Komisijas paziņojums Eiropas parlamentam saskaņā ar EK Līguma 251. panta 2. punkta otro apakšpunktu attiecībā uz Padomes kopējo nostāju jautājumā par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas pieņemšanu attiecībā uz negodīgu “uzņēmējdarbība-patērētājs” komercpraksi iekšējā tirgū, ar ko groza Regulu [sadarbība patērētāju tiesību aizsardzībā] un Direktīvas 84/450/EEK, 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un (Negodīgas komercprakses direktīva) /* COM/2004/0753 galīgā redakcija - COD 2003/0134 */





Briselē, 16.11.2004 COM(2004)753 galīgā redakcija 2003/0134(COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM saskaņā ar EK Līguma 251. panta 2. punkta otro apakšpunktu attiecībā uz Padomes kopējo nostāju jautājumā par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas pieņemšanu attiecībā uz negodīgu "uzņēmējdarbība-patērētājs" komercpraksi iekšējā tirgū, ar ko groza Regulu [sadarbība patērētāju tiesību aizsardzībā] un Direktīvas 84/450/EEK, 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un (Negodīgas komercprakses direktīva) 2003/0134 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMSEIROPAS PARLAMENTAMsaskaņā ar EK Līguma 251. panta 2. punkta otro apakšpunktuattiecībā uz Padomes kopējo nostāju jautājumā par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas pieņemšanu attiecībā uz negodīgu "uzņēmējdarbība-patērētājs" komercpraksi iekšējā tirgū, ar ko groza Regulu [sadarbība patērētāju tiesību aizsardzībā] un Direktīvas 84/450/EEK, 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un (Negodīgas komercprakses direktīva) 1- SAGATAVOŠANAS GAITA +++++ TABLE +++++ 2- KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS Šis priekšlikums vērsts pret mazumtirdzniecības preču un pakalpojumu iekšējā tirgus funkcionēšanas barjerām, kādas rodas valstu sadrumstaloto noteikumu un no tiem izrietošo izmaksu un neskaidrību dēļ uzņēmējdarbībā, kā arī atšķirīgu patērētāju aizsardzības normu dēļ, kas mazina patērētāju uzticēšanos. Priekšlikumā tas risināts, nosakot vienotu, reglamentējošu ES sistēmu attiecībā uz negodīgu "uzņēmējdarbība-patērētājs" komercpraksi (īpaši reklāmā un tirdzniecībā), kas kaitē patērētāju ekonomiskajām interesēm. Sistēmas noteicošais elements ir vispārējs negodīgas komercprakses aizliegums, pamatojoties uz vienotiem kritērijiem, pēc kādiem nosaka, vai komercprakse ir negodīga. Lai panāktu papildu juridisko noteiktību, priekšlikumu papildina sīkāks divu galveno negodīgas prakses veidu - maldinoša un agresīva prakse - apraksts un to prakšu "melnais saraksts", kas ir un paliek negodīgas un tādēļ ir aizliedzamas pirmām kārtām. 3- KOMENTĀRI ATTIECĪBĀ UZ KOPĒJO NOSTĀJU Vispārīgi komentāri Komisija atbalsta kopējo Padomes nostāju. Šī nostāja atbilst tiem mērķiem un pieejai, kas ietverti Komisijas sākotnējā priekšlikumā un ko Parlaments apstiprināja pirmajā lasījumā. Kopējā nostājā iestrādātie grozījumi Kopējā nostāja pilnībā vai daļēji atspoguļo 51 grozījuma būtību no 58 grozījumiem, kas Komisijai bija pieņemami pilnībā, daļēji vai ar izmaiņām, un 3 grozījumus, uz kuriem Komisija sākotnēji norādīja kā uz nepieņemamiem. Juridiskais pamats Kopējā nostāja ietver atsauci uz 153. panta 1. punktu un 3. punkta a) apakšpunktu apsvērumos, kas atspoguļo Komisijas nostāju jautājumā par 112. grozījumu, ka tā varētu