[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 10.11.2005 COM(2005) 554 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS par komiteju darbu 2004. gadā{SEC(2005) 1420} 1. VISPĀRĪGAS PIEZĪMES PAR KOMITOLOĢIJAS SISTĒMU Šis ziņojums ir par komitoloģijas komiteju darbību 2004. gadā. Tas sastāv no ievada daļas, horizontāla pārskata par komiteju darbību un pielikuma, kurā sniegta detalizēta statistika par atsevišķām komitoloģijas komitejām, kas sakārtotas atbilstīgi dažādiem Komisijas dienestiem[1]. Pielikumā sniegti arī paskaidrojumi par komiteju skaita izmaiņām un ārkārtējiem gadījumiem saistībā ar specifiskiem pasākumu projektiem, kā, piemēram, nelabvēlīgi atzinumi, EP rezolūcijas, kas pieņemtas, izmantojot uzraudzības tiesības (skatīt arī 1.2. punktu), un lietu nodošana Padomei (skatīt arī 1.3. punktu). 1.1. Komitoloģijas komitejas un to institucionālais konteksts a) Komitoloģijas komiteju funkcijas institucionālajā struktūrā Komitoloģijas komiteju mērķis ir palīdzēt Komisijai īstenot ieviešanas pilnvaras, ko tai kā likumdevēji piešķīrusi Padome un Eiropas Parlaments. Komitoloģijas komitejām ir trīs kopīgas galvenās iezīmes. Pirmkārt , tās ir izveidojis likumdevējs (Padome un Eiropas Parlaments) saskaņā ar pamatakta pieņemšanas laikā spēkā esošajām „likumdošanas” procedūrām, atbilstoši kurām komitejas ir izveidotas, proti, kopš Māstrihtas līguma - saskaņā ar koplēmuma procedūru. Tādēļ komitoloģijas komiteju juridiskais pamats ir ietverts tā dēvētajā „pamataktā”. Otrkārt, to struktūra un darba metodes vairākos aspektos ir standartizētas. Katra komiteja sastāv no dalībvalstu pārstāvjiem, un to vada Komisijas pārstāvis; šie ir vienīgie komiteju „locekļi”. Komitejas darbojas saskaņā ar pamata tiesību aktā paredzētajām procedūrām atbilstīgi Padomes „komitoloģijas” Lēmumam 1999/468/EK[2]. Treškārt, saskaņā ar pamata tiesību aktu komitejas sniedz atzinumus par Komisijas iesniegtajiem ieviešanas pasākumu projektiem un darbojas šim mērķim paredzēto konsultatēšanās, vadības un regulatīvo procedūru ietvaros. Saskaņā ar Komisijas Lēmuma 1999/468/EK 2. pantu vadības procedūra ir jāparedz tādiem vadības pasākumiem, kas saistīti ar kopējās lauksaimniecības un zivsaimniecības politikas piemērošanu vai tādu programmu īstenošanu, kas būtiski ietekmē budžetu (2. panta a) punkts). Regulatīvā procedūra ir paredzēta vispārējiem pasākumiem, kas izstrādāti, lai piemērotu būtiskus pamataktu noteikumus, tostarp pasākumus, kas attiecas uz cilvēku veselības aizsardzību vai drošību, dzīvnieku vai augu aizsardzību, un atjauninātu pamataktu „tehniskās” detaļas (2. panta b) punkts). Konsultēšanās procedūru izmanto visos gadījumos, kad to uzskata par lietderīgāko. Saskaņā ar vadības procedūru (Padomes Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 2. punkts) un regulatīvo procedūru (Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 2. punkts), lai sniegtu viedokli (pozitīvu vai negatīvu) nepieciešams iegūt komitejas locekļu kvalificētu balsu vairākumu , kā noteikts Līguma 205. panta 2. punktā[3]. Kopš 2004. gada 1. novembrī ir stājušies spēkā EK Līguma jaunākie grozījumi[4], tiek piemērots jaunais 205. panta 2. punktā noteiktais režīms. Lai sasniegtu kvalificētu balsu vairākumu, tajā paredzēts „divkāršs vairākums” ar a) vismaz 232 balsīm no 321 balss, kā