C 275/88

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko paredz noteikumus par to, kā Savienības tirgū darīt pieejamas konkrētas ar atmežošanu un meža degradāciju saistītas preces un izstrādājumus, kā arī par to eksportu no Savienības un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 995/2010

(COM(2021) 706 final – 2021/0366 (COD))

(2022/C 275/14)

Ziņotājs: Arnold PUECH D’ALISSAC Līdzziņotājs: Florian MARIN

Atzinuma pieprasījums Eiropas Parlaments, 17.1.2022. Eiropadome, 17.1.2022. Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību 192. panta 1. punkts un 304. pants Atbildīgā specializētā nodaļa Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa Pieņemts specializētās nodaļas sanāksmē 9.2.2022. Pieņemts plenārsesijā 23.2.2022. Plenārsesija Nr. 567 Balsojuma rezultāts (par/pret/atturas) 225/3/2

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja atzinīgi vērtē Komisijas regulas priekšlikumu. Komisijas likumdošanas iniciatīva ir tapusi piemērotā laikā un ir ļoti svarīga.

1.2. Lai gan Komiteja saprot, ka Eiropas Komisija cenšas rast līdzsvaru starp vieglu īstenošanu un efektivitāti, tā uzskata, ka regulas darbības joma būtu jāpaplašina: — Regulai nebūtu jāattiecas tikai uz atmežošanu un mežu degradāciju. Izstrādājumiem un precēm, kuru ražošanas rezultātā ir iznīcinātas citas augstvērtīgas aizsargājamas ekosistēmas, piemēram, savannas, mitrāji, kūdrāji, mangroves vai piekrastes buferzonas, arī būtu jāpiemēro aizliegums, kas neļaut tiem nonākt Eiropas tirgū. — No regulas spēkā stāšanās datuma tās darbības jomā būtu jāiekļauj tādas svarīgas mežu apdraudošas preces kā kukurūza, cukurs un gumija. Turklāt, lai izvairītos no pārvirzes un negodīgas konkurences, būtu jāpaplašina atvasināto izstrādājumu saraksts un regulā būtu jāiekļauj dzīvnieku izcelsmes produkti, ja dzīvnieki ir baroti ar precēm, kas apdraud mežus. — Papildus atmežošanai un mežu degradācijai regulā jāpievēršas citiem ļoti svarīgiem sociāliem un vides jautājumiem, kas saistīti ar attiecīgo izstrādājumu ražošanu. Vēl svarīgāk tas ir attiecībā uz cilvēktiesību jautājumiem, taisnīgu attieksmi pret darba ņēmējiem un darba ņēmēju tiesību jautājumiem. Prasība nodrošināt likumību tikai ražotājvalstī, kā noteikts priekšlikumā, nav pietiekama tieši to pašu iemeslu dēļ, kuru dēļ ar šo prasību nepietiek, lai novērstu atmežošanu.

1.3. Ierosināto tiesību aktu efektivitāte un lietderīgums ir atkarīgs no tā, kāda prioritāte tiem piešķirta dalībvalstīs, un no katras dalībvalsts kompetento iestāžu darbības spējas. Viena no galvenajām prioritātēm ir rūpēties, lai visas dalībvalstis veiktu efektīvu un lietderīgu kontroli, lai iniciatīvai būtu atvēlēti vajadzīgie līdzekļi un lai pirms regulas stāšanās spēkā visās dalībvalstīs būtu ieviestas sistēmas.

1.4. Daudzu preču gadījumā Eiropa ne tuvu nav lielākā pircēja. Ja attiecībā uz šīm precēm pasākumi tiktu piemēroti tikai Eiropas pieprasījumam, to ietekme uz atmežošanu varētu būt ierobežota. Vienai no galvenajām prioritātēm vajadzētu būt politiskajai sadarbībai un to iniciatīvu saskaņošanai ar citām lielākajām importētājvalstīm, kas vērstas uz pieprasījuma ietekmēšanu.

1.5. Eiropas dokumentācijas prasību izpilde būs problemātiska ražotājvalstīm un reģioniem un vēl jo vairāk – lauksaimniekiem un mazajiem uzņēmumiem. EESK uzskata, ka ierosinātās regulas izmaksas nevajadzētu pārnest uz mazajiem lauksaimniekiem, kuri ar grūtībām nodrošina iztiku. Eiropai ir jāsadarbojas ar ražotājvalstīm un jāpiedāvā palīdzība un sadarbība to pasākumu īstenošanā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas prasības. Komisijai būtu jāatzīst mazo lauksaimnieku, tostarp sieviešu, potenciālā loma pārmaiņu izraisīšanā un būtu jānodrošina mazo lauksaimnieku efektīva, brīva, jēgpilna un informēta līdzdalība. Ražotājiem nabadzīgajās valstīs jādod pietiekami daudz laika, lai pielāgotos. Iepriekš jānovērtē sertifikācijas nozīme un ierosinātās regulas ietekme uz lauksaimniekiem, tostarp mazajiem lauksaimniekiem un vietējām kopienām, un šo novērtējumu secinājumi jāiekļauj regulā pirms tās stāšanās spēkā.

