Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu Komitejai par tiešsaistē pieejamu radošo saturu vienotajā tirgū {SEC(2007) 1710} /* COM/2007/0836 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 03.01.2008 COM(2007) 836 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI par tiešsaistē pieejamu radošo saturu vienotajā tirgū {SEC(2007) 1710} KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI par tiešsaistē pieejamu radošo saturu vienotajā tirgū 1. IEVADS 1.1. Radošais saturs tiešsaistē Platjoslas pakalpojumu pieejamība un izplatība un radošā satura un pakalpojumu arvien lielākā pieejamība jebkurā vietā un jebkurā laikā rada aizvien jaunas, rosinošas iespējas. Patērētājiem tas nozīmē jaunus veidus, kā no mājām un ar mobilo ierīču palīdzību piekļūt radošajam saturam, kas pieejams globālajos tīklos, piemēram, internetā, un pat ietekmēt šo saturu. Uzņēmējsabiedrībām tas nozīmē iespēju piedāvāt jaunus pakalpojumus un jauna veida saturu un apgūt jaunus tirgus. Rodoties aizvien jaunām ierīcēm, tīkliem un pakalpojumiem, to piedāvātās iespējas jāizskata gan satura piegādātājiem un tīkla operatoriem, gan tiesību turētājiem, patērētājiem, valdībām un neatkarīgajiem regulatoriem. Veiksmīgi risinājumi būs izaugsmes, nodarbinātības un inovācijas panākumu ķīla Eiropā. Šos jautājumus vislabāk var risināt Eiropas mērogā, jo, lai sniegtu vairākumu no šiem jaunajiem pakalpojumiem, vajadzīgi apjomradīti ietaupījumi un kultūras daudzveidība, un šīs divas priekšrocības piedāvā ES iekšējais tirgus. Tāpēc ES politikai jābūt vērstai uz jaunu pakalpojumu un ar tiem saistīto uzņēmējdarbības modeļu ātras un efektīvas ieviešanas atbalstu nolūkā Eiropā radīt un izplatīt tiešsaistē saturu un zināšanas. Šajā kontekstā Komisija par „radošu saturu, ko izplata tiešsaistē,” uzskata saturu un pakalpojumus, kā audiovizuālie plašsaziņas līdzekļi tiešsaistē (filmas, televīzija, mūzika un radio), spēles tiešsaistē, publikācijas tiešsaistē, izglītojošs saturs, kā arī lietotāju radīts saturs. Saskaņā ar pētījumu par interaktīvo saturu un konverģenci[1] (kas aptver ES 25 valstis) laikā līdz 2010. gadam ieņēmumi no satura pakalpojumiem tiešsaistē vairāk nekā četrkāršosies, no 1,8 miljardiem euro 2005. gadā palielinoties līdz 8,3 miljardiem euro 2010. gadā, un satura pakalpojumi tiešsaistē veidos arī ievērojamu daļu no kopējiem ieņēmumiem dažās jomās: aptuveni 20 % mūzikas un 33 % videospēļu nozarē. Platjoslas interneta piekļuves izplatība, progresīvu mobilo sakaru tīklu izvēršana un ciparu ierīču plaša pieejamība rada iespējas satura pakalpojumus tiešsaistē izplatīt tirgū vēl nebijušos apmēros. Eiropas patērētāji arvien vairāk izmanto izdevību piekļūt filmām, mūzikai, ziņām vai spēlēm ar dažādu tīklu un elektronisko ierīču palīdzību. 1.2. Sabiedriskās apspriešanas rezultāti Lai izpētītu turpmākās iespējas Eiropā atbalstīt radošā satura pakalpojumu attīstību tiešsaistē, Komisija 2006. gada jūlijā uzsāka sabiedrisko apspriešanu par satura pakalpojumiem tiešsaistē vienotajā tirgū. Šīs apspriešanas gaitā tika saņemtas vairāk nekā 175 rakstiskas atsauksmes no ļoti dažādām ieinteresētajām personām[2]. Vairākās sabiedriskās apspriešanas gaitā saņemtajās atsauksmēs[3] Komisiju aicināja atturēties un ar turpmākiem tiesību aktiem priekšlaicīgi neiejaukties tirgū, kas pašlaik top un strauji attīstās, jo pastāv nelabvēlīgas ietekmes risks. Tomēr dažās atsauksmēs aicināja izdarīt konkrētus grozījumus