ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
19.

atzīst — 2 °C mērķi varēs sasniegt tikai tad, ja arī jaunattīstības valstu grupa kopumā un jo īpaši attīstītākās no tām līdz 2020. gadam panāks būtisku un kvantitatīvu novirzi no šobrīd prognozētā emisiju pieauguma ātruma, attiecīgi no 15 % līdz 30 %, salīdzinot ar to, kāds būtu emisiju pieauguma rādītājs gadījumā, ja nekādi īpaši pasākumi netiktu īstenoti, un ka tam būs nepieciešama palīdzība no rūpnieciski attīstītajām valstīm — finanšu, tehnikas, tehnoloģiju ziņā un veiktspējas palielināšanā; atzīst, ka būs nepieciešama lielāka palīdzība, lai sasniegtu mērķus attiecībā uz zemāku temperatūru;
D.

tā kā laba prakse ir arī mācīšanās no dalībvalstu un citu valstu konkurences iestāžu pieredzes; tā kā, ņemot vērā to, ka daudzus līgumus un prakses regulē vairākas juridiskās sistēmas konkurences jomā, ir ieteicams, it īpaši pašreizējās ekonomikas krīzes kontekstā, censties pasaules līmenī vienoties par konverģentiem konkurences noteikumiem,
C.

ā kā bažas raisa cilvēktiesību aizstāvju stāvoklis Ziemeļkaukāza reģionā, jo īpaši Čečenijā, Ingušijā un Dagestānā; tā kā šī reģiona neatkarīgie žurnālisti, pilsoniskās sabiedrības aktīvisti, advokāti un cilvēktiesību aizstāvji bieži cieš no draudiem un vardarbības aktiem, vajāšanas un iebiedēšanas, un viņu darbību ierobežo tiesībaizsardzības iestāžu amatpersonas; tā kā cilvēktiesību pārkāpumu izdarītāji joprojām paliek nesodīti un joprojām netiek ievērots tiesiskums; tā kā civiliedzīvotāji joprojām cieš gan no bruņoto opozīcijas grupu, gan tiesībaizsardzības iestāžu vardarbības; tā kā ierasta lieta ir spīdzināšana un ļaunprātīga izturēšanās, kā arī patvaļīga aizturēšana; un tā kā pilsoniskās sabiedrības attīstībā liela nozīme ir no valstu valdībām neatkarīgām NVO;
22.

atzinīgi vērtē ES un ASV aviācijas nolīguma “Atvērtās debesis” otrās kārtas noteikumu parakstīšanu 2010. gada jūnijā un uzskata to par efektīvas sadarbības pamatu, kā arī atzinīgi vērtē Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas (ICAO) jaunākā nolīguma parakstīšanu 2010. gada 8. oktobrī, kas ir vērā ņemams progress transatlantiskajā aviācijas tirgū; tomēr aicina ASV iestādes un Komisiju censties aviopārvadātājiem nodrošināt lielāku ieguldījumu brīvību un to līdzdalību visā Atlantijas reģionā neatkarīgi no reģistrācijas valsts;
12.

uzsver, ka no atkritumu poligoniem ir jānovirza vairāk atkritumu; atzīmē šajā sakarībā, ka ar bioatkritumiem var veicināt ES mērķa sasniegšanu — līdz 2020. gadam 20 % visas enerģijas iegūt no atjaunojamajiem enerģijas avotiem — un ES Degvielas kvalitātes direktīvā noteiktā mērķa sasniegšanu; atgādina, ka Atjaunojamo enerģijas avotu direktīvā ir pausts atbalsts visa veida biomasas, tostarp bioatkritumu kā atjaunojamās enerģijas avota izmantošanai enerģijas ieguvē, un ka, lai sasniegtu 10 % atjaunojamās enerģijas avotu mērķi transporta nozarē, no atkritumiem iegūto biodegvielu uzskaita divkārši; tāpēc aicina dalībvalstis apsvērt iespēju saistībā ar integrētu atkritumu hierarhijas politiku valsts tiesību aktos noteikt pienākumu enerģiju ražot no bioloģiski noārdāmām atkritumu daļām un mudina dalībvalstis apmainīties ar paraugprakses piemēriem;
43.