1.6. Sodiem jābūt atturošiem. Tajā pašā laikā ar sankcijām un nulles toleranci nevajadzētu veicināt izvairīšanos no pilnīgi visa riska. Ja, iepērkot preces Eiropas tirgum, pilnībā tiktu apietas teritorijas, kurās ir samērā liels atmežošanas risks, varētu ciest lauksaimnieki un mazie lauksaimnieki attālos apgabalos. Turklāt Eiropa riskē zaudēt iespēju palīdzēt pārorientēties uz ilgtspējīgākiem ražošanas modeļiem jomās, kurās tas ir vissvarīgāk.

1.7. Eiropā ir strukturāls proteīna deficīts, kas pašlaik tiek kompensēts, importējot ar proteīnu bagātu barību, daļa no kuras ir iegūta atmežošanas riska reģionos. Eiropai ir jāpalielina pašpietiekamība augu proteīnu jomā. Eiropas Savienībai būtu arī jāizstrādā īpaša stratēģija, kas saistīta ar pamatprogrammu “Apvārsnis Eiropa” un ES inovācijas fondu, lai attīstītu ražošanas paplašinātu un padarītu tirgojamus jaunus proteīna avotus. Tas varētu ietvert videi nekaitīgu daudzgadīgo zālāju bioloģisko rafinēšanu un proteīna ražošanu plašā mērogā, izmantojot ar metānu barotas mikroaļģes.

1.8. MVU paredzētie atbrīvojumi un valstu salīdzinošās novērtēšanas sistēmā paredzētais vienkāršotais pienācīgas pārbaudes pienākums nedrīkst kļūt par tādu nepilnību cēloni, kas varētu padarīt regulu neefektīvu. Vienlaikus regulai nevajadzētu radīt lieku administratīvo slogu un izmaksas. Komisijai būtu rūpīgi jāizvērtē, vai ierosinātie noteikumi par ģeogrāfisko atrašanās vietu līdz pat atsevišķiem zemes gabaliem un pierādīšanas prasībām zema riska valstīs ir samērīgi vai nepieciešami.

1.9. EESK uzskata, ka sociālajiem partneriem un pilsoniskajai sabiedrībai būtu rūpīgi jāuzrauga, vai atmežošanas samazināšanās notiek efektīvi. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Eiropas Reģionu komitejai vajadzētu kļūt par ES Komisijas daudzpusējās ieinteresēto personu platformas loceklēm. Šai platformai vajadzētu būt noteicošai lomai tiesību aktu īstenošanas pārraudzībā. Platformas ieinteresētajām personām būtu jāsaņem atbalsts satelītu datu izmantošanai un būtu jāņem vērā īpašumtiesības uz datiem. Dalībvalstīm ir jāpieņem kopēja pieeja, lai noteiktu mežu veselību un stāvokli.

1.10. Regulai ir jāatbilst nolīgumiem, kurus ES ir noslēgusi ar saviem tirdzniecības partneriem. Tā kā ES ir gan lielākā importētāja, gan lielākā eksportētāja, tā ir ļoti ieinteresēta, lai saglabātos labi funkcionējoša, godīga un ilgtspējīga starptautiskās tirdzniecības sistēma.

2. Atzinuma konteksts

2.1. Eiropas Komisija 2021. gada 17. novembrī publicēja priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko paredz noteikumus par to, kā Savienības tirgū darīt pieejamas konkrētas ar atmežošanu un meža degradāciju saistītas preces un izstrādājumus, kā arī par to eksportu no Savienības un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 995/2010.

2.2. Iniciatīva ir minēta Komisijas paziņojumā “Pastiprināt ES rīcību ar mērķi aizsargāt un atjaunot pasaules mežus”, kas publicēts 2019. gada jūlijā. Priekšlikums ir daļa no Eiropas zaļā kursa, ES Biodaudzveidības stratēģijas un stratēģijas “No lauka līdz galdam”. Priekšlikums atspoguļo arī dažus būtiskus elementus, kurus ietver Eiropas Parlamenta 2020. gada 22. oktobra rezolūcija ar ieteikumiem Komisijai par ES tiesisko regulējumu ES izraisītas globālas atmežošanas apturēšanai un vēršanai pretējā virzienā.

