EIROPAS KOMISIJA Briselē,14.9.2016 COM(2016) 605 final 2016/0282(COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2012/2002, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1305/2013, (ES) Nr. 1306/2013, (ES) Nr. 1307/2013, (ES) Nr. 1308/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un (ES) Nr. 652/2014 un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 541/2014/ES



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi Finanšu regulā izklāstīti principi un procedūras, kas reglamentē ES budžeta izveidi un izpildi un ES fondu kontroli. Finanšu regulā iekļauto vispārīgo finanšu noteikumu skaits pēdējo 30 gadu laikā ir strauji palielinājies. Turklāt ir radusies virkne nozaru finanšu noteikumu: noteikumi dalībai Pētniecības un inovāciju pamatprogrammā, kopīgie noteikumi par Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem un kopīgie ārējās darbības īstenošanas noteikumi. ES līdzekļu izmantotāji ir atkārtoti sūdzējušies par pārlieku daudzajiem noteikumiem gan vispārējā, gan nozaru līmenī, to neviendabīgumu un sarežģītību, kas saistīts ar to, ka tie veidoti, ievērojot programmas struktūru un daudzos kontroles līmeņus. Turklāt finanšu noteikumu kopuma sarežģītība ir palēninājusi ES līdzekļu īstenošanu, to izmantošanu padarot dārgu un radot kļūdas. Pirmais solis virzībā uz konsekventākiem un vienkāršākiem finanšu noteikumiem tika sperts 2012. gadā: Komisija iesniedza priekšlikumus programmām, kas iekļautas 2014.–2020. gada DFS, kurās ir samazināts programmu un instrumentu skaits, tās ir apvienotas vienotā sistēmā, uz kuru attiecas kopīgi noteikumi, ir vienkāršotas galīgajiem labuma guvējiem piemērojamās procedūras pieteikumu iesniegšanai un izmaksu deklarēšanai, ir atvieglota inovatīvu finanšu instrumentu izmantošana, ļauts veidot ES trasta fondus un ir uzlabota kontroļu izmaksu efektivitāte. Nesenās pārskatīšanas laikā Finanšu regulu saskaņoja ar sarunu rezultātiem par 2014.–2020. gada DFS (2013. gada redakcija) un jauno Publiskā iepirkuma direktīvu (2015. gada redakcija). Tomēr pastāv turpmākas vienkāršošanas iespējas. To apliecina Augsta līmeņa neatkarīgo ekspertu grupas Eiropas strukturālo un investīciju fondu labuma guvējiem paredzētās vienkāršošanas uzraudzībai kopš 2014. gada gūtā pieredze un darba rezultāti. Arī Finanšu regulas pārskatīšanas sabiedriskā apspriešana liecina par skaidrām ieinteresēto personu gaidām šajā jomā. Tāpēc būtu jāturpina darbs, lai novērstu šķēršļus, nodrošinātu sinerģiju un papildināmību starp ESI fondiem un citiem ES fondiem un uzlabotu īstenošanas efektivitāti un kontroles prasības. Vienkāršāki un elastīgāki finanšu noteikumi veicinās 2014.–2020. gada DFS izdevumu un ietekmes optimizēšanu, un šie noteikumi ir viens no Komisijas iniciatīvas Uz rezultātiem vērsts budžets (BFOR) galvenajiem elementiem, kuru mērķis ir nodrošināt, ka resursus piešķir prioritātēm un ikviena darbība sniedz labāko iespējamo rezultātu un pievienoto vērtību. Turklāt tādējādi samazinātos ar ES noteikumu īstenošanu saistītie izdevumi un kļūdu skaits. Vienkāršāki un elastīgāki ES noteikumi ir būtiski, lai palielinātu ES budžeta spēju pielāgoties mainīgiem apstākļiem un reaģēt uz negaidītiem pavērsieniem. Šis tiesību akta priekšlikums ir neatņemama 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmas (DFS) vidusposma pārskata/pārskatīšanas sastāvdaļa. Tas palīdz sasniegt divus galvenos mērķus — vienkāršošanu un elastību. Komisija tāpēc ierosina ar vienu tiesību aktu vērienīgi pārskatīt vispārīgos finanšu noteikumus, ko papildinātu attiecīgas izmaiņas nozaru finanšu noteikumos, kas izklāstīti 15 tiesību aktos, kuri saistīti ar daudzgadu programmām. Nozaru izmaiņas vienā tiesību aktā iekļauj ar mērķi nodrošināt konsekventu sarunu procesu un dot iespēju likumdevējam tās ātri pieņemt. Uzmanības centrā būs šādas galvenās jomas. 