Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana un teroristu finansēšana nopietni apdraud ES ekonomikas un finanšu sistēmas integritāti un tās iedzīvotāju drošību. Saskaņā ar Eiropola aplēsēm aptuveni 1 % no ES gada iekšzemes kopprodukta ir “iesaistīts aizdomīgās finanšu darbībās”. Pēc vairākiem ievērojamiem iespējamas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas gadījumiem, kuros iesaistītas Savienības kredītiestādes, Komisija 2019. gada jūlijā pieņēma dokumentu kopumu, kurā analizēta tajā laikā spēkā esošā ES nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas (NILL/TFN) režīma efektivitāte un lietderība un izdarīti secinājumi par nepieciešamajām reformām. Šajā sakarā ES Drošības savienības stratēģijā 2020.–2025. gadam tika uzsvērts, cik svarīgi ir stiprināt ES tiesisko regulējumu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanai, lai aizsargātu Eiropas iedzīvotājus no terorisma un organizētās noziedzības.

Šis priekšlikums atbilst Savienības līmenī izvirzītajiem politikas mērķiem un jo īpaši Direktīvai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas apkarošanu ar krimināltiesībām, Direktīvai par terorisma apkarošanu un Direktīvai par piekļuvi finanšu informācijai, kā arī tās ierosinātajam grozījumam, kas pieņemts kopā ar šo tiesību aktu kopumu. Ar ES tiesību aktiem NILL/TFN jomā vien nepietiek, lai novērstu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšānas un teroristu finansēšanas riskus; šie tiesību akti mijiedarbojas ar daudziem ES tiesību aktiem finanšu pakalpojumu un krimināltiesību jomā. To vidū ir ES tiesību akti par maksājumiem un naudas līdzekļu pārvedumiem (Maksājumu pakalpojumu direktīva, Maksājumu kontu direktīva, Elektroniskās naudas direktīva). Šajā tiesību aktu priekšlikumu kopumā ir vērsta uzmanība uz to, lai nodrošinātu atbilstību visiem šādiem instrumentiem.

Šis priekšlikums, kura pamatā ir Direktīva (ES) 2015/849, atbilst Finanšu darījumu darba grupas (FATF) ieteikumiem. Salīdzinājumā ar pašreizējo direktīvu tas palielina konsekvenci, nodrošinot, ka gadījumos, kad uzraudzību veic pašregulējuma struktūras, minētās pašregulējuma struktūras pārrauga valsts iestāde. Arī pārvalstiska līmeņa riska novērtējumu biežums ir saskaņots ar FATF atzīto paraugpraksi (ik pēc četriem gadiem). Šajā priekšlikumā ir iekļautas arī izmaiņas, kuras ieviestas ar nesen pārskatītajiem FATF ieteikumiem attiecībā uz to risku novērtējumu un mazināšanu, kas saistīti ar izvairīšanos no mērķtiecīgām finanšu sankcijām.

Ar šo priekšlikumu atceļ un aizstāj spēkā esošo Direktīvu (ES) 2015/849, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2018/843. Kā jau minēts, šis priekšlikums ir daļa no NILL/TFN tiesību aktu kopuma, kas ietver priekšlikumu Regulai par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, priekšlikumu Regulai, ar ko izveido AMLA, un priekšlikumu Regulas (ES) 2015/847 pārstrādātajai redakcijai. Īstenojot Komisijas 2020. gada 7. maija Rīcības plānu attiecībā uz NILL/TFN, šo četru tiesību aktu priekšlikumu kopumu uzskata par vienu saskaņotu kopumu, ar ko ES izveido jaunu un saskaņotāku NILL/TFN tiesisko un institucionālo regulējumu. Līdztekus šā tiesību aktu kopuma pieņemšanai Komisija arī ierosina grozījumus Direktīvā 2019/1153, lai kompetentajām iestādēm, kas ir atbildīgas par noziedzīgu nodarījumu novēršanu, atklāšanu, izmeklēšanu vai kriminālvajāšanu par tiem, nodrošinātu piekļuvi sistēmai, kura savstarpēji savieno centralizētos bankas kontu reģistrus.

–lai novērstu to, ka finanšu ziņu vākšanas vienību administratīvā struktūra ietekmē to analītiskās funkcijas vai spēju sadarboties ar to partneriem, tiek precizētas to pilnvaras un uzdevumi, kā arī minimālais informācijas apjoms, kam vajadzētu būt pieejamam finanšu ziņu vākšanas vienībām,

–apspriešanās par ceļvedi, kurā paziņots par Komisijas Rīcības plānu. Apspriešanās Komisijas portālā “Izsakiet viedokli” notika no 2020. gada 11. februāra līdz 12. martam, un tika saņemtas 42 atbildes no dažādām ieinteresētajām personām,

