienības budžeta saistības. Lai nodrošinātu efektīvu programmas vadību, ir jāparedz kopīgi noteikumi par starpposma maksājumu pieprasījumiem, vajadzības gadījumā, gada bilances maksājumu, kā arī slēguma bilances maksājumu, neskarot konkrētus noteikumus, kas jāievēro attiecībā uz katru VSS fondu. (47) Priekšfinansējuma maksājums programmu sākumā nodrošina, ka dalībvalstīm ir līdzekļi, lai sniegtu atbalstu saņēmējiem programmas īstenošanas laikā kopš tās pieņemšanas. Tādēļ būtu jāparedz noteikumi par sākotnējiem priekšfinansējuma maksājumiem no VSS fondiem. Sākotnējais priekšfinansējums būtu pilnībā jādzēš, slēdzot programmu. (48) Lai nodrošinātu Savienības finansiālo interešu aizsardzību, būtu jābūt ierobežota termiņa pasākumiem, kas ļauj deleģētajam kredītrīkotājam apturēt maksājumus, ja ir pazīmes, kuru dēļ var uzskatīt, ka ir būtiski trūkumi pārvaldības un kontroles sistēmas darbībā, ar maksājuma pieteikumu saistīta pārkāpumu pazīmes vai pazīmes, kas liecina, ka nav iesniegti dokumenti grāmatojumu noskaidrošanai. (49) Lai nodrošinātu, ka izdevumi, kas līdzfinansēti no Savienības budžeta jebkurā konkrētā finanšu gadā, tiek izmantoti saskaņā ar piemērojamajiem noteikumiem, ir jārada atbilstošs gada grāmatojumu noskaidrošanas regulējums. Saskaņā ar minēto regulējumu akreditētajām iestādēm par katru programmu būtu jāiesniedz Komisijai pārvaldības garantijas deklarācija, kam pievienoti apliecināti gada pārskati, kontroles kopsavilkuma ziņojums un neatkarīgas revīzijas atzinums un kontroles ziņojums. (50) Lai aizsargātu Savienības budžetu, Komisijai var būt nepieciešams veikt finanšu korekcijas. Lai dalībvalstīm nodrošinātu juridisko noteiktību, ir svarīgi noteikt apstākļus, kādos Savienības vai valsts tiesību aktu pārkāpumu gadījumā Komisija var veikt finanšu korekcijas. Lai nodrošinātu, ka finanšu korekcijas, ko Komisija var noteikt dalībvalstīm, ir saistītas ar ES finansiālo interešu aizstāvību, tās jāattiecas uz gadījumiem, kad Savienības vai valstu tiesību aktu pārkāpums ir tieši vai netieši saistīts ar darbību atbilstību, regularitāti, pārvaldību vai kontroli un attiecīgajiem izdevumiem. Lai nodrošinātu proporcionalitāti, ir svarīgi, lai Komisija, pieņemot lēmumu par korekcijas summu, apsver pārkāpuma būtību un smaguma pakāpi. (51) Lai veicinātu finanšu disciplīnu, ir atbilstoši noteikt kārtību jebkuras budžeta saistību daļas atcelšanai programmā, jo īpaši tad, ja no saistību atcelšanas var izslēgt kādu summu, proti, gadījumos, kad īstenošanas kavējumus izraisa apstākļi, kas nav atkarīgi no attiecīgās personas, kas nav parasti vai paredzami un kā sekas nav iespējams novērst, neskatoties uz rūpību. (52) Ir vajadzīgi vispārīgi papildu noteikumi saistībā ar fondu konkrēto darbību. Jo īpaši lai palielinātu šo fondu pievienoto vērtību un veicinātu to ieguldījumu prioritātēs, kas noteiktas Savienības stratēģijā gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei, fondu darbība ir jāvienkāršo un jākoncentrē uz mērķiem “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” un “Eiropas teritoriālā sadarbība”. (53) Papildu noteikumi par ELFLA un EJZF konkrēto darbību ir noteikti attiecīgajos nozares tiesību aktos. (54) Lai veicinātu Līgumā noteikto ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas mērķu sasniegšanu, mērķim “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” ir jāatbalsta visi reģioni. Lai nodrošinātu līdzsvarotu un pakāpenisku atbalstu un atspoguļotu ekonomiskās un sociālās attīstības līmeni, resursi saskaņā ar minēto mērķi no ERAF un ESF ir jāpiešķir, tos sadalot starp mazāk attīstītiem reģioniem, pārejas reģioniem un vairāk attīstītiem reģioniem atbilstoši to iekšzemes kopproduktam (IKP) uz vienu iedzīvotāju salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju. Lai nodrošinātu struktūrfondu ieguldījuma ilgtermiņa ilgtspējību, reģioni, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju 2007.–2013. gadā bija mazāk nekā 75 % no ES 25 valstu vidējā rādītāja pārskata periodā, bet kuru IKP uz vienu iedzīvotāju ir pieaudzis līdz vairāk nekā 75 % no ES 27 valstu vidējā, saņems vismaz divas trešdaļas no 2007.–2013. gada piešķīruma. Dalībvalstīm, kurās nacionālais kopienākums (NKI) uz vienu iedzīvotāju ir mazāks nekā 90 % no vidējā Savienībā, būtu jāgūst labums no mērķa “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai”, kas tiek finansēts no KF. (55) Jānosaka objektīvi kritēriji to atbilstīgo reģionu un teritoriju definēšanai, kuri ir tiesīgi saņemt atbalstu no fondiem. Tālab, nosakot reģionus un teritorijas Savienības mērogā, būtu jābalstās uz kopējo reģionu klasifikācijas sistēmu, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Regulu (EK) Nr. 1059/2003 par kopējas statistiski teritoriālo vienību klasifikācijas (NUTS) izveidi[5]. (56) Lai izklāstītu atbilstošu finanšu shēmu, Komisijai ar īstenošanas tiesību aktiem, izmantojot objektīvu un pārskatāmu metodi, būtu jāveic pieejamo saistību apropriāciju indikatīvs gada sadalījums, lai koncentrētos uz reģioniem, kuri attīstībā atpaliek, tostarp reģioniem, kas saņem pārejas posma atbalstu. (57) Ir jānosaka minēto resursu ierobežojumi mērķim “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” un jānosaka objektīvi kritēriji to piešķiršanai reģioniem un dalībvalstīm. Lai veicinātu nepieciešamo infrastruktūras attīstības paātrināšanu transporta un enerģētikas nozarē, kā arī informācijas un komunikācijas tehnoloģiju jomā visā Savienībā, jāizveido “Eiropas savienošanas” mehānisms. Gada apropriāciju piešķiršana dalībvalstij no fondiem un summas, kas tiek pārskaitītas no Kohēzijas fonda “Eiropas savienošanas” mehānismam dalībvalstī, ir jāierobežo līdz maksimālajam apjomam, kas tiks noteikts, ņemot vērā konkrētās dalībvalsts spēju absorbēt šīs apropriācijas. Turklāt saskaņā ar vērienīgo mērķi par nabadzības mazināšanu, jāpārorientē pārtikas piegādes sistēma vismazāk nodrošinātajiem cilvēkiem, lai veicinātu sociālo iekļautību un Savienības saskaņotu attīstību. Ir paredzēts mehānisms, ar kuru līdzekļi tiks pārnesti uz šo instrumentu un ar kuru nodrošinās, ka tie nāk no ESF piešķīrumiem, izmantojot katrā valstī ESF piešķiramo struktūrfondu minimālās procentuālās daļas netiešu atbilstošu samazinājumu. (57.a) Ņemot vērā steidzamo vajadzību risināt jauniešu bezdarba problēmu Savienībā visvairāk skartajos reģionos, būtu jāiedibina Jaunatnes nodarbinātības iniciatīva, un tā būtu jāfinansē ar mērķorientētu ieguldījumu no Eiropas Sociālā fonda. Jaunatnes nodarbinātības iniciatīvas mērķgrupai vajadzētu būt tiem jauniešiem, kuri nav nodarbināti vai iesaistījušies izglītībā vai apmācībā un dzīvo atbalsttiesīgajos reģionos. Jaunatnes nodarbinātības iniciatīva būtu jāīsteno saistībā ar mērķi “Ieguldījumi izaugsmei un nodarbinātībai”. (58) Lai vēl vairāk koncentrētos uz rezultātiem un stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu, pieci procenti no resursiem, kas paredzēti mērķim “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai”, ir jāatliek kā izpildes rezerve katram fondam un reģionu kategorijai katrā dalībvalstī. (59) Attiecībā uz fondiem un lai nodrošinātu atbilstošu piešķīrumu katrai reģionu kategorijai, resursus nedrīkst pārnest starp mazāk attīstītajiem, pārejas un vairāk attīstītajiem reģioniem, izņemot pienācīgi pamatotos apstākļos, kas saistīti ar viena vai vairāku tematisko mērķu sasniegšanu, un par ne vairāk kā 2 % no kopējās apropriācijas konkrētajai reģionu kategorijai. (60) Lai nodrošinātu īstu ekonomisko ietekmi, saskaņā ar šīs regulas nosacījumiem atbalsts no fondiem nedrīkstētu aizstāt dalībvalstu valsts izdevumus vai līdzvērtīgus strukturālos izdevumus. Turklāt, lai atbalsta piešķiršanā no fondiem tiktu ņemts vērā plašāks ekonomiskais konteksts, valsts izdevumu apjoms būtu jānosaka atkarībā no vispārējiem makroekonomiskajiem apstākļiem, kuros notiek finansēšana, pamatojoties uz rādītājiem, kas iekļauti stabilitātes un konverģences programmās, kuras katru gadu iesniedz dalībvalstis saskaņā ar 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/1997 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[6]. Komisijai pārliecinoties par papildināmības principa ievērošanu, būtu jākoncentrējas uz dalībvalstīm, kurās mazāk attīstītajos un pārejas reģionos dzīvo vismaz 15 % no iedzīvotājiem, ņemot vērā tiem piešķirto finanšu resursu apjomu. (61) Ir nepieciešams paredzēt papildu noteikumus par fondu atbalstīto darbības programmu plānošanu, pārvaldību, uzraudzību un kontroli. Darbības programmās būtu jānosaka prioritārie virzieni, kas atbilst katram tematiskajam mērķim, jāizstrādā konsekventa intervences loģika, lai risinātu noteiktās attīstības vajadzības, un jāsagatavo sistēma izpildes novērtēšanai. Turklāt tajās būtu jāietver citi elementi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu šo fondu efektīvu un lietderīgu īstenošanu. (62) Lai uzlabotu papildināmību un vienkāršotu īstenošanu, jābūt iespējai apvienot atbalstu no KF un ERAF ar atbalstu no ESF kopīgās darbības programmās atbilstīgi izaugsmes un nodarbinātības mērķim. (63) Lieli projekti ir ievērojama Savienības izdevumu daļa un šie projekti bieži vien ir stratēģiski svarīgi, lai īstenotu Savienības stratēģiju gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei. Tādēļ ir