aicina dalībvalstis jaunatnes nodarbinātības stratēģiju nacionālajos plānos ietvert visus četrus elastdrošības komponentus, proti: a) elastīgus un uzticamus līguma noteikumus, b) visaptverošas mūžizglītības apmācību, stažēšanās vai mācību programmas, nodrošinot pastāvīgu prasmju uzlabošanu, c) politiku, ar ko veido efektīvu darba tirgu un labklājību darba vietā, un kurā galvenā uzmanība pievērsta prasmēm, kvalitatīvām darba vietām un integrācijai, d) efektīvus darbaspēka mobilitātes mehānismus, e) sociālās drošības sistēmas, kas jauniešiem sniedz drošu pāreju starp dažādām nodarbinātības situācijām, proti, no bezdarba uz darbu vai no apmācības uz darbu, nevis izvirza tiem prasību būt elastīgiem, f) efektīvus uzraudzības mehānismus, lai nodrošinātu darba tiesības;
3.

atgādina, ka internets ir kļuvis par neaizvietojamu līdzekli demokrātisku iniciatīvu, politisku debašu, digitālo prasmju un zināšanu izplatīšanas veicināšanā; atkārtoti atgādina, ka piekļuve internetam ir viena no pamattiesībām, tā ir gan atkarīga no vairāku citu pamattiesību ievērošanas, gan nodrošina to ievērošanu, tostarp, bet neaprobežojoties ar privātās dzīves, datu aizsardzības, vārda un biedrošanās brīvības, preses brīvības, politisko izpausmju un līdzdalības, nediskriminēšanas, izglītības, kā arī kultūru un valodu daudzveidības ievērošanu; uzsver, ka visu līmeņu iestādes un ieinteresētās personas tāpēc ir vispārēji atbildīgas par to, lai palīdzētu nodrošināt ikvienam iespēju izmantot tiesības būt līdzdalīgam informācijas sabiedrībā, jo īpaši vecāka gadagājuma cilvēkiem, kuriem ir grūtāk apgūt jaunās tehnoloģijas, vienlaikus cīnoties pret divām cieši saistītām problēmām elektronikas laikmetā — e-analfabētismu un nedemokrātisku atstumšanu;
4.

atzīst, ka ir jāizveido stabila, droša un rentabla ražošanas nozare, kas būtu pārtikas apgādes ķēdes izšķirošais faktors; tomēr norāda arī, ka pārtikas apgādes ķēde sastāv no vairākiem dalībniekiem — no lauksaimniekiem, pārstrādātājiem, ražotājiem, piegādātājiem un mazumtirgotājiem —, kas visi kopā rada pievienoto vērtību, un katram no viņiem ir vajadzīga atbilstīga drošība;
1.

atzinīgi vērtē to, ka laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam saskaņā ar Kopienas kohēzijas politikas otro stratēģisko pamatnostādni visas dalībvalstis pētniecībai un attīstībai, inovācijām un uz zināšanām balstītas ekonomikas attīstībai ir paredzējušas būtisku daļu no kopējiem finanšu līdzekļu piešķīrumiem, kā rezultātā ir sagatavotas 246 valsts vai reģionāla līmeņa darbības programmas, pētniecībai un attīstībai piešķirot EUR 86 miljardus, no kuriem EUR 50 miljardi jau piešķirti pamatdarbībām pētniecības un attīstības un inovāciju jomā; atzīmē, ka kohēzijas politika ir kļuvusi par vienu no svarīgākajiem Eiropas atbalsta avotiem šajā jomā, konkurējot gan ar Septītajai pamatprogrammai, gan Konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammai paredzētajiem budžeta līdzekļiem (attiecīgi — EUR 50,5 miljardi un EUR 3,6 miljardi); norāda uz efektivitāti un iespēju noteikt mērķus, kas ir kvantitatīvi izmērāmi kā summas, kuras piešķirtas ar pētniecību un attīstību saistītiem izdevumiem;
31.

