EIROPAS KOMISIJA Briselē, 11.6.2018 COM(2018) 481 final 2018/0256(NLE) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par to, lai noslēgtu Eiropas Savienības un Marokas Karalistes nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā par grozījumu izdarīšanu 1. un 4. protokolā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses {SWD(2018) 346 final}



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi Gandrīz pusgadsimta garumā starp Eiropas Savienību un Maroku ir veidota bagātinoša un daudzdimensiju partnerība, ko jo īpaši apliecina Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses (turpmāk “ES un Marokas asociācijas nolīgums” vai “asociācijas nolīgums”), kas stājās spēkā 2000. gadā. Liberalizācijas pasākumi attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, zivīm un zivsaimniecības produktiem tika iekļauti Asociācijas nolīgumā vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti (turpmāk “liberalizācijas nolīgums”), kas stājās spēkā 2012. gadā. Saskaņā ar šo priviliģēto partnerību Marokai 2008. gadā tika piešķirts “īpašs statuss”, kas attiecas uz pušu divpusējo attiecību stabilitāti, kā arī uz abu pušu kopīgajiem mērķiem un apņemšanos uzlabot to kopīgās iniciatīvas, piemēram, labu pārvaldību un politiskās un sociāli ekonomiskās reformas. Tajā pašā laikā Savienība ir konsekventi apliecinājusi savu vēlmi atrisināt strīdu Rietumsahārā. Savienība nav atzinusi Marokas suverenitāti pār Rietumsahāru, taču tā pilnībā atbalsta Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāra un viņa personiskā sūtņa centienus palīdzēt pusēm panākt taisnīgu, ilgstošu un savstarpēji pieņemamu politisku risinājumu, kas paredzētu Rietumsahāras tautas pašnoteikšanos saskaņā ar nolīgumiem, kas atbilst Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu principiem un mērķiem, kā noteikts ANO Drošības padomes rezolūcijās un jo īpaši Rezolūcijā 2152 (2014) un 2218 (2015). Eiropas Savienības Tiesa ar 2016. gada 21. decembra spriedumu lietā C-104/16 P ir nospriedusi, ka asociācijas nolīgumu un liberalizācijas nolīgumu, kas noslēgts starp ES un Maroku, nepiemēro Rietumsahārai. Kopš Tiesas sprieduma pasludināšanas vairs nevarēja turpināt to tirdzniecības preferenču de facto piemērošanu, kuras paredzētas asociācijas nolīgumā un tā protokolos attiecībā uz izstrādājumiem, kā izcelsme ir Rietumsahārā – teritorijā, kam nav savas pārvaldes –, izņemot, ja tiktu grozīts 1. protokols (piekļuve ES tirgum attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, zivīm un zivsaimniecības produktiem no Marokas) un 4. protokols (izcelsmes noteikumi), lai noteiktu, ka attiecībā uz Rietumsahāras izcelsmes izstrādājumiem piemēro tādus pašu noteikumus kā attiecībā uz tiem, kuri iegūti Marokā. Padome 2017. gada 29. maijā pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar mērķi nodrošināt juridisko pamatu, lai piešķirtu preferences Rietumsahāras izcelsmes izstrādājumiem, un pieņēma sarunu norādes. Notika divas sarunu kārtas. Pirmā kārta notika 2017. gada 15. un 16. jūnijā, otrā kārta — 2017. gada 18. jūlijā. Sarunu vadītāji parafēja nolīguma projektu 2018. gada 31. janvārī. Ar šo priekšlikumu tiek ieviesti grozījumi ES un Marokas asociācijas nolīguma 1. protokolā un 4. protokolā, lai izpildītu Tiesas 2016. gada 21. decembra sprieduma prasības un nodrošinātu juridisko pamatu preferenču piešķiršanai attiecībā