pamatoti, ka Komisija aizvien apstiprinās liela mēroga darbības saskaņā ar šo regulu. Skaidrības labad šajā nolūkā ir atbilstoši definēt liela projekta saturu. Turklāt Komisijai būtu jābūt iespējai atteikt atbalstu lielam projektam, ja šāda atbalsta piešķiršana nav pamatota. (64) Lai dotu dalībvalstīm iespēju īstenot darbības programmas daļu, izmantojot uz rezultātiem balstītu pieeju, ir lietderīgi izstrādāt kopīgu rīcības plānu, kurā nosaka to pasākumu kopumu, kas jāveic atbalsta saņēmējam, lai stimulētu darbības programmas mērķu sasniegšanu. Lai vienkāršotu un nostiprinātu fondu koncentrēšanos uz rezultātiem, kopīgā rīcības plāna pārvaldība būtu jāveic, pamatojoties vienīgi uz kopīgi saskaņotiem starpposma mērķiem, gala mērķiem un rezultātiem, kas noteikti Komisijas lēmumā, ar kuru tiek pieņemts kopīgais rīcības plāns. Arī kopīga rīcības plāna kontrole un revīzija būtu jāattiecina tikai uz minēto starpposma mērķu, gala mērķu un rezultātu sasniegšanu. Attiecīgi ir nepieciešams paredzēt noteikumus par kopīgā rīcības plāna sagatavošanu, saturu, pieņemšanu, finanšu pārvaldību un kontroli. (65) Ja pilsētas vai teritoriālās attīstības stratēģijai ir vajadzīga integrēta pieeja, jo tā paredz ieguldījumus atbilstoši vienas vai vairāku darbības programmu vairāk nekā vienam prioritārajam virzienam, fondu atbalstītie pasākumi jāveic kā integrēts teritoriāls ieguldījums saistībā ar darbības programmu. (66) Ir jāpieņem īpaši noteikumi par uzraudzības komitejas darbību un gada ziņojumiem par fondu atbalstīto darbības programmu īstenošanu. Papildu noteikumi par ELFLA īpašo darbību ir ietverti attiecīgajos nozares tiesību aktos. (67) Lai nodrošinātu vajadzīgās un aktuālākās informācijas pieejamību par programmas īstenošanu, dalībvalstīm regulāri jāsniedz Komisijai pamatdati. Lai izvairītos no papildu sloga dalībvalstīm, jāsniedz tikai pastāvīgi vākti dati un tie jānosūta, izmantojot elektronisku datu apmaiņu. (68) Saskaņā ar Līguma 175. pantu Komisija ik pēc trim gadiem iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai kohēzijas ziņojumus par progresu Savienības ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas mērķu sasniegšanā. Ir jānosaka šāda ziņojuma saturs. (69) Ir lietderīgi, ka Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm veic fondu ex post izvērtējumu, lai iegūtu attiecīga līmeņa informāciju par finansēto intervences pasākumu rezultātiem un ietekmi. Turklāt ir vajadzīgi īpaši noteikumi, lai izveidotu procedūru fondu izvērtēšanas plānu apstiprināšanai. (70) Ir svarīgi par Savienības fondu sasniegumiem informēt plašu sabiedrību. Pilsoņiem ir tiesības zināt, kā tiek ieguldīti Savienības finanšu resursi. Pienākums nodrošināt, lai plašai sabiedrībai tiktu sniegta atbilstošā informācija, būtu jāuzņemas gan vadošajām iestādēm, gan atbalsta saņēmējiem. Lai nodrošinātu efektīvu informācijas sniegšanu sabiedrībai par plašu un spēcīgu sinerģiju starp informācijas darbībām, kas veiktas pēc Komisijas iniciatīvas, resursi, kas piešķirti informācijas darbībām saskaņā ar šo regulu, jāvelta arī Eiropas Savienības politisko prioritāšu korporatīvajai komunikācijai, ciktāl tās ir saistītas ar šīs regulas vispārējiem mērķiem. (71) Lai nodrošinātu plašu informācijas izplatīšanu par fondu sasniegumiem un Savienības nozīmi tajos un informētu potenciālos atbalsta saņēmējus par finansējuma iespējām, šajā regulā jāparedz sīki izstrādāti noteikumi par informēšanas un saziņas pasākumiem, kā arī atsevišķām šādu pasākumu tehniskajām iezīmēm. (72) Lai uzlabotu ar finansējuma iespējām un projektu atbalsta saņēmējiem saistītās informācijas pieejamību un pārredzamību, katrā dalībvalstī būtu jādara pieejama atsevišķa tīmekļa vietne vai tīmekļa portāls, kurā sniegta informācija par visām darbības programmām, kā arī uzskaitītas darbības, kas tiek atbalstītas saskaņā ar katru darbības programmu. (73) Ir jānosaka elementi tās līdzfinansējuma likmes modulēšanai, ko no fondiem piešķir darbības programmām, jo īpaši lai stiprinātu Savienības līdzekļu daudzkāršojošā ietekme. Turklāt jānosaka līdzfinansējuma maksimālā likme katrai reģionu kategorijai, lai nodrošinātu, ka tiek ievērots līdzfinansējuma princips, attiecīgajā valsts atbalsta līmenī. (74) Dalībvalstīm ir jāieceļ vadošā iestāde, sertifikācijas iestāde un funkcionāli neatkarīga revīzijas iestāde katrai darbības programmai. Lai nodrošinātu dalībvalstīm elastību kontroles sistēmu izveidošanā, ir lietderīgi dot iespēju vadības iestādei veikt sertifikācijas iestādes uzdevumus. Būtu jāļauj dalībvalstij arī izraudzīties starpniekinstitūcijas konkrētu vadošās iestādes vai sertifikācijas iestādes uzdevumu veikšanai. Tādā gadījumā dalībvalstij būtu precīzi jānosaka šādas starpniekinstitūcijas attiecīgie pienākumi un uzdevumi. (75) Vadības iestāde ir galvenokārt atbildīga par fondu un EJZF efektīvu un lietderīgu īstenošanu un tādējādi tā veic daudzus uzdevumus saistībā ar programmu pārvaldību un uzraudzību, finanšu vadību un kontroli, kā arī projektu atlasi. Būtu jānosaka tās pienākumi un uzdevumi. (76) Sertifikācijas iestādei būtu jāsagatavo un jāiesniedz Komisijai maksājumu pieteikumi. Tai būtu jāsagatavo gada pārskati, kuros apliecina gada pārskatu pilnīgumu, precizitāti un ticamību un to, ka pārskatos norādītie izdevumi atbilst piemērojamajiem Savienības un valstu noteikumiem. Būtu jānosaka tās pienākumi un uzdevumi. (77) Revīzijas iestādei būtu jānodrošina pārvaldības un uzraudzības sistēmu revīzija, pamatojoties uz atbilstoši atlasītām darbībām un uz gada pārskatiem. Būtu jānosaka tās pienākumi un uzdevumi. (78) Lai ņemtu vērā pārvaldības un kontroles sistēmu specifisko organizāciju attiecībā uz ERAF, ESF, un KF un EJZF un vajadzību nodrošināt proporcionālu pieeju, ir vajadzīgi īpaši noteikumi par vadošās iestādes un sertifikācijas iestādes akreditāciju un akreditācijas atsaukšanu. (79) Neskarot Komisijas pilnvaras attiecībā uz finanšu kontroli, būtu jāpastiprina dalībvalstu un Komisijas sadarbība šajā jomā un jānosaka kritēriji, kas ļauj Komisijai saistībā ar tās valsts sistēmu kontroles stratēģiju noteikt valsts revīzijas iestāžu ticamības līmeni. (80) Papildus kopīgiem noteikumiem par finanšu pārvaldību ir vajadzīgi arī noteikumi par ERAF, ESF, un KF un EJZF. Jo īpaši, lai Komisija gūtu pamatotu apliecinājumu pirms gada grāmatojumu noskaidrošanas, pieprasītie starpposma maksājumi būtu jāatlīdzina pēc likmes 90 % no summas, kas tiek iegūta, līdzfinansējuma likmi par katru prioritāro virzienuprioritāti, kas noteikta lēmumā par darbības programmas pieņemšanu, piemērojot attiecināmajiem izdevumiem par prioritāro virzienuprioritāti. Nesamaksātās summas būtu jāizmaksā dalībvalstīm pēc gada grāmatojuma noskaidrošanas, ja ir pietiekama pārliecība, ka izdevumi ir atbilstoši attiecībā uz gadu par kuru veic grāmatojumu noskaidrošanu. (81) Lai nodrošinātu, ka saņēmēji saņem atbalstu pēc iespējas ātrāk, un stiprinātu Komisijas pārliecību, ir lietderīgi noteikt, ka maksājumu pieteikumos jāiekļauj tikai tie izdevumi, kuriem atbalsts ir izmaksāts saņēmējiem. Iepriekšēju finansējumu būtu katru gadu jāparedz, lai nodrošinātu, ka dalībvalstīm ir pietiekami līdzekļi, lai darbotos saskaņā ar šādiem pasākumiem. Šāds iepriekšējs finansējums katru gadu jāiekļauj grāmatojumu noskaidrošanā. (82) Lai nodrošinātu vispārējo noteikumu atbilstošu piemērošanu attiecībā uz atbrīvošanu no saistībām, fondiem paredzētajos noteikumos būtu sīki jāizklāsta, kā tiek noteikti termiņi atbrīvošanai no saistībām un kā tiek aprēķinātas attiecīgās summas. (83) Jānosaka sīki izstrādātas procedūras fondiem piemērojamai gada grāmatojumu noskaidrošanai, lai nodrošinātu šo pasākumu skaidru pamatu un juridisko noteiktību. Ir svarīgi paredzēt ierobežotu iespēju dalībvalstij paredzēt gada grāmatojumos summu, uz kuru revīzijas iestāde attiecinās notiekošo procedūru. (84) Gada grāmatojumu noskaidrošana būt jāveic kopā ar pabeigto darbību (ERAF, un KF un EJZF) vai izdevumu (ESF) gada pārskatu. Lai samazinātu izmaksas saistībā ar darba programmu galīgo slēgšanu, mazinātu saņēmēju administratīvo slogu un nodrošinātu juridisko noteiktību, gada pārskatiem būtu jābūt obligātiem, tādējādi samazinot apliecinošo dokumentu uzglabāšanas laiku un periodu, kādā var veikt darbību revīziju un piemērot finanšu korekcijas. (85) Lai aizsargātu Savienības finansiālās intereses un nodrošinātu līdzekļus programmu efektīvai īstenošanai, būtu jābūt pasākumiem, kas ļauj Komisijai apturēt maksājumus prioritārā virziena vai darbības programmas līmenī. (86) Ir atbilstoši noteikt īpašu kārtību un procedūras finanšu korekcijām, ko veic dalībvalstis un Komisija attiecībā uz fondiem, lai nodrošinātu juridisko noteiktību dalībvalstīm. (87) Darbību revīzijas biežumam jābūt samērīgam ar Savienības atbalsta apjomu no fondiem. Jo īpaši veikto revīziju skaits ir jāsamazina, ja kopējie attiecināmie izdevumi par darbību nepārsniedz EUR 100 000 vai attiecībā uz EJZF — EUR 50 000, lai ņemtu vērā šī fonda atbalstīto darbību nelielo apjomu. Tomēr būtu jābūt iespējai veikt revīzijas jebkurā laikā, ja ir pazīmes, kas liecina par neatbilstību vai krāpšanu, vai kā daļu no revīzijas atlases pēc pabeigtas darbības slēgšanas. Lai Komisijas veiktās revīzijas līmenis būtu samērīgs ar risku, Komisijai būtu jābūt