Eiropas Reģionu komitejas atzinums “Ceļā uz makroreģionālu stratēģiju Vidusjūras reģionā”

(2022/C 498/02)

Ziņotājs: Nikola DOBROSLAVIĆ (HR/EPP)

IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA (RK)

Makroreģionālo stratēģiju ieguldījums teritoriālajā kohēzijā, vietējā demokrātijā un sadarbībā pie ārējām robežām

1. uzskata, ka makroreģioniem ir būtiska nozīme Eiropas Savienības un tās tuvo kaimiņvalstu ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas stiprināšanā, dodot iespēju pārrobežu teritorijām kolektīvi risināt konkrētas un kopīgas problēmas, izmantojot apmaiņu, sadarbību un īstenošanu;

2. uzsver, ka šī pieeja ļauj nodrošināt lielāku saskaņotību un papildināmību starp politikām, darbībām un finansēšanas programmām, ko noteiktā ģeogrāfiskā apgabalā īsteno dažādi pārvaldes līmeņi. To darot, makroreģioni ar daudzlīmeņu pārvaldības atbalstīšanu veicina lielāku politikas efektivitāti un ietekmi;

3. atgādina, ka makroreģionālo stratēģiju pamatā ir daudzlīmeņu princips un ka ES un citiem reģioniem ir jāuzņemas svarīga loma to attīstībā, veidošanā un to kopējo mērķu noteikšanā līdz ar ES dalībvalstīm un citām attiecīgajām valstīm;

4. norāda, ka Vidusjūras reģionā ir vairākas kandidātvalstis un potenciālās kandidātvalstis, kā arī valstis, kas nav ES dalībvalstis, un uzsver makroreģionu nozīmi ES pārrobežu sadarbības stiprināšanā. Šāda sadarbība ir vajadzīga kopīgu problēmu risināšanai un arī trešo valstu iesaistīšanai dziļākā un ciešākā sadarbībā ar ES;

5. atgādina, ka 2012. gada 3. jūlijā tika pieņemta Eiropas Parlamenta rezolūcija “ES makroreģionālo stratēģiju attīstība: pašreizējā prakse un nākotnes izredzes, it īpaši Vidusjūras reģionā” ( 1 )

6. atgādina par ARLEM 2014. gada ziņojumu “Kohēzijas stratēģija Vidusjūras reģionam”, kurā izklāstītas tēzes pārdomām par Vidusjūras makroreģionālās pārvaldības sistēmu, kuras pamatā ir daudzlīmeņu pārvaldības principi un progresīva mainīgas ģeometrijas struktūra;

7. atgādina arī, ka Eiropas Savienības Padome ( 2 ) ir norādījusi, ka tā ir atvērta kopīgu iniciatīvu izskatīšanai, kuru mērķis ir jaunu makroreģionālu stratēģiju izveide;

Vidusjūras makroreģions – galvenais instruments Vidusjūras reģiona problēmu risināšanai

8. uzsver Vidusjūras unikālos resursus. Ar 46 000 km garo piekrasti un 22 piekrastes valstīm Vidusjūra ir mājvieta vairāk nekā 500 miljoniem cilvēku, no kuriem trešdaļa dzīvo piekrastes teritorijās, un aptuveni 150 miljoni darbvietu ir tieši saistītas ar Vidusjūru;

9. uzsver Vidusjūras ekoloģisko nozīmi, jo Vidusjūra veido tikai 1 % no pasaules okeānu platības, taču tajā saražo 20 % no pasaules jūras produkcijas ( 3 ) . Tā ir arī viena no galvenajām jūras un piekrastes bioloģiskās daudzveidības krātuvēm, kurā ir 28 % endēmisko sugu, 7,5 % savvaļas dzīvnieku un 18 % pasaules jūras floras;

10. uzsver Vidusjūras baseina potenciālu, kas ir vienota ģeogrāfiska teritorija, kuras iedzīvotājiem ir kopīgs vēsturiskais un kultūras mantojums, kas izriet no senām sadarbības un ideju, preču un cilvēku apmaiņas tradīcijām starp tā trim krastiem;

