KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS IETEKMES NOVĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS Pavaddokuments dokumentiem Komisijas paziņojums Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par programmu "Tīru gaisu Eiropā" Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par gaisu piesārņojošo emisiju kontrolēšanu vidējas jaudas sadedzināšanas iekārtās Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par valstu emisiju samazināšanu attiecībā uz dažām atmosfēru piesārņojošām vielām un par Direktīvas 2003/35/EK grozīšanu Priekšlikums Padomes lēmumam par grozījumu pieņemšanu 1979. gada Konvencijas par robežšķērsojošo gaisa piesārņojumu lielos attālumos 1999. gada Protokolā par paskābināšanas, eitrofikācijas un piezemes ozona līmeņa samazināšanu /* SWD/2013/0532 final */





1. Problēmas izklāsts 1.1. Politiskais konteksts Gaisa piesārņojums rada vērā ņemamu ietekmi uz vidi un veselību: 2010. gadā priekšlaicīgas nāves gadījumu skaits bija vairāk nekā 400 000 un 62 % no ES teritorijas, tostarp 71 % Natura 2000 ekosistēmu, bija pakļauti eitrofikācijai. Veselības ietekmējuma ārējās izmaksas kopā ir aptuveni EUR 330–940 miljardu. Tiešais ekonomiskais kaitējums ietver EUR 15 miljardus no zaudētām darba dienām, EUR 4 miljardus no veselības aprūpes izmaksām, EUR 3 miljardus no produktivitātes zuduma un EUR 1 miljardu no ēkām nodarīta kaitējuma. Lai risinātu šo problēmu kopumu, ES un starptautiskā līmenī ir izstrādāta gaisa piesārņojuma politikas pakete. Retrospektīvi (ex-post) ir novērtēti galvenie ES politikas elementi: 2005. gada Tematiskā stratēģija par gaisa piesārņojumu, abas gaisa kvalitātes direktīvas[1], Valstīm noteiktās maksimāli pieļaujamās emisijas (NEC) direktīva[2] un virkne tiesību aktu par emisijas avotu kontroli. Šī politika 1990.–2010. gadā ir ļāvusi būtiski samazināt emisijas un kopumā atrisināt skābā lietus (acidifikācijas) problēmu ES[3]. Lielākais veselības ietekmējums ir no daļiņām, un to 2000.–2010. gadā ir izdevies samazināt par aptuveni 20 %[4]. Gaisa kvalitātes politikas struktūra caurmērā ir saskanīga, bet varētu vēlēties lielāku savstarpēju saderību emisiju avotu kontroles, maksimāli pieļaujamo emisiju un gaisa kvalitātes standartu jomā, tādējādi nodrošinot noteikumu faktisku izpildi. 1.2. Galvenie neatrisinātie jautājumi Neraugoties uz visu iepriekš minēto, ietekmes joprojām ir būtiskas. Gaisa piesārņojums ir galvenais vides apstākļu izraisītas mirstības cēlonis ES – tā upuru skaits ir desmitkārt lielāks nekā ceļu satiksmes negadījumos bojāgājušo skaits[5], turklāt tas būtiski ietekmē arī sabiedrības veselību un izraisa produktivitātes samazināšanos. Ekosistēmās galvenā neatrisinātā problēma ir eitrofikācija. Apdraudētas ir trīs ceturtdaļas visvērtīgāko ES ekosistēmu un līdz ar to – Natura 2000 tīkla dotais ieguvums, kura apjoms ir EUR 200–300 miljardi gadā. Ar šo ir saistītas divas konkrētas problēmas. Pirmkārt, pastāv nopietni gaisa kvalitātes standartu pārkāpumi, proti, trešdaļā ES gaisa kvalitātes pārvaldības zonu ir pārsniegtas daļiņu (PM10) robežvērtības un ceturtdaļā – slāpekļa dioksīda (NO2) robežvērtības. Otrkārt, pat tad, ja spēkā esošie ES tiesību akti tiktu pilnībā ievēroti, ES nespētu sasniegt savu ilgtermiņa mērķi. Prognozes liecina, ka šādā gadījumā 2020. gadā PM2,5 un piezemes ozona izraisītas priekšlaicīgas nāves gadījumu skaits būtu 340 000. 