1. Vienkāršošana ES līdzekļu saņēmēju labā: daudzu pasākumu mērķis ir vienkāršot ES līdzekļu saņēmēju dzīvi. Tie attiecas uz dotācijām (pārbaudes likvidēšana attiecībā uz nekumulatīvajiem piešķīrumiem nelielas vērtības dotācijām un bezpeļņas principa likvidēšana; vienkāršāki noteikumi ieguldījumu natūrā vērtēšanai; brīvprātīgā darba atzīšana; dotāciju piešķiršana bez uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus atbilstoši konkrētiem nosacījumiem) un vienkāršoti dotāciju veidi (VIII sadaļa). 2. Pāreja no vairākiem kontroles līmeņiem uz savstarpēju paļaušanos uz revīzijām, novērtējumiem vai apstiprināšanu un pārskatu sniegšanas prasību saskaņošana: šo pasākumu mērķis ir pēc iespējas veicināt paļaušanos uz vienu revīziju, novērtējumu vai apstiprināšanu (piemēram, atbilstība valsts atbalstam), ja šāda revīzija, novērtējums vai apstiprināšana atbilst nosacījumiem, kas nepieciešami, lai to ņemtu vērā ES sistēmā. Vispārīgāk, tiks vienkāršoti noteikumi īstenošanas partneriem (starptautiskām organizācijām, EIB/EIF, valsts attīstību veicinošām bankām, valsts aģentūrām, NVO), arvien vairāk paļaujoties uz to procedūrām un politiku, ja tās ir pozitīvi novērtētas. Ar ilgtermiņa partneriem noslēgtie finansiālās partnerības pamatnolīgumi ļaus panākt progresu līdzekļu devēju revīzijas, pārskatu sniegšanas un citu administratīvo prasību saskaņošanas jomā (V sadaļas 122., 123. un 126. pants). 3. Viena vienīgā noteikumu kopuma piemērošana hibrīddarbībām vai pasākumu vai instrumentu kombinēšanas gadījumā: priekšlikuma mērķis ir turpmāka vienkāršošana attiecībā uz ES partneriem, izmantojot virkni pasākumu, lai izvairītos no atšķirīgu noteikumu un procedūru vienlaicīgas piemērošanas, proti, veicinot Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESIF) finansējuma kombinēšanu ar finanšu instrumentiem un Eiropas Stratēģisko investīciju fondu (V sadaļa). 4. Efektīvāka finanšu instrumentu izmantošana: atmaksājumu izmantošanas optimizēšana, vienlīdzīgu konkurences apstākļu nodrošināšana galvenajiem ES īstenošanas partneriem, nesamērīgo prasību samazināšana attiecībā uz galasaņēmēju individuālo datu publicēšanu vai izslēgšanas kritērijiem (X sadaļa). 5. Budžeta elastīgāka pārvaldība: priekšlikumā izklāstīti vairāki veidi, kā palielināt budžeta elastību, lai Savienība varētu efektīvāk reaģēt uz neparedzētām problēmām un jauniem uzdevumiem un ātrāk pārvarēt krīzes — cita starpā ārējo darbību ģeogrāfiskā instrumenta budžetā izveidot “elastības spilvenu” neparedzētu vajadzību un jaunu krīžu risināšanai, efektīvāk izmantot solidaritātes un globalizācijas pielāgošanas fonda līdzekļus un trasta fondus attiecināt arī uz iekšējās politikas jomām (14. un 227. pants), izveidot ES krīzes rezervi, atkārtoti izmantojot atceltās apropriācijas, un, izstrādājot nākamo daudzgadu finanšu shēmu, paredzēt iespēju, ka