uz Rietumsahāras izstrādājumiem. Priekšlikuma mērķis ir izvairīties no tirdzniecības pārtraukšanas ar Rietumsahāru, saglabājot piekļuvi ES tirgum stabilā līmenī, jo netiek piešķirtas jaunas preferences. Jo īpaši tā mērķis ir veicināt Rietumsahāras ekonomikas attīstību, piešķirot tās eksportam uz ES tādus pašus noteikumus kā Marokas izcelsmes izstrādājumu eksportam. Tādēļ šādi pasākumi palīdzēs novērst to, ka Rietumsahāra atrodas konkurences ziņā nelabvēlīgā situācijā un tādējādi zaudē ieguldījumu iespējas, salīdzinot ar kaimiņvalstīm, attiecībā uz kurām noteiktas tarifa preferences ar dažādiem noteikumiem (asociācijas nolīgumi vai vispārējo preferenču sistēmas ietvaros). Visbeidzot, ir jānorāda, ka Eiropas Savienības Tiesas 2018. gada 27. februāra spriedums Lietā C-266/16 attiecas uz partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē starp ES un Maroku. Tas ir atsevišķs jautājums, kas nav saistīts ar piekļuvi tirgum, uz kuru attiecas asociācijas nolīgums un tāpēc arī šis priekšlikums. Ir zināms, ka jebkurš nolīgums būs tikai provizorisks, gaidot strīda atrisinājumu ANO sistēmas ietvaros un saskaņā ar attiecīgajām ANO Drošības padomes rezolūcijām. Šajā kontekstā tiek atzīmēts, ka attiecīgajā nolīgumā ir norādīts, ka tas tiek noslēgts, neskarot attiecīgo ES nostāju attiecībā uz Rietumsahāras un Marokas statusu šajā reģionā. •Atbilstība pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā Šis priekšlikums atbilst pašreizējai tirdzniecības politikai. Jāatzīmē, ka muitas iestādes līdz 2016. gada 21. decembrim, t.i., dienai, kad pasludināts Tiesas spriedums lietā C-104/16 P, piemēroja de facto preferences attiecībā uz Rietumsahāras izstrādājumiem, kas sertificēti kā izstrādājumi, kuru izcelsme ir Marokā. Marokai un Rietumsahārai netiks piešķirtas jaunas tirdzniecības preferences papildus tām, kuras tām bija piešķirtas pirms 2016. gada 21. decembra. Priekšlikuma mērķis ir vienkārši paplašināt preferenču ģeogrāfisko darbības jomu, nevis mainīt to apjomu vai izstrādājumus, uz kuriem tās attiecas. Priekšlikums atbilst Eiropas kaimiņattiecību politikas vispārējiem mērķiem, jo tas palīdz uzlabot tirdzniecības un ekonomiskās attiecības ar dienvidu kaimiņreģiona valstīm, īstenojot ciešu sadarbību. Turklāt tas ir arī saskaņā ar vispārējo Savienības politiku attiecībā uz Maroku. Savienības mērķis ir stiprināt privileģēto partnerību ar šo valsti, neskarot tās procedūras rezultātu, ko veic Apvienoto Nāciju Organizācija attiecībā uz Rietumsahāru. Tas nav nepieredzēts gadījums, ka tirdzniecības preferencēm var būt plašāks tvērums nekā līgumslēdzēju pušu teritorijas, jo ES un Marokas asociācijas nolīgumam ir divas kopīgās deklarācijas, kurās norādīts, ka Sanmarīno Republikas un Andoras izcelsmes izstrādājumus “Maroka pieņem kā Kopienas izcelsmes izstrādājumus šā nolīguma nozīmē”. •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām Tarifa preferences, kas piešķirtas Marokai ar Protokoliem Nr. 1 un Nr. 4, var tikt attiecinātas uz Rietumsahāras izstrādājumiem saskaņā ar konkrētiem nosacījumiem ar noteikumu, ka pastāv atbilstošs juridiskais pamats. Tieši juridiskā pamata izveide ir pievienotā nolīguma projekta mērķis. Grozījumi asociācijas nolīguma attiecīgajos protokolus ļauj piešķirt Savienības tarifa preferences, pamatojoties uz vietējo iedzīvotāju ieguvumu un cilvēktiesību ievērošanas izvērtēšanu.