arī b) vairākums no (25) dalībvalstīm. Attiecībā uz 205. panta 4. punktā noteiktajiem papildkritērijiem, kas katram Padomes loceklim sniedz iespēju pieprasīt pārbaudi par to, vai par lēmumu balsojušās dalībvalstis pārstāv 62% no ES iedzīvotājiem, Komisija secina, ka tas neattiecas uz komitoloģijas procedūrām, jo Padomes Lēmumā 1999/468/EK ir atsauce tikai uz 205. panta 2. punktu. Pastāv arī citas komitejas un ekspertu grupas, ko izveidojusi pati Komisija un kas tai palīdz īstenot iniciatīvas tiesības vai veikt uzraudzības, koordinācijas vai sadarbības uzdevumus ar dalībvalstīm. Šīs padomdevējas iestādes (kopskaitā vairāki simti) nav apskatītas šajā ziņojumā, un tās jānošķir no komitoloģijas komitejām. b) Komitoloģija un caurskatāmība: komitoloģijas dokumentu reģistrs un glabātuve Lēmuma 1999/468/EK 7. pants un Padomes un Komisijas paziņojumi attiecībā uz to (īpaši paziņojumi Nr. 4 un 5) kā nozīmīgu caurskatāmības elementu ievieš pasākumus, kas paredzēti komitoloģijas komiteju darbības caurskatāmības uzlabošanai. Lēmuma 1999/468/EK 7. panta 5. punktā noteikts, ka Komisijai jāpublicē reģistrs, kas sniedz norādes uz visiem dokumentiem, kas saistībā ar komitoloģijas procedūrām nosūtīti Eiropas Parlamentam. Šis reģistrs darbojas kopš 2003. gada decembra[5]. Komisija saskaņā ar paziņojumu (Nr. 5) par Padomes Lēmumu 1999/468/EK kā papildus caurskatāmības pasākumu pievienoja reģistram glabātuvi; tādējādi daudzi Eiropas Parlamentam nosūtītie dokumenti ir tieši pieejami sabiedrībai atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi institūciju dokumentiem[6], kas stājās spēkā 2001. gada 3. decembrī. Reģistra uzdevums ir informēt par dokumenta pastāvēšanu, savukārt glabātuvē pieejams dokuments lejupielādējamā formātā. Reģistrā un glabātuvē atrodas dokumenti, uz kuriem attiecas parastā obligātā dokumentu nosūtīšana, proti, tie ir: - visu komiteju sanāksmju dienas kārtības, kopsavilkumi un balsošanas rezultāti; - īstenošanas pasākumu projekti, kuri „iesniegti komitejām to instrumentu īstenošanai, kas pieņemti saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru” (koplēmuma procedūra; skatīt Padomes Lēmuma 1999/468/EK 7. panta 3. punktu). Papildus šiem parastajiem sūtījumiem reģistrā un glabātuvē tiek uzglabāti dokumenti, ko Komisijas dienesti nosūtījuši Eiropas Parlamentam pēc tā īpaša pieprasījuma vai saskaņā ar atsevišķu vienošanos. - Specifiski pasākumu projekti, kuri, kaut arī nav pakļauti koplēmuma procedūrai, ir īpaši svarīgi Eiropas Parlamentam, tiek nosūtīti informācijai pēc atbildīgās parlamentārās komitejas pieprasījuma, pamatojoties uz Komisijas saistībām divpusējā nolīgumā ar Eiropas Parlamentu par 1999. gada jūnija Padomes Lēmuma 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību, īstenošanas procedūrām (skatīt Nolīguma 2. punktu) [7] . - Eiropas Parlaments var pieprasīt komitejas sanāksmju protokolus.