1.3. Problēmu izraisījušie faktori Gaisa kvalitātes standartu neizpilde Emisijas no dīzeļdzinēja transportlīdzekļiem – NO2 un NOx robežvērtību neievērošana Lai gan NOx emisiju robežvērtības vieglajiem dīzeļdzinēja transportlīdzekļiem laikposmā no 1993. līdz 2009. gadam (no "Euro 1" līdz "Euro 5") ir kļuvušas četrkārt stingrākas, tiek lēsts, ka vidējās NOx emisijas reālas braukšanas apstākļos ir nedaudz palielinājušās. Tas arī ir vienīgais svarīgais faktors, kas ir pašreizējās neatbilstības pamatā. Mazjaudas sadedzināšanas iekārtas un vietēji koncentrēts piesārņojums – ļaunākās PM atbilstības problēmas Galvenais iemesls, kāpēc rodas vietēji koncentrēts piesārņojums un tiek ievērojami pārsniegtas robežvērtības, ir mājsaimniecību izmantotā cietā kurināmā sadedzināšanas iekārtas, lai gan atsevišķos gadījumos piesārņojumam reāli izkliedēties neļauj emitentu lielais blīvums to ģeogrāfiskajā atrašanās vietā, kurai piemīt noteiktas topogrāfiskas īpatnības[6]. Nepietiekama valsts un vietējā līmeņa pasākumu koordinācija un resursu trūkums reģionālā un vietējā līmenī – sarežģītāka un dārgāka atbilstības nodrošināšana Gaisa piesārņojuma samazināšanas jomā publiskās iestādes bieži sāk rīkoties pārāk vēlu. Daļa no problēmas ir nepietiekama spēja izstrādāt, īstenot un uzraudzīt piesārņojuma samazināšanas plānus. Varētu uzlabot arī koordināciju starp nacionālajām NEC direktīvas programmām un gaisa kvalitātes direktīvu satvarā izstrādātajiem darbības plāniem. ES nav uz pareizā ceļa, lai sasniegtu savu gaisa kvalitātes ilgtermiņa mērķi Virknē nozaru pēc 2020. gada saglabāsies ietekmes uz sabiedrības veselību Visas galvenās nozares ietekmē vai nu PM, vai ozona koncentrācijas, un visās ir jāmeklē risinājums. Emisiju samazināšanas potenciāla ekonomiskais izdevīgums vislielākais ir tajās nozarēs, kur līdz šim paveikts vismazāk (tādās kā lauksaimniecība, vidējas jaudas sadedzināšanas iekārtas, visurgājēja tehnika un starptautiskā kuģniecība)[7]. Lauksaimniecības amonjaka emisiju dēļ saglabāsies ietekmes uz vidi Lauksaimniecībā rodas 90 % amonjaka emisiju, un tā ir eitrofikācijas galvenā izraisītāja. Šajā nozarē ir liels neizmantots potenciāls, lai piesārņojumu samazinātu ar relatīvi zemām izmaksām, un šis samazinājums daudzējādā veidā nāktu par labu pašiem lauksaimniekiem. Pastāvīgs fona piesārņojums nozīmē, ka ar vietējā līmeņa pasākumiem vien nav iespējams reāli samazināt ietekmes Būtiska problēmas daļa ir fona piesārņojums[8], kuru kontrolēt nav vietējo kompetento iestāžu spēkos. Daļa no tā rodas un ir risināma nacionālā līmenī, tomēr arī pārrobežu jeb tāldarbīgā daļa ir liela (vairāk nekā 50 % attiecībā uz PM2,5 un vairāk nekā 60 % attiecībā uz NH3)[9]. 