iespējai samazināt revīzijas darbu attiecībā uz darbības programmām, kurās nav ievērojami pārkāpumi vai gadījumiem, kad var paļauties uz revīzijas iestādi. (88) Lai papildinātu un grozītu konkrētus nebūtiskus šīs regulas elementus, Komisijai saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu piešķiramas pilnvaras pieņemt aktus attiecībā uz rīcības kodeksu par mērķiem un kritērijiem, lai atbalstītu partnerības īstenošanu, vienotā stratēģiskā satvara elementu pieņemšanu, kas saistīti ar provizoriskām darbībām ar augstu Eiropas pievienoto vērtību un atbilstošiem principiem mērķu sasniegšanai, un sadarbības prioritātēm, papildu noteikumus par izpildes rezerves piešķiršanu, tās teritorijas un iedzīvotāju definīciju, uz kuriem attiecas vietējās attīstības stratēģijas, sīki izstrādātus noteikumus par finanšu instrumentiem (ex ante novērtējums, atbalsta apvienošana, attiecināmība, neatbalstīto darbību veidi), valsts, reģionālā, transnacionālā vai pārrobežu līmenī paredzētus noteikumus par konkrētiem finanšu instrumentu veidiem, noteikumus par finansēšanas nolīgumiem, aktīvu nodošanu un pārvaldību, pārvaldības un kontroles kārtību, noteikumus par maksājumu pieprasījumiem un gada iemaksu kapitalizācijas sistēmas izveidi, vienotās likmes definīciju darbībām, no kurām gūst ienākumus, tādas vienotās likmes definīciju, ko piemēro netiešajām dotāciju izmaksām, pamatojoties uz spēkā esošajām metodēm un Savienības politikas jomās piemērojamajām attiecīgajām likmēm, dalībvalstu pienākumus attiecībā uz procedūru ziņošanai par pārkāpumiem un nepamatoti samaksāto summu atgūšanai, noteikumus par informācijas apmaiņu par darbībām, kārtību attiecībā uz atbilstošu revīzijas izsekojamību, valsts revīzijas nosacījumus, vadošo iestāžu un sertifikācijas iestāžu akreditācijas kritērijus, vispāratzītu datu nesēju identifikāciju un kritērijus, lai noteiktu piemērojamās finanšu korekcijas līmeni. Komisijai arī būtu jābūt pilnvarotai ar deleģētiem aktiem grozīt I un VI pielikumu, kas abi ietver nebūtiskus šīs regulas elementus, lai ņemtu vērā turpmākās pielāgošanas vajadzības. Ir īpaši svarīgi, lai sagatavošanas darba gaitā Komisija veiktu pienācīgu apspriešanos, tostarp ekspertu līmenī. (89) Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētus aktus, būtu jānodrošina, lai attiecīgos dokumentus vienlaicīgi, savlaicīgi un pienācīgi nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei. (90) Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras ar īstenošanas tiesību aktiem attiecībā uz VSS fondiem pieņemt lēmumus, ar ko apstiprina partnerības līgumus, lēmumus par izpildes rezerves piešķiršanu, lēmumus, ar ko aptur maksājumus saistībā ar dalībvalstu ekonomikas politiku, un saistību atcelšanas gadījumā – lēmumus, kas paredzēti, lai grozītu lēmumus, ar ko pieņem programmas; un attiecībā uz fondiem – lēmumus, ar ko nosaka reģionus un dalībvalstis, kas atbilst mērķa “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” kritērijiem, lēmumus, kuros paredz saistību apropriāciju ikgadējo sadalījumu dalībvalstīm, lēmumus, kuros paredz no katras dalībvalsts KF piešķīruma Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentam pārvedamo summu, lēmumus, kuros paredz no katras dalībvalsts struktūrfondu piešķīruma pārvedamo summu maznodrošinātu cilvēku nodrošināšanai ar pārtiku, lēmumus, ar ko pieņem un groza darbības programmas, lēmumus par lieliem projektiem, lēmumus par kopīgiem rīcības plāniem, lēmumus, ar ko aptur maksājumus, un lēmumus par finanšu korekcijām. (91) Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šī regulas īstenošanai, īstenošanas pilnvaras saistībā ar metodoloģiju, kas attiecas uz klimata pārmaiņu mērķiem, standarta noteikumiem un nosacījumiem par finanšu instrumentu uzraudzību, vienādiem nosacījumiem par uzraudzību un uzraudzības informācijas sniegšanu finanšu instrumentu vajadzībām, metodoloģiju neto ienākumu aprēķināšanai saistībā ar projektiem, no kuriem gūst ienākumus, sistēmu elektroniskai datu apmaiņai starp dalībvalstīm un Komisiju, fondu darbības programmas paraugu, intervences kategoriju nomenklatūru, formātu, kādā sniedzama informācija par lieliem projektiem, metodoloģiju lielu projektu izmaksu un labumu analīzes veikšanai, kopīgā rīcības plāna paraugu, gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumu paraugu, informācijas un publicitātes pasākumu konkrētām tehniskajām iezīmēm un saistītām instrukcijām, noteikumiem par informācijas apmaiņu starp saņēmējiem un vadošajām iestādēm, sertifikācijas iestādēm, revīzijas iestādēm un starpniekinstitūcijām, pārvaldības deklarācijas paraugu, revīzijas stratēģijas, atzinuma un gada kontroles ziņojuma paraugiem un izlases metodes metodoloģiju, noteikumiem par revīzijās savākto datu izmantošanu un maksājumu pieteikumu paraugiem būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[7]. (92) Ar šo regulu aizstāj Padomes 2006. gada 11. jūlija Regulu (EK) Nr. 1083/2006, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu un atceļ Regulu (EK) Nr. 1260/1999[8]. Tādēļ minētā regula būtu jāatceļ. (93) Tā kā šīs regulas mērķi, proti, mazināt būtiskas dažādu reģionu attīstības līmeņa atšķirības un vismazāk attīstīto reģionu atpalicību, jo īpaši lauku apvidos, apvidos, kurus skar rūpniecības restrukturizācija, kā arī reģionos, kuros ir būtiska vai pastāvīga ekonomiska vai demogrāfiska atpalicība, nevar pietiekamā mērā sasniegt dalībvalstu līmenī, bet to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var noteikt attiecīgus pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kas noteikts Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. PIRMĀ DAĻA PRIEKŠMETS UN DEFINĪCIJAS 1. pants Priekšmets Šī regula paredz kopīgus noteikumus, kas piemērojami Eiropas Reģionālās attīstības fondam (ERAF), Eiropas Sociālajam fondam (ESF), Kohēzijas fondam (KF), Eiropas Lauksaimniecības fondam lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondam (EJZF), kuri darbojas saskaņā ar vienoto stratēģisko satvaru (“VSS fondi”). Tā arī paredz noteikumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu VSS fondu efektivitāti un to savstarpējo koordināciju un koordināciju ar citiem Savienības instrumentiem. Kopīgi noteikumi ir izklāstīti šīs regulas otrajā daļā. Šīs regulas trešajā daļāŠajā regulā ir arī paredzēti vispārīgi noteikumi, kas reglamentē ERAF, ESF (abi kopā “struktūrfondi”) un KF attiecībā uz. Ar šo regulu nosaka struktūrfondu un KF (“fondi”) uzdevumusiem, prioritārosajiem mērķusiem un organizāciju, dalībvalstu un reģionu atbilstības kritērijusiem saistībā ar atbalsta saņemšanu no šiem fondiem, pieejamosajiem finanšu līdzekļusiem un to piešķiršanas kritērijusiem. Šīs regulas ceturtajā daļā ir paredzēti vispārīgi noteikumi, kas piemērojami fondiem un EJZF saistībā ar pārvaldību un kontroli, finanšu pārvaldību, grāmatojumiem un finanšu korekcijām. Šajā regulā izklāstītie noteikumi ir piemērojami, neskarot noteikumus, ko paredz Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. [..]/2012 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu[9], pārvaldību un uzraudzību (turpmāk “KLP regula”), un īpašos noteikumus, kas paredzēti šādās regulās: (1) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. [..]/2012 par Eiropas Reģionālās attīstības fondu un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1080/2006[10] (“ERAF regula”); (2) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. [..]/2012 par Eiropas Sociālo fondu un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1081/2006[11] (“ESF regula”); (3) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. [..]/2012, ar ko izveido Kohēzijas fondu un atceļ Regulu (EK) Nr. 1084/2006[12] (“KF regula”); (4) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. [..]/2012 par Eiropas teritoriālo sadarbību[13] (“ETS regula”); (5) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. [..]/2012 par Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1698/2005[14] (“ELFLA regula”); un (6) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. [..]/2012 par Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1198/2006[15] (“EJZF regula”). 