2.3. Regulas mērķis ir ierobežot atmežošanu un mežu degradāciju, ko izraisa patēriņš un ražošana Eiropas Savienībā. Gaidāms, ka tā savukārt samazinās SEG emisijas un globālās biodaudzveidības izzušanu. Iniciatīvas mērķis ir līdz minimumam samazināt tādu izstrādājumu patēriņu, kuri pēc 2020. gada 31. decembra iegūti ar atmežošanu vai meža degradāciju saistītās piegādes ķēdēs, un palielināt ES pieprasījumu pēc legālām un “neatmežojošām” precēm un izstrādājumiem, kā arī to tirdzniecību.

2.4. Regulas priekšlikumā ir iekļautas definīcijas tādiem terminiem kā “mežs”, “atmežošana”, “stādīts mežs” un “plantācijas mežs”, kuru pamatā ir Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas termini ar dažām būtiskām izmaiņām. Termina “meža degradācija” definīcija ievērojami atšķiras no atbilstošās Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas definīcijas. Attiecīgās preces un izstrādājumus var laist ES tirgū, darīt pieejamus ES tirgū vai eksportēt tikai tad, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi: — izstrādājumi vai preces nav iegūtas atmežošanas ceļā, — ražošana ir notikusi saskaņā ar attiecīgajiem ražotājvalsts tiesību aktiem, — uz tiem attiecas pienācīgas pārbaudes paziņojums.

2.5. “Attiecīgās” preces un izstrādājumi – regulas darbības joma – ir norādīta 1. pantā un tā aptver: liellopus, kakao, kafiju, eļļas palmas, soju un koksni. Turklāt I pielikumā ir uzskaitīti konkrēti “attiecīgie izstrādājumi”, kas satur, ir baroti vai ir izgatavoti, izmantojot attiecīgās preces, un tiem ir norādīta atsauce uz izstrādājuma harmonizētās sistēmas kodu. Nosakot regulas darbības jomu, ir izvērtēti parametri, kas visefektīvāk varētu palīdzēt Savienībai samazināt piedalīšanos preču un izstrādājumu izraisītā atmežošanā un mežu degradācijā, kā arī Komisijas (ne-)spēja analizēt, kāda varētu būt ietekme, ja regula tiktu piemērota visiem atvasinātajiem izstrādājumiem. I pielikumā uzskaitīto atvasināto izstrādājumu darbības joma tiks pārskatīta ne vēlāk kā divus gadus pēc regulas stāšanās spēkā. Komisija var pieņemt deleģētos aktus, lai iekļautu citus “attiecīgus izstrādājumus”.

2.6. Ekonomikas dalībniekiem noteiktais pienācīgas pārbaudes pienākums ietver informācijas, dokumentu un datu vākšanu, kā arī riska novērtēšanas un riska mazināšanas pasākumus. Regulas prasību izpildei nepieciešamā informācija ietver piegādātāja informāciju, ražošanas valsts identifikāciju un visu to zemes gabalu ģeogrāfiskās koordinātas, kuros ražo attiecīgās preces un izstrādājumus, kā arī ražošanas datumu un laiku. Uz tirgotājiem, kuri ir MVU, attieksies vieglāki pienācīgas pārbaudes pienākumi.

2.7. Pienācīgas pārbaudes sistēma ir balstīta uz rezultātiem un ietver tirgus dalībnieka pienākumu pārbaudīt, vai nepastāv risks, ka preces un izstrādājumi varētu būt nelegāli un/vai saistīti ar atmežošanu vai arī ka šāds risks ir mazs. Ja tirgus dalībnieki šo pienākumu nepilda, viņiem tiek liegtas tiesības Eiropas Savienības tirgū laist attiecīgās preces un izstrādājumus vai arī tos eksportēt no ES tirgus.

2.8. Ar ierosināto regulu tiek ieviesta valstu salīdzinošās novērtēšanas sistēma, kas ļaus Komisijai klasificēt valstis vai valstu reģionus pēc atmežošanas modeļiem saistībā ar attiecīgajiem aptvertajiem izstrādājumiem. Tiks ieviestas trīs kategorijas – zema, standarta un augsta riska valstis. Ekonomikas dalībnieku un dalībvalstu iestāžu pienākumi atšķirsies atkarībā no ražošanas valsts vai reģiona riska līmeņa, paredzot vienkāršotu pienācīgas pārbaudes pienākumu zema riska valstīm vai reģioniem un pastiprinātas pārbaudes prasības kompetentajām iestādēm attiecībā uz importu no augsta riska valstīm.

2.9. Regulā ir iekļauti dalībvalstu pienākumi nodrošināt efektīvas preču un izstrādājumu pārbaudes ar kompetento iestāžu starpniecību, tostarp izstrādāt plānu, izmantojot uz risku balstītu pieeju. Tāpat kompetentajām iestādēm ir jāveic ekonomikas dalībnieku pārbaudes. Dalībvalstīm ir jārūpējas, lai kompetentajām iestādēm būtu pienākumu veikšanai nepieciešamās pilnvaras un resursi.

