P9_TA(2021)0022

ES nodokļu oāžu saraksta pārskatīšana

Eiropas Parlamenta 2021. gada 21. janvāra rezolūcija ES nodokļu oāžu saraksta pārskatīšana (2020/2863(RSP))

(2021/C 456/16)

Eiropas Parlaments,

— ņemot vērā 1997. gada 1. decembrī pieņemto Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju pieņemto rezolūciju par rīcības kodeksu uzņēmējdarbības nodokļu jomā (1), kuras mērķis ir samazināt kaitējošu nodokļu konkurenci Eiropas Savienībā,

— ņemot vērā Komisijas 2015. gada 17. jūnija paziņojumu “Taisnīga un efektīva uzņēmumu ienākumu nodokļa sistēma Eiropas Savienībā: piecas galvenās rīcības jomas” (COM(2015)0302),

— ņemot vērā Komisijas 2016. gada 28. janvāra paziņojumu “Ārējā stratēģija faktiskai nodokļu uzlikšanai” (COM(2016)0024),

— ņemot vērā Padomes 2016. gada 8. marta secinājumus par Rīcības kodeksu attiecībā uz uzņēmējdarbības nodokļiem (2),

— ņemot vērā Komisijas 2016. gada 5. jūlija paziņojumu par papildu pasākumiem, lai veicinātu pārredzamību un cīņu pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un pret nodokļu apiešanu (COM(2016)0451), kas ietver paskaidrojumu par tādu jurisdikciju saraksta veidošanas procesu, kuras nesadarbojas nodokļu nolūkā,

— ņemot vērā Padomes 2016. gada 8. novembra secinājumus par kritērijiem un procesu, kuru rezultātā izveido ES sarakstu ar jurisdikcijām, kas nodokļu nolūkos nesadarbojas,

— ņemot vērā ECOFIN padomes 2017. gada 5. decembra sanāksmes iznākumu,

— ņemot vērā nesenākos atjauninājumus ES sarakstā ar jurisdikcijām, kas nodokļu nolūkos nesadarbojas, kurus Padome veica 2020. gada 6. oktobrī (3),

— ņemot vērā Komisijas 2020. gada 15. jūlija paziņojumu “Rīcības plāns taisnīgas un vienkāršas nodokļu sistēmas izveidei, kas atbalsta ekonomikas atveseļošanas stratēģiju” (COM(2020)0312),

— ņemot vērā Komisijas 2020. gada 15. jūlija paziņojumu “Laba nodokļu pārvaldība ES un ārpus tās” (COM(2020)0313),

— ņemot vērā 2015. gada 25. novembra rezolūciju par nodokļu nolēmumiem un citiem rakstura vai ietekmes ziņā līdzīgiem pasākumiem (4), 2016. gada 6. jūlija rezolūciju par nodokļu nolēmumiem un citiem rakstura vai ietekmes ziņā līdzīgiem pasākumiem (5) un Parlamenta 2019. gada 26. marta rezolūciju par finanšu noziegumiem, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu (6),

— ņemot vērā 2015. gada 16. decembra rezolūciju ar ieteikumiem Komisijai par uzņēmumu ienākuma nodokļa politikas pārredzamības, koordinācijas un konverģences veicināšanu Savienībā (7),

— ņemot vērā Parlamenta PANA komitejas 2017. gada 13. decembra ieteikumu Padomei un Komisijai pēc izmeklēšanas attiecībā uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, nodokļu apiešanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas (8),

— ņemot vērā Komisijas turpmākos pasākumus pēc minēto Eiropas Parlamenta rezolūciju un ieteikuma pieņemšanas (9),

— ņemot vērā Komisijas priekšlikumu par publisku pārskatu sniegšanu par katru valsti (10), kā arī 2019. gada 27. marta nostāju (11) par minēto priekšlikumu,

— ņemot vērā Komisijas pētījumu “Nodokļu plānošanas ietekme uz faktiskajām nodokļu likmēm, kuras vērstas uz nākotni” (12),

— ņemot vērā Komisijas pētījumu par agresīvas nodokļu plānošanas rādītājiem (13),

— ņemot vērā Eiropas Parlamenta Izpētes dienesta pētījumu “Pārskats par čaulas sabiedrībām Eiropas Savienībā” (14),

— ņemot vērā Eiropas pusgada ietvaros sagatavotos Komisijas ziņojumus par valstīm,

— ņemot vērā notiekošo darbu ANO Augsta līmeņa darba grupā starptautiskās finansiālās pārskatatbildības, pārredzamības un integritātes jautājumos,

— ņemot vērā notiekošo ESAO/G20 darbu saistībā ar nodokļu bāzes samazināšanas un peļņas novirzīšanas (BEPS) jomā izveidoto iekļaujošo satvaru attiecībā uz digitalizācijas radītajām nodokļu problēmām,

— ņemot vērā vienošanos par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (15),