1.4. Sagaidāmā problēmas attīstība PM10 un NO2 standartu ievērošana līdz 2020. gadam būs manāmi uzlabojusies. Problēmas saglabāsies galvenokārt tā sauktajos "karstajos punktos" (piemēram, Romā, Lisabonā) un apgabalos, kur joprojām mājokļus apkurina galvenokārt ar oglēm (piemēram, Polijā, Bulgārijā, Čehijas Republikā, Slovākijā) un kur augstais iedzīvotāju blīvums attiecīgi nozīmē to, ka piesārņojums iedarbojas uz daudziem iedzīvotājiem. Paredzams, ka līdz 2020. gadam visas dalībvalstis būs nodrošinājušas NEC maksimāli pieļaujamo emisiju apjomu ievērošanu. Bāzes scenārijā pieņemts, ka "Euro 6" standarta ieviešana ļaus no 2017. gada pilnībā atrisināt problēmu ar reālajām NOx emisijām no vieglajiem dīzeļdzinēja transportlīdzekļiem[10]. Tas ir ļoti svarīgi, lai būtu iespējams līdz 2020. gadam nodrošināt noteikumu izpildi. Pat tad, ja tiks panākta pilnīga atbilstība, ietekmes uz veselību līdz 2025. gadam būs samazinājušās tikai par apmēram piektdaļu, bet eitrofikācija – gandrīz nemaz. 2. Subsidiaritātes analīze Juridiskais pamats ir Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 192. panta 1. punkts. ES līmeņa pasākumi joprojām ir nepieciešami gan tāpēc, ka saglabājas gaisa piesārņojuma pārrobežu raksturs, gan tāpēc, ka piesārņojuma koncentrāciju ietekmē produkti, kas ES līmenī jākontrolē iekšējā tirgus dēļ. Vides un veselības ieguvumi no piesārņojuma samazināšanas ir līdzsvaroti ar izmaksām, lai nodrošinātu, ka pasākumi ir samērīgi. Izskatītas arī optimālākās iespējas emisiju samazināšanas pasākumu sadalei starp dalībvalstīm un ES. 3. Mērķi Ilgtermiņa stratēģiskais mērķis ir panākt tādu gaisa kvalitātes pakāpi, kas nerada būtisku negatīvu ietekmi un apdraudējumu attiecībā uz cilvēka veselību un vidi. Ir izvirzīti divi vispārīgi mērķi: · vēlākais līdz 2020. gadam nodrošināt atbilstību pašreizējās gaisa kvalitātes politikas prasībām un saskanību ar starptautiskajām saistībām; · laikposmā līdz 2030. gadam sasniegt turpmāku un būtisku veselības un vides ietekmējuma samazināšanos. 4. Politiskie risinājumi, ietekmes novērtēšana un risinājumu salīdzinājums: pirmais mērķis (līdz 2020. gadam) 4.1. Izvērtētie risinājumi Bāzes scenārijs nodrošinātu piesārņojuma samazinājumu, kas prasīts pārskatītajā Gēteborgas protokolā. Lai novērstu atbilstības problēmas, tika izskatīti vēl pieci citi risinājumi: jauni ES tiesību akti par emisiju avotiem, pastiprinātas NEC prasības (stingrākas, nekā paredz Gēteborgas protokols), lielāks ES atbalsts dalībvalstu rīcībai, stingrākas starptautiskās kontroles sekmēšana un gaisa kvalitātes direktīvu grozīšana. 