[8] - Citus pavaddokumentus, tādus kā darba dokumenti, nedokumentāla informācija vai informatīvie materiāli, kurus izveidojuši Komisijas dienesti, dalībvalstis un/vai trešās puses, dienesti pašlaik nosūta neobligātā kārtā[9]. Visu dokumentu augšupielādi decentralizēti veic par komitoloģijas komiteju vadību atbildīgie Komisijas dienesti, un pēc tam Komisijas Ģenerālsekretariāts tos centralizēti nosūta centrālajam punktam Eiropas Parlamentā, no kurienes tos nosūta dažādām parlamentārajām komitejām. Atsauces uz dokumentiem var neparādīties, ja tos uzskata par “slepeniem” Regulas (EK) Nr. 1049/2001 9. panta izpratnē. “Caurskatāmības” Regula (EK) Nr. 1049/2001 aizsargā ES iestāžu lēmumu pieņemšanas procesu, kura daļa ir komitoloģijas procedūras saskaņā ar 4. panta 3. punktu. Komisija tikmēr ir nolēmusi, kā tā izmantos šīs juridiskās aizsardzības priekšrocības: īstenošanas pasākumu projektiem parasti jābūt publiski pieejamiem pēc tam, kad komitejā ir notikusi balsošana[10] . Tikai Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. panta 1. un 2. punktā noteiktajos izņēmuma gadījumos (t.i., drošības jautājumi vai komerciālās intereses) tiešā piekļuve jāatliek līdz pasākumu galīgajai pieņemšanai no Kolēģijas puses. Pēc galīgās pieņemšanas pasākumiem var piekļūt Komisijas publiskajās datubāzēs un reģistros (Komisijas sanāksmju protokoli, skatīt Komisijas Dokumentu reģistru). 1.2. Eiropas Parlamenta uzraudzības tiesības Komisijas pienākums ir informēt Eiropas Parlamentu par komiteju darbu un nosūtīt tam visus izpildes pasākumu projektus saskaņā ar pamataktu, kas pieņemts, ievērojot Līguma 251. pantu (likumdošanas akti, kas pieņemti saskaņā ar koplēmuma procedūru), tādējādi nodrošinot Eiropas Parlamentam iespēju īstenot uzraudzības tiesības, kas noteiktas Lēmuma 1999/468/EK 8. pantā. Eiropas Parlaments un Komisija 2000. gada februārī noslēdza Vienošanos par kārtību, kādā piemērojams Padomes Lēmums 1999/468/EK, kas īpaši paredzēts kārtības noteikšanai par to, kā Komisijai jāīsteno uzliktās saistības.[11] Izņemot ārkārtas gadījumus, vienošanās paredz, ka mēneša laikā no „galīgā” izpildes pasākumu projekta saņemšanas[12] saskaņā ar koplēmumā pieņemto tiesību aktu Eiropas Parlamentam vajadzības gadījumā atļauj pieņemt rezolūciju (plenārsēdē) saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 8. pantu, ja tas uzskata, ka pasākuma projekts pārsniedz pamataktā ietvertās ieviešanas pilnvaras[13]. Faktiski Komisijas dienesti izpildes pasākumu projektu augšupielādē reģistrā vienlaikus ar to nosūtīšanu dalībvalstīm, gatavojoties komitejas sanāksmei. Tas attiecināms arī uz gadījumiem, ja balsošanu paredzēts veikt ar rakstiskas procedūras palīdzību (bez komitejas sanāksmes) saskaņā ar Komitejas procedūras noteikumiem. Pēc balsošanas Komisijas dienestam (kopš 2004. gada vidus) ir jāaizpilda balsošanas saraksts, kurā norādīti kopējie balsošanas rezultāti par konkrētu izpildes pasākuma projektu. Dienestam arī jānorāda, vai pasākuma projekts pēc komitejas pārbaudes ir grozīts vai nē. Ja izpildes pasākuma projekts ir grozīts, to vēlreiz augšupielādē reģistrā un nosūta Eiropas Parlamentam kopā ar balsošanas sarakstu. Tādējādi Parlaments un sabiedrība, kam šajā komitoloģijas procedūras fāzē parasti būs piešķirta tieša pieeja pasākuma projektam, ir skaidri informēta par „galīgo” izpildes pasākuma projektu. Ja izpildes pasākuma projekts nav grozīts, augšupielādē un Eiropas Parlamentam nosūta tikai balsošanas sarakstu. Sākotnējo augšupielādēto izpildes pasākuma projekta versiju tad uzskata par galīgo projektu. Ir jāatzīmē, ka 2004. gadā, tāpat kā 2003. gadā, netika ziņots par gadījumiem, kad Eiropas Parlamentam būtu bijusi nepieciešamība pieņemt rezolūciju, pamatojoties uz Padomes