11. atzīst, ka Vidusjūras baseins saskaras ar pārvaldības, sociālekonomiskajām, humanitārām, klimata, drošības un vides problēmām, kas prasa kopīgu rīcību;

12. MedECC publicētajā Pirmajā Vidusjūras reģiona novērtējuma ziņojumā par klimata un vides pārmaiņām Vidusjūras reģionā, ka nesenās cilvēka izraisītās pārmaiņas vidē ietekmē visus Vidusjūras baseina apakšreģionus un ka starp galvenajiem pārmaiņu virzītājspēkiem ir klimats, iedzīvotāju skaita pieaugums, piesārņojums, neilgtspējīga zemes un jūras izmantošanas prakse un svešzemju sugas. Vairumā teritoriju tas skar gan ekosistēmas, gan cilvēku iztikas līdzekļus uzsver, kā minētspublicētajā Pirmajā Vidusjūras reģiona novērtējuma ziņojumā par klimata un vides pārmaiņām Vidusjūras reģionā, ka nesenās cilvēka izraisītās pārmaiņas vidē ietekmē visus Vidusjūras baseina apakšreģionus un ka starp galvenajiem pārmaiņu virzītājspēkiem ir klimats, iedzīvotāju skaita pieaugums, piesārņojums, neilgtspējīga zemes un jūras izmantošanas prakse un svešzemju sugas. Vairumā teritoriju tas skar gan ekosistēmas, gan cilvēku iztikas līdzekļus ( 4 )

13. norāda, ka, saglabājoties pašreizējam tempam, globālā sasilšana Vidusjūras reģionā līdz 2040. gadam sasniegs 2,2 grādus, kamēr reģions sasilst par 20 % straujāk nekā vidēji pasaulē. Klimata pārmaiņu ietekme jau tagad ir labi redzama, jo palielinās ekstrēmu dabas parādību izplatība. Tādējādi Vidusjūras reģiona sabiedrība visvairāk cieš no klimata pārmaiņām (jau tagad tā veido 50 % no tiem pasaules iedzīvotājiem, kuriem trūkst ūdens, un ūdens trūkums ietekmē nodrošinātību ar pārtiku; apdraudētas ir arī 49 no 51 UNESCO kultūras vietas). Klimata pārmaiņu ietekmi vairumā gadījumu pastiprina arī citas vides problēmas, piemēram, pārmērīgi intensīva urbanizācija, lauksaimniecība, zvejniecība un tūrisms, kā arī augsnes degradācija, pārtuksnešošanās un piesārņojums (gaisā, zemē, upēs un okeānos);

14. uzsver – kā norādīts atzinumā “Virzība uz dabas resursu ilgtspējīgu izmantošanu Vidusjūras salās” – Vidusjūras reģiona salu lielo neaizsargātību globālās sasilšanas apstākļos, kas jau ir izraisījuši ekonomiskas (zivsaimniecība, tūrisms u. c.) un sociālas (emigrācija u. c.) sekas, un iesaka attiecībā uz šī veida teritorijām makroreģionālā līmenī izstrādāt īpašu pieeju klimata pārmaiņu ietekmei, kurā būtu ņemtas vērā arhipelāgu un salu īpašās vajadzības un ar kuru vides problēmu novēršanas un ilgtspējīgas attīstības veicināšanas jomā tiktu stiprināta ciešāka sadarbība starp šīm teritorijām, dalībvalstīm un Eiropas Savienību;

15. uzsver, ka, neraugoties uz acīmredzamām kopīgām iezīmēm, Vidusjūras reģionam ir raksturīgas lielas attīstības līmeņa atšķirības. Šīs atšķirības, tostarp institucionālo spēju, infrastruktūras starpsavienojumu un tirdzniecības attiecību nepilnības, ietekmē Vidusjūras reģiona sabiedrības stabilitāti, labklājību un drošību;