4.2. Ietekmes novērtējums Ja, ieviešot "Euro 6" standartu, tiks atrisināta problēma ar reālajām emisijām no vieglajiem dīzeļdzinēja transportlīdzekļiem, bāzes scenārijs caurmērā spētu nodrošināt atbilstību gaisa kvalitātes standartiem. Runājot par atlikušajām atbilstības problēmām, 13–19 % zonu robežvērtības nav pārsniegtas vairāk kā par 5µg/m³,un tikai 6–8 % šis pārsniegums ir lielāks (atkarībā no piesārņojošās vielas). Dalībvalstu veiktiem turpmākiem pasākumiem, lai samazinātu vietēju gaisa piesārņojumu, vajadzētu spēt samērā viegli tikt galā ar pirmo no minētajām kategorijām. Attiecībā uz otro kategoriju jāteic, ka mājokļu apkuri (galvenā PM problēma) var reglamentēt, ierobežojot cietā kurināmā izmantošanu un atbalstot pāreju uz citu kurināmo (piemēram, no struktūrfondu līdzekļiem), bet NO2 piesārņojuma jautājumu var risināt, nosakot piekļuves ierobežojumus dīzeļdzinēja transportlīdzekļiem. Pieņemot jaunus tiesību aktus par emisiju avotiem un pastiprinot prasības par NEC, nebūtu iespējams reāli ietekmēt vietējos emisiju avotus, kuri ir atlikušās saistību neizpildes pamatā. Tāpēc šie risinājumi tiek skatīti, analizējot 2025.–2030. gada laikposmu. 4.3. Risinājumu salīdzinājums Bāzes scenārijs nodrošinātu vispārēju atbilstību, un problēmas, kas vēl atliktu līdz 2020. gadam, rada vietējie piesārņojuma avoti. Minētās problēmas var sekmīgi novērst ar vietējiem pasākumiem, kurus ES līmenī atbalsta ar veiktspējas palielināšanu un strukturālu izmaiņu, piemēram, pārejas uz citu kurināmo, finansēšanu. Tā kā atbilstība ir reāli sasniedzama, nav pamata mīkstināt gaisa kvalitātes direktīvu prasības. 5. Politiskie risinājumi, ietekmes novērtēšana un risinājumu salīdzinājums: otrais mērķis (2025.–2030. gads) 5.1. Izvērtētie risinājumi Papildus bāzes scenārijam tika izskatīti pieci citi risinājumi, kā norādīts 1. tabulā. 1. tabula. Izvērtētie politiskie risinājumi 2025.–2030. gadam 1. risinājums || 6.A risinājums || 6.B risinājums || 6.C risinājums || 6.D risinājums || 6.E risinājums Bāzes scenārijs || PM2,5 emisiju samazinājuma neatbilstības novēršana 25 % apmērā (bāzes scenārijs salīdzinājumā ar maksimālo tehniski iespējamo samazinājumu) || PM2,5 emisiju samazinājuma neatbilstības novēršana 50 % apmērā (bāzes scenārijs salīdzinājumā ar maksimālo tehniski iespējamo samazinājumu) || PM2,5 emisiju samazinājuma neatbilstības novēršana 75 % apmērā (bāzes scenārijs salīdzinājumā ar maksimālo tehniski iespējamo samazinājumu) || PM2,5 emisiju samazinājuma neatbilstības novēršana 100 % apmērā (bāzes scenārijs salīdzinājumā ar maksimālo tehniski iespējamo samazinājumu) || Atbilstība PVO mērķvērtībām (PM2,5 emisiju samazinājuma neatbilstības novēršana vairāk nekā 100 % apmērā) Galvenā uzmanība pievērsta PM radītajam veselības ietekmējumam, jo tas nodara vislielāko kaitējumu, ir izsakāms naudā, un tāpēc to ir viegli salīdzināt ar izmaksām. Turklāt PM kontroles pasākumi attiecas arī uz piesārņojošām vielām, kas rada ozonu un izraisa eitrofikāciju un acidifikāciju, tāpēc minētie risinājumi palīdzēs samazināt arī šādas emisijas. Ja netiek veiktas strukturālas, kā arī tehniskas izmaiņas, 6.E risinājuma (atbilstība PVO mērķvērtībām) īstenošana līdz 2030. gadam nav reāla. Tas, kādas ir minētā risinājuma īstenošanas iespējas ilgākā laika posmā, tiks skatīts vēlāk. 