uzstāj, ka jāsaglabā atvērta interneta vide, kurā iedzīvotājiem būtu tiesības un komerclietotājiem būtu iespēja piekļūt informācijai un to izplatīt un pēc izvēles izmantot lietotnes un pakalpojumus, kā tas paredzēts pārskatītajā tiesiskajā regulējumā; aicina Komisiju, Eiropas Elektronisko komunikāciju regulatoru iestādi (BEREC) un valsts pārvaldes iestādes veicināt “tīkla neitralitātes” noteikumus, stingri uzraudzīt to izpildi un ne vēlāk kā līdz 2010. gada beigām ziņot par to Parlamentam; uzskata, ka ES tiesību aktos būtu jāsaglabā elektroniskās komercijas direktīvā (2000/31/EK) paredzētais noteikums par vienkāršu līniju kā izšķirīgu veidu, kā nodrošināt brīvu un atklātu konkurenci digitālajā tirgū;
62.

mudina Komisiju izveidot īpašas Kopienas atbalsta programmas, ar kurām atbalsta mazos piekrastes un nerūpnieciskās zivsaimniecības uzņēmumus, kā arī čaulgliemju zveju, ko parasti veic uzņēmumu mazās un vidējās nodaļas, lai palīdzētu to flotēm pārvarēt tradicionālās strukturālās grūtības, gūstot lielāku labumu no Eiropas Zivsaimniecības fonda piedāvātajām iespējām, jo daudzi minētā fonda pasākumi ir paredzēti tieši mazo un vidējo uzņēmumu problēmu risināšanai, jo īpaši sekmējot to piekļuvi tirgiem un to produktu vērtības palielināšanu;
18.

vērš uzmanību uz taktisko kodolieroču anahronismu stratēģiskā ziņā un to, ka Eiropai ir jāveicina to skaita samazināšana un Eiropas atbrīvošana no tiem, īstenojot plašāku dialogu ar Krieviju; šajā sakarā norāda uz Vācijas koalīcijas 2009. gada 24. oktobra vienošanos censties panākt ASV kodolieroču izvešanu no Vācijas, kas būtu daļa no globāla procesa, lai panāktu no kodolieročiem brīvu pasauli; atzinīgi vērtē Vācijas, Nīderlandes, Beļģijas, Luksemburgas un Norvēģijas ārlietu ministru 2010. gada 26. februāra vēstuli NATO ģenerālsekretāram, kurā pausts aicinājums uzsākt visaptverošu diskusiju alianses ietvaros par to, kā tuvoties vispārējam politiskajam mērķim — pasaulei bez kodolieročiem;
180.

uzsver, ka EIDHR stiprākais elements ir tas, ka šis instruments ir neatkarīgs no saņēmējas valsts piekrišanas, un līdz ar to galveno uzmanību iespējams veltīt kutelīgiem politiskajiem jautājumiem un inovatīvām pieejām, kā arī tieši sadarboties ar vietējām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kurām jānosargā sava neatkarība no valsts iestādēm;
32.

atzīst, ka pastāv tiesiskais regulējums attiecībā uz vardarbību ģimenē, slepkavībām ģimenes goda dēļ un agrīnām piespiedu laulībām, taču norāda, ka ir bažas par tā īstenošanu; tāpēc aicina iestādes nodrošināt upuru aizsardzību, ierīkojot lielāku skaitu patvēruma vietu un citu iestāžu; vērš uzmanību uz to, ka no visām ESAO valstīm Turcijā ir viszemākais sieviešu nodarbinātības līmenis, un ka to vajadzētu palielināt, lai veicinātu sieviešu ekonomiskās tiesības un neatkarību;
11.

