[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 5.12.2007 COM(2007) 774 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Stipra Eiropas kaimiņattiecību politika KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Stipra Eiropas kaimiņattiecību politika 1. Ievads Eiropas kaimiņattiecību politika (EKP) ievērojami padziļina ES attiecības ar tās kaimiņvalstīm[1], un tā ir kļuvusi par tradicionālu līdzekli sadarbībai ar minētajām valstīm daudzās dažādās politikas jomās. EKP var īstenot tikai tad, ja ES ir būtiski ieinteresēta lielākā ekonomikas attīstībā, stabilitātē un labākā pārvaldībā tās kaimiņvalstu reģionā. Miera un labklājības veicināšana ārpus ES robežām novērš mākslīgus dalījumus un rada priekšrocības gan EKP partneriem, gan ES. EKP ir partnerība reformu īstenošanai, kas nodrošina „lielākas priekšrocības par lielāku ieguldījumu” – jo vairāk partnervalsts iesaistās sadarbībā ar Eiropas Savienību, jo pilnīgāk Eiropas Savienība var reaģēt politiskā, ekonomiskā ziņā un izmantot finansiālu un tehnisku sadarbību. Partnerattiecībām pilnveidojoties EKP kopējā sistēmā, politikas īstenošanā vērojama arvien lielāka diferenciācija. Pamatojoties uz pieredzi, kas gūta, piecus gadus īstenojot EKP, Komisija 2006. gada decembrī[2] secināja, ka pirmie politikā gūtie rezultāti ir labi, tomēr tā ierosināja papildu pasākumus, lai panāktu šīs politikas pilnīgu efektivitāti. Lai minēto īstenotu, būs nepieciešama politiska vadība, partnerības pieeja un būs jārisina vairāki delikāti jautājumi. Principā no tā ir atkarīga ES spēja izstrādāt ārpolitiku, kas papildina pievienošanos un kura efektīvi veicina pārveidi un reformas. Atbildot uz šo paziņojumu pēc Padomes diskusijām, kuras Komisija sekmēja, iesniedzot neoficiālus dokumentus[3], Vācijas prezidentūra ES sagatavoja ziņojumu[4], kuru vispārēji atbalstīja Eiropadome. Komisija 2007. gada septembrī organizēja arī EKP konferenci, kas pirmo reizi pulcēja ES un tās partnervalstu ministrus un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus. Eiropas Parlaments 15. novembrī pieņēma ziņojumu[5] par 2006. gada paziņojumu. Pēc iepriekšējā paziņojuma pieņemšanas ir gūti panākumi. Piemēram, saskaņā ar pārvaldības mehānismu tika veikti piešķīrumi. Tiek veidots kaimiņattiecību politikas ieguldījumu mehānisms. Ir uzsākta reģionālā dimensija Austrumiem – „Melnās jūras reģiona sinerģija”. Panākumi tika gūti attiecībā uz EK programmu un aģentūru pieejamības nodrošināšanu EKP partneriem. Tomēr joprojām ir daudz nepaveiktā. Lielākajā daļā EKP partnervalstu ir ārkārtīgi nepieciešamas politiskās, sociālās un ekonomiskās reformas. Turpmākajā laikposmā gan partnervalstīm, gan ES uzmanība ir jāvelta esošo saistību īstenošanai . Darbs ir jāveic abām pusēm. Rīcības prioritātes tiks izklāstītas divos paziņojumos, kuros, no vienas puses, iztirzāti ES pienākumi, bet, no otras puses, – turpmākie centieni, kas jāveic EKP partnervalstīm. Šajā paziņojumā galvenokārt ir uzsvērta rīcība, kas ir vajadzīga un ko ES ir paredzējusi īstenot 2008. gadā. Tajā ir akcentētas darbības, kas dalībvalstīm un Komisijai būs jāveic, lai īstenotu 2007. gadā apspriestos priekšlikumus. Atsevišķā paziņojumā, kam pievienoti progresa ziņojumi par katru valsti, 2008. gada pavasarī tiks analizēts, kādās jomās EKP partnervalstīm ir jāveic turpmāki pasākumi. 2. Konceptuāli jautājumi 2.1. Diferenciācija Eiropas kaimiņattiecību politika aptver ļoti atšķirīgas valstis. ES piedāvājums – ciešākas attiecības – vienlīdz attiecas uz visiem partneriem. Tomēr individuāla pieeja katrai valstij EKP nodrošina elastību un diferenciāciju, tādējādi iespējamo atbildes pasākumu ir tikpat daudz, cik partnervalstu; tie ir atkarīgi no katras partnervalsts politiskā stāvokļa, tās mērķiem attiecībā uz ES, tās reformu programmas un sasniegumiem, kā arī sociālekonomiskās attīstības līmeņa. Paplašinātais nolīgums, kas pašlaik tiek apspriests ar Ukrainu[6], notiekošās sarunas ar Maroku par „īpašo statusu” un Izraēlu par attiecību pilnveidošanu uzskatāmi parāda šo diferenciāciju. Politikai attīstoties, šī diferenciācija kļūs arvien izteiktāka. Tomēr kopējās EKP sistēma veicina objektīvu un saskaņotu ES pieeju šiem dažādajiem partneriem un nodrošina visas ES pilnīgu apņemšanos pastiprināt attiecības ar mūsu kaimiņiem. 