— ņemot vērā jautājumus Komisijai un Padomei par ES nodokļu oāžu saraksta pārskatīšanu (O-000082/2020 – B9-0002/2021 un O-000081/2020 – B9-0001/2021),

— ņemot vērā Reglamenta 136. panta 5. punktu un 132. panta 2. punktu,

— ņemot vērā Ekonomikas un monetārās komitejas rezolūcijas priekšlikumu, kas sagatavots ar Nodokļu jautājumu apakškomitejas palīdzību,

A. tā kā tādu jurisdikciju, kas nesadarbojas nodokļu nolūkos, un kaitējošu nodokļu shēmu, tostarp ES dalībvalstīs, esamība rada milzīgus finansiālos zaudējumus ES dalībvalstīm, izsmeļot valstu budžeta resursus un ierobežojot valdību spējas; tā kā saskaņā ar aplēsēm uzņēmumu nodokļu apiešanas apmērs pašlaik sasniedz 500 miljardus USD gadā (16); tā kā šāda nodokļu ienākumu samazināšanās ir īpaši problemātiska saistībā ar atveseļošanos no Covid-19 pandēmijas izraisītās sanitārās, sociālās un ekonomikas krīzes un zaļās pārkārtošanās finansēšanu;

B. tā kā saskaņā ar Eirobarometra aptauju 2016. gada rudenī 86 % ES iedzīvotāju atbalsta stingrākus noteikumus attiecībā uz nodokļu apiešanu un nodokļu oāzēm (17);

C. tā kā ES 2017. gada 5. decembrī pieņēma savu pirmo sarakstu ar jurisdikcijām, kas nesadarbojas nodokļu nolūkā (“saraksts”); tā kā minētajā sarakstā ir iekļautas 17 valstis vai teritorijas, kas nav ES valstis vai teritorijas; tā kā ES sarakstu ir pārskatījusi 12 reizes;

D. tā kā saskaņā ar uzņēmumu ienākuma nodokļu oāžu 2019. gada indeksu vadošās jurisdikcijas ir šādas: 1) Britu Virdžīnu Salas, 2) Bermudu Salas, 3) Kaimanu salas, 4) Nīderlande, 5) Šveice, 6) Luksemburga, 7) Džērsija, 8) Singapūra, 9) Bahamu salas, 10) Honkonga un 11) Īrija;

E. tā kā 95 jurisdikcijas ir izvērtētas attiecībā pret trijiem kritērijiem, kas noteikti Padomes 2016. gada 8. novembra secinājumos, proti, nodokļu pārredzamību, nodokļu taisnīgumu un ESAO BEPS minimālo standartu īstenošanu;

F. tā kā vairāk nekā 135 valstis un jurisdikcijas sadarbojas BEPS rīcības plāna īstenošanā, daļēji tāpēc, lai netiktu iekļautas ES sarakstā ar jurisdikcijām, kas nesadarbojas; tā kā saraksta veidošanas procesā gandrīz 40 valstis tika aicinātas veikt reformas saistībā ar vairāk nekā 120 kaitējošām nodokļu praksēm;

G. tā kā 2020. gada ziņojumā par nodokļu taisnīguma situāciju konstatēts, ka tikai 2 % no globālajiem nodokļu zaudējumiem radīja ES sarakstā iekļautas jurisdikcijas; tā kā Kaimanu Salas tika atzītas par jurisdikciju, kura rada vislielākos globālos nodokļu zaudējumus, kas citām valstīm un teritorijām izmaksā vairāk nekā 70 miljardus USD gadā, jeb 16,5 % no kopējiem nodokļu zaudējumiem;

H. tā kā Padome pēdējo reizi pārskatīja sarakstu 2020. gada 6. oktobrī, no tā izņemot Kaimanu Salas un Omānu un iekļaujot Barbadosu un Angilju; tā kā Kaimanu Salās joprojām nav uzņēmumu ienākuma nodokļa un saskaņā ar Starptautiskā Valūtas fonda datiem tās ir starp 10 populārākajiem galamērķiem fiktīvām investīcijām (18), radot jautājumus par pārredzamību un iespējamu preferenciālu pieeju dažām valstīm;

I. tā kā ES sarakstā ar jurisdikcijām, kuras nesadarbojas, pašlaik ir iekļauta ASV Samoa, Angilja, Barbadosa, Fidži, Guama, Palau, Panama, Samoa, Seišelas, Trinidāda un Tobāgo, ASV Virdžīnu Salas un Vanuatu;

J. tā kā vairākas citas jurisdikcijas ir apņēmušās īstenot labas nodokļu pārvaldības principus vai nu attiecībā uz pārredzamības, vai taisnīgu nodokļu kritēriju;