16. uzskata, ka Covid-19 krīze ir atgādinājums tam, ka steidzami ir vajadzīga koordinēta pieeja un kopīgas noturības stiprināšana pret epidēmijām, ekonomikas satricinājumiem un klimata pārmaiņām;

17. uzskata, ka Vidusjūras makroreģions var kalpot arī kā koordinācijas instruments, ar kura palīdzību pārvaldīt migrācijas plūsmas, kuras īpaši skar reģionālās un vietējās pašvaldības pie ES ārējām robežām;

18. atgādina: ņemot vērā Krievijas uzbrukumu Ukrainai, Vidusjūras reģions pilda būtisku lomu kara seku mazināšanā un pārvietoto iedzīvotāju uzņemšanā, vienlaikus turpinot centienus panākt progresu ceļā uz miera veidošanu visās savās piekrastes teritorijās;

19. ņemot vērā šīs problēmas, apstiprina nepieciešamību integrētāk apvienot visus trīs krastus, lai stiprinātu kohēziju, palielinātu reģiona ietekmi Eiropas un pasaules mērogā un tā inovācijas potenciālu, kā arī veicinātu cilvēku labklājību un vides saglabāšanu;

20. šajā procesā atzīst vietējo un reģionālo pašvaldību būtisko nozīmi, kuras tiek spēcīgi mobilizētas ar tādām iniciatīvām un tīkliem kā Savienība Vidusjūrai, ARLEM (Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu reģionālo un vietējo pašvaldību asambleja) un Vidusjūras reģiona valstu sadarbības alianse ( MedCoopAlliance ), kā arī Eiropas Perifēro piejūras reģionu konferences ( CPMR ) Vidusjūras lietu komisija;

21. norāda, ka visas problēmas, ar ko saskaras Vidusjūras reģions (klimata pārmaiņas, erozija, pārtuksnešošanās, plastmasas piesārņojums, migrācija, pārmērīgs tūrisms u. c.), ir koncentrētas arhipelāgos un salās, tāpēc tās ir lieliskas teritorijas integrētas ilgtspējīgas attīstības politikas īstenošanas izmēģināšanai Vidusjūras reģionā, un mudina Eiropas Komisiju virzīties uz priekšu ar salu stratēģiju, kas pielāgota baseiniem;

22. piekrīt Eiropas Komisijai, ka Eiropas zaļā kursa mērķi būtu jāatspoguļo ciešā sadarbībā ar kaimiņvalstīm, kas saskaras ar tām pašām klimata un vides problēmām;

23. norāda, ka triju krastu vietējās un reģionālās pašvaldības, kurām ir liela nozīme klimata pārmaiņu seku novēršanā, ir aicinājušas izveidot Vidusjūras reģiona zaļo kursu ( 5 )

24. atzīst, ka vietējām pašvaldībām ir (jāpilda) būtiska loma kā reģionu un valstu sabiedrotajām globālo un reģionālo programmu īstenošanā;

25. Atjaunota partnerība ar dienvidu kaimiņreģionu ” ( 6 ); uzsver arī to, ka makroreģionāla stratēģija, kas veicina politiskā dialoga stiprināšanu, ir būtiska, lai īstenotu jauno programmu Vidusjūras reģionam, kā izklāstīts Eiropas Komisijas 2021. gada februāra paziņojumā “

Ceļā uz integrētu stratēģiju visam Vidusjūras baseinam

26. atzinīgi vērtē pozitīvos rezultātus un ciešāku sadarbību, ko veicinājusi Vidusjūras reģiona ieinteresēto personu, it īpaši vietējo un reģionālo pašvaldību, iesaistīšanās; aicina attiecīgās ieinteresētās personas, it īpaši vietējās un reģionālās pašvaldības pastiprināt šādu sadarbību, lai sagatavotu pamatus makroreģionālas stratēģijas izveidei Vidusjūras reģionā;

27. atzinīgi vērtē lielos panākumus, kas gūti ceļā uz integrāciju Vidusjūras reģionā, īstenojot Eiropas Savienības stratēģiju Adrijas un Jonijas jūras reģionam ( EUSAIR ) un WestMED jūras baseina stratēģiju;