2.10. EESK atzinuma par regulas priekšlikumu mērķis ir paust pilsoniskās sabiedrības skatījumu uz regulu.

3. Vispārīgas piezīmes

3.1. Komiteja atzinīgi vērtē Komisijas izstrādāto regulas priekšlikumu. Atmežošana pasaulē lielā mērā ir saistīta ar lauksaimniecības zemju paplašināšanu un pieprasījumu pēc tādām precēm kā liellopu gaļa, koksne, palmu eļļa un soja. ES ir būtisks šādu izstrādājumu patērētājs, un daži no tiem tiek ražoti neilgtspējīgi, izraisot atmežošanu. Tāpēc Komisijas likumdošanas iniciatīva ir tapusi piemērotā laikā un ir ļoti svarīga.

3.2. Komiteja cer, ka ES regula būs spēcīgs signāls tirgum un labs stimuls piegādes ķēdēm, kurās ES ir būtiska starptautiskā pircēja, ka tā izraisīs pārkārtošanos un dos iespēju konstatēt neatmežojošu ražošanu. Turklāt kopēji ES noteikumi radīs vienlīdzīgus konkurences apstākļus ES iekšējā tirgū.

3.3. Dažu preču ziņā Eiropa ne tuvu nav lielākā importētāja un tāpēc tās iespējas ietekmēt piegādes ķēžu organizāciju un loģistiku ražotājās valstīs ir mazākas. Attiecībā uz atmežošanu būtu skaidri jānošķir mazie un lielie uzņēmumi. Lielo uzņēmumu ietekme piegādes ķēdē ir milzīga. Politiskajai sadarbībai un ar neatmežojošu pieprasījumu saistīto iniciatīvu saskaņošanai ar citām lielākajām importētājvalstīm vajadzētu būt vienai no galvenajām prioritātēm. Gaidāmā 27. Pušu konference varētu būt iespēja noslēgt politisku vienošanos.

3.4. Sadarbība ar ražotājvalstīm ir vēl svarīgāka, lai palīdzētu tām novērst atmežošanas pamatcēloņus. Nabadzības mazināšana, vairāk un plašākas iespējas piekļūt apmierinošiem un cieņpilniem dzīves apstākļiem, tostarp kvalitatīvām darbavietām, kā arī ieguldījumi lauku apvidu attīstībā, tieši ietekmēs atmežošanu. Samazinot atmežošanu, jāņem vērā meža kultūras nozīme, jo īpaši lauku un mežu kopienās. Attiecībā uz koksnes ieguvi Eiropas Savienībai būtu jācenšas palīdzēt īstenot ilgtspējīgus mežu apsaimniekošanas veidus.

3.5. Atmežošanu dažās valstīs izraisa lauksaimnieki un lauku kopienas, kas izmanto koksni kurināmajam un apkurei vai kas atbrīvo nelielus zemes gabalus lauksaimniecībai un ganībām. Tomēr lielākoties atmežošanu izraisa mežu pielāgošana komerciālai lauksaimniecībai. Ierosinātais regulējums netiks piemērots tām vietējām kopienām, kuras savus mežus izcērt vai izmanto, lai gūtu iztiku, ja šīs darbības rezultātā netiek audzēti produkti, kas tiek laisti ES tirgū. Tomēr atmežošanas samazināšanā svarīgi būs arī atbalsta mehānismi, tostarp finansiālais atbalsts un sadarbība, kurā iesaistītas šīs grupas. EESK uzskata, ka šīs regulas izmaksas nevajadzētu pārnest uz mazajiem lauksaimniekiem, kuri ar grūtībām nodrošina iztiku, neraugoties uz to, vai viņu saražotie izstrādājumi tiek eksportēti vai netiek.

3.6. Par prioritāti ir jānosaka tādas prakses izskaušana, īpaši ja tā notiek plašā mērogā vai ja tā ir daudzu mazo un vidējo tirgus dalībnieku prakse, kuras rezultātā komerciālās lauksaimniecības vai rūpniecības nolūkā (piemēram, kalnrūpniecības, dabas resursu ieguves vai ar to saistītās infrastruktūras vajadzībām) tiek izcirsts mežs. Ir svarīgi ES un ražotājvalstīs palielināt informētību par mežu lomu un nozīmi cīņā pret klimata pārmaiņām un oglekļa sekvestrēšanu – šajā nolūkā būtu jāsniedz ES finansiālais atbalsts. Ir nepieciešama labāko prakšu nodošana, tematisku tiltu veidošana un vienoti kontaktpunkti tiešsaistes platformās visā pasaulē. Izglītībai, apmācībai un kvalificētam darbaspēkam ir būtiska nozīme atmežošanas samazināšanā ilgtermiņā. Tehniskā atbalsta programmas, kuru mērķis ir palielināt produktivitāti, būtu jāuzskata par alternatīvu lauksaimniecībai paredzēto teritoriju paplašināšanai.