Lai gan, kā jau minēts iepriekš, oficiāls ex post novērtējums vai pārbaude par spēkā esošo ES NILL/TFN tiesību aktu atbilstību vēl nav veikti, tomēr var izvirzīt vairākus punktus attiecībā uz ierosinātā vispārējā pasākumu kopuma elementiem, kas veicinās turpmāku vienkāršošanu un uzlabos efektivitāti. Pirmkārt, dažu direktīvas noteikumu aizstāšana ar saskaņotākiem un tieši piemērojamiem noteikumiem regulā novērsīs nepieciešamību veikt transponēšanu dalībvalstīs un atvieglos pārrobežu subjektu darījumdarbību ES. Turklāt preču tirgotāju izslēgšana no ES NILL/TFN regulējuma darbības jomas, kas saistīta ar ierosināto aizliegumu veikt skaidras naudas operācijas ar summām virs 10 000 EUR, atbrīvos minētos tirgotājus no administratīvā sloga iesniegt finanšu ziņu vākšanas vienībām ziņojumus par skaidras naudas operācijām, kuras pārsniedz 10 000 EUR. Visbeidzot, NILL/TFN noteikumu lielāka saskaņotība vairākās konkrētās jomās vienkāršos sadarbību starp uzraudzītājiem un finanšu ziņu vākšanas vienībām, jo samazināsies atšķirības starp to noteikumiem un praksi. Šajā direktīvas projektā ir tikai daži noteikumi, kas jātransponē valsts tiesību aktos, un tāpēc tas ir īsāks par direktīvu, kuru tas aizstāj; lielākā daļa jautājumu, kas aplūkoti Direktīvā (ES) 2015/849, tagad ir iekļauti ierosinātajā regulā, kura ir pievienota šai ierosinātajai direktīvai.

Šā priekšlikuma sagatavošanā Komisija izmantoja kvalitatīvus un kvantitatīvus pierādījumus, kas iegūti no atzītiem avotiem, kā arī tehnisko konsultāciju, ko sniedza Eiropas Banku iestāde. Izmantojot mērķtiecīgas anketas, informācija par NILLN noteikumu izpildi tika iegūta arī no dalībvalstīm.

Jaunie noteikumi par finanšu ziņu vākšanas vienībām ietver: precizējumus par finanšu ziņu vākšanas vienību finanšu analīzes funkciju un to darbības neatkarību, resursiem un drošību; sarakstu ar informācijas obligātajām kategorijām, kurām ir jābūt pieejamām finanšu ziņu vākšanas vienībām; noteikumus par informācijas apmaiņu starp finanšu ziņu vākšanas vienībām un citām kompetentajām iestādēm, tostarp pienākumu sniegt atgriezenisko saiti par to, kā informācija ir izmantota; precizējumus par finanšu ziņu vākšanas vienību pilnvarām apturēt darījumus, kas jāveic 48 stundu laikā pēc ziņojuma par aizdomīgiem darījumiem vai ziņojuma par aizdomīgām darbībām saņemšanas, un šādu pilnvaru paplašināšanu, lai pamatotos apstākļos apturētu bankas kontu izmantošanu. Ir sniegti sīkāki norādījumi par informācijas apmaiņas kārtību starp finanšu ziņu vākšanas vienībām; šāda apmaiņa jāveic, izmantojot tīklu FIU.net; dalībvalstīm jāpaziņo Komisijai par visiem izņēmumiem attiecībā uz informāciju, ar kuru var apmainīties. AMLA ir jāsagatavo īstenošanas tehnisko standartu projekts, kas saskaņo informācijas apmaiņas formātus; tā arī pieņems pamatnostādnes par kritērijiem, lai noteiktu, vai kāds ziņojums par aizdomīgiem darījumiem vai ziņojums par aizdomīgām darbībām interesē citu dalībvalstu finanšu ziņu vākšanas vienības. Finanšu ziņu vākšanas vienības sagatavos gada ziņojumus par savu darbību un sniegs atsauksmes atbildīgajiem subjektiem par to ziņojumu par aizdomīgiem darījumiem vai ziņojumu par aizdomīgām darbībām izmantošanu, kā arī atsauksmes muitas dienestiem par finanšu ziņu vākšanas vienību saņemto informāciju par skaidras naudas summām, kas fiziski ievestas Savienībā vai izvestas no tās. Vēl viens jauns noteikums precizē finanšu ziņu vākšanas vienību veicamo kopīgo analīžu koncepciju un nosaka to veikšanas procesus.

8)Uzraudzītājiem būtu jānodrošina, ka attiecībā uz valūtas maiņas punktiem, čeku iekasēšanas punktiem, trasta vai uzņēmuma pakalpojumu sniedzējiem vai azartspēļu pakalpojumu sniedzējiem personas, kas faktiski vada šādu subjektu darījumdarbību, un šādu subjektu faktiskie īpašnieki rīkojas godīgi un godprātīgi un ka minētajām personām ir to funkciju veikšanai nepieciešamās zināšanas un kompetence. Kritērijiem, kurus izmanto, lai noteiktu, vai persona atbilst minētajām prasībām, būtu jāatspoguļo vismaz nepieciešamība aizsargāt šādus subjektus pret to, ka to vadītāji vai faktiskie īpašnieki tos ļaunprātīgi izmanto noziedzīgiem mērķiem.