2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats Juridiskais pamats šā nolīguma noslēgšanai ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 207. pants saistībā ar 218. panta 6. punkta a) i) apakšpunktu un 218. panta 8. punkta pirmo daļu, jo tas ir jautājums, kas ietilpst kopējā tirdzniecības politikā. •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā) Kopējā tirdzniecības politika ir Savienības ekskluzīvā kompetencē (LESD 3. panta 1. punkts), un saskaņā ar 5. panta 3. punktu Līgumā par Eiropas Savienību (LES), subsidiaritātes principu nepiemēro jomās, kuras ir Savienības ekskluzīvā kompetencē. •Proporcionalitāte Priekšlikums ir samērīgs risinājums, lai sasniegtu izvirzītā jautājuma risinājumu. Šis nolīgums nemainīs Rietumsahāras izcelsmes izstrādājumu piekļuves ES tirgum līmeni, kas pastāvēja pirms Tiesas 2016. gada 21. decembra sprieduma. Izcelsmes noteikumi ir definēti asociācijas nolīguma 4. protokolā; tajā tiek izdarīti grozījumi, lai sasniegtu izvirzīto mērķi un lai saprātīgā termiņā rastu risinājumu pašreizējām komerciālajām neskaidrībām, kas skar Rietumsahāras izstrādājumu eksportu uz Savienību, neskarot procedūru, ko veic Apvienoto Nāciju Organizācija attiecībā uz Rietumsahāru, un neskarot strīda galīgo iznākumu. Līdz ar to priekšlikums Padomes Lēmumam par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par grozījumu izdarīšanu 1. un 4. protokolā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses, paredz vienīgi tos pasākumus, kuri ir vajadzīgi un ir piemēroti paredzēto mērķu sasniegšanai. •Juridiskā instrumenta izvēle Grozījumus attiecīgajos protokolos var tikt izdarīti tikai, pusēm noslēdzot nolīgumu. Tas attiecas arī uz nepieciešamo sadarbību starp iestādēm, lai īstenotu tirdzniecības preferences. Nolīgums ir vēstuļu apmaiņa starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti. Nolīgums starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti ir vienīgais līdzeklis, lai nodrošinātu, ka uz Rietumsahāras izcelsmes izstrādājumiem var attiecināt preferenciālu izcelsmi, ņemot vērā to, ka Marokas iestādes ir vienīgās, kas var nodrošināt atbilstību noteikumiem, kas vajadzīgi šādu preferenču piešķiršanai. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI •Ietekmes novērtējums Kā to ir pieprasījusi Padome, Komisija ir izvērtējusi nolīguma iespējamo ietekmi uz ilgtspējīgu attīstību, jo īpaši saistībā ar tām priekšrocībām un trūkumiem, kas izriet no Rietumsahāras izstrādājumiem piešķirtajām tarifa preferencēm, attiecībā uz tās tautu. Komisijas dienesti saskārās ar dažāda veida metodiskiem ierobežojumiem. Pirmkārt, vispārējā ziņā statistikas informācija par Rietumsahāru joprojām ir nepilnīga un neviendabīga. Turklāt sarežģījumus rada prakse, kas bija spēkā līdz 2016. gada 21. decembrim, kad Eiropas Savienības Tiesa pasludināja spriedumu. Tā kā uz precēm no Rietumsahāras, kas importētas Savienībā, attiecās de facto tādas pašas preferences kā uz Marokas izcelsmes precēm, parasti nav iespējams atšķirt importu no Rietumsahāras un importu no Marokas. Turklāt jēdzienu “attiecīgie iedzīvotāji” var interpretēt dažādi un pat pretrunīgi. Tas var attiekties uz iedzīvotājiem, kas dzīvo attiecīgajā teritorijā; tā ir Marokas interpretācija, kurā nav nošķīruma starp iedzīvotājiem, pamatojoties uz etnisko piederību/piederību kopienai. Tas var attiekties arī uz noteiktiem iedzīvotājiem, jo īpaši pamatojoties uz etnisko piederību/piederību kopienai (sahravi); šādā gadījumā konkrētie iedzīvotāji var vismaz daļēji būt personas, kuras dzīvo ārpus Rietumsahāras (bēgļi), un daži nesen iemitinājušies pašreizējie iedzīvotāji var nebūt iekļauti šai grupā. Šādu interpretāciju jo īpaši sniedz Front Polisario. Lai gan Rietumsahāras iedzīvotājiem ir tiesības uz pašnoteikšanos, pirmkārt, Eiropas Savienībai nav jāveic šīs tautas skaitīšana, un, otrkārt, ANO dokumenti par saimniecisko darbību teritorijās, kam nav savas pārvaldes, attiecas arī uz šo reģionu iedzīvotājiem, ja runa ir par sociāli ekonomiskiem ieguvumiem. Paturot prātā šīs atšķirības un grūtības, pārbaudot ietekmi uz tādu cilvēku grupu, kuras kontūras vēl jānosaka, ņemot vērā, ka preferences attiecina uz izstrādājumiem no konkrētas teritorijas un ka preferences, loģiski spriežot, galvenokārt būs saistītas ar minēto teritoriju, analīzē galvenā uzmanība tika pievērsta priekšrocībām, ko gūst Rietumsahāras iedzīvotāji. Novērtējuma kritēriji ir balstīti uz attiecīgajiem rādītājiem, kas ietverti Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu 73. pantā, kuros noteikts, ka tie, kuri “uzņemas atbildību par to teritoriju pārvaldi, kuru tautas vēl nav sasniegušas pilnīgu pašpārvaldi, atzīst principu, ka šajās teritorijās dzīvojošo intereses ir primāras” un “kā svētu pienākumu uzņemas saistības maksimāli veicināt šo teritoriju iedzīvotāju labklājību”. Tādējādi novērtējums attiecas uz tirdzniecības plūsmām ar izcelsmi Rietumsahārā un jo īpaši uz zivsaimniecības produktiem, lauksaimniecības produktiem un fosfātiem, kā arī uz ietekmi uz dabas resursiem, nodarbinātību un cilvēktiesībām. Tas balstās ne tikai uz pastāvošo datu analīzi, bet arī uz prognozēm. Ņemot vērā konkrētos apstākļus Rietumsahārā un grūtības Savienībai kā trešai personai veikt izmeklēšanu tās teritorijā, Komisija centās iegūt objektīvus un uzticamus datus, galvenokārt sazinoties ar Maroku, pilsonisko sabiedrību un Front Polisario un atsaucoties uz publiski pieejamu informāciju. Komisija arī ņēma vērā visu pārējo pieejamo informāciju. Dažos gadījumos informācija tomēr ir neskaidra un ierobežota. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Eiropas Komisijas dienesti un Eiropas Ārējās darbības dienests veica plašu apspriešanos ar Rietumsahāras iedzīvotājiem.

