Otrais pārskats par programmu “Tīru gaisu Eiropā” papildina 2020. gada jūnijā publicēto pirmo Komisijas ziņojumu par NEC direktīvas īstenošanu, sniedzot uz nākotni vērstu novērtējumu par gaisa piesārņojuma iespējamo attīstību un to, cik tālu tā varētu būt no 2030. gada gaisa piesārņojuma samazināšanas pienākumiem. Konstatējumi tiks izmantoti gaidāmajā 2021. gada nulles piesārņojuma rīcības plānā, kura mērķis ir virzīt ES uz nulles piesārņojumu un no toksikantiem brīvu vidi, kā paziņots Eiropas zaļajā kursā. Visbeidzot, šajā pārskatā tiek novērtēta gaisa piesārņojuma ietekme uz ekosistēmām; kopā ar NEC direktīvā prasīto ekosistēmu uzraudzību tas sniegs ieguldījumu analīzē, kas ir Biodaudzveidības stratēģijas īstenošanas pamatā, jo gaisa piesārņojums ir būtisks bioloģiskās daudzveidības zuduma iemesls.

Dalībvalstis 2018. gada decembrī apņēmās sasniegt klimata un enerģētikas mērķus 2030. gadam, un, lai to izdarītu, ir nepieciešami atbilstoši politikas virzieni un pasākumi. Veicot šos pasākumus un piemērojot spēkā esošos tiesību aktus, ar kuriem gaisa piesārņojums tiek mazināts tā rašanās vietā, laikposmā no 2030. gada būtu panākti visi NEC direktīvā noteiktie gaisa piesārņotāju emisiju samazinājumi ES, izņemot attiecībā uz amonjaku. Tomēr tas slēpj valsts saistību izpildes atšķirības starp dalībvalstīm.

Kopš pirmā pārskata par programmu “Tīru gaisu Eiropā” publicēšanas ir notikušas vairākas izmaiņas politikā un tiesību aktos. Jo īpaši — pieauga cīņas pret klimata pārmaiņām vēriens, kad 2018. gada decembrī stājās spēkā augstāki mērķi. Viens no pirmā pārskata par programmu “Tīru gaisu Eiropā” secinājumiem, ka sinerģija starp gaisa un klimata politiku atvieglo abu politikas virzienu mērķu sasniegšanu, tagad ir vēl jo vairāk atbilstošs. Tomēr, lai šie ieguvumi faktiski realizētos, tiesību akti ir jāīsteno laikus. Ir pieņemti arī papildu ES tiesību akti, kas ierobežo gaisa piesārņotājus to rašanās vietā, piemēram, Euro 6 standarti transportlīdzekļiem ar dīzeļmotoriem.

2020. gada 1. decembrī vēl turpinājās 31 pārkāpuma lieta pret 18 dalībvalstīm par PM10, PM2,5, NO2 vai SO2 koncentrācijas apjomu pārsniegšanu vai kļūdainu monitoringu. 10 no šīm lietām ir nodotas Eiropas Savienības Tiesai, no tām 5 lietās ir saņemts nolēmums. Savā paziņojumā “Tīru gaisu ikvienam” 2018. gada maijā Komisija uzsvēra, ka ir svarīgi turpināt izpildes nodrošināšanu.

Valstu emisiju samazināšanas saistības saskaņā ar NEC direktīvu sāka piemērot 2020. gadā, tomēr Komisijas ziņojums par NEC īstenošanu apliecināja, ka gandrīz visām dalībvalstīm nekavējoties un būtiski jāsamazina vismaz dažu piesārņotāju emisijas, lai izpildītu savus pienākumus. Tas jo īpaši attiecas uz amonjaku. To pierāda arī analīze par atšķirību starp pēdējām paziņotajām emisijām (kas atbilst 2018. gadam) un NEC direktīvā atļauto emisiju apjomu laikposmam no 2020. līdz 2029. gadam, kas liecina, ka daudzām dalībvalstīm mazāk nekā divos gados jāsamazina emisijas par līdz pat 10 %. PM2,5 un NOx gadījumā attiecīgi sešām un piecām dalībvalstīm būs jāsamazina emisijas par līdz pat 30 % vai vairāk.

Visas dalībvalstis, izņemot vienu, izpildītu SO2 samazināšanas saistības 2030. gadam, ja visi spēkā esošie tiesību akti tiktu pilnīgi īstenoti. NAPCP izklāstītie pasākumi veicinātu šo sasniegumu. Kas attiecas uz NOx, PM2,5 un NMGOS, divas dalībvalstis neizpildītu savas saistības pat ar NAPCP izklāstītajiem pasākumiem, un tāpēc tām vajadzētu ieviest papildu pasākumus. Liela problēma būtu amonjaks, jo spēkā esošie tiesību akti nebūtu pietiekami, lai 22 dalībvalstis izpildītu 2030. gada emisiju samazināšanas saistības. Dalībvalstis savās NAPCP ir paziņojušas, ka tās veiks papildu pasākumus, lai samazinātu amonjaka emisijas, tomēr 15 dalībvalstīm ar tiem tomēr nepietiktu, lai izpildītu savas 2030. gada saistības attiecībā uz amonjaku.