K. tā kā publiska piekļuve dokumentiem un Rīcības kodeksa jautājumu grupas (uzņēmējdarbības nodokļi) darbam joprojām ir ierobežota, jo īpaši saistībā ar ES saraksta veidošanas procesu; tā kā Eiropas Ombudam ir pilnvaras izskatīt, kā ES iestādes piemēro ES noteikumus par publisku piekļuvi dokumentiem (19), un jo īpaši pilnvaras pārbaudīt visus ES dokumentus neatkarīgi no tā, vai tie ir vai nav konfidenciāli, un Ombuds var sniegt ieteikumus par to, vai tos vajadzētu vai nevajadzētu publicēt;

L. tā kā savā paziņojumā par labu pārvaldību nodokļu jomā ES un ārpus tās Komisija uzsvēra vajadzību reformēt Rīcības kodeksu uzņēmējdarbības nodokļu jautājumos un pārskatīt sarakstu;

M. tā kā, izmantojot viskonservatīvāko sadalījuma formulu, peļņas novirzīšana uz nodokļu oāzēm Eiropas Savienībai rada vislielākos zaudējumus pasaulē un saskaņā ar aplēsēm tā ik gadu zaudē 20 % ieņēmumu no uzņēmumu ienākuma nodokļa (20),

1. atzīst pozitīvo ietekmi, ko saraksts jau ir radījis, taču pauž nožēlu, ka tas neīsteno visu savu potenciālu, jo jurisdikcijas, kas pašlaik ir iekļautas sarakstā, rada mazāk nekā 2 % no nodokļu ieņēmumu zaudējumiem pasaulē, un tas padara sarakstu mulsinošu un neefektīvu (21); vēlas sarakstu stiprināt ar labāku pārredzamību un konsekvenci, stingrākiem un objektīvākiem kritērijiem iekļaušanai sarakstā, kā arī ar spēcīgākiem aizsardzības pasākumiem pret nodokļu apiešanu; pauž nožēlu par to, ka no saraksta ir izņemtas valstis, kurās nepārprotami ir apliecināta BEPS veicināšana, piemēram, Kaimanu Salas; pauž nožēlu par to, ka plašai sabiedrībai nav sniegts pietiekams paskaidrojums, kaut arī Eiropas sabiedriskā doma atbalsta stingrākus noteikumus nodokļu oāzēm;

ES saraksta ar jurisdikcijām, kas nesadarbojas nodokļu nolūkā, pārvaldība un pārredzamība

2. konstatē, ka Komisija sākotnējo saraksta veidošanas procesu ierosināja gan savā paziņojumā par ārējo stratēģiju faktiskai nodokļu uzlikšanai, gan paziņojumā par papildu pasākumiem, lai veicinātu pārredzamību un cīņu pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un pret nodokļu apiešanu; norāda, ka Rīcības kodeksa jautājumu grupai, galvenokārt ar tās apakšgrupas trešo pušu jautājumos starpniecību, ir uzticēts veikt sagatavošanās darbu saraksta izveidei, kaut arī tās nebija grupas sākotnējās pilnvaras; pauž šaubas par šāda neformāla grupējuma spēju un piemērotību veikt minēto uzdevumu;

3. uzskata, ka ES saraksts ir jāpārskata ES līmenī; iesaka šo procesu padarīt formālu, proti, izmantojot juridiski saistošu instrumentu; uzskata, ka šī reforma būtu jāveic līdz 2021. gada beigām, lai pasargātu ES no jebkādiem turpmākiem ieņēmumu zudumiem atveseļošanas laikposmā pēc Covid-19 krīzes; prasa Padomei uzdot Komisijai ar dalībvalstu atbalstu un Eiropas Parlamenta piemērotu iesaistīšanu izvērtēt trešās jurisdikcijas, pamatojoties uz skaidriem un pārredzamiem kritērijiem, kā arī sniegt Padomei priekšlikumu par iekļaušanu sarakstā, kas būtu jāpublisko, pirms Padome oficiāli pieņem sarakstu un tā pārskatītās versijas; aicina Padomi piešķirt Parlamentam novērotāja uzdevumu Rīcības kodeksa jautājumu grupas diskusijās; uzskata, ka šādas izmaiņas nodrošinātu taisnīgumu, objektivitāti un pārskatatbildību saraksta veidošanas procesā;

4. uzsver pārredzamības nozīmi saraksta veidošanas procesā, lai varētu īstenot publisko kontroli un palielināt lēmumu pieņēmēju demokrātisko atbildību; vēlas pilnīgu pārredzamību attiecībā uz dalībvalstu nostāju; tāpēc aicina Rīcības kodeksa jautājumu grupu atklāt iesaistītās iestādes, diskusiju tēmas, tehniskos novērtējumus, protokolus vai kopsavilkumus un pieņemtos secinājumus; uzskata, ka pārredzamības un pārskatatbildības uzlabošanas nolūkos būtu jāvar vienkārši piekļūt jurisdikciju pārbaudes datu avotiem, ja tie ir pieejami sabiedrībai; uzskata, ka metodika trešo valstu režīmu izvērtēšanai būtu jāizstrādā sīkāk un pilnībā jāatklāj; aicina Rīcības kodeksa jautājumu grupu sistemātiski sniegt visaptverošu kopsavilkumu par tās saziņu ar trešām valstīm, apspriesto tēmu un saistībām, ko trešās valstis ir uzņēmušās katrā izvērtēšanas procesa posmā;