attiecībā uz finanšu operācijām, kas nav finanšu instrumenti, Savienība uzņemas iespējamās saistības, kuras pārsniedz finanšu aktīvus, kas paredzēti Savienības finanšu saistību segšanai (203. pants), un izveidot kopējo uzkrājumu fondu, kurā tiktu glabāti finanšu darbībām paredzētie resursi (205. pants). Jaunākās iniciatīvas (piemēram, Eiropas Stratēģisko investīciju fonds (ESIF) vai Eiropas Fonds ilgtspējīgai attīstībai (EFIA) tik tiešām atklāja nepieciešamību pilnībā izmantot ES budžeta sviras efektu, izveidojot iespējamās saistības, kurām nav paredzēti uzkrājumi. X sadaļā noteikta sistēma šādu finanšu risku atļaušanai, pārvaldīšanai un kontrolei. 6. Koncentrēšanās uz rezultātiem un pārskatu sniegšanas racionalizēšana: lielāku uzmanību pievērš rezultātiem, kas gūti, izmantojot fiksētas summas un godalgas, uz izvadi pamatotiem maksājumiem un nevis rezultātiem, kas saistīti ar atmaksāšanu, vai maksājumiem, izpildot zināmus nosacījumus (XIII sadaļas121. pants). Tas veicinātu ES līdzekļu īstenošanas izmaksu un kļūdu skaita turpmāku samazināšanos. Attiecībā uz pārskatu iesniegšanu, tiecoties palielināt efektivitāti un pārredzamību gan plašākai sabiedrībai, gan budžeta lēmējinstitūcijai, pārskati ir sagrupēti divās grupās — tie sniedzami kopā ar budžeta projektu un ir integrēti vienā finanšu pārskatu apkopojumā (39. un 239.–245. pants). 7. Vienkāršāka un racionālāka ES administrēšana: iestādēm vai struktūrām atvieglo iespēju noslēgt savstarpējus nolīgumus vai deleģēt pilnvaras, lai administratīvās apropriācijas īstenotu Eiropas birojos vai izpildaģentūrās (57., 58., 64., 65. un 68. pants); finanšu pārkāpumos kompetento konsultatīvo komisiju apvienošana (73. panta 6. punkts) ar EDES komisiju (139. pants) un pāreja no ikgadējiem uz daudzgadu finansēšanas lēmumiem (108. pants). 8. Pilsoņu iesaistes iespējas: priekšlikums paredz iespēju Komisijai, dalībvalstīm un jebkuram citam subjektam, kas īsteno Savienības budžetu, konsultēties ar pilsoņiem Savienības budžeta īstenošanas jautājumos (54. pants).

Šis priekšlikums, vienkāršojot ES finanšu noteikumos un tos padarot elastīgākus, paver iespēju sagatavot nākamās paaudzes izdevumu programmas (laikposmam no 2020. gada). •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem attiecīgajā politikas jomā Izstrādājot vienkāršākus un elastīgākus ES finanšu noteikumus, Komisija nodrošināja, ka tie nekaitēs pareizai finanšu pārvaldībai, kas joprojām ir viens no galvenajiem mērķiem. Gluži otrādi, ar šo priekšlikumu nosaka arī stingrākus noteikumus attiecībā uz nodokļu apiešanu, kas jāievēro ES īstenošanas partneriem, un precizē, ka pienākums izvairīties no interešu konfliktiem pilnībā piemērojams attiecībā uz visiem ES līdzekļu īstenošanas veidiem (tostarp dalībvalstu līmenī). Ar to turklāt konsolidē ES budžeta aizsardzībai pret krāpšanu un finanšu pārkāpumiem ieviestās sistēmas (kredītrīkotāja kompetencē iekļaujot darbības attiecībā uz Agrīnās atklāšanas un izslēgšanas sistēmas netiešu īstenošanu). ES finanšu noteikumu vienkāršošana palīdzēs arī samazināt izmaksas un laiku, kas nepieciešams ES fondu īstenošanai, kā arī kļūdu skaitu. Priekšlikumam būtu jāpalielina politikas un tās rezultātu ietekme uz vietas. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats Ar Finanšu regulas pārskatīšanu saistītās priekšlikuma pirmās daļas pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 322. pants, un ar leģislatīvo aktu izmaiņām saistītās otrās daļas pamatā ir nozaru juridiskais pamats. •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā) ES vispārīgo finanšu noteikumu un attiecībā uz nozaru leģislatīvajiem aktiem ierosināto izmaiņu pieņemšana ir ekskluzīvā ES kompetencē. •Proporcionalitāte Šajā priekšlikumā galveno uzmanību pievērš vienkāršošanai, un tas neparedz noteikumus, kas varētu būt nebūtiski Līguma mērķu sasniegšanai. Jo īpaši tā vispārējā daļā piedāvātās izmaiņas nozaru leģislatīvajos aktos attiecas tikai uz tādām izmaiņām, kas nepieciešamas Finanšu regulā ierosinātās vienkāršošanas pilnīgai īstenošanai uz vietas. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Finanšu regulas sabiedriskā apspriešana notika 2016. gada aprīlī un maijā. Kopumā no dažādām ieinteresētajām personām tika saņemti 111 ieteikumi. Atbildes liecina par vispārēju atbalstu ierosinātajiem vienkāršošanas un elastības pasākumiem — tos attiecīgi atbalsta 65 % un 79 % respondentu. Attiecībā uz ES dotāciju noteikumu vienkāršošanu ieinteresētās personas joprojām dod priekšroku faktiski radušos izmaksu atlīdzināšanai, taču neiebilst pret atlīdzināšanas vienkāršošanu, izmantojot vienības izmaksas, fiksētās summas vai vienotas likmes, vai atlīdzināšanu, pamatojoties uz iepriekš noteiktiem rezultātiem, ja vien tie nav obligāti. Šīs bažas ir ņemtas vērā priekšlikumā. Jo īpaši vienkāršota izmaksu atlīdzināšana arī turpmāk būs tikai papildu iespēja, kuru kredītrīkotājs var izmantot, ņemot vērā atbalstīto darbību un saņēmēju veidu. ES īstenošanas partneri (nacionālās attīstības aģentūras, starptautiskās organizācijas, EIB/EIF, NVO) lūdz, lai Komisija vairāk paļaujas uz to noteikumiem un politiku, ja tās ir pozitīvi novērtētas. Tie sūdzas par daudzajiem iepriekšējiem to sistēmu vai procedūru novērtējumiem vai atkārtotām tās pašas darbības revīzijām, ko veic ES un citi līdzekļu devēji, kaut gan uz šādiem novērtējumiem varētu savstarpēji paļauties. Tie turklāt kritizē atšķirīgas līdzekļu devēju prasības pārskatu sniegšanā. 2016. gada 6. aprīlī Briselē notika informētības uzlabošanas pasākums, kurā ieinteresētās personas varēja paust savas bažas/ierosinājumus saistībā ar Finanšu regulu. Viņu izteiktās piezīmes saskan ar sabiedriskajā apspriešanā saņemtajām atbildēm. Šajā priekšlikumā paredzētie pasākumi novērš šīs bažas. •Ietekmes novērtējums Šīs Finanšu regulas pārskatīšanas ietekmes novērtējums netika veikts. Finanšu regulai ir ierobežota ekonomiskā, vides vai sociālā ietekme (tā paredz vispārīgus noteikumus izdevumu programmu īstenošanā, taču konkrēta ekonomiskā vai sociālā ietekme rodas, izvēloties nozaru programmu īstenošanas politiku). Ierosinātās nozaru leģislatīvo aktu izmaiņas atbilst tikai Finanšu regulā ierosinātajai vienkāršošanai. •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Kaut gan Finanšu regulas pārskatīšana un attiecīgās izmaiņas nozaru leģislatīvajos aktos neietilpst normatīvās atbilstības programmas piemērošanas jomā, tās saskan un būtiski veicina labāka regulējuma programmu: ar šo priekšlikumu tik tiešām samazina ES budžetam piemērojamo vispārīgo finanšu noteikumu kopējo skaitu par aptuveni 25 % un tos apvieno vienotā noteikumu kopumā, kas aizstās Finanšu regulu un tās piemērošanas noteikumus.