Kopumā dalībvalstīm pēc iespējas ātrāk ir pilnībā jāīsteno visi spēkā esošie tiesību akti un dalībvalstu paziņotie pasākumi. 15 dalībvalstīm, kurām būs problemātiski izpildīt saistības attiecībā uz amonjaku, pat ja tās ieviesīs NAPCP paredzētos pasākumus, steidzami jāizstrādā turpmāki pasākumi. To pieprasa arī NEC direktīva, ja tiek prognozēts, ka dalībvalsts neizpildīs kādu no savām emisiju samazināšanas saistībām.

Šajā pārskatā par programmu “Tīru gaisu Eiropā” veiktajā modelēšanas uzdevumā ir noteikti izmaksu ziņā vislietderīgākie gaisa piesārņojuma kontroles pasākumi, kas ļautu visām dalībvalstīm izpildīt savas saistības saskaņā ar NEC direktīvu, pat neņemot vērā iespējamo sinerģiju ar pasākumiem klimata jomā. SO2, PM2,5 un NOx gadījumā tie galvenokārt ir pasākumi, kas saistīti ar rūpnieciskajiem procesiem un rūpniecisko sadedzināšanu. Lai samazinātu NMGOS, lielākā daļa izmaksu ziņā lietderīgo pasākumu samazinātu emisijas no biomasas sadedzināšanas mājokļu apkures vajadzībām un mazākā mērā no šķīdinātāju izmantošanas. Visi pasākumi, kas samazinātu amonjaka emisijas izmaksu ziņā vislietderīgākajā veidā, attiecas uz lauksaimniecību un lielā mērā ir saistīti ar dzīvnieku barošanas praksi, kūtsmēslu apsaimniekošanu un mēslošanas līdzekļu izmantošanu.

4.Izredzes sasniegt ilgtermiņa mērķus

Saistībā ar mērķi līdz 2030. gadam par pusi samazināt gaisa piesārņojuma ietekmi uz veselību salīdzinājumā ar 2005. gadu pirmajā pārskatā par programmu “Tīru gaisu Eiropā” tika secināts, ka līdz 2030. gadam šī ietekme (izteikta kā gaisa piesārņojuma izraisītu priekšlaicīgas nāves gadījumu skaits) patiešām tiktu samazināta vairāk nekā par 50 %, ja dalībvalstis īstenotu visus tiesību aktus, kas pieņemti no 2014. līdz 2017. gadam ar mērķi samazināt gaisa piesārņotāju emisijas. Šajā analīzē tika ņemta vērā arī to pasākumu ietekme, kas vienlaikus spēj apkarot vairākus piesārņotājus. Tomēr pirmais pārskats par programmu “Tīru gaisu Eiropā” nebija tik pozitīvs attiecībā uz ietekmi uz ekosistēmām, jo nevienā no 2014.–2017. gadā ieviestajiem jaunajiem pasākumiem netika pievērsta uzmanība lauksaimniecības radītajām amonjaka emisijām, kas ir galvenais gaisa piesārņojuma avots, kurš ietekmē ekosistēmas.

Otrajā pārskatā par programmu “Tīru gaisu Eiropā” izmantotajā metodikā tiek ņemtas vērā izmaiņas politikas virzienos un tiesību aktos kopš 2018. gada (par ES klimata politiku un papildu piesārņojuma kontroli), kā arī informācija (piemēram, labāki emisiju pārskati un labāka izpratne par emisiju ietekmi uz veselību un to ekonomisko vērtību), kas netika iekļautas pirmajā pārskatā par programmu “Tīru gaisu Eiropā”. Tāpēc nav iespējams tieši salīdzināt abu pārskata ziņojumu rezultātus. Tomēr aizvien ir lietderīgi novērtēt jaunākos rezultātus programmas “Tīru gaisu Eiropā” mērķu sasniegšanā un uz tā pamata izdarīt secinājumus par panākto progresu.

