LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 21/33

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Sociāli atbildīgi finanšu produkti” (pašiniciatīvas atzinums)

2011/C 21/06

Ziņotājs: Carlos TRÍAS PINTO

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 2009. gada 1. oktobrī saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Sociāli atbildīgi finanšu produkti”.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Ekonomikas un monetārās savienības, ekonomiskās un sociālās kohēzijas specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2010. gada 4. maijā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 463. plenārajā sesijā, kas notika 2010. gada 26. un 27. maijā (2010. gada 26. maija sēdē), ar 129 balsīm par, 3 balsīm pret un 2 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi.

1.1. Terminu “sociāli atbildīgi finanšu produkti” varētu skaidrot kā apzīmējumu visiem banku, apdrošināšanas un ieguldījumu pārvaldības nozares piedāvātajiem produktiem un pakalpojumiem. Šajā atzinumā tomēr lielākoties ir skatīti tādi sociāli atbildīgi ieguldījumi (SAI), ko kolektīvo ieguldījumu fondi piedāvā gan institucionālajiem ieguldītājiem, gan plašai sabiedrībai. Kā norāda to nosaukums, kolektīvo ieguldījumu fondi veic ieguldījumus. Lai fondu varētu saukt par sociāli atbildīgu, tā ieguldījumi rūpīgi jāizvērtē atbilstīgi noteiktiem kritērijiem. Lielākā daļa fondu iegulda uzņēmumu akcijās. Daudziem fondiem svarīgākais jautājums ir noteikt, kuri uzņēmumi atbilst ētikas, sociālajiem un pārvaldības kritērijiem. Labi izveidotā SAI vidē ir plašs klāsts organizāciju, kas nosaka, cik lielā mērā katrs uzņēmums atbilst ētikas, sociālajiem un pārvaldības kritērijiem.

1.2. Tehnisku atbalstu SAI sniedz daudzas konsultatīvas struktūras. Tādi starptautiskie akciju biržu indeksi kā Dow Jones Sustainability DJSI Index vai FTSE4Good sniedz attiecīgu informāciju, lai varētu nodibināt SAI fondus, kas darbotos pēc vispārējiem vai izvēles principiem. Piemēram, daži fondi mēdz ieguldīt stabilos uzņēmumos, kas atbilst augstiem ētikas un pārvaldības standartiem. Citi var nolemt pievērsties vides aizsardzībai vai ekoloģijai. Visi minētie varianti ir iespējami.

1.3. Apstākļos pēc krīzes ieguldījumus nepieciešams piedāvāt uzņēmumiem, kas darbojas saskaņā ar sociālajām un ētiskajām vērtībām, lai atgūtu sabiedrības uzticību finanšu tirgiem. Noteikti var apgalvot, ka pēc krīzes ierastajā uzņēmējdarbībā (Business as usual) būs pārmaiņas.

1.4. Izvērtējot gūto pieredzi, mēs varam secināt, ka daudzu finanšu iestāžu darbībā nebūt nav bijuši ievēroti sociālie un pārvaldības standarti, kā to varētu gaidīt no šādiem vadošiem uzņēmumiem. Tādēļ EESK aicina finanšu iestāžu sociālās atbildības programmas izstrādāt atbilstoši sociālajām un labas pārvaldības prasībām XXI gadsimta Eiropā.

1.5. Dati par “sociāli atbildīgiem ieguldījumiem” (SAI) liecina par pozitīvu saikni starp iestāžu, kas piedāvā sociāli atbildīgus ieguldījumu fondus, sociālo un finanšu novērtējumu. Turklāt salīdzinājumā ar parastajiem ieguldījumiem no sociāli atbildīgiem ieguldījumiem gūtā peļņa nav zemāka, un arī risks nav lielāks.

1.6. Kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem un darba pensiju fondu pārvaldības iestādēm ir svarīga nozīme, uzkrājumus virzot uz rentabliem ieguldījumiem. Tomēr būs jāpievērš lielāka uzmanība konsultācijām par ieguldījumiem, pārvaldības metožu uzlabošanai, kā arī cilvēcisko attiecību un sociālās atbildības aspektam saziņā.

1.7. Finanšu iestāžu profesionāļiem saistībā ar sociāli atbildīgiem ieguldījumiem ir jāņem vērā šādi aspekti: ilgtermiņa redzējums, virzība uz vispārējām interesēm, uzticamība un analītiska precizitāte.