5.2. Ietekmes novērtējums Lai gan ietekmes novērtējumā iekļauta analīze par 2025. un 2030. gadu, šajā kopsavilkumā kodolīguma labad apskatīti tikai rezultāti par laikposmu līdz 2025. gadam. 5.2.1. Ietekmes uz sabiedrības veselību un vidi Veselības un vides ietekmējuma procentuālais samazinājums salīdzinājumā ar 2005. gadu sniegts 2. tabulā. 2. tabula. Veselības un vides ietekmējuma procentuālais samazinājums salīdzinājumā ar 2005. gadu || 2005 || 1. risinājums || 6A || 6B || 6C || 6D PM2,5–hroniskas saslimšanas–priekšlaicīgas nāves gadījumi || 494000 || -38% || -42% || -46% || -50% || -54% Ozons–akūtas saslimšanas–priekšlaicīgas nāves gadījumi || 24600 || -28% || -29% || -30% || -33% || -39% Eitrofikācija, neaizsargāti tūkstoši km2 || 1125 || -21% || -24% || -28% || -34% || -40% Acidifikācija, neaizsargāti tūkstoši km2 || 161 || -71% || -77% || -81% || -85% || -87% 6.C risinājums PM2,5 radīto veselības ietekmējumu samazinātu vēl par trešdaļu, salīdzinot ar bāzes scenāriju (50 %, nevis 38 % samazinājums), savukārt eitrofikācijas ietekme vēl samazinātos vairāk nekā par pusi, salīdzinot ar bāzes scenāriju (34 %, nevis 21 % samazinājums). 5.2.2. Ekonomiskās ietekmes Ekonomiskās ietekmes ir parādītas 3. tabulā un izteiktas EUR miljonos (papildu izmaksas salīdzinājumā ar 1. risinājumu (bāzes scenārijs) un procentuālais pieaugums salīdzinājumā ar bāzes scenāriju). 3. tabula. Risinājumu ekonomiskās ietekmes || 1. risinājums || 6.A risinājums || 6.B risinājums || 6.C risinājums || 6.D risinājums ES-28, 2025 || 87171 || - || 221 || 0,25% || 1202 || 1,38% || 4629 || 5,31% || 47007 || 53,9% Vajadzīgais SNAP[11] sektoru ieguldījums ir parādīts 4. tabulā, izteikts EUR miljonos un ar procentuālo pieaugumu salīdzinājumā ar 1. risinājumu. 4. tabula. Vajadzīgais SNAP sektoru ieguldījums || 1. risinājums || 6.A risinājums || 6.B risinājums || 6.C risinājums || 6.D risinājums Enerģijas ražošana || 9561 || 44 || 0,46% || 125 || 1,31% || 470 || 4,92% || 3519 || 37% Mājokļu apkurināšana || 9405 || 74 || 0,78% || 497 || 5,29% || 1680 || 18% || 17791 || 189% Rūpnieciska sadedzināšana || 2513 || 19 || 0,75% || 156 || 6,20% || 641 || 25% || 1811 || 71% Rūpnieciskie procesi || 5017 || 17 || 0,34% || 125 || 2,49% || 331 || 6,61% || 3964 || 79% Kurināmā ieguve || 695 || 0 || 0,00% || 0 || 0,00% || 6 || 0,81% || 583 || 84% Šķīdinātāju izmantošana || 1176 || 1 || 0,08% || 2 || 0,15% || 56 || 4,76% || 12204 || 1038% Autotransporta līdzekļi || 48259 || 0 || 0,00% || 0 || 0% || 0 || 0% || 0 || 0% Visurgājēja tehnika || 8760 || 1 || 0,01% || 5 || 0,06% || 145 || 1,66% || 1451 || 17% Atkritumi || 1 || 6 || 786% || 7 || 941% || 9 || 1154% || 9 || 1203% Lauksaimniecība || 1783 || 59 || 3,33% || 285 || 16% || 1292 || 72% || 5675 || 318% Kopā || 87171 || 221 || 0,25% || 1202 || 1,38% || 4629 || 5,31% || 47007 || 54% SNAP sektori apvieno darbības (piemēram, sadedzināšana, šķīdinātāju izmantošana), kuras var notikt dažādās ekonomikas nozarēs (ķīmiskajā rūpniecībā, naftas pārstrādē u. c.). 