Lēmuma 1999/468/EK 8. pantu. Formāli neatsaucoties uz šo nosacījumu, Eiropas Parlaments pieņēma rezolūciju[14] attiecībā uz Komisijas lēmumprojektu[15] dzīvnieku barošanas jomā, lai lūgtu Komisiju pārskatīt pasākuma projekta ietvarus, kas, pēc tā domām, pārsniedza likumdevējas varas Komisijai nodotās pilnvaras. Projektu grozīja saskaņā ar Parlamenta rekomendācijām un pēc tam iesniedza balsošanai komitejā un tad pieņemšanai Komisijā[16] 1.3. Lietu nodošana Padomei 2004. gadā Padomei ir nodotas 17 lietas. Saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK pasākumu projekti ir jānodod Padomei, ja Komisija atbilstoši regulatīvajai procedūrai nav ieguvusi nepieciešamo balsu vairākumu, lai apstiprinātu izpildes pasākuma projektu, vai, ja atbilstoši vadības procedūrai tā saskaras ar iebilstošu kvalificētu balsu vairākumu. Kopumā 2004. gadā nodotas 17 lietas trīs politikas sektoros: vides (12), veselības un patērētāju aizsardzības (4) un nodokļu un muitas savienības sektorā. Kaut arī šis skaitlis veido tikai apmēram 0,5% no kopējā izpildes pasākumu skaita, ko Komisija pieņēmusi saskaņā ar vadības un regulatīvo procedūru, tas ir augstākais rādītājs kopš 2000. gadā uzsāktās regulārās ziņošanas (ar augstu koncentrāciju vides sektorā). Kaut arī komiteju darbu kopumā raksturo augsts vienprātības līmenis, iespējams, ka pieaugušais delegāciju skaits komitejās (25 dalībvalstis kopš paplašināšanās) tagad dažreiz padara grūtāku nepieciešamā kvalificētā vairākuma iegūšanu, lai sniegtu labvēlīgu atzinumu (vismaz vienā politikas sektorā). Vēl viens iemesls varētu būt īstenošanas pasākumu īpašais raksturs vides jomā (piemēram, attiecībā uz ģenētiski modificēto organismu izstrādājumiem). 1.4. Plašāka attīstība Komisijas priekšlikums par regulatīvo procedūru pārskatīšanu[17] attiecībā uz īstenošanas pasākumiem ar vispārēju ietvaru vai tādiem, kas pieņem dažus citus pamataktu aspektus saskaņā ar koplēmuma procedūru (Līguma 251. pants), vēl arvien tiek izskatīts Padomē. Šī ierosinātā jaunā procedūra nostāda Eiropas Parlamentu un Padomi vienā līmenī attiecībā uz Komisijas ieviešanas pilnvaru īstenošanas pārraudzību. 2003. gada 2. septembrī Eiropas Parlaments deva vispārēju piekrišanu Komisijas priekšlikumam[18], tajā pašā laikā ierosinot ļoti nelielu skaitu tehnisku grozījumu. 2004. gada 22. aprīlī Komisija izdeva grozītu priekšlikumu[19], lai iekļautu lielāko daļu Eiropas Parlamenta labojumu un lai padarītu skaidrāku jauno procedūru. Komisijas izpildvara tiks reorganizēta saskaņā ar Eiropas Konstitūcijas izveidošanas līgumu [20] . Konstitūcija ievieš „deleģēto” regulu aktu, kas Komisijai jāpieņem, lai Parlamenta un Padomes kontrolē papildinātu vai grozītu dažas „nebūtiskas” Eiropas likumu detaļas, kas var atsaukt pašu delegāciju vai iebilst pret kādu īpašu noteikumu projektu; šīs deleģētās regulas ir jānošķir no vienkāršiem izpildes aktiem, ko Komisija pieņems dalībvalstu uzraudzībā[21]. Valstu un valdību vadītāju Eiropas Padomes 2005. gada jūnija sanāksmē pieņemtā deklarācija par Konstitūcijas ratifikācijas procesu paredz pārdomu periodu līdz 2006. gada vidum. Desmit jauno dalībvalstu integrācija komitoloģijas komiteju darbā pēc Eiropas Savienības paplašināšanās 2004. gada 1. maijā notika bez būtiskām problēmām. Līdz iestāšanās datumam tām bija aktīvu