tiesiskajā regulējumā par tādiem jautājumiem kā intelektuālā īpašuma tiesību licencēšana, privātas kopēšanas nodeva un savietojamība. Daudzās atsauksmēs Komisiju aicināja rosināt sadarbību (tostarp hartas vai rīcības kodeksus) starp nozares, tiesību turētāju un patērētāju pārstāvjiem par tādiem jautājumiem kā digitālo tiesību pārvaldība ( digital rights management – DRM ), satura pakalpojumi tiešsaistē un filmas tiešsaistē. Turklāt tika izteikti dažādi aicinājumi pēc finansiāla atbalsta un dažādi lūgumi veicināt DRM sistēmu savietojamības standartu izveidi. Līdztekus sabiedriskajai apspriešanai tika veikts iepriekšminētais neatkarīgais pētījums par interaktīvo saturu un konverģenci. Pamatojoties uz plašu apspriešanos ar ieinteresētajām personām, tajā sniegts pārskats par problēmām, kas jārisina, lai radītu labvēlīgus apstākļus jaunu satura pakalpojumu attīstībai ES. 1.3. Šā paziņojuma mērķis Balstoties uz apspriešanas procesa rezultātiem un nolūkā papildināt iniciatīvas, kas jau pieņemtas atbilstīgi stratēģijai „i2010”, Komisija grasās uzsākt turpmāku rīcību, lai atbalstītu inovatīvu uzņēmējdarbības modeļu attīstību un izvērstu dažādu tiešsaistē pieejamu radošā satura pārrobežu pakalpojumu sniegšanu. Tiešsaistē pieejamu radošā satura pakalpojumu tirgus šobrīd veidojas un strauji attīstās. Tātad ir vajadzīga divpusēja pieeja, kuras mērķis ir izskatīt jau konstatētās problēmas, kam nepieciešams ātri rast risinājumu, un uzsākt turpmākas pārrunas par dažām šobrīd pastāvošām un nākotnē paredzamām problēmām. Tādējādi ar šo paziņojumu tiek uzsākta konkrētu jautājumu sabiedriskā apspriešana nolūkā sagatavot pieņemšanai Eiropas Parlamenta un Padomes ieteikumu par radošo saturu tiešsaistē, kā arī tiek izveidots ieinteresēto personu pārrunu un sadarbības forums, turpmāk „forums par satura pakalpojumiem tiešsaistē”, kurā jāuzsāk darbs saistībā ar nākotnē paredzamām problēmām. Šajā paziņojumā izskatīts pirmais problēmu kopums, kas ir īpaši būtisks satura pakalpojumu izvēršanai tiešsaistē Eiropā. Citas Komisijas iniciatīvas, piemēram, iekšējā tirgus pārskatīšana un patērētāju aizsardzības jomā pieņemtā acquis pārskatīšana, Direktīvas par satelītu apraidi un kabeļu retranslāciju (93/83/EEK)[4] pārskatīšana, ziņojums par 2001. gada Autortiesību direktīvas (2001/29/EK)[5] piemērošanu, zaļā grāmata par autortiesībām uz zinātnes atziņām balstītā ekonomikā, kuru Komisija pašlaik sagatavo, Ieteikuma par mūzikas tiešsaistes pakalpojumu autortiesību un blakustiesību pārvaldījumu (2005/737/EK)[6] izpildes ziņojums un gaidāmais Ierobežotas piekļuves direktīvas (98/84/EK)[7] otrais izvērtējuma ziņojums, paver turpmākas iespējas risināt problēmas, kas saistītas ar radošo saturu tiešsaistē. 2. PROBLēMAS UN PRIEKšLIKUMI Radošā satura izplatīšana tiešsaistē ir radījusi ievērojamas problēmas, kas aptver plašu jautājumu loku no juridiskiem jautājumiem saistībā ar licencēšanu, līdz piesaistošām norēķinu sistēmām vai jautājumiem, kuri saistīti ar platjoslas pakalpojumiem un frekvenču spektru. Pēdējo jautājumu izskatīs, veicot elektronisko sakaru tiesiskā regulējuma modernizāciju, bet pārējiem uzmanību pievērsīs pēc vajadzības. Radošā satura pakalpojumu pārcelšana tiešsaistes vidē ir būtisku sistēmisku izmaiņu piemērs. Lai šīs izmaiņas dotu iespējami labākos rezultātus, politikas veidotājiem jāīsteno trīs attiecīgi mērķi: - nodrošināt to, ka Eiropā tiek pilnīgi īstenotas iespējas ar satura pakalpojumu