Īpašais ziņojums Nr. 4/2010 “Vai Leonardo da Vinci programmas mobilitātes plāna koncepcija un pārvaldība spēs nodrošināt reālus rezultātus?”





Kopsavilkums I. Leonardo da Vinci programma ir izstrādāta, lai īstenotu Eiropas Savienības arodizglītības un arodmācību politiku. Mobilitātes projekti, kas veido programmas lielāko daļu, ļauj arodizglītībā un arodmācībās iesaistītajām organizācijām sūtīt dalībniekus uz citu Eiropas valsti, tādējādi dodot viņiem iespēju paaugstināt savu kompetenci, zināšanas un prasmes. II. Eiropas Komisija ir atbildīga par programmu kopumā un, sadarbojoties ar valstu iestādēm, parasti Izglītības ministriju, uzrauga un pārrauga programmas īstenošanu katrā līdzdalības valstī. Ikdienas praktiskā atbildība par mobilitātes projektu vadību ir pilnībā deleģēta dalībvalstu izraudzītajām valstu aģentūrām. III. Palāta vērtēja, vai Mūžizglītības programmas (2007.–2013. g.) Leonardo da Vinci mobilitātes plāna koncepcija un pārvaldība spēs nodrošināt efektīvus rezultātus. IV. Palātas konstatējumi attiecas uz revīziju, kas veikta Komisijā un revīzijai izraudzītās sešās līdzdalības valstīs. Tā kā Leonardo da Vinci ir viena no četrām Komisijas Mūžizglītības programmā iekļautajām izglītības un mācību programmām, daudzi revīzijas konstatējumi ir būtiski arī attiecībā uz citiem Mūžizglītības programmas plāniem. Palāta konstatēja, ka - izstrādājot pašreizējās Leonardo da Vinci programmas (2007–2013) koncepciju, Komisija ņēma vērā savus obligātos izvērtējumus par iepriekšējo programmu, bet ne vienmēr ņēma vērā citus svarīgus pētījumus un ziņojumus; - Komisija izveidoja pienācīgu Leonardo da Vinci projekta dzīves cikla pārvaldības sistēmu, bet IT atbalsta sistēmā bija dažas nozīmīgas nepilnības; - programmas darbības aspekti, tostarp programmas popularizēšana un veicināšana, kā arī gada plānošanas cikls, kopumā bija pārvaldīti labi, taču Komisija nepalīdzēja pieteikumu iesniedzējiem pārvarēt grūtības atrast uzņemošos partnerus citās valstīs un nenodrošināja, ka valstu aģentūras kvalitatīvi izvērtē dotāciju pieteikumus; - ziņojumu sagatavošanas sistēma ir ieviesta, taču tā vēl nedod iespēju Komisijai mērīt programmas rezultātus un ietekmi. Ziņojumu sagatavošanas sistēmā par Leonardo da Vinci programmas rezultātiem un ietekmi ir trūkumi. Līdz Leonardo da Vinci programmas trešajam gadam Komisija bija sākusi veidot visaptverošu programmas ietekmes mērīšanas sistēmu, taču nebija to pabeigusi; - kontroles mehānismi valstu aģentūru līmenī atbilda Komisijas norādījumiem; - valstu iestādes nepilnīgi īsteno valstu aģentūru sekundāro kontroli; - vispārējs secinājums it tāds, ka Leonardo da Vinci programmas mobilitātes plāna koncepcija un pārvaldība varētu nodrošināt efektīvus rezultātus. Komisija bija sākusi veidot visaptverošu Leonardo da Vinci programmas ietekmes mērīšanas sistēmu, taču nebija to pabeigusi. Līdz ar to trīs gadus pēc programmas sākuma jeb aptuveni tās pusē Komisija vēl nevar novērtēt, vai mērķi tiek sasniegti. V. Pamatojoties uz šiem apsvērumiem, Palāta iesaka Komisijai uzlabot IT atbalsta sistēmu, sniegt kvalitatīvu atgriezenisko saikni saistībā ar ikgadējo darba plānošanu, sniegt lielāku atbalstu, lai atrastu uzņemošos partnerus, pilnveidot un labāk uzraudzīt procedūras projektu pieteikumu novērtēšanai, bez kavēšanās pabeigt formulēt konkrētus, izmērāmus, sasniedzamus, atbilstīgus mērķus ar noteiktiem termiņiem un rezultatīvos rādītājus, uzlabot rezultātu novērtēšanu, vairāk vēršot uzmanību uz programmas ietekmi, un nākotnē nodrošināt, lai jebkurai turpmākai programmai jau no paša sākuma būtu izveidota ietekmes mērīšanas sistēma. Ievads 1. Lisabonas Eiropadome 2000. gada martā izvirzīja stratēģisku mērķi Eiropas Savienībai līdz 2010. gadam kļūt par dinamiskāko uz zināšanām balstīto ekonomiku pasaulē. Eiropadome atzina izglītības kā ekonomiskās un sociālās politikas neatņemamas sastāvdaļas svarīgo lomu. Pamati Eiropas sadarbībai arodizglītības un arodmācību jomā tika likti pēc tam "Kopenhāgenas procesā" [1], kurā izvirzīja mērķi paplašināt brīvprātīgu sadarbību, lai veicinātu savstarpēju uzticēšanos, pārredzamību un prasmju un kvalifikāciju atzīšanu, tādējādi radot pamatu mobilitātes palielināšanai un sekmējot piekļuvi mūžizglītībai. 2. Lai veicinātu apmaiņu, sadarbību un mobilitāti starp izglītības un mācību sistēmām Eiropas Savienībā, Eiropas Komisija ir apvienojusi savas dažādās izglītības un mācību iniciatīvas Mūžizglītības programmā [2]. Jaunā Mūžizglītības programma aizstāj iepriekšējās izglītības, arodmācību un e-mācību programmas, kuras beidzās 2006. gadā. 3. Indikatīvais finansējums [3]īstenošanai septiņu gadu laikposmam no 2007. gada 1. janvāra tika noteikts 6970 miljoni EUR. Šajā piešķīrumā apakšprogrammām piešķirtajām summām jābūt ne mazākām par - Comenius 13 %; - Erasmus 40 %; - Leonardo da Vinci 25 %; - Grundtvig 4 %. 4. Leonardo da Vinci ir apakšprogramma, kas izveidota ar mērķi īstenot Eiropas Savienības arodizglītības un arodmācību politiku; tā atbalsta un papildina dalībvalstu darbības. Leonardo da Vinci programmas pašreizējais posms (2007.–2013. g.) ir iepriekšējo programmu Leonardo I (1995.–1999. g.) un Leonardo II (2000.–2006. g.) turpinājums. Mūžizglītības programmas un Leonardo da Vinci programmas [4]vispārīgie, konkrētie un darbības mērķi ir izklāstīti 44. punktā un pielikumā. 5. Leonardo da Vinci programma atbalsta vairākas darbības, tostarp - mobilitāti, kuru izmantojot, dalībnieki kādu laiku pavada citā Eiropas dalībvalstī; - partnerību, kurās uzmanība ir vērsta uz abpusēji interesējošām tēmām; - daudzpusējus projektus, it īpaši tos, kuru mērķis ir uzlabot mācību sistēmas. 