novērotāju statuss, ko tām piešķīra ar Komisijas 2003. gada 25. februāra lēmumu[22] (un kas stājās spēkā nākamajā dienā pēc Pievienošanās līguma parakstīšanas 2003. gada 16. aprīlī)[23]. Saskaņā ar šo vienošanos kandidātvalstu pārstāvjus uzaicināja vairumā komitoloģijas komiteju. Tiem bija iespēja izteikt savu viedokli par sapulcēs apspriestajiem jautājumiem, tomēr tiem nebija tiesību piedalīties balsošanā par izpildes pasākumu projektiem. Kopš iestāšanās nepastāv nekādas atšķirības starp „veco” un „jauno” dalībvalstu tiesībām un pienākumiem. 2004. gada decembrī tika pabeigtas iestāšanās sarunas ar Bulgāriju un Rumāniju, un 2005. gada 25. aprīlī tika parakstīts Pievienošanās līgums. Līdzīgi iepriekš aprakstītajai pieejai, kas tika piemērota attiecībā uz desmit jaunajām dalībvalstīm laikā pirms iestāšanās, Bulgārijai un Rumānijai no 2005. gada 26. aprīļa ir piešķirts aktīvā novērotāja statuss, un tās var piedalīties komitejas sanāksmēs.[24] Turcijai un Horvātijai kā atlikušajām kandidātvalstīm līdzdalību joprojām organizē, pamatojoties uz „Komisijas paziņojumu Padomei par dalībvalstu līdzdalību Kopienas programmās, aģentūrās un komitejās”[25] un “Komisijas paziņojumu Padomei un Parlamentam par gatavošanos Rietumbalkānu valstu dalībai Kopienas programmās un aģentūrās“[26]. 2. AKTIVITĀŠU HORIZONTĀLAIS PĀRSKATS 2.1. Komiteju skaits un procedūru veidi Ir būtiski atšķirt komitoloģijas komitejas no citām organizācijām, jo īpaši no „ekspertu grupām”, ko dibinājusi pati Komisija. Pēdējās nodarbojas ar politikas sagatavošanu un īstenošanu, kamēr komitologijas komitejas piedalās tiesību aktu īstenošanā. Šis pārskats pievēršas vienīgi komitoloģijas komitejām. Komitoloģijas komiteju skaits ir aprēķināts pa darbības nozarēm uz 31.12.2004. ( I tabula ). Salīdzinājumam doti iepriekšējā gada skaitļi (uz 31.12.2003.). I TABULA – kopējais komiteju skaits Politikas sektors | 2003 | 2004 | Uzņēmējdarbības (ENTR) | 33 | 30 | Nodarbinātības un sociālo lietu (EMPL) | 8 | 6 | Lauksaimniecības (AGRI) | 30 | 30 | Enerģētikas un transporta (TREN) | 45 | 40 | Vides (ENV) | 35 | 35 | Pētniecības (RTD) | 2 | 3 | Informācijas sabiedrības (INFSO) | 13 | 10 | Zivsaimniecības (FISH) | 3 | 3 | Iekšējā tirgus (MARKT) | 12 | 11 | Reģionālās politikas (REGIO) | 2 | 2 | Nodokļu un muitas savienības (TAXUD) | 9 | 10 | Izglītības un kultūras (EAC) | 7 | 9 | Veselības un patērētāju aizsardzības (SANCO) | 13 | 13 | Tieslietu un iekšlietu (JAI) | 7 | 10 | Ārējo sakaru (RELEX) | 3 | 3 | Tirdzniecības (TRADE) | 13 | 11 | Paplašināšanās (ELARG) | 2 | 2 | EuropeAid sadarbības komitejas (AIDCO)* | 8 | 9 | Humānās palīdzības (ECHO) | 1 | 1 | Eiropas statistikas (ESTAT) | 7 | 7 | Budžeta (BUDG) | 2 | 2 | Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) | 1 | 1 | KOPĀ | 256 | 248 | Šie skaitļi norāda uz komitoloģijas relatīvo nozīmi dažādu politisko sektoru aktivitātēs. Enerģētikas un transporta (40), vides (35), lauksaimniecības (30) un uzņēmējdarbības (30) politikas sektoros vēl arvien ir visvairāk komiteju. Šie politikas sektori ar 136 komitejām no kopējā skaita 248 veido vairāk nekā pusi no visām komitejām. Komisijas centieni samazināt komiteju skaitu ir devuši rezultātus. Uz 2004. gada beigām tā ir pat samazinājusi esošo komiteju skaitu, salīdzinot ar 2003. gadu. Lai arī likumdevējs