1.8. EESK aicina Eiropas Komisiju un dalībvalstis sekmēt SAI attīstību, lai atvieglotu šo produktu spēkā esošo pārvaldības sistēmu “standartizāciju” un nostiprināšanu, veicinot pārskatāmu informāciju, investoru veiktās analīzes salīdzināmību, tehnisko apmācību un labas prakses apmaiņu. Daži fakti norāda, ka finanšu tirgi pozitīvi reaģē uz standartizācijas sistēmu ieviešanu un oficiālu sertificēšanu.

1.9. Pozitīvs rezultāts SAI filtru piemērošanai ar reglamentācijas vai profesionālu padomdevēju palīdzību būs iespējamība, ka dažu veidu vērtspapīri tiks izslēgti no ieguldījumu portfeļiem, un tas uzņēmumus stimulēs uzlabot ētikas, sociālos un pārvaldības standartus.

1.10. EESK aicina izstrādāt īpašas iniciatīvas ar mērķi sabiedrību informēt un izglītot finanšu jomā: sagatavot publikācijas, apmācības vai īpašas tīmekļa vietnes, ar finansēm saistītus priekšmetus iekļaut mācību programmās.

1.11. Finanšu izglītības programmu mērķis ir sekmēt to, lai mājsaimniecības būtu atbildīgi, apdomīgi un ilgtermiņa ieguldītāji, pielāgojoties savam riska profilam, ģimenes materiālajiem līdzekļiem un personīgajiem mērķiem.

1.12. Sociālā un demogrāfiskā virzība liek domāt par pārmaiņām arī ar ilgtermiņa ieguldījumiem saistītajā kultūrā un praksē. EESK uzskata, ka valsts pārvaldes iestādēm ir jāsekmē ieguldījumi sociāli atbildīgu ieguldījumu fondos, paredzot atbilstīgu finanšu un nodokļu regulējumu, kā arī piemērotu publisko iepirkumu.

1.13. Publiskajai pārvaldei neapšaubāmi ir ļoti svarīga nozīme, lai sekmētu gan atbildīgu ieguldījumu pieprasījumu (individuālie vai institucionālie ieguldītāji), gan to piedāvājumu (pārvaldes un realizācijas uzņēmumi). Publiskās pārvaldes iestādes tirgu var sekmēt, pārvaldot neatkarīgu labklājības vai rezerves fondu ieguldījumus. Tās var būt ne tikai piemērs, bet to darbība ir arī svarīgs katalizators ar būtisku ietekmi uz attīstības tendenci.

1.14. Emitenti un uzņēmumi paši var mobilizēt investoru kopienu, pārliecinot, ka viņu ilgtspējības politika norāda uz vadības kvalitāti, jo ir pārredzama, un ieguldījumu stratēģijā ir iekļauti attiecīgie kritēriji.

2. Finanšu iestāžu sociālā atbildība.

2.1. “Sociāli atbildīgs uzņēmums”, īstenojot vadību, rada iespējas finanšu iestādēm reaģēt uz attiecīgām sabiedrības vajadzībām.

2.2. Līdz ar Eiropas Komisijas Zaļās grāmatas par Eiropas programmas sekmēšanu uzņēmumu sociālās atbildības jomā publicēšanu (1) un tai sekojošo ESAO dokumentu par uzņēmumu sociālo atbildību (2) ir nostiprinājies tāda uzņēmuma sociālekonomiskais modelis, kas uzņemas atbildību attiecībā uz iesaistītajām pusēm (3).

2.3. Finanšu iestāžu darbības jomā krājbanku (4) dibināšanas pamatprincipi apliecina, ka minētās iestādes tāpat kā kredītkooperatīvi un savstarpējās apdrošināšanas organizācijas ir mūsdienu uzņēmumu sociālās atbildības vēstneši. To sociālā dimensija kā raksturīga iezīme (5) ietver īpašus mērķus, kas ir cieši saistīti ar sociālās ekonomikas filozofiju, kura liecina par visā pasaulē pieaugošo sociālo un ekonomisko spēku (6), un viens no šādu saistību apliecinājumiem ir cilvēku ar invaliditāti iekļaušana.