3.7. EESK aicina izveidot steidzamās reaģēšanas mehānismu, lai atbalstītu cilvēkus un pilsonisko sabiedrību, kas aizsargā mežus ES un ārpus tās. Mežu un vides aizsardzība, zemes nogruvumi un dzīvotnes ir liels risks vietējām un pamatiedzīvotāju kopienām, jo cilvēki zaudē dzīvību, tās aizsargājot un aizstāvot, gan ārpus ES, gan dažās ES dalībvalstīs.

3.8. Lielākā daļa lauksaimnieku un mazo lauksaimnieku nepiedalās nelikumīgā darbībā vai atmežošanā, un arvien vairāk lauksaimnieku un mazo lauksaimnieku kopā ar vietējiem, Eiropas un starptautiskiem partneriem iesaistās atbildīgas prakses dokumentēšanā saskaņā ar sertifikācijas shēmām vai ainavu iniciatīvām. Šos cilvēkus nevajadzētu atstāt bez ievērības. Eiropai būtu jāsadarbojas ar ražotājām valstīm un jāpiedāvā sadarbība tādu pasākumu īstenošanai, kas ir nepieciešami, lai izpildītu piegādes ķēdes izsekojamības prasības un izveidotu valsts preču izsekojamības sistēmas, ja tās vēl nav ieviestas. Ražojošajām valstīm jādod laiks, kas vajadzīgs, lai pielāgotos.

3.9. Regulējuma rezultātā nevajadzētu notikt vienīgi ES piegādes ķēžu zaļināšanai, bez izmaiņām atstājot dziļākos atmežošanas stimulētājus. Ierosinātā regulējuma iespējamās sekas var būt tādas, ka daži Eiropas uzņēmēji, lai izvairītos no atmežošanas un nelikumības riska, varētu, ja iespējams, izvēlēties savus izstrādājumus/preces iegādāties “drošākās” valstīs. Tādā gadījumā ES tirdzniecība ar meža izcelsmes riska precēm no īpaši riskantām valstīm varētu samazināties, un sarukt varētu arī ES ietekme uz mežu apsaimniekošanu šajās valstīs. Eiropai nevajadzētu zaudēt iespēju palīdzēt pārejā uz ilgtspējīgākiem ražošanas modeļiem teritorijās, kurās tas ir īpaši svarīgi. Tas varētu notikt, ja iepircēji Eiropas tirgū pilnībā izvairītos no teritorijām, kurās pastāv ievērojams atmežošanas risks.

3.10. Regulā noteiktie pienākumi būtu jāattiecina arī uz finanšu jomu. Tā mērķis būtu panākt, lai finanšu pakalpojumi un ieguldījumi, kas ir saistīti ar attiecīgo preču un izstrādājumu ražošanu, apstrādi, tirdzniecību vai laišanu tirgū nebūtu saistīti ar atmežošanu, mežu degradēšanu vai ar valstu tiesību aktu un starptautisko cilvēktiesību pārkāpumiem.

3.11. Eiropas zaļais kurss, kopējā lauksaimniecības politika un stratēģija “No lauka līdz galdam” nākotnē varētu izraisīt lauksaimnieciskās ražošanas samazināšanos Eiropas Savienībā ( 1 ) . Tomēr, padarot Eiropu zaļāku, ražošanas ietekmi uz vidi nevajadzētu pārnest citur. Eiropai ir jāiegulda lauksaimnieciskajā ražošanā, kas varētu turpināties tādā pašā tempā vai palielināties, vienlaikus kļūstot zaļākai un ilgtspējīgākai. KLP 2023. gadam paredzētā neražojošā platība palielinās ražošanas vajadzības pasaulē un atmežošanas risku.

3.12. Eiropā ir strukturāls proteīna deficīts, kas pašlaik tiek kompensēts, importējot proteīna bagātu barību, kura daļēji ir iegūta atmežošanas riska reģionos. Pasaulē augošais iedzīvotāju skaits un arvien lielākais vidusslānis nozīmē vēl lielāku globālo pieprasījumu. Eiropai ir ne tikai jāpalielina pašpietiekamība augu proteīna un lopbarības proteīna jomā, bet arī jāiegulda tehnoloģijās, kas ļaus saražot vairāk proteīna, nepaņemot vairāk zemes ražošanas vajadzībām. Lai paplašinātu ražošanu un padarītu tirgojamus jaunus alternatīvus proteīna avotus, Eiropas Savienībai būtu arī jāizstrādā īpaša stratēģija, kas varētu būt saistīta ar pamatprogrammu “Apvārsnis Eiropa” un ES inovācijas fondu. Tā varētu ietvert daudzgadīgo zālāju bioloģisko rafinēšanu un proteīna ražošanu plašā mērogā, izmantojot ar metānu barotas mikroaļģes.