6. Līdzīgi kā iepriekšējās Leonardo da Vinci programmās mobilitātes projekti joprojām ir viena no Leonardo da Vinci programmas galvenajām darbības formām. Kā attēlots 1. grafikā, mobilitātes projektiem piešķirtā Leonardo da Vinci programmas dotāciju daļa bija 64 % 2007. gadā un 59 % 2008. gadā. 1. grafiks 2007.–2008. gadā dažādiem projektiem piešķirtās Leonardo da Vinci programmas dotācijas (miljonos EUR) +++++ TIFF +++++ Avots: Eiropas Komisija. 7. Leonardo da Vinci programmas atbalstīto mobilitātes projektu mērķis ir dot iespēju personām, tostarp sākotnējo arodmācību skolniekiem un jau darba tirgus dalībniekiem, kā arī arodizglītības un arodmācību mācībspēkiem, celt kompetenci, zināšanas un prasmes mācību praksē citā Eiropas valstī. Dotācijas izmanto projektu vadības, ceļa un uzturēšanās izdevumu segšanai. 2008. gada mobilitātes projektu dalībnieku sadalījums pa izglītības un mācību jomām ir parādīts 2. grafikā. 2. grafiks 2008. gada mobilitātes projektu dalībnieku sadalījums pa izglītības un mācību jomām +++++ TIFF +++++ Avots: Eiropas Komisija. Komisijas pienākumi 8. Eiropas Komisija nodrošina Mūžizglītības programmas faktisku un efektīvu īstenošanu [5]. Mūžizglītības programmas komiteja, kurā ietilpst dalībvalstu pārstāvji, palīdz Komisijai īstenot programmu. Komisijas pienākumi ir šādi: - sadarbībā ar dalībvalstīm regulāri pārraudzīt un izvērtēt Mūžizglītības programmu, ņemot vērā to, kā sasniegti programmas mērķi [6]; - pārraugot un koordinējot visas sistēmas darbību un caurlūkojot valstu kontroles mehānismu sistēmas, izveidot piemērotus pārraudzības kontroles mehānismus [7]. Valsts iestādes pienākumi 9. Programmā piedalās 31 valsts: 27 ES dalībvalstis, kā arī Īslande, Lihtenšteina, Norvēģija un Turcija. Valsts iestāde, kas parasti ir līdzdalības valsts Izglītības ministrija, sadarbībā ar Komisiju regulāri uzrauga un vispārīgi seko valsts aģentūras darbam. Valsts iestāde ir atbildīga par sekundāro kontroles pasākumu sistēmas izveidi; šo pasākumu mērķis ir sniegt pamatotu pārliecību par to, ka valsts aģentūru izmantotās sistēmas un primārie kontroles pasākumi darbojas efektīvi. Valsts aģentūras pienākumi 10. Praktiskā atbildība par Leonardo da Vinci programmas mobilitātes projektiem ir pilnībā deleģēta katrā līdzdalības valstī izveidotajai valsts aģentūrai. Šīs valstu aģentūras ir atbildīgas par mobilitātes projektu dzīves cikla pārvaldību. Valstu aģentūras arī palīdz Komisijai, kā tas ir prasīts, programmas uzraudzībā un vērtēšanā. Valstu aģentūru pildāmās funkcijas ir izklāstītas programmas juridiskajā pamatā, tostarp Komisijas Lēmumā par Eiropas Komisijas, dalībvalstu un valstu aģentūru pienākumiem Mūžizglītības programmas īstenošanā (C(2007) 1807); praktiskās instrukcijas ir detalizēti izklāstītas "Norādījumos valsts aģentūrām", un tās ir daļa no ikgadēja finanšu nolīguma, kuru paraksta Komisija un valstu aģentūras. Revīzijas tvērums un pieeja 11. Revīzijā galvenā uzmanība bija pievērsta no Leonardo da Vinci programmas finansētajiem mobilitātes pasākumiem. Pamatuzdevums bija novērtēt, vai Mūžizglītības programmas (2007.–2013. g.) Leonardo da Vinci mobilitātes plāna koncepcija un pārvaldība spēs nodrošināt efektīvus rezultātus. 12. Revīzijas mērķis bija novērtēt, vai a) programmas koncepcijā bija ņemti vērā svarīgi vērtējumi un pētījumi un vai bija izveidota pienācīga projekta dzīves cikla pārvaldības sistēma; b) programmas darbības aspekti, tostarp ikgadējo darba programmu sagatavošana, popularizēšanas, veicināšanas un informēšanas process, kā arī finansējamo projektu atlase bija labi pārvaldīta; c) bija sagatavota ziņojumu sagatavošanas sistēma, kas ļautu Komisijai mērīt programmas rezultātus un ietekmi; d) bija adekvāta kontroles sistēma. 13. Revīzija aptvēra Mūžizglītības programmas sagatavošanu, kas sākās 2004. gadā, un programmas faktisko izpildi 2007.–2008. gadā. Tika ņemta vērā arī programmas izpildes virzība 2009. gadā. Papildus revīzijai Komisijā tika apmeklētas sešas dalībvalstis [8]. Šīm dalībvalstīm 2007. gadā piešķīra 45 % visu Leonardo da Vinci mobilitātes līdzekļu, bet 2008. gadā — 44 %, sk. 3. grafiku. 14. Tā kā Leonardo da Vinci ietilpst integrētā Mūžizglītības programmā, kurā apvienotas dažādas izglītības un mācību iniciatīvas, daudzi konstatējumi, secinājumi un ieteikumi attiecas uz visu programmu. 15. Revīzijas darbs aptvēra datu vākšanu un analīzi, plānošanas, vērtēšanas un ieviešanas dokumentu caurskatīšanu, mobilitātes projektu lietu pārbaudi un tikšanās ar Komisijas, valstu iestāžu un valstu aģentūru darbiniekiem un saņēmējorganizāciju pārstāvjiem atlasītajās dalībvalstīs. 3. grafiks 2007.–2008. gadā katrai valstij piešķirtās Leonardo da Vinci programmas mobilitātes dotācijas (miljonos EUR) +++++ TIFF +++++ Avots: Eiropas Komisija. Apsvērumi Koncepcija 16. Palātas revidenti pārbaudīja, vai Leonardo da Vinci programmas izveides laikā Komisija ņēma vērā lielo informācijas daudzumu, kas tai bija pieejams par iepriekšējām programmām, t. i., visus vērtējumus, pētījumus un valstu ziņojumus, tostarp to, vai valstu iestādes izmantoja valstu ziņojumus. Palāta vērtēja, vai Komisija ir izveidojusi pienācīgu projekta dzīves cikla pārvaldības sistēmu Komisijā un līdzdalības valstīs Leonardo da Vinci programmas īstenošanai, tostarp IT atbalsta sistēmu. Palātas revidenti novērtēja, vai Komisijā bija skaidrs uzdevumu sadalījums dažādās nodaļās. Līdzdalības valstīs Palāta pārbaudīja, kā administratīvo īstenošanu veica par programmas pārvaldību atbildīgās valstu iestādes un aģentūras, kuru pienākumi un uzdevumi ir izklāstīti Komisijas publicētajās pamatnostādnēs. Komisija ņēma vērā savus obligātos izvērtējumus par iepriekšējo programmu, bet ne vienmēr ņēma vērā citus svarīgus pētījumus un ziņojumus 17. Visas programmas, kuras finansē no Eiropas Kopienu vispārējā budžeta, obligāti novērtē trīs posmos [9]. - Ex ante novērtējums: ziņojums, kas pievienots tiesību aktu projektam par jaunu vai atjauninātu ES programmu vai darbību. - Starpposma novērtējums: to veic programmas izpildes vidū, šis novērtējums sniedz tiešu atgriezenisko saikni programmas īstenošanas gaitā un tādējādi tas var palīdzēt uzlabot kārtējās intervences kvalitāti. Ņemot vērā to, ka jaunu programmu izveidei vajadzīgs ilgs laiks, starpposma novērtējumi ir arī ļoti svarīgs informācijas avots programmas nākamās paaudzes izstrādē. - Galīgais novērtējums: programmas beigās. 