Šī apspriešanās parādīja, ka vairākums atbalsta liberalizācijas nolīguma grozīšanu, lai attiecinātu tarifa preferences arī attiecībā uz Rietumsahāras izstrādājumiem. Vairākums aptaujāto ziņoja, ka kopumā tirdzniecības preferences pozitīvi ietekmēs iedzīvotājus kopumā, jo īpaši uzsverot to izšķirošo sviras efektu privāto ieguldījumu jomā. Tie norādīja, ka priviliģēta piekļuve Eiropas tirgiem uzlabotu uzņēmējdarbības vidi, kā arī Eiropas tiešos ieguldījumus, tādējādi atbalstot jauno Rietumsahāras uz līdzdalību balstītas un ilgtspējīgas attīstības modeli. Tomēr lielākā daļa aptaujāto arī uzskatīja, ka pastāvīga juridiska nenoteiktība, kas ietekmē tirdzniecības plūsmas ar Rietumsahāru, ievērojami mazina sociāli ekonomisko attīstību, ko to jau apliecina lejupslīde tirdzniecības attiecībās starp Rietumsahāru un atsevišķām dalībvalstīm un dažās nozarēs. Aptaujātās personas uzskata, ka, ierobežojot Rietumsahāras piekļuvi ārvalstu tirgiem un ieguldījumiem, tiktu kavēta iekšzemes saimnieciskās darbības attīstība un tiktu apdraudētas konkrētas sociāli ekonomiskas un politiskas pārmaiņas šajā brīdī, kad šķiet, ka Rietumsahārā attīstība varētu beidzot sākties. Front Polisario, ar kuru arī notika apspriešanās, kā arī dažas nevalstiskās organizācijas pauda negatīvu viedokli. Šis negatīvais viedoklis nebija pamatots ar īpašu negatīvu ietekmi uz Rietumsahāras iedzīvotājiem, ko radītu plānoto tarifa preferenču piemērošana, bet drīzāk ar bažām par to, ka preferences saglabātu Rietumsahāras status quo, uzskatot, ka Maroka ir okupējusi Rietumsahāru. Novērtējums parāda, ka ES un Marokas asociācijas nolīgumā paredzēto tarifa preferenču piešķiršana pozitīvi ietekmē Rietumsahāras ekonomiku un ka šai ietekme nākotnē būtu jāturpinās un pat jāpalielinās. Bailes, ka tarifa preferenču paplašināšana nozīmētu, ka tiek atzīts status quo, nav pamatotas, jo nekas šajā nolīgumā neparedz Marokas suverenitātes atzīšanu pār Rietumsahāru. Cilvēktiesības Kopumā cilvēktiesību situācija Rietumsahārā ir līdzīga cilvēktiesību situācijai Marokā. Pastāv tādi paši tiesību aizsardzības mehānismi un likumi. Tomēr saistībā ar politisko strīdu Rietumsahārā ir atsevišķi specifiski noteikumi, jo īpaši attiecībā uz vārda, demonstrāciju un biedrošanās brīvību. Faktiski jebkurš “teritoriālās integritātes apdraudējums”, proti, arī aicinājums uz neatkarības nodobināšanu, kā to dara pro-Polisario, ir aizliegts, un par to draud naudas sods vai pat cietumsods. Vispārīgi runājot, attiecībā uz paredzamo ietekmi uz cilvēktiesību situāciju reģionā, ko radītu tarifa preferenču attiecināšana arī uz Rietumsahāras izstrādājumiem, pēc analoģijas var salīdzināt ar ES un Marokas asociācijas nolīguma ietekmi uz cilvēktiesību situāciju Marokā. Ciktāl nolīgums veicina regulējuma konverģenci virzībā uz ES standartiem dažādās jomās, konstatē pozitīvu netiešu ietekmi, galvenokārt, attiecībā uz darba apstākļiem (piemēram, drošības pasākumiem), tiesību aktiem darba tiesību jomā (piemēram, bērnu aizsardzība), fitosanitāriem pasākumiem un patērētāju aizsardzību. Ekonomiskā un komerciālā ietekme Attiecībā uz saimnieciskās darbības dažādām nozarēm secinājumi ir šādi. Rietumsahārā ir lauksaimniecības nozare, kurā galvenokārt ražo agrīnas ražas augļus un dārzeņus (tomātus un melones), kam ir noiets Eiropas Savienības tirgū. Tiek lēsts, ka ražošanas apjoms ir 64 000 tonnas, un tas veido aptuveni 14 000 tiešu darbavietu. Importa vērtība sasniedz aptuveni 65 miljonus euro. Ja nebūtu tarifa preferenču, par šādu eksportu