palīdzību uzlabot Eiropas konkurētspēju un veicināt ļoti daudzveidīgā Eiropā radītā satura un Eiropas kultūras un valodas mantojuma pieejamību un apriti, - atjaunināt/precizēt tiesību aktu noteikumus, kas, iespējams, nevajadzīgi kavē radošā satura izplatīšanu tiešsaistē ES, vienlaikus atzīstot autortiesību svarīgumu radošajos procesos, - veicināt lietotāju aktivitātes nozīmīgumu satura izvēlē, izplatīšanā un radīšanā. Balstoties uz sabiedriskās apspriešanas rezultātiem un uz pētījumu par interaktīvo saturu un konverģenci, Komisija uzskata, ka ir šādas četras galvenās horizontālās problēmas, kuras būtu jārisina ES mērogā: radošā satura pieejamība; radošā satura daudzteritoriāla licencēšana; DRM sistēmu savietojamība un pārredzamība un legāls piedāvājums un pirātisms[8]. 2.1. Radošā satura pieejamība Radošā satura nepietiekama pieejamība izplatīšanai tiešsaistē un nepietiekami aktīva tiesību licencēšana attiecībā uz jaunām platformām vēl aizvien ir galvenie šķēršļi satura pakalpojumu attīstībai tiešsaistē. Tā kā satura pakalpojumi tiešsaistē ir tirgus, kas pašlaik tikai top, jauno izplatīšanas veidu vērtība dažreiz vēl nav zināma. Tas rada nopietnas grūtības, veidojot tirdzniecības nosacījumus radošā satura izmantošanai tiešsaistē. Tiesību turētāji baidās zaudēt kontroli, jo nelegāla pavairošana ciparu vidē ir izrādījusies ļoti kaitējoša. Lai gan radošā satura likumīgu piedāvāšanu tiešsaistē ir vispārpieņemts uzskatīt par vienu no līdzekļiem nelegālas pavairošanas ierobežošanai, tomēr daži tiesību turētāji labprātāk izvēlas aizsargāt pastāvošās ieņēmumu plūsmas, nevis aktīvi licencēt to tiesības uz jaunām platformām. Licencēšanu izmantošanai tiešsaistē kavē arī iespēja, ka varētu rasties konfliktsituācijas attiecībā uz tiesībām, kas jau piešķirtas galvenajiem izmantošanas veidiem. Lielākā daļa grūtību, kas saistītas ar satura pieejamību, uzskatāmas par raksturīgām jaunizveidotos tirgos, un gaidāms, ka ieinteresētās personas spēs rast inovatīvus un sadarbības ceļā izstrādātus risinājumus attiecībā uz satura izmantošanu tiešsaistē un uz tiesību apvienošanas, ekskluzivitātes vai neizmantošanas novēršanu vai mazināšanu plašsaziņas līdzekļu jomā[9]. Ievērojot ieinteresēto personu prasības, Komisija paredz paplašināt tās veicinošo darbību un rosināt visām pusēm izdevīgu darījumu un starpnozaru vienošanos noslēgšanu jaunajā forumā par satura pakalpojumiem tiešsaistē. Konkurences tiesību piemērošana dažos gadījumos var mazināt ļaunprātīgu izmantošanu saistībā ar tiesību izmantošanu vai apvienošanu. Cits jautājums saistīts ar bieži vien augstajām darījumu izmaksām par tiesību noskaidrošanu. Viena jo īpaši neatliekama problēma saistīta ar nezināmu autoru darbiem ( orphan works ), t.i., grāmatām, fotoattēliem, filmu materiāliem un citiem darbiem, uz ko attiecas autortiesības, kuru turētājus ir sarežģīti vai pat neiespējami noskaidrot vai atrast[10]. Centieni noskaidrot un atrast autortiesību turētājus prasa daudz tēriņu un laika. Tādējādi daudzos gadījumos nezināmu autoru darbus nevar izmantot, un tie nedod finansiālu labumu (nezināmam vai neatrodamam) autoram, tāpēc tie ir neproduktīvi gan no ekonomiskā, gan no sociālā viedokļa. Problēmas saistībā ar nezināmu autoru darbiem lielā mērā risinātas ar iniciatīvu „i2010: digitālās bibliotēkas”, kuras mērķis ir Eiropas kultūras un zinātnes mantojuma ievietošana tiešsaistē. Komisija 2006. gada 24. augusta Ieteikumā par kultūras materiālu