4.1.Piesārņotāju fona koncentrācija

Ja dalībvalstis īstenotu visus spēkā esošos nozares tiesību aktus, kas reglamentē gaisa piesārņojumu, un pasākumus, kas nepieciešami, lai sasniegtu 2030. gada klimata un enerģētikas mērķus, par kuriem tika panākta vienošanās 2018. gada decembrī, gaisa piesārņotāju emisijas tiktu pietiekami samazinātas, lai 2030. gadā ES līmenī būtu izpildītas NEC direktīvas prasības attiecībā uz visiem piesārņotājiem, izņemot amonjaku. Turklāt nevienā gaisa kvalitātes pārvaldības zonā PM2,5 fona koncentrācija nepārsniegtu 25 mikrogramus uz m3; 2019. gadā bija 14 šādu zonu 4 dalībvalstīs.

Paredzams, ka to zonu skaits, kurās aprēķinātais PM2,5 fona koncentrācijas apjoms atbilstu pašreizējai PVO pamatnostādnēs paredzētajai vērtībai, proti, 10 µg/m³, palielinātos no 41 % visu zonu 2015. gadā līdz 90 % 2030. gadā, jau atkal pieņemot, ka visi spēkā esošie tiesību akti tiek pilnīgi īstenoti. Ja tiktu ieviesti visi tehniski iespējamie gaisa piesārņojuma kontroles pasākumi, šis īpatsvars pieaugtu līdz 98 %. Ja tiktu īstenoti visvērienīgākie gaisa un klimata politikas mērķi (tostarp gan mainīts dzīvesveids, lai mazinātu klimata pārmaiņas, gan ieviesti visi tehniski iespējamie pasākumi gaisa piesārņojuma mazināšanai), fona koncentrācija visās zonās 2050. gadā būtu samazinājusies zem pašreizējās PVO pamatnostādnēs paredzētās vērtības.

Šī tendence ir redzama arī gaisa piesārņojuma ietekmes uz ES iedzīvotājiem izmaiņās. ES iedzīvotāju daļa, kas dzīvo teritorijās, kur PM2,5 fona koncentrācija ir zem PVO pamatnostādnēs paredzētās vērtības, proti, mazāka nekā 10 µg/m³, pieaugtu vairāk nekā divas reizes no 2015. līdz 2030. gadam, ja tiktu īstenoti visi pieņemtie tiesību akti par tīru gaisu un klimatu (2. attēls). Tomēr 2030. gadā 12 % ES iedzīvotāju aizvien būtu pakļauti smalko daļiņu apjomam, kas pārsniedz PVO pamatnostādnēs paredzēto vērtību. Ja tiktu sasniegti visvērienīgākie tīra gaisa politikas mērķi (ieviešot visus tehniski iespējamos seku mazināšanas pasākumus), šis īpatsvars tiktu samazināts līdz 4 %. Šī atlikusī daļa pastāvētu ārpus ES (kaimiņvalstīs un starptautiskajā kuģniecībā) radušās gaisa piesārņojuma un dabiskas izcelsmes gaisa piesārņojuma dēļ. Tomēr šīs pozitīvās tendences attiecas tikai uz fona koncentrāciju un neietver iespējamos piesārņojuma “karstos punktus”, kas joprojām būtu jānovērš, tostarp tos, kur piesārņojums pārsniedz PVO ieteiktās vērtības.

2. attēls. PM2,5 ietekmes uz iedzīvotājiem sadalījums galvenajos scenārijos, ES 27 (avots: IIASA)

Piezīme: MTFR ir “maksimāli tehniski iespējamie gaisa piesārņojuma samazināšanas pasākumi”.

4.2.Ietekme uz veselību

Paredzams, ka laikposmā no 2005. līdz 2030. gadam priekšlaicīgas nāves gadījumu skaits PM2,5 dēļ samazināsies aptuveni par 55 %, ja tiks pilnībā īstenoti visi politikas virzieni, par kuriem dalībvalstis jau ir vienojušās. Tas nozīmētu, ka laikposmā no 2020. līdz 2030. gadam aplēstais priekšlaicīgas nāves gadījumu skaits samazinātos par 28 %. NAPCP paziņotie pasākumi paātrinātu šo samazinājumu laikposmā no 2020. līdz 2030. gadam, panākot sarukumu par 31 %. Ja tiktu ieviesti maksimāli gaisa piesārņojuma kontroles pasākumi, priekšlaicīgas nāves gadījumu skaits laikposmā no 2020. līdz 2030. gadam samazinātos par 44 %. Tomēr aizvien PM2,5 izraisītais piesārņojums vien būtu iemesls vairāk nekā 130 000 priekšlaicīgas nāves gadījumu ES gadā.

Aplūkojot šo jautājumu PM2,5 piesārņojuma dēļ zaudēto dzīves gadu perspektīvā, kopējā aina paliek nemainīga (skatīt 3. attēlu). Līdztekus nozīmīgajiem papildu ieguvumiem no klimata pasākumiem ir gaidāmi arī būtiski ieguvumi no papildu pasākumiem tīra gaisa nodrošināšanai.