dažās politikas jomās, kurās ir ievērojams darbības pieaugums (piemēram, tieslietu un iekšlietu un izglītības un kultūras jomās), ir izveidojis jaunas komitejas, citos politikas sektoros tiesisko satvaru pārstrukturizēšanas rezultātā to skaits ir samazinājies (jo īpaši enerģētikas un transporta sektorā). Detalizēta informācija par komiteju izveidi, likvidēšanu un apvienošanu ir dota katra politikas sektora tabulas piezīmēs pielikumā. Komitoloģijas komitejas var klasificēt saskaņa ar procedūras veidu , atbilstoši kuram tās strādā (konsultēšanās procedūra, vadības procedūra, regulatīvā procedūra, drošības procedūra – skatīt II tabulu ). 2004. gads ir pirmais gads, kurā „saskaņošanas regulas” ir piemērotas pilnībā[27], tādējādi dažādie varianti saskaņā ar 1987. gada komitoloģijas procedūrām (IIa un IIb, IIIa un IIIb) vairs nav spēkā. Tā kā dažas komitejas izmato vairākas procedūras (sākot no konsultēšanās procedūras līdz regulatīvajai procedūrai, papildus ņemot drošības procedūru), tās atšķiras no komitejām, kas darbojas tikai saskaņā ar vienu procedūru. II TABULA – komiteju skaits atbilstoši procedūrām (2004 . GADĀ) Procedūras veids | Komitejas, kas strādā, saskaņā ar vairākām procedūrām | Konsulta-tīvā | Vadības | Regulatīvā | Drošības | ENTR | 6 | 5 | 16 | - | 3 | EMPL | 1 | - | 2 | - | 3 | AGRI | - | 24 | 4 | - | 3 | TREN | 7 | 2 | 24 | - | 7 | ENV | 3 | 5 | 23 | - | 4 | RTD | - | 2 | - | - | 1 | INFSO | - | 3 | 3 | - | 4 | FISH | - | 1 | - | - | 2 | MARKT | 2 | 2 | 7 | - | - | REGIO | - | 1 | - | - | 1 | TAXUD | 1 | 4 | 3 | - | 2 | EAC | 1 | - | - | - | 8 | SANCO | 2 | - | 6 | - | 5 | JAI | 4 | - | 1 | - | 5 | RELEX | 1 | 1 | - | - | 1 | TRADE | 2 | 3 | 1 | 2 | 3 | ELARG | - | 1 | - | 1 | - | AIDCO | - | 7 | 2 | - | - | ECHO | - | - | - | - | 1 | ESTAT | - | 4 | 1 | - | 2 | BUDG | 1 | - | 1 | - | - | OLAF | - | - | 1 | - | - | KOPĀ | 31 | 64 | 95 | 3 | 55 | Šie skaitļi norāda, ka apmēram 40% no komitejām (95 no 248) strādā tikai saskaņā ar regulatīvo procedūru, kam seko ievērojami mazāka komiteju daļa, kas strādā tikai saskaņā ar vadības procedūru (64). Iedalījums pa politikas sektoriem parāda, ka šo trīs veidu procedūru izmantošana politikas sektoros ir atšķirīga. Tomēr dažos politikas sektoros ir jūtams, ka viena no procedūrām dominē, piemēram, enerģētikas/transporta un vides sektors strādā ar lielu komiteju skaitu, kas darbojas saskaņā ar regulatīvo procedūru, bet lauksaimniecības sektors strādā ar lielu skaitu komiteju, kas darbojas saskaņā ar vadības procedūru. 2.2. Sapulču skaits Komiteju skaits nav vienīgais aktivitātes rādītājs komitoloģijas līmenī. Organizēto sapulču skaits 2004. gadā norāda uz vispārējo darba intensitāti gan sektoru līmenī, gan atsevišķās komitejās (III tabula). III tabula– sapulču skaits 2003 | 2004 | 2003 | 2004 | ENTR | 59 | 54 | EAC | 23 | 28 | EMPL | 17 | 10 | SANCO | 101 | 111 | AGRI | 322 | 344 | JAI | 21 | 26 | TREN | 44 | 51 | RELEX | 5 | 5 | ENV | 54 | 64 | TRADE | 32 | 21 | RTD | 50 | 58 | ELARG | 8 | 6 | INFSO | 31 | 31 | AIDCO | 35 | 38 | FISH | 25 | 22 | ECHO | 10 | 11 | MARKT | 38 | 40 | ESTAT | 17 | 15 | REGIO | 12 | 11 | BUDG | 6 | 6 | TAXUD | 113 | 108 | OLAF | 1 | 2 | Tāpat kā 2003. gadā, lauksaimniecības sektors ir vadošais (344 sanāksmes), jo, lai pārvaldītu dažādus lauksaimniecības tirgus, nepieciešamas biežas sanāksmes. Tam seko veselības un patērētāju aizsardzības sektors (111 sanāksmes) un nodokļu un muitas savienības sektors (108 sanāksmes), kā arī vairāki citi sektori, kā uzņēmējdarbības, pētniecības, un vides sektors, kur sapulču skaits svārstās no 54 līdz 64 sapulcēm. 