2.4. Pašreizējā finanšu krīze radās banku nozarē, kur pārmērīgo risku, ko uzņēmās baņķieri, papildināja trūkumi banku uzraudzībā. Banku darbības centrā rodas finanšu produkti (hipotekārie kredīti mājokļiem, patēriņa kredīti, atvasinātie vērtspapīri un strukturēti produkti) un morālais apdraudējums (moral hazard) to komercializācijas procesā. Turklāt ļoti svarīga loma krīzes padziļināšanā bija kredītreitingu aģentūrām, kuru darbību raksturo nepārprotams interešu konflikts, kā arī atzītajām nepilnībām regulējumā.

2.5. Šobrīd finanšu iestāžu galvenā atbildība ir apdomīgi un stingri pārvaldīt savu darbību, vienlaikus nodrošinot fondus ražojošās ekonomikas projektu un mājsaimniecību patēriņa finansēšanai.

2.6. Pašreizējās finanšu krīzes apstākļos bankas nedrīkst pārtraukt saistības ar sabiedrību. Vēl jo vairāk, pati krīze liecina par uzņēmumu bezatbildību un norāda, ka uzņēmumu sociālajai atbildībai ir jābūt lielākai un labākai. Uzņēmuma sociālā atbildība ietver identitāti, saistības un uzņēmuma stratēģiju.

2.7. Tādēļ EESK atbalsta stratēģiskās virzības noteikšanu rīcībai finanšu nozarē, lai sekmētu SAI apjoma palielināšanos, atbilstošus fiskālos pasākumus, ieviestu produktu standartizācijas sistēmas, uzlabotu investoru aizsardzību, banku darbībā iedibinātu labu praksi un Eiropas tirgu stiprinātu ar atbildīgiem un atbilstīgiem finanšu pakalpojumiem.

3. Sociāli atbildīgi finanšu produkti.

3.1. Atzinuma raksturojums un aptvērums.

3.1.1. Atzinumā aplūkoti krājprodukti (tekošie konti, konti ar augstu noguldījuma procentu likmi, noguldījumi, strukturēti noguldījumi), ieguldījumu produkti (kolektīvo ieguldījumu iestādes: savstarpējā atbalsta fondi un ieguldījumu fondi; pensijas un apdrošināšana: pensiju fondi un plāni, pensiju programmas, finansēta vai piesaistīta dzīvības apdrošināšana, tematiskie fondi), kredītu finansēšanas instrumenti un finansiālā atbalsta mehānismi (mikrokredīti, apgrozības fondi, savstarpējo garantiju fondi un riska kapitāls), kuros iekļauti vides, sociālie un labas pārvaldības kritēriji, nekādā gadījumā neaizmirstot par būtiskajiem riska un finansiālā izdevīguma mērķiem.

3.1.2. Galvenā uzmanība šajā atzinumā pievērsta ieguldījumu produktiem mazumtirdzniecības tirgū vai institucionālajā tirgū. Lielos vilcienos tas nozīmē ieguldījumus organizācijās, kuru rīcību atzīst par labāku un kuras sekmē ilgtspējīgu attīstību. Tādēļ tos varētu uzskatīt par efektīvu instrumentu sabiedrības vispārējās attīstības sekmēšanai, motivējot uzņēmumus rīkoties atbilstoši ieguldītāju interesēm.

3.1.3. Tomēr nedrīkst jaukt SAI fondus un solidaritātes ieguldījumu fondus. Solidaritātes ieguldījumu fondi tikai pārskaita procentuālo peļņu sociālajām struktūrām, bet, izraugoties ieguldījumus, tiem nav jāievēro atbilstība sociālās atbildības kritērijiem. Solidaritātes ieguldījumi un sociāli atbildīgie ieguldījumi tomēr var būt iekļauti vienā fondā.

3.2. Izcelsme un attīstība.

3.2.1. Sociāli atbildīgu ieguldījumu rašanās ir saistīta ar morāles principiem. Kopš 80. gadiem šādu ieguldījumu tendence ir arvien pastiprinājusies, to sekmējusi globalizācija, ekoloģiskās un sociālās izpratnes palielināšanās, kā arī jaunu informācijas un saziņas tehnoloģiju attīstība.