2. pants Definīcijas Šajā regulā finanšu instrumentu definīcijas, kā noteiktas Finanšu regulā, piemēro VSS fondu atbalstītajiem finanšu instrumentiem, ja vien šajā regulā nav noteikts citādi. Turklāt piemēro šādas definīcijas: (1) “Savienības stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei” ir mērķi un uzdevumi, kas virza dalībvalstu un savienības darbību un kas noteikti Komisijas paziņojumā “Eiropa 2020: Stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei”, kā arī ietverti Eiropadomes 2010. gada 17. jūnija secinājumos kā I pielikums (Jauna Eiropas nodarbinātības un izaugsmes stratēģija, ES pamatmērķi), Padomes 2010. gada 13. jūlija Ieteikumā par vispārējām pamatnostādnēm dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikai[16] un Padomes 2010. gada 21. oktobra Lēmumā par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm[17], kā arī šādu mērķu un dalītu uzdevumu pārskatīšanu; (2) “vienotais stratēģiskais satvars” ir elementi, kas nodrošina skaidru stratēģisko virzību plānošanas procesā un sekmē saskaņā ar VSS fondiem un ar citām Savienības politikas jomām un instrumentiem veiktās Savienības intervences nozaru un teritoriālo koordināciju saskaņā ar Savienības gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes stratēģijas mērķiem; (3) “darbība” ir darbības veids, ko atbalsta VSS fondi, lai sasniegtu programmas mērķus; (4) “provizoriska darbība ar augstu Eiropas pievienoto vērtību” ir darbība, kura — paredzams — sniegs būtisku ieguldījumu Savienības gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes stratēģijas uzdevumu un mērķu sasniegšanai un kura ir atskaites punkts programmu sagatavošanā; (5) “īpaši fondu noteikumi” ir noteikumi, kas paredzēti šīs regulas trešajā vai ceturtajā daļā vai noteikti, pamatojoties uz šīs regulas trešo vai ceturto daļu, vai īpašu vai vispārēju regulējumu, kurš reglamentē vienu vai vairākus no VSS fondiem, kas minēti vai uzskaitīti 1. panta ceturtajā trešajā daļā; (6) “plānošana” ir organizēšanas, lēmumu pieņemšanas un finanšu resursu piešķiršanas process vairākos posmos, kas paredzēts, lai vairāku gadu gaitā īstenotu Savienības un dalībvalstu kopīgo rīcību nolūkā sasniegt Savienības stratēģiju gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei; (7) “programma” ir “darbības programma”, kas minēta šīs regulas trešajā vai ceturtajā daļā un EJZF regulā, un “lauku attīstības programma”, kas minēta ELFLA regulā; (8) “prioritāte” ir “prioritārais virziens”, kas minēts šīs regulas trešajā daļā, un “Savienības prioritāte”, kas minēta EJZF regulā un ELFLA regulā; (9) “darbība” ir projekts, līgums, darbība vai projektu grupa, kuras izraugās attiecīgo darbības programmu vadošās iestādes vai par kurām šīs iestādes ir atbildīgas un kuras veicina attiecīgās prioritātes vai prioritāšu mērķu sasniegšanu; attiecībā uz finanšu instrumentiem darbība ir finanšu piešķīrumi finanšu instrumentiem no programmas un turpmākais finansiālais atbalsts, ko sniedz šie finanšu instrumenti; (10) “atbalsta saņēmējs” ir publiska vai privāta struktūra, kas ir atbildīga par darbību sākšanu vai to sākšanu un īstenošanu; attiecībā uz valsts atbalstu “atbalsta saņēmējs” ir struktūra, kas saņem atbalstu; attiecībā uz finanšu instrumentiem “atbalsta saņēmējs” ir struktūra, kas īsteno finanšu instrumentu; (11) “galīgais saņēmējs” ir juridiska vai fiziska persona, kas saņem finansiālu atbalstu no finanšu instrumenta; (12) “valsts atbalsts” ir atbalsts, uz ko attiecas Līguma 107. panta 1. punkts, un šīs regulas nolūkos uzskata, kas tas ietver arī de minimis atbalstu tādā nozīmē, kā to paredz Komisijas 2006. gada 15. decembra Regula (EK) Nr. 1998/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam[18], Komisijas 2007. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 1535/2007 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam lauksaimniecības produktu ražošanas nozarē[19] un Komisijas 2007. gada 24. jūlija Regula (EK) Nr. 875/2007 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam zivsaimniecības nozarē un par Regulas (EK) Nr. 1860/2004 grozīšanu[20]; (13) “pabeigta darbība” ir darbība, kura ir fiziski pabeigta vai pilnībā īstenota un attiecībā uz kuru atbalsta saņēmēji ir veikuši visus saistītos maksājumus un atbalsta saņēmējiem ir izmaksāts atbilstošais valsts ieguldījums; (14) “publiskais atbalsts” ir jebkurš finansiāls atbalsts darbības finansēšanai, kura izcelsme ir valsts, reģionālo iestāžu vai pašvaldības iestāžu budžets, ar VSS fondiem saistīts Savienības budžets, publisko tiesību subjektu budžets vai valsts iestāžu vai publisko tiesību subjektu apvienību budžets; (15) “publisko tiesību subjekts” ir jebkura publisko tiesību struktūra Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/18/EK[21] 1. panta 9. punkta nozīmē un jebkura Eiropas teritoriālās sadarbības grupa (ETSG), kas izveidota saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1082/2006[22], neatkarīgi no tā, vai saskaņā ar attiecīgajiem valsts īstenošanas noteikumiem ETSG uzskata par publisko tiesību subjektu vai privāto tiesību subjektu; (16) “dokuments” ir informācijas nesējs papīra vai elektroniskā formātā, kas ietver informāciju, kura ir būtiska saistībā ar šo regulu; (17) “starpniekinstitūcija” ir jebkura valsts vai privāta struktūra, kas darbojas vadošās iestādes vai sertifikācijas iestādes atbildībā vai kas šādu iestāžu vārdā veic pienākumus attiecībā pret atbalsta saņēmējiem, kas īsteno darbības; (18) “vietējās attīstības stratēģija” ir saskaņots darbību kopums vietējo mērķu un vajadzību izpildei, kas stimulē Savienības stratēģiju gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei un tiek īstenots partnerībā atbilstošajā līmenī; (19) “caurviju slēgšana” ir darbību slēgšana gada grāmatojumu noskaidrošanas rezultātā un pirms programmas vispārējās slēgšanas; (20) “partnerības līgums” ir dokuments, kuru sagatavojusi dalībvalsts, iesaistot partnerus atbilstoši daudzlīmeņu pārvaldības pieejai, un kurā izklāstīta dalībvalsts stratēģija, prioritātes un kārtība attiecībā uz VSS fondu efektīvu un lietderīgu izmantošanu, lai īstenotu Savienības gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes stratēģiju, un kuru pēc novērtēšanas un apspriešanās ar dalībvalstīm apstiprina Komisija; (21) “reģionu kategorija” nozīmē, ka reģioni ir kategorizēti kā “mazāk attīstīti reģioni”, “pārejas reģioni” vai “vairāk attīstīti reģioni” saskaņā ar 82. panta 2. punktu; (22) “maksājuma pieprasījums” ir maksājuma pieteikums vai izdevumu deklarācija, ko dalībvalsts iesniedz Komisijai; (23) “EIB” ir Eiropas Investīciju banka, Eiropas Investīciju fonds un Eiropas Investīciju bankas meitasuzņēmumi; (24) “MVU” ir mikrouzņēmums, mazs vai vidējs uzņēmums Komisijas Ieteikuma 2003/361/EK vai tā turpmāko grozījumu nozīmē; (25) “grāmatvedības gads” trešās un ceturtās daļas nolūkā ir laikposms no 1. jūlija līdz 30. jūnijam, izņemot pirmo grāmatvedības gadu, kas ir laikposms no izdevumu atbilstības sākuma datuma līdz 2015. gada 30. jūnijam. Pēdējais grāmatvedības gads ir no 2022. gada 1. jūlija līdz 2023. gada 30. jūnijam; (26) “finanšu gads” trešās un ceturtās daļas nolūkā ir no 1. janvāra līdz 31. decembrim. OTRĀ DAĻA KOPĪGI NOTEIKUMI, KAS PIEMĒROJAMI VSS FONDIEM I SADAĻA Principi attiecībā uz Savienības atbalstu VSS fondiem 3. pants Darbības joma Šajā daļā izklāstītie noteikumi ir piemērojami, neskarot trešajā un ceturtajā daļā paredzētos noteikumus. 4. pants Vispārīgi principi 1. VSS fondi sniedz atbalstu ar tādu daudzgadu programmu starpniecību, kas papildina valsts, reģionālo un vietējo intervenci, lai īstenotu Savienības stratēģiju gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei, ņemot vērā Integrētās pamatnostādnes, konkrētajai valstij adresētos ieteikumus saskaņā ar Līguma 121. panta 2. punktu attiecīgos Padomes ieteikumus, kas pieņemti saskaņā ar Līguma 148. panta 4. punktu. 2. Komisija un dalībvalstis nodrošina, lai atbalsts no VSS fondiem būtu saderīgs ar Savienības politikas virzieniem un prioritātēm un papildinātu citus Savienības instrumentus. 3. Atbalsts no VSS fondiem īstenojams, cieši sadarbojoties Komisijai un dalībvalstīm. 4 Dalībvalstis un struktūras, ko tās izraudzījušās šim mērķim, ir atbildīgas par programmu īstenošanu un savu uzdevumu veikšanu saskaņā ar šo regulu un īpašajiem fondu noteikumiem atbilstošajā teritoriālajā līmenī atbilstoši konkrētās dalībvalsts institucionālajam, tiesiskajam regulējumam un finanšu shēmai un ievērojot šo regulu un īpašos fondu noteikumus. 5. Nosakot kārtību attiecībā uz VSS fondu īstenošanu un izmantošanu un jo īpaši finanšu un administratīvajiem resursiem, kas vajadzīgi VSS fondu īstenošanai, saistībā ar ziņošanu, izvērtēšanu, vadību un kontroli, ņem vērā proporcionalitātes principu un piešķirtā atbalsta līmeni. 6. Komisija un dalībvalstis saskaņā ar to attiecīgajām atbildības jomām nodrošina koordināciju starp VSS fondiem un ar citiem Savienības politikas virzieniem un instrumentiem, tostarp tiem, kas saistīti ar Savienības ārējo darbību. 7. Eiropas Savienības budžeta daļu, kas piešķirta VSS fondiem, izpilda pēc dalītas pārvaldības principa starp dalībvalstīm un Komisiju saskaņā ar Finanšu regulas 53. panta b) punktu, izņemot KF summu, kas pārnesta uz Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu, kurš minēts 84. panta 4. punktā, un novatoriskas darbības pēc Komisijas ierosmes saskaņā ar ERAF regulas 9. pantu un tehnisko palīdzību pēc Komisijas ierosmes. 8. Komisija un dalībvalstis piemēro pareizas finanšu pārvaldības principu saskaņā ar Finanšu regulas 27. pantu. 9. Komisija un dalībvalstis nodrošina VSS fondu efektivitāti, jo īpaši veicot uzraudzību, ziņošanu un izvērtēšanu. 10. Komisija un dalībvalstis veic savus attiecīgos uzdevumus saistībā ar VSS fondiem ar mērķi mazināt administratīvo slogu atbalsta saņēmējiem. 5. pants Partnerība un daudzlīmeņu pārvaldība 1. Attiecībā uz partnerības līgumu un katru programmu dalībvalsts organizē partnerību ar šādiem partneriem: (a) kompetentām reģionālām, vietējām, pilsētu un citām valsts iestādēm; (b) ekonomiskajiem un sociālajiem partneriem; (c) un struktūrām, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, tostarp vides partneriem, nevalstiskām organizācijām un struktūrām, kas ir atbildīgas par līdztiesības un nediskriminācijas veicināšanu. 