·Galvenie piemērošanas noteikumu nosacījumi ir pārcelti uz Finanšu regulu, savukārt mazāk svarīgi elementi tiks iekļauti Komisijas iekšējos noteikumos vai Komisijas publiskotās vadlīnijās, esot vajadzībai un katru gadījumu izskatot atsevišķi. ·Detalizēti ES iestādēm un struktūrām piemērojamie publiskā iepirkuma noteikumi ir konsolidēti pārskatītās Finanšu regulas pielikumā, kurā izmaiņas varētu veikt ar deleģēto aktu. ·Finanšu regulas otrās daļas noteikumi attiecībā uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu, pētniecības, ārējās darbības un citiem konkrētiem ES fondiem piemērojamiem īpašajiem noteikumiem ir iekļauti Finanšu regulas attiecīgajās daļās, izņemot gadījumus, kad tie vairs nav vajadzīgi. Priekšlikumā par Finanšu regulas pārskatīšanu turklāt uzsvērta vienveidība un maksimāli samazināta specifika, lai lietotāji varētu vieglāk piemērot noteikumus: tiek uzsvērti kopīgie noteikumi, kas jāpiemēro visām īstenošanas metodēm (tiešajai, netiešajai un dalītajai) un visiem tiesību instrumentiem, tos apvienojot īpašās nodaļās. Noteikumi par Eiropas birojiem, izpildaģentūrām, decentralizētajām aģentūrām un publiskā un privātā sektora struktūrām, kas pašlaik ir izkaisīti pa visu Finanšu regulu, ir apkopoti vienā nodaļā. Noteikumi par ES trastu fondiem, budžeta atbalstu un ekspertiem (tostarp pētniecības ekspertiem) ir apvienoti jaunā sadaļā “Citi budžeta izpildes noteikumi”. Priekšlikumā turklāt daudz uzmanības pievērš pašreizējo ES finanšu noteikumu būtiskai vienkāršošanai. Kā minēts 1. punktā, priekšlikumā iekļauta virkne elementu, lai samazinātu administratīvo slogu ES līdzekļu pretendentiem un to saņēmējiem. Priekšlikuma darbības jomā iekļauti arī mikrouzņēmumi. Šādi uzņēmumi var būt ES fondu labuma guvēji, un tāpēc tiem ir jāievēro noteikumi. Tomēr dažās jomās ar priekšlikumu samazina uzņēmumu izmaksas, kas bieži ir MVU (finanšu instrumentu jomā labuma guvēju personas datu vietā iesakot publiskot kopējos statistikas datus), un kopumā daudzajiem vienkāršošanas pasākumiem būtu jāsniedz labums visiem uzņēmumiem. •Pamattiesības Priekšlikums saskan ar pamattiesību aizsardzības principiem. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Šim priekšlikumam nav ietekmes uz budžetu. •Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums 1. Vienkāršošana ES līdzekļu saņēmēju labā 1.1. Dotāciju izmantošanas, fiksēto summu un izmaksu aprēķināšanas vienkāršošana Daudzu pasākumu mērķis ir vienkāršot ES līdzekļu saņēmēju dzīvi. Tie ir saistīti ar dotāciju pieteikumu saturu, natūrā veikto ieguldījumu vērtību, brīvprātīgā darba atzīšanu, dotāciju piešķiršanas nosacījumiem bez uzaicinājuma dalībvalstīm iesniegt priekšlikumus atbilstoši konkrētiem nosacījumiem, bezpeļņas principu, nekumulatīvas piešķiršanas principiem un dotāciju lēmumu pakāpenisku atcelšanu. Citi pasākumi liecina par virzību uz vienkāršāku un racionālāku administrēšanu. 