32)Tieši izveidotu trastu un līdzīgu juridisku veidojumu gadījumā informācijai vajadzētu būt pieejamai jebkuram plašas sabiedrības loceklim, ja var pierādīt leģitīmās intereses. Tam būtu jāietver situācijas, kad fiziska vai juridiska persona iesniedz pieprasījumu saistībā ar trastu vai līdzīgu juridisku veidojumu, kurš ir kontrolpaketes turētājs vai kuram pieder kontrolpakete ārpus Savienības inkorporētā vai izveidotā juridiskā personā ar tiešām vai netiešām īpašumtiesībām, tostarp ar uzrādītāja akcijām, vai ar kontroli ar citiem līdzekļiem. Leģitīmo interešu interpretācijai dalībvalstīs nevajadzētu sašaurināt leģitīmu interešu jēdzienu, attiecinot to tikai uz izskatīšanā esošiem administratīviem vai tiesas procesiem, un būtu jādod iespēja attiecīgos gadījumos ņemt vērā nevalstisko organizāciju un pētniecisko žurnālistu preventīvo darbu, kas vērsts pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un ar to saistītiem predikatīviem nodarījumiem, kā arī pret teroristu finansēšanu. Lai gan trastus un citus juridiskus veidojumus var izmantot sarežģītās korporatīvās struktūrās, to galvenais mērķis joprojām ir individuālās mantas pārvaldība. Lai pienācīgi līdzsvarotu sabiedrības kontroles pastiprināto leģitīmo mērķi nepieļaut finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai un personu pamattiesību aizsardzību, jo īpaši tiesības uz privātumu un persondatu aizsardzību, ir jāparedz prasība par leģitīmu interešu pierādīšanu, lai piekļūtu informācijai par trastu un citu juridisku veidojumu faktisko īpašnieku.

31)Attiecībā uz korporatīvajiem subjektiem un citām juridiskām personām būtu jācenšas panākt godīgu līdzsvaru, jo īpaši starp plašas sabiedrības interesēm nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanā un datu subjektu pamattiesībām. Sabiedrībai pieejamajai datu kopai vajadzētu būt ierobežotai, skaidri un izsmeļoši definētai, un tai vajadzētu būt vispārīgai, lai līdz minimumam samazinātu faktisko īpašnieku potenciālo aizskārumu. Tajā pašā laikā informācijai, ko dara pieejamu sabiedrībai, nevajadzētu ievērojami atšķirties no pašlaik vāktajiem datiem. Lai ierobežotu ietekmi uz privātās dzīves neaizskaramību kopumā un jo īpaši uz persondatu aizsardzību, šai informācijai vajadzētu būt galvenokārt saistītai ar korporatīvo subjektu un citu juridisko personu faktisko īpašnieku statusu, un tai būtu jāattiecas tikai uz saimnieciskās darbības jomu, kurā darbojas faktiskie īpašnieki. Reģistros būtu skaidri jānorāda gadījumi, kad persona, kura ieņem augstākās vadības amatu, ir identificēta kā faktiskais īpašnieks tikai ex officio, nevis tādēļ, ka tai piederētu īpašumtiesību daļas vai arī tā īstenotu kontroli ar citiem līdzekļiem.

29)Ieguldītāju un plašas sabiedrības uzticēšanās finanšu tirgiem lielā mērā ir atkarīga no precīzu informācijas atklāšanas režīmu pastāvēšanas, kas nodrošina pārredzamību faktisko īpašnieku un uzņēmumu kontroles struktūru jomā. Tas jo īpaši attiecas uz korporatīvās pārvaldības sistēmām, ko raksturo koncentrēta īpašnieku struktūra — tāda kā Savienībā. No vienas puses, lieli ieguldītāji ar ievērojamām balsstiesībām un naudas plūsmu tiesībām var veicināt ilgtermiņa izaugsmi un noturīgu sniegumu. Tomēr no otras puses, kontrolējošiem faktiskajiem īpašniekiem ar lieliem balsstiesību blokiem var būt stimuls novirzīt korporatīvos aktīvus un iespējas personīgam labumam uz mazākuma ieguldītāju rēķina. Iespēja palielināt uzticēšanos finanšu tirgiem būtu jāuzskata par pozitīvu blakusefektu, bet ne par pārredzamības palielināšanas mērķi, kas ir izveidot vidi, kuru nebūtu izdevīgi izmantot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas nolūkiem.

28)Publiska piekļuve informācijai par faktiskajiem īpašniekiem var ļaut pilsoniskajai sabiedrībai, tostarp preses vai pilsoniskās sabiedrības organizācijām, labāk kontrolēt informāciju un veicina to, ka tiek saglabāta uzticēšanās finanšu sistēmas integritātei. Tā var veicināt cīņu pret korporatīvo subjektu un citu juridisko personu un juridisko veidojumu ļaunprātīgu izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas nolūkā, palīdzot izmeklēšanai un ietekmējot reputāciju, tā kā ikviens, kurš iesaistīsies darījuma attiecībās ar šādiem korporatīviem subjektiem vai veidojumiem, zinās, kas ir to faktiskie īpašnieki. Tā arī var atvieglot savlaicīgu un efektīvu informācijas pieejamību atbildīgajiem subjektiem, kā arī trešo valstu iestādēm, kas iesaistītas šādu noziegumu apkarošanā. Piekļuve minētajai informācijai arī palīdzētu izmeklēt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, ar to saistītus predikatīvus nodarījumus un teroristu finansēšanu.