pieņemt uz patērētāju aizsardzību attiecināmās prioritātes norādi, taču vienīgais īstais juridiskais pamats ir 95. pants. Patērētāja etalons Kopējā nostāja patur caurmēra patērētāja etalonu, ko izvirzījusi Komisija un atbalstījis Parlaments kā standarta etalonu, salīdzinājumā ar kuru tiks izvērtēta potenciāli negodīgās komercprakses ietekme. Projekts grozīts tā, ka tekstā vairs nav caurmēra patērētāja definīcijas, ņemot vērā apsvērumus, ka tas kavēs jēdzienu izstrādi saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas jurisprudenci. Komisiju apmierina tas, ka caurmēra patērētāja jēdziena saglabāšanai tekstā un nepārprotamajai saistībai ar Eiropas Kopienu Tiesas jurisprudenci 18. apsvērumā ir tas pats spēks, kas 107. grozījumā. Kopējā nostājā ir arī specifisks noteikums attiecībā uz neaizsargāto patērētāju aizsardzību 5.3. pantā un 19. apsvērumā. Tas atspoguļo bažas, kas izteiktas virknē Parlamenta grozījumu (8., 13., 106. un 111. grozījums, kas Komisijai bija pieņemami pilnībā vai daļēji, un 110. grozījums, kas Komisijai nebija pieņemams) par to, ka saistība starp caurmēra patērētāju un neaizsargātu patērētāju aizsardzību jāformulē precīzāk. Komisija var atbalstīt šīs izmaiņas, jo tās neprasa konkrētu apstākļu izvērtējumu, kas būtu nereāli. Tās patiešām nodrošina to, ka neaizsargātos patērētājus ir iespējams aizsargāt tad, kad tie it īpaši tiek apdraudēti, vienlaikus garantējot likumīgu reklamēšanas praksi, piemēram, paziņojumus, kas nav jāuztver burtiski. Profesionālā uzcītība Kopējā nostāja koriģē profesionālās uzcītības jēdzienu, ietverot tajā labticības jēdzienu, (attiecas uz 108. un 29. grozījumu), kā arī atsaucoties uz prasmju un aprūpes standartu, kāds pamatoti sagaidāms tirgotāja darbībā saskaņā ar 21. grozījumu. Ekonomiskā uzvedība Kopējā nostāja ietver "darījuma lēmuma" definīciju, lai precizētu to, kas iekļauts apsvērumā par patērētāja "ekonomisko uzvedību". Saskaņā ar Komisijas viedokli tas atbilst 34., 39. un 45. grozījuma mērķim, kas ietver koncentrēšanos uz patērētāju "ekonomisko uzvedību". Kodeksi Kopējā nostāja atceļ atsauces uz Eiropas līmeņa kodeksiem atbilstoši 19. un 103. grozījumam. 20. apsvērumā kopējā nostāja precizē arī to, ka patērētāju apvienības varētu informēt un iesaistīt kodeksu projektu izstrādē, kā tas minēts 10., 61. un 104. grozījumā, un atceļ atsauci uz profesionālo uzcītību saskaņā ar 9. grozījumu. Turklāt kodeksa definīcija ir koriģēta tā, lai atspoguļotu 17. grozījumā prasīto izmaiņu. 6. panta 2. punkta b) apakšpunktā stingrās kodeksa saistības atšķirtas no vēlamajām saistībām, kā prasīts 24. grozījumā, un otrā rindkopa ir rediģēta tā, lai atspoguļotu 40. grozījumu. 65. un 67. grozījums paredzēja nodrošināt to, lai no kodeksu īpašniekiem netiktu prasīta atbildība par to, ka tie, kuriem kodekss ir saistošs, to neievēro [1]. Tas ir atrunāts kopējā nostājā, precizējot, ka pret kodeksu īpašniekiem var celt prasību, ja kodekss veicina tiesību aktu prasību neievērošanu. Tiesību aktu izvēle Komisijas priekšlikumā ietverts noteikums, kas paredz to, ka piemērojamie tiesību akti (t. i., tiesību aktu noteikumu izvēle) vienmēr būs tās valsts tiesību akti, kurā tirgotājs reģistrēts. Parlamenta 26. grozījumā ierosināts izslēgt no šī noteikuma tos nosacījumus, kas nosaka tām saistībām piemērojamos tiesību aktus, kas nav līgumsaistības. Komisija