2.2. Iesaistīšanās Lai sasniegtu vērienīgos mērķus, ir būtiski nodrošināt kopīgu iesaistīšanos EKP, un tā ir jāveicina arī turpmāk. Iesaistīšanās līmenis uzlabosies, pieaugot diferenciācijai un paplašinoties divpusējam politiskajam dialogam daudzās dažādās jomās. EKP partnervalsts un ES savstarpējas atbildības nodrošināšana par to abpusējo saistību izpildi ir būtiska. EKP konferencē 2007. gada septembrī tika atkārtoti uzsvērta ES apņemšanās sadarboties ar partnervalstīm, kas kopīgi lemj par savu virzību saistībā ar EKP. Izvērtēšanas konference notiks 2008. gadā, un Gruzija ir piedāvājusi uzņemties tās rīkošanu. 2.3. Reģionālie procesi Eiropas kaimiņattiecību politika pamatā ir divpusēja, bet tā ir savstarpēji saistīta ar reģionāliem un apakšreģionāliem procesiem. Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partnerība joprojām ir pamats ES savstarpējām attiecībām ar tās dienvidu kaimiņiem. EKP un Eiropas un Vidusjūras valstu partnerībai ir savstarpēji pastiprinoša ietekme – EKP divpusējās sistēmas ir labāk piemērotas iekšējo reformu veicināšanai, savukārt Eiropas un Vidusjūras valstu sadarbības sistēma nodrošina reģionālo aspektu. Komisija atbalsta jaunas iniciatīvas, lai stiprinātu attiecības ar Vidusjūras reģiona valstīm, ja tās balstās uz līdzšinējiem sasniegumiem. Šādas iniciatīvas cita starpā varētu ietvert rīcību vides, starpkultūru dialoga, ekonomiskās izaugsmes un drošības jomā. Šajā sakarā Komisija norāda uz Francijas aicinājumu 2008. gada jūnija sanāksmē nodrošināt jaunu stimulu attiecībām ar minētā reģiona valstīm. Atbildot uz aicinājumiem izveidot reģionālas sadarbības sistēmu Austrumos, tika uzsākta Melnās jūras reģiona sinerģija, lai papildinātu ES politikas virzienus attiecīgajā reģionā, kuri ir galvenokārt divpusēji: EKP, stratēģiskās partnerattiecības ar Krievijas Federāciju un pievienošanās sarunas ar Turciju. Ministru sanāksme par Melnās jūras reģiona sinerģiju notiks Kijevā 2008. gada februārī; tajā piedalīsies ES. Līdzīgi – tiks pētītas iespējas sinerģijai ar ES stratēģiju Vidusāzijai un kopējo ES un Āfrikas stratēģiju. 3. Būtiskie jautājumi – galvenie ierosinātie uzlabojumi 3.1. Pasākumi turpmākai ekonomiskajai integrācijai Īpaši izstrādāti, padziļināti un visaptveroši brīvās tirdzniecības nolīgumi ( DFTA ), tostarp pasākumi, lai samazinātu ar tarifiem nesaistītās barjeras, izmantojot regulējuma konverģenci, ir galvenie priekšnosacījumi, lai nodrošinātu lielāku ekonomisko integrāciju ar EKP partneriem. DFTA lielā mērā ir jāietver visas preču tirdzniecības un pakalpojumu jomas starp EK un EKP partneri, kā arī jāparedz efektīvi, juridiski saistoši noteikumi tirdzniecības un ekonomiskās regulēšanas jautājumu īstenošanai. Nozīmīgi pasākumi jau ir veikti, tomēr visām iesaistītajām personām būs apņēmīgi jāstrādā, lai nodrošinātu panākumus saistībā ar šīs darba kārtības izpildi. Eiropas Savienība turpinās aktīvi atbalstīt kaimiņus to regulējuma konverģencē ar finanšu un tehnisko palīdzību, tomēr nepieciešami papildu stimuli. 2007. gadā tika uzsāktas sarunas par paplašinātu nolīgumu ar Ukrainu, un, kad Ukraina pievienosies PTO, tās paplašinās, ietverot brīvās tirdzniecības jautājumus. Komisija ierosināja projektu regulai, ar ko ievieš autonomas tirdzniecības preferences Moldovas Republikai. Lai izpētītu iespējas noslēgt brīvās tirdzniecības nolīgumus ar Gruziju un Armēniju, nākamajā gadā tiks pabeigta priekšizpēte. Turpinājās sarunas ar Vidusjūras reģiona EKP partneriem par pakalpojumu liberalizāciju un tiesībām veikt uzņēmējdarbību, kā arī par lauksaimniecības produktu tirdzniecību. Nolūkā uzlabot esošos nolīgumus augstāko amatpersonu līmenī 2008. gadā tiks uzsākts darbs, lai ar Vidusjūras reģiona partnervalstīm izstrādātu turpmāko pasākumu plānu attiecībā uz tirdzniecību līdz 2010. gadam un pēc tā. Noslēdzot nolīgumus par atbilstības novērtēšanu un rūpniecības ražojumu atzīšanu, turpinājās arī sagatavošanās darbs, lai atvieglotu rūpniecības preču tirdzniecību. Lai sekmīgi noslēgtu