[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 18.12.2007.

SEC(2007) 1684

KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS

Pavaddokuments Baltajai grāmatai par ES hipotekāro kredītu tirgu integrāciju Ietekmes novērtējuma kopsavilkums

{COM(2007) 807 galīgā redakcija}{SEC(2007) 1683}

KOPSAVILKUMS

Atruna Šis ietekmes novērtējums ir saistošs tikai Komisijas dienestiem, kas iesaistīti tā sagatavošanā, tas sagatavots kā pamats piezīmēm un neskar Komisijas turpmāko lēmumu galīgo redakciju

1. IEVADS

Vairumam eiropiešu hipotekārais kredīts mājokļa iegādei ir dzīves lielākais finanšu ieguldījums. Hipotekārā kredīta tirgi veido būtisku daļu Eiropas ekonomikā, un maksājamā hipotekārā mājokļa kredīta bilance veido gandrīz 47% no ES IKP[1].

Finanšu pakalpojumu vienotā tirgus izveides pabeigšana ir Lisabonas ekonomikas reformu procesa neatņemamam sastāvdaļa, un tam ir būtiska loma ES globālās konkurētspējas nodrošināšanā. Neraugoties uz iepriekš sacīto un ņemot vērā, ka finanšu pakalpojumu vienotā tirgus izveidē ir panākts ievērojams progress, privātpersonām paredzēto finanšu pakalpojumu integrācijas jomā darāmā vēl ir daudz. Konkurence dažos tirgos ir nepietiekama, un ES patērētāji un hipotēku aizdevēji nespēj pilnībā izmantot vienotā tirgus priekšrocības. Tādējādi šis ietekmes novērtējums ir skatāms kontekstā ar balto grāmatu par finanšu pakalpojumu politiku laikposmā no 2005. līdz 2010. gadam[2], nozares apsekojuma rezultātiem par banku pakalpojumiem privātpersonām[3], zaļo grāmatu par tematu finanšu pakalpojumi privātpersonām[4] un paziņojumu par vienoto tirgu 21. gadsimta Eiropai[5].

Daudzus gadus Komisija ir iesaistījusies visaptveroša apsekojuma veikšanā par ES mājokļu hipotekārajiem tirgiem. Šādā apsekojumā tiek apskatīti kredītnolīgumi, kur nodrošinājums ir hipotēka vai kāds salīdzinājums garantijas veida, ko parasti izmanto attiecībā uz nekustamiem īpašumiem, kā arī daži kredītnolīgumi īpašumtiesību ieguvei. Galvenā uzmanība tiek pievērsta mājokļu hipotēkām, bet tas dažos gadījumos var ietekmēt arī komerciālas hipotēkas.

Komisijas baltajā grāmatā par hipotekārajiem kredītiem ir izklāstīti tās politiskie lēmumi minētajā jomā. Atbilstoši labāka regulējuma principiem visas politikas ievirzes ir uzmanīgi jāapsver un savlaicīgi jāveic to rūpīga analīze. Tālab ir sagatavots ietekmes novērtējums, kura pamatā ir konsultāciju procesa un pētījumu rezultāti, kas iegūti laikā no 2003. līdz 2007. gadam[6]. Ietekmes novērtējumā ir definētas ES hipotekārā tirgus problēmas, noteikti Komisijas mērķi hipotekāro kredītu jomā, izskatītas vairākas politikas iespējas to sasniegšanai un novērtēta potenciālā ietekme.

Baltajā grāmatā ieskicētie politikas lēmumi vēlāk tiks izstrādāti sīkāk, cieši sadarbojoties ar visiem interesentiem, un pirms lēmumu pieņemšanas tiks veikts atbilstošs ietekmes novērtējums.

2. PROBLēMAS ES HIPOTEKāRAJOS TIRGOS

Pēc rūpīgas ES hipotekāro tirgu analīzes un, ņemot vērā informāciju, kas apkopota pēc detalizētās konsultācijām, ir definētas vairākas specifiskas problēmas[7]. Šīs problēmas sadalāmas četrās vispārīgās kategorijās: šķēršļi hipotekāro kredītu nodrošinājumam pāri robežām, ierobežota produktu daudzveidība, zema patērētāju uzticēšanās un ierobežota patērētāju mobilitāte.