18. Jaunās Leonardo da Vinci programmas izstrādē Komisija ņēma vērā iepriekšējās programmas starpposma un galīgā novērtējuma rezultātus. Ex ante novērtējuma sagatavošanā bija ņemti vērā starpposma novērtējuma rezultāti. Komisija sagatavoja iekšējus rīcības plānus saistībā gan ar starpposma novērtējumu, gan galīgo novērtējumu; šajos plānos bija izklāstīts, kā minēto novērtējumu ieteikumi tiks ņemti vērā koncepcijas izstrādes sākotnējā posmā un vēlākos koncepcijas pielāgojumos. Iekšējie rīcības plāni, kas paredzēti, lai izstrādātu IT mērķus un konkrētus, izmērāmus, sasniedzamus, atbilstīgus mērķus ar noteiktiem termiņiem, kā arī rezultatīvos rādītājus, tomēr vēl nav devuši gaidītos rezultātus (sk. 27.–29. un 48.–52. punktu). 19. Katrai līdzdalības valstij ir jāizstrādā savs starpposma un galīgais programmas īstenošanas un efektivitātes novērtējuma ziņojums, kurā novērtēta ietekme uz arodmācību sistēmām un kārtību dalībvalstīs. Šie ziņojumi ir jāiesniedz Komisijai programmas uzraudzības un vērtēšanas kontekstā un šajā kontekstā tie jāanalizē un jāveic pēcpārbaude. 20. Valstu galīgo ziņojumu vērtēšanu Komisija uzticēja ārējam līgumslēdzējam [10]. Tomēr līgumslēdzējs nevarēja analizēt visus valstu novērtējuma ziņojumus, jo tikai 19 no 31 līdzdalības valsts tos Komisijai iesūtīja savlaicīgi. Komisija, savukārt, atsevišķi neanalizēja valstu ziņojumus, kuri bija iesniegti pēc termiņa beigām, kā arī neveica cita veida pēcpārbaudi. 21. Dažas valstu iestādes šos valstu ziņojumus izmantoja tikai daļēji. Trīs apmeklētajās dalībvalstīs ieteikumi bija caurlūkoti un bija veikta pēcpārbaude, taču tikai vienā dalībvalstī ieteikumi bija iekļauti jaunās Leonardo programmas pārvaldības kārtībā. Citās trīs apmeklētajās valstīs nebija pierādījumu, ka valstu iestādes būtu caurlūkojušas ziņojumus. 22. Komisija ir veikusi divus lielus pētījumus par Leonardo programmas mobilitātes pasākumu aspektiem [11]. Komisija uzskata, ka šie pētījumi lēmumpieņēmējiem sniedz atbalstu darbā, bet nav skaidrs, kā Komisija pati izmantoja pētījumos ietverto derīgo informāciju, lai veidotu aizvien efektīvākas programmas. Komisija izveidoja pienācīgu projekta dzīves cikla pārvaldības sistēmu, bet IT atbalsta sistēmā bija dažas nozīmīgas nepilnības 23. Revīzijā bija iekļauta Komisijas izveidotā projekta dzīves cikla pārvaldības sistēma un šīs sistēmas piemērotība. Palāta uzskata, ka sistēma ir pienācīga, ja projekta dzīves cikla pārvaldība ir skaidri sadalīta starp iesaistītajām pusēm, ja uzdevumi ir skaidri aprakstīti un ja darbojas pārraudzības pasākumi. 1. izcēlums Pētījumā "Analīze par Leonardo da Vinci mobilitātes pasākumu ieteikmi uz jauniešiem — arodskolniekiem vai jauniem darbiniekiem — un sociālekonomisko faktoru ietekme" (2007. g.) iekļauto rīcības ieteikumu piemēri Joprojām ir nepilnības pasākumu sagatavošanā un ieviešanā uzņemošajās valstīs. Proti, ir labāk jāsagatavo projekti, iesaistot arī dalībniekus, rūpīgāk jāizraugās uzņemošās organizācijas, kā arī nosūtošajām un uzņemošajām organizācijām ir vairāk un labāk jānodrošina darbaudzināšana mobilitātes pasākumos. Programmas ietekmes analīze ir jāveic plašāk un pastāvīgi. Procesu pastāvīgā vērtējumā jāpievērš uzmanība sagatavošanai, īstenošanai un pēcpārbaudei, īpaši prasmju attīstības procesam (ietekmei), vienlaikus vērojot dalībnieku vajadzības. 24. Pēc jaunās Mūžizglītības programmas sākšanas 2007. gadā Komisijas Izglītības un kultūras ģenerāldirektorāts veica reorganizāciju, lai atspoguļotu jaunās integrētās programmas vajadzības. 25. Iepriekš ar dažādām izglītības programmām nodarbojās dažādas valstu aģentūras. Pēc jaunās Mūžizglītības programmas sākšanas 2007. gadā Komisija mudināja līdzdalības valstis izraudzīties vienu valsts aģentūru, kas nodarbotos ar visām Mūžizglītības programmas apakšprogrammām; vairākumā valstu šis ierosinājums ir izpildīts. Leonardo da Vinci programmas mobilitātes projektus tieši pārvalda valsts aģentūras, kuras ir atbildīgas par visiem pārvaldības aspektiem, tādiem kā: - programmas veicināšana; - dotāciju piešķiršanas organizēšana, tostarp pieteikumu vērtēšana; - dotāciju nolīgumu sagatavošana un dotāciju maksājumu pārskaitīšana veiksmīgajiem pieteikumu iesniedzējiem; - programmas līdzekļu saņēmēju uzraudzība un atbalsts tiem; - rezultātu izplatīšanas organizēšana; - atgriezeniskās saiknes sniegšana par programmas darbību un ietekmi attiecīgajā valstī. 26. Ar valstu aģentūru pārraudzību nodarbojas izraudzītas valsts iestādes, kuras ir atbildīgas par valsts aģentūrai pārskaitīto ES līdzekļu pienācīgu pārvaldību un valsts aģentūras darba regulāru uzraudzību un vispārēju virzību sadarbībā ar Komisiju. 27. Tādējādi kopumā projektu dzīves cikla pārvaldības struktūra ir pienācīga, tomēr ir nozīmīgas nepilnības projektu pārvaldības un ziņojumu sagatavošanas IT sistēmā. Valstu aģentūrām ir jāizmanto IT sistēmas, kuras Komisija dara tām pieejamas [12]. Pēdējā Komisijas izstrādātā IT sistēma ir LLPLink — instruments, kas izveidots Mūžizglītības programmas projektu dzīves ciklu elektroniskai pārvaldībai no pieteikuma līdz pat galīgā maksājuma veikšanai. Paralēli LLPLink sistēmai Komisija izstrādāja arī tīmeklī pieejamas e-veidlapas, lai ļautu pieteikumus iesniegt tiešsaistē un lai valstu aģentūras projektus varētu novērtēt, atlasīt un par tiem sagatavot ziņojumus tiešsaistē. Sākot ar 2008. gadu, valstu aģentūrām bija jāizmanto LLPLink visiem jaunajiem projektiem. 