sarunas, visām pusēm atbilstoši savām iespējām ir jāturpina darbs. ES ir jāapliecina lielāka politiskā apņemšanās veicināt ekonomisko integrāciju un uzlabot piekļuvi tirgum. Dalībvalstu atbalstam Komisijas darbā, lai ātrāk pabeigtu notiekošās sarunas par lauksaimniecību un zivsaimniecību, ņemot vērā dažādos partneru attīstības līmeņus, būs izšķiroša nozīme, jo īpaši, samazinot to ražojumu skaitu, uz kuriem neattiecas pilnīga liberalizācija. Minētais ir jāveic, saskaņojot visu pušu centienus, kas virzīti uz turpmāko gadu prioritāro mērķi – pakāpeniski paplašināt padziļinātos un visaptverošos nolīgumus attiecībā uz mūsu partneriem. Pēc rūpīga novērtējuma veikšanas ir jāapsver sarunu īstenošana un jāizstrādā to gaita, ievērojot attiecīgo valstu spējas un paredzamos rezultātus. Vienlaicīgi Komisija turpinās atbalstīt uzlabojumus un turpmāku konverģenci tādās jomās kā tehniskie noteikumi, sanitārie un fitosanitārie jautājumi, muita un nodokļi, kā arī EKP partnervalstu savstarpējā ekonomiskā integrācija. Tā veicinās sadarbību ar tādām iestādēm kā Eiropas Patentu birojs. Tiks veicināts uzņēmēju savstarpējais dialogs, un Komisija sekmēs uzņēmējdarbības un ieguldījumu vides uzlabošanu kaimiņvalstīs. Lai minēto īstenotu, cita starpā nepieciešams veltīt uzmanību pārvaldības un ilgtspējības jautājumiem. 3.2. Mobilitāte Daudzos EKP aspektos gan vides un ieguldījumu, gan kultūras sakaru jomā ir ļoti svarīgi cilvēkiem nodrošināt iespējas pārvietoties un savstarpēji sazināties. Mobilitāte ir svarīga ārpolitikas prioritāte, jo tā ir kā prizma, caur kuru partnervalstu iedzīvotāji uztver ES tēlu. Komisija ierosina atvieglot likumīgus īstermiņa ceļojumus, kā arī ilgtermiņā veikt vērienīgākas izmaiņas migrācijas pārvaldības jomā, kas, iespējams, ietvers dalībvalstu darba tirgu atvēršanu, ja šāda rīcība ir savstarpēji izdevīga nosūtītājām un uzņēmējām valstīm. Mobilitāti, protams, var uzlabot tikai drošā vidē, savukārt drošības uzlabošana palīdzēs radīt apstākļus lielākai mobilitātei. Mobilitātes veicināšana būs cieši saistīta ar mūsu partneru saistībām palielināt drošību un tiesiskumu, kā arī cīnīties ar nelegālo migrāciju, ar centieniem nostiprināt mūsu kaimiņu spēju risināt jautājumus saistībā ar migrācijas plūsmām uz viņu valstīm un ar dokumentu drošību. Komisija mudina Padomi un Eiropas Parlamentu pieņemt 2006. gada „paketi” par tiesību aktu priekšlikumiem, kuras mērķis ir pārskatīt Eiropas vīzu politiku, nodrošināt augstu drošības līmeni kopējā telpā un vienkāršot procedūras vīzu pieteikumu iesniedzējiem. Minētie priekšlikumi atvieglos īstermiņa ceļošanu, jo palīdzēs atrisināt atlikušās problēmas saistībā ar Šengenas vīzām. Konkrētāk, ar tās palīdzību būs vienkāršāk apliecināt, ka ceļotājs ir bona fide , tiks uzlabota vīzu pieteikumu iesniedzēju piekļuve konsulātiem un nodrošināta labāka konsulāro pārstāvniecību pieejamība un reģionālais pārklājums, tostarp vajadzības gadījumā tiks izveidoti kopīgi vīzu pieteikumu centri. Esošās iespējas ceļošanas atvieglošanai netiek pilnībā izmantotas. Vietējās pierobežas satiksmes regula ļauj dalībvalstīm slēgt divpusējus nolīgumus ar kaimiņu trešām valstīm, lai uzlabotu iedzīvotāju savstarpējos sakarus pierobežas teritorijās, kas ir pilnībā jāizmanto. Dalībvalstīm lietderīgāk izmantojot elastību, kas paredzēta pašreizējā Šengenas acquis , varētu veicināt noteikumu pielāgošanu. Padomes 2003. gada secinājumu par elastību vīzu izsniegšanā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu sanāksmju dalībniekiem [7] darbības joma ir jāpaplašina, attiecinot tos uz visām EKP partnervalstīm. Šis paplašinājums galvenokārt ir paredzēts Armēnijai, Azerbaidžānai un Gruzijai, jo pavisam drīz stāsies spēkā vīzu atvieglojumu noteikumi ar Ukrainu un Moldovas Republiku. Dalībvalstīm ir lūgts paātrināt tādu pieteikumu apstrādi, ko iesniegušas personas, kas apmeklē EKP pasākumus, un, ja pieteikuma iesniedzēji iepriekš ir ievērojuši vīzas prasības, sistemātiskāk izsniegt tiem vairākkārtējas ieceļošanas vīzas. Komisija darbosies aktīvāk, nodrošinot vēstules pieteikumu iesniedzēju atbalstam un veicinot viņus savlaicīgi uzsākt procedūru. Komisija