2.3. Atzinumu un aktu skaits Tāpat kā iepriekšējos pārskatos, šis pārskats sniedz vispārējus skaitļus par komiteju sniegtajiem oficiālajiem atzinumiem [28] un tiem sekojošiem izpildes pasākumiem (t.i., tiesību aktiem, administratīvajiem un finansēšanas lēmumiem), kurus pieņēmusi Komisija. Šie skaitļi norāda uz komiteju tiešajiem “rezultātiem” ( IV tabula ). Kopējais komiteju sniegtais atzinumu skaits 2004. gadā ir 2 777 (salīdzinājumā ar 2 981 atzinumu 2003. gadā); Komisijas pieņemto izpildes pasākumu skaits bija 2 625 (salīdzinājumā ar 2 768 pasākumiem 2003. gadā). IV TABULA – atzinumu un izpildes pasākumu skaits (2004 . GADĀ) Atzinumi | Izpildes pasākumi | Atzinumi | Izpildes pasākumi | ENTR | 89 | 59 | EAC | 128 | 115 | EMPL | 6 | 0 | SANCO | 370 | 352 | AGRI | 1 279 | 1 279 | JAI | 53 | 31 | TREN | 38 | 36 | RELEX | 2 | 2 | ENV | 42 | 40 | TRADE | 45 | 44 | RTD | 185 | 185 | ELARG | 90 | 89 | INFSO | 35 | 34 | AIDCO | 183 | 182 | FISH | 29 | 26 | ECHO | 52 | 52 | MARKT | 13 | 12 | ESTAT | 51 | 12 | REGIO | 29 | 26 | BUDG | 2 | 2 | TAXUD | 55 | 47 | OLAF | 1 | 0 | Lielais skaits izpildes pasākumu, kas pieņemti atsevišķos politikas sektoros – lauksaimniecībā (1 279), veselības un patērētāju aizsardzībā (352), pētniecībā (185), EuropAid (182) un izglītībā un kultūrā (115) – vēlreiz norāda uz Komisijas darba intensitāti tai deleģētajās jomās ar komitoloģijas procedūru starpniecību.[29] [1] Pielikums ir sniegts kā atsevišķs Komisijas dienestu darba dokuments. [2] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. [3] Atzinumam, piemērojot konsultēšanās procedūru, pietiek ar vienkāršu balsu vairākumu, kā noteikts Līgumā. [4] Saskaņā ar grozījumiem, kas veikti ar desmit jauno dalībvalstu Pievienošanās aktu, OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp. 5 Skatīt tīmekļa vietni: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/regcomito/registre.cfm?CL=en. Reģistrs ietver dokumentus kopš 2003. gada sākuma. 6 OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp. 7 OV L 256/19, 10.10.2000. 8 Skatīt Nolīguma 2. punktu. 9 Līdzšinējo praksi var turpināt pēc reģistra darbības sākšanas; katram dienestam ir tiesības brīvi izvēlēties, kurus pavaddokumentus tas vēlas sūtīt Eiropas Parlamentam. Tomēr šobrīd spēkā esošās darbības instrukcijas attiecībā uz augšupielādi reģistrā un glabātuvē ir piemērojamas šādiem dokumentiem tāpat kā obligātajiem dokumentiem. 10 Saskaņā ar Komitejas procedūras noteikumiem komitejas balsošanu var veikt kārtējā komitejas sanāksmē vai ar rakstveida procedūras starpniecību. 11 OV L 256, 10.10.2000., 19. lpp. Šis nolīgums aizstāj dažus iepriekšējos – 1988. gada Plumb/Delors nolīgumu, 1996. gada Samland/Williamson nolīgumu un 1994. gada „ modus vivendi ”. 12 Vispirms projektus nosūta pirms komitejas sēdes un, ja tos sēdē būtiski groza, tos nosūta vēlreiz. 13 Šo pamataktu Padomei un Eiropas Parlamentam jāpieņem ar koplēmuma procedūru (Līguma 251. pants). 14 Rezolūcija Nr. 43/2004, kas pieņemta 28.10.2004. (OV C 174E, 14.7.2005., 63. lpp.). 