5. norāda, ka pārredzamības trūkuma dēļ lēmumi var tikt interpretēti kļūdaini un vājināt sabiedrības uzticēšanos saraksta veidošanas procesam, īpaši gadījumos, kad ES saraksta iznākums atšķiras no nodokļu oāžu sarakstiem, ko pārredzami ir izveidojušas trešās puses; atgādina par sākotnējo sarakstu, kurā apkopoti dalībvalstu saraksti, uz ko Komisija atsaucas savā paziņojumā “Taisnīga un efektīva uzņēmumu ienākumu nodokļa sistēma Eiropas Savienībā: piecas galvenās rīcības jomas” un kurā bija iekļautas 30 jurisdikcijas, ko norādījušas 10 vai vairāk dalībvalstu;

6. atzinīgi vērtē darbības, kas jau ir veiktas attiecībā uz pārredzamību, piemēram, divgadu progresa ziņojumu publicēšanu un atsevišķu vēstuļu, kas nosūtītas trešo valstu jurisdikcijām, publiskošanu; aicina vēstulēs, ko Padome sūta jurisdikcijām, kuras vēl neatbilst ES saraksta veidošanas kritērijiem, iekļaut prasību publicēt visu saraksti ar ES un izskatīt jebkādu pretēju reakciju kā attiecīgās jurisdikcijas nesadarbošanos; pauž nožēlu par to, ka šādiem dokumentiem iespējams piekļūt tikai pēc izvērtēšanas procesa pabeigšanas; aicina visas vēstules un trešo jurisdikciju paustās saistības padarīt publiski pieejamas, tiklīdz tās ir saņemtas; aicina publisko informāciju darīt pieejamu lietotājiem ērtā platformā;

7. aicina regulāri veikt saziņu starp Rīcības kodeksa jautājumu grupas priekšsēdētāju un Parlamentu, ietverot vismaz vienu oficiālu dalību publiskā uzklausīšanā ik gadu;

8. uzsver, ka Parlamenta uzdevums saistībā ar Rīcības kodeksa jautājumu grupu būtu jāpadara formāls, tostarp attiecībā uz pārvaldību un kritērijiem saraksta veidošanas procesā, piemēram, izmantojot atzinumu sniegšanas procesu;

9. norāda, ka ES saraksta veidošanas process attiecas tikai uz trešām valstīm; norāda, ka ES ietekme izvairīšanās no nodokļu maksāšanas un kaitējošu nodokļu prakšu mazināšanā visā pasaulē ir atkarīga no pašas rādītā piemēra; uzsver, ka saraksta veidošanas kritērijiem un kaitējošu nodokļu prakšu kritērijiem Eiropas Savienībā jābūt saskanīgiem; atgādina par paziņojumu, ko Rīcības kodeksa jautājumu grupas priekšsēdētāja sniedza TAX3 komitejas rīkotajā 2018. gada 10. oktobra uzklausīšanā, par iespēju pārbaudīt dalībvalstis, piemērojot ES sarakstam noteiktos kritērijus Rīcības kodeksa jautājumu grupas pilnvaru pārskatīšanas kontekstā; norāda, ka Pasaules forums par pārredzamības un informācijas apmaiņas jautājumiem nodokļu jomā (Pasaules forums) vienai dalībvalstij piešķīra daļējas atbilstības vērtējumu attiecībā uz starptautisko pārredzamības un informācijas apmaiņas pēc pieprasījuma standartu, ( 22 ) un konstatē, ka trešās valstis Padome šāda vērtējuma gadījumā iekļauj sarakstā ( 23 ) ; šajā saistībā uzsver, ka dažas dalībvalstis regulāri ir saņēmušas konkrētai valstij adresētus ieteikumus par vajadzību risināt agresīvas nodokļu plānošanas jautājumu ( 24 ) ; uzsver, ka Komisija atzīst to, ka dažas no attiecīgajām dalībvalstīm ir veikušas pasākumus, lai uzlabotu savas nodokļu sistēmas, ņemot vērā Komisijas iebildumus, taču konstatē, ka Komisija joprojām norāda, ka nodokļu noteikumi pašlaik atvieglo agresīvu nodokļu plānošanu konkrētajās dalībvalstīs; atkārtoti pauž savu TAX3 rezolūcijā minēto aicinājumu Komisijai un Padomei veikt turpmākās darbības saistībā ar konkrētai valstij adresētiem ieteikumiem, kas sniegti attiecīgajām dalībvalstīm, līdz tiks īstenotas būtiskas reformas, un vajadzības gadījumā ierosināt attiecīgas darbības, taču tikmēr vismaz konkrētās dalībvalstis uzskatīt par ES nodokļu oāzēm; gaida, ka attiecīgās valdības šos jautājumus risinās un samazinās nodokļu apiešanu savās jurisdikcijās; apņemas regulāri novērtēt jebkādas iniciatīvas, ko valdības ir veikušas, lai ņemtu vērā šādus ieteikumus, un vajadzības gadījumā ierosināt attiecīgas darbības;

