Eiropas Parlamenta rezolūcija par tiesībām uz vārda brīvību un cieņu pret reliģisko pārliecību



Oficiālais Vēstnesis 290 E , 29/11/2006 Lpp. 0399 - 0401



P6_TA(2006)0064 Vārda brīvība un cieņa pret reliģisko pārliecību Eiropas Parlamenta rezolūcija par tiesībām uz vārda brīvību un cieņu pret reliģisko pārliecību Eiropas Parlaments, - ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 9. un 10. pantu, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 10. un 11. pantu un Līguma par Eiropas Savienību 6. un 11. pantu, - ņemot vērā Vīnes Konvencijas par diplomātiskajām attiecībām 22. pantu, - ņemot vērā KĀDP Augstā pārstāvja Havjera Solanas, Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja Hosē Borela un Padomes Austrijas prezidentūras reakciju, kā arī ANO un Islāma konferences organizācijas ģenerālsekretāru kopīgo paziņojumu, - ņemot vērā Reglamenta 103. panta 4. punktu, A. tā kā vārda, domas, apziņas un reliģiskās pārliecības brīvība ir vērtības, ko sargā Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 9. un 10. pants; B. tā kā šīs brīvības, tāpat kā valsts un reliģijas nepārprotama nošķiršana, ir Eiropas demokrātisko valstu attīstības neatņemama sastāvdaļa; C. tā kā vardarbīgie protesti dažādās pasaules daļās ir vērsti pret atsevišķām ES dalībvalstīm un tā saukto Rietumu pasauli kopumā un tā kā šos protestus izraisīja karikatūru privāta publicēšana, kuras nav nevienas valsts saziņas līdzeklis; D. tā kā tas ir izraisījis daļēji organizētus protestus un patēriņa un tirdzniecības boikotus, kā arī vardarbīgus nemierus visā pasaulē, īpaši islāma valstīs; E. tā kā lielākā daļa ES iedzīvotāju, kā arī valstu, kuras skāruši šie bēdīgie notikumi, cer uzturēt dialogu un miermīlīgas attiecības, pamatojoties uz savstarpēju cieņu un izpratni, un tā kā vienīgie ieguvēji no nesenajiem notikumiem ir grupējumi, kas tam pretojas; F. tā kā karikatūras, kuras izraisīja protestus, neveicina dialogu, ko ES ir uzsākusi, lai veidotu kultūru un reliģiju savstarpējo saikni, un tā kā Eiropas Savienība pilnībā uztur apņemšanos savstarpējas sadarbības gaisotnē un ar nostiprinātu attiecību kopīgu redzējumu turpināt attīstīt un stiprināt saikni ar valstīm, kuras skāruši minētie notikumi; G. tā kā plašsaziņas līdzekļu brīvība un neatkarība ir būtisks noteikums, lai pilnībā ievērotu tiesības uz vārda brīvību, un tas stiprina demokrātijas principu, uz ko pamatojas Eiropas Savienība, 1. aizstāv vārda brīvību kā ES pamatvērtību; uzskata, ka vārda brīvība ir jāīsteno, ievērojot likumu, tai vajadzētu pastāvēt vienlaikus ar personīgo atbildību un tās pamatā jābūt cieņai pret citu tiesībām un uztveres jutīgumu; atzīst, ka ir nepieciešamas pastāvīgas demokrātiskas debates, lai līdzsvarotu šos apsvērumus; 2. aicina visus, kuri bauda vārda brīvību, apņemties atbalstīt ES pamatvērtības — demokrātiju, plurālismu un toleranci —, nevis ļaunprātīgi izmantot šo brīvību, musinot uz reliģisku naidu vai izplatot ksenofobisku vai rasistisku attieksmi, lai atstumtu citus cilvēkus neatkarīgi no viņu izcelsmes vai reliģiskās pārliecības; 3. atgādina, ka vārda, domas, apziņas un reliģiskās pārliecības brīvība ir vērtības, ko sargā Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 9. pants; 4. uzskata, ka vārda brīvību vienmēr vajadzētu īstenot, ievērojot likumu, un tai vajadzētu pastāvēt vienlaikus ar atbildības sajūtu un cieņu pret cilvēktiesībām, reliģiskām jūtām un pārliecību neatkarīgi no tā, vai šī pārliecība ir saistīta ar islāma, kristīgo, jūdaisma vai jebkuru citu reliģiju; 5. uzskata, ka tādas vispārējas vērtības kā vārda brīvību un preses neatkarību nevar ierobežot atsevišķas personas vai grupējumi, kuri uzskata, ka tos aizvaino teiktais vai rakstītais; vienlaikus pauž cieņu pret tiem, kurus ir aizvainojušas karikatūras ar pravieša Muhameda attēlojumu, taču norāda, ka kompensāciju par jebkuru iespējamu cieņas aizskārumu var