2. Atbilstoši daudzlīmeņu pārvaldības pieejai dalībvalstis iesaista partnerus partnerības līgumu un progresa ziņojumu sagatavošanā, kā arī programmu sagatavošanā, īstenošanā, uzraudzībā un izvērtēšanā. Partneri piedalās programmu uzraudzības komitejās. 3. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 142. pantu, lai paredzētu Eiropas rīcības kodeksu, kas nosaka mērķus un kritērijus, lai atbalstītu partnerības īstenošanu un veicinātu informācijas, pieredzes, rezultātu un labas prakses apmaiņu starp dalībvalstīm. 4. Vismaz reizi gadā attiecībā uz katru VSS fondu Komisija konsultē organizācijas, kas pārstāv partnerus Savienības līmenī, par to, kā īstenot no VSS fondiem saņemto atbalstu. 6. pants Atbilstība Savienības un valstu tiesību aktiem VSS fondu finansētās darbības atbilst piemērojamiem Savienības un valstu tiesību aktiem. 7. pants Vīriešu un sieviešu līdztiesības samērs un nediskriminācija Dalībvalstis un Komisija nodrošina, lai programmu sagatavošanā un īstenošanā tiktu veicināta vīriešu un sieviešu līdztiesība un dzimumu līdztiesības principa integrēšana. Dalībvalstis un Komisija veic atbilstīgus pasākumus, lai programmu sagatavošanā un īstenošanā novērstu jebkādu diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, ticības vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas dēļ. 8. pants Ilgtspējīga attīstība VSS fondu mērķus tiecas sasniegt, ņemot vērā ilgtspējīgu attīstību un Savienībā sekmējot mērķi aizsargāt un uzlabot vidi, kā izklāstīts Līguma 11. pantā, ņemot vērā principu “piesārņotājs maksā”. Dalībvalstis un Komisija nodrošina, lai partnerības līgumu un programmu sagatavošanā un īstenošanā tiktu veicināta vides aizsardzības prasību ievērošana, resursu efektivitāte, klimata pārmaiņu seku mazināšana, pielāgošanās klimata pārmaiņām, izturība pret katastrofām un riska novēršana un pārvaldība. Dalībvalstis sniedz informāciju par atbalstu klimata pārmaiņu mērķu sasniegšanā, izmantojot Komisijas pieņemto metodoloģiju. Minēto metodoloģiju Komisija pieņem, izmantojot īstenošanas aktu. Īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 143. panta 3. punktā. II SADAĻA STRATĒĢISKĀ PIEEJA I NODAĻA Tematiskie mērķi VSS fondiem un vienots stratēģiskais satvars 9. pants Tematiskie mērķi Lai sekmētu Savienības stratēģiju gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei, katrs VSS fonds atbalsta šādus tematiskos mērķus: (1) nostiprināt pētniecību, tehnoloģiju attīstību un inovāciju; (2) uzlabot informācijas un komunikācijas tehnoloģiju pieejamību, izmantošanu un kvalitāti; (3) uzlabot mazo un vidējo uzņēmumu, kā arī lauksaimniecības nozares (attiecībā uz ELFLA) un zivsaimniecības un akvakultūras nozares (attiecībā uz EJZF) konkurētspēju; (4) atbalstīt pāreju uz ekonomiku, kura rada mazas oglekļa emisijas visās nozarēs; (5) veicināt pielāgošanos klimata pārmaiņām, riska novēršanu un pārvaldību; (6) aizsargāt vidi un veicināt resursu izmantošanas efektivitāti; (7) veicināt ilgtspējīgu transportu un novērst trūkumus galvenajās tīkla infrastruktūrās; (8) veicināt nodarbinātību un atbalstīt darbaspēka mobilitāti; (9) veicināt sociālo iekļaušanu un apkarot nabadzību; (10) ieguldīt izglītībā, prasmēs un mūžizglītībā; (11) uzlabot institucionālās spējas un efektīvu valsts pārvaldi. Tematiskos mērķus izsaka prioritātēs, kas īpaši attiecas uz katru VSS fondu, un izklāsta īpašajos fondu noteikumos. 10. pants Vienots stratēģiskais satvars Lai veicinātu saskaņotu, līdzsvarotu un ilgtspējīgu Savienības attīstību, vienots stratēģiskais satvars nodrošina skaidru stratēģisko virzību plānošanas procesā un sekmē saskaņā ar VSS fondiem un ar citām Savienības politikas jomām un instrumentiem veiktās Savienības intervences nozaru un teritoriālo koordināciju saskaņā ar Savienības gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes stratēģijas mērķiem. 11. pants Saturs Vienotais stratēģiskais satvars nosaka: (a) līdzekļus, lai panāktu VSS fondu plānošanas saskaņotību un saderību ar katrai valstij īpašiem ieteikumiem saskaņā ar Līguma 121. panta 2. punktu un attiecīgajiem Padomes ieteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar Līguma 148. panta 4. punktu.; (b) mehānismus VSS fondu savstarpējai koordinācijai un to koordinācijai ar citiem atbilstošiem Savienības politikas virzieniem un instrumentiem, tostarp ārējiem sadarbības instrumentiem; (c) horizontālos principus un transversālos politikas mērķus VSS fondu īstenošanai; (d) kārtību teritoriālo problēmu risināšanai un veicamos pasākumus, lai sekmētu integrētu pieeju, kas atspoguļo pilsētu, lauku, piekrastes un zvejas reģionu nozīmi, kā arī konkrētas problēmas Līguma 174. un 349. pantā minētajos reģionos ar īpašām teritoriālām iezīmēm; (e) attiecībā uz katru tematisko mērķi provizoriskas darbības ar augstu Eiropas pievienoto vērtību, kas jāatbalsta katram VSS fondam, un atbilstošus principus mērķu sasniegšanai; (f) prioritātes VSS fondu sadarbībai, attiecīgā gadījumā ņemot vērā makroreģionālās un jūras baseinu stratēģijas. 12. pants Pieņemšana un pārskatīšana Vienotā stratēģiskā satvara elementi, kas attiecas uz saskaņotību un saderību ar dalībvalstu un Savienības ekonomisko politiku, koordinācijas mehānismiem starp VSS fondiem un pārējiem attiecīgajiem Savienības politikas virzieniem un instrumentiem, horizontāliem principiem un transversāliem politikas mērķiem, kārtību teritoriālo jautājumu risināšanai, ir izklāstīti I pielikumā. Komisija saskaņā ar 142. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētus aktus, lai paredzētu konkrētos vienotā stratēģiskā satvara elementus, kas attiecas uz provizoriskām darbībām ar augstu Eiropas pievienoto vērtību un atbilstošiem principiem katra tematiskā mērķa sasniegšanai, un sadarbības prioritātēm. Ja notiek būtiskas izmaiņas Savienības stratēģijā gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei, Komisija pārskata vienoto stratēģisko satvaru un attiecīgā gadījumā, izmantojot deleģētus aktus saskaņā ar 142. pantu, pieņem grozījumus I pielikumā. Sešu mēnešu laikā no vienotā stratēģiskā satvara pārskatītās redakcijas pieņemšanas dalībvalstis vajadzības gadījumā ierosina grozījumus savā partnerības līgumā un programmās, lai nodrošinātu to atbilstību pārskatītajam vienotajam stratēģiskajam satvaram. II NODAĻA Partnerības līgums 13. pants Partnerības līguma sagatavošana 1. Katra dalībvalsts sagatavo partnerības līgumu par laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim. 2. Partnerības līgumu dalībvalstis izstrādā sadarbībā ar 5. pantā minētajiem partneriem. Partnerības līgumu sagatavo, apspriežoties ar Komisiju. 3. Partnerības līgums attiecas uz visu atbalstu no VSS fondiem attiecīgajā dalībvalstī. 4. Katra dalībvalsts nosūta savu partnerības līgumu Komisijai trīs mēnešu laikā no vienotā stratēģiskā satvara pieņemšanas. 14. pants Partnerības līguma saturs Partnerības līgumā izklāsta: (a) procedūru, lai nodrošinātu pielāgošanu Savienības gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes stratēģijai, tostarp: (i) atšķirību un attīstības vajadzību analīzi, atsaucoties uz tematiskajiem mērķiem, vienoto stratēģisko satvaru un mērķiem, kas noteikti konkrētajai valstij adresētajos ieteikumos saskaņā ar Līguma 121. panta 2. punktu un atbilstošajos Padomes ieteikumos, kas pieņemti saskaņā ar Līguma 148. panta 4. punktu; (ii) programmu ex ante izvērtējumu kopsavilkuma analīzi, pamatojot tematisko mērķu un VSS fondu piešķīrumu atlasi; (iii) par katru tematisko mērķi — to galveno rezultātu kopsavilkumu, kurus paredzēts sasniegt attiecībā uz katru VSS fondu; (iv) Savienības veiktu indikatīvu atbalsta sadalījumu pa tematiskajiem mērķiem valsts līmenī par katru VSS fondu, kā arī kopējo indikatīvo atbalsta summu, kas paredzēta klimata pārmaiņu mērķiem; (v) galvenās sadarbības prioritārās jomas, attiecīgā gadījumā ņemot vērā makroreģionālās un jūras baseinu stratēģijas; (vi) horizontālos principus un politikas mērķus VSS fondu īstenošanai; (vii) programmu sarakstu atbilstīgi ERAF, ESF un KF, izņemot programmas atbilstīgi mērķim “Eiropas teritoriālā sadarbība”, kā arī ELFLA un EJZF programmu sarakstu, norādot attiecīgus indikatīvus sadalījumus pa VSS fondiem un pa gadiem; (b) integrētu pieeju teritoriālajai sadarbībai, ko atbalsta VSS fondi, izklāstot: (i) valsts un reģionālā līmeņa mehānismus, kas nodrošina koordināciju starp VSS fondiem un citiem Savienības un valsts finansējuma instrumentiem un koordināciju ar EIB; (ii) procedūru, lai nodrošinātu integrētu pieeju VSS fondu izmantošanai pilsētu, lauku, piekrastes, zvejas reģionu un to reģionu teritoriālajai attīstībai, kuriem ir īpašas teritoriālas iezīmes, un jo īpaši procedūru 28., 29. un 99. panta piemērošanai, attiecīgā gadījumā papildinot ar to pilsētu sarakstu, kuras piedalīsies ERAF Regulas 8. pantā minētajā pilsētu attīstības platformā; (c) integrētu pieeju, lai ņemtu vērā to ģeogrāfisko reģionu īpašās vajadzības, kurus visvairāk ietekmē nabadzība, vai to mērķa grupu īpašās vajadzības, kurās ir vislielākais diskriminācijas vai atstumtības risks, īpaši ņemot vērā atstumtās kopienas, attiecīgā gadījumā iekļaujot indikatīvu finanšu sadalījumu par attiecīgajiem VSS fondiem; (d) efektīvas īstenošanas nodrošināšanas kārtību, tostarp: (i) to starpposma mērķu un gala mērķu konsolidētu tabulu, kuri noteikti programmās attiecībā uz izpildi, kas minēta 19. panta 1. punktā, kopā ar metodoloģiju un mehānismu, lai nodrošinātu saskaņotību starp programmām un VSS fondiem; (ii) kopsavilkumu par ex ante nosacījumu izpildes novērtējumu un darbībām, kas jāveic valsts un reģionālā līmenī, kā arī to īstenošanas grafiku, ja ex ante nosacījumi nav izpildīti; (iii) informāciju, kas vajadzīga šīs regulas trešajā daļā paredzēto papildināmības noteikumu ievērošanas ex ante pārbaudei; (iv) darbības, kas veiktas, lai iesaistītu partnerus, un to nozīmi partnerības līguma un progresa ziņojuma sagatavošanā, kā noteikts šīs regulas 46. pantā; (e) VSS fondu efektīvas īstenošanas nodrošināšanas kārtību, tostarp: (i) novērtējumu par to, vai ir jānostiprina iestāžu un — attiecīgā gadījumā —atbalsta saņēmēju administratīvā spēja, un šajā nolūkā veicamos pasākumus; (ii) kopsavilkumu par plānotajām darbībām un atbilstošajiem mērķiem programmās, lai mazinātu administratīvo slogu atbalsta saņēmējiem; (iii) esošo elektroniskās datu apmaiņas sistēmu novērtējumu un darbības, kas plānotas, lai visu informācijas apmaiņu starp atbalsta saņēmējiem un iestādēm, kuras ir atbildīgas par programmu pārvaldību un kontroli, varētu veikt tikai elektroniskas datu apmaiņas veidā. 