3.2.2. Sociāli atbildīgi ieguldījumi radās anglosakšu valstīs (7). Eiropā (8) dažos tirgos to apjomi būtiski palielinās: Apvienotajā Karalistē, Nīderlandē, Norvēģijā, Francijā, Zviedrijā un Beļģijā un mazākā mērā Itālijā, Spānijā un Vācijā.

3.3. Konceptuāli precizējumi.

3.3.1. Sociāli atbildīgi ieguldījumu fondi investē uzņēmumos. Tradicionāla ētiska ieguldījuma pamatā ir morāles, ideoloģiski vai sociāli apsvērumi, savukārt mūsdienās tajos cenšas ietvert uzņēmumu darbības saimnieciskus, ekoloģiskus, sociālus un pārvaldības aspektus un ņemt vērā ilgtermiņa perspektīvu.

3.3.2. Pieņemot lēmumus par ieguldījumiem, tiek piemēroti sociālās atbildības kritēriji (filtri), izslēdzot atsevišķus ieguldījumu veidus un izvēloties kritērijiem atbilstošākus ieguldījumus. Tādējādi SAI uzdevums ir ietekmēt uzņēmumu turpmākās stratēģijas un nodrošināt ieguldītāju vērtību sistēmas un ieguldījuma mērķa atbilstību.

3.3.3. Konsultantu izmantoto kritēriju skaits sasniedz sešdesmit. Tabulā norādīti daži no visbiežāk izmantotajiem kritērijiem (9):

Negatīvi kritēriji Pozitīvi kritēriji Bruņojums Iespēju vienlīdzība Eksperimenti ar dzīvniekiem Otrreizējā pārstrāde Ekspluatācija trešās pasaules valstīs Enerģijas un dabas resursu saglabāšana Piesārņojums Informācijas pārredzamība Ģenētiska manipulācija Sociālās solidaritātes saistības Pornogrāfija, tabaka un alkohols Atbalsts apmācībām un izglītībai Ekoloģisks kaitējums Produktu standartizēšana

3.3.3.1. Tabulā minētais nenozīmē, ka uzņēmumus, kuriem ir negatīvas pazīmes faktiski pārvalda bezatbildīgi. Gluži pretēji, uzņēmumi savā darbībā varbūt ievēro visaugstākos ētiskos standartus, bet daži investori var uzskatīt, ka kādas konkrētas nozares, piemēram, ieroču nozares, darbība ir morāli nepieņemama.

3.3.4. Attiecībā uz ilgtspējas kritērijiem, ko izmanto sociāli atbildīgu ieguldījumu jomā, jāpiemēro dinamiska pieeja, lai dotu iespēju ieviest jaunus un svarīgus ar SAI saistītus aspektus. Piemēram, līdzvērtīgu iespēju jomā jāiekļauj tādi kvalitatīvi rādītāji attiecībā uz cilvēkiem ar invaliditāti kā viņu integrācija nodarbinātības tirgū, piekļuves darba un tirdzniecības telpām, produktiem un pakalpojumiem.

3.3.5. Lai izstrādātu salīdzināmus datus par SAI attīstību pasaulē, tirgu segmentācijas stratēģijā atšķir institucionālo tirgu (galvenokārt darba pensiju fondi) un mazumtirdzniecības tirgu (vēl aizvien ierobežots ar ieguldījumu fondiem).

3.4. Jaunas struktūras.

3.4.1. Iestādes, kas darbojas finanšu tirgū, ir izstrādājušas mehānismus, lai pārvaldībā iekļautu ilgtspējību. Gan tā sauktās tradicionālās bankas, gan ētiskās (10) bankas risina dialogu ar ieinteresētajām pusēm, un to var īstenot sanāksmēs vai elektroniskajos forumos veiktā saziņā.

3.4.2. SAI attīstības rezultātā izveidojušās jaunas struktūras vai notikusi iestāžu, kas darbojas starptautisko biržu indeksu noteikšanā un izplatīšanā (piemēram, Dow Jones Sustainability DJSI Index vai FTSE4Good), pielāgošanās, notiek datu bāzu izstrāde un tirdzniecība, tiek izstrādātas ilgtspējības analīzes, veidotas SAI konsultāciju aģentūras u. c.

3.4.3. Lai sekmētu ANO “Atbildīgu ieguldījumu principu” izstrādi, ir jāņem vērā Eiropas Komisijas aktīvā darbība; Sociālo ieguldījumu foruma izveide ASV vai Eiropas Sociālo ieguldījumu forums (Eurosif) Eiropā, kuri sniedz ieguldījumu dialogā ar ieinteresētajām pusēm (11).