28. Jaunajā IT atbalsta sistēmā bija dažas nozīmīgas nepilnības. Revīzijas laikā LLPLink varēja apmierināt tikai steidzamākās Mūžizglītības programmas vajadzības, bet projekta īstenošanā bija kavēts termiņs, un projekts nebija pabeigts. Valstu aģentūrām, kuras vēlējās pārvaldīt pieteikumu novērtēšanas procesu un ziņojumu sagatavošanu, izmantojot tiešsaistes risinājumus, 2009. gadā paralēli LLPLink bija jāturpina izmantot veco sistēmu vai vietējās sistēmas. Gadījumos, kad nebija saskarņu starp LLPLink un valstu aģentūrās izmantotajām sistēmām, dati bija jāievada divreiz; tas bija laikietilpīgi un radīja papildu slogu personālam. 29. Kavējumi LLPLink ieviešanā ietekmē Leonardo pārvaldību un pārējo Mūžizglītības programmas daļu, jo datorsistēmā nav pieejami pilnīgi un saskaņoti īstenošanas dati no līdzdalības valstīm par programmas sākumu, bet šādi dati ir vajadzīgi, lai mērītu virzību uz mērķu sasniegšanu. Pārvaldība 30. Palāta revidēja programmas ikdienas darbības aspektus. Revidenti novērtēja, vai procedūras, kuras izmanto, lai vienotos par ikgadējo darba programmu, sniedz Komisijai sākotnēju pārliecību, ka programmu varēs īstenot saskaņā ar attiecīgo pamatdokumentu noteikumiem. Revīzijā arī novērtēja, vai Komisija un valstu aģentūras ir veicinājušas programmu; vai aģentūras ir to popularizējušas saskaņā ar Komisijas norādēm un vai ir novērstas galvenās grūtības, ar kurām aģentūras saskārās programmas pārvaldībā. Visbeidzot, revidenti pārbaudīja, vai aģentūru veiktā projektu pieteikumu novērtēšana bija caurskatāma, labi organizēta, vai bija ievērotas Komisijas instrukcijas un vai bija veikta konstatēto nepilnību pēcpārbaude. Valstu aģentūru ikgadējo darba programmu apstiprināšanas pasākumi ir atbilstīgi, taču Komisija valstu aģentūrām ne vienmēr nodrošina kvalitatīvu atgriezenisko saikni 31. Pamatojoties uz Komisijas izstrādātām standartizētām specifikācijām un paraugiem, katra valsts aģentūra sagatavo ikgadējo darba programmu, kuru Komisija vēlāk apstiprina. Apstiprinot darba programmas, Komisijas galvenais mērķis ir gūt sākotnēju pārliecību, ka valsts aģentūra programmu īstenos saskaņā ar attiecīgajos pamatdokumentos izklāstītajiem noteikumiem. Valstu iestādes arī dod piekrišanu ikgadējām darba programmām un tādējādi apņemas sniegt valsts aģentūrai vajadzīgos valsts resursus. Šī sistēma darbojas bez lielām problēmām, un ikgadējās darba programmas tiek apstiprinātas termiņos. Tādējādi programmu var nepārtraukti īstenot saskaņā ar panākto vienošanos. Kaut arī Komisija ir devusi iespēju katrai valsts aģentūrai iesniegt konsolidētas darba programmas, Komisija nav izmantojusi iespēju valstu aģentūrām un iestādēm sistemātiski sniegt atgriezenisko saikni par darba programmas kvalitāti. Šāda saikne dotu pārskatu par plānoto ieviešanu valstīs un būtu noderīga gan Komisijai, gan līdzdalības valstīm, jo problēmas varētu savlaicīgi konstatēt un novērst. Komisija un līdzdalības valstis programmu apmierinoši popularizē un veicina 32. Komisija un valstu aģentūras ir pildījušas savus pienākumus attiecībā uz programmas veicināšanu un nodrošinājušas tās redzamību, kā arī ar vairāku pasākumu palīdzību atbalstījušas labas prakses izplatīšanu un tālāku izmantošanu. Līdzdalības valstu aģentūras ir publicējušas uzaicinājumus iesniegt piedāvājumus saskaņā ar Komisijas norādījumiem un ir iesniegušas svarīgu atbalsta informāciju par Leonardo programmu. Komisija nav palīdzējusi pieteikumu iesniedzējiem pārvarēt grūtības atrast uzņemošos partnerus citās valstīs 33. Pieteikumu iesniedzējiem bija grūtības atrast uzņemošos partnerus citās valstīs. Tā iemesli cita starpā bija valodas prasmju trūkums un kultūras atšķirības. Leonardo programmā, tāpat kā citos Mūžizglītības programmas mobilitātes plānos, valsts aģentūras ir atbildīgas tikai par prakses vietu nodrošināšanu ārvalstīs pieteikumu iesniedzējiem no savas valsts; to uzdevums nav palīdzēt pieteikumu iesniedzējiem no citām valstīm atrast piemērotus uzņemošos partnerus. 34. Komisija sniedz informāciju, padomus un palīdzību potenciālajiem pieteikumu iesniedzējiem, kuri meklē uzņemošos partnerus. Tomēr 2007. gadā Komisija slēdza savu partneru meklēšanas datubāzi, jo šī datubāze nenodrošināja, ka tās dati par iespējamajiem partneriem bija tādā kvalitātē, kādu gaidīja lietotāji līdzdalības valstīs. Šīs datubāzes vietā vēl nav izveidota piemērota cita datubāze. 35. Valstu partneru meklēšanas datubāzes jau ir izveidotas dažās līdzdalības valstīs, bet tās neaizvieto Eiropas mēroga datubāzi. Ja attiecīgo valstu datubāzes izmanto kā partneru meklēšanas instrumentu, tad partneru meklētājiem ir jāreģistrējas vairākās datubāzēs, lai tie varētu ieiet datubāzēs un veikt meklēšanu. Nepilnības pieteikumu novērtēšanā 36. Pieteikumu novērtēšanas un projektu atlases procedūras dalībvalstīs ir caurskatāmas, labi organizētas un atbilst Komisijas instrukcijām, tomēr pieteikumu vērtēšanā atklājās piemēri šādām nepilnībām, kuras palielina risku, ka atlasītie projekti neatbilst izvirzītajiem mērķiem: - pieteikumi bija pieņemti arī tad, ja mācību satura, mērķu un gaidāmo rezultātu apraksts nebija pietiekams, lai lemtu par novērtējuma atzīmi; - pieteikumi bija pieņemti, kaut arī pieteikumos iekļautā informācija par izmaksām nebija pietiekama, lai attaisnotu pieprasītās summas; - trūka vērtētāju komentāru, kuros būtu pamatotas katrā novērtējuma veidlapas iedaļā piešķirtās atzīmes, it īpaši par kvalitatīviem jautājumiem. 