15. pants Partnerības līguma pieņemšana un grozīšana 1. Komisija novērtē partnerības līguma atbilstību šai regulai, vienotajam stratēģiskajam satvaram un attiecīgajai valstij adresētajiem ieteikumiem saskaņā ar Līguma 121. panta 2. punktu un Padomes ieteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar Līguma 148. panta 4. punktu, ņemot vērā programmu ex ante izvērtējumus, un sagatavo savus apsvērumus trīs mēnešu laikā no partnerības līguma iesniegšanas dienas. Dalībvalsts iesniedz visu vajadzīgo papildinformāciju un vajadzības gadījumā pārskata partnerības līgumu. 2. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, lēmumu apstiprināt partnerības līgumu pieņem ne vēlāk kā sešus mēnešus no dienas, kad to iesniegusi dalībvalsts, ar nosacījumu, ka ir pietiekami ņemti vērā jebkuri Komisijas sagatavotie apsvērumi. Partnerības līgums nestājas spēkā līdz 2014. gada 1. janvārim. 3. Ja dalībvalsts ierosina grozījumu partnerības līgumā, Komisija veic novērtējumu saskaņā ar 1. punktu un attiecīgā gadījumā, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem lēmumu apstiprināt grozījumu. III NODAĻA Tematiskā koncentrācija, ex ante nosacījumi un izpildes pārskatīšana 16. pants Tematiskā koncentrācija Dalībvalstis atbilstoši īpašajiem fondu noteikumiem koncentrē atbalstu uz darbībām, kas rada vislielāko pievienoto vērtību attiecībā uz prioritātēm Savienības stratēģijā gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei, risinot problēmas, kas apzinātas konkrētajai valstij adresētajos ieteikumos saskaņā ar Līguma 121. panta 2. punktu un atbilstošajos Padomes ieteikumos, kas pieņemti saskaņā ar Līguma 148. panta 4. punktu, kā arī ņemot vērā valsts un reģionālās vajadzības. 17. pants Ex ante nosacījumi 1. Katram VSS fondam īpašajos fondu noteikumos paredz ex ante nosacījumus. 2. Dalībvalstis novērtē, vai ir izpildīti piemērojamie ex ante nosacījumi. 3. Ja partnerības līguma nosūtīšanas dienā ex ante nosacījumi nav izpildīti, dalībvalstis partnerības līgumā izklāsta to darbību kopsavilkumu, kas veicamas valsts vai reģionālā līmenī, un to īstenošanas grafiku, lai nodrošinātu to izpildi ne vēlāk kā divus gadus pēc partnerības līguma pieņemšanas vai līdz 2016. gada 31. decembrim, atkarībā no tā, kura diena ir agrāk. 4. Dalībvalstis izklāsta sīki saplānotās darbības saistībā ar ex ante nosacījumu izpildi, tostarp to īstenošanas grafiku, atbilstošajās programmās. 5. Komisija novērtē sniegto informāciju par ex ante nosacījumu izpildi tad, kad tā novērtē partnerības līgumu un programmas. Pieņemot programmu, tā var nolemt apturēt visus starpposma maksājumus programmai vai daļu no tiem, līdz tiks apmierinoši pabeigtas darbības ex ante nosacījumu izpildei. Darbību neveikšana, lai izpildītu ex ante nosacījumus līdz programmā noteiktajam termiņam, ir pamatots iemesls, lai Komisija apturētu maksājumus. 6. Šā panta 1.–5. punktu nepiemēro mērķa “Eiropas teritoriālā sadarbība” programmām. 18. pants Izpildes rezerve No katram VSS fondam un dalībvalstij piešķirtajiem resursiem, izņemot resursus, kas piešķirti mērķim “Eiropas teritoriālā sadarbība”, Jaunatnes nodarbinātības iniciatīvai un EJZF regulas V sadaļai, 5 % ir izpildes rezerve, kas piešķirama saskaņā ar 20. panta noteikumiem. 19. pants Izpildes pārskatīšana 1. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm 2017. un 2019. gadā pārskata darbības programmu izpildi katrā dalībvalstī attiecībā pret attiecīgajā partnerības līgumā un programmās noteikto izpildes sistēmu. Metode izpildes sistēmas noteikšanai ir sniegta II pielikumā. 2. Pārskatīšanā izvērtē programmu starpposma mērķu sasniegšanu prioritāšu līmenī, pamatojoties uz informāciju un novērtējumiem, kas ietverti progresa ziņojumos, kurus dalībvalstis iesniegušas 2017. un 2019. gadā. 20. pants Izpildes rezerves piešķiršana 1. Ja 2017. gadā veiktajā izpildes pārskatīšanā tiek secināts, ka prioritāte darbības programmā nav sasniegusi tās 2016. gadam izvirzītos starpposma mērķus, Komisija iesniedz ieteikumus attiecīgajai dalībvalstij. 2. Pamatojoties uz 2019. gadā veikto pārskatīšanu, Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem lēmumu noteikt katram VSS fondam un katrai dalībvalstij programmas un prioritātes, kas ir sasniegušas starpposma mērķus. Dalībvalsts ierosina attiecināt izpildes rezervi uz programmām un prioritātēm, kas noteiktas minētajā Komisijas lēmumā. Saskaņā ar 26. pantu Komisija apstiprina grozījumus attiecīgajās programmās. Ja dalībvalsts neiesniedz informāciju atbilstoši 46. panta 2. un 3. punktam, izpildes rezervi par programmām vai prioritātēm nepiešķir. 3. Ja izpildes pārskatīšanā konstatē pazīmes, kas liecina, ka prioritāte nav sasniegusi izpildes sistēmā noteiktos starpposma mērķus, Komisija var apturēt visus programmas prioritātes starpposma maksājumus vai daļu no tiem saskaņā ar procedūru, kas noteikta īpašajos fondu noteikumos. 4. Ja Komisija, pamatojoties uz programmas nobeiguma īstenošanas ziņojuma pārbaudi, konstatē būtisku atpalicību no izpildes sistēmā izklāstītajiem mērķiem, tā var piemērot finanšu korekcijas attiecībā uz konkrētajām prioritātēm saskaņā ar īpašajiem fondu noteikumiem. Komisija var pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 142. pantu, lai noteiktu kritērijus un metodes par to, kādas finanšu korekcijas jāpiemēro. 5. Mērķa “Eiropas teritoriālā sadarbība” programmām un EJZF regulas V sadaļai 2. punktu nepiemēro. IV NODAĻA Makroekonomiskie nosacījumi 21. pants Nosacījumi, kas saistīti ar dalībvalstu ekonomikas politiku koordinēšanu 1. Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības līgumu un programmas un ierosināt to grozījumus, ja tas ir vajadzīgs, lai atrisinātu šādas situācijas: (a) atbalstīt tāda Padomes ieteikuma īstenošanu, kas adresēts attiecīgajai dalībvalstij un pieņemts saskaņā ar Līguma 121. panta 2. punktu un/vai 148. panta 4. punktu, vai atbalstīt pasākumu īstenošanu, kas paredzēti attiecīgajai dalībvalstij un pieņemti saskaņā ar Līguma 136. panta 1. punktu; (b) atbalstīt tāda Padomes ieteikuma īstenošanu, kas adresēts attiecīgajai dalībvalstij un pieņemts saskaņā ar Līguma 126. panta 7. punktu; (c) atbalstīt tāda Padomes ieteikuma īstenošanu, kas adresēts attiecīgajai dalībvalstij un pieņemts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. …/2011 [par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību] 7. panta 2. punktu, ar nosacījumu, ka šos grozījumus uzskata par vajadzīgiem makroekonomiskās nelīdzsvarotības novēršanai; vai (d) saskaņā ar 4. punktu maksimāli palielināt pieejamo VSS fondu izaugsmes un konkurētspējas ietekmi, ja dalībvalsts atbilst vienam no šādiem nosacījumiem: (i) tā saņem finansiālo atbalstu no Savienības saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 407/2010; (ii) tā saņem vidēja termiņa finansiālo atbalstu saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 332/2002[23]; (iii) tai ir pieejams finansiāls atbalsts ESM aizdevuma veidā saskaņā ar Līgumu par Eiropas Stabilitātes mehānisma izveidi. 2. Dalībvalstis mēneša laikā iesniedz priekšlikumu grozīt partnerības līgumu un attiecīgās programmas. Vajadzības gadījumā viena mēneša laikā no grozījumu iesniegšanas Komisija sagatavo apsvērumus, un dalībvalsts vēlreiz mēneša laikā iesniedz priekšlikumu. 3. Ja Komisija nav sagatavojusi apsvērumus vai ja tās apsvērumi ir pietiekami ņemti vērā, Komisija bez nepamatotas kavēšanās pieņem lēmumu apstiprināt grozījumus partnerības līgumā un attiecīgajās programmās. 4. Ja dalībvalstij ir pieejams finansiāls atbalsts saskaņā ar 1. punkta d) apakšpunktu un ja tas ir saistīts ar pielāgošanas programmu, tad, atkāpjoties no 1. punkta, Komisija, nesaņemot priekšlikumu no dalībvalsts, var grozīt partnerības līgumu un programmas nolūkā maksimāli palielināt pieejamo VSS fondu izaugsmes un konkurētspējas ietekmi. Lai nodrošinātu partnerības līguma un attiecīgo programmu efektīvu īstenošanu, Komisija iesaistās to pārvaldībā, kā paredzēts pielāgošanas programmā vai saprašanās memorandā, kas parakstīts ar attiecīgo dalībvalsti. 