2.1. Šķēršļi hipotēku aizdevēju pārrobežu darbībām

Atšķirīga normatīvā vide un patērētāju aizsardzības noteikumi, sadrumstalota infrastruktūra un atšķirīgi hipotēku finansēšanas pamatnoteikumi rada juridiskus un ekonomiskus šķēršļu, ierobežojot tirgus pieejamību un efektīvu hipotēku finansēšanas stratēģiju izstrādi. Tā rezultātā produktu daudzveidība ir ierobežota un patērētāju izmaksas ir paaugstinātas.

Ekonomiskie šķēršļi (piemēram, infrastruktūras pieejamības izmaksas un nepieciešamība pielāgot produktus, uzņēmējdarbības modeļus un cenu noteikšanas stratēģijas) sadārdzina uzņēmējdarbības veikšanu citā ES dalībvalstī. Ekonomiskie šķēršļi arī palielina hipotekāro aizdevumu finansēšanas izmaksas hipotēku aizdevējiem, tādējādi samazinot apjomradītu ietaupījumu iespējas un kavējot hipotēku aizdevējus izmantot kapitāla tirgus hipotēku finansēšanas instrumentus. Šādi šķēršļi kavē un ierobežo konkurenci un palielina patērētāju izmaksas.

Juridiskie šķēršļi var kavēt vai apgrūtināt dažu produktu piedāvāšanu vai to pieejamību tirgus infrastruktūrās, ierobežojot konkurenci un paralizējot novatorismu. Dažās valstīs dažu hipotēku aizdevēji vispār nespēj strādāt. Daudzi no šādiem juridiskajiem ierobežojumiem patērētāju aizsardzībai vai hipotēkas aizdevēja finansiālajai stabilitātei netieši var ierobežot patērētāju piekļuvi hipotekāram aizdevumam. Juridiskie nosacījumi vai to trūkums dažās dalībvalstīs var būtiski ietekmēt finansēšanas paņēmienus un līdz ar to arī produktu daudzveidību.

Specifiskas problēmas, kas ierobežo hipotēku aizdevēju pārrobežu darbības, ir konstatētas šādās jomās: informācija pirms līgumsaistību uzņemšanās, pirmstermiņa atmaksa, produktu sasaistīšana, kredītu reģistri, vērtības noteikšana, piespiedu pārdošanas procedūras, zemes reģistrācija, piemērojamais regulējums, procenta likmes ierobežojumi un hipotēkas finansējums.

2.2. Ierobežota produktu daudzveidība

Pašlaik aizņēmējiem ES primārajā tirgū ir pieejams plašs produktu klāsts. Tomēr nav nevienas valsts, kur būtu pieejams pilnīgs produktu klāsts gan attiecībā uz produktu īpašībām, gan aizņēmējiem, kuriem sniedz pakalpojumus[8]. Tas saistīts ar vairākiem faktoriem, piemēram, patērētāju gaumi un kultūratšķirībām, kā arī ar to, ka hipotēkas aizdevēju viedokļi par [pieņemamu] risku atšķiras. Tomēr tas arī saistīts ar to, ka dažās dalībvalstīs pastāv ekonomiski un juridiski šķēršļi, kas hipotēkas aizdevējiem liedz dažos tirgos piedāvāt noteiktus produktus vai neļauj tiem izvēlēties ierastās finansēšanas stratēģijas, ierobežojot izvēli pieprasījuma pusē un samazinot konkurenci piedāvājuma pusē.

Specifiskas problēmas, kas ierobežo produktu daudzveidību, ir konstatētas šādās jomās: pirmstermiņa atmaksa, procentu likmes ierobežojumi, hipotēkas finansēšanas jautājumu spektrs, pienākums iegūt kredītiestādes statusu.