6.C risinājums prasītu papildu izdevumus 0,22 % apmērā no lauksaimniecības izlaides, 0,1 % apmērā no naftas pārstrādes izlaides un daudz mazākā apmērā pārējās nozarēs. 5. tabulā parādīti tiešie ekonomiskie ieguvumi un kopējās ārējās izmaksas. Ar papildu pasākumiem ārējās izmaksas varētu samazināt par EUR 60–200 miljardiem gadā (salīdzinājumā ar bāzes scenāriju), un no šīs summas vairāk nekā EUR 4,5 miljardi būtu tiešie ekonomiskie ietaupījumi. 5. tabula. Ekonomikas ieguvumi no gaisa piesārņojuma samazināšanas 2025, ES–28 || 6.A risinājums || 6.B risinājums || 6.C risinājums || 6.D risinājums Zaudētās darba dienas, tiešie ekonomiskie ieguvumi sal. ar bāzes scenāriju, EUR miljonos || 726 || 1421 || 2137 || 2831 Kaitējums apbūvei, tiešie ekonomiskie ieguvumi sal. ar bāzes scenāriju, EUR miljonos || 53 || 106 || 145 || 162 Ražas vērtības zudumi, tiešie ekonomiskie ieguvumi sal. ar bāzes scenāriju, EUR miljonos || 61 || 101 || 278 || 630 Kopējās veselības aprūpes izmaksas, tiešie ekonomiskie ieguvumi sal. ar bāzes scenāriju (ja ir dati ) || 219 || 437 || 657 || 886 Kopējie tiešie ieguvumi sal. ar bāzes scenāriju || 1 059 || 2,065 || 3,237 || 4,509 Kopējais gaisa piesārņojuma ārējo izmaksu samazinājums sal. ar bāzes scenāriju (zems novērtējums) || 14 997 || 29 767 || 44 686 || 59 642 Kopējais gaisa piesārņojuma ārējo izmaksu samazinājums sal. ar bāzes scenāriju (augsts novērtējums) || 50 317 || 100 937 || 150 853 || 200 074 Agregētā ietekme uz IKP ir ļoti maza pat 6.C risinājumam: -0,025 %. Makroekonomiskā analīze rāda, ka kopā ar produktivitātes pieaugumu tiktu pilnībā nosegta ietekme uz IKP un rastos papildu tiešie ieguvumi (veselības aprūpē, kultūru audzēšanā un ēku uzturēšanā), kuru ienestais tīrais ekonomiskais guvums būtu 0,007 % no IKP. 5.2.3. Sociālās ietekmes Visos gadījumos risinājumu ietekme nodarbinātību ir maza (6.C risinājums paredz 2000 jaunu darbvietu, taču šāds skaitlis ietilpst nenoteiktības diapazonā) pat tad, ja neņem vērā darba ražīguma ieguvumus. Ja tos ņem vērā, iegūst darbvietu tīro pieaugumu (37 000–112 000 darbvietu). 5.2.4. Ietekmes uz konkurētspēju un uz MVU Visvairāk skartās nozares ir lauksaimniecība un naftas pārstrāde. Visos gadījumos ietekme būtu mazāka par vai aptuveni vienāda ar 1 % no bruto pievienotās vērtības, un tas norāda uz spēju absorbēt papildu izmaksas. Būtisks MVU ietekmējums notiktu ar lauksaimniecības pasākumiem un ar pasākumiem, kas vērsti uz vidējas jaudas sadedzināšanas iekārtām (MCP). MCP ietekmējumu var samazināt līdz apjomam, kas ir mazāks par 2,4 % no bruto darbības rezultāta (sk. turpmāk). Lauksaimniecības pasākumus varētu vērst uz lielākām iekārtām, kas aptver lielāko daļu jaudas, un atlikušo ietekmju gadījumā piedāvāt piemērotu atbalstu no Lauku attīstības fonda. 