5. Ja dalībvalsts neatsaucas uz 1. punktā minēto Komisijas prasību, vai viena mēneša laikā sniedz neapmierinošu atbildi uz 2. punktā minētajiem Komisijas apsvērumiem, trīs mēnešu laikā pēc apsvērumu nosūtīšanas Komisija, izmantojot īstenošanas aktu, var pieņemt lēmumu, ar kuru aptur visus maksājumus attiecīgajām programmām vai to daļu. 6. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, aptur visus maksājumus un saistības vai to daļu attiecīgajām programmām, ja: (a) Padome nolemj, ka dalībvalsts neievēro īpašos pasākumus, ko Padome noteikusi saskaņā ar Līguma 136. panta 1. punktu; (b) Padome saskaņā ar Līguma 126. panta 8. punktu un 126. panta 11. punktu nolemj, ka attiecīgā dalībvalsts ka dalībvalsts nav efektīvi rīkojusies, lai novērstu savu pārmērīgo budžeta deficītu; (c) Padome saskaņā ar Regulas (ES) Nr. […]/2011 [par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību] 8. panta 3. punktu secina, ka dalībvalsts divas reizes nav iesniegusi pietiekamu korektīvo pasākumu plānu, vai Padome pieņem lēmumu, atzīstot neatbilstību minētās regulas 10. panta 4. punktam; (d) Padome secina, ka dalībvalsts nav veikusi pasākumus, lai īstenotu pielāgošanas programmu, kas minēta Padomes Regulā (ES) Nr. 407/2010 vai Padomes Regulā (EK) Nr. 332/2002, un tāpēc nolemj neatļaut finanšu palīdzības apmaksu, kas piešķirta šai dalībvalstij; vai (e) Eiropas stabilitātes mehānisma valde secina, ka nosacījumi, kas saistīti ar ESM aizdevuma veidā attiecīgajai dalībvalstij sniegto ESM finansiālo atbalstu, nav ievēroti, un nolemj neatļaut stabilitātes atbalsta apmaksu, kas piešķirta šai dalībvalstij. 7. Ja Komisija saskaņā attiecīgi ar 5. un 6. punktu nolemj pārtraukt visus maksājumus vai saistības vai to daļu, tā nodrošina, ka šī pārtraukšana ir proporcionāla un efektīva, un ņem vērā attiecīgās dalībvalsts ekonomiskos un sociālos apstākļus, un ievēro vienlīdzīgu attieksmi starp dalībvalstīm, īpaši attiecībā uz pārtraukšanas ietekmi uz attiecīgās dalībvalsts ekonomiku. 8. Ja dalībvalsts pēc Komisijas pieprasījuma ir iesniegusi priekšlikumu grozīt partnerības līgumu un attiecīgās programmas un Komisija to ir apstiprinājusi, tā bez kavēšanās pieņem lēmumu atcelt maksājumu un saistību apturēšanu un ja attiecīgā gadījumā: (a) Padome ir nolēmusi, ka dalībvalsts ievēro īpašos pasākumus, ko Padome noteikusi saskaņā ar Līguma 136. panta 1. punktu; (b) pārmērīgais budžeta deficīts ir apturēts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 9. pantu vai Padome saskaņā ar Līguma 126. panta 12. punktu ir nolēmusi atcelt lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu; (c) Padome ir apstiprinājusi attiecīgās dalībvalsts iesniegto korektīvo pasākumu plānu, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. […] [EIP regula] 8. panta 2. punktu vai pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūra saskaņā ar minētās regulas 10. panta 5. punktu ir pagaidām atlikta, vai Padome ir slēgusi pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru saskaņā ar minētās regulas 11. pantu; (d) Komisija ir secinājusi, ka dalībvalsts ir veikusi pasākumus, lai īstenotu pielāgošanas programmu, kas minēta Padomes Regulā (ES) Nr. 407/2010 vai Padomes Regulā (EK) Nr. 332/2002, un tāpēc ir nolēmusi atļaut finanšu palīdzības apmaksu, kas piešķirta šai dalībvalstij; vai (e) Eiropas stabilitātes mehānisma valde ir secinājusi, ka nosacījumi, kas saistīti ar ESM aizdevuma veidā attiecīgajai dalībvalstij sniegto ESM finansiālo atbalstu, ir ievēroti, un tāpēc nolemj atļaut stabilitātes atbalsta apmaksu, kas piešķirta šai dalībvalstij. Tajā pašā laikā Padome pēc Komisijas priekšlikuma izlemj apturētās saistības atkārtoti iekļaut budžetā saskaņā ar 8. pantu Padomes Regulā (ES) Nr. [..], ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam. 22. pants Maksājumu palielinājums dalībvalstij, kam ir īslaicīgas budžeta grūtības 1. Pēc dalībvalsts lūguma starpposma maksājumus un slēguma bilances maksājumus var palielināt par 10 procentu punktiem virs līdzfinansējuma likmes, kas piemērojama katrai prioritātei attiecībā uz ERAF, ESF un KF vai katram pasākumam attiecībā uz ELFLA un EJZF. Palielināto likmi, kas nevar būt lielāka par 100 %, piemēro maksājuma pieprasījumiem saistībā ar pārskata periodu, kurā dalībvalsts ir iesniegusi pieprasījumu, un ar sekojošiem pārskata periodiem, kuru laikā, dalībvalsts atbilst vienam no šādiem nosacījumiem: (a) ja attiecīgā dalībvalsts ir ieviesusi euro, tā saņem makrofinansiālo atbalstu no Savienības saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 407/2010[24]; (b) ja attiecīgā dalībvalsts nav ieviesusi euro, tā saņem vidēja termiņa finansiālo atbalstu saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 332/2002[25]; (c) tai ir pieejams finansiāls atbalsts saskaņā ar Līgumu par Eiropas Stabilitātes mehānisma izveidi, kas parakstīts 2011. gada 11. jūlijā. Šā panta pirmā daļa neattiecas uz programmām saskaņā ar ETS regulu. 2. Neatkarīgi no 1. punkta Savienības atbalsts ar starpposma maksājumiem un slēguma bilances maksājumiem nepārsniedz publisko atbalstu un VSS fondu atbalsta maksimālo apjomu katrai prioritātei attiecībā uz ERAF, ESF un KF vai katram pasākumam attiecībā uz ELFLA un EJZF, kā noteikts Komisijas lēmumā, ar ko apstiprina programmu. III SADAĻA PLĀNOŠANA I NODAĻA Vispārīgi noteikumi par VSS fondiem 23. pants Programmu sagatavošana 1. VSS fondus īsteno ar programmu starpniecību saskaņā ar partnerības līgumu. Katra programma attiecas uz laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim. 2. Programmas izstrādā dalībvalstis vai jebkura to izraudzīta iestāde sadarbībā ar partneriem. 3. Dalībvalstis iesniedz programmas vienlaikus ar partnerības līguma. Programmu, izņemot mērķa “Eiropas teritoriālā sadarbība” programmas, kuras iesniedz sešu mēnešu laikā pēc kopīgā stratēģiskā satvara pieņemšanas. Visām programmām pievieno ex ante izvērtējumu, kā noteikts 48. pantā. 24. pants Programmu saturs 1. Katrā programmā izklāsta stratēģiju programmas ieguldījumam Savienības gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes stratēģijas īstenošanā atbilstoši vienotajam stratēģiskajam satvaram un partnerības līgumam. Katrā programmā paredz kārtību, kādā tiks nodrošināta VSS fondu efektīva, lietderīga un koordinēta īstenošana, un pasākumus administratīvā sloga mazināšanai atbalsta saņēmējiem. 2. Katrā programmā nosaka prioritātes, izklāstot konkrētus mērķus, no VSS fondiem piešķirtā atbalsta finanšu apropriācijas un atbilstošo valsts līdzfinansējumu. 3. Katrā prioritātē nosaka rādītājus, pēc kuriem novērtē programmas īstenošanas progresu virzībā uz mērķu sasniegšanu kā pamatu izpildes uzraudzībai, izvērtēšanai un pārskatīšanai. Tie ir šādi: (a) finanšu rādītāji saistībā ar attiecinātajiem izdevumiem; (b) īstenošanas rādītāji saistībā ar atbalstītajām darbībām; (c) rezultātu rādītāji saistībā ar prioritāti. Attiecībā uz katru VSS fondu īpašajos fondu noteikumos izklāsta kopējus rādītājus un var paredzēt īpašus programmu rādītājus. 4. Katrā programmā, izņemot tās, kuras attiecas tikai uz tehnisko palīdzību, iekļauj to darbību aprakstu, kuras jāveic, lai ņemtu vērā 7. un 8. pantā noteiktos principus. 5. Katrā programmā, izņemot tās, kurās tehniskā palīdzība tiek sniegta atbilstīgi konkrētai programmai, nosaka indikatīvu atbalsta summu, kas izmantojama klimata pārmaiņu mērķiem. 6. Dalībvalstis izstrādā programmu saskaņā ar īpašajiem fondu noteikumiem. 25. pants Programmu pieņemšanas procedūra 1. Komisija novērtē programmu atbilstību šai regulai, īpašajiem fondu noteikumiem, to reālajam ieguldījumam tematisko mērķu un ar katru VSS fondu saistīto konkrēto Savienības prioritāšu sasniegšanā, un atbilstību vienotajam stratēģiskajam satvaram, partnerības līgumam, attiecīgajai valstij adresētajiem ieteikumiem saskaņā ar Līguma 121. panta 2. punktu un Padomes ieteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar Līguma 148. panta 4. punktu, ņemot vērā ex ante izvērtējumu. Novērtējumā jo īpaši pārbauda programmas stratēģijas atbilstību, atbilstošos mērķus, rādītājus, gala mērķus un budžeta līdzekļu piešķiršanu. 2. Komisija sagatavo apsvērumus trīs mēnešu laikā no programmas iesniegšanas. Dalībvalsts iesniedz Komisijai visu vajadzīgo papildinformāciju un vajadzības gadījumā pārskata ierosināto programmu. 3. Saskaņā ar īpašajiem fondu noteikumiem Komisija apstiprina katru programmu ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc tam, kad to oficiāli iesniegusi(-šas) dalībvalsts(-is), ar nosacījumu, ka ir pietiekami ņemti vērā Komisijas apsvērumi, bet ne agrāk kā 2014. gada 1. janvārī vai pirms Komisija pieņem lēmumu apstiprināt partnerības līgumu. 26. pants Programmu grozīšana 1. Dalībvalstu iesniegtajām prasībām grozīt programmas jābūt pienācīgi pamatotām, un tajās jo īpaši izklāsta programmas izmaiņu paredzamo ietekmi uz Savienības stratēģijas gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei un programmā noteikto konkrēto mērķu izpildi, ņemot vērā vienoto stratēģisko satvaru un partnerības līgumu. Prasībām pievieno pārskatīto programmu un — attiecīgā gadījumā — pārskatītu partnerības līgumu. Ja tiek grozītas programmas atbilstīgi mērķim “Eiropas teritoriālā sadarbība”, atbilstošo partnerības līgumu negroza. 