pieprasīt tiesu iestādēs saskaņā ar spēkā esošajiem valstu un Eiropas Savienības tiesību aktiem; 6. cik vien iespējams asi nosoda ES dalībvalstu vēstniecību dedzināšanu, kā arī atsevišķām personām izteiktos draudus; pauž nožēlu par to, ka dažām valdībām nav izdevies novērst vardarbību un ka dažas valdības izturas iecietīgi pret vardarbīgajiem uzbrukumiem; aicina valstis, kurās šie incidenti ir notikuši, nepārprotami un praksē apliecināt, ka nākotnē šādi starpgadījumi vairs nebūs pieņemami; aicina visas valstis ar cieņu pildīt savus pienākumus saskaņā ar Vīnes Konvenciju; 7. norāda, ka daudzas valstis, kurās karikatūru dēļ ir norisinājusies vardarbība un demonstrācijas, ir valstis, kur regulāri tiek pārkāpta vārda brīvība, runas brīvība un pulcēšanās brīvība; 8. atzinīgi vērtē to Eiropas musulmaņu kopienu un arābu pasaules līderu paziņojumus un centienus, kuri ir pauduši, ka nepārprotami nosoda vardarbīgos uzbrukumus vēstniecībām un karogu dedzināšanu; 9. pauž solidaritāti ar žurnālistiem Jordānā, Ēģiptē un Alžīrijā, kuri ir drosmīgi vēlreiz publicējuši karikatūras, tās papildinot ar trāpīgām piezīmēm; asi nosoda šo žurnālistu arestu un pieprasa, lai attiecīgās valdības atsauktu visas pret viņiem izvirzītās apsūdzības; 10. uzsver, ka boikots pret vienu dalībvalsti ir pretrunā tam, ka tirdzniecības nolīgumi vienmēr tiek slēgti ar ES kopumā; 11. pauž pilnīgu atbalstu un solidaritāti ar Dāniju un tām valstīm un tautām, kuras ir cietušas no šīs bezprecedenta sarežģītās situācijas; atgādina Līguma par Eiropas Savienību 11. pantā ietverto solidaritātes klauzulu; 12. atbalsta visus demokrātiskos spēkus — politiķus, plašsaziņas līdzekļus un pilsonisko sabiedrību —, kam nākas saskarties ar autoritatīviem vai despotiskiem reliģiskiem režīmiem un cīnīties pret tiem; 13. nosoda tēva Santoro slepkavību, ko veica Turcijas reliģiskais fanātiķis, kā arī visu citu nesenās vardarbības upuru nāvi; 14. atzinīgi vērtē Turcijas iniciatīvu apvienot diplomātiskos spēkus un pildīt starpnieka lomu šajā konfliktā; 15. pauž patiesu nožēlu par to, ka, šķiet, pastāv organizēti ekstrēmistu grupējumi gan Eiropā, gan musulmaņu pasaulē, kuriem ir izdevīga pašreizējā saspīlējuma eskalācija un kuri izmanto karikatūras kā aizbildinājumu, lai musinātu uz vardarbību un diskrimināciju; atzīmē, ka vairumam visu attiecīgo valstu iedzīvotāju ir atšķirīgs viedoklis un tie cenšas nodrošināt mieru, stabilitāti un apmaiņu ekonomikas un kultūras jomā; 16. pauž nožēlu, ka dažās arābu valstīs un Irānā ir atjaunojusies un pieaugusi antisemītisma un pret Izraēlu vērsta propaganda; norāda, ka šajās valstīs regulāri tiek publicētas zaimojošas un pazemojošas karikatūras par ebrejiem, šādi demonstrējot, ka šīs valstis acīmredzot vienus un tos pašus standartus neattiecina uz visām reliģiskajām kopienām; 17. pieprasa atjaunot konstruktīva un miermīlīga dialoga gaisotni un aicina vietējos politiskos un reliģiskos līderus aktīvi rīkoties, lai izbeigtu vardarbību; 18. uzskata, ka kultūru un reliģiju savstarpēja dialoga veicināšana un savstarpējas izpratnes un cieņas pilnveidošana ir sarežģīts jautājums, kas globalizētajai pasaulei ir pastāvīgi jārisina; 19. nelokāmi uzskata, ka minēta notikumu attīstība šajā sakarā varēs pilnībā izmantot sadarbības un dialoga sistēmu, kas izveidota ar Vidusjūras un Āzijas partnerattiecību valstīm; 20. atgādina, ka Vidusjūras reģiona valstu parlamentārā asambleja (EMPA) ir atbilstošs forums, lai kopīgi ar ES partneriem no Vidusjūras dienvidu piekrastes veidotu demokrātisku, plurālistisku un tolerantu sabiedrību, kuras pamatā ir cilvēktiesību vērtības; pieprasa, lai EMPA marta sesijā šī problēma tiek risināta prioritārā kārtībā; 21. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, Eiropas Padomei, dalībvalstu valdībām un parlamentiem, Islāma konferences organizācijai un Arābu līgai. --------------------------------------------------