20)Informāciju par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem būtu jāreģistrē vietā, kur trastu pilnvarotās personas un personas, kas ieņem līdzvērtīgus amatus līdzīgos juridiskos veidojumos, ir iedibinātas vai dzīvo. Lai nodrošinātu, ka informācija par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem tiek efektīvi pārraudzīta un reģistrēta, nepieciešama arī sadarbība starp dalībvalstīm. Dalībvalstu trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktisko īpašnieku reģistru savstarpēja savienojamība padarītu šo informāciju pieejamu un arī nodrošinātu, ka var izvairīties no vienu un to pašu trastu un līdzīgu juridisku veidojumu vairākkārtējas reģistrācijas Savienībā.

16)FATF ir izstrādājusi jurisdikcijām standartus par to, kā identificēt un novērtēt riskus, ko rada tādu mērķtiecīgu finanšu sankciju iespējama neīstenošana un izvairīšanās no tām, kuras saistītas ar ieroču izplatīšanas finansēšanu, kā arī kā veikt pasākumus šo risku mazināšanai. Minētie jaunie FATF ieviestie standarti neaizstāj un nemazina spēkā esošās stingrās prasības valstīm attiecībā uz mērķtiecīgu finanšu sankciju ieviešanu, kas jāveic, lai atbilstu attiecīgajiem Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes noteikumiem par masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas un to finansēšanas novēršanu, apkarošanu un pārtraukšanu. Minētie spēkā esošie pienākumi, kas Savienības līmenī ieviesti ar Padomes Lēmumiem 2010/413/KĀDP un (KĀDP) 2016/849, kā arī Padomes Regulām (ES) Nr. 267/2012 un (ES) 2017/1509, joprojām ir stingri, uz noteikumiem balstīti pienākumi, kuri ir saistoši visām fiziskām un juridiskām personām Savienībā.

33)Lai nodrošinātu, ka sabiedrībai pieejamā informācija ļauj pareizi identificēt faktisko īpašnieku, sabiedrībai jābūt pieejamai minimālai datu kopai. Šādiem datiem būtu jāļauj nepārprotami identificēt faktisko īpašnieku, vienlaikus samazinot publiski pieejamo persondatu apjomu. Ja nav pieejama informācija par faktiskā īpašnieka vārdu, uzvārdu, dzimšanas mēnesi un gadu, kā arī dzīvesvietas valsti un valstspiederību, nav iespējams nepārprotami noteikt, kas ir fiziskā persona, kura ir faktiskais īpašnieks. Tāpat, ja nav pieejama informācija par faktiskajām interesēm, nav iespējams noteikt, kāpēc šī fiziskā persona ir jāidentificē kā faktiskais īpašnieks. Tādēļ, lai novērstu publiski pieejamās informācijas par faktiskajiem īpašniekiem nepareizu interpretāciju un nodrošinātu samērīgu un visā Savienībā konsekventu persondatu izpaušanu, ir lietderīgi noteikt minimālo datu kopu, kurai var piekļūt sabiedrība.

34)Pastiprināta sabiedrības kontrole var veicināt to, ka tiek novērsta juridisku personu un juridisku veidojumu ļaunprātīga izmantošana, tostarp nodokļu apiešana. Tādēļ ir svarīgi, lai informācija par faktisko īpašnieku aizvien būtu pieejama, izmantojot valstu reģistrus un reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, vismaz piecus gadus pēc tam, kad beidzis pastāvēt pamatojums tam, lai reģistrētu informāciju par trasta vai līdzīga juridiska veidojuma faktisko īpašnieku. Tomēr dalībvalstīm būtu jāspēj ar likumu atļaut informācijas par faktiskajiem īpašniekiem, tostarp persondatu, apstrādi citiem nolūkiem, ja šāda apstrāde atbilst sabiedrības interesēm un būtu nepieciešama un samērīga demokrātiskā sabiedrībā leģitīma mērķa sasniegšanai.

35)Turklāt ar mērķi nodrošināt samērīgu un līdzsvarotu pieeju un garantēt tiesības uz privāto dzīvi un persondatu aizsardzību dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai paredzēt atbrīvojumus attiecībā uz faktisko īpašnieku persondatu atklāšanu, izmantojot reģistrus, un uz piekļuvi šādai informācijai ārkārtas gadījumos, ja minētā informācija pakļautu faktisko īpašnieku nesamērīgam krāpšanas, nolaupīšanas, šantāžas, izspiešanas, aizskaršanas, vardarbības vai iebiedēšanas riskam. Dalībvalstīm arī vajadzētu būt iespējai prasīt tiešsaistes reģistrāciju, lai identificētu ikvienu personu, kas pieprasa informāciju no reģistra, kā arī samaksu par piekļuvi informācijai reģistrā.

36)Ar Direktīvu (ES) 2018/843 tika panākta to dalībvalstu centrālo reģistru savstarpējā savienojamība, kuru rīcībā ir informācija par faktiskajiem īpašniekiem, izmantojot Eiropas Centrālo platformu, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2017/1132. Dalībvalstu nepārtraukta iesaistīšana visas sistēmas darbībā būtu jānodrošina, veidojot regulāru dialogu starp Komisiju un dalībvalstu pārstāvjiem par jautājumiem, kas saistīti ar sistēmas darbību un tās turpmāko attīstību.