37. Komisija nepārbauda projektu pieteikumu vērtēšanas kvalitāti, jo tā uzskata, ka šo funkciju pilda valsts iestāde. Komisija, savukārt, nebija devusi īpašas norādes par to, kā valstu iestādēm jāpārbauda pieteikumu novērtējumi. Ja nav šādu skaidru norāžu, pastāv risks, ka valstu iestādes dažās līdzdalības valstīs nebūs tik stingras kā citās. Ziņojumu sagatavošana 38. Komisijai sadarbībā ar līdzdalības valstīm ir jānodrošina to pieejamo datu vākšana, analīze un apstrāde, kas vajadzīgi, lai izvērtētu programmas rezultātus un ietekmi [13]. Šo pasākumu veic paralēli padziļinātiem ietekmes novērtējumiem Leonardo programmas starpposma un galīgajos novērtējumos. Revīzijā novērtēja, vai bija izveidota uz konkrētiem, izmērāmiem, sasniedzamiem, atbilstīgiem mērķiem ar noteiktiem termiņiem balstīta ziņojumu sagatavošanas sistēma, kas Komisijai ļautu mērīt programmas rezultātus un ietekmi attiecībā pret plānoto sniegumu [14]. Ziņojumu sagatavošanas sistēmā par Leonardo da Vinci programmas rezultātiem un ietekmi ir trūkumi 39. Valstu aģentūras Komisijai sagatavo gada darbības pārskatu [15], kurā sniedz informāciju par programmas izpildi. Pārskata saturu nosaka Komisija, un tajā ir iekļauti tādi jautājumi kā atbalstīto projektu skaits un veids un šo projektu rezultāti. 40. Palāta pārbaudīja sešu apmeklēto valstu 2007. gada darbības pārskatus un konstatēja vairākus trūkumus, kuri aprakstīti 41.–44. punktā. Šie trūkumi mazina vērtību pārskatiem kā instrumentam, ar kura palīdzību Komisiju un citus lietotājus informē par Leonardo da Vinci programmas rezultātiem un ietekmi. 41. Tā kā ikgadējās darba programmas struktūra atšķiras no gada darbības pārskata struktūras, nav īsti iespējams rezultātu salīdzinājums ar plānoto sniegumu. Komisija plāno pielāgot gada darbības pārskata struktūru atbilstīgi darba programmas pārstrukturēšanai, sākot ar 2011. gada darba programmu. 42. Informācija par valstu aģentūru sniegtajiem rezultātiem aprobežojas ar faktiem, bet fakti vien neļauj novērtēt Leonardo programmas ietekmi atbilstoši izvirzītajiem mērķiem, piemēram, mācīšanas uzlabošana, iegūtās prasmes un ekonomiskā ietekme. Tā, gada darbības pārskatā ir iekļauta informācija par projektu skaitu, bet informācija par atbalstīto pasākumu rezultātiem un iznākumu dalībniekiem un iestādēm ir atspoguļota tikai daļēji. 43. Turklāt nav konsekvences valstu aģentūru pieejā gada darbības pārskatu sagatavošanai. Sekas tam tādas, ka Komisijai iesniegtie galīgie ziņojumi satur rezultātu atšķirīgu analīzi, kas atšķirīgi pasniegta. 44. Pārbaudot valstu aģentūru iesniegtos gada darbības pārskatus, Komisija vairāk uzmanības pievērsa pilnīgumam un saskaņotībai, nevis tam, lai pārskatos būtu iekļauta vajadzīgā informācija (sk. 38. punktu). Komisija tomēr ziņoja, ka tā ir sniegusi līdzdalības valstīm atgriezenisko saikni pēc 2008. gada pārskatu novērtēšanas, tādējādi sasaistot darba programmas ex ante pārbaudi un gada pārskata ex post novērtējumu par 2009. gadu. 2. izcēlums Piemēri par nepilnībām valstu aģentūru 2007. gada darba programmas izpildes rezultātu noformēšanā Projekta rezultātu kvantitatīva novērtējuma trūkums; nepietiekama analīze par to, kā notikusi mērķu sasniegšana; vispārīga iespējamā ietekme aprakstīta, neatsaucoties uz faktiskajiem pierādījumiem par ietekmi; ietekmes piemēri ņemti no iepriekšējās Leonardo II programmas pētījuma. 45. Valstu aģentūras arī veic projektu uzraudzības apmeklējumus. Šo apmeklējumu mērķis ir atbalstīt saņēmējus, vākt un izplatīt labākās prakses paraugus un veidot vai saglabāt labas attiecības starp saņēmējiem un valsts aģentūru. 46. Komisija ir formulējusi prasības [16]apmeklējamo saņēmēju atlasei, proti, saņēmēja lielumu un veidu, ģeogrāfisko izplatību valstī un ES piešķirtās dotācijas līmeni. Tomēr atšķirībā no primārajiem kontroles pasākumiem Komisija nav konkretizējusi uzraudzības apmeklējumu obligāto skaitu, kas valsts aģentūrai jāveic. 47. Komisija 2008. gadā uzsāka "kvalitātes un ietekmes uzraudzības" apmeklējumus, kuru mērķis bija gūt plašāku ieskatu par programmas pasākumu kvalitāti līdzdalības valstīs. Šajos apmeklējumos tika rīkotas sanāksmes ar valstu iestādēm, aģentūrām un dotāciju saņēmējiem. Kaut arī tas ir pozitīvi vērtējams solis, šo apmeklējumu tvērums nav pienācīgi izstrādāts. Komisijas 2008. gadā sagatavotajos ziņojumos par šo apmeklējumu iznākumu ir ietverti fakti un mobilitātes pasākumu gaita, bet nav analīzes par Leonardo mobilitātes projektu faktisko ietekmi uz izglītības sistēmām un līdzdalības iestādēm vai personām. Pirmajos divos gados ziņojumus un cita veida atgriezenisko saikni regulāri nesūtīja līdzdalības valstīm apstiprināšanai vai komentāriem. Līdz Leonardo da Vinci programmas trešajam gadam Komisija bija sākusi veidot visaptverošu programmas ietekmes mērīšanas sistēmu, taču nebija to pabeigusi 48. Programmas mērķiem ir jābūt konkrētiem, izmērāmiem, sasniedzamiem, atbilstīgiem un ar noteiktiem termiņiem [17], tomēr Leonardo da Vinci programmas mērķi tādi nav. Šie mērķi ir diezgan vispārīgi, un tāpēc ir grūti mērīt, kā mobilitātes projekti veicina to sasniegšanu (sk. 3. izcēlumu). 