ņemot vērā, ka, pirmkārt, EPN stājas spēkā tikai ar dažām ĀKK valstīm un, otrkārt, ka vairāki Kotonū nolīguma 37. panta noteikumi ir zaudējuši aktualitāti, uzskata par nepieciešamu pārskatīt ĀKK un ES nolīgumu attiecībā uz tirdzniecības nolīgumiem, lai iekļautu noteikumus par visiem spēkā esošajiem ĀKK un ES tirdzniecības režīmiem (vispārējo preferenču sistēma (VPS), VPS plus, pagaidu EPN, EPN ar ĀKK valstu Karību foruma (Cariforum) valstīm), un ievērot vairākus principus un saistības, ko nedrīkst neiekļaut līgumā, proti: — saskaņotība starp, no vienas puses, visiem tirdzniecības režīmiem, kas regulē ĀKK un ES valstu attiecības, un, no otras puses, attīstības mērķiem, kas ir ĀKK un ES sadarbības pamatā, — garantija, ka visas ĀKK valstis varēs izmantot tirdzniecības režīmu, kas ir vismaz līdzvērtīgs iepriekšējam stāvoklim, it īpaši valstis, kuras nav vismazāk attīstītās valstis (VAV) un nav parakstījušas EPN, — garantija, ka attiecībā uz visām ĀKK valstīm jaunajā tirdzniecības režīmā tiks ņemtas vērā paaugstināta riska nozares, it īpaši lauksaimnieciskā pārtikas ražošana, nosakot pārejas periodus un galarezultātā iekļautos produktus, un ka tas radīs iespēju uzlabot ĀKK valstīm pieejamo piekļuvi tirgum, it īpaši ar izcelsmes noteikumu pārskatīšanas palīdzību;
17.

nosoda to, ka, sociālo kontaktu vietnēs, forumos vai emuāros izplatot komentārus, kurus pēc to satura ir grūti atšķirt no vienkārša viedokļa, internetā vēršas plašumā “slēpta” reklāma, uz kuru neattiecas Negodīgas komercprakses direktīva (attiecības starp patērētājiem); uzskata, ka patērētāji var pieņemt nepareizus lēmumus, domājot, ka informācija, uz kuru tie ir balstīti, ir iegūta no objektīva avota; nosoda gadījumus, kuros daži uzņēmumi tieši vai netieši finansē tādas informācijas un komentāru izplatību veicinošas darbības, kuru autori it kā ir paši patērētāji, kaut arī patiesībā šai informācijai reklāmas vai komerciāls raksturs, un aicina Komisiju un dalībvalstis nodrošināt pareizu Negodīgas komercprakses direktīvas piemērošanu šajā jomā;
57.

atbalsta Komisijas viedokli, ka publiskais finansējums ir reālistiskākais līdzeklis, ar kuru nodrošināt stimulus, lai laikposmā no 2013. līdz 2020. gadam cīnītos pret atmežošanu; turklāt aicina ES un dalībvalstis nodrošināt finansējumu 2010.–2012. gada laikposmam agrīnai darbībai jaunattīstības valstīs un atbalsta Komisijas priekšlikumu saskaņā ar ANO Vispārējo konvenciju par klimata pārmaiņām izveidot Pasaules meža oglekļa mehānismu, kas balstītos uz pastāvīgu finansēšanas sistēmu; aicina dalībvalstis neatkāpties no apņemšanās pārtraukt pasaules mēroga atmežošanu, mežu un zemes degradāciju, kā arī pārtuksnešošanos, piešķirot ievērojamu daļu no ieņēmumiem, kas gūti izsolēs ES emisiju tirdzniecības sistēmas ietvaros, lai samazinātu atmežošanu un mežu degradāciju jaunattīstības valstīs; aicina dalībvalstis atbalstīt Komisijas priekšlikumu pieņemt Norvēģijas finansēšanas ierosinājumu un piešķirt Pasaules meža oglekļa mehānismam daļu no turpmākajiem ieņēmumiem, kurus gūs piešķirtā daudzuma vienību izsolēs;
J.