37)Savienojot dalībvalstu faktisko īpašnieku reģistrus, gan valsts, gan pārrobežu piekļuve informācijai par katras dalībvalsts reģistrā iekļauto juridisko veidojumu faktiskajiem īpašniekiem būtu jāpiešķir, pamatojoties uz leģitīmo interešu definīciju saskaņā ar minētās dalībvalsts attiecīgās struktūras pieņemto lēmumu. Lai novērstu to, ka nav iespējams pārskatīt nepamatotus lēmumus par piekļuves ierobežošanu informācijai par faktisko īpašnieku, būtu jāizveido šādu lēmumu pārsūdzēšanas mehānismi. Lai nodrošinātu saskanīgu un efektīvu reģistrāciju un informācijas apmaiņu, dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to struktūra, kas atbildīga par reģistru, sadarbojas ar tās partneriem citās dalībvalstīs, daloties ar informāciju par tādiem trastiem un līdzīgiem juridiskiem veidojumiem, kurus reglamentē ar vienas dalībvalsts tiesībām, bet pārvalda citā dalībvalstī.

38)Persondatu apstrādei, ko veic šīs direktīvas īstenošanas nolūkā, piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/679. Fiziskas personas, kuru persondati tiek glabāti valstu reģistros kā par faktiskajiem īpašniekiem, būtu jāinformē par piemērojamajiem datu aizsardzības noteikumiem. Turklāt būtu jādara pieejami tikai aktualizēti persondati, kas atbilst aktuālajiem faktiskajiem īpašniekiem, un faktiskie īpašnieki būtu jāinformē par viņu tiesībām saskaņā ar Savienības tiesisko regulējumu datu aizsardzības jomā un par procedūrām, kādas piemērojamas minēto tiesību īstenošanai. Turklāt, lai nepieļautu reģistros iekļautās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un lai līdzsvarotu faktisko īpašnieku tiesības, dalībvalstis varētu uzskatīt par atbilstīgu apsvērt, vai faktiskajam īpašniekam darīt zināmu informāciju par personu, kas ir pieprasījusi informāciju, un pieprasījuma juridisko pamatu.

39)Aizkavēta finanšu ziņu vākšanas vienību un citu kompetento iestāžu piekļuve informācijai par bankas un maksājumu kontu un individuālo seifu, jo īpaši anonīmu, turētāju identitāti traucē ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un terorismu saistīto līdzekļu pārvedumu atklāšanai. Valstu dati, kas ļauj identificēt vienai personai piederošus bankas un maksājumu kontus un individuālos seifus, ir sadrumstaloti un tādēļ nav savlaicīgi pieejami finanšu ziņu vākšanas vienībām un citām kompetentajām iestādēm. Tādēļ ir būtiski izveidot centralizētus automatizētus mehānismus, piemēram, reģistru vai datu izguves sistēmu, visās dalībvalstīs kā efektīvu līdzekli, lai iegūtu savlaicīgu piekļuvi informācijai par bankas un maksājumu kontu un individuālo seifu turētāju, to pilnvaroto personu un faktisko īpašnieku identitāti. Piemērojot piekļuves noteikumus, ir lietderīgi izmantot jau esošos mehānismus ar noteikumu, ka valstu finanšu ziņu vākšanas vienības var piekļūt to meklētajiem datiem nekavējoties un bez filtrēšanas. Dalībvalstīm būtu jāapsver šādu mehānismu papildināšana ar citu informāciju, kas tiek uzskatīta par nepieciešamu un samērīgu, lai mazinātu riskus, kuri saistīti ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu. Finanšu ziņu vākšanas vienībām un kompetentajām iestādēm, kas nav par kriminālvajāšanu atbildīgās iestādes, būtu jānodrošina izmeklēšanas un saistītās informācijas pilnīga konfidencialitāte.

40)Lai ievērotu privātumu un aizsargātu persondatus, bankas un maksājumu kontu centralizētajos automatizētajos mehānismos, piemēram, reģistros vai datu izguves sistēmās, būtu jāglabā minimāli dati, kas nepieciešami, lai veiktu izmeklēšanu saistībā ar NILL/TFN. Dalībvalstīm būtu jāspēj noteikt, kādus datus ir lietderīgi un samērīgi vākt, ņemot vērā esošās sistēmas un juridiskās tradīcijas, kas ļauj jēgpilni identificēt faktiskos īpašniekus. Transponējot noteikumus, kuri saistīti ar minētajiem mehānismiem, dalībvalstīm būtu jānosaka saglabāšanas laikposmi, kas ir līdzvērtīgi laikposmam to dokumentu un informācijas saglabāšanai, kuri iegūti, piemērojot klientu uzticamības pārbaudes pasākumus. Dalībvalstīm būtu jāspēj pagarināt saglabāšanas laikposmu uz likumā noteikta vispārēja pamata bez nepieciešamības pieņemt lēmumus katrā atsevišķā gadījumā. Papildu saglabāšanas laikposmam nebūtu jāpārsniedz papildu pieci gadi. Minētajam laikposmam nebūtu jāskar valstu tiesību akti, kuros noteiktas citas datu saglabāšanas prasības, kas ļauj ar lēmumu katrā atsevišķā gadījumā atvieglot kriminālprocesu vai administratīvo procesu. Piekļuve minētajiem mehānismiem būtu sniedzama tikai pēc principa “nepieciešams zināt”.