1.1.1. Vispārīgie finanšu noteikumi Ar priekšlikumu veicina vienkāršotu dotāciju veidu izmantošanu, kas būtu pieejamas visās ES finansētajās programmās, kur to atļauj pasākumu un pamatā esošo izdevumu veids (piemēram, mācību un mobilitātes pasākumi, ceļa izdevumi utt.). Tas samazinātu administratīvo slogu, labuma guvējiem palielinātu noteiktību par atlīdzināmo summu un veicinātu vienkāršotu dotāciju veidu un to kombināciju apgūšanu (175. pants). Ekspertu atzinumu izmantošana: dotāciju vienkāršotu veidu īstenošanu traucēja to datu trūkums, kas nepieciešami pamatotas faktisko izmaksu iespējami tuvas vērtības noteikšanai. Datu visbiežāk trūkst saistībā ar attiecīgo pasākumu inovatīvo veidu vai tāpēc, ka pasākumi tiek īstenoti tikai dažās valstīs, un datu par citām valstīm nav. Lai dotu iespēju iegūt trūkstošos datus, tiek ierosināts izmantot ekspertu atzinumus, kas neatkarīgi no pasākuma veida papildinātu vai grozītu statistikas vai vēsturiskos datus (175. pants). Fiksēto summu, vienības izmaksu un vienoto likmju apstiprināšanas vienkāršošana: aizvieto ilgo un apgrūtinošo apstiprināšanas procesu (par dotācijas summām, kas pārsniedz EUR 60 000, nepieciešams kolēģijas lēmums), atbildīgajam kredītrīkotājam piešķirot pilnvaras pieņemt lēmumus par vienkāršotu formu izmantošanu. Ņemot vērā lēmuma izteikti tehnisko saturu (aprēķināšanas metodes, datu pārskats utt.), šis līmenis ir piemērotāks (175. pants). Dotācijas pieteikuma satura, tostarp pievienojamo apliecinošo dokumentu, vienkāršošana un precizēšana: nepastāv pienākums iesniegt pretendenta finanšu un darbības spēju apliecinošu informāciju, ja tā netiek pārbaudīta (piemēram, valsts iestādēm); pienākumu iesniegt revīzijas ziņojumu saskaņo ar ES un valstu tiesību aktiem, kas jāpiemēro grāmatvedības jomā (189. pants). Nekumulatīvās piešķiršanas principa vienkāršošana: šos noteikumus neattiecinās uz tādām dotācijām kā stipendijas fiziskām personām, tiešais atbalsts bēgļiem, bezdarbniekiem un citām vistrūcīgākajām personām, jo šāda atbalsta vērtība parasti ir samērā maza (185. pants).

Bezpeļņas principa likvidēšana: praktiskā bezpeļņas principa nozīme ir būtiski samazinājusies: projektus, kas dod ienākumus, principā atbalsta ar finanšu instrumentiem. Bezpeļņas principa piemērošana projektiem, kas būtībā nedod peļņu, rada šķēršļus: labuma guvēji netiek mudināti nodrošināt, ka viņu projekti būs ilgtspējīgi vai dos peļņu. Tas savukārt negatīvi ietekmē ekonomiku. Natūrā veikto ieguldījumu vērtības noteikšanas vienkāršošana: šīs iemaksas neveido attiecināmās izmaksas. Tāpēc precīza to vērtība nav būtiska. Tomēr tās arī turpmāk var pieņemt kā līdzfinansējuma sastāvdaļu. Jebkāda vērtība, ko kredītrīkotājs pamatoti noteicis, pieņemot budžeta tāmi, var liecināt, ka papildus ES dotācijai pastāv citi darbības finansējuma avoti un ka tiek ievērots līdzfinansēšanas princips (184. pants). Brīvprātīgā darba atzīšana: Lai sekmēto mazo organizāciju dalību ES politikas īstenošanā ierobežotu resursu apstākļos, nepieciešams brīvprātīgo veiktā darba vērtību atzīt kā attiecināmās izmaksas. Tādējādi šīs organizācijas varēs plašāk izmantot brīvprātīgo darbu darbības līdzfinansējuma statusā (175., 180. un 184. pants). Dotāciju piešķiršanas nosacījumu, neizsakot uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus, vienkāršošana un saskaņošana: tiek ierosināts, ka iespēju piešķirt tiešās dotācijas piemēro arī dalībvalstu pilnvarotiem subjektiem de facto vai de