2.3. Zema patērētāju uzticēšanās

ES patērētāji joprojām hipotekāros produktus galvenokārt iegādājas vietējā tirgū: faktiski nav tādu ES patērētāju, kuri hipotekāros produktus iegādātos pāri robežām[9]. Lai gan aptauju dati liecina, ka lielākā daļa patērētāju šādu pieeju hipotēkām neplāno mainīt, ir patērētāju grupa, kas apsvērtu iespējas iegādāties šīs kategorijas produktus arī aiz savas valsts robežām[10]. Šādu attieksmi cita starpā var saistīt ar diviem būtiskākajiem iemesliem: patērētāju nezināšana, par to, kas ir pieejams citur[11], un zema patērētāju uzticēšanās.

Patērētāji[12] kā kavēkli darboties ārpus vienas valsts robežām minējuši tādus faktorus kā nepietiekama vai slikti pasniegta informācija, bailes par viņu juridisko tiesību nodrošināšanu vai vāja tiesību aizsardzība gadījumā, ja kaut kas darījumā neizdodas, kā arī nepieciešamība strādāt svešvalodā. Tirgus darbību var traucēt arī asimetriska informācijas pieejamība hipotēkas aizdevējam un aizņēmējam.

Specifiskas problēmas, kas ietekmē patērētāju uzticēšanos, ir konstatētas šādās jomās: informācija pirms līgumsaistību uzņemšanās, izglītība finanšu jomā, produkta piemērotība, pirmstermiņa atmaksa un piemērojamie tiesību akti.

2.4. Ierobežota patērētāju mobilitāte

Konkurences līmeni tirgū var ietekmēt patērētāju mobilitāte un tieksme mainīt hipotēkas aizdevējus. Galvenie faktori, kas ietekmē patērētāju mobilitāti, ir divējādi:

- Ir patērētāju grupas, kas labāk nemaina hipotekārā līguma nosacījumus un tādējādi izvēlas palikt pie sākotnējā vietējā pakalpojumu sniedzēja.

- Patērētājiem varētu būt jāsedz augstas izmaksas par pakalpojumu sniedzēja maiņu, dažos gadījumos patērētājiem varētu nebūt iespēja mainīt hipotekārā līguma nosacījumus noteikto ierobežojumu dēļ, citos gadījumos augstā maksa par pakalpojuma sniedzēja maiņu (piemēram, pirmstermiņa atmaksas nosacījumi un administratīvās izmaksas) vai arī jauna hipotekārā līguma noslēgšana (piemēram, meklēšanas izmaksas) varētu būt būtiskāka par ieguvumiem.

Specifiskas problēmas, kas ierobežo patērētāju mobilitāti, ir konstatētas šādās jomās: informācija pirms līgumsaistību uzņemšanās, pirmstermiņa atmaksa, produktu sasaistīšana, kredītreģistri un zemes reģistri.

3. ES MēROGA RīCīBAS NEPIECIEšAMīBA

Saskaņā ar ES līgumu iekšējo tirgu raksturo visu šķēršļu atcelšana preču, pakalpojumu un kapitāla brīvai apritei un personu pārvietošanās iespējām. Vienotais mājokļu hipotekārais tirgus ne tuvu nav pabeigts, tajā pastāv daudzi un dažādi šķēršļi. Šie šķēršļi būtiski ierobežo pārrobežu kredītdarbības apmērus gan piedāvājuma, gan piegādes ziņā, samazinot konkurenci un izvēles iespējas tirgū. Rezultātā kredīta devēju rīcība ir mazāk efektīva, nekā tas būtu iespējams, savukārt aizņēmēji spiesti samierināties ar mazāk konkurētspējīgiem piedāvājumiem, produktu izvēle ir šaurāka, turklāt dažas aizņēmēju kategorijas var tikt 'nobīdītas malā' vai pat izslēgtas no tirgus.