10. atgādina, ka gadījumos, kad kaitējošas nodokļu prakses rada tirgus kropļojumu Eiropas Savienībā, būtu jāpiemēro Līguma par Eiropas Savienības darbību 116. pantā noteiktā procedūra, saskaņā ar kuru Parlaments un Padome rīkojas atbilstīgi parastajai likumdošanas procedūrai;

11. aicina Rīcības kodeksa jautājumu grupu palielināt procesa iekļautību un ārējo pieņemšanu, apspriežoties ar jaunattīstības valstīm un pilsoniskās sabiedrības organizācijām; ierosina izveidot darba grupu vai padomdevēja struktūru ar valstīm, kas nav ES dalībvalstis, jo īpaši ar jaunattīstības valstīm, pilsoniskās sabiedrības locekļiem un ekspertiem, lai veicinātu dialogu par pieņemtajiem lēmumiem;

ES sarakstā iekļaušanas kritēriju atjaunināšana, lai tos pielāgotu pašreizējiem un turpmākiem sarežģījumiem

12. atkārtoti uzsver saraksta pārredzamības kritērija svarīgumu; aicina precizēt gaidāmo pārredzamības kritēriju attiecībā uz patiesajām faktiskajām īpašumtiesībām saskaņā ar Piekto direktīvu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu; norāda uz nevienlīdzīgiem konkurences apstākļiem starp valstīm, kuras ievēro ESAO Kopējo ziņošanas standartu un ASV Ārvalstu konta nodokļa atbilstības aktu ( FATCA ); tāpēc uzskata, ka būtu jāpārbauda ASV FATCA savstarpības trūkums saskaņā ar pārredzamības kritēriju;

13. uzskata, ka taisnīgu nodokļu kritērijam nebūtu jāattiecas tikai uz nodokļu pasākumu preferenciālo raksturu, bet būtu jāaptver plašāki atbrīvojumi no nodokļa un transfertcenu neatbilstība; atgādina, ka pašreizējais process trešo valstu iekļaušanai sarakstā neietver atsevišķu kritēriju par 0 % vai ļoti zemām nodokļu likmēm; aicina Komisiju un Rīcības kodeksa jautājumu darba grupu novērtējumā iekļaut nodokļu pasākumus, kas rada zemus nodokļu līmeņus, saskaņā ar notiekošajām sarunām par ESAO/G20 iekļaujošā satvara II pīlāru, jo īpaši attiecībā uz minimālo nodokļu uzlikšanu; aicina Komisiju un Padomi ierosināt minimālo faktiskas nodokļu uzlikšanas līmeni, kas būtu atsevišķs kritērijs ES sarakstam; iesaka, ka jebkāda minimālā faktiskā likme būtu jānosaka taisnīgi un pietiekamā līmenī un ka būtu jāņem vērā arī vidējā tiesību aktos noteiktā uzņēmumu ienākuma nodokļa likme Eiropas Savienībā ( 25 ) , lai atturētu no peļņas novirzīšanas un novērstu kaitējošu nodokļu konkurenci;

14. aicina Komisiju apsvērt ieguvumus, ko iekļaujošā satvara II pīlāram līdzīgas iniciatīvas pieņemšana sniegtu ES saraksta veidošanas kritērijiem gadījumā, ja ESAO līmenī netiktu panākta politiska vienprātība par šādu pasākumu īstenošanu līdz 2021. gada beigām;

15. norāda, ka dažas no viskaitējošākajām trešajām jurisdikcijām, tostarp Kaimanu Salas un Bermuda, tika izņemtas no saraksta pēc tam, kad tās ieviesa ļoti minimālus būtības kritērijus un vājus izpildes pasākumus; uzsver, ka šādi lēmumi var radīt jautājumus par konkrētu darbību autentiskumu un lēmumu pieņemšanas procesa objektivitāti, kā arī vājināt sabiedrības uzticēšanos; aicina pastiprināt pārbaudes kritērijus, tostarp būtības prasības, pamatojoties uz standartizētu pieeju, kā arī proporcionalitātes prasības un to pārraudzību, lai palielinātu saraksta efektivitāti un tā spēju pārvarēt jaunas problēmas, ko rada ekonomikas digitalizācija; aicina Padomi kā atsevišķu kritēriju noteikt tādu trešo jurisdikciju, kurās uzņēmumu nodokļa likme ir 0 % vai netiek piemērots nodoklis uzņēmumu peļņai, automātisku iekļaušanu sarakstā; ar bažām norāda, ka trešās valstis var atcelt prasībām neatbilstošus nodokļu režīmus, taču aizstāt tos ar jauniem — iespējams, kaitējošiem ES; atgādina, ka ir svarīga informācija saistībā ar publisku pārskatu sniegšanu par katru valsti, lai pārraudzītu būtības prasības;