3. izcēlums Leonardo da Vinci programmas īpašie mērķi palīdzēt apmācību un papildu apmācību darbību dalībniekiem iegūt un izmantot zināšanas, prasmes un kvalifikāciju, lai veicinātu personīgo attīstību, spējas atrast darbu un dalību Eiropas darba tirgū; atbalstīt arodizglītības un apmācību sistēmu, iestāžu un prakses kvalitātes uzlabojumus un jauninājumus; palielināt profesionālās izglītības un apmācību pievilcīgumu un darba devēju un personu mobilitāti, kā arī atvieglināt strādājošo mācekļu mobilitāti. Leonardo da Vinci programmas darbības mērķi uzlabot to personu, kas iesaistītas profesionālajā pamatizglītībā un apmācībās, un tālākizglītībā, Eiropas mobilitātes kvalitāti un palielināt apjomu tā, lai līdz Mūžizglītības programmas beigām palielinātu personu mācību prakšu skaitu uzņēmumos līdz vismaz 80000 gadā; uzlabot kvalitāti un palielināt apjomu sadarbībai starp iestādēm vai organizācijām, kas sniedz izglītības pakalpojumus, uzņēmumiem, sociālajiem partneriem un citām nozīmīgām struktūrām Eiropā; atvieglot jauninājumu attīstību arodizglītības un to mācību jomā, kas nav augstākās izglītības mācības, un jauninājumu tālāku nodošanu, tostarp no vienas dalībvalsts citām; uzlabot kvalifikāciju un kompetenču pārredzamību un atpazīstamību, tostarp attiecībā uz tām, kas iegūtas mācībās ārpus oficiālās izglītības sistēmas un neoficiāli; veicināt moderno svešvalodu apguvi; atbalstīt novatoriska uz IKT balstīta satura, pakalpojumu, pedagoģijas un prakses attīstību mūžizglītībā. 49. Valstu aģentūras ziņo par programmas rezultātiem gada darbības pārskatos. Palātas revīzijas laikā Komisija nebija sniegusi detalizētas norādes valstu aģentūrām par to, kā vērtēt programmas rezultātus vai mobilitātes projektu ietekmi. 50. Mūžizglītības programmas komiteja 2006. gada decembrī [18]nolēma izveidot darba grupu, kuras mērķis bija novērtēt visas Mūžizglītības programmas, tostarp Leonardo da Vinci programmas, ietekmi. Viens no darba grupas uzdevumiem bija noteikt kopējus ietekmes rādītājus, lai novērtētu, cik sekmīgi ir sasniegti Mūžizglītības programmas mērķi. 2009. gada novembrī darba grupa izvirzīja priekšlikumu Mūžizglītības programmas komitejai par ietekmes rādītājiem un datu vākšanas un ziņojumu sagatavošanas sistēmu, kas palīdzētu novērst pašreizējās nepilnības. Tomēr līdz 2010. gada janvārim priekšlikums nebija apstiprināts. 51. Kad Komisija nolems, kurus rādītājus tā vēlas mērīt, būs vajadzīgas arī citas izmaiņas, piemēram, pašreizējos gada darbības pārskatos iekļautie jautājumi būs jāpārskata, lai nodrošinātu, ka tos var izmantot vajadzīgās statistiskās informācijas vākšanai un programmas efektīvai pārvaldībai. LLPLink IT sistēmas ziņojumu sagatavošanas modulis būs jāpielāgo, lai tas atbilstu jaunajām datu vākšanas vajadzībām. 52. Ietekmes novērtēšanas darba grupas izveide bija pozitīvs solis vajadzīgo uzraudzības un rezultātu un ietekmes mērīšanas apstākļu radīšanā. Tomēr trīs gadus pēc pašreizējās Leonardo da Vinci programmas sākuma Komisija nav spējusi novērtēt, cik lielā mērā programma sasniedz savus mērķus; nav arī izveidota sistēma, kas tai ļautu to darīt nākotnē. Pat ja pieņem, ka 2010. gadā Mūžizglītības programmas komiteja apstiprinās ietekmes rādītājus, programmas ietekmes novērtēšanai vajadzīgos datus varēs vākt tikai par programmas atlikušo posmu, bet par programmas pirmajiem trim gadiem (2007–2009) būs ļoti grūti iegūt salīdzinošus datus, t. i., par Mūžizglītības programmas starpposma novērtējuma aptverto laikposmu, par kuru ziņojums ir jāiesniedz 2011. gada martā. Kontroles mehānismi 53. Revīzijā pārbaudīja, vai saistībā ar Mūžizglītības programmu īstenotie kontroles mehānismi ir adekvāti visos Leonardo da Vinci programmas līmeņos, t. i., valstu aģentūrās, valstu iestādēs un Komisijā [19]. Īstenotos kontroles mehānismus atzina par adekvātiem, ja tos veica saskaņā ar Komisijas norādījumiem un tās pārraudzībā. Vairākumā gadījumu valstu aģentūras kontrolēja Leonardo da Vinci programmu saskaņā ar Komisijas norādījumiem 54. Valstu aģentūras veic primāros kontroles pasākumus saņēmēju līmenī. Šos pasākumus veic, lai gūtu pārliecību par to, ka no ES līdzekļiem atbalstītie pasākumi ir reāli notikuši un ir attiecināmi un ka pakārtotie darījumi ir likumīgi un pareizi. 55. Primāro kontroles pasākumu standarti un obligātās prasības ir definētas Komisijas norādījumos dalībvalstu aģentūrām [20]. Kontroles mehānismos ietilpst vairāki pasākumi: galīgo ziņojumu analīze, saņēmēju iesniegto atbalsta dokumentu pārbaude galīgā ziņojuma posmā, pārbaude uz vietas atbalstītā pasākuma īstenošanas laikā, revīzija pēc pabeigšanas un pastāvīgo saņēmēju sistēmu revīzija. 56. Primārie kontroles pasākumi pēc definīcijas ir atbilstības kontroles mehānismi, kuri nav orientēti uz mobilitātes pasākumu rezultātiem. Kaut arī valstu aģentūras kopumā īsteno kontroles mehānismus saskaņā ar Komisijas norādījumiem dalībvalstu aģentūrām, primāro kontroles pasākumu īstenošanā konstatēja nepilnības, proti, - vienā valsts aģentūrā galīgo ziņojumu novērtēšanā un apstiprināšanā nebija ievērots termiņš — 45 dienas, sākot no ziņojuma saņemšanas; - citā valsts aģentūrā galīgie maksājumi saņēmējiem bija veikti bez prasītās atgriezeniskās saiknes no visiem mobilitātes dalībniekiem. Kaut arī valstu iestāžu veiktie sekundārie kontroles pasākumi kopumā sniedz pamatotu pārliecību par primāro kontroles pasākumu efektivitāti, tika konstatētas vairākas nepilnības 57. Valsts iestāde ir atbildīga par valsts kontroles mehānismiem, ko piemēro Leonardo. Šajā nolūkā Komisija prasa, lai valsts iestāde izveidotu sekundāro kontroles pasākumu sistēmu, kuras mērķis ir sniegt pamatotu pārliecību, ka valstu aģentūru īstenoto primāro kontroles pasākumu sistēma ir efektīva [21]. Vairākumā gadījumu valstu iestāžu īstenotie sekundārie kontroles pasākumi sniedza pamatotu pārliecību, ka primāro kontroles pasākumu sistēma ir efektīva. Revīzijā tomēr atklājās arī nepilnības sekundāro kontroles pasākumu īstenošanā: pārraudzības procedūru nepietiekama dokumentēšana, nepietiekama valsts aģentūras pārraudzība un nepilnības valsts vai Komisijas kontroles dienestu ieteikumu pēcpārbaudē. Komisija tikai nesen ir sniegusi papildu norādījumus par procedūrām, kuras ir ietvertas sekundārajos kontroles pasākumos 58. Komisija veic "sistēmu uzraudzības" apmeklējumus līdzdalības valstīs. Šajos