Vairākos pētījumos[13] ir izvirzīti secinājumi par to, ka ES hipotekāro tirgu integrācija sniegtu priekšrocības. Ir aplēses par to, ka desmit gadu periodā (no 2005. gada līdz 2015. gadam) ES hipotekāro kredītu tirgu integrācija varētu palielināt ES IKP par 0,7% un privāto patēriņu – par 0,5%. Visu ar jaunajām iniciatīvām saistīto izmaksu un priekšrocību neto vērtība pašlaik, pamatojoties uz 'London Economics' izpētes datiem, runājot par desmit gadu periodu (no 2005. gada līdz 2015. gadam), varētu būt 94,6 miljardi euro vai 0,9% no ES IKP 2005. gadā[14]. Citi dati liecina, ka priekšrocības, ko gūtu, uzlabojot ES hipotekāro tirgu efektivitāti un pabeigtību, viena gada laikā būtu līdzvērtīgas 0,3–0,6% no ES mājokļu hipotekārās bilances, kas atbilst 0,12–0,24% no IKP 2003. gadā[15].

ES mērogā būtu sarežģīti risināt dažus no jautājumiem, kas saistīti ar hipotekāro kredītu piedāvājumu pāri robežām un kurus varētu uzskatīt par netaustāmiem faktoriem šajā ziņā, piemēram, valodas atšķirības, attālums, patērētāju gaume vai hipotēkas aizdevēja uzņēmējdarbības stratēģija. Tomēr dažas problēmas, kas kavē uzņēmējdarbības veikšanu vai kas būtiski palielina uzņēmējdarbības izmaksas, lai piedāvātu vai lai paņemtu hipotekāro kredītu citā dalībvalstī, ir jārisina ar piemērotām ES politikas iniciatīvām.

4. POLITIKAS MēRķI

Lai risinātu konstatētās problēmas, ir izvirzīti četri galvenie mērķi[16]:

- sekmēt hipotekāro kredītu piedāvājumu un finansēšanu pāri robežām, atceļot šķēršļus un samazinot izmaksas, kas saistītas ar pārrobežu darbību veikšanu, lai nodrošinātu tirgus atvērtību un spēcīgu konkurenci;

- palielināt produktu daudzveidību atbilstoši patērētāju vajadzībām, novēršot šķēršļus produktu izplatīšanai un pārdošanai, tostarp arī attiecībā uz novatoriskiem un jauniem produktiem visā Eiropā;

- uzlabot patērētāju uzticēšanos, garantējot, ka patērētājiem ir iespēja pieņem lēmumu un izmantot augsta līmeņa aizsardzību;

- sekmēt patērētāju mobilitāti, garantējot, ka tad, ja patērētājs izvēlas mainīt hipotēkas aizdevēju, tam nav jāsastopas ar juridiskiem vai nepamatotiem ekonomiskajiem šķēršļiem, kas liedz veikt šādu izvēli.

Šādu mērķu sasniegšana vienlaicīgi nebūt nav viegla. Mēģinājumi samērot produktu daudzveidību ar politiku, kuras mērķis ir sekmēt patērētāju mobilitāti un veicināt patērētāju uzticēšanos, piemēram, garantējot pienācīgu aizsardzības līmeni, radīs īpaši grūtus izaicinājumus politiskā ziņā.

5. POLITIKAS IESPēJU NOVēRTēšANA UN SALīDZINāšANA

5.1. Optimālā politikas kopuma izvēle

Lai izstrādātu vispiemērotāko atbildi politiskā ziņā izvirzīto mērķu sasniegšanai, ir veikta visaptveroša dažādu politikas variantu analīze un salīdzināšana. Attiecībā uz visām definētajām problēmām ir apsvērti vairāki politikas varianti šādā diapazonā: nedarīt neko, izveidot panākto 'rezultātu tablo', izdot vadlīnijas, publicēt ieteikumu dokumentu, stimulēt pašregulējumu, īstenot spēkā esošos ES tiesību aktus, izstrādāt jaunus tiesību aktus. Daži varianti ir atmesti vispār, jo vai nu nav bijuši reāli vai bijuši acīmredzami neefektīvi izmaksu ziņā. Citās jomās (piemēram, procentu likmes ierobežojumi, aizdevumu portfeļu pārcelšanas iespēja, ar hipotēkām nodrošināti vērtspapīri un jautājums, kas saistīts ar iestādēm, kuras nav kredītiestādes) bijis redzams, ka ir jāveic papildu analīze pirms jēgpilnu politikas variantu piedāvāšanas.