bija norādījusi, ka šis grozījums nav pieņemams, jo tā ietekme varētu būt tāda, ka tirgotājiem jāievēro vienas valsts tiesību aktu prasības un vienlaikus, saskaņā ar tiesību aktiem, kas nosaka starptautiskās privāttiesības, arī citas dalībvalsts tiesību aktu prasības. Kopējā nostājā jurisdikcijas izvēle daļēji tika svītrota, jo vairums dalībvalstu uzskata, ka starpvalstu strīdos tirgotāja valsts tiesību aktu piemērošanas gadījumā patērētāju stāvoklis būs neizdevīgs. Komisija nav vienisprātis ar šo viedokli, jo priekšlikumā ir panākta pilnīga saskaņošana un augsts patērētāju aizsardzības līmenis. Tomēr Komisija neuzskata par būtisku šajā konkrētajā gadījumā uzstāt, ņemot vērā vienkāršošanu, ko nodrošina pilnīga saskaņošana un no tās izrietošās iekšējā tirgus priekšrocības. Turklāt Komisija uzskata, ka jurisdikcijas izvēles svītrošana ir labāks risinājums par to, kas izvirzīts 26. grozījumā. Šo iemeslu dēļ Komisija var piekrist jurisdikcijas izvēles svītrošanai no šī priekšlikuma. Tādējādi saskaņā ar parasto praksi starpvalstu strīdiem piemērojamo jurisdikciju noteiks tiesas. Pagaidu atkāpe Kopējā nostāja 3. pantā iekļauj pagaidu atkāpi no valstu tiesību aktiem, pamatojoties uz minimālās prasības nosakošajiem pantiem pastāvošajās direktīvās, kas atspoguļo to, kas ierosināts 109. grozījumā. Nostāja ietver arī tādu pantu, kas aicina pārskatīt direktīvas piemērošanu pēc četriem gadiem, atspoguļojot 69. grozījuma prasības. Komisija ir gatava pieņemt šo atkāpi, pamatojoties uz to, ka tā ir ierobežota un īslaicīga, lai dotu iespēju dalībvalstīm veikt pāreju no minimālas saskaņošanas līdz pilnīgai saskaņošanai. 1. pielikums Kopējā nostājā iestrādāts pielikuma statusa izskaidrojums, kādu Parlaments centies panākt 7. un 33. grozījumā ar 5.5. panta izmaiņām un jaunu 12.a apsvērumu. Lai gan kopējā nostāja nenorāda to, ka 1. pielikumu drīkst grozīt tikai ar koplēmuma procedūru, tas tiek ņemts vērā, un alternatīva kārtība netiek noteikta. Citi noteikumi 1., 5., 6., 23., 25. (pirmā daļa), 47. (otrā daļa), 68., 99. (otrā daļa), 71., 73., 84., 85., 87., 91. un 92. grozījums ir iestrādāti vai nu nemainītā veidā vai arī ar nelielām izmaiņām. Komisija ir gatava pieņemt 91. grozījumu, par ko tā sākotnēji norādījusi, ka tas nav pieņemams, ņemot vērā Parlamenta un Padomes apsvērumus par nelikumībām, ko rada prasības atdot atpakaļ nepasūtītus izstrādājumus. 105. grozījuma saturs ir atspoguļots jaunā tekstā 6. apsvērumā, kas precizē saistību ar valstu noteikumiem, kuri reglamentē ārpus direktīvas darbības sfēras esošos negodīgas konkurences aspektus atbilstoši Komisijas nolūkam. 14. grozījums ir daļēji atspoguļots 2. panta b) punkta definīcijā, ko kopējā nostāja groza, lai precizētu, ka saistības attiecas uz ikvienu, kurš darbojas tirgotāja vārdā vai uzdevumā. Komisija var atbalstīt šo precizējumu. 27. grozījums ir ietverts, iekļaujot 3.8. - 3.10. punktu, kur iztirzātas pilnvarojuma shēmas un jomas, kādās nepieciešami specifiski noteikumi. 28. grozījums ir iekļauts, sīkāk paskaidrojot Direktīvas darbības jomu 9. apsvērumā. No kopējās nostājas ar Komisijas piekrišanu ir svītrots Komisijas priekšlikuma 6. panta 1. punkta f) apakšpunkts, jo tas radīja neskaidrības attiecībā uz pierādīšanas pienākumu. Šī svītrošana saistīta ar apsvērumiem, kas ir 37. grozījuma pamatā. 