būtu jāmaksā muitas nodokļi 6,6 miljonu euro apmērā. Šie ekonomiskie ieguvumi varētu paplašināties, ja nākotnē Rietumsahāra vēl vairāk attīstītu ražošanu un eksportu uz ES saskaņā ar projektiem, kas pašlaik tiek izskatīti. Tas ietekmētu arī darba vietu skaitu, kas saskaņā ar dažām prognozēm varētu palielināties piecas reizes. Attiecībā uz apgalvojumiem par to, ka ar nolīgumu rosināto lauksaimniecības darbību attīstība ietekmētu dabas resursu, īpaši ūdens, izmantošanu, Marokas aplēses par gruntsūdeņu izmantošanu, lai gan daži tās apšaubīja, liecina par nelielu ietekmi uz neatjaunojamo gruntsūdeņu rezervēm. Tiek veikti arī pasākumi, lai samazinātu ūdens patēriņu no gruntsūdeņiem (piemēram, lokalizēta apūdeņošana un jūras ūdens atsāļošana). Kopumā pašlaik šķiet, ka ir maz ticamu alternatīvu, kas ļautu attiecīgā reģiona ekonomikai attīstīties, un trūkumi, kas rodas ūdens resursu izmantošanas rezultātā, tiek kompensēti ar pozitīvo ekonomisko ietekmi uz Rietumsahāru. Zivsaimniecības produktu nozarē Rietumsahārā ir liela apjoma zivsaimniecības produktu pārstrādes rūpniecība; tā ietver 141 uzņēmumu, kam ir atļauts eksportēt uz Eiropas Savienību. Zivsaimniecības produktu eksports no reģiona 2015. un 2016. gadā bija no 100 miljonu euro līdz 200 miljonu euro apmērā. Aptuveni 45 000 darbavietu tieši vai netieši bija atkarīgas no šā eksporta uz Eiropas Savienību. Tarifa preferenču attiecināšanai uz šo importu būtu nozīmīga ietekme uz reģiona ekonomiku un tātad – uz nodarbinātību. Tas atbilstu arī Eiropas Savienības centieniem, lai ar savu finansiālo atbalstu Rietumsahārā atbalstītu un attīstītu nozares konkurētspēju, nodarbinātību un zvejnieku dzīves kvalitāti, kā arī dabas resursu ilgtspējīgu izmantošanu. Savukārt, noraidot šo preferenču piešķiršanu, tiktu apdraudēts ne tikai eksports, bet arī nodarbinātība, kā arī palielināta iespējamība, ka šīs pārstrādes darbības tiek veiktas citās vietās un, iespējams, Marokā. Tas būtu arī pretrunā Eiropas Savienības mērķiem atbalstīt šīs nozares attīstību Rietumsahārā. Eiropas importētāji, kas ieved zivsaimniecības produktus no Rietumsahāras, ir norādījuši, ka, ņemot vērā augsto kopējo ārējo tarifu (nepreferenciālā likme ārpus preferences), būtu daudz neizdevīgāk pirkt šos produktus, ja netiktu piešķirts nekāds preferenciāls režīms. Visbeidzot, attiecībā uz fosfātu ražošanas nozari, ņemot vērā tās pašreizējo stāvokli, to tūlīt un tieši neietekmē Rietumsahāras izslēgšana no asociācijas nolīguma. Tam ir trīs galvenie iemesli: 1) dažiem izstrādājumiem (neapstrādātiem fosfātiem) piemēro nulles nodokļa likmi (vislielākās labvēlības tarifa klauzula), 2) netiek ražoti fosfāti, attiecībā uz kuriem pastāv tirgus Eiropas Savienībā, 3) dažu Rietumsahārā ražotu fosfātu pārstrāde Marokā (vai jebkurā citā valstī, ar kuru Eiropas Savienība ir noslēgusi nolīgumu par preferenciālu režīmu) būtu pietiekama, lai piešķirtu šiem izstrādājumiem Marokas preferenciālo izcelsmi; tātad preferenču attiecināšana uz šiem pārstrādātajiem izstrādājumiem nav atkarīga no rūdas izcelsmes. Tajā pašā laikā šķiet, ka preferenču piešķiršana Rietumsahāras izcelsmes izstrādājumiem ietekmētu dažu fosfātu ražošanas turpmāko attīstību. Būtiski paziņotie ieguldījumi (vairāk nekā 2 miljardu ASV dolāru apmērā) fosfāta atvasināto izstrādājumu ražošanā Rietumsahārā (jo īpaši fosforskābe un mēslošanas līdzekļi) tiktu apdraudēti, ja uz šo fosfāta izstrādājumu eksportu uz Savienību nevarētu attiecināt preferenciālu režīmu. Ja nebūtu preferenču, ieguldījumi