tā kā saistības attiecībā uz energoefektivitāti ES un ārpus tās robežām un salīdzinājumā ar pašreiz izmantojamiem enerģijas avotiem būtisks atjaunojamo enerģijas avotu izmantošanas pieaugums Eiropas Savienībā radītu ievērojamu ietekmi, samazinot atkarību no enerģijas importa, un tādējādi, no vienas puses, uzlabojot energoapgādes drošību un, no otras puses, palīdzot izpildīt saistības līdz 2020. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisiju par 20 % vai pat vairāk, ja Kopenhāgenā tiks panākta šāda vienošanās;
9.

uzskata, ka Parlamentam un Padomei ir jābūt vienlīdzīgām iespējām paust piekrišanu vai noraidījumu visiem pārvietojumiem, kas šobrīd iesniegti budžeta lēmējinstitūcijai apstiprināšanai, neatkarīgi no to veida (maksājumu vai saistību) un summām, ja vien šie pārvietojumi ir uzskatāmi par novirzīšanos no budžeta lēmējinstitūcijas lēmuma; tādēļ uzskata, ka vienīgā Lisabonas līgumam atbilstošā iespēja ir izveidot procedūru, kurā ievērots abu budžeta lēmējinstitūcijas iestāžu līdzsvars, tostarp vajadzības gadījumā paredzēta vienkāršota saskaņošanas procedūra;
I.

tā kā tiesnese Marjorie Calderon, valdošās partijas augsti stāvošas amatpersonas sieva, izdeva vēl nepieredzētu spriedumu, ar kuru policijas komisārus Ivan Simonovis, Làzaro Forero un Henry Vivas, kopā ar astoņiem galvaspilsētas policijas ierēdņiem, bez mazākajiem pierādījumiem notiesāja uz 30 gadiem ieslodzījumā, kas ir maksimālais ieslodzījuma laiks saskaņā ar Venecuēlas kriminālkodeksu, pēc tam, kad viņi vairāk nekā piecus gadus tika turēti izmeklēšanas izolatorā policijas iecirkņos, neredzot dienas gaismu, ilgākajā tiesas prāvā kādu Venecuēla piedzīvojusi, kurā bija neskaitāmi pārkāpumi un netika ievērotas apsūdzēto juridiskās pamattiesības; tā kā, turklāt, par lielāko daļa no 2002. gada 11. aprīlī pastrādātajiem 19 noziegumiem, no kuriem par trijiem apsūdzētie tagad ir notiesāti bez kādiem pierādījumiem, neviens vēl nav saņēmis sodu, neraugoties uz to, ka ir neskaitāmas liecinieku liecības, televīzijas sižeti, kā arī dokumentālas liecības, kas parāda, ka atbildīgi bija bolivāriešu bruņotie atbalstītāji, kurus iespējams skaidri atpazīt;
10.

aicina Komisiju attiecībā uz RKP veikt šādus pasākumus: — palielināt to atpazīstamību un veicināt plašāka ieinteresēto pušu loka līdzdalību; — uzlabot to iespējas izmantot zinātniskus pierādījumus un datus, kā arī uzlabot sadarbību ar ZZTEK; — iesaistīt tās apspriežu procesā pēc iespējas agrīnākā stadijā; — nodrošināt standartkritērijus, lai varētu novērtēt, kā RKP sniegtās konsultācijas atbilst KZP mērķiem, un iegūtu informāciju par to lietderību;
15.

aicina Komisiju paplašināt dialogu, attiecinot to uz visiem līmeņiem un pielāgojot informāciju par savām idejām dažādām mērķa grupām atbilstoši to sociālajai izcelsmei; tādēļ piedāvā uzlabot dialogu starp Eiropas Savienību un tās iedzīvotājiem, sniedzot ikvienam vienotu, atsevišķām mērķa grupām pielāgotu informāciju un veicinot debates ar informētiem iedzīvotājiem, kā arī viņu vidū; uzskata, ka ES iestādēm savās politikas nostādnēs jāiekļauj saistībā ar “D plānu” rīkoto vietējā līmeņa debašu secinājumi un, pieņemot lēmumus par jauniem tiesību aktiem, jāapsver, ko iedzīvotāji sagaida no Eiropas Savienības;
26.