3.5. Portfeļu pārvaldība.

3.5.1. Sociālās ekonomikas modelī sociālās rentabilitātes pasākumi piesaistīti parastajiem finanšu modeļiem, aizstājot binomu rentabilitāte — risks. Tādējādi, izvēloties ieguldījumus, sociāli atbildīgu ieguldījumu mērķus nosaka, izmantojot sociālus, vides un labas pārvaldības kritērijus, kas papildina tīri finansiālus kritērijus.

3.5.2. Pēdējos gados tiek atzīta nepieciešamība finanšu nozarē iekļaut sociālās atbildības pieeju, tādējādi īstenojot ilgtspējīgu vai sociāli atbildīgu finanšu politiku (Sustainable Finance). Minētā nostāja ir saistīta ar biheiviorālo finanšu (Behavioral Finance) teorijas attīstību, attiecinot iesaistīto pušu saimnieciskās rīcības un psiholoģiskās uzvedības analīzi arī uz attieksmi pret sociālajiem un vides jautājumiem (12).

3.5.3. Organizācijas, kas visvairāk attīstījušas uzņēmumu novērtēšanas un klasificēšanas tehniku tā, lai ņemtu vērā uzņēmumu sociāli atbildīgu darbību, ir “ilgtspējas analīzes aģentūras” (13), kuras izmanto dažādas novērtēšanas metodes. Faktiski dažādu šajā jomā veiktu pētījumu rezultāti liecina, ka sociāli atbildīgi ieguldījumi investoriem nenozīmē saimnieciskās rentabilitātes zaudējumus vidējā termiņā un ilgtermiņā.

3.6. Produktu standartizēšana.

3.6.1. Izstrādājot un ieviešot sociāli atbildīgus finanšu produktus (kas var būt ieguldījumu, uzkrājumu vai finansēšanas produkti), savlaicīgi un ļoti precīzi jānosaka tiem izvirzītās prasības, kas ļauj nodrošināt sociālās atbildības principu, kā arī uzraudzības, novērtēšanas un pārredzamības noteikumu piemērojamību.

3.6.2. Spānijas Standartizācijas un sertificēšanas apvienība (AENOR) (14) patlaban pārskata sociāli atbildīgu finanšu produktu standartu (UNE 165001: 2002 EX, Instrumentos financieros éticos), lai noteiktu vispārējās prasības un sniegtu vadlīnijas iestādēm, kas vēlas radīt vai pārdot šādus produktus, un lai lietotājiem nodrošinātu vislielāko pārredzamību un informāciju par ētikas kritērijiem.

3.6.3. Vienlaikus daudzās Eiropas valstīs pēdējo gadu laikā ir izstrādāti nozares pašregulējuma kritēriji (15), bieži vien pēc valsts uzraudzības iestāžu prasības, lai varētu reģistrēt aizvien pieaugošo skaitu jaunizveidoto sociāli atbildīgo ieguldījumu fondu. Papildu pārbaudes un uzraudzību veic revidenti un profesionāli konsultanti.

3.6.4. Jānorāda arī uz ierosmi palielināt pārskatāmību to kritēriju izmantošanā, kurus atbalsta Eurosif un dalībvalstu sociālo ieguldījumu forumi. Tādējādi patērētājam, neveidojot iepriekšēju viedokli par produktu pozitīvajām īpašībām vai to sociālo atbildības aspektiem, būtu pieejama informācija par izmantotajiem kritērijiem un to piemērošanu.

3.6.5. Finanšu iestāžu iniciatīva sekmēt ziņojumu par SAI salīdzināmību izstrādāta ar mērķi radīt standartizētu dokumenta modeli, kas atbilst investoru informēšanas vajadzībām dažādās ES valstīs.

4. Patērētāju tiesību aizsardzības sistēmas.

4.1. Patērētāju uzticība uzņēmumiem, kas sniedz finanšu pakalpojumus, finanšu krīzes dēļ ir būtiski samazinājusies. Tā kā tiek apšaubīta nozares morāle, finanšu iestādēm ir iespēja veicināt sociāli atbildīgu finanšu produktu izstrādes un nostiprināšanas pasākumus.