41)Savstarpēji savienojot dalībvalstu centralizētos automatizētos mehānismus, valstu finanšu ziņu vākšanas vienības varētu ātri iegūt pārrobežu informāciju par bankas un maksājumu kontu un individuālo seifu turētāju identitāti citās dalībvalstīs, kas stiprinātu to spēju efektīvi veikt finanšu analīzi un sadarboties ar saviem partneriem no citām dalībvalstīm. Tieša pārrobežu piekļuve informācijai par bankas un maksājumu kontiem un individuālajiem seifiem ļautu finanšu ziņu vākšanas vienībām pietiekami īsā laikā sagatavot finanšu analīzi, lai atklātu iespējamos nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas gadījumus un garantētu tiesībaizsardzības pasākumu raitu īstenošanu.

42)Lai ievērotu tiesības uz persondatu aizsardzību un tiesības uz privāto dzīvi un ierobežotu ietekmi, ko rada pārrobežu piekļuve valsts centralizētajos automatizētajos mehānismos ietvertajai informācijai, ar bankas kontu reģistru (BKR) centrālajiem piekļuves punktiem pieejamās informācijas apjoms tiktu ierobežots līdz minimumam, kas nepieciešams saskaņā ar datu minimizēšanas principu, lai varētu identificēt jebkuru fizisku vai juridisku personu, kurai pieder vai kura kontrolē maksājumu kontus un bankas kontus, kas identificēti ar IBAN, un individuālos seifus. Turklāt tikai finanšu ziņu vākšanas vienībām būtu jāpiešķir tūlītēja un nefiltrēta piekļuve centrālajam piekļuves punktam. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka finanšu ziņu vākšanas vienību darbinieki uztur augstus profesionālos konfidencialitātes un datu aizsardzības standartus un ka tiem piemīt augsti morālie standarti un atbilstīgas prasmes. Turklāt dalībvalstīm būtu jāievieš tehniski un organizatoriski pasākumi, kas garantē datu drošību saskaņā ar augstiem tehnoloģiskiem standartiem.

43)Lai nodrošinātu dalībvalstu centralizēto automatizēto mehānismu (centrālo reģistru vai centrālo elektronisko datu izguves sistēmu), kuros iekļauta informācija par bankas un maksājumu kontiem un individuālajiem seifiem, savstarpēju savienojamību, izmantojot BKR vienoto piekļuves punktu, nepieciešams koordinēt valstu sistēmas, kam ir atšķirīgi tehniskie parametri. Šim nolūkam būtu jāizstrādā tehniski pasākumi un specifikācijas, ņemot vērā atšķirības starp valstu centralizētajiem automatizētajiem mehānismiem.

44)Nekustamais īpašums ir pievilcīga prece noziedzniekiem, lai legalizētu ienākumus no savām nelikumīgajām darbībām, jo tas ļauj noslēpt līdzekļu faktisko avotu un faktiskā īpašnieka identitāti. Lai atklātu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas shēmas, kā arī iesaldētu un konfiscētu aktīvus, ir svarīgi, lai finanšu ziņu vākšanas vienības un citas kompetentās iestādes pienācīgi un laikus identificētu fiziskas un juridiskas personas, kurām pieder nekustamais īpašums. Tāpēc ir svarīgi, lai dalībvalstis nodrošinātu finanšu ziņu vākšanas vienībām un kompetentajām iestādēm piekļuvi informācijai, kas ļauj laikus identificēt fizisku vai juridisku personu, kurai pieder nekustamais īpašums, un informāciju, kas ir būtiska darījuma riska un aizdomu identificēšanai.

45)Lai novērstu un apkarotu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu, visās dalībvalstīs ir izveidotas vai būtu jāizveido funkcionāli neatkarīgas un autonomas finanšu ziņu vākšanas vienības, lai vāktu un analizētu informāciju, kuru tās saņem nolūkā noteikt saiknes starp aizdomīgiem darījumiem un tiem pamatā esošu noziedzīgu darbību. Finanšu ziņu vākšanas vienībai vajadzētu būt vienīgajai centrālajai valsts vienībai, kura ir atbildīga par to, kā tiek saņemti un analizēti ziņojumi par aizdomīgiem darījumiem, ziņojumi par skaidras naudas pārrobežu fizisku pārvietošanu un par maksājumiem skaidrā naudā, kas pārsniedz noteiktu robežvērtību, kā arī cita informācija, kuru iesnieguši atbildīgie subjekti un kura attiecas uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un ar to saistītiem predikatīviem nodarījumiem vai teroristu finansēšanu. Finanšu ziņu vākšanas vienības darbības neatkarība un autonomija būtu jānodrošina, piešķirot finanšu ziņu vākšanas vienībai pilnvaras un spēju brīvi veikt savas funkcijas, tostarp spēju pieņemt autonomus lēmumus attiecībā uz konkrētas informācijas analīzi, pieprasījumiem un izplatīšanu. Visos gadījumos finanšu ziņu vākšanas vienībai vajadzētu būt neatkarīgām tiesībām nosūtīt vai izplatīt informāciju kompetentajām iestādēm. Finanšu ziņu vākšanas vienībai būtu jānodrošina pietiekami finanšu līdzekļi, cilvēkresursi un tehniskie līdzekļi tādā veidā, kas nodrošina tās autonomiju un neatkarību un ļauj efektīvi īstenot savas pilnvaras. Finanšu ziņu vākšanas vienībai vajadzētu būt iespējai iegūt un izmantot resursus, kas vajadzīgi tās funkciju veikšanai individuāli vai regulāri, bez jebkādas nepamatotas politiskas, valdības vai nozares ietekmes vai iejaukšanās, kura varētu apdraudēt tās darbības neatkarību.