16. uzsver BEPS minimālo standartu nozīmi trešo valstu pārbaudē, jo īpaši 5., 6., 13. un 14. darbību; uzsver, ka ir svarīgi apzināt citus BEPS standartus, kas jāiekļauj kā saraksta veidošanas kritēriji;

17. atbalsta ES saraksta ģeogrāfiskās darbības jomas paplašināšanu, vienlaikus ņemot vērā vismazāk attīstīto valstu situāciju; uzsver, ka dažām jaunattīstības valstīm var trūkt resursu, lai strauji īstenotu jaunos nodokļu standartus, un tas būtu sistemātiski jāņem vērā turpmākajos novērtējumos; tāpēc mudina Padomi kā pretpasākumus neapsvērt attīstības palīdzības samazinājumus, kas tieši ietekmētu galīgos atbalsta saņēmējus; taču norāda, ka pret valstīm, kurās ir ievērojami finanšu centri, nevajadzētu izrādīt līdzīgu toleranci;

18. norāda, ka pastāv ievērojamas atšķirības starp ES sarakstu ar jurisdikcijām, kuras nesadarbojas nodokļu nolūkos, un tādiem pašiem sarakstiem dalībvalstīs; ņem vērā Komisijas mērķi labāk saskaņot valstu izveidotos sarakstus ar ES sarakstu; aicina veikt augšupēju konverģenci un kritēriju saskaņošanu, lai nodrošinātu augstākus standartus un konsekvenci;

19. atzinīgi vērtē Komisijas ierosinājumu nodokļu jurisdikciju pārbaudē ņemt vērā metodiku, kas izstrādāta augsta riska trešo valstu noteikšanai nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas apkarošanas nolūkos, lai nodrošinātu, ka abu sarakstu veidošanas procesi ir savstarpēji stiprinoši;

20. ņem vērā centienus izveidot vienlīdzīgus konkurences apstākļus pēc Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības; aicina rūpīgi izvērtēt minētās jurisdikcijas, tostarp pastāvīgi izvērtēt Apvienotās Karalistes aizjūras teritorijas un atkarīgās teritorijas saskaņā ar Rīcības kodeksa jautājumu grupas noteiktajiem standartiem; uzsver, ka turpmākām attiecībām starp ES un Apvienoto Karalisti jābūt balstītām uz savstarpējām vērtībām un virzītām uz kopēju labklājību, kas automātiski izslēdz agresīvu konkurenci nodokļu jomā; pauž nožēlu par to, ka Tirdzniecības un sadarbības nolīgumā starp ES un Apvienoto Karalisti nav paredzēti iespējamie līdzsvara atjaunošanas pasākumi, ko piemērot gadījumā, ja nākotnē ar Apvienoto Karalisti veidotos atšķirīgi viedokļi jautājumos, kas saistīti ar izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju;

21. aicina vienlīdzīgi un objektīvi izvērtēt ES galvenos tirdzniecības partnerus; īpaši aicina skaidri izvērtēt ASV attiecībā uz pārredzamības kritēriju;

Aizsardzības pasākumu koordinācija

22. atzīst, ka ietekme uz reputāciju, ko rada iekļaušana sarakstā, ir stimuls jurisdikciju līdzdalībai pārbaudes procesā; uzsver, ka nepietiek ar efektīvu cīņu pret nelabvēlīgajām sekām, ko šādas jurisdikcijas rada dalībvalstīm un iekšējam tirgum, jo reputācijas ietekmes, ko rada šādu jurisdikciju iekļaušana sarakstos, noteikšanu apgrūtina iepriekš minētās nepilnības sarakstu sastādīšanā, jo īpaši pārredzamības trūkums, maigi kritēriji un ierobežots ģeogrāfiskais tvērums;

23. atzinīgi vērtē saikni starp labas nodokļu pārvaldības standartiem un ES fondu izmantošanu, kas paredzēti Finanšu regulā ( 26 ) , Regulā par Eiropas Fondu ilgtspējīgai attīstībai ( 27 ) , Regulā par Eiropas Stratēģisko investīciju fondu ( 28 ) un Lēmumā par ārējo aizdevumu pilnvarām ( 29 ) , un atzīst šādus standartus par priekšnosacījumu ES sniegtajam atbalstam; tomēr brīdina par jebkādu kaitējošu ietekmi — esošu vai iespējamu — uz jaunattīstības valstu iedzīvotājiem; uzsver, ka ir svarīgi izstrādāt līdzvērtīgus nosacījumus, ko piemērot uzņēmumiem un agresīvas nodokļu plānošanas iespējotājiem un veicinātājiem publiskā iepirkuma procedūrās;