4.2. Klientu informēšanas uzlabošana.

4.2.1. Finanšu krīzes negatīvā ietekme izpaužas arī kā regulatīvo iestāžu pieaugošās bažas par noguldītājiem un investoriem. Šādu attieksmi sekmē arbitrāžas komitejas, informatīvie bukleti un rokasgrāmatas, reklāmas uzraudzības pasākumi (16) (reklāmai ir jābūt skaidrai, objektīvai, tā nedrīkst maldināt patērētājus) attiecībā uz visiem finanšu produktiem, kā arī sūdzību izskatīšanas dienestu vai “klientu aizstāvja” (ombuda) institūcijas izveide.

4.2.2. Banku praksē tomēr vēl aizvien ir gadījumi, kad patērētāji nesaņem pietiekamu informāciju atbilstoši viņu vajadzībām. Nesen veiktajā Eiropas Komisijas pētījumā (17) pausta kritika par Eiropas banku pārkāpumiem daudzās valstīs, piemēram, par pārredzamības trūkumu, augsto maksu par kontu apkalpošanu, kā arī grūtībām, kas patērētājiem rodas, salīdzinot banku piedāvājumus, lai izvēlētos visizdevīgāko.

4.2.3. Pārredzamības nodrošināšanai klientiem ir vajadzīga skaidra, precīza, saprotama un salīdzināma informācija. Praksē tas nozīmē, ka sociāli atbildīgam finanšu produktam ir jāietver vismaz tam piemērotā SAI definīcija, izmantotie praktiskie kritēriji (SAI filtrs), SAI komitejas sastāvs (18), maksa par pārvaldīšanu un par depozītu u. c., kā arī neatkarīgi periodiski ziņojumi par attiecīgā produkta atbilstību sociālās atbildības filozofijai.

4.2.4. Informācijas sniegšana ar klientu apkalpošanas dienestu starpniecību palīdz uzlabot (būtisks pakalpojuma kvalitātes faktors) un atbildīgi nodrošināt pakalpojumu pēc pārdošanas, aptverot attiecīgā produkta dzīves ciklu, vai arī līdz brīdim, kamēr klients pārtrauc tā izmantošanu.

4.3. Izglītības veicināšana finanšu jomā.

4.3.1. Finanšu izglītība ir viena no atbildības jomām, kurā kopīgi jādarbojas privātajam un publiskajam sektoram, lai risinātu problēmas, ko rada aizvien sarežģītākā finanšu vide. Šādu izglītību tomēr nedrīkst saistīt ar ieinteresētību atsevišķu finanšu produktu tirdzniecībā.

4.3.2. Lai paaugstinātu iedzīvotāju finanšu kultūru, uzraudzības struktūras un finanšu iestādes ir izstrādājušas dažādas iniciatīvas ar kopīgu nosaukumu “Finanšu izglītības plāni”, kuru mērķis ir novērst mājsaimniecību pārāk lielās parādsaistības un atvieglot finanšu produktu izvēli atbilstoši mājsaimniecību riska profilam un ģimenes finanšu stāvoklim.

4.3.3. Finanšu izglītības politika palīdz radīt uzticību finanšu sistēmai, un tās nozīmi jau ir atzinusi Eiropas Savienība gan Komisijas paziņojumā par finanšu izglītību (19), gan 2008. gada 14. maijaECOFIN Padomes gala secinājumos (20).

4.3.4. Pētījumu par sociāli atbildīgiem ieguldījumiem sekmēšana un tirgus dalībnieku apmācība ļauj finanšu iestādēm savās ilgtspējas politikās izmantot paraugpraksi. Apmācību pilnveidošanai var labi izmantot didaktiskos materiālus un rīcības kodeksus.

4.4. Finanšu iestāžu sniegtās konsultācijas.

4.4.1. Eiropas direktīvā par finanšu tirgiem (MIFID) (21) noteikta prasība finanšu iestādēm sekmēt investoru aizsardzību un piedāvāt klientiem dažādiem ieguldījumu profiliem atbilstošus produktus. Turklāt ir izteikts aicinājums skaidri nodalīt konsultācijas un pārdošanu, kā arī prasība finanšu starpniekiem sīki pārzināt produktus, kurus viņi pārdod. Tāpēc, veicot piemērotības novērtējumu, brīdī, kad klientam piedāvā vai piešķir (portfeļu pārvalde) vispiemērotākos SAI produktus, būtu jānoskaidro, vai viņš piekrīt SAI principiem.