pēc tam, kad tika pieņemts tās Paziņojums par cirkulāro migrāciju un mobilitātes partnerībām [8], ierosināja pārrunāt dažas izmēģinājuma partnerības mobilitātes jomā ar atsevišķām trešām valstīm, jo īpaši EKP valstīm. Partnerības ietvaros izmēģinājumā iesaistītajām valstīm būs jāapņemas aktīvi sadarboties ar ES saistībā ar migrācijas plūsmu pārvaldību, vienlaicīgi piedāvājot labākas iespējas attiecībā uz legālo migrāciju, palīdzību resursu palielināšanā, lai pārvaldītu reģionālas migrācijas plūsmas, pasākumus cirkulārās migrācijas vai reemigrācijas veicināšanai un uzlabotas procedūras īstermiņa vīzu izsniegšanai. Lai modernizētu EKP darba tirgus politiku, ir jāizstrādā atbalsta pasākumi. Saskaņotai mobilitātes politikai ir jāīsteno ārpolitikas un iekšējās politikas mērķi: saziņas un informācijas apmaiņas veicināšana, iepazīstināšana ar ES vērtībām un pieejām, ekonomikas attīstības veicināšana, drošība un reaģēšana uz nepilnībām valstu darba tirgos. Tā kā minētās iekšējās un ārējās jomas bieži ir dalībvalstu un ES dažādu pārvaldes struktūru kompetencē, būs nozīmīgi nodrošināt šo struktūru pieeju saskaņotību un konsekvenci. 3.3. Reģionālie konflikti un politiskais dialogs Reģionā notiekošo (iesaldēto) konfliktu skaits joprojām ir liels – Piedņestrā, Abhāzijā, Dienvidosetijā, Kalnu Karabahā, Tuvajos Austrumos un Rietumsahārā. ES ir tieši ieinteresēta sadarbībā ar partneriem, lai sekmētu risinājuma rašanu to problēmām, jo tās apdraud ES centienus veicināt politiskās reformas un ekonomikas attīstību kaimiņvalstīs, turklāt konfliktu reģionālā eskalācija, nepārvaldāmas migrācijas plūsmas, energoapgādes un tirdzniecības traucējumi vai labvēlīgu apstākļu radīšana visa veida terorismam un noziedzībai var ietekmēt arī ES drošību. Jau tagad ES aktīvi darbojas konfliktu novēršanā un risināšanā, tomēr ir jāiegulda vēl lielāks darbs. Ir uzsākti vairāki KĀDP un EDAP pasākumi. ES īpašie pārstāvji jau ir iecelti, un policijas, robežkontroles un robežu palīdzības misijas izstrādā savus pasākumus. Minētie pasākumi ir jāplāno un jāsaskaņo saistībā ar EK ilgtermiņa politikas virzieniem, kas ir orientēti uz vispārīgiem institucionālajiem un pārvaldības jautājumiem un tādējādi sekmē stabilizāciju. Visu pieejamo līdzekļu izmantošana neatkarīgi no tā, vai tie saistīti ar pirmo, otro vai trešo pīlāru, palielinātu ES ietekmi un ļautu novērst īstermiņa krīzes pārvarēšanas ierobežojumus. ES var sniegt nozīmīgu ieguldījumu, strādājot saistībā ar konfliktu jautājumiem, veicinot līdzīgas reformas abās robežlīniju pusēs, lai veicinātu konverģenci starp politiskām, ekonomiskām un tiesiskajām sistēmām, nodrošinot lielāku sociālo integrāciju un sekmējot uzticēšanās veidošanos. ES Robežu palīdzības misijas Ukrainā un Moldovas Republikā sniegtais piemērs saistībā ar EK un KĀDP instrumentu integrēšanu ir viena no pieejām, kas demonstrē, kā minēto var īstenot. Citos gadījumos atkarībā no konflikta veida pienācīgi uzticēšanās veidošanas pasākumi var ietvert to ministriju resursu palielināšanu, kas nodarbojas ar bēgļu jautājumiem, mazākumtautību integrācijas veicināšanu, nodrošinot valodu mācības, atbalstu infrastruktūras atjaunošanai pēc konfliktiem, tostarp attiecībā uz kultūras mantojumu, vai ienākumu radīšanas vietējo projektu īstenošanu. ES institucionālā līdzdalība konfliktu izšķiršanas mehānismu īstenošanā ievērojami atšķiras. Tā ir „kvarteta” (Tuvo Austrumu miera process) pilntiesīga dalībniece un novērotāja statusā piedalās „5+2” sarunās (Piedņestra), savukārt Komisija novērotāja statusā piedalās Apvienotajā kontroles komisijā (Dienvidosetija). Tikai dažas dalībvalstis piedalās Minskas grupā (Kalnu Karabaha) un ANO Gruzijas draugu grupā (Abhāzija). Ņemot vērā ES pieredzi reģionālās integrācijas īstenošanā miera un stabilitātes nodrošināšanai, ES var papildināt atsevišķu dalībvalstu centienus, un tai ir jābūt gatavai uzņemties lielāku atbildību kaimiņvalstu konfliktu risināšanā. Politiskajā dialogā ar EKP partneriem galvenā uzmanība vienmēr ir jāpievērš ar konfliktiem saistītajiem jautājumiem. Turklāt ES ir jānodrošina, ka jautājumi saistībā ar konfliktiem tiek saglabāti attiecīgo starptautisko organizāciju un trešo valstu dialoga darba kārtībā. Komisija ir gatava kopā ar Padomi sniegt turpmākus priekšlikumus konfliktu risināšanas jomā, izmantojot Kopienas instrumentus un instrumentus, kas nav saistīti ar Kopienu. Turklāt Komisija darīs visu iespējamo, lai nodrošinātu, ka šāda dialoga iespējas tiek pilnībā izmantotas attiecībā uz citiem jautājumiem, tostarp tādiem kā terorisms, narkotikas, migrācijas plūsmas, civilā aizsardzība un jo īpaši pārvaldība. Tā turpinās veicināt stabilitāti, jo īpaši, neatlaidīgi veicinot demokrātiju, cilvēktiesības un tiesiskumu visās kaimiņvalstīs. 