pārveidošanu ciparu formātā, pieejamību tiešsaistē un saglabāšanu ciparu formātā[11] rosināja dalībvalstis radīt mehānismus, lai jo īpaši atvieglotu nezināmu autoru darbu izmantošanu. Padome 2006. gada 13. novembra secinājumos[12] apstiprināja Komisijas pieeju un uzsvēra nepieciešamību nodrošināt to, lai valstu rastos risinājumus saistībā ar nezināmu autoru darbiem izmantotu arī starptautiskā mērogā. Tas ir arī galvenais ieteikums Augsta līmeņa ekspertu grupas digitālo bibliotēku jomā izstrādātajā ziņojumā par autortiesību jautājumiem[13]. Komisija rūpīgi pārraudzīs ieteikuma īstenošanu un turpmākas rīcības nepieciešamību Eiropas mērogā. 2.2. Radošā satura daudzteritoriāla licencēšana Citas būtiskas izmaiņas, ko tirgū izraisījusi konverģence, ir satura pakalpojumu sniedzējiem radītās iespējas iegūt jaunu auditoriju, ar jaunu platformu palīdzību darot saturu pieejamu Eiropas vai pat pasaules mērogā. Autortiesību teritorialitātes rezultātā satura pakalpojumu sniedzējam tiesības darīt saturu pieejamu jāiegūst katrā dalībvalstī. Radušās izmaksas var nelabvēlīgi ietekmēt lielākā vairuma Eiropas kultūras darbu izmantošanu ārpus vienas valsts tirgus. Tiešsaistes vide ļauj satura pakalpojumus darīt pieejamus visā iekšējā tirgū. Tomēr, tā kā nav daudzteritoriālu autortiesību licenču, tad ir sarežģīti pilnībā izmantot iekšējā tirgus piedāvātās iespējas pakalpojumu sniegšanai tiešsaistē. Lai gan daudzteritoriālas licencēšanas iespējamās priekšrocības pirmām kārtām būtu jāatzīst tiesību turētājiem, tomēr, lai būtu iespējams izstrādāt daudzteritoriālas licencēšanas mehānismus, ir nepieciešams uzlabot šobrīd piemērojamos licencēšanas mehānismus, piemēram, veicinot godīgu konkurenci tiesību pārvaldības tirgū. Jāatzīmē, ka uz dažāda veida saturu attiecas atšķirīga prakse. Lai mūzikas nozarē veicinātu daudzteritoriālas sistēmas ieviešanu autortiesību licencēšanai attiecībā uz mūzikas pakalpojumiem tiešsaistē, Komisija 2005. gada oktobrī pieņēma Ieteikumu par mūzikas tiešsaistes pakalpojumu autortiesību un blakustiesību pārvaldījumu. Minētā ieteikuma mērķis ir veicināt daudzteritoriālu licenču piešķiršanu mūzikas darbu izmantošanai tiešsaistē, apstiprinot tiesību turētāju tiesības uzticēt pašu izvēlētiem tiesību kolektīviem pārvaldītājiem pārvaldīt visas tiesības saistībā ar darbību tiešsaistē, kas vajadzīgas, lai sniegtu likumīgus mūzikas pakalpojumus tiešsaistē pašu izvēlētā teritoriālā darbības jomā neatkarīgi no tiesību kolektīvā pārvaldītāja vai tiesību turētāja mītnes dalībvalsts vai valstspiederības. Komisija nesen aicināja visas ieinteresētās personas izteikt viedokli un iesniegt komentārus par pirmo pieredzi minētā ieteikuma īstenošanā un kopumā par to, kā mūzikas nozare ir attīstījusies kopš ieteikuma pieņemšanas. Jautājums par daudzteritoriālu licencēšanu ir kļuvis aktuāls arī citās radošā satura nozarēs, piemēram, audiovizuālajā nozarē. Lai gan jaunā Direktīva par audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumiem veicinās pēc pieprasījuma sniegtu pakalpojumu pārrobežu izvēršanu, tomēr audiovizuālajā nozarē daudzi tiesību turētāji vēl aizvien izvēlas piešķirt licences tikai attiecībā uz dažu valstu teritoriju, tādējādi apgrūtinot audiovizuālo darbu un „video pēc pieprasījuma” katalogu pieejamību ārvalstīs. Izstrādājot sistēmu, ar kuras palīdzību tiesību turētājus rosinātu līdz ar galveno licenci piešķirt otru, daudzteritoriālu licenci, būtu viens no jautājumiem, kas jāizskata sabiedriskajā apspriešanā, sagatavojot ieteikuma priekšlikumu, kā arī jautājums apspriešanai forumā par satura pakalpojumiem tiešsaistē. Turklāt Komisija plāno finansēt neatkarīgu pētījumu par šādas prakses ekonomisko ietekmi uz Eiropas audiovizuālajiem darbiem. 