apmeklējumos uzrauga valstu aģentūru sistēmu un procedūru atbilstību Mūžizglītības programmas noteikumiem. Valstu iestādes sekundāro kontroles pasākumu nozīmi interpretē dažādi. Kā Palāta konstatēja tās 2008. gada pārskatā, [22]Komisijas norādījumos par valstu iestāžu pienākumiem trūka skaidrības par konkrētām procedūrām. Palātas veiktajā Leonardo revīzijā šis secinājums apstiprinājās, jo sekundārajos kontroles pasākumos tika konstatētas nepilnības. Komisija ir vēlāk veikusi koriģējošus pasākumus, konkrēti, izstrādājusi instrukcijas iestādēm, kuras sniedz turpmākas norādes par procedūrām, kas ietvertas sekundārajos kontroles pasākumos. Secinājumi un ieteikumi 59. Leonardo da Vinci programmas izstrādē Komisija ņēma vērā savus obligātos izvērtējumus, bet neizstrādāja rīcības plānus citiem svarīgiem pētījumiem un ziņojumiem. Kaut arī Komisija izveidoja pienācīgu projekta dzīves cikla pārvaldības sistēmu, galvenā IT sistēma LLPLink 2009. gada beigās joprojām bija nepilnīga un tādējādi kavēja atbilstīgu ziņojumu sagatavošanu, kā arī bija vienlaicīgi jāizmanto vecās sistēmas. Līdz 2010. gada vidum LLP joprojām nebija pabeigts vienots ziņojumu sagatavošanas instruments ietekmes mērīšanai. 60. Programmas darbības aspekti, tostarp ikgadējās darba programmas sagatavošana, popularizēšana, veicināšana un informēšana bija labi pārvaldīta. Tomēr dažās jomās bija nepilnības, piemēram, trūka palīdzības pieteikumu iesniedzējiem pārvarēt grūtības atrast uzņemošos partnerus citās valstīs un nebija nenodrošināts, ka valstu aģentūras kvalitatīvi izvērtē dotāciju pietiekumus. 1. ieteikums a) Pēc ikgadējās darba programmas analīzes Komisijai jāsniedz valstu iestādēm kvalitatīva atgriezeniskā saikne, kurā jāietver viedoklis par programmas īstenošanu valstī un kurā jāuzsver stiprās un vājās puses; tas būtu noderīgi gan Komisijai, gan valstu iestādēm. b) Komisijai ir jāizpēta alternatīvas, lai nodrošinātu ērti lietojamu un efektīvu partneru meklēšanas instrumentu ES vai valstu līmenī. c) Komisijai jāapsver, vai valstu aģentūrām nebūtu jāveicina prakses vietu atrašana ārvalstu partneriem, t. i., jāinformē citas valstu aģentūras par savas valsts izvietošanas un starpniecības organizācijām. d) Pieteikumu novērtēšanu iespējams uzlabot, proti, sīkāk izstrādāt vērtētājiem paredzēto novērtēšanas rokasgrāmatu, detalizēti aprakstot katras novērtējuma veidlapas iedaļas vērtējuma mērķi un metodes šā mērķa sasniegšanai. e) Lai nodrošinātu Komisijas noteikumu konsekventu interpretāciju, Komisijai jāapsver pieteikumu novērtējuma pārbaužu iekļaušana savos kvalitātes un ietekmes uzraudzības apmeklējumos līdzdalības valstīs. f) Komisijai bez kavēšanās jāpabeidz LLPLink lietojumprogramma ziņojumu sagatavošanai par ietekmes mērīšanu, lai garantētu pilnīgu un konsekventu īstenošanas datu vākšanu no visām līdzdalības valstīm. 61. Kaut arī kontroles sistēmas Komisijā un dalībvalstīs vairākumā gadījumu bija pienācīgas, ziņojumu sagatavošanas sistēmas nebija pietiekami orientētas uz programmas rezultātiem un vēl mazāk — uz tās efektivitāti un ietekmi. Līdz Leonardo da Vinciprogrammas trešajam gadam Komisija bija sākusi veidot visaptverošu programmas ietekmes mērīšanas sistēmu, taču nebija to pabeigusi. Tā rezultātā Komisija nevarēja mērīt Leonardo programmas ietekmi par pirmajiem trim programmas gadiem, kas ir aptuveni puse no tās ilguma. 2. ieteikums a) Komisijai ir jāuzlabo kvalitātes un ietekmes uzraudzības sistēma un tā jākoordinē ar metodēm, pēc kurām valstu aģentūras šobrīd sagatavo gada darbības pārskatus. b) Komisijai jāsaskaņo darba programmas un gada pārskata struktūra, lai rezultātus būtu iespējams salīdzināt ar plānoto izpildi. c) Komisijai bez kavēšanās jāpabeidz darbs, kas saistīts ar konkrētu, izmērāmu, sasniedzamu, atbilstīgu mērķu ar noteiktiem termiņiem izvirzīšanu un rezultatīvo rādītāju izstrādi. d) Nākotnē Komisijai jānodrošina, lai jebkurai turpmākai programmai jau no paša sākuma būtu izveidota ietekmes mērīšanas sistēma. 62. Vispārējais secinājums ir tāds, ka Leonardo da Vinci programmas mobilitātes plāna koncepcija un pārvaldība varētu nodrošināt efektīvus rezultātus. Komisija bija sākusi veidot visaptverošu Leonardo da Vinci programmas ietekmes mērīšanas sistēmu, taču nebija to pabeigusi. Tā rezultātā Komisija trīs gadus pēc programmas sākuma jeb aptuveni tās pusē vēl nevar novērtēt, kā tiek sasniegti mērķi. Šo ziņojumu pieņēma Revīzijas palātas IV apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Morten LEVYSOHN, tās 2010. gada 29. jūnija sēdē Luksemburgā. Revīzijas palātas vārdā — +++++ TIFF +++++ priekšsēdētājs Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] Kopenhāgenas procesu 2002. gada novembrī uzsāka Eiropas Savienības, Eiropas Ekonomikas zonas un Eiropas Brīvās tirdzniecības zonas valstu izglītības un arodmācību ministri, Eiropas sociālie partneri un Eiropas Komisija. [2] Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. novembra Lēmums 1720/2006/EK, ar ko izveido rīcības programmu mūžizglītības jomā (OV L 327, 24.11.2006., 45. lpp.). [3] Lēmuma 1720/2006/EK 14. pants un pielikuma B. punkta 11. apakšpunkts. [4] Šajā ziņojumā apzīmējums Leonardo attiecas uz programmas pašreizējo posmu. [5] Lēmuma Nr. 1720/2006/EK 6. pants. [6] Lēmuma Nr. 1720/2006/EK 15. pants. [7] 8. pants Komisijas Lēmumā 26/IV/2007 par dalībvalstu, Komisijas un valsts aģentūru attiecīgajiem pienākumiem, īstenojot mūžizglītības programmu (2007–2013). [8] Apvienotā Karaliste, Francija, Malta, Polija, Rumānija un Vācija. [9] Finanšu regulas 27. panta 4. punktā, 28. un 33. pantā, 56. panta 3. punktā un 166. pantā un Finanšu regulas Īstenošanas kārtības 21. pantā ir izklāstītas pamatprasības attiecībā uz novērtējumu