3.4. Nozaru reforma un modernizācija Nozaru politikas dialogs, ko veicina palīdzība, turpinās atbalstīt reformas EKP partnervalstīs 2008. gadā. Enerģētikas drošība un drošums ir jomas, kurās palielinās kaimiņvalstu savstarpējā atkarība. Eiropadome, martā pieņemot enerģētikas pasākumu kopumu, sagatavoja pamatu kopīgai enerģētikas ārpolitikai. EKP apvieno ražotājas, patērētājas un tranzīta valstis, kurām ciešāka sadarbība nodrošina ievērojamus ieguvumus un integrāciju. Komisija savā darbā koncentrēsies uz to, lai īstenotu Saprašanās memorandu ar Azerbaidžānu un Ukrainu un Kopīgo deklarāciju ar Maroku un Jordāniju, kā arī uz to, lai izstrādātu līdzīgus nolīgumus ar Alžīriju un Ēģipti. Komisija centīsies arī pārrunāt saistošos noteikumus par energoproduktu tirdzniecību, pakalpojumiem un ieguldījumiem. Tiks veikta priekšizpēte, lai pārbaudītu iespējamās priekšrocības, ko var sniegt kopīga tiesiskā pamata ieviešana kaimiņattiecībās enerģētikas jomā. „Baku procesa” (Melnās jūras reģions/Kaspijas jūras reģions/Vidusāzija) enerģētikas ministru sanāksme, kas notiks 2008. gadā, turpinās veicināt sadarbību enerģētikas drošības un tirgus integrācijas jomā Austrumos. ES apņemšanās attīstīt Nabucco cauruļvadu, tostarp nesen notikusī koordinatora iecelšana, dod spēcīgu stimulu ES centieniem izveidot nozīmīgākos tīklus. Notiek sagatavošanās saistībā ar Moldovas Republikas un Ukrainas pievienošanos Enerģētikas kopienai. Gruzija ir iesniegusi pieteikumu dalībai novērotāja statusā. Dienvidos turpinās darbs, lai izveidotu integrētu Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu enerģijas tirgu. Komisija sadarbosies ar Magribas valstīm, lai veicinātu to elektroenerģijas tirgu reģionālo integrāciju, kā arī ar Mašrekas reģionu, lai gāzes nozarē uzlabotu drošību un infrastruktūras. Komisija par pamatu turpmākajam darbam izmantos Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu enerģētikas foruma un nesen notikušās Šarmelšeihas ES, Āfrikas un Tuvo Austrumu enerģētikas konferences rezultātus, jo īpaši attiecībā uz Arābijas gāzes vada izveidi un zinātības apmaiņu par tīrām tehnoloģijām. Komisija sadarbosies ar kaimiņvalstu partneriem, lai uzlabotu energoefektivitāti, izpētītu iespējas videi nekaitīgas enerģijas tirgus izveidei un pilnveidotu partneru spēju izmantot saules, vēja un ilgtspējīgus biomasas enerģijas avotus. Komisija padziļinās savu dialogu klimata pārmaiņu jomā, tostarp attiecībā uz adaptāciju[9], par klimata pārmaiņu režīmu laika posmam pēc 2012. gada. Komisija arī sniegs tehnisko atbalstu, lai palielinātu resursus politikas virzienos, kas attiecas uz klimata pārmaiņām. Komisija veicinās Kioto mehānismus[10], kas var ievērojami piesaistīt ārvalstu tiešos ieguldījumus un veicināt tīrāku tehnoloģiju attīstību. Notiks pieredzes apmaiņa par ES emisiju kvotu tirdzniecības sistēmu. Komisija pastiprināti atbalstīs centienus, lai sasniegtu tīrākas vides mērķi kaimiņu reģionā. Saistībā ar Melnās jūras sinerģiju[11] Donavas un Melnās jūras darba grupa turpinās pastiprināt darbu saistībā ar jautājumiem par ūdeni un centīsies iekļaut citas jomas, piemēram, atkritumu apsaimniekošanu. Tiks īstenota EK pievienošanās Konvencijai par Melnās jūras aizsardzību pret piesārņojumu, un Komisijas iesaistīšanās procesā „Vide Eiropai” pastiprinās ANO/EEK konvenciju[12] īstenošanu. Vidusjūras reģionā EK turpinās atbalstīt Horizon 2020 iniciatīvu, lai samazinātu piesārņojuma līmeni. Visā reģionā tiks veicinātas kopīgas vides informācijas sistēmas, vides ietekmes novērtējumi, integrēta