uzsver, ka izcelsmes norādes ir Eiropas mantojuma ārkārtīgi svarīga daļa, kas ir jāaizsargā, jo tām ir izšķirošas nozīmes ekonomiskais potenciāls un tās ir viens no galvenajiem sociālekonomiskās ietekmes faktoriem daudzos Eiropas reģionos; uzskata, ka tās sniedz kvalitātes garantiju, kas jāstiprina, it īpaši stingrāk kontrolējot to, kā izcelsmes norādes lieto attiecīgās pieteikuma iesniedzējas grupas, kuras tās pārstāv; uzskata, ka šīs norādes palīdz patērētājiem izvēlēties sev vajadzīgo no piedāvāto produktu klāsta;
13.

norāda, ka Revīzijas palāta 2007. gada pārskata 2.42. punkta c) apakšpunktā iesaka panākt virzību pieļaujamā riska koncepcijas izstrādē un šā pārskata 1. nodaļas (Ticamības deklarācija un to pamatojošā informācija) 1.52. punkta c) apakšpunktā norāda, ka “līdzsvars starp atsevišķu izdevumu jomu pārbaužu izmaksām un atlikušo risku ir tik svarīgs, ka tas ES iedzīvotāju vārdā jāatzīst politiskā līmenī (t. i., par to jārūpējas budžeta lēmējiestādēm un izpildes apstiprinātājiestādei”;
21.

uzsver, ka visupirms jāizvērtē gan spēkā esošās sistēmas, gan tās, kas vēl tiek gatavotas, un uzsver, ka ES spēja sasniegt savus stratēģiskos mērķus lielā mērā ir atkarīga no panākumiem, nodrošinot saistīto programmu sadarbspēju, jo to dublēšanās un pretrunīgums negatīvi ietekmēs to organizatorisko darbību un līdz ar to arī rezultātus; uzskata, ka jaunus instrumentus vai sistēmas vajadzētu ieviest, tikai tad, kad pašreizējie instrumenti pilnībā darbosies un būs droši un uzticami;
K.

tā kā atbilstīgi ESAO datiem, valsts atbalsta daļa attīstībai, kas paredzēta ūdenim un sanitārijai ir tikai 9 % no divpusējās attīstības palīdzības un 4,5 % no daudzpusējās attīstības palīdzības un tā ir slikti sadalīta, jo vismazāk attīstītās valstis nav saņēmušas 24 % no fondu līdzekļiem, kaut gan tie šim valstīm ir visvairāk nepieciešami;
39.

īpaši pauž nožēlu par faktu, ka Turcijas un Kipras domstarpības joprojām pamatīgi apgrūtina ES un NATO sadarbības pilnveidošanu, ņemot vērā to, ka, no vienas puses, Turcija atsakās ļaut Kiprai piedalīties EDAP misijās, kurās tiek izmantoti NATO izlūkdati un resursi, un, no otras puses, uz to reaģējot, Kipra atsakās ļaut Turcijai iesaistīties vispārējā EDAP attīstībā atbilstīgi Turcijas militārajai un stratēģiskajai nozīmei Eiropā un Ziemeļatlantijas aliansē;
D.

tā kā Lisabonas stratēģijas mērķis ir integrēt 60 % darbspējīgo sieviešu darba tirgū; tā kā pūles demogrāfisko problēmu risināšanā tiek ieguldītas; tā kā Lisabonas stratēģijas kvantitatīvos un kvalitatīvos mērķus un integrētās pamatnostādnēs attiecībā uz izaugsmi un darbavietām (10), jo īpaši saistībā ar sieviešu un plašāk – pieaugušo nodarbinātību, nosaka izpratne par to, ka no ilgtspējības viedokļa nav pieļaujama cilvēkresursu un to potenciāla izšķērdēšana un ka pensiju un labklājības shēmu pastāvēšana ir apdraudēta;
B.