Attiecībā uz visiem reāli iespējamajiem variantiem uzmanīgi un rūpīgi tika veikts ietekmes novērtējums, ņemot vērā pozitīvo/negatīvo un tiešo/netiešo ietekmi. Svarīgākais kritērijs, ko izmanto, lai salīdzinātu dažādas iespējas, ir to efektivitāte izvirzīto mērķu sasniegšanas ziņā. Turklāt citi aspekti, piemēram, katra varianta efektivitāte un ietekme uz dažādām interesentu grupām, tika ņemti vērā gadījumos, kas uzskatāmi par jutīgiem šajā pārskata posmā. Pamatojoties uz novērtējumu, tika atmesti neefektīvie politikas varianti. Ietekmes novērtējumā ir definēts visefektīvāko politikas iespēju kopums, ar kuru sekmētu izvirzīto politikas mērķu sasniegšanu. Attiecībā uz vairākiem tematiem šķiet, ka vietā būtu veikt vairākus papildinošus pasākumus.

Ietekmes novērtējuma secinājumu daļā teikts, ka likumdošana būtu visefektīvākais politikas variants vairākās jomās (piemēram, informācija pirms līgumsaistību uzņemšanās, produktu piemērotība, kredītreģistri), un dažos gadījumos tā pat ir vienīgā efektīvā iespēja (piemēram, APRC, pirmstermiņa atmaksa). Tomēr, lai gan likumdošana būtu visefektīvākais variants izvirzīto mērķu sasniegšanai, vēl ir jānovērtē, vai likumdošanas īstenošanas izmaksas attaisnotos attiecībā uz iegūtajām priekšrocībām. Tas jo īpaši svarīgi tādās jomās kā informācija pirms līgumsaistību uzņemšanās un produkta piemērotība, kur pašregulējoša darbība varētu būt efektīva, lai gan mazākā mērā, izmaksu ziņā. Tas pats attiecas uz APRC un pirmstermiņa atmaksu gadījumos, kad likumdošanu uzskata par vislabāko variantu. Līdz ar to ir nepieciešama padziļināts kvantitatīvais ietekmes novērtējums, lai noteiktu, kas būtu visefektīvākais risinājums – likumdošana vai pašregulējums. Pašregulējums ir definēts kā efektīvs politikas variants pats par sevi citās jomās (piemēram, kredītreģistri, ziņošana par hipotekāro finansējumu).

Ietekmes novērtējumā ir secināts, ka efektīvs risinājums konstatētajām problēmām varētu būt pasākumi, kas nav juridiski saistoši, piemēram, 'rezultātu tablo' publicēšana (piemēram, piespiedu pārdošanas procedūras, zemes reģistrēšana) un ieteikumi (piemēram, īpašuma vērtības noteikšana, piespiedu pārdošanas procedūras, zemes reģistrēšana). Spēkā esošo ES tiesību aktu izpilde paredzēta attiecībā uz vairākām jomām (piemēram, kredītreģistri, segtās obligācijas). Vairākās jomās (piemēram, piemērojamie tiesību akti, Bāzele II, finanšu izglītība, mājokļu cenu indeksi) konstatēts, ka spēkā esošā ES politika ir izstrādāta tā, lai varētu risināt definētās problēmas. Visbeidzot, viens no ieteikumiem ietekmes novērtējumā paredz, ka attiecībā uz dažām specifiskām problēmām jautājumos, kas skar segtos vērtspapīrus vai ar mājokļiem segtu vērtspapīru jautājumus, rīcība nav nepieciešama .