piekrastes zonas apsaimniekošana un ilgtspējīgs tūrisms. EK turpinās veicināt atbildīgus un ilgtspējīgus pasākumus zivsaimniecības nozarē, cieši sadarbojoties ar partneriem attiecīgajos forumos un izmantojot divpusējus nolīgumus. Lai turpinātu integrāciju, ir būtiski nodrošināt integrētu transporta sistēmu starp ES un tās kaimiņvalstīm. Dalībvalstīm un EKP partneriem būs cieši jāsadarbojas, lai pabeigtu TEN lielāko transporta virzienu[13] paplašināšanu attiecībā uz kaimiņvalstīm. Vidusjūras reģiona valstu un TRACECA partnervalstis pašlaik pieņem reģionālus rīcības plānus, lai izstrādātu ilgtspējīgas transporta sistēmas, kuru īstenošanu varētu sekmēt, izmantojot dalībvalstu ieguldījumu. Līdz 2010. gadam paātrināti ir jāīsteno Padomes lēmums par Kopējās aviācijas telpas paplašināšanu. Visaptverošs aviācijas nolīgums ar Maroku jau pilnībā darbojas, un ar Ukrainu notiek sarunas; tās paredzēts uzsākt arī ar Jordāniju. Komisija pieprasa Padomei sarunu direktīvas, lai nodrošinātu turpmākus visaptverošus aviācijas nolīgumus ar EKP partnervalstīm. Lai EKP partnerus sekmīgi integrētu Eiropas Pētniecības telpā, lielāka vērība ir jāvelta partneru pētniecības prioritātēm (piem., veselība un lauksaimniecība, ko papildina sociālekonomiskie un pārvaldības jautājumi) un ir jāiegulda lielākas pūles, lai veicinātu aktīvāku dalību Septītajā pamatprogrammā ( FP7 ). FP7 ikgadējās darba programmās ir jāatspoguļo EKP nozīmīgums, un Eiropas Kaimiņattiecību un partnerattiecību instrumenta budžeta posteņa izmantošana, paredzams, palielinās EKP partneru zinātnisko potenciālu. Attiecībā uz informācijas sabiedrību EKP partnervalstīm būtu lietderīga ne tikai ātrdarbīgu tīklu savienojumu izmantošana, bet arī EKP telpas valsts pārvaldes iestāžu un Eiropas reglamentējošo iestāžu ciešāka sadarbība šajā jomā. Izglītība un cilvēkkapitāls. Komisija turpinās stiprināt savu atbalstu augstākās izglītības sistēmu strukturālajai attīstībai EKP partnervalstīs, izmantojot TEMPUS programmu, kā arī konverģenci ar Boloņas procesu un Lisabonas programmu. Pateicoties jaunajai EKP stipendiju shēmai, vairāk nekā tūkstotim studentu un universitāšu pasniedzēju ir iespēja 2007./2008. akadēmiskajā gadā doties uz ES, bet vairākiem simtiem – uz EKP partnervalstīm. Lai palielinātu informētību par to, kā funkcionē ES, un popularizētu objektīvu, atbildīgu un efektīvu civildienestu, Komisija veicinās praktikantu atlasi no EKP partnervalstīm darbam savās iekšējās struktūrās un izvērtēs iespējas norīkoto amatpersonu uzņemšanai. Ciešāka sadarbība nodarbinātības un sociālās attīstības jomā pastiprinās informācijas apmaiņu par stratēģijām, kas attiecas uz darba vietu radīšanu, nabadzības samazināšanu, sociālo integrāciju un aizsardzību, kā arī vienlīdzīgas iespējas, lai risinātu izplatītākās problēmas saistībā ar globalizāciju un pienācīga darba veicināšanu. ES un tās kaimiņvalstis pastiprina sadarbību veselības aizsardzības jomā. Komisija iesaista EKP partnerus sanāksmēs, ko rīko, piemēram, to kompetento iestāžu tīkls, kas atbildīgas par informāciju un zināšanām par veselību; Episouth tīkls infekcijas slimību kontrolei Dienvideiropā un Vidusjūras reģiona valstīs, kā arī HIV/AIDS ideju laboratorija. Nesen pieņemtā ES Veselības aizsardzības stratēģija nodrošina ES arvien lielāku ietekmi veselības aizsardzības jomā pasaules līmenī, stiprinot sadarbību ar stratēģiskajiem partneriem no trešām valstīm, tostarp no kaimiņvalstīm. EK un dalībvalstīm ir jāapvieno spēki, lai novērstu problēmas un draudus saistībā ar veselības aizsardzību, tostarp veicinot starptautisko veselības nolīgumu īstenošanu, jo īpaši Pamatkonvencijas par tabakas kontroli[14] un Starptautisko veselības aizsardzības noteikumu[15] īstenošanu. Nesen pieņemtajā paziņojumā „Integrēta Eiropas Savienības jūrniecības politika ”[16] ir norādīts, ka EKP ir līdzeklis dialoga un sadarbības īstenošanai saistībā ar jūrniecības politikas jautājumiem un kopīgo jūru pārvaldības jomā. Minētās politikas mērķi tiks iekļauti ES kārtējā politiskajā dialogā ar EKP partnervalstīm. Komisija turpinās sekmēt pieredzes apmaiņu un divpusējo dialogu par metodēm reģionālās politikas izstrādei un īstenošanai, tostarp vairāku līmeņu pārvaldību un partnerību. Tā centīsies pastiprināt valsts, reģionālo un vietējo iestāžu savstarpējo mijiedarbību. 