5.2.5. Emisiju samazinājuma temps, kas vajadzīgs, lai līdz 2050. gadam sasniegtu ilgtermiņa mērķi Veicot strukturālas izmaiņas un ņemot vērā tehnoloģiju attīstību, PM2,5 fona koncentrācijas, kas nepārsniedz PVO noteikto 10 mg/m³ robežvērtību, ir iespējams sasniegt praktiski visā ES (99,5 % no teritorijas un 99 % iedzīvotāju). Orientējošs emisiju samazinājuma temps, kas vajadzīgs, lai sasniegtu vajadzīgo samazinājumu, ir parādīts 6. tabulā. 6. tabula. Emisiju samazinājuma temps, kas vajadzīgs, lai līdz 2050. gadam sasniegtu PVO mērķvērtības (emisijas kilotonnās, samazinājums salīdzinājumā ar 2005. gada emisiju līmeni) ES–28 || 2005 || 2025 || 2030 || 2040 || 2050 SO2 || 8172 || -79% || -82% || -87% || -91% NOx || 11538 || -65% || -70% || -78% || -83% PM2,5 || 1647 || -48% || -54% || -64% || -72% NH3 || 3928 || -30% || -38% || -42% || -48% GOS || 9259 || -50% || -55% || -64% || -71% 5.3. Risinājumu salīdzinājums 7. tabulā dots dažādo risinājumu ietekmes salīdzinājums ar bāzes scenārija ietekmi. 7. tabula. Piedāvāto risinājumu ietekmes salīdzinājums ar bāzes scenārija ietekmi. 2025, ES–28 || 6.A risinājums || 6.B risinājums || 6.C risinājums || 6.D risinājums Izmaksas salīdzinājumā ar bāzes scenāriju, EUR miljonos || 221 || 1202 || 4629 || 47007 Veselības ietekmējuma samazinājums, papildus bāzes scenārijā paredzētajam (bāzes gads: 2005) || 10 % || 21% || 32% || 43% Eitrofikācijas ietekmes samazinājums, papildus bāzes scenārijā paredzētajam (bāzes gads: 2005) || 16 % || 33% || 62% || 90% Ietekme uz IKP, ņemot vērā produktivitātes pieaugumu || 0 007 % || 0,009% || 0,000% || - Citi tiešie ieguvumi || 333 || 644 || 1080 || 1678 Kopējais gaisa piesārņojuma ārējo izmaksu samazinājums sal. ar bāzes scenāriju (zems novērtējums) || 14 997 || 29 767 || 44 686 || 59 642 Kopējais gaisa piesārņojuma ārējo izmaksu samazinājums sal. ar bāzes scenāriju (augsts novērtējums) || 50 317 || 100 937 || 150 853 || 200 074 6.C risinājuma gadījumā ieguvumi būtu lielāki nekā izmaksas, savukārt 6.D risinājuma paredzētie papildu pasākumi prasītu izmaksas, kas ir lielākas nekā ieguvumi. Tāpēc par labāko tiek uzskatīts 6.C risinājums. 5.3.1. Kontekstuālā analīze 6.C risinājuma padziļināta kontekstuāla analīze ļauj izdarīt šādus secinājumus: · lai gan klimata politika būs gaisa kvalitātei labvēlīga, ar to vien nepietiks, lai līdz 2050. gadam sasniegtu gaisa kvalitātes ilgtermiņa mērķi; · ir vēl citas, 6.C risinājumu papildinošas iespējas, kā ar nelielām izmaksām samazināt eitrofikācijas un ozona ietekmi uz veselību (atbilstības izmaksu pieaugums par 1 %); · ir iespēja ES līmenī paredzēt metāna emisiju samazināšanu ar zemām vai nulles izmaksām[12]; · izvirzītie politikas mērķi ir sasniedzami arī ar alternatīviem turpmākiem scenārijiem. 