5.2. Ietekme uz interesentiem

Pasākumu kopuma ietekme uz patērētājiem būs gan tieša, gan netieša. Runājot par netiešo ietekmi, jāatzīst, ka pasākumi pārrobežu hipotekāro aizdevumu darījumu efektivitātes un konkurētspējas uzlabošanai – gan primārajos, gan sekundārajos tirgos – uzlabotu produktu daudzveidību un, iespējams, arī samazinātu patērētāju izmaksas.

Palielināta patērētāju mobilitāte vairāku politikas variantu rezultātā (piemēram, informācija, kredītreģistri, produktu sasaistīšana) varētu radīt konkurētspējīgāku vidi un kopumā – cenu samazinājumu. Runājot par tiešo ietekmi, mērķis ir garantēt, lai patērētāji iegādātos savām vajadzībām vispiemērotākos hipotekāros kredītproduktus un tādējādi paaugstinātos patērētāju uzticēšanās. Praktiski tas varētu izpausties tādos aspektus kā uzlabojumi informācijas, konsultāciju un kredītderīguma novērtējuma ziņā. Izvēloties vispiemērotāko produktu savām vajadzībām, patērētāju risks zaudēt mājokli tiktu samazināts līdz minimumam. Tajā pat laikā šo pasākumu rezultātā hipotēku aizdevējiem izmaksas būtu lielākas, taču tādējādi rastos negatīva ietekme uz cenām hipotekāro kredītu tirgū un arī uz produktu daudzveidību, tikai nedaudz mazākā mērā. Lai gan tīro ietekmi kvantitatīvi novērtēt ir grūti, pastāv uzskats, ka vispārējās priekšrocības ir pozitīvas.

Runājot par hipotēkas aizdevējiem , piedāvāto pasākumu klāsts tiem paredz gan izmaksas, gan ieguvumus. Runājot par guvumiem, tie būtu iespējami, uzlabojot hipotēku aizdošanas procesa efektivitāti, kas savukārt sekmētu izmaksu samazinājumu: samazinātos refinansēšanas, zemes reģistrācijas un kredītinformācijas piekļuves izmaksas. Hipotēku aizdevēji arī visticamāk gūtu labumu no palielinātas caurskatāmības vairākās jomās (kredītreģistri, zemes reģistri, piespiedu pārdošanas procedūras, mājokļu cenu indeksi). Turklāt hipotēku aizdevēja spēja piekļūt citiem tirgiem un iesaistīties pārrobežu darbībās noteikti palielinātos, radot jaunas uzņēmējdarbības iespējas. Lai gan ierosināto pasākumu kopums hipotēku aizdevējiem piedāvā priekšrocības, pienācīgi arī jānovērtē pasākumu īstenošanas izmaksas. Būs jānodrošina tā dēvēto back-office (administratīvo un ar darījumu noformēšanu saistītu) procedūru grozījumi un to atbilstība. Tomēr jāuzsver, ka pasākumi, kas hipotēkas aizdevējiem rada lielākās izmaksas, ir arī pasākumi, kas patērētājiem rada lielākos guvumus.

Vairāku faktoru rezultātā ieguldītāju risks būs mazāks, investējot produktos, kas nodrošinātu ar hipotēku. Pirmkārt, uzlabota tirgus caurskatāmība sekmētu ar produktu saistīta riska novērtējumu un ļautu precīzāk salīdzināt atšķirīgus investīciju produktus, kas nodrošināti ar hipotēku. Otrkārt, saistību neizpildes gadījumā, ieguldītājiem būtu lielāka pārliecība par savu ieguldījumu vērtības atgūšanu. Visbeidzot, ieguldītāji arī varētu izmantot plašākas investīciju iespējas, jo primārajā un sekundārajā tirgū būtu labāka produktu daudzveidība.