3.5. Līdzdalība Kopienas programmās un aģentūrās Pastiprinātas Eiropas kaimiņattiecību politikas ietvaros iespēja piedalīties Kopienas programmās un aģentūrās ir nozīmīga un saistoša partnerības iezīme. Komisija 2007. gadā sāka sarunas, lai noslēgtu protokolus ar Izraēlu, Maroku un Ukrainu – trim partnervalstīm, kas prezidentūras 2007. gada jūnija ziņojumā tika norādītas kā valstis, kuras, ļoti iespējams, izmantos minēto pasākumu priekšrocības. Protokola paredzētā parakstīšana ar Izraēlu ļaus tai kļūt par pirmo EKP partnervalsti, kas piedalās Konkurētspējas un jauninājumu pamatprogrammā. Komisija 2008. gadā turpinās saziņu ar EKP partneriem, lai noteiktu to intereses un iespējas piedalīties minētajās EK darbībās. 3.6. Finansiāla sadarbība Šobrīd sāk darboties jauni finanšu instrumenti, un tiks uzlabota sadarbība ar finanšu iestādēm, jo īpaši EIB un ERAB kā ES priviliģētajiem partneriem EKP partnervalstīs, kā arī ar citiem līdzekļu devējiem un starptautiskām organizācijām. Šie uzlabojumi ļaus ES efektīvāk reaģēt uz EKP partnervalstu vajadzībām un atspoguļot to atšķirīgās attiecības ar ES. Ar Eiropas kaimiņattiecību un partnerattiecību instrumentu saistītais jauninājums attiecas uz pārrobežu sadarbības ( CBC ) programmu īstenošanu; tas tiks ieviests 2007. gada beigās. Komisija ir izstrādājusi plānošanas sistēmu, iekļaujot 15 programmas, ko īsteno uz ES ārējām robežām, un pieņēmusi īpašus īstenošanas noteikumus. Apvienotās darba grupas, kurās piedalās dalībvalstu, partnervalstu un to reģionu pārstāvji, pašlaik pieņem programmdokumentu galīgo variantu, lai 2008. gada sākumā varētu sākt CBC programmu īstenošanu. Minētās programmas kopīgi pārvalda vietējās ieinteresētās personas, un tās palīdzēs sekmēt efektīvu saišu izveidi ar kaimiņvalstīm, kā arī samazināt ārējo robežu radīto norobežošanu, tādējādi palielinot tirdzniecības apjomus un novēršot attīstības plaisas veidošanos starp ES un EKP pierobežas apgabaliem. Panākumi ir gūti arī saistībā ar diviem jauniem, ar 2006. gada paziņojumu ieviestiem mehānismiem. Jaunais pārvaldības mehānisms ar paredzamo piešķīrumu 50 miljonu euro apmērā 2007.-2010. gadam nodrošina papildu atbalstu partnervalstīm, kas guvušas vislielākos panākumus to pārvaldības prioritāšu īstenošanā, kas saskaņotas to rīcības plānos, jo īpaši prioritātes, kas attiecas uz cilvēktiesībām, demokrātiju un tiesiskumu. Pirmos piešķīrumus 2007. gadā no pārvaldības mehānisma saņēma Maroka un Ukraina. Ikgadējie progresa ziņojumi par EKP partnervalstīm 2008. gadā tiks precizēti; tos izmantos par pamatu partnervalstu paveiktā objektīvam novērtējumam, tādējādi palielinot to lēmumu pārredzamību, kas attiecas uz pārvaldības mehānisma piešķīrumiem. Ir izveidots kaimiņattiecību politikas ieguldījumu mehānisms ( NIF ) ar pirmo iemaksu 50 miljonu euro apmērā no Kopienas budžeta, un 2008. gadā aizdevumus EKP partneriem sāks atbalstīt, izmantojot šo mehānismu. Kopumā Komisija nākamajiem četriem gadiem piešķirs minētajam mehānismam indikatīvu summu 250 miljonu euro apmērā, savukārt 2011.-2013. gadā tā ir paredzējusi iemaksāt papildu 450 miljonus euro (kopā 700 miljoni euro 7 gadu laikposmā). Notiek diskusijas ar dalībvalstīm par NIF ieguldījumu fonda izveidi. Ja papildus Kopienai arī dalībvalstis sniegtu ieguldījumu, rastos ievērojama ietekme. NIF darbības, kuras galvenokārt ir vērstas uz vispārējas intereses projektiem enerģētikas, vides un transporta jomā, būs pilnībā atbilstošas pastiprinātajam Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu ieguldījumu un partnerības instrumentam ( FEMIP ). Turklāt Komisija veiks pasākumus, lai ļautu izmantot atkalieplūdi no iepriekšējām FEMIP darbībām izmantošanai FEMIP , kā arī atkalieplūdi no turpmākajām darbībām attiecīgi NIF un FEMIP . 