citos apgabalos, kur uz ražošanu būtu attiecināmas preferences (piemēram, Marokā), būtu pievilcīgāki nekā Rietumsahārā. Ieguldījumu pārtraukšana Rietumsahārā ietekmētu ražošanas jaudu, izstrādājumu daudzveidību un tādējādi arī nodarbinātību fosfāta ražošanas nozarē reģionā. Kopumā tarifa preferenču piešķiršanai vajadzētu radīt būtisku ietekmi uz reģiona ekonomisko attīstību. Tomēr, lai uzraudzītu šo ietekmi, nolīgumā īpaši paredzēta piemērota sistēma un procedūra, lai ļautu pusēm, izmantojot regulāru informācijas apmaiņu, novērtēt nolīguma ietekmi tā īstenošanas laikā. Neraugoties uz grūtībām iegūt vienmēr precīzus datus, no šā pētījuma var secināt, ka Rietumsahārā ir saimnieciskās un ražošanas darbības, kam lielā mērā būtu interese gūt labumu no tādām pašām tarifa preferencēm kā tās, ko piešķir Marokas Karalistei. Patiesībā uz dažām no šīm ražošanas darbībām līdz 2016. gada 21. decembrim attiecās šādas preferences, kas nodrošināja ekonomisko izaugsmi un darba vietu radīšanu Rietumsahārā: jo īpaši tas attiecas zivsaimniecības un dažu lauksaimniecības produktu nozari. Savienības tarifa preferenču attiecināšana uz šiem produktiem ļautu turpināt šo eksportu. Rietumsahāras ekonomiskā potenciāla dažādošana nozīmē ārvalstu ieguldījumu veicināšanu, kam būs nepieciešama lielāka juridiskā noteiktība un līdz ar to arī precizējums par tarifa nosacījumiem, kuri piemērojami Rietumsahāras pašreizējam un turpmākajam eksportam uz Savienību. Tarifa preferenču attiecināšana arī uz Rietumsahāras izstrādājumiem padarīs drošākus nosacījumus ieguldījumiem un, ņemot vērā reģiona neizmantoto ekonomisko potenciālu un pašreizējo zemo tiešo ārvalstu ieguldījumu līmeni, veicinās būtisku un strauju izaugsmi, kas ir labvēlīga vietējai nodarbinātībai. Savukārt tarifa preferenču nepiešķiršana būtiski apdraudētu Rietumsahāras eksportu, jo īpaši eksportu, kas attiecas uz zivsaimniecības produktiem un lauksaimniecības produktiem, un līdz ar to ir iespējams, ka ražošanas darbību jau tā nelielais skaits tiktu vēl samazināts, radot papildu šķēršļus reģiona attīstībai. Ja preferences netiktu attiecinātas uz Rietumsahāras izstrādājumiem, uz šiem izstrādājumiem attiektos muitas nodokļi, kas piemērojami Savienībā vislielākās labvēlības režīma ietvaros, un tādēļ tiem nebūtu priviliģētas piekļuves Savienības tirgum. Tas tikai ļoti mazā mērā skartu rūpniecisko izstrādājumu eksportu (fosfāti), bet tam būtu ļoti negatīva ietekme uz zivsaimniecības produktu un lauksaimniecības produktu eksportu uz Savienību. Vispārīgāk runājot, tarifa preferenču piešķiršana būtiski ietekmētu Rietumsahāras ekonomikas attīstību, stimulējot šajās nozarēs veiktos ieguldījumus. Tā tas ir, piemēram, attiecībā uz noteiktiem fosfātiem (jo īpaši fosforskābi un mēslošanas līdzekļiem), ieguldījumi jau tiek plānoti lauksaimniecības jomā, kur jau pastāv arī attīstības projekti, kā arī zivsaimniecības jomā. Savukārt, ja šīs preferences netiktu piešķirtas, varētu tikt nelabvēlīgi ietekmēti ieguldījumi, izaugsme un saimnieciskās darbības dažādošana, kā arī nodarbinātība. No starptautiskajām tiesībām, jo īpaši saskaņā ar Vīnes konvencijas 36. pantu, izriet, ka preferenču piešķiršana ir pati par sevi tikai papildu tiesības Rietumsahāras reģionam, kurā nav iekļauti atbildes pienākumi, un tādēļ to var uzskatīt par labumu reģionam. Ūdens resursu izmantošanas un darbavietu gadījumā potenciālā negatīvā ietekme ir pilnīgi netieša. Cilvēktiesību gadījumā ar tarifa preferencēm nevar būt saistīta nekāda negatīva ietekme.

•Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Priekšlikums nav saistīts ar REFIT. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Attiecībā uz Savienības muitas ieņēmumiem nebūtu jākonstatē nekāda būtiska ietekme uz budžetu. Šajā jautājumā jāuzsver, ka līdz 2016. gada 21. decembrim uz Rietumsahāras izcelsmes izstrādājumiem, tos ievedot Savienībā, de facto attiecās atbrīvojums no muitas nodokļa. 5.CITI ELEMENTI •Īstenošanas plāni un uzraudzības, novērtēšanas un ziņošanas kārtība Tomēr, lai uzraudzītu nolīguma ietekmi uz attiecīgajiem iedzīvotājiem un dabas resursu izmantošanu attiecīgajās teritorijās, nolīgumā īpaši paredzēta piemērota sistēma un procedūra, lai ļautu pusēm, izmantojot regulāru informācijas apmaiņu, novērtēt nolīguma ietekmi tā īstenošanas laikā. Eiropas Savienība un Maroka vienojās vismaz reizi gadā savstarpēji apmainīties ar informāciju Asociācijas komitejas ietvaros, kas izveidota saskaņā ar ES un Marokas asociācijas nolīgumu. Īpašo kārtību šai novērtēšanai noteiks vēlāk, kuru pēc tam pieņems Asociācijas komiteja. Turklāt Komisijas dienesti un Eiropas Ārējās darbības dienests informēs pilsonisko sabiedrību par nolīguma īstenošanu. 2018/0256 (NLE) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par to, lai noslēgtu Eiropas Savienības un Marokas Karalistes nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā par grozījumu izdarīšanu 1. un 4. protokolā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) i) apakšpunktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu, tā kā: (1)Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses (turpmāk “asociācijas nolīgums”), stājās spēkā 2000. gadā. (2)Kopš asociācijas nolīguma stāšanās spēkā ES turpināja stiprināt divpusējās attiecības ar Maroku un tai piešķīra īpašu statusu. (3)Tajā pašā laikā Savienība nav atzinusi Marokas suverenitāti pār Rietumsahāru, ir konsekventi apliecinājusi savu apņemšanos atrisināt strīdu Rietumsahārā, kas ir teritorija, kurai nav savas pārvaldes un kuru pašlaik lielā mērā pārvalda Maroka. Savienība pilnībā atbalsta Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāra un viņa personiskā sūtņa centienus palīdzēt pusēm panākt taisnīgu, ilgstošu un savstarpēji pieņemamu politisku risinājumu, kurš nodrošinātu Rietumsahāras tautas pašnoteikšanos saskaņā ar vienošanos, kas atbilst Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu mērķiem un principiem, kā noteikts ANO Drošības padomes rezolūcijās un jo īpaši Rezolūcijā 2152 (2014) un 2218 (2015).