24. aicina valsts atbalsta noteikumos un dalībvalstu nacionālajās atbalsta programmās nodrošināt, ka uzņēmumi, kam ir ekonomiskas saites ar jurisdikcijām, kuras nesadarbojas nodokļu nolūkā, piemēram, šādu jurisdikciju rezidenti nodokļu vajadzībām, nav tiesīgi uz atbalstu; uzsver, ka tas ir svarīgi saistībā ar Eiropas iekšējo solidaritāti un uzticības veidošanu starp dalībvalstīm; atgādina, ka ir vajadzīga pārredzamība, visos sektoros izmantojot publisku pārskatu sniegšanu par katru valsti, lai nodrošinātu, ka tā patiešām ir; aicina Padomi steidzami noslēgt diskusijas un pieņemt savu vispārējo pieeju attiecībā uz tiesību akta priekšlikumu;

25. atbalsta un aicina stiprināt papildu revīzijas un pienācīgas rūpības prasības uzņēmumiem un investoriem, kas veic darbību jurisdikcijās, kuras nesadarbojas nodokļu nolūkā; uzskata aizsardzības pasākumus par būtiski svarīgiem, lai sarakstam būtu ietekme;

26. norāda, ka stingri pretpasākumi samazinātu stimulus nodokļu apiešanai; uzsver, ka ES aizsardzības pasākumu instrumentu kopumu vājina tas, ka individuālas dalībvalstis to piemēro pēc saviem ieskatiem; tāpēc aicina Komisiju apsvērt ierosināt tiesību akta priekšlikumu koordinētiem aizsardzības pasākumiem pret nodokļu apiešanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, ņemot vērā sarunas par iekļaujošā satvara II pīlāru vai par minimālo faktisko nodokļu likmi ES līmenī, tajā ietverot šādus jautājumus: a) izmaksu atskaitīšanas neiespējamība; b) pastiprināti noteikumi par kontrolētiem ārvalstu uzņēmumiem; c) nodokļu ieturēšanas pasākumi; d) līdzdalības atbrīvojumu ierobežošana; e) pārejas noteikums; f) publiskā iepirkuma un valsts atbalsta sekas; g) speciālas prasības attiecībā uz dokumentāciju; h) nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencijas noteikumu apturēšana;

norāda, ka jebkādi uzņēmumiem piemēroti nodokļu pasākumi būtu jāpakļauj nosacījumam par saikni ar noteikumiem, kas norādīti, ja attiecīgais darījums vai nodokļu maksātājs atbilst konkrētam kaitējuma kritērijam; uzskata, ka šādiem pasākumiem būtu jābūt vienlīdz piemērojamiem attiecībās starp dalībvalsti un trešo valsti, kā arī attiecībās starp dalībvalstīm;

27. ņem vērā “pelēko” sarakstu ar jurisdikcijām, kuras nenodrošina atbilstību, taču ir apņēmušās mainīties; aicina Padomi un dalībvalstis ieviest konkrētus pasākumus, piemēram, pastiprinātas revīzijas vai uzlabotu “pazīsti savu klientu” politiku darījumiem un pienācīgai rūpībai attiecīgajās jurisdikcijās;

28. aicina Komisiju izveidot sarakstu ar tādiem nolīgumiem starp ES un trešām valstīm vai reģioniem, kuros nav iekļauta labas pārvaldības klauzula, kā prasīts Komisijas paziņojuma par ārējo stratēģiju faktiskai nodokļu uzlikšanai 3.1. punktā un minēts Padomes 2018. gada 25. maija secinājumos, kuros pieņemti standarta noteikumi nolīgumiem ar trešām valstīm ( 30 ) ; aicina Komisiju un Padomi izskaidrot šādas klauzulas neesamību;

o

o o

29. uzdod priekšsēdētājam šo rezolūciju nosūtīt Padomei, Komisijai, Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas sekretariātam, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem.

(1) Ekonomikas un finanšu (ECOFIN) padomes 1997. gada 1. decembra sanāksmes secinājumu par nodokļu politiku I pielikums — Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju rezolūcija, Padomes 1997. gada 1. decembra sanāksme par rīcības kodeksu uzņēmējdarbības nodokļu jomā (OV C 2, 6.1.1998., 1. lpp.).

(2) https://www.consilium.europa.eu/lv/press/press-releases/2016/03/08/ecofin-conclusions-code-conduct-business-taxation/

(3) OV C 331, 7.10.2020., 3. lpp.

(4) OV C 366, 27.10.2017., 51. lpp.

(5) OV C 101, 16.3.2018., 79. lpp.

(6) Pieņemtie teksti, P8_TA(2019)0240.

(7) OV C 399, 24.11.2017., 74. lpp.