28. mudina Eiropas Komisiju steidzami pastiprināt iniciatīvas WestMED īstenošanu, nodrošinot tai resursus, stabilu struktūru un ilgtermiņa konsolidācijas stratēģiju, kam jāveicina makroreģionālā integrācija Vidusjūras rietumu reģionā;

29. uzsver, ka pašreizējās sadarbības iniciatīvas, programmas un galvenie visu daudzlīmeņu pārvaldības procesu dalībnieki ir labāk jākoordinē, lai nemazinātu to centienus un ietekmi. Tādēļ ir nepieciešams, lai Vidusjūras teritorijām beidzot būtu operatīvs instruments, kas tām ļautu izstrādāt un īstenot integrētu stratēģiju, konkrētu rīcības plānu un kopīgus projektus, reaģējot uz kopīgajām prioritātēm, kas noteiktas esošajās institucionālās sadarbības sistēmās, piemēram, Savienībā Vidusjūrai, ARLEM , un iniciatīvās, piemēram, MedCoopAlliance , BLUEMED un citās;

30. uzskata, ka makroreģionālā stratēģija Vidusjūras reģionam risinās šīs problēmas, nevis aizstājot pašreizējās stratēģijas, bet gan papildinot to darbības un tādējādi palielinot to ietekmi un meklējot risinājumus kopīgām problēmām, piemēram, tām, kas izriet no cīņas pret klimata pārmaiņām un digitālās pārkārtošanas, pārvēršot tās par nozīmīgām ilgtspējīgas attīstības iespējām, lai šādi veicinātu taisnīgu un iekļaujošu zaļo pārkārtošanos, izmantojot kopīgas iespējas un īpašu uzmanību pievēršot humānajam aspektam un jauniešu iespējām un tādējādi atraisot reģiona ekonomisko potenciālu iedzīvotāju labā;

31. uzsver, ka makroreģionālai stratēģijai, lai rastu jēgpilnus risinājumus kopīgām problēmām, obligāti jābūt izstrādātai Vidusjūras baseina līmenī un jāaptver visi trīs apakšbaseini: rietumu, austrumu, kā arī Adrijas un Jonijas jūras reģions. Tādēļ tai jābūt pieejamai visiem jau no tās pirmsākumiem, un tai galu galā jācenšas aptvert visu Vidusjūras baseinu trijos krastos;

32. aicina makroreģionālajā stratēģijā Vidusjūras reģionam, tāpat kā jebkurā citā jūras makroreģionālajā stratēģijā, īpašu uzmanību pievērst salu teritorijām saskaņā ar LESD 174. pantu; aicina efektīvi ņemt vērā šādu teritoriju īpašās iezīmes un riskus, izveidojot spēcīgāku partnerību ar konkrētām un koordinētām darbībām starp šādām teritorijām, dalībvalstīm un Eiropas Savienību;

33. norāda, ka šai reģionālajai integrācijai būtu jānotiek pakāpeniski, pamatojoties uz Vidusjūras reģiona valstu, reģionālo un vietējo pašvaldību brīvprātīgu pieeju un ņemot vērā problēmas, ko rada daži nestabili drošības, politiskie un diplomātiskie apstākļi;

Vidusjūras reģiona līmeņa daudzlīmeņu pārvaldības galvenie principi

34. ierosina panākt, lai turpmākās makroreģionālās stratēģijas pārvaldība Vidusjūras reģionā pilnībā atspoguļotu daudzlīmeņu pārvaldības principu, iesaistot Eiropas, valstu, reģionālās un vietējās iestādes, kā arī attiecīgās to apvienības un eiroreģionus;

