LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 160/7

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

2013/C 160/05

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (2)

“MOHANT”

EK Nr.: SI-PDO-0005-0424-29.10.2004

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Nosaukums

“Mohant”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Slovēnija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.3. grupa. Siers

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1)

“Mohant” ir mīksts, bāli dzeltenas, bēša vai gaiša sviesta krāsas siers ar sevišķi izteiktu pikantu, asu un stipru smaržu un garšu. Siera virsa ir gluda, plakana, sausa un plastiska. Siera masa ir viendabīga, gluda, daļēji elastīga, grūti ziežama līdz viegli ziežamai, mīcīta, dažkārt nedaudz kunkuļaina. Saskaņā ar tradicionālo piena nokrejošanas paņēmienu nogatavota “Mohant” minimālajam tauku saturam sausnā jābūt 35 % pēc svara, vismaz 17 % proteīnu un 0,5 līdz 2,5 % sāls.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

“Mohant” pagatavo no govs svaigpiena, kas slaukts noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem)

Govju barību veido galvenokārt rupjā lopbarība (ganību zāle, siens, skābbarība), ko iegūst noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā; ikdienas barības devā jābūt vismaz 75 % sausnas. Atļauts izēdināt minerālvielu un vitamīnu papildbarību.

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Piena iegūšanai un “Mohant” pagatavošanai jānoris noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.

“Mohant” nogatavina lielos traukos un anaerobos apstākļos. Pēc nogatavināšanas siers ir viegli ziežams un bez mizas, kas kavētu tā žūšanu un oksidēšanos. Lai pēc “Mohant” siera nogatavināšanas saglabātu tā organoleptiskās īpašības, tas jāiesaiņo uzreiz pēc tā izņemšanas no lielajiem traukiem. Anaerobās nogatavināšanas laikā izdalījušās gāzes veicina caurumojuma veidošanos sierā, tādēļ ir ļoti svarīgi rūpīgi veikt iesaiņošanu, lai likvidētu burbulīšus, atbrīvojot gāzi, kurai var būt negatīva mikrobioloģiskā ietekme uz produktu.

Pirms iepakošanas “Mohant” samīca un sagriež, un tūlīt pēc tam iesaiņo. Kad produkts ir iepakots, trauku un tā vāku aizzīmogo ar etiķeti, kas ir pierādījums tam, ka iepakojums nav ticis atvērts.

“Mohant” iepakošana vienīgi noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā ir garantija tam, ka tā norisināsies visīsākajā laikā, lai nodrošinātu siera sevišķo organoleptisko īpašību saglabāšanos un veselīgu mikrobioloģisko vidi.

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai

Uz produkta jābūt nosaukumam “Mohant”, logotipam “Samo eden je Mohant, Bohinj” (“Ir tikai viens – Bohiņas Mohant”), norādei “zaščitena označba porekla” (aizsargāts cilmes vietas nosaukums) un valsts kvalitātes zīmei.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija

Piena iegūšanas un “Mohant” siera ražošanas ģeogrāfiskais apgabals atrodas pašā Juliāna Alpu vidienē; tās robežu veido iedomāta līnija, kuras sākumpunkts ir Kobla kalna virsotne, tad līnija šķērso Bohinjsko Sedlo un iet līdz Pečana kalnam, tad Rovtarica – Soteska virzienā līdz Kranjska Dolina, Mrzli Studenec virzienā ejot caur Pleša augšup pa Debela Peč virsotni līdz Rjavina, šķērsojot Triglav, tad virzās pa Triglav ezeru ieleju, iet caur Zgornja Komna līdz Lepa Komna, šķērso Tolminski Kuk, virzoties augšup pa Vogel un Raskovec kalnu caur Črna Prst un, visbeidzot, sasniedz atkal Kobla.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Piena iegūšanas un “Mohant” siera ražošanas ģeogrāfiskais apgabals atrodas valsts Triglav dabas parka teritorijā un apvidū, kas iekļauts Natura 2000. No trim pusēm apgabalu ieskauj augsti kalni, bet austrumu pusē – ieleja, kur Sava Bohinjka ir izgrebusi dziļu gultni.

Ģeogrāfiskajā apgabalā valda Alpu klimats, kam raksturīga salīdzinoši auksta un barga ziema un īsa vasara. Laikapstākļi tur strauji mainās, bieža parādība ir lieli nokrišņi stipru lietusgāžu veidā. Gada vidējā temperatūra ielejā ir + 7,7 °C, bet kalnos – + 3,6 °C. Siltākais mēnesis ir jūlijs, aukstākais mēnesis ielejās ir janvāris, bet kalnos – februāris.

Šādi augsnes un klimatiskie apstākļi un laikapstākļi tieši ietekmē vietējo Alpu augu valsti ģeogrāfiskā apgabala ganībās un pļavās. Ģeogrāfiskā apgabala Alpu kaļķakmens augšņu flora ir viena no visbagātīgākajām Eiropā: tur aug vairāk nekā 1 000 sugu augi; dažas no tām veido tādas augu kopas, kas nekur citur nav iedzīvojušās. Daudzas no šīm sugām ir arī aizsargājamas.