2.3. Digitālo tiesību pārvaldības ( DRM ) sistēmu savietojamība un pārredzamība Likumīgu pakalpojumu izvēršana ir līdzeklis digitālā pirātisma problēmas risināšanai, uzlabojot sadarbību starp dažādiem vērtību ķēdes dalībniekiem un izstrādājot pievilcīgus piedāvājumus un uzņēmējdarbības modeļus digitālā satura izplatīšanai. DRM šajā ziņā ir galvenā tehnoloģija, kas tiesību turētājiem dod iespēju īstenot to tiesības ciparu vidē un izveidot uzņēmējdarbības modeļus, kas pielāgoti patērētāju pieprasījumam un vajadzībām. Tomēr DRM sistēmas un ar tām saistītie tehnoloģiskie aizsardzības pasākumi jau kādu laiku tiek uztverti negatīvi – kā tehnoloģija, ko izmanto tikai, lai ierobežotu pavairošanu un konkurenci, bet kas neatbilst lietotāju un uzņēmēju sākotnējām cerībām. Tas radījis situāciju, kad atsevišķi tirgus dalībnieki izvēlas izplatīt saturu tiešsaistē bez jebkādiem pavairošanas ierobežojumu mehānismiem. Tomēr šāda notikumu gaita galvenokārt attiecas tikai uz viena veida saturu un uzņēmējdarbības modeli, t.i., maksa par mūzikas lejupielādi. Tiesību pārvaldības tehnoloģijas tiešsaistes vidē var būt galvenais faktors satura pakalpojumu nozares pārorientācijai uz ciparu vidi un inovatīvu uzņēmējdarbības modeļu izveidei, jo sevišķi attiecībā uz īpaši vērtīgu saturu. Virzība uz vidi, kas aizsargāta ar DRM palīdzību, izraisa būtiskas izmaiņas Eiropas iedzīvotāju un patērētāju rīcības modelī. Pakalpojumu izmantošana, ko pārvalda ar licences līgumu palīdzību, pastiprinot tos ar tehniskiem pasākumiem, tagad papildina ar autortiesībām aizsargātu darbu izmantošanu, ko nosaka ar likumu. Tā rezultātā patērētājiem, pērkot mūziku, filmas vai cita veida radošu saturu tiešsaistē, arvien biežāk nākas saskarties ar sarežģītiem līguma noteikumiem, un patērētāji ne vienmēr ir pilnībā informēti par izmantošanas ierobežojumiem, kas attiecas uz personas datiem. Tiek uzskatīts, ka tas nopietni skar lietotāju intereses un apdraud pastāvošo līdzsvaru starp autortiesību turētāju un lietotāju interesēm. Lai gan pēdējos gados ir izveidoti ļoti daudzi ar DRM aizsargāti satura pakalpojumi, tomēr vienlaikus pieaug arī ieinteresēto personu bažas par to, ka DRM sistēmu savietojamības, standartizācijas un platformu saderības trūkums rada situācijas, kad piekļuve pakalpojumiem tiek pārmērīgi ierobežota. Lai neapdraudētu šīs tehnoloģijas kā rosinoša faktora nākotni, ir būtiski risināt savietojamības jautājumu. DRM sistēmu labāka savietojamība pastiprinātu konkurenci un uzlabotu patērētāju gatavību pieņemt radošā satura izplatīšanu tiešsaistē, kas ir ļoti svarīgi šo pakalpojumu izvēršanai. Patērētājiem DRM sistēmu savietojamība nozīmē, ka tie var izvēlēties atšķirīgas ierīces un tās izmantot dažādu pakalpojumu saņemšanai, lejupielādējot tos, lai iegūtu savā īpašumā. Satura radītājiem vai satura piedāvātājiem savietojamība nozīmē, ka tie nav piesaistīti vienam izplatīšanas kanālam, kas ierobežo piekļuvi tirgum. Ierīču un IST izstrādātājiem savietojamība nozīmē, ka to produktus var izmantot dažādiem satura pakalpojumiem[14]. Tā kā pēc ieinteresēto personu ilgstošām pārrunām tomēr vēl arvien nav izvērsti savietojami DRM risinājumi, jebkurā gadījumā ir jānosaka DRM sistēmu savietojamības pārredzamības struktūra, nodrošinot patērētājiem pienācīgu informāciju par izmantošanas ierobežojumiem un savietojamību. Piedāvājot patērētājiem precīzu un viegli saprotamu marķējuma sistēmu saistībā ar savietojamību un izmantošanas ierobežojumiem, ļaujot tiem izdarīt uz informāciju balstītu izvēli, tiks uzlabota iedzīvotāju tiesību nodrošināšana un radīts stabils pamats satura pakalpojumu plašākai pieejamībai tiešsaistē. 