4. Darbības aspekti 4.1. Rīcības plānu atjaunošana Ukrainas, Moldovas Republikas un Izraēlas EKP rīcības plānu termiņš beigsies 2008. gada sākumā. Pašreizējo rīcības plānu atjaunošana uz vienu gadu, neveicot saturiskas izmaiņas, šķiet vispragmatiskākais veids darba turpināšanai saistībā ar rīcības plāniem, kamēr nav zināmi rezultāti sarunās par jauno nolīgumu ar Ukrainu vai turpmākas iespējamās vienošanās ar Moldovas Republiku un Izraēlu. Jebkurā gadījumā rīcības plānus atjauno ar pušu nolīgumu, ja tas ir nepieciešams, lai saglabātu to funkcionalitāti. 4.2. Apakškomitejas struktūra Kopš EKP uzsākšanas apakškomitejas ir galvenās institucionālās tikšanās vietas politikas dialoga īstenošanai ar EKP partneriem. Tādēļ ir būtiski nodrošināt to, lai apakškomitejas struktūrā ir ietverts viss to jautājumu klāsts, kas iztirzāti EKP rīcības plānā. Komisija jo īpaši ir paredzējusi rosināt partnervalstis nodrošināt apakškomiteju vai citu tādu forumu funkcionalitāti, kas risina ar cilvēktiesībām saistītus jautājumus, ja šīs partnervalstis nav vēl minēto paveikušas. 4.3. Pilsoniskās sabiedrības iesaistīšana Pilsoniskās sabiedrības organizācijām ir veicams nozīmīgs uzdevums rīcības prioritāšu noteikšanā un EKP rīcības plānu īstenošanas sekmēšanā un uzraudzībā. Pilsoniskās sabiedrības vairāku simtu pārstāvju dalība EKP konferencē nepārprotami apliecināja Komisijas ieceres šajā sakarā. Foruma organizēšana, lai uzklausītu pilsoniskās sabiedrības pārstāvju viedokli par EKP jautājumiem, būtu atbalstāms pasākums. Komisija rosinās daudzas dažādas ieinteresētās personas piedalīties EKP rīcības plāna īstenošanas uzraudzībā, sekmēs valdības un vietējās pilsoniskās sabiedrības dialogu partnervalstīs un centīsies palielināt reformu procesā ieinteresēto personu skaitu. 4.4. Valstis bez rīcības plāniem Komisija turpinās cieši sadarboties ar Alžīriju saistībā ar tās Asociācijas nolīguma īstenošanu. Lai gan ar Sīriju asociācijas nolīgums vēl nav parakstīts, Komisija gatavojas turpmākajām līgumiskajām saistībām, īstenojot finansiālu sadarbību. Par pirmo pamatnolīgumu ar Lībiju ir sāktas izpētes pārrunas. Tiks turpināts darbs, lai demonstrētu Baltkrievijai , ko valstij varētu sniegt EKP, ja tiktu nodrošināti galvenie uzlabojumi cilvēktiesību jomā un pamatbrīvību ievērošanā. 5. Secinājumi Lai nodrošinātu to, ka EKP partnervalstīm izteiktais piedāvājums attaisno viņu ieceres, ir jāveic neatlaidīgs darbs. Šajā paziņojumā uzmanība ir veltīta dažām galvenajām problēmām, kas būs jārisina ES iestādēm un valdībām. Komisijai, Padomei, Eiropas Parlamentam un ES dalībvalstīm 2008. gadā ir jāsadarbojas vēl ciešāk, lai stiprinātu EKP. Lai minēto īstenotu, dažkārt, iespējams, ir jāpieņem sarežģīti lēmumi, bet to atsvērs priekšrocības, ko ilgtermiņā gūs gan ES, gan kaimiņvalstu iedzīvotāji. Komisija 2008. gada pavasarī publicēs savu analīzi par EKP partnervalstu gūtajiem rezultātiem un par jomām, kādās veicami turpmāki pasākumi. [1] EKP attiecas uz Alžīriju, Armēniju, Azerbaidžānu, Baltkrieviju, Ēģipti, Gruziju, Izraēlu, Jordāniju, Libānu, Lībiju, Moldovas Republiku, Maroku, Palestīniešu pašpārvaldi, Sīriju, Tunisiju un Ukrainu, bet neattiecas uz EEZ, kandidātvalstīm un iespējamām kandidātvalstīm vai Krieviju. [2] COM(2006) 726, 2006. gada 4. decembris. [3] http://ec.europa.eu/world/enp/strengthening_en.htm [4] 10874/07, 15.6.2007. http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/07/st10/st10874.en07.pdf [5] P6_TA(2007)0538. [6] Skatīt Padomes secinājumus 11016/07, 19.6.2007. http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/07/st11/st11016.en07.pdf [7] 5784/07 VISA 32 MED 3 COMIX 101, 2007. gada 31. janvāris. [8] COM(2007) 248, 2007. gada 16. maijs. [9] Atbilstoši Komisijas Zaļajai grāmatai par adaptāciju klimata pārmaiņām Eiropā, COM(2007) 354. [10] Jo īpaši kopīgo īstenošanas un tīras attīstības mehānismu. [11] 2007. gada 11. aprīļa Paziņojums COM(2007) 160. [12] Tāpat kā COM(2007) 262. [13] 2007. gada 31. janvāra Paziņojumā COM(2007) 32 ir izklāstīta visaptveroša politika ES un kaimiņvalstu ciešākai transporta sistēmas integrācijai. [14] PVO FCTC : http://www.who.int/tobacco/framework/WHO_FCTC_english.pdf [15] http://www.who.int/gb/ebwha/pdf_files/WHA58/WHA58_3-en.pdf [16] COM(2007) 575, 2007. gada 10. oktobris, kā arī Jūrniecības politikas rīcības plāns, SEC(2007) 1278.