35. uzskata: lai Vidusjūras makroreģionālā stratēģija darbotos efektīvi, tās pamatā jābūt stabilai un reprezentatīvai pārvaldības sistēmai, ko veido: i) politiska līmeņa ģenerālā asambleja, kurā iesaistītas Eiropas, valstu un reģionālās iestādes, ii) valde, kurā darbojas katras stratēģijā pārstāvētās valsts loceklis (no reģionālā vai vietējā līmeņa) un kura veicina reģionālo un vietējo pašvaldību iekļaušanu lēmumu pieņemšanas procesā, kā arī novērotāji no reģionālo un vietējo pašvaldību tīkliem, attiecīgajām to apvienībām un eiroreģioniem, un iii) tematiskas rīcības grupas, lai izstrādātu un īstenotu konkrētus sadarbības projektus, kas mobilizēs publiskos un privātos sociāli ekonomiskos dalībniekus, akadēmiskās aprindas un pilsonisko sabiedrību;

36. ierosina pēc WestMED labās prakses parauga izveidot ik gadu rotējošu kopīgu prezidentūru, kurā līdzās sadarbotos ES un partnervalstis ar vietējo un reģionālo pašvaldību pārstāvības organizāciju ciešu atbalstu. Prezidentūrai būtu jāveidojas tā, lai tiktu ņemtas vērā bijušās, pašreizējās un nākamās prezidentvalstis un saglabātos līdzsvars starp stratēģijā pārstāvētajām ES dalībvalstīm un partnervalstīm, savukārt uz reģionālo un vietējo pašvaldību pārstāvības organizācijas atbalstu arī attiektos rotācijas kārtība. Šāda dinamika ir būtiska, lai nodrošinātu, ka tiek ņemtas vērā makroreģionālās stratēģijas dažādās pārvaldības struktūras, un nodrošinātu to sasaisti un makroreģiona rīcības stratēģiskās vadlīnijas, izmantojot gada darba programmas. Tehniskajam sekretariātam (Vidusjūras makroreģionālās stratēģijas sekretariātam) būtu jākoordinē un jāatbalsta stratēģija;

37. lai nodrošinātu atbilstību esošajām iniciatīvām, ierosina stratēģijas īstenošanā iesaistīt pārstāvjus no galvenajām starptautiskajām un Eiropas un Vidusjūras reģiona institūcijām, struktūrām un iniciatīvām, piemēram, Savienības Vidusjūrai, ARLEM un MedCoopAlliance , kā arī EUSAIR un WestMED pārstāvjus; arī Eiropas teritoriālās sadarbības grupas, būdamas daudzlīmeņu pārvaldības “laboratorijas”, paver perspektīvas, kas noderētu to mērķu atbalstīšanai, kuri ietverti jaunajā programmā Vidusjūras reģionam;

Makroreģionāla stratēģija, kas vērsta uz prioritāriem uzdevumiem

38. uzskata, ka makroreģionālajā stratēģijā Vidusjūras reģionam būtu jāpievēršas ierobežotam kopēju problēmu skaitam, kuras laika gaitā pakāpeniski tiktu risinātas; uzsver, ka zaļā un digitālā pārkārtošanās ir galvenās problēmas, kas jārisina prioritāri;

39. aicina vispirms pievērsties galvenajām problēmām – klimata pārmaiņām, digitālajai pārveidei, videi un humanitārajai krīzei, kā arī nepieciešamajam zaļās pārkārtošanās procesam. Steidzami ir vajadzīga rīcība šādu prioritāšu īstenošanai Vidusjūras reģiona līmenī: arhipelāgu, salu, piekrastes un pilsētu teritoriju nākotne, jūras piesārņojums (it īpaši mikroplastmasa un notekūdeņi), biodaudzveidības saglabāšana, agroekoloģija, aprites ekonomika, dabas apdraudējumu pārvaldība un novēršana un siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšana, pielāgošanās klimata pārmaiņām un reaģēšana uz humanitāro krīzi, nodrošinot pamata cilvēktiesības;