5.4. Vēlamā risinājuma īstenošanai vajadzīgie tiesību instrumenti Gaisa kvalitātes politikas īstenošanas galvenais instruments ir NEC direktīva, kurā ar nelielām administratīvajām izmaksām (iesākumā EUR 6,9 miljoni un pēc tam ik gadu EUR 2,5 miljoni) var ietvert arī pasākumus, lai uzlabotu nacionālās emisiju samazināšanas programmas, emisiju pārskatus un prognozes un ekosistēmu monitoringu. Pašreizējie un pieņemšanas procesā esošie ES tiesību akti par emisiju avotiem nodrošinās 52–75 % no vajadzīgajiem samazinājumiem visu piesārņotāju gadījumā, izņemot amonjaku, kuram šis rādītājs būs tikai 25 % (Rūpniecisko emisiju direktīva). ES kontroles pasākumu noteikšana vidējas jaudas sadedzināšanas iekārtām (1–50 MW nominālā ievadītā siltuma jauda) būtu rentabla, jo: · ar relatīvi mazām izmaksām varētu panākt būtiskus emisiju samazinājumus daļiņām, NOx un SOx; · ja NOx sekundāro kontroli piemērotu tikai daļā jauno iekārtu, kopējās gada izmaksas operatoriem varētu ierobežot līdz EUR 400 miljoniem; · administratīvās izmaksas varētu samazināt, pieprasot tikai iekārtu reģistrēšanu. Vēlamākais politikas risinājums ir emisiju samazināšana saskaņā ar Gēteborgas protokolu kopā ar prasību par visu iekārtu reģistrēšanu. Tas samazinātu ietekmi uz MVU līdz 0,1–2,4 % no bruto darbības rezultāta. 6. Uzraudzība un novērtēšana ES gaisa kvalitātes politikā ir paredzēti daudzi rādītāji un mehānismi, lai pārraudzītu un novērtētu tās īstenošanu (piemēram, Eiropas Vides aģentūras un EMEP ziņojumi). Tie tiks izmantoti arī pārskatīto ietekmes samazinājuma mērķu izpildes novērtēšanā. Jaunie NEC direktīvā paredzētie samazināšanas pienākumi tiks uzraudzīti, izmantojot pastiprinātus noteikumus par emisiju pārskatiem un prognozēm. Šī politika tiks izvērtēta piecu gadu ciklos; pirmais izvērtējums jāveic ne vēlāk kā 2020. gadā. [1] 2008/50/EK un 2004/107/EK. [2] 2001/81/EK. [3] Šā emisiju samazinājuma pamatā ir ES tiesību akti par sēra emisijām no lieljaudas sadedzināšanas iekārtām (LCP) un prasības par autotransporta līdzekļu degvielu ar zemu sēra saturu, kuru dēļ, sākot ar "Euro 4" standartu, bija iespējams izmantot arī katalītiskos neitralizatorus. [4] Daļiņu piesārņojuma izraisītas priekšlaicīgas nāves gadījumu skaits 2010. gadā bija 379 420, bet ozona izraisītas – 26 500. [5] Pēc Eurostat datiem ceļu satiksmes negadījumos bojāgājušo skaits 27 ES dalībvalstīs 2010. gadā bija 35 000. [6] Piemēram, dažas no Eiropas lielajām pilsētām – Milāna, Madride, Barselona, Londona un citas –joprojām neizpilda gaisa kvalitātes standartus. [7] Jo īpaši valstīs, kuras ir vēl nav noteikušas sēra un/vai NOx kontroles jomas. [8] Izmērītās piesārņojošo vielu koncentrācijas atspoguļo emisijas no konkrētiem vietējiem avotiem (piemēram, rūpnieciskajām teritorijām vai pilsētu satiksmes) un fona piesārņojumu, kuru savukārt veido reģionāli un pārrobežu jeb tāldarbīgi avoti. [9] Eiropas Monitoringa un novērtēšanas programmas (EMEP) aplēse. [10] "Euro 6" standarta prasību izpilde bāzes scenārijā iekļauta tāpēc, ka šāds prasību līmenis ir paredzēts pieņemtajos tiesību aktos; īstenošanas akti ir tikai tehnisks izpildes mehānisms. [11] Atlasīta nomenklatūra gaisa piesārņojuma jomā (SNAP). [12] Kopējā optimizācijas satvarā metāns nav ietverts, jo tam ir no pārējiem ozona prekursoriem atšķirīgs esības ilgums (un līdz ar to laika izteiksmē atšķirīga ietekme uz ozonu).