tvērumu, nolūku, laika termiņu un izmantošanu. [10] Kopējais ziņojums par Socrates II , Leonardo da Vinci II un eLearning galīgo novērtējumu, 2008. g. [11] "Study on the obstacles to transnational mobility facing apprentices and other young people in initial vocational training and on ways of overcoming them" ["Pētījums par starpvalstu mobilitātes šķēršļiem, ar kuriem sastopas mācekļi un citi jaunieši sākotnējās arodmācībās, un to pārvarēšanas paņēmieniem"] jeb MoVE-iT pētījums (2007. g.). "Impact Analysis of Leonardo da Vinci Mobility Measures on Young Trainees and Employees, and the Influence of Socio-economic Factors" ["Analīze par Leonardo da Vinci mobilitātes pasākumu ietekmi uz jauniešiem — arodskolniekiem vai jauniem darbiniekiem — un sociālekonomisko faktoru ietekme"] (2007. g.). [12] 2008. gada "Norādījumi dalībvalstu aģentūrām, kuras īsteno mūžizglītības programmu" (28.1. un 9.1.1. punkts). [13] Lēmuma Nr. 1720/2006/EK 6. panta 3. punkta d) apakšpunkts. [14] Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, 27. pants (OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.). [15] Valsts aģentūras gada pārskata 1. daļa. [16] 2008. gada "Norādījumi dalībvalstu aģentūrām, kuras īsteno mūžizglītības programmu", 3.1.1.3. punkts. [17] Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, 27. pants (OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.). [18] Mūžizglītības programmas komiteja palīdz Komisijai programmas īstenošanā. Komitejā darbojas dalībvalstu pārstāvji, un tā sniedz atzinumus vai konsultācijas par Mūžizglītības programmas īstenošanas pasākumiem. [19] Palāta ir iepriekš ziņojusi par mūžizglītības programmas kontroles mehānismu revīziju. Sk. Revīzijas palātas Pārskatu par 2008. finanšu gadu (OV C 269, 10.11.2009., 181.–185. lpp.). [20] 2008. gada "Norādījumi dalībvalstu aģentūrām, kuras īsteno Mūžizglītības programmu", 3.8.1. punkts. [21] Komisijas Lēmuma 26/IV/2007 8. pants. [22] Revīzijas palātas Pārskata par 2008. finanšu gadu 9. nodaļas 21. un 33. punkts -------------------------------------------------- PIELIKUMS Mērķi (balstīti uz mūžizglītības programmas juridiskā pamata) Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. novembra lēmums 1720/2006/EK, ar ko izveido rīcības programmu mūžizglītības jomā Mūžizglītības programmas pamatmērķis Izmantojot mūžizglītību, veicināt Kopienas kā augsta līmeņa uz zināšanām balstītas sabiedrības attīstību ar stabilu ekonomikas izaugsmi, ar vairāk un labākām darbavietām un augstāku sociālo kohēziju, vienlaikus nodrošinot labu vides aizsardzību nākamām paaudzēm. Tās mērķis ir jo īpaši veicināt savstarpēju apmaiņu, sadarbību un mobilitāti starp izglītības un apmācību sistēmām Kopienā, lai tās kļūtu par pasaules kvalitātes standartiem. Mūžizglītības programmas īpašie mērķi veicināt kvalitatīvas mūžizglītības attīstību un šīs jomas sistēmās un praksē sekmēt augstu kvalitāti, jauninājumus un Eiropas dimensiju; atbalstīt Eiropas mūžizglītības telpas izveidi; palīdzēt uzlabot dalībvalstīs pieejamo mūžizglītības iespēju kvalitāti, pievilcīgumu un piekļuvi tām; stiprināt mūžizglītības ieguldījumu sociālajā kohēzijā, pilsoniskā aktivitātē, starpkultūru dialogā, dzimumu līdztiesībā un personības pilnīgošanā; palīdzēt sekmēt radošo darbību, konkurētspēju, nodarbinātības iespējas un uzņēmību; sekmēt visu vecumu cilvēku aktīvu dalību mūžizglītībā, tostarp cilvēku ar īpašām vajadzībām un to, kas atrodas nelabvēlīgā situācijā, neatkarīgi no viņu sociālekonomiskā stāvokļa; veicināt valodu apguvi un valodu dažādību; atbalstīt inovatīva uz informācijas un komunikācijas tehnoloģijām (IKT) balstīta satura, pakalpojumu, pedagoģijas un prakses attīstīšanu mūžizglītības jomā; stiprināt nozīmi, kāda mūžizglītībai ir Eiropas pilsonības apziņas radīšanā, pamatojoties uz cilvēktiesību un demokrātijas izpratni un ievērošanu, un tolerances un cieņas pret citām tautām un kultūrām sekmēšanā; sekmēt sadarbību kvalitātes nodrošināšanai visās Eiropas izglītības un apmācību nozarēs; veicināt rezultātu, inovatīvu produktu un procesu optimālu izmantošanu un veikt paraugprakses apmaiņu Mūžizglītības programmas darbības jomās, lai uzlabotu izglītības un apmācību kvalitāti. Leonardo da Vinci programmas īpašie mērķi palīdzēt apmācību un papildu apmācību darbību dalībniekiem iegūt un izmantot zināšanas, prasmes un kvalifikāciju, lai veicinātu personīgo attīstību, spējas atrast darbu un dalību Eiropas darba tirgū; atbalstīt arodizglītības un apmācību sistēmu, iestāžu un prakses kvalitātes uzlabojumus un jauninājumus; palielināt profesionālās izglītības un apmācību pievilcīgumu un darba devēju un personu mobilitāti, kā arī atvieglināt strādājošo mācekļu mobilitāti. Leonardo da Vinci programmas darbības mērķi uzlabot to personu, kas iesaistītas profesionālajā pamatizglītībā un apmācībās, un tālākizglītībā, Eiropas mobilitātes kvalitāti un palielināt apjomu tā, lai līdz Mūžizglītības programmas beigām palielinātu personu mācību prakšu skaitu uzņēmumos līdz vismaz 80000 gadā; uzlabot kvalitāti un palielināt apjomu sadarbībai starp iestādēm vai organizācijām, kas sniedz izglītības pakalpojumus, uzņēmumiem, sociālajiem partneriem un citām nozīmīgām struktūrām Eiropā; atvieglot jauninājumu attīstību arodizglītības un to mācību jomā, kas nav augstākās izglītības mācības, un jauninājumu tālāku nodošanu, tostarp no vienas dalībvalsts citām; uzlabot kvalifikāciju un kompetenču pārredzamību un atpazīstamību, tostarp attiecībā uz tām, kas iegūtas mācībās ārpus oficiālās izglītības sistēmas un neoficiāli; veicināt moderno svešvalodu apguvi; atbalstīt novatoriska uz IKT balstīta satura, pakalpojumu, pedagoģijas un prakses attīstību mūžizglītībā. --------------------------------------------------