2.4. Legāls piedāvājums un pirātisms Mūzikas ierakstu un kino industrijas pārstāvji ir izteikuši viedokli, ka Komisijai jābūt gatavai veikt likumdošanas pasākumus, lai nodrošinātu, ka sabiedrības ieinteresētību pienācīgā datu aizsardzībā attiecīgi līdzsvarotu ar citiem svarīgiem sabiedriskās kārtības mērķiem, piemēram, nepieciešamību apkarot nelikumīgas darbības un aizsargāt trešo personu tiesības un brīvības. Galvenās bažas vēl aizvien raisa pirātisms un ar autortiesībām aizsargāta satura neatļauta augšupielāde un lejupielāde. Pirātisma apkarošana tiešsaistē sastāv no vairākiem savstarpēji papildinošiem elementiem: 1) legāla piedāvājuma veidošana; 2) izglītojošas iniciatīvas; 3) likumīgo tiesību īstenošana; 4) centieni uzlabot sadarbību ar interneta pakalpojumu sniedzējiem nolūkā apturēt satura izplatīšanu, pārkāpjot tiesības. Kā līdzeklis pirātisma apkarošanai tiek plaši atbalstīta ideja par izglītošanu un informētības palielināšanu par autortiesību svarīgumu satura pieejamībā. Satura īpašnieki aicina uzlabot sadarbību pirātisma apkarošanā. I pielikumā nesen pieņemtajai likumdošanas iniciatīvai par Atļauju izsniegšanas direktīvas reformu ietvertas atsauces saistībā ar atbilstību valstu pasākumiem, ar ko īsteno Autortiesību direktīvu (2001/29/EK) un Tiesību piemērošanas direktīvu (2004/48/EK)[15]. Turklāt 20. panta 6. punktā likumdošanas iniciatīvā par grozījumiem Universālā pakalpojuma direktīvā interneta pakalpojumu sniedzējiem noteikts pienākums pirms līguma noslēgšanas un regulāri pēc tam nepārprotami informēt abonentus par to saistībām attiecībā uz autortiesībām un blakustiesībām[16]. Francijā 2007. gada 23. novembrī tika parakstīts saprašanās memorands[17] starp mūzikas un kino producentiem, interneta pakalpojumu sniedzējiem un valdību. Saskaņā ar vienošanos Francijā ir jāizveido jauna par internetu atbildīga iestāde, kura būtu pilnvarota apturēt vai pārtraukt piekļuvi tīklam tiem, kas nodarbojas ar nelegālu datņu apmaiņu. Lai nodrošinātu plašu un piesaistošu satura piedāvājumu tiešsaistē, patērētājiem labvēlīgus tiešsaistes pakalpojumus, ar autortiesībām aizsargātu darbu pienācīgu aizstāvību, informētības palielināšanu/izglītošanu par autortiesību svarīgumu satura pieejamībā un ciešu sadarbību pirātisma/neatļautas datņu apmaiņas apkarošanā, patiešām šķiet piemēroti rosināt sadarbību (rīcības kodeksu izstrādi) starp piekļuves nodrošinātājiem/pakalpojumu sniedzējiem, tiesību turētājiem un patērētājiem. 