4.4.2. Jo īpaši finanšu produktos, kuru pamatā ir sociālās atbildības princips, ir jāiekļauj iekšējās kontroles procedūras ieguldījumu risku noteikšanai un jāpārbauda iespējamie interešu konflikti, vajadzības gadījumā sniedzot ziņojumus SAI komitejai (kuras sastāvā pārsvarā ir jābūt pieaicinātajiem ekspertiem, lai garantētu objektīvu vērtējumu).

5. Sociāli atbildīgu ieguldījumu perspektīvas.

5.1. Atbildīgus ieguldījumus pašreizējā situācijā varētu nostiprināt, ja investori spēs ievērot atšķirību starp uzņēmumiem, kuri sociālās atbildības principu atbalsta ilgtermiņā, un tiem, kuri tos izmanto tikai kā tirdzniecības līdzekli.

5.2. Vislielākais atbildīgu ieguldījumu pieaugums paredzams pensiju fondos. Atbilstoši Jáuregui (22) viedoklim Spānijā 10 % Sociālā nodrošinājuma rezerves fonda līdzekļu iespējamā laišana tirgū, ievērojot ilgtspējas kritērijus (23), veicinās sociālās atbildības kultūras attīstību.

5.3. Kā paraugprakses piemēru darījumu aprindu un valsts iestāžu mobilizēšanai var minēt tādas iniciatīvas kā apbalvojumu par sociālo solidaritāti (Medal of Social Solidarity), kuru piešķir Polijas lielākā uzņēmēju apvienība Business Centre Club. Tā ir īpaša godalga, kuru piešķir personām, arī augstākā līmeņa vadītājiem, kas cita starpā popularizējuši uzņēmumu sociālās atbildības ideju. Medaļas piešķir īpašā pasākumā, kurā piedalās simtiem augstākā līmeņa vadītāju, diplomātiskā korpusa pārstāvji, Polijas premjerministrs vai pat prezidents, Eiropas Komisijas priekšsēdētājs vai EESK priekšsēdētājs.

5.4. Lai sociāli atbildīgi ieguldījumi attīstītos pilnībā, EESK aicina publiskās iestādes sniegt atbalstu, kura mērķis ir atvieglot atbilstoša tiesiskā regulējuma izstrādi, sekmēt ieguldījumus, kuru pamatā ir ilgtspējas kritēriji, sadarboties paraugprakses izplatīšanā un ieguldījumus attiecīgā veida finanšu produktos veicināt, piemēram, ar atbilstošas nodokļu politikas starpniecību (24). Ļoti efektīvs tirgus stimulēšanas paņēmiens ir valsts iestādēm, izmantojot sociālās apdrošināšanas rezervju fondus un neatkarīgus labklājības fondus, savos gan fiksētas, gan mainīgas procentu likmes ieguldījumos iekļaut ilgtspējas kritērijus, kā to dara Francijā. Regulējuma jomā un saistībā ar pārredzamību ir svarīgi uzsvērt tādu noteikumu nozīmi, kas sekmē to, lai ieguldījumu fondu pārvaldības struktūras vai pensiju fondi norādītu, vai ieguldījumu izvēlē tiek ņemti vērā sociālie un ekoloģiskie kritēriji, kā to dara Apvienotajā Karalistē.

5.5. EESK uzsver uzņēmumu saistību un finanšu tirgus starpnieku īstenotas aktīvas pārvaldības nozīmi. Pensiju fondu pārvaldītāji, SAI produktu komitejas, uzraudzības komisijas un arodbiedrības ir faktori, kas sekmē sociāli atbildīgu fondu tirgus dinamisku attīstību.

Briselē, 2010. gada 26. maijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Mario SEPI

(1) COM(2001) 366 galīgā redakcija. Skatīt arī Komisijas paziņojumu par tematu “ Partnerības izaugsmei un nodarbinātībai īstenošana — Veidot Eiropu par izcilības paraugu uzņēmumu sociālās atbildības jomā”, COM/2006/0136 galīgā redakcija.

(2) “Corporate Social Responsibility: Partners for Progress”, ESAO, Parīze, 2001. gads.