3.13. Lauksaimniecības nozare Eiropā saskaras ar strauji augošām resursu cenām, kas, visticamāk, izraisīs pārtikas cenu pieaugumu. Pašreiz arī enerģijas cenas ir augstas, un tas ietekmē Eiropas iedzīvotāju līdzekļus. Izvēloties pasākumus un regulas īstenošanas grafiku, jāgādā par to, lai piegādes ķēdēm būtu laiks pielāgoties un izvairīties no strauja cenu pieauguma.

3.14. Ir paredzams, ka, palielinoties pasaules iedzīvotāju skaitam un paplašinoties vidusšķirai, kāps pieprasījums pēc izstrādājumiem, kuri saistīti ar risku. Kā norādīts atzinumā NAT/755 ( 2 ) , patērētājiem vajadzētu būt informētiem par to, ka ir svarīgs ilgtspējīgs, veselīgs un līdzsvarots patēriņš.

3.15. Regulai ir jāatbilst nolīgumiem, kurus ES ir noslēgusi ar saviem tirdzniecības partneriem. Tā kā ES ir gan lielākā importētāja, gan arī lielākā eksportētāja, tā ir ļoti ieinteresēta labi funkcionējošā, godīgā un ilgtspējīgā starptautiskās tirdzniecības sistēmā. Administratīvās ekonomijas apsvērumu dēļ atbilstība prasībām attiecībā uz izstrādājumiem, uz kuriem attiecas izskatāmā regula, būtu jāpārbauda brīdī, kad tie tiek ievesti Eiropas Savienībā. Pēc tam, kad izstrādājumi ir atļauti, tiem jābūt iespējai brīvi cirkulēt ES teritorijā bez nepieciešamības veikt papildu kontroli.

4. Īpašas piezīmes

4.1. Citām ekosistēmām, piemēram, savannām, mitrājiem, kūdrājiem, mangrovēm vai piekrastes buferzonām, ir augsta aizsargājamā vērtība, un daudzas no tām ir pakļautas degradācijas riskam. Šādas augstvērtīgas aizsargājamās teritorijas būtu jāiekļauj regulā. ES un dalībvalstīm būtu jāapsver pirmatnējo mežu aizsardzība, ietverot tos UNESCO aizgādnībā.

4.2. Regulas darbības jomā nav iekļautas dažas svarīgas preces, kuru ražošana apdraud mežus, piemēram, kukurūza, cukurs un gumija. Atvasināto izstrādājumu sarakstā ir tikai daži izstrādājumi – tas samazina regulas ietekmi. Lai nodrošinātu efektivitāti, regulas darbības jomā vajadzētu būt visiem izstrādājumiem, kas saistīti ar atmežošanu, mežu degradāciju un augstvērtīgu aizsargājamo teritoriju izzušanu. Īpaša uzmanība būtu jāvelta gumijai, kukurūzai, banāniem, cukurniedrēm un visu to dzīvnieku gaļai, kuri tiek baroti ar soju (piemēram, cūkas un mājputni). EESK aktīvi aicina ES līmenī veikt koksnes masas uzskaiti. Šis jautājums būtu jāatrisina tuvākajā nākotnē. Izskatāmajā regulā ietvertajām galvenajām definīcijām (piemēram, “atbilst neatmežošanas prasībai” vai “meža degradācija”) būtu jāatbilst FAO definīcijām. Pielāgotas definīcijas vai definīcijas, kas tikai daļēji balstās uz FAO definīcijām, rada interpretācijas iespējas un tādējādi varētu izraisīt juridisku nenoteiktību uzņēmējiem.

4.3. Regulas īstenošana būs dalībvalstu kompetento iestāžu ziņā. Ierosināto tiesību aktu efektivitāte tādējādi būs atkarīga no tā, kāda prioritāte tiem piešķirta, un no katras dalībvalsts publiskā sektora iestāžu darbības spējas. Par augstu prioritāti jānosaka vajadzīgā finansējuma piešķiršana un sistēmu izveide visās dalībvalstīs. Katrā dalībvalstī ir svarīgi īpaši ieguldījumi IT infrastruktūrā, cilvēkresursos un valsts iestāžu darbības spēju palielināšanā, lai nodrošinātu efektīvu un atbilstīgu uzraudzību, kritērijus un riska novērtēšanu. Šajā nolūkā būtu jāizmanto mākslīgais intelekts. Iestādēm, uz kurām attiecas regulējums, būtu jāievieš pārredzama uzraudzības sistēma (kas ietvertu pienācīgas pārbaudes ziņojumus tādā formātā, kas neapdraudētu konfidenciālu uzņēmējdarbības informāciju). Galīgais termiņš būtu jāparedz ar atpakaļejošu datumu, lai novērstu tālākas atmežošanas veicināšanu.