tā kā Eiropas Savienības Pamattiesību harta, ko sākotnēji izsludināja 2000. gada decembrī, tika parakstīta 2007. gada 12. decembrī, un to no jauna apstiprināja Parlamenta, Komisijas un Padomes priekšsēdētāji, un tā kā Lisabonas līgumā, kas pašreiz ir ratifikācijas procesā, ES Pamattiesību harta ir juridiski saistoša, un šis fakts atspoguļo aizvien lielāko izpratni par to, ka Eiropai ir jābūt tādai, kurā galveno uzmanību pievērš iedzīvotājiem un kas ir pārredzama, pieejama, atvērta un apzinās iedzīvotāju vajadzības;
2.

atbalsta uz principiem balstītus tiesību aktus un tiekšanos pēc kvalitātes, nevis kvantitātes; uzskata, ka debates par labāku regulējumu ir lieliska iespēja apsvērt likumdošanu kā procesu, kura mērķis ir īstenot skaidri definētus politikas mērķus, uzlabojot Kopienas tiesību aktus, kas veicina izaugsmi un rada jaunas darba vietas, kā arī iesaistot visas ieinteresētās puses un nodrošinot to līdzdalību visās procesa stadijās, sākot no tiesību aktu sagatavošanas līdz to ieviešanai;
15.

ierosina, ka Komisijai jābūt gatavai panākt to, ka tiek uzsāktas starptautiskas sarunas par starptautiska līguma noslēgšanu Arktikas reģiona aizsardzībai, iedvesmojoties no Līguma par Antarktiku, ko papildina 1991. parakstītais Madrides protokols, bet ievērojot to, ka Arktika atšķirībā no Antarktikas ir apdzīvota un tāpēc jāņem vērā Arktikas reģiona tautu un valstu tiesības un vajadzības;
26.

īpaši atzīmē, ka saskaņā ar Pasaules Bankas informāciju šīs kapitāla aizplūdes nelegālā daļa ir 1 000 līdz 1 600 miljardiem ASV dolāru gadā, no kuriem puse nāk no jaunattīstības valstīm; atbalsta starptautiskos centienus, kas veikti, lai iesaldētu un atgūtu nozagtos aktīvus, un pieprasa tām dalībvalstīm, kas to nav izdarījušas, ratificēt ANO Konvenciju pret korupciju; pauž nožēlu, ka līdzīgi centieni nav veikti, lai apkarotu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, un aicina Komisiju un dalībvalstis veicināt nodokļu informācijas automātiskās apmaiņas principa vispārēju piemērošanu, pieprasīt, lai rīcības kodeksu par izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, ko patlaban izstrādā ANO Ekonomiskā un sociālā padome (ANO ECOSOC), pievienotu Dohas deklarācijai, kā arī atbalstīt ANO Ekspertu komitejas par starptautisko sadarbību nodokļu jautājumos pārveidošanu par īstu starpvaldību iestādi, kurai piešķirti papildu līdzekļi, lai tā, darbojoties paralēli ESAO, varētu cīnīties pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas starptautiskā līmenī;
AY.