(3) Skatīt EESK atzinumu par tematu “Eiropas finanšu iestāžu ētiskā un sociālā dimensija”, OV C 100, 30.4.2009., 84. lpp.

(4) Iekļautas Eiropas Krājbanku grupas dokumentā Nr. 143, 1990. gads.

(5) E. Castelló (2005): “El liderazgo social de las Cajas de Ahorro” (Krājbanku vadošā nozīme sociālajā jomā), FUNCAS Ediciones.

(6) J.L. García (2009. gads): “Las cuentas de la economía social: magnitudes y financiación del tercer sector en España, 2005” (Norēķini sociālajā ekonomikā: apjoms un trešā sektora finansēšana Spānijā, 2005). Civitas Ediciones.

Skatīt arī Eiropas Parlamenta 2009. gada 19. februāra rezolūciju par sociālo ekonomiku, referente — Patricia Toia.

(7) Eurosif (2008.). Aktīvu apjoms ASV 2007. gadā sasniedza 1 917 miljardus euro.

(8) Eurosif (2008.). “Sociāli atbildīgu” ieguldījumu aktīvu apjoms Eiropā 2007. gadā sasniedza 2 665 miljardus euro.

(9) Muñoz et al., (2004.): “The social responsibility performance of ethical and solidarity funds: An approach to the case of Spain”. Business Ethics. A European Review., 13. sējums, 2./3. numurs, aprīlis, jūlijs.

(10) “Ētisks” ir vispārpieņemts termins, kas neizslēdz citus apzīmējumus, piemēram, “sabiedrisks”, “alternatīvs” vai “sociāls”. Skatīt INVERCO (Ētikas komisija) (1999).

(11) Skatīt EESK atzinumu par tematu “Privātā akciju kapitāla fondu, riska ieguldījumu fondu un valsts ieguldījumu fondu ietekme uz rūpniecības pārmaiņām Eiropā”, OV C 128, 18.5.2010., 56. lpp.

(12) Šajā jomā nozīmīgs ir Amartya Sen (1970) novatoriskais darbs “Collective choice and social welfare”, Holden- Day.

(13) Tās piedāvā investoriem konsultāciju iespējas un darbojas kā uzraudzības struktūras.

(14) AENOR (2008): “Ética. Sistema de gestión de la responsabilidad social de las empresas” (“Ētika. Uzņēmumu sociālās atbildības pārvaldības sistēma”).

(15) Darba devēju pensiju fondu uzraudzības komisijas paskaidro, vai lēmumos par ieguldījumiem tiek vai netiek ņemti vērā sociālās atbildības kritēriji.

(16) Skatīt EESK atzinumu par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2003/71/EK par prospektu, kurš jāpublicē, publiski piedāvājot vērtspapīrus vai atļaujot to tirdzniecību, un Direktīvu 2004/109/EK par atklātības prasību saskaņošanu attiecībā uz informāciju par emitentiem, kuru vērtspapīrus atļauts tirgot regulētajā tirgū”, COM(2009) 491 galīgā redakcija – CESE 257/2010.

(17) “Data collection for prices of current accounts provided to consumers”, Eiropas Komisija, 2009. gads, http://ec.europa.eu/consumers/strategy/docs/prices_current_accounts_report_en.pdf

(18) Koleģiāla ekspertu grupa, kas sniedz atbalstu finanšu vai vadības struktūrai vai produkta uzraudzības struktūrai, lai nodrošinātu ētiskā filtra atbilstīgu izmantošanu, kā arī pārbaudītu sniedzamo informāciju. Katram finanšu produktam būtu jāizveido komiteja, lai gan praksē ne vienmēr tā notiek.

(19) COM(2007) 808 galīgā redakcija.

(20) Padomes paziņojums presei 8850/08 (Presse 113), 14. lpp.

(21) Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīva 2004/39/EK par finanšu instrumentu tirgiem.

(22) Eiropas Parlamenta deputāts un kustības “Alternativa Responsable” biedrs.

(23) Šāds fonds ir vairākās Eiropas Savienības valstīs.

(24) Economistas sin Fronteras (Ekonomisti pāri robežām): “Cómo fomentar la inversión socialmente responsable en España” (“Kā Spānijā sekmēt sociāli atbildīgus ieguldījumus”), UNED (2007).