4.4. Regulā galvenā uzmanība pievērsta atmežošanai un mežu degradācijai saistībā ar noteiktu preču un izstrādājumu ražošanu un patēriņu Eiropā. Tomēr tajā nav risināti citi ļoti svarīgi sociālie un vides jautājumi, kas saistīti ar attiecīgo izstrādājumu ražošanu. Konkrēti, cilvēktiesību aizsardzības jomā izvēlētā pieeja ir balstīta tikai uz valsts tiesiskajā satvarā piemērojamiem tiesību aktiem. Līdz ar to joprojām ir nepilnīgi aizsargātas pirmiedzīvotāju un vietējo kopienu tiesības uz zemi un citi starptautiskie cilvēktiesību standarti.

Komiteja mudina Komisiju apsvērt priekšlikuma papildināšanu ar pamatnostādnēm par to, kā ir jāveic pienācīgas pārbaudes pienākums un riska izvērtēšana visu nozaru preču piegādes ķēdēs. Šajās pamatnostādnēs būtu jāietver iespējamie informācijas avoti, ar kuriem attiecīgajiem atbildīgajiem uzņēmējiem būtu jāiepazīstas. To vidū vajadzētu būt sertifikācijas sistēmām, kuras atbilst noteiktiem minimālajiem standartiem. Mērķim vajadzētu būt izveidot saskaņotu shēmu atbildīgām un neatmežojošām piegādes ķēdēm, balstoties uz to svarīgo darbu, kas paveikts vairākās spēkā esošajās sertifikācijas shēmās.

4.5. Ne vēlāk kā piecus gadus pēc regulas stāšanās spēkā Komisija veiks novērtējumu par ietekmi uz lauksaimniekiem, jo īpaši mazajiem lauksaimniekiem, pirmiedzīvotājiem un vietējām kopienām, un iespējamo vajadzību pēc papildu atbalsta. Priekšlikumā arī paredzēts izvērtēt, vai ir vajadzīgi un iespējami papildu tirdzniecības veicināšanas instrumenti, lai, atzīstot sertifikācijas shēmas, atbalstītu regulas mērķu sasniegšanu. Komiteja tomēr uzskata, ka sertifikācijas nozīme un ietekme uz lauksaimniekiem, tostarp mazajiem lauksaimniekiem un vietējām kopienām, ir būtiska ierosinātās regulas darbībai un tās paredzētajai un neparedzētajai ietekmei. Par to ir jāveic ex ante novērtējumi, un izrietošie secinājumi jāiekļauj regulā pirms tās stāšanās spēkā.

4.6. MVU paredzētie atbrīvojumi un valstu salīdzinošās novērtēšanas sistēmā paredzētais vienkāršotais pienācīgas pārbaudes pienākums nedrīkst kļūt par tādu nepilnību cēloni, kas varētu padarīt regulu neefektīvu. Vienlaikus regulai nevajadzētu radīt lieku administratīvo slogu un izmaksas. ES cilvēktiesību un vides tiesību reitinga aģentūra ( 3 ) var palīdzēt MVU uzņēmējdarbības kontekstā īstenot to pienākumus. Komisijai būtu rūpīgi jāizvērtē, vai ierosinātie noteikumi par ģeogrāfisko atrašanās vietu līdz pat atsevišķiem zemes gabaliem un pierādīšanas prasībām zema riska valstīs ir samērīgi vai nepieciešami. Dažas prasības Eiropas Savienībā ne tikai radītu konfliktus saistībā ar subsidiaritātes principa ievērošanu attiecībā uz dalībvalstīm, bet galvenokārt uzliktu arī nesamērīgu slogu mazajiem ražotājiem, kuri Eiropas Savienībā nodrošina ievērojamu apgādes daļu. Pārredzamības nolūkā ir jāpublisko precīzi klasifikācijas kritēriji. Ir jāatbalsta mazie mežu īpašnieki Eiropas Savienībā un ārpus tās, lai uzlabotu ilgtspējīgu meža apsaimniekošanu, piekļuvi ilgtspējīgam finansējumam un piedāvātu ilgtspējīgus mežsaimniecības izstrādājumus.