2. Komisija novērtē informāciju, kas iesniegta saskaņā ar 1. punktu, ņemot vērā dalībvalsts iesniegto pamatojumu. Komisija var sniegt apsvērumus, un dalībvalsts iesniedz Komisijai visu vajadzīgo papildinformāciju. Saskaņā ar īpašajiem fondu noteikumiem Komisija prasību grozīt programmu apstiprina ne vēlāk kā piecus mēnešus no dienas, kad programmas oficiāli iesniegusi dalībvalsts, ar nosacījumu, ka ir pietiekami ņemti vērā jebkuri Komisijas sagatavotie apsvērumi. Vajadzības gadījumā Komisija vienlaicīgi groza arī partnerības līguma apstiprināšanas lēmumu saskaņā ar 15. panta 3. punktu. 27. pants Eiropas Investīciju bankas līdzdalība 1. EIB var pēc dalībvalstu lūguma piedalīties partnerības līguma sagatavošanā, kā arī darbībās, kas saistītas ar darbību sagatavošanu, jo īpaši lieliem projektiem, finanšu instrumentiem un publiskā un privātā sektora partnerībām. 2. Komisija pirms partnerības līguma vai programmu pieņemšanas var apspriesties ar EIB. 3. Komisija var lūgt EIB pārbaudīt lielu projektu tehnisko kvalitāti un ekonomisko un finansiālo dzīvotspēju un palīdzēt tai saistībā ar finanšu instrumentiem, kas jāīsteno vai jāizstrādā. 4. Komisija, īstenojot šīs regulas noteikumus, var piešķirt EIB dotācijas vai pakalpojumu līgumus, kas attiecas uz iniciatīvām, kuras tiek īstenotas vairāku gadu gaitā. Savienības budžetā paredzētās iemaksu saistības attiecībā uz minētajām dotācijām vai pakalpojumu līgumiem īsteno katru gadu. II NODAĻA Uz sabiedrību orientēta vietējā attīstība 28. pants Uz sabiedrību orientēta vietējā attīstība 1. Uz sabiedrību orientēta vietējā attīstība, kas ir paredzēta kā Leader vietējā attīstība attiecībā uz ELFLA: (a) ir vērsta uz konkrētām apakšreģionu teritorijām; (b) ir orientēta uz sabiedrību, un to īsteno vietējās rīcības grupas, kuru sastāvā ir publisko un privāto sociālekonomisko interešu pārstāvji un kurās lēmumu pieņemšanas līmenī ne publiskajam sektoram, ne jebkurai atsevišķai interešu grupai nav vairāk kā 49 % balsstiesību; (c) tiek īstenota, izmantojot integrētas un uz reģioniem balstītas daudznozaru vietējās attīstības stratēģijas; (d) tiek strukturēta, ņemot vērā vietējās vajadzības un potenciālu, un paredz novatoriskus virzienus vietējā kontekstā, tīklu veidošanu un — attiecīgā gadījumā — sadarbību. 2. Atbalsts no VSS fondiem vietējai attīstībai ir saderīgs un koordinēts starp VSS fondiem. To inter alia nodrošina ar koordinētas vietējās attīstības stratēģiju un vietējās attīstības grupu spēju veidošanas, atlases, apstiprināšanas un finansēšanas starpniecību. 3. Ja vietējās attīstības stratēģiju atlases komiteja, kas izveidota saskaņā ar 29. panta 3. punktu, konstatē, ka atlasītās vietējās attīstības stratēģijas īstenošanai ir vajadzīgs atbalsts no vairāk nekā viena fonda, var izraudzīties galveno fondu. 4. Ja tiek izraudzīts galvenais fonds, vietējās attīstības stratēģijas pamatdarbības izmaksas, iedzīvināšanas un tīklu veidošanas darbības finansē tikai no galvenā fonda. 5. VSS fondu atbalstītu vietējo attīstību īsteno atbilstīgi vienai vai vairākām programmas prioritātēm. 29. pants Vietējās attīstības stratēģijas 1. Integrēta vietējās attīstības stratēģija ietver vismaz šādus elementus: (a) tās teritorijas un iedzīvotāju definīcija, uz kuriem attiecas stratēģija; (b) teritorijas attīstības vajadzību un potenciāla analīze, tostarp priekšrocību, trūkumu, iespēju un apdraudējumu analīze; (c) stratēģijas un tās mērķu apraksts, stratēģijas integrētā un novatoriskā rakstura un mērķu hierarhijas apraksts, norādot skaidrus un izmērāmus sasniedzamos gala mērķus un rezultātus. Stratēģija ir saderīga ar visu iesaistīto VSS fondu atbilstošajām programmām; (d) apraksts par procesu, kas tiks izmantots, lai stratēģijas izstrādē iesaistītu sabiedrību; (e) rīcības plāns, norādot, kā mērķi ir izteikti darbībās; (f) stratēģijas pārvaldības un uzraudzības kārtības apraksts, norādot vietējās rīcības grupas spēju īstenot stratēģiju, un īpašu izvērtēšanas procedūru apraksts; (g) stratēģijas finanšu plāns, tostarp plānotais katra VSS fonda piešķīrums. 2. Dalībvalstis nosaka vietējās attīstības stratēģiju atlases kritērijus. Atlases kritērijus var izklāstīt īpašajos fondu noteikumos. 3. Vietējās attīstības stratēģijas atlasa komiteja, ko šim nolūkam izveidojušas attiecīgās programmu vadošās iestādes. 4. Visu vietējās attīstības stratēģiju atlasi un apstiprināšanu pabeidz ne vēlāk kā 2015. gada 31. decembrī. 5. Lēmumā, ar kuru vadošā iestāde apstiprina vietējās attīstības stratēģiju, izklāsta katra VSS fonda piešķīrumus. Tajā arī nosaka to iestāžu lomu, kas atbild par attiecīgo programmu īstenošanu attiecībā uz visiem ar stratēģiju saistītajiem īstenošanas uzdevumiem. 6. Komisija saskaņā ar 142. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētus aktus par tās teritorijas un iedzīvotāju definīciju, uz kuriem attiecas 1. punkta a) apakšpunktā minētā stratēģija. 30. pants Vietējās rīcības grupas 1. Vietējās rīcības grupas izstrādā un īsteno vietējās attīstības stratēģijas. Dalībvalstis nosaka vietējās rīcības grupas un par atbilstošo programmu īstenošanu atbildīgo iestāžu lomu attiecībā uz visiem ar stratēģiju saistītajiem īstenošanas uzdevumiem. 2. Vadošā iestāde nodrošina, lai visas vietējās rīcības grupas vai nu izvēlētos vienu partneri no grupas par galveno partneri administratīvās un finanšu lietās, vai arī apvienotos likumīgi izveidotā vienotā struktūrā. 3. Vietējās rīcības grupas uzdevumi ir šādi: (a) veidot vietējo dalībnieku spējas izstrādāt un īstenot darbības; (b) izstrādāt tādu nediskriminējošu un pārredzamu darbību atlases procedūru un kritērijus, kuros izvairās no interešu konflikta un kuri nodrošina, ka vismaz 50 % balsu atlases lēmumos sagādā partneri, kas nav publiskā sektora partneri, paredzot iespēju pārsūdzēt atlases lēmumus un ļaujot atlasi veikt rakstiskā procedūrā; (c) darbību atlasē nodrošināt saskaņotību ar vietējās attīstības stratēģijām, nosakot to prioritāti pēc to ieguldījuma stratēģiju mērķu sasniegšanā; (d) sagatavot un publicēt uzaicinājumus iesniegt piedāvājumus vai pastāvīgu projektu iesniegšanas procedūru, iekļaujot atlases kritēriju definīciju; (e) saņemt atbalsta pieteikumus un tos novērtēt; (f) atlasīt darbības un noteikt atbalsta summu, un — attiecīgā gadījumā — iesniegt atbildīgajai iestādei priekšlikumus par atbilstības galīgo pārbaudi pirms apstiprināšanas; (g) uzraudzīt vietējās attīstības stratēģijas un atbalstīto darbību īstenošanu un veikt ar vietējās attīstības stratēģiju saistītas īpašas izvērtēšanas darbības. 31. pants Atbalsts no VSS fondiem vietējai attīstībai Atbalsts vietējai attīstībai ietver: (a) sagatavošanās atbalsta izmaksas; (b) darbību īstenošanu saskaņā ar vietējās attīstības stratēģiju; (c) vietējās rīcības grupas sadarbības pasākumu sagatavošanu un īstenošanu; (d) vietējās attīstības stratēģijas pamatdarbības izmaksas un iedzīvināšanu apjomā līdz 25 % no kopējiem valsts izdevumiem, kas radušies vietējās attīstības stratēģijā. IV SADAĻA FINANŠU INSTRUMENTI 32. pants Finanšu instrumenti 1. Lai veicinātu prioritārajā virzienā noteikto konkrēto mērķu sasniegšanu, VSS fondus var izmantot, lai atbalstītu finanšu instrumentus programmā, tostarp gadījumos, kad tie organizēti ar fondu starpniecību, pamatojoties uz ex ante novērtējumu, kurā norādītas tirgus nepilnības vai neoptimālas ieguldījumu situācijas, kā arī ieguldījumu vajadzības. Finanšu instrumentus var apvienot ar dotācijām, procentu likmju subsīdijām un garantijas maksas subsīdijām. Tādā gadījumā jāveic atsevišķa uzskaite par katru finansējuma veidu. Komisija saskaņā ar 142. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētus aktus, kuros paredz sīki izstrādātus noteikumus par finanšu instrumentu ex ante novērtējumu, tā atbalsta apvienošanu, ko piešķir galīgajiem saņēmējiem ar dotāciju, procentu likmju subsīdiju, garantijas maksas subsīdiju un finanšu instrumentu starpniecību, īpašus papildu noteikumus par izdevumu atbilstību un noteikumus, kuros precizē darbību veidus, ko neatbalsta ar finanšu instrumentu starpniecību. 2. Galīgie saņēmēji, kas atbalstīti ar finanšu instrumentiem, var arī saņemt dotācijas vai citu atbalstu no programmas vai no cita instrumenta, kas atbalstīts no Savienības budžeta. Tādā gadījumā jāveic atsevišķa uzskaite par katru finansējuma avotu. 3. Saistībā ar finanšu instrumentiem iemaksas natūrā nav attiecināmie izdevumi, izņemot iemaksas, kas saistītas ar zemi vai nekustamo īpašumu ieguldījumos, kuru mērķis ir atbalstīt pilsētu attīstību un pilsētu atjaunošanu un kuros daļu no ieguldījuma veido zeme vai nekustamie īpašumi. Šādas zemes vai nekustamā īpašuma iemaksas ir attiecināmie izdevumi ar nosacījumu, ka ir izpildīti 59. panta nosacījumi. 33. pants Finanšu instrumentu īstenošana 1. Īstenojot 32. pantu, vadošās iestādes var nodrošināt finansiālu ieguldījumu šādos finanšu instrumentos: (a) Savienības līmenī izveidoti finanšu instrumenti, ko tieši vai netieši pārvalda Komisija; (b) valsts, reģionālā, starptautiskā vai pārrobežu līmenī izveidoti finanšu instrumenti, ko pārvalda vadošā iestāde vai kas ir vadošās iestādes pārziņā. 2. Šā panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajiem finanšu instrumentiem piemēro Finanšu regulas [VIII] sadaļu. Ieguldījumus finanšu instrumentos no VSS fondiem saskaņā ar 1. punkta a)