Par Vidusjūras tuvumu var spriest pēc siltummīļiem augiem, kas aug Bohinj vidienes un Pršivec kalnu dienvidu nogāzēs. Augi ir pielāgojušies skarbajiem apstākļiem, un ir attīstījušās to pundurformas vai tie aug klājeniski; tie strauji attīstās un vairošanās tiem nodrošina daudzgadīgumu; tiem ir biezākas lapas, tās bieži klātas ar matiņiem. Garās saknes nodrošina tiem dziļu iesakņošanos, un to ziedi ir košāki.

Alpu piensaimniecības un ar to saistītās sierniecības aizsākumi meklējami XIII gadsimtā. Ar kultivētu augšņu trūkumu, garajām ziemām un īsajām vasarām ģeogrāfiskajā apgabalā izskaidrojams tas, kāpēc iedzīvotāji jau izsenis pievērsušies lielākoties lopkopībai. Bohinj iedzīvotāji līdz pilnībai izkopuši Alpu piensaimniecību. Pavasarī gani laida ganāmpulkus ganīties pļaujamās pļavās zemākā augstumā virs jūras līmeņa, pēc tam pārdzina tos vidējā un lielākā augstumā; rudenī to pašu ceļu tie veica pretējā virzienā, tādējādi atkal sasniedzot ieleju.

Līdz XIX gadsimta vidum sierniecība tika organizēta tā, ka katrs Alpu piensaimnieks (majer) pienu pārstrādāja turpat kalnos. Šo produktu klāstā, ko ieguva, pārstrādājot pienu kalnos, jau toreiz īpašu vietu ieņēma “Mohant”.

Daudz rakstisku un mutvārdu avotu liecina par šo tradicionālo ražošanu un nosaukuma “Mohant” izmantošanu ģeogrāfiskajā apgabalā. Slovēņu valodas etimoloģiskajā vārdnīcā (2003) autors Marko Snoj norāda, ka nosaukums “Mohant” minēts jau XVIII gadsimtā. Grāmatā “Sierniecība” (“Sirarstvo”) (1925) autors Anton Pevc atsevišķā “Mohant” sieram veltītā nodaļā apraksta tā gatavošanu Bohiņā (Bohinj). “Mohant” tradicionālo gatavošanu apraksta arī Anka Novak darbā “Bohiņas izlase” (“Bohinjski zbornik”) (1987). Šā siera tradicionālajā gatavošanas procesā izšķirami divi galvenie posmi: pirmajā posmā receklis pēc susināšanas nogulsnējas trauka dibenā, bet otrajā posmā sieru nogatavina atsevišķos traukos (“deže”), kuros šis process noris anaerobi. Arī mūsdienās “Mohant” joprojām ražo saskaņā ar tradicionālo paņēmienu.

5.2. Produkta specifika

Sieram “Mohant” ir stipri izteikta smarža un pikanta garša, kas reizumis var būt pat rūgtena. “Mohant” smarža un garša daudzus var atbaidīt, taču tieši tās ir īpašības, ar kurām tas atšķiras no pārējiem sieriem un kuras piešķir tam sevišķu un neatkārtojamu raksturu.

Tam piemīt arī cita specifiska īpašība – tā konsistence: siers ir ziežams un var būt arī kunkuļains.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

Īpašības, ar kurām “Mohant” atšķiras no citu šķirņu siera, ir cieši saistītas ar tā ražošanas ģeogrāfisko apgabalu. Šādi augsnes un klimatiskie apstākļi un laikapstākļi tieši ietekmē vietējo Alpu augu valsti ģeogrāfiskā apgabala ganībās, pļavās un kalnos. Ģeogrāfiskā apgabala Alpu kaļķakmens augšņu flora ir viena no visbagātīgākajām Eiropā: tur aug vairāk nekā 1 000 sugu augi; dažas no šīm sugām veido tādas augu kopas, kas nekur citur nav ieaugušas. Daudzas no šīm sugām ir arī aizsargājamas. Slaucamo govju barību iegūst ģeogrāfiskajā apgabalā. Bagātīgā vietējā flora stipri ietekmē “Mohant” īpašības. Pateicoties tai, svaigpienam, no kura siers gatavots, piemīt sevišķas organoleptiskās īpašības, kas ietekmē tā īpašo smaržu un garšu, ar kurām tas atšķiras no citu šķirņu siera. Tā kā pienu neapstrādā termiski un neiedarbojas uz to ar intensīviem, ierobežojošiem un krasiem tehnoloģiskajiem paņēmieniem (pārāk zema atdzesēšanas temperatūra, pārāk augsta termiskās apstrādes temperatūra, ilgi piena nogatavināšanas laiksprīži), dabiski bagātīga un derīga vietējā mikroflora kavē nevēlamu patogēnu mikroorganismu attīstību.

Turklāt “Mohant” smaržu, garšu un konsistenci stipri vien ietekmē tradicionālais, no paaudzes paaudzē pārmantotais ražošanas paņēmiens. Siera nogatavināšana tradicionāli noris anaerobos apstākļos un atsevišķos lielos traukos (“deže”). Nogatavināšanas laikā proteīni sašķeļas aminoskābēs. Šajā procesā atbrīvojas gāze, un siers kļūst ziežams, kā arī iegūst īpašu smaržu un garšu.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 (3) 5. panta 7. punkts)

http://www.mko.gov.si/fileadmin/mko.gov.si/pageuploads/podrocja/Varna_in_kakovostna_hrana_in_krma/zasciteni_kmetijski_pridelki/Specifikacije/MOHANT_SP_EU.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

(2) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp. Aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012.

(3) Skat. 2. atsauci.