tā kā Eiropas plašsaziņas līdzekļi pašlaik strādā globalizētā tirgū, kas nozīmē, ka visaptveroši to īpašuma tiesību ierobežojumi ievērojami samazinās to konkurētspēju ar trešo valstu uzņēmumiem, kuri nav pakļauti līdzīgiem ierobežojumiem; tā kā tādēļ ir vajadzīgs līdzsvars starp godīgas konkurences noteikumu konsekventu īstenošanu un plurālisma “drošības ventiļu” izveidošanu, no vienas puses, un rūpēšanos, ka uzņēmumiem ir vajadzīgā elastība konkurēšanai starptautisko plašsaziņas līdzekļu tirgū, no otras puses;
Kompetentās iestādes veic visus vajadzīgos pasākumus, nodrošinot, lai tie metodoloģijas principi, ko ĀKNI izmanto savu kredīta novērtējumu veidošanai, būtu atklāti pieejami, kas ļauj visiem potenciālajiem lietotājiem spriest par to, vai tie ir piešķirti pamatoti. Turklāt kompetentās iestādes veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka attiecībā uz kredītvērtēšanu, kas saistīta ar pārvēršanas vērtspapīros pozīcijām, ĀKNI pastāvīgi sagatavo kopsavilkuma informāciju par darījuma struktūru, kopējo aktīvu rentabilitāti un to, kā tas ietekmē attiecīgo kredītnovērtējumu. Šo kopsavilkuma informāciju dara pieejamu visām kredītiestādēm, kas izmanto kredītnovērtējumus 96. panta nolūkā.”
E.

tā kā pieprasījums pēc pārtikas pasaulē pieaug straujāk nekā piedāvājums, un tas lielā mērā izskaidrojams ar situāciju tādās jaunās tirgus ekonomikas valstīs kā Indija un Ķīna, kur īpaši palielinās pieprasījums pēc gaļas un piena produktiem un līdz ar to arī pēc dzīvnieku barības; tā kā Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) dati liecina, ka ASV pašreizējās subsīdijas etanola ieguvei no kukurūzas ir veicinājušas pārtikas sadārdzināšanos visā pasaulē, un no tā visvairāk cieš pasaules nabadzīgākās valstis;
L.

tā kā pašām ES sankcijām ir dažādi juridiskie pamati atkarībā no ierobežojošo pasākumu konkrētā veida un no tā, kāda veida juridiskās attiecības pastāv ar attiecīgo trešo valsti, kā arī no attiecīgajām nozarēm un mērķiem; tā kā šie faktori nosaka gan procedūru sankciju pieņemšanai — kam bieži, bet ne vienmēr ir nepieciešama KĀDP kopējā nostāja un tādējādi vienprātība Padomē —, gan normatīvo procedūru, kas jāievēro, lai sankcijas padarītu juridiski saistošas un piemērojamas, un tā kā parasti izmanto to procedūru, kas izklāstīta EK Līguma 301. pantā;
52.

norāda, ka viens no galvenajiem imigrācijas ceļiem uz Eiropu no Tuvajiem Austrumiem kopumā un Dienvidāzijas ved cauri Turcijas teritorijai; atzīmē nelielo progresu, kas ir panākts migrācijas pārvaldības jomā; aicina Komisiju un Turciju aktīvāk veikt sarunas par atpakaļuzņemšanas nolīgumu saskaņā ar lai to nekavējoties noslēgtu; mudina Turcijas valdību atbilstīgi īstenot pašreizējos divpusējos atpakaļuzņemšanas nolīgumus un protokolus ar ES dalībvalstīm;
L.

tā kā Eiropas Parlamentam būtu jāpiešķir tādi paši vai vismaz analogi līdzekļi tā prerogatīvu aizsardzībai pret tiesu varu neatkarīgi no tā, vai to pārstāv Eiropas Kopienu Tiesa vai dalībvalstu tiesas, kā tie aizsardzības instrumenti, kas dalībvalstu tiesību sistēmās paredzēti to parlamentiem,
L.

tā kā, neskatoties uz to, ka 50 % studentu Eiropas Savienībā ir sievietes un sievietes iegūst 43 % no visiem doktora grādiem Eiropas Savienībā, sievietes ieņem tikai apmēram 15 % no vadošajiem akadēmiskajiem amatiem, un tādējādi viņu ietekme lēmumu pieņemšanas līmenī ir ievērojami mazāka;
I.

tā kā 95 no 141 jaunattīstības valstīm vismaz 50 % no sava eksporta ieņēmumiem iegūst no neapstrādātu preču eksporta;