4.7. Regulas 22. un 24. pantā ir ietverti noteikumi par regulas prasībām neatbilstošu preču vai izstrādājumu izņemšanu no tirgus un iespējamu iznīcināšanu. Tas vairumā gadījumu būtu pretrunā citiem svarīgiem ES politikas principiem un mērķiem, tostarp attiecībā uz pārtikas izšķērdēšanas novēršanu. Lai novērstu vērtīgu resursu iznīcināšanu, EESK tāpēc iesaka Komisijai šos noteikumus apsvērt atkārtoti. Saskaņā ar regulas projektu (3. pants) koksni no likumīgas (atļautas) mežu izciršanas ar mērķi iegūt lauksaimniecības zemi nedrīkst laist tirgū. Piemērotā vietā būtu jāprecizē, ka tirgū laišanas aizliegums neattiecas automātiski uz koksni, kas iegūta noteiktos atļautajos zemes attīrīšanas procesos, kuros ir noteikta sociālā vajadzība mainīt zemes izmantojumu. Šo noteikumu pamatā vajadzētu būt noteikumiem, kas ir zināmi daudzu dalībvalstu meža tiesību aktos, kuros pārveidošana, balstoties uz tādiem kritērijiem kā apmežošanas līmenis, meža apsaimniekošana un kompensēšana ar jauniem stādījumiem, ir atļauta izņēmuma gadījumos.

4.8. EESK uzskata, ka dalībvalstīm līdzās kriminālsodiem par smagākajiem tiesību aktu pārkāpumiem ir vajadzīga kopēja pieeja, kas balstīta uz ES norādījumiem par finansiālām vai nefinansiālām sankcijām. Ir jānosaka un jāatbalsta arī pārredzami kritēriji sankciju noteikšanai. Papildus naudas sodiem un sankcijām regulā būtu jāparedz, ka uzņēmējiem valsts tiesību aktos noteiktajā kārtībā ir jāatbild par šīs regulas noteikumu neievērošanu.

4.9. Komisijas dokumentā minētais likumības jēdziens ir nepietiekams, lai risinātu cilvēktiesību situāciju. EESK uzskata, ka ir vajadzīgi spēcīgāki instrumenti un garantijas, piemēram, civiltiesiskā atbildība un apdrošināšana. ES importam būtu jāietver pārbaudes kritēriji attiecībā uz darba apstākļiem, biedrošanās brīvību un taisnīgu attieksmi pret darba ņēmējiem. Līdztekus ilgtspējīgas mežu apsaimniekošanas kritērijiem un atmežošanai jāņem vērā darba ņēmēju tiesības, veselība un drošība, dzimums, karjeras prognozējamība, piekļuve taisnīgai pensiju sistēmai un kvalitatīvas darbvietas kokrūpniecībā strādājošajiem, kā arī mežu kopienas un pirmiedzīvotāji. Prioritātei vajadzētu būt taisnīgai zemes lietošanai un zemes pieejamībai. Starptautiski atzītas cilvēktiesības būtu jāiekļauj pienācīgas pārbaudes procedūrās, prasībās, kuras attiecas uz laišanu tirgū un salīdzinošās novērtēšanas kritēriju vidū, turklāt piespiedu un bērnu darbs būtu rūpīgi jāuzrauga un jānovērš. 3. panta b) punktā līdztekus valstu tiesību aktiem būtu jāņem vērā arī piemērotas sociālās klauzulas un cilvēktiesību kritēriji, kas balstīti uz SDO pamatkonvencijām, īpaši uz Konvenciju par pirmiedzīvotāju un cilšu tautām (Nr. 169, 1989), un konvenciju “Drošība un veselība lauksaimniecībā” (Nr. 184, 2001) un citiem starptautisko cilvēktiesību instrumentiem ( 4 ) . Tam vajadzētu atspoguļoties arī priekšlikuma 10. panta 2. punktā.

4.10. EESK uzskata, ka sociālajiem partneriem un pilsoniskajai sabiedrībai būtu jāuzņemas būtiska loma atmežošanas samazināšanas efektivitātes uzraudzībā. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Eiropas Reģionu komitejai vajadzētu būt ES Komisijas daudzpusējās ieinteresēto personu platformas loceklēm. Šai platformai vajadzētu būt centrālajai lomai tiesību akta pārvaldībā. Platformas ieinteresētajām personām būtu jāsaņem atbalsts satelītu datu izmantošanai un būtu jāņem vērā īpašumtiesības uz datiem. Dalībvalstīm ir vajadzīga kopēja pieeja mežu veselības un stāvokļa noteikšanai.

Briselē, 2022. gada 23. februārī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētāja Christa SCHWENG

(1) https://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/handle/JRC121368

(2) EESK pašiniciatīvas atzinums “Veselīga un ilgtspējīga uztura veicināšana Eiropas Savienībā” (OV C 190, 5.6.2019., 9. lpp.).

(3) Sk. 1.15. punktu EESK pašiniciatīvas atzinumā “Saistošs ANO līgums par uzņēmējdarbību un cilvēktiesībām” (OV C 97, 24.3.2020., 9. lpp.).

(4) Piemēram, Vispārējā cilvēktiesību deklarācija, Eiropas Sociālā harta, Eiropas Savienības Pamattiesību harta, Zemes, zvejniecības un mežu īpašuma atbildīga pārvaldība valsts pārtikas nodrošinājuma kontekstā.