3. SECINāJUMS Lai gan turpinās satura izplatīšanu ietekmējošo direktīvu, kā Direktīvas par satelītu apraidi un kabeļu retranslāciju, 2001. gada Autortiesību direktīvas un Ierobežotas piekļuves direktīvas, pārskatīšana, Komisija uzsāk procesu nolūkā risināt visneatliekamākās problēmas, kas apzinātas saistībā ar radošā satura izplatīšanu tiešsaistē. Komisija vēlas risināt šajā dokumentā minētās problēmas divējādi: - izveidojot forumu par satura pakalpojumiem tiešsaistē, lai diskutētu Eiropas mērogā. Šajā forumā, kas paredzēts sarunām par konkrētiem jautājumiem vai starpnozaru sarunām par problēmām, kuras saistītas ar radošā satura izplatīšanu tiešsaistē, atbilstīgi katras sanāksmes darba kārtībai jāiekļauj satura pakalpojumu sniedzēju, tiesību turētāju, telesakaru un tehnoloģiju nozaru uzņēmējsabiedrību un organizāciju, kā arī patērētāju pārstāvji. Foruma par satura pakalpojumiem tiešsaistē darbības jomā ietilps šajā paziņojumā minētie jautājumi, kā satura pieejamība, tiesību noskaidrošanas mehānismu uzlabošana, daudzteritoriālas licencēšanas izveide, autortiesību pārvaldība tiešsaistē, sadarbības mehānismi, kuru mērķis ir uzlabot autortiesību ievērošanu tiešsaistes vidē. Foruma darbībai arī būtu jādod ieguldījums informācijas sabiedrības pakalpojumu patērētāju un lietotāju rokasgrāmatas izstrādē[18]. - apdomājot 2008. gada vidū sagatavojamo priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes ieteikumam par radošo saturu tiešsaistē, kas attieksies uz šādiem jautājumiem: DRM sistēmu pārredzamība (marķējums) un savietojamība; inovatīvu licencēšanas režīmu veicināšana audiovizuālo darbu jomā; legāls piedāvājums un pirātisms. Komisija vēlas turpināt apspriešanos ar ieinteresētajām personām par sagatavojamā priekšlikuma galvenajiem elementiem. Tāpēc Komisija aicina visas ieinteresētās personas līdz 29/02/2008. izteikt viedokli par šā paziņojuma pielikumā ietvertajiem jautājumiem. PIELIKUMS Radošais saturs tiešsaistē. Politikas/reglamentējošu jautājumu apspriešana Digitālo tiesību pārvaldība 1) Vai Jūs piekrītat tam, ka, rosinot savietojamu DRM sistēmu izveidi, tiktu veicināta radošā satura pakalpojumu attīstība tiešsaistē iekšējā tirgū? Kādi ir galvenie šķēršļi pilnīgi savietojamu DRM sistēmu izveidei? Kādu praksi Jūs varētu ieteikt attiecībā uz DRM savietojamību? 2) Vai Jūs piekrītat tam, ka jāuzlabo patērētāju informētība par DRM sistēmu savietojamību un personas datu aizsardzības iespējām tajās? Kādi, pēc Jūsu domām, varētu būt vispiemērotākie līdzekļi un procedūras patērētāju informētības uzlabošanai par DRM sistēmām? Kādu praksi Jūs varētu ieteikt attiecībā uz digitālo produktu un pakalpojumu marķējumu? 3) Vai Jūs piekrītat tam, ka, padarot gala lietotāja licences līgumus ( EULA ) vienkāršākus un vieglāk lasāmus, tiktu veicināta radošā satura pakalpojumu attīstība tiešsaistē iekšējā tirgū? Kādu praksi Jūs varētu ieteikt attiecībā uz EULA ? Vai ir kāds īpašs jautājums, kas, pēc Jūsu domām, būtu jārisina attiecībā uz EULA ? 4) Vai Jūs piekrītat tam, ka, ieviešot alternatīvus strīdu izšķiršanas mehānismus saistībā ar DRM sistēmu pielietojumu un administrēšanu, palielinātos patērētāju uzticēšanās jauniem produktiem un pakalpojumiem? Kādu praksi Jūs varētu ieteikt šajā ziņā? 5) Vai Jūs piekrītat tam, ka DRM risinājumu nediskriminējošas pieejamības nodrošināšana (piemēram, maziem un vidējiem uzņēmumiem) ir vajadzīga, lai saglabātu un veicinātu konkurenci digitālā satura izplatīšanas tirgū? Daudzteritoriāla tiesību licencēšana 6) Vai Jūs piekrītat tam, ka daudzteritoriālas tiesību licencēšanas jautājums jārisina ar Eiropas Parlamenta un Padomes ieteikumu? 7) Kāds, pēc Jūsu domām, ir visiedarbīgākais veids daudzteritoriālas tiesību licencēšanas veicināšanai audiovizuālo darbu jomā? Vai Jūs piekrītat tam, ka tiešsaistes licenču modelis, kura pamatā ir primārā un sekundārā daudzteritoriālā tirgus nošķiršana, var veicināt radošā satura, kas ir Jūsu darbības joma, licencēšanu visas ES vai daudzteritoriālā mērogā? 