40. Interreg Euromed vai citām attiecīgām esošām programmām (ņemot vērā, ka uz makroreģionālajām stratēģijām attiecas “3 nē” princips – nekādu jaunu tiesību aktu, nekāda jauna finansējuma un nekādu jaunu iestāžu) būtu jāatbalsta izmēģinājuma projekta par nulles jūras piesārņojumu Vidusjūras reģionā uzsākšana 2024. gadā, kas tematiski dod ieguldījumu arī ES misijā “Okeāns” ierosina, ka īstermiņā, lai liktu pamatus turpmākai integrētai Vidusjūras makroreģionālajai stratēģijai, Eiropas Komisijai arvai citām attiecīgām esošām programmām (ņemot vērā, ka uz makroreģionālajām stratēģijām attiecas “3 nē” princips – nekādu jaunu tiesību aktu, nekāda jauna finansējuma un nekādu jaunu iestāžu) būtu jāatbalsta izmēģinājuma projekta par nulles jūras piesārņojumu Vidusjūras reģionā uzsākšana 2024. gadā, kas tematiski dod ieguldījumu arī ES misijā “Okeāns” ( 7 ) . Mērķis būs iesaistīties kopīgā to valstu un teritoriju darbā, kuras vēlas izstrādāt Vidusjūras makroreģionālo stratēģiju un tādējādi pārbaudīt tās pamatprincipus attiecībā uz konkrētu mērķi;

41. centienus varētu paplašināt, lai saistībā ar jauno Vidusjūras reģiona valstu programmu iekļautu šādus uzdevumus: a) veicināt līdzsvarotu un ilgtspējīgu ekonomikas attīstību, īstenojot kopīgus projektus, kuru mērķis ir stiprināt pētniecību, inovāciju un dabas resursu ilgtspējīgu izmantošanu, kā arī savstarpēji saistītu darījumdarbību; b) integrēt zilo ekonomiku; c) veicināt humāno attīstību, tostarp kultūras un mantojuma, tūrisma, izglītības, veselības aprūpes, nodarbinātības, jaunatnes attīstības un atstumto grupu sociālās iekļaušanas jomā un bēgļu atbalsta jomā, kā arī apmierināt vajadzības, kas izriet no migrācijas plūsmu klātbūtnes, it īpaši pie ES ārējām robežām; d) stiprināt savienojamību, izmantojot transportu un digitālo infrastruktūru; e) uzlabot pārtikas un enerģētisko autonomiju Vidusjūras reģionā, ņemot vērā klimata pārmaiņu un Ukrainā notiekošā Krievijas izraisītā kara sekas; f) nostiprināt publisko un privāto iestāžu instrumentus un spējas, lai mazinātu klimata pārmaiņu un bioloģiskās daudzveidības zuduma cēloņus;

Darbības rīcības plāns, kura pamatā ir esošais finansējums

42. uzskata, ka Vidusjūras makroreģionālās stratēģijas pamatā noteikti jābūt darbības plānam, lai prioritātes pārvērstu konkrētos pasākumos Vidusjūras reģiona līmenī. Lai nodrošinātu, ka minētajā plānā tiek pienācīgi iekļauta teritoriālā dimensija (kas ne tikai palīdz īstenot kopīgu redzējumu par Vidusjūras baseina labāku, saliedētu un ilgtspējīgu attīstību, bet arī iesaista pilsonisko sabiedrību no Vidusjūras trim krastiem), plāna izstrādē tiks iesaistītas vietējās un reģionālās pašvaldības, kas ir iedzīvotājiem vistuvākais pārvaldības līmenis;

43. norāda, ka Vidusjūras reģiona projektu atbalstam var piesaistīt lielu finansējuma apjomu, tostarp Eiropas Komisijas piesaistītos 7 miljardus EUR saskaņā ar Kaimiņattiecību, attīstības sadarbības un starptautiskās sadarbības instrumentu ( NDICI ). Eiropas teritoriālās sadarbības programmas, kas darbojas Vidusjūras reģionā ( Next-MED, EUROMED, ADRION, MARITTIMO ), arī ir lieliska iespēja veicināt projektus, kas var sekmēt makroreģionālās stratēģijas mērķu sasniegšanu;