7. pants ir grozīts, lai pienācīgi ņemtu vērā komercpraksē lietoto saziņas līdzekļu fiziskos ierobežojumus, atspoguļojot 43., 44. un 45. grozījumu. Komisija var pieņemt šo risinājumu, lai gan sākotnēji tā neatbalstīja 43. grozījumu, jo tajā nav iekļauta prasība par to, ka patērētājiem jāpieprasa konkrēta informācija. 9. panta c) apakšpunkta kritērijs ir precizēts, attiecinot to uz būtiskas neveiksmes "ekspluatāciju", atspoguļojot apsvērumus, kas ir 59. grozījuma pamatā. 1. pielikumā maldinošu prakšu saraksta 12. punkta projekts Komisijas priekšlikumā ir pārstrādāts, lai izvairītos no problēmas, ko rada frāze "likvidācijas izpārdošana", kas bija risināta ar 76. grozījumu. Agresīvo prakšu saraksta 4. punkts, kurā atrunāti 88. grozījuma apsvērumi par likumīgu pārdošanu smagi cietušiem vai smagi slimiem patērētājiem, ir svītrots. Šī saraksta 6. punkts arī ir pārskatīts, lai nodrošinātu to, ka tas attiecas uz aicinājumu pieaugušajam, ne tikai vecākiem, iegādāties izstrādājumu bērnam, saskaņā ar 90. grozījumu. Ņemot vērā Komisijai pieņemamo Parlamenta grozījumu un kopējās nostājas pielīdzināšanas pakāpi, Komisija bija gatava pieņemt kompromisu, neiekļaujot niecīgu skaitu grozījumu, kādus tā būtu varējusi pieņemt vismaz daļēji (2., 4., 60., 62., 72., 80., 89. grozījums). Jauni Komisijas kopējā nostājā ieviesti noteikumi Kopējā nostāja neparedz svarīgas jaunas darbības sfēras. Tajā ietvertas nelielas kritēriju korekcijas attiecībā uz maldinošām darbībām 6. pantā un vairāki jauni piemēri 1. pielikumā, kas visi atbilst tiem kritērijiem, kādi paredzēti direktīvas pamatteksta materiālajās tiesību normās (t. i., tie demonstrē negodīgumu saskaņā ar direktīvā noteiktajām pārbaudēm). Daži darbības jomas precizējumi ir iekļauti apsvērumos (piem., 8., 15. un 21. apsvērumā), un ir izdarītas tehniska rakstura izmaiņas 14. pantā, lai atspoguļotu cituviet direktīvā veiktās izmaiņas; 15. pantā, lai nodrošinātu konsekventu izpildes procedūru divām direktīvām, kas attiecas uz tālpārdošanu [2]; un 16. pantā, lai atspoguļotu regulas pieņemšanu par sadarbību patērētāju aizsardzībā [3]. 4. SECINĀJUMS Komisija atzīst kopējo nostāju par gaidītu un vēlamu, kas, pēc Komisijas domām, īstenos Komisijas sākotnējā priekšlikuma mērķus un ir saglabājusi šādu mērķu sasniegšanas pieeju, ko Parlaments apstiprinājis savā Komisijas priekšlikuma pirmajā lasījumā. 5. KOMISIJAS DEKLARĀCIJAS Komisija sagatavoja deklarāciju, ko pievienoja Padomes protokolam un kas pievienota arī šī paziņojuma pielikumā. PIELIKUMS: KOMISIJAS DEKLARĀCIJA Komisija var tikai piekrist sava priekšlikuma 4.1. panta svītrošanai, saprotot, ka pašreizējā direktīva paredz direktīvas darbības jomas pilnīgu saskaņošanu un ka šī iemesla dēļ 4.1. pants nav juridiski nepieciešams, lai nodrošinātu pienācīgu iekšējā tirgus funkcionēšanu šajā jomā. Komisija aktīvi uzraudzīs šīs direktīvas praktisko īstenošanu, lai tādējādi panāktu tās vienotu piemērošanu. [1] 64. grozījums paredzēja to pašu tekstu kā 65. grozījums, bet ar atšķirīgu pamatojumu, kas Komisijai nebija pieņemams. Izmaiņas, kas paredzētas 64. grozījumā, ir iestrādātas, ietverot 65. grozījumu. [2] Direktīva 97/7/EK par patērētāju aizsardzību attiecībā uz tālpārdošanas līgumiem un Direktīva 2002/65/EK par patērētāju finanšu pakalpojumu tālpārdošanu. [3] KOM(2003)443 galīgā redakcija, 2003/0162(COD).