(8) OV C 369, 11.10.2018., 132. lpp.

(9) Kopējie turpmākie pasākumi saistībā ar Eiropas Parlamenta (ECON) rezolūciju ar ieteikumiem Komisijai par uzņēmumu ienākuma nodokļa politikas pārredzamības, koordinācijas un konverģences veicināšanu Savienībā un Eiropas Parlamenta (TAXE) rezolūciju par nodokļu nolēmumiem un citiem rakstura vai ietekmes ziņā līdzīgiem pasākumiem, ko Komisija pieņēma 2016. gada 16. martā; turpmākie pasākumi saistībā ar Eiropas Parlamenta (TAX2) rezolūciju par nodokļu nolēmumiem un citiem rakstura vai ietekmes ziņā līdzīgiem pasākumiem, ko Komisija pieņēma 2016. gada 16. novembrī; turpmākie pasākumi saistībā ar Eiropas Parlamenta (PANA) 2017. gada 12. decembra neleģislatīvo rezolūciju par Eiropas Parlamenta ieteikuma projektu Padomei un Komisijai pēc izmeklēšanas attiecībā uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, nodokļu apiešanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, ko Komisija pieņēma 2018. gada aprīlī; un 2019. gada 27. augusta turpmākie pasākumi saistībā ar Eiropas Parlamenta (TAX3) rezolūciju par finanšu noziegumiem, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu.

(10) 2016. gada 12. aprīļa priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2013/34/ES attiecībā uz ienākuma nodokļa informācijas atklāšanu, ko veic konkrēti uzņēmumi un filiāles (COM(2016)0198).

(11) Pieņemtie teksti, P8_TA(2019)0309.

(12) Eiropas Komisija, “The Impact of Tax Planning on Forward-Looking Effective Tax Rates”, Taxation papers Nr. 64, 2016. gada 25. oktobris.

(13) Eiropas Komisija, “Aggressive tax planning indicators – Final Report”, Taxation papers Nr. 71, 2018. gada 7. marts.

(14) Kiendl Krišto I. un Thirion E.,“An overview of shell companies in the European Union”, Eiropas Parlamenta Izpētes dienests, 2018. gada oktobris.

(15) OV C 384 I, 12.11.2019., 1. lpp.

(16) Cobham un Janský (2018); https://onlinelibrary.wiley.com/doi/full/10.1002/jid.3348

(17) https://op.europa.eu/en/publication-detail/-/publication/51abaf14-6b6e-11e7-b2f2-01aa75ed71a1/language-lv/format-PDF

(18) https://www.imf.org/external/pubs/ft/fandd/2019/09/the-rise-of-phantom-FDI-in-tax-havens-damgaard.htm

(19) Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.).

(20) Tørsløv, Wier un Zucman (2020); http://gabriel-zucman.eu/files/TWZ2020.pdf

(21) https://www.taxjustice.net/reports/the-state-of-tax-justice-2020/

(22) https://www.oecd.org/tax/exchange-of-tax-information/global-forum-reveals-compliance-ratings-from-new-peer-review-assessments-for-anguilla-chile-china-gibraltar-greece-korea-malta-papua-new-guinea-and-uruguay.htm

(23) OV C 331, 7.10.2020., 3. lpp.

(24) https://ec.europa.eu/info/publications/2020-european-semester-country-specific-recommendations-commission-recommendations_en

(25) Nodokļu politika Eiropas Savienībā: 2020. gada apsekojums, Eiropas Komisijas Nodokļu politikas un muitas savienības ĢD, 100. lpp.

(26) Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 18. jūlija Regula (ES, Euratom) 2018/1046 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un Lēmumu Nr. 541/2014/ES un atceļ Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (OV L 193, 30.7.2018., 1. lpp.)

(27) Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 26. septembra Regula (ES) 2017/1601, ar ko izveido Eiropas Fondu ilgtspējīgai attīstībai (EFIA), EFIA garantiju un EFIA garantiju fondu (OV L 249, 27.9.2017., 1. lpp.).

(28) Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 25. jūnija Regula (ES) 2015/1017 par Eiropas Stratēģisko investīciju fondu, Eiropas Investīciju konsultāciju centru un Eiropas Investīciju projektu portālu, ar ko groza Regulas (ES) Nr. 1291/2013 un (ES) Nr. 1316/2013 – Eiropas Stratēģisko investīciju fonds (OV L 169, 1.7.2015., 1. lpp.).

(29) Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Lēmums Nr. 466/2014/ES, ar ko Eiropas Investīciju bankai piešķir ES garantiju attiecībā uz zaudējumiem no finansēšanas darījumiem, ar kuriem atbalsta ieguldījumu projektus ārpus Savienības (OV L 135, 8.5.2014., 1. lpp.).

(30) https://www.consilium.europa.eu/lv/press/press-releases/2018/05/25/tax-fraud-standard-provision-agreed-for-agreements-with-third-countries/