44. norāda, ka daudzas Eiropas Komisijas tieši īstenotās programmas, piemēram, “Apvārsnis Eiropa”, LIFE vai “Erasmus+”, ir atvērtas trešo valstu līdzdalībai un tāpēc ir interesants papildu finansējuma avots. Turklāt tādas programmas kā partnerība pētniecības un inovācijas jomā Vidusjūras reģionā ( PRIMA ) vai divpusējie instrumenti, ko Eiropas Savienība izveidojusi kaimiņvalstīs, tieši atbalsta sadarbību Vidusjūras reģionā;

45. norāda, ka tādi līdzekļu devēji kā Pasaules Banka vai Eiropas Investīciju banka, kā arī struktūras, piemēram, Annas Lindes fonds, darbojas arī Vidusjūras reģionā un var veicināt kopīgu projektu rašanos;

46. visbeidzot norāda, ka daudzas valstis, reģioni un pilsētas īsteno decentralizētas sadarbības programmas, kas var arī veicināt lielāku sadarbības projektu īstenošanu Vidusjūras reģionā;

47. turklāt uzsver, ka 2021.–2027. gada Eiropas teritoriālās sadarbības programmu īstenošana tiks papildināta ar pārvaldības mehānismu izstrādi, lai veicinātu šajā jomā pieejamā Eiropas finansējuma koordināciju. Komiteja uzskata, ka tas var sniegt praktisku ieguldījumu Vidusjūras makroreģionālās stratēģijas izstrādē;

Secinājumi

48. atzinīgi vērtē jauno impulsu, kas Vidusjūras reģiona valstu sadarbībai dots Francijas prezidentūras laikā rīkotajā Vidusjūras reģiona pasaules forumā;

49. ar nepacietību gaida nākamo Eiropas Savienības prezidentūru, ko 2023. gadā vadīs Vidusjūras reģiona valsts Spānija, cerībā, ka uzmanība no jauna tiks pievērsta Vidusjūras reģiona pārvaldībai un iespējām atjaunot tā makroreģionālo pārvaldības un sadarbības satvaru;

50. mudina Eiropas Komisiju un ES dalībvalstis atbalstīt Vidusjūras makroreģionālās stratēģijas un citu nepieciešamo jauno makroreģionālo stratēģiju izstrādi;

51. tāpat aicina Eiropas Parlamentu un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju atbalstīt ierosmi par makroreģionālo stratēģiju visam Vidusjūras reģionam, lai Vidusjūras reģions kļūtu labāks, integrēts un saliedēts;

52. aicina Eiropadomi 2022. gadā nodot šo jautājumu izskatīšanai Eiropas Komisijai, lai tā izstrādātu Vidusjūras makroreģionālo stratēģiju kopā ar rīcības plānu, kuru Padome un Eiropas Parlaments apstiprinās Spānijas prezidentūras laikā 2023. gada otrajā pusē.

Briselē, 2022. gada 11. oktobrī Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs Vasco ALVES CORDEIRO

(1) P7_TA (2012) 0269

(2) 13424/20. Padomes secinājumi par ES makroreģionālo stratēģiju īstenošanu, 2020. gada 2. decembris.

(3) Randone u. c., 2017, Reviving the Economy of the Mediterranean Sea: Actions for a Sustainable Future, Pasaules Dabas fonda Vidusjūras reģiona iniciatīva.

(4) MedECC (2020) Klimata un vides pārmaiņas Vidusjūras baseinā – pašreizējā situācija un nākotnes riski. Pirmais novērtējuma ziņojums par Vidusjūru. [Cramer, W., Guiot, J., Marini, K. (eds.)] Savienība Vidusjūrai, Plan Bleu, UNEP/MAP, Marseļa.

(5) Eiropas un Vidusjūras valstu reģionālo un vietējo pašvaldību asamblejas (ARLEM) sanāksme, 2020. gada 23. janvāris.

(6) JOIN(2021) 2 final. Skatīt arī Reģionu komitejas atzinumu par tematu “Atjaunināta partnerība ar dienvidu kaimiņreģionu – jauna programma Vidusjūras reģionam”, (OV C 440, 29.10.2021., 19. lpp.).

(7) ES misija “Mūsu okeāna un ūdeņu atjaunošana”.