jure monopolstāvoklī vai gadījumos, kad tiešie labuma guvēji ir izraudzīti to tehniskās kompetences, augstā specializācijas līmeņa vai administratīvo pilnvaru dēļ. Turklāt kredītrīkotājs novērtējuma ziņojumu un piešķiršanas lēmumu varētu sniegt vienā dokumentā. Tas samazinās administratīvo slogu un paātrinās tiešo dotāciju piešķiršanu (188. pants). Vienkāršākā lietvedība: dokumentu glabāšanai tiek noteikts vienāds piecu gadu ilgs laikposms (trīs gadi, ja finansējuma summa ir mazāka nekā EUR 60 000), kā arī netiešās īstenošanas gadījumā (128. pants). Nosacīta pieeja dotācijām: ja dotācijas ir izteiktas tikai absolūtā vērtībā (nevis kā attiecināmo izmaksu procentuāla daļa), izmaksu attiecināmību pārbauda vēlākais atlikuma maksājuma laikā (180. pants). Šai pārbaudei var izmantot vienkāršotu (nosacīto) pieeju (150. pants). Dotāciju lēmumu pakāpeniska atcelšana: tiek ierosināts pakāpeniski atcelt dotācijas lēmumus un lielākoties izmantot dotāciju nolīgumus, ņemot vērā progresu, kas panākts e-dotāciju jomā pašreizējās DFS beigās (277. pants). 1.1.2. Nozares noteikumi Uzlabojumus saistībā ar Finanšu regulā paredzēto vienkāršoto izmaksu izmantošanu papildina ar ierosinātajiem grozījumiem nozaru tiesību aktos, paplašinot vienkāršoto izmaksu izmantošanu, kas paredzēta ·Regulā (ES) Nr. 1303/2013, ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu, ·Eiropas Sociālā fonda regulā (ES) Nr. 1304/2013, ·Regulā (ES) Nr. 223/2014 par Eiropas atbalsta fondu vistrūcīgākajām personām. 2. Pāreja no vairākiem kontroles līmeņiem uz savstarpēju paļaušanos uz revīzijām, novērtējumiem vai apstiprināšanu un saskaņotām pārskatu sniegšanas prasībām: Šo pasākumu mērķis ir pēc iespējas veicināt paļaušanos uz vienu revīziju, novērtējumu vai apstiprināšanu (piemēram, atbilstība valsts atbalstam), ja tie atbilst nosacījumiem, kas nepieciešami, lai to ņemtu vērā ES sistēmā. Lai izvairītos no vairākiem kontroles līmeņiem, Komisija veicina starptautiski atzītu standartu vai šajā jomā pastāvošās starptautiskās paraugprakses atzīšanu, kā arī vienotas pārskatu sniegšanas prasības līdzekļu devējiem. ·Savstarpēja paļaušanās ex ante novērtējumiem un citu subjektu (līdzekļu devēju) jau veiktām saņēmēju pārbaudēm, kas veiktas, ievērojot nosacījumus, kas ir līdzvērtīgi ES nosacījumiem (122. pants). ·Turklāt vienmēr tiek veicināta savstarpēja paļaušanās uz revīzijām, kas veiktas saskaņā ar starptautiski atzītiem standartiem, lai izvairītos no vienu un to pašu personu/subjektu vairākkārtējām tās pašas darbības revīzijām. Tas ļautu Komisijai uzticēties starptautisko partneru (ANO, Pasaules Bankas utt.) vai dalībvalstu neatkarīgo revidentu veiktām ES līdzekļu izmantošanas revīzijām (123. pants). ·Komisijas un citu līdzekļu devēju pārskatu sniegšanas prasību saskaņošana: Komisija sekmē vienotas pārskatu sniegšanas prasību pieņemšanu, izmantojot finanšu pamatpartnerības nolīgumus, kas noslēgti ar galvenajiem tās starptautiskajiem partneriem (126. pants). ·Netiešas īstenošanas gadījumā Komisijai dod iespēju paļauties uz ES partneru sistēmām un procedūrām, ja tās ir pozitīvi novērtētas (149. pants), un piemērot regulēšanas līdzekļus, ja daži noteikumi/procedūras