8) Vai Jūs piekrītat tam, ka uzņēmējdarbības modeļi, kas balstās uz ideju par plašāka produktu klāsta pārdošanu mazākos daudzums, kā to ilustrē t.s. „garās astes efekta„ ( Long Tail ) teorija, varētu gūt priekšrocības no daudzteritoriālas tiesību licencēšanas darbu katalogu veidošanā (piemēram, par darbiem, kas radīti vairāk nekā pirms diviem gadiem)? Legāls piedāvājums un pirātisms 9) Kā pastiprināta, efektīva ieinteresēto personu sadarbība varētu uzlabot autortiesību ievērošanu tiešsaistes vidē? 10) Vai Jūs uzskatāt, ka nesen Francijā pieņemtais saprašanās memorands ir piemērs, kam būtu jāseko? 11) Vai Jūs uzskatāt, ka filtrēšanas pasākumu piemērošana būtu iedarbīgs veids, kā novērst autortiesību pārkāpumus tiešsaistē? Lūdzu, iesniedziet atbildes līdz 29/02/2008. elektroniskā veidā. Visas atbildes publiskos Komisijas tīmekļa vietnē, ja vien nav norādīts citādi. Ja vēlaties saglabāt atbilžu konfidencialitāti, tas jānorāda pirmās lapas augšpusē. Ja vēlaties pievienot pavadvēstuli, lūdzu, noformējiet to kā atsevišķu dokumentu. Ja Jūsu atbildes pārsniedz 4 lapas, lūdzu, sniedziet kopsavilkumu. Visas atbildes jānosūta pa e-pastu Informācijas sabiedrības un plašsaziņas līdzekļu ģenerāldirektorāta Audiovizuālās un plašsaziņas līdzekļu politikas nodaļai: avpolicy@ec.europa.eu. | [1] Pētījumu " Interactive Content and Convergence; Implications for the Information Society " pasūtīja Eiropas Komisijas Informācijas sabiedrības un plašsaziņas līdzekļu ģenerāldirektorāts, un tas publicēts 2007. gada 25. janvārī. [2] http://ec.europa.eu/avpolicy/other_actions/content_online/contributions/index_en.htm [3] Sabiedriskās apspriešanas kopsavilkums izklāstīts Komisijas dienestu darba dokumentā par radošo saturu tiešsaistē. [4] OV L 248, 6.10.1993., 15. lpp. [5] OV L 167, 22.6.2001., 10. lpp. [6] OV L 276, 21.10.2005., 54. lpp. – OV L 284, 27.10.2005., 10. lpp. [7] OV L 320, 28.11.1998., 54. lpp. [8] Citi sabiedriskajā apspriešanā izskatītie jautājumi izklāstīti Komisijas dienestu darba dokumentā par radošo saturu tiešsaistē. [9] Interactive Content and Convergence; Implications for the Information Society , 2007. gads, 13. lpp. [10] Gowers Review of Intellectual Property , 2006. gada decembris, 69. lpp.: „Britu bibliotēka lēš, ka 40 % no visiem drukātajiem darbiem ir nezināmu autoru darbi”. [11] OV L 236, , 31.8.2006., 28. lpp. [12] OV C 297, 7.12.2006., 1. lpp. [13] Skatīt http://ec.europa.eu/information_society/activities/digital_libraries/hleg/index_en.htm [14] Ciktāl DRM sistēmas ir ierobežotas piekļuves sistēmas veids, Komisija Ierobežotas piekļuves direktīvas otrajā izvērtējuma ziņojumā, kas jāveic 2008. gadā, novērtēs, cik lielā mērā ar minētās direktīvas palīdzību ir veicināta vai varētu tikt veicināta DRM sistēmu izvēršana. [15] COM(2007) 697 galīgā redakcija. [16] COM(2007) 698 galīgā redakcija. [17] " Accord pour le développement et la protection des œuvres et programmes culturels sur les nouveaux réseaux " – http://www.culture.gouv.fr/culture/actualites/index-olivennes231107.htm [18] Skatīt Eiropas Parlamenta deputātes Z. Roithovas (ETP) Pašiniciatīvas ziņojumu par patērētāju uzticēšanos digitālajai videi un Eiropas Parlamenta 2007. gada 21. jūnija Rezolūciju par patērētāju uzticēšanos digitālajai videi (2006/2048(INI)) - http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P6-TA-2007-0287+0+DOC+XML+V0//EN&language=EN