Dalībvalstu izmaksas dalāmas divās lielās grupās: likumdošanas un ieteikumu īstenošanas izmaksas un izmaksas, kas rodas, vācot datus rezultātu tablo un mājokļu cenu indeksiem. Izmaksu apjoms ir atkarīgs no tā, cik lielā mērā dalībvalstu tiesību akti vai tajās izmantotie procesi sakrīt. Ar likumdošanas īstenošanu saistīto izmaksu apmēru dalībvalstīm var samazināt, izvēloties ar likumdošanu saistītā varianta vietā pašregulējumu. Tomēr, ņemot vērā iepriekš sacīto, pašregulējuma pasākumu izvēle būtu saistīta ar kompromisiem attiecībā uz politikas efektivitāti; lai no tā izvairītos, būtu jāgarantē pašregulējuma ievērošana un pieņemšanas saskaņā ar piemērotiem izpildes mehānismiem. Ja izpildes mehānismus vadītu dalībvalstis, iespējams, ka rastos izmaksas. Lai pilnīgi novērtētu pašregulējuma pasākumu tīro ietekmi, salīdzinot dažādu likumdošanas variantu ietekmi uz dažādiem interesentiem, pirms galīgā lēmuma pieņemšanas būtu jāveic detalizēts kvantitatīvs ietekmes novērtējums.

[1] HYPOSTAT 2005: A review of Europe's Mortgage and Housing Markets (Pārskats par hipotekāro kredītu un mājokļu tirgu Eiropā), European Mortgage Federation (Eiropas hipotekārā federācija), 2006. gada novembris, 140. lpp.

[2] COM(2005) 629, 5.12.2005.

[3] COM(2007) 33, 31.1.2007 un SEC(2007) 106, 31.1.2007.

[4] COM(2007) 226, 30.4.2007.

[5] COM(2007) 724, 20.11.2007 un SEC(2007) 1520, 20.11.2007.

[6] Skatīt 2. pielikumu.

[7] Skatīt 3. pielikumu.

[8] Skatīt 1. pielikumu.

[9] Public Opinion in Europe on Financial Services (Sabiedrības viedoklis par finanšu pakalpojumiem Eiropā), īpašais Eurobarometer izdevums 230, 2005. gada augusts, 39. lpp. un pielikums (Q4a). Jāņem vērā, ka šajos aprēķinos ir iekļauti patērētāji, kuri hipotekāros produktus iegādājas vietējā tirgū, lai finansētu īpašumus, kas atrodas ārzemēs.

[10] Skatīt 9. parindi, 42. lappusi un pielikumu (Q4b).

[11] Internal Market – opinions and experiences of citizens in EU-25 (Iekšējais tirgus – ES-25 iedzīvotāju viedokļi un pieredze), īpašais Eurobarometer izdevums 254, 2006. gada oktobris, 59. lpp. (QD16).

[12] Skatīt 9. parindi, 47. lpp. un pielikumu (Q4c).

[13] Skatīt, piemēram, The Costs and Benefits of Integration of EU Mortgage Markets (Eiropas hipotekāro tirgu integrācijas izmaksas un priekšrocības), London Economics, 2005. gada augusts, 5. lpp.; Study on the Financial Integration of European Mortgage Markets (Pētījums par Eiropas hipotekāro tirgu finanšu integrāciju), Mercer Oliver Wyman un European Mortgage Federation (Eiropas hipotekārā federācija), 2003. gada oktobris, 5. lpp.; Risk and Funding in European Residential Mortgages (Risks un finansējums saistībā ar Eiropas mājokļu hipotēkām), Mercer Oliver Wyman un Mortgage Insurance Trade Association (Hipotekārā apdrošināšanas tirdzniecības asociācija), 2005. gada augusts, 5. lpp.

[14] The Costs and Benefits of Integration of EU Mortgage Markets (Eiropas hipotekāro tirgu integrācijas izmaksas un priekšrocības), London Economics, 2005. gada augusts, 5. lpp.

[15] Study on the Financial Integration of European Mortgage Markets (Pētījums par Eiropas hipotekāro tirgu finanšu integrāciju), Mercer Oliver Wyman un European Mortgage Federation (Eiropas hipotekārā federācija), 2003.gada oktobris, 5. lpp.

[16] 3. pielikumā ir detalizēti aprakstīti atsevišķu pasākumu konkrētie mērķi.