(4)Kopš stājās spēkā asociācijas nolīgums, Rietumsahāras izstrādājumi, kas apstiprināti kā izstrādājumi ar Marokas izcelsmi, tika ievesti Savienībā, gūstot labumu no tarifa preferencēm, kuras noteiktas asociācijas nolīgumā. (5)Eiropas Savienības Tiesa savā spriedumā lietā C-104/16 P tomēr ir norādījusi, ka asociācijas nolīgums attiecas tikai uz Marokas Karalistes teritoriju un tas neietver Rietumsahāru, kurai nav savas pārvaldes. (6) Būtu svarīgi nodrošināt to, ka netiek traucētas gadu gaitā attīstītās tirdzniecības plūsmas, vienlaikus izveidojot atbilstošas garantijas cilvēktiesību aizsardzībai un ilgtspējīgai attīstībai attiecīgajās teritorijās. Padome 2017. gada 29. maijā pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Marokas Karalisti nolūkā izveidot juridisko pamatu, lai Rietumsahāras izcelsmes izstrādājumiem piešķirtu tarifa preferences, kas paredzētas asociācijas nolīgumā. Nolīgums starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti ir vienīgais līdzeklis, lai nodrošinātu, ka uz Rietumsahāras izcelsmes izstrādājumiem attiecina preferenciālu izcelsmi, ņemot vērā to, ka Marokas iestādes ir vienīgās, kas var nodrošināt atbilstību noteikumiem, kuri vajadzīgi šādu preferenču piešķiršanai. (7)Komisija ir izvērtējusi nolīguma iespējamo ietekmi uz ilgtspējīgu attīstību, jo īpaši saistībā ar tām priekšrocībām un trūkumiem, ar ko saskartos attiecīgie iedzīvotāji un kas izriet no Rietumsahāras izstrādājumiem piešķirtajām tarifa preferencēm, un ietekmi uz dabas resursu izmantošanu attiecīgajās teritorijās. Tarifu atvieglojumu ietekmi uz nodarbinātību, cilvēktiesībām un dabas resursu izmantošanu ir ļoti sarežģīti noteikt, jo tā pēc būtības ir netieša. Turklāt nav viegli iegūt objektīvu informāciju par šo jautājumu. (8)Tomēr novērtējumā ir norādīts, ka kopumā ieguvumi Rietumsahāra ekonomikai, kas izriet no asociācijas nolīgumā paredzēto tarifa preferenču piešķiršanas Rietumsahāras izcelsmes izstrādājumiem, un jo īpaši spēcīgais sviras efekts ekonomikas izaugsmei un līdz ar to sociālajai attīstībai, atsver trūkumus, kuri tika minēti apspriešanās procesā, piemēram, plašā dabas resursu, jo īpaši pazemes ūdens rezervju, izmantošana, attiecībā uz ko jau ir veikti pasākumi. (9)Tādējādi tarifa preferenču attiecināšana uz Rietumsahāras izcelsmes izstrādājumiem pozitīvi ietekmēs attiecīgos iedzīvotājus, un šai ietekme nākotnē būtu jāturpinās un pat jāpalielinās. Novērtējums parāda, ka tarifa preferenču attiecināšana arī uz Rietumsahāras izstrādājumiem padarīs drošākus nosacījumus ieguldījumiem un veicinās būtisku un strauju izaugsmi, kas ir labvēlīga vietējai nodarbinātībai. Tas, ka Rietumsahārā ir saimnieciskās un ražošanas darbības, kam lielā mērā būtu interese gūt labumu no tarifa preferencēm, kuras paredzētas asociācijas nolīgumā, parāda, ka tarifa preferenču nepiešķiršana būtiski apdraudētu Rietumsahāras eksportu, jo īpaši eksportu, kas attiecas uz zivsaimniecības produktiem un lauksaimniecības produktiem. Tarifa preferenču piešķiršana arī būtiski ietekmētu Rietumsahāras ekonomikas attīstību, stimulējot šajās nozarēs ieguldījumus. (10)Komisija sadarbībā ar Eiropas Ārējās darbības dienestu ir arī pārliecinājusies, ka attiecīgie iedzīvotāji, uz kuriem attiecas nolīgums, ir tikuši pienācīgi iesaistīti apspriešanās procesā, izmantojot apspriešanās, kurā piedalās Rietumsahāras iedzīvotāju plašs sociāli ekonomisko un politisko pārstāvju loks. Lielākā daļa šo iesaistīto personu norādīja, ka viņas atbalsta asociācijas nolīguma tarifa preferenču attiecināšanu uz Rietumsahāru. Tās personas, kas noraidīja tarifa preferenču attiecināšanu uz Rietumsahāru, neidentificēja konkrētu negatīvu ietekmi uz attiecīgajiem iedzīvotājiem, bet galvenokārt uzskatīja, ka šis nolīgums apstiprinātu Marokas pozīciju Rietumsahārā. Tomēr nekas šajā nolīgumā neparedz, ka tas atzīstu Marokas suverenitāti pār Rietumsahāru. Turklāt Savienība turpinās ar pastiprinātiem centieniem atbalstītu procesu strīda atrisināšanai miermīlīgā ceļā, kas sākts ANO vadībā. (11)Saskaņā ar Padomes [...] Lēmumu [XXX] nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par grozījumu izdarīšanu 1. un 4. protokolā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses, tika parakstīts [...], ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk. (12)Nolīgums palīdz sasniegt mērķus, uz kuriem Savienība tiecas saskaņā ar 21. pantu Līgumā par Eiropas Savienību. (13)Nolīgums būtu jāapstiprina Eiropas Savienības vārdā, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par grozījumu izdarīšanu 1. un 4. protokolā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses. Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam. 2. pants Padomes priekšsēdētājs norīko personu, kura ir pilnvarota Savienības vārdā sniegt nolīgumā paredzēto paziņojumu, lai paustu Eiropas Savienības piekrišanu uzņemties nolīguma saistības. 3. pants Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Briselē, Padomes vārdā