15 Komisijas Regulas projekts, kas pievieno IV pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 999/2001, kura nosaka noteiktu pārnēsājamu sūkļveida encefalopātijas novēršanas, kontroles un izskaušanas noteikumus, iesniegtus Pārtikas ķēdes un dzīvnieku labklājības pastāvīgajai komitejai 2004. gada 12. oktobrī. [5] Komisijas Regulas projekts, kas pievieno IV pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 999/2001, kura nosaka noteiktu pārnēsājamu sūkļveida encefalopātijas novēršanas, kontroles un izskaušanas noteikumus, iesniegtus Pārtikas ķēdes un dzīvnieku labklājības pastāvīgajai komitejai 2004. gada 12. oktobrī. [6] Komisijas Regula (EK) Nr. 1292/2005, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 999/2001 IV pielikumu attiecībā uz dzīvnieku barošanu (OV L 205, 6.8.2005., 3. lpp.). 17 Priekšlikums Padomes Lēmumam, ar ko groza Padomes Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (KOM (2002) 719 galīgais, pieņemts 11.12.2002.). 18 Rezolūcija pieņemta 2.9.2003. (P5-TA(2003)0352), pamatojoties uz R. Korbeta (R. Corbett) ziņojumu. 19 KOM(2004) 324 galīgais, pieņemts 22.04.2004. 20 Eiropas Konstitucionālā līguma projekts, iesniegts Tesaloniku Eiropadomes sanāksmē 20.6.2003., I-35. un I-36. pants. 21 Eiropas Konstitūcijas izveidošanas līguma projekta konsolidētā versija ir publicēta Oficiālajā Vēstnesī, C 310, 16.12.2004., 1.–465. lpp. 22 Komisijas dokuments C(2003)341. 23 „VIRZOTIES UZ PAPLAŠINĀTU SAVIENĪBU”, Stratēģijas dokuments un Eiropas Komisijas ziņojums par progresu pievienošanās virzienā katrā atsevišķajā kandidātvalstī, (9.10.2002.), KOM(2002) 700 galīgais, skatīt 3.3. punktu (25. lpp.). 24 Komisijas 2005. gada 23 marta lēmums – C(2005)874 (7. pants). 25 KOM(1999) 710 galīgais, pieņemts 20.12.1999. 26 KOM (2003) 748 galīgais, pieņemts 3.12.2003. * Skaitļi attiecībā uz AIDCO neietver Eiropas Attīstības fonda (EAF) komiteju, uz kuru neattiecas komitoloģijas procedūras. 27 Padomes 2003. gada 14. aprīļa Regula (EK) Nr. 806/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.) un Regula (EK) Nr. 807/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 36. lpp.), ar ko Lēmumam 1999/468/EK pielāgo noteikumus par komitejām, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās ieviešanas pilnvaras, kas noteiktas Padomes dokumentos, kuri pieņemti atbilstīgi konsultēšanās procedūrai (kvalificēts balsu vairākums), Padomes 2003. gada 26. maija Regula (EK) Nr. 1105/2003, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1260/1999, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par struktūrfondiem (OV L 158, 27.6.2003., 3. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 29. septembra Regula (EK) Nr. 1882/2003, ar ko Padomes Lēmumam 1999/468/EK pielāgo noteikumus par komitejām, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās ieviešanas pilnvaras, kas noteiktas dokumentos, uz kuriem attiecas EK līguma 251. pantā minētā procedūra (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.). 28 Ieskaitot labvēlīgus un nelabvēlīgus atzinumus, par ko notikusi oficiāla balsošana vadības, regulatīvās un konsultēšanās procedūras gadījumos. 29 Tajā pašā laikā jāatzīmē, ka tikai pieņemto aktu skaits vien pats par sevi vēl nenorāda uz pieņemto lēmumu politisko, ekonomisko vai finansiālo nozīmi.