46)Finanšu ziņu vākšanas vienībām ir svarīga nozīme teroristu tīklu finanšu operāciju, jo īpaši pārrobežu mēroga, identificēšanā un to finansiālo atbalstītāju atklāšanā. Finanšu ziņu vākšanai varētu būt būtiska nozīme teroristu noziegumu un teroristisko organizāciju tīklu un shēmu atbalsta atklāšanā. Finanšu ziņu vākšanas vienību funkcijas, kompetences un pilnvaras joprojām ievērojami atšķiras. Tomēr pašreizējām atšķirībām nevajadzētu ietekmēt finanšu ziņu vākšanas vienību darbību, jo īpaši to spējas veikt preventīvas analīzes, lai atbalstītu visas iestādes, kas nodarbojas ar informācijas vākšanu, izmeklēšanu un tiesu darbībām, kā arī starptautisko sadarbību. Ir kļuvis svarīgi noteikt to datu minimālo kopumu, kuriem finanšu ziņu vākšanas vienībām, pildot to uzdevumus, vajadzētu ātri piekļūt, lai nekavējoties nodrošinātu datu apmaiņu ar saviem partneriem no citām dalībvalstīm. Visos gadījumos, kad pastāv aizdomas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un ar to saistītiem predikatīviem nodarījumiem, kā arī gadījumos, kas saistīti ar teroristu finansēšanu, informācijai būtu jāplūst tieši un ātri, bez liekas kavēšanās. Tādēļ ir būtiski turpmāk veicināt finanšu ziņu vākšanas vienību efektivitāti un iedarbīgumu, precizējot finanšu ziņu vākšanas vienību pilnvaras un sadarbību starp tām.

47)Finanšu ziņu vākšanas vienību pilnvaras ietver tiesības tieši vai netieši piekļūt “finanšu”, “ administratīvajai” un “tiesībaizsardzības” informācijai, kas tām nepieciešama, lai apkarotu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, ar to saistītos predikatīvos nodarījumus un teroristu finansēšanu. Tā kā nav definēts, kāda veida informāciju iekļauj šīs vispārējās kategorijas, finanšu ziņu vākšanas vienībām ir piešķirta piekļuve ievērojami daudzveidīgai informācijai, kas ietekmē finanšu ziņu vākšanas vienību analītiskās funkcijas, kā arī to spēju efektīvi sadarboties ar to partneriem no citām dalībvalstīm. Tāpēc ir jānosaka minimālie “finansiālās”, “administratīvās” un “tiesībaizsardzības informācijas kopumi”, kas būtu tieši vai netieši jādara pieejami katrai finanšu ziņu vākšanas vienībai visā Savienībā. Turklāt finanšu ziņu vākšanas vienībām vajadzētu būt iespējai ātri iegūt no jebkura atbildīgā subjekta visu nepieciešamo informāciju par to funkcijām. Finanšu ziņu vākšanas vienībai arī būtu jāspēj iegūt šādu informāciju pēc citas finanšu ziņu vākšanas vienības pieprasījuma un apmainīties ar informāciju ar pieprasījuma sniedzēju finanšu ziņu vākšanas vienību.

48)Lielākajai daļai finanšu ziņu vākšanas vienību ir piešķirtas tiesības steidzami rīkoties un apturēt vai atteikt piekrišanu darījumam, lai to analizētu, apstiprinātu aizdomas un izplatītu analītisko darbību rezultātus kompetentajām iestādēm. Tomēr pastāv zināmas atšķirības attiecībā uz atlikšanas pilnvaru ilgumu dažādās dalībvalstīs, kas ietekmē ne tikai to darbību atlikšanu, kurām finanšu ziņu vākšanas vienību savstarpējās sadarbības rezultātā ir pārrobežu raksturs, bet arī personu pamattiesības. Turklāt, lai nodrošinātu finanšu ziņu vākšanas vienību spēju nekavējoties ierobežot noziedzīgi iegūtus līdzekļus vai aktīvus un novērst to nobēdzināšanu, arī arestēšanas nolūkā, būtu jāpiešķir pilnvaras finanšu ziņu vākšanas vienībām apturēt bankas vai maksājumu konta izmantošanu, lai analizētu kontā veiktos darījumus, apstiprinātu aizdomas un izplatītu analīzes rezultātus kompetentajām iestādēm. Ņemot vērā to, ka atlikšanas pilnvaras ietekmē tiesības uz īpašumu, būtu jāgarantē to personu pamattiesību saglabāšana, kuras tās ietekmē.

49)Lai nodrošinātu lielāku pārredzamību un pārskatatbildību un palielinātu informētību par savām darbībām, finanšu ziņu vākšanas vienībām katru gadu būtu jāizdod darbības pārskati. Šajos pārskatos būtu jāsniedz vismaz statistikas dati par saņemtajiem ziņojumiem par aizdomīgiem darījumiem, valstu kompetentajām iestādēm sniegtās informācijas apjomu, citu finanšu ziņu vākšanas vienību iesniegto un saņemto pieprasījumu skaitu, kā arī informācija par konstatētajām tendencēm un tipoloģijām. Šis pārskats būtu jāpublisko, izņemot elementus, kas ietver sensitīvu un klasificētu informāciju. Finanšu ziņu vākšanas vienībai vismaz reizi gadā būtu jāsniedz atbildīgajām personām atsauksmes par aizdomīgu darījumu ziņojumu kvalitāti, to savlaicīgumu, aizdomu aprakstu un par visiem iesniegtajiem papildu dokumentiem. Šādu atgriezenisko saiti var sniegt atsevišķiem atbildīgajiem subjektiem vai atbildīgo subjektu grupām, un tās mērķis būtu vēl vairāk uzlabot atbildīgo subjektu spēju atklāt un identificēt aizdomīgus darījumus un darbības un uzlabot vispārējos ziņošanas mehānismus.

50)Finanšu ziņu vākšanas vienības mērķis ir vākt un analizēt informāciju, kuru tās saņem nolūkā noteikt saiknes starp aizdomīgiem darījumiem un tiem pamatā esošu noziedzīgu darbību, lai novērstu un apkarotu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu, un izplatīt savas analīzes rezultātus, kā arī papildu informāciju kompetentajām iestādēm, ja ir pamats aizdomām par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, saistītiem predikatīviem nodarījumiem vai teroristu finansēšanu. Finanšu ziņu vākšanas vienībai nevajadzētu atturēties vai atteikties pēc savas iniciatīvas vai pēc pieprasījuma apmainīties ar informāciju ar citu finanšu ziņu vākšanas vienību tādu iemeslu dēļ kā saistīta predikatīva nodarījuma identifikācijas neesamība, valsts krimināltiesību iezīmes, atšķirības saistītu predikatīvu nodarījumu definīcijās vai atsauces uz konkrētiem saistītiem predikatīviem nodarījumiem neesamība. Lai informācijas izplatīšanas funkcija tiktu pildīta efektīvi, līdzīgi arī finanšu ziņu vākšanas vienībai būtu jādod iepriekšēja piekrišana tam, ka cita finanšu ziņu vākšanas vienība pārsūta informāciju kompetentajām iestādēm neatkarīgi no iespējamā saistītā predikatīvā nodarījuma veida. Finanšu ziņu vākšanas vienības ir ziņojušas par grūtībām informācijas apmaiņā, ko rada atšķirīgas dažu predikatīvu nodarījumu, piemēram, nodokļu noziegumu, definīcijas valstu tiesībās, kas nav saskaņotas Savienības tiesībās. Šādām atšķirībām nebūtu jākavē savstarpējā apmaiņa ar minēto informāciju, tās izplatīšana kompetentajām iestādēm un izmantošana. Saskaņā ar piemērojamajiem datu aizsardzības noteikumiem par datu pārsūtīšanu, FATF ieteikumiem un Egmonta grupas principiem informācijas apmaiņai starp finanšu ziņu vākšanas vienībām būtu ātri, konstruktīvi un efektīvi jānodrošina visplašākā starptautiskā sadarbība ar trešo valstu finanšu ziņu vākšanas vienībām jautājumos par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, saistītiem predikatīviem nodarījumiem un teroristu finansēšanu.

51)Finanšu ziņu vākšanas vienībām būtu jāizmanto droši mehānismi, tostarp aizsargāti saziņas kanāli, lai savstarpēji sadarbotos un apmainītos ar informāciju. Šajā saistībā būtu jāizveido sistēma informācijas apmaiņai starp dalībvalstu finanšu ziņu vākšanas vienībām (“FIU.net”). AMLA vajadzētu pārvaldīt un mitināt sistēmu. Finanšu ziņu vākšanas vienībām būtu jāizmanto FIU.net, lai savstarpēji sadarbotos un apmainītos ar informāciju, un vajadzības gadījumā to var izmantot arī informācijas apmaiņai ar trešo valstu finanšu ziņu vākšanas vienībām un citām iestādēm un Savienības struktūrām. Finanšu ziņu vākšanas vienībām būtu pilnībā jāizmanto FIU.net funkcijas. Šīm funkcijām būtu jāļauj finanšu ziņu vākšanas vienībām anonīmi saskaņot savus datus ar citu finanšu ziņu vākšanas vienību datiem, lai atklātu finanšu ziņu vākšanas vienību interešu subjektus citās dalībvalstīs un identificētu viņu ieņēmumus un līdzekļus, vienlaikus nodrošinot pilnīgu persondatu aizsardzību.

52)Ir svarīgi, lai finanšu ziņu vākšanas vienības sadarbotos un efektīvi apmainītos ar informāciju. Šajā saistībā AMLA būtu jāsniedz vajadzīgā palīdzība, ne tikai koordinējot pārrobežu ziņojumu par aizdomīgiem darījumiem kopīgu analīzi, bet arī izstrādājot regulatīvo tehnisko standartu projektus attiecībā uz formātu, kas jāizmanto informācijas apmaiņai starp finanšu ziņu vākšanas vienībām, un pamatnostādnes par attiecīgajiem faktoriem, kuri jāņem vērā, nosakot, vai ziņojums par aizdomīgu darījumu attiecas uz citu dalībvalsti, kā arī par darbības un stratēģiskās analīzes būtību, iezīmēm un mērķiem.