pietiekami neaizsargā ES finanšu intereses; ja Komisija pieprasa ievērot tās noteiktas vai konkrētas procedūras, novērtējumu neveic. Jebkurā gadījumā veiktās uzraudzības/kontroles līmenis būtu jāpielāgo, pamatojoties uz proporcionalitātes principu. ·Finanšu pamatpartnerības nolīgumu sekmēšana (126. pants): šādi nolīgumi, kas ar uzticamiem partneriem noslēgti ilgtermiņa sadarbības nolūkā, turpmāk attieksies uz visām tiešas un netiešas īstenošanas darbībām, un tie atspoguļos to, cik lielā mērā Komisija var paļauties uz pozitīvi novērtētām sistēmām un procedūrām, tie attieksies arī uz vienotu noteikumu kopuma piemērošanu visiem tiesību instrumentiem. Ilgtermiņa partnerības nolīgumi attiecīgā gadījumā būs elastīgs regulējums, lai savstarpēji paļautos uz novērtējumiem un revīzijām, un līdzekļu devēju revīziju, pārskatu un citu administratīvo prasību saskaņošanai. 3. Viena vienīgā noteikumu kopuma piemērošana hibrīddarbībām vai pasākumu vai instrumentu kombinēšanas gadījumā Priekšlikuma mērķis turpmāka vienkāršošana attiecībā uz ES partneriem atbilstoši netiešajai īstenošanai maksimāli iespējamā apmērā.

3.1. Vispārīgie finanšu noteikumi ·Komisijas īstenošanas partneriem divu noteikumu kopumu vietā piemērot tikai vienu vienīgo noteikumu kopumu būtu ļauts tikai konkrētos gadījumos neatkarīgi no darbības veida un partnera lomas (līdzekļu pārvaldītājs vai darītājs). Ja hibrīddarbības apvieno netiešo un tiešo īstenošanu un pašlaik tām piemēro divus noteikumu kopumus, papildu elementus, kuriem pašlaik piemēro tiešos īstenošanas noteikumus (ļoti bieži tehniskās palīdzības gadījumos), reglamentētu uz pasākuma galvenajiem elementiem attiecināmie noteikumi (piemēram, piemērojot finanšu instrumentu ar garantijām vai citādāk (208. panta 2. punkts)). ·Lai atvieglotu dotāciju un finanšu instrumentu kombinēšanu, finanšu instrumentus papildinošām dotācijām piemēro vienotu noteikumu kopumu (finanšu instrumentu noteikumu kopums), ja dotācijas un finanšu instrumenti ir apvienoti vienā pasākumā (208. panta 2. punkts). ·Jānosaka vienāds piecu gadu ilgs dotāciju un finanšu instrumentu dokumentu glabāšanas laikposms (trīs gadi summām, kas nepārsniedz EUR 60 000; 128. pants). 3.2. Nozares noteikumi ·Finanšu regulā paredzēto ES līmeņa finanšu instrumentu valsts atbalsta pārbaude paredz tikai pārbaudi par atbilstību valsts atbalstam, ja ESI fondi sekmē ES līmeņa finanšu instrumentus (netiek veikta dubulta pārbaude): dalībvalstu iemaksas ES līmeņa finanšu instrumentos, kas ir veiktas bez jebkādiem papildu nosacījumiem attiecībā uz to izmantošanu, izņemot nosacījumus, kuri saistīti ar iemaksas izmantošanas ģeogrāfisko apgabalu, nepārbauda atsevišķā valsts atbalsta pārbaudē, jo finanšu instruments, pamatojoties uz Finanšu regulu, jau atbilst valsts atbalsta noteikumiem. Šis noteikums tiks paskaidrots attiecīgajās vadlīnijās. ·MVU iniciatīvas (MVUI) paplašināšana, kas dod iespēju MVU iniciatīvu izmantot pēc 2016. gada un kas dod iespēju dalībvalstīm piešķirt finansējumu MVUI līdz 2020. gadam. ·KNR noteikumu paplašināšana un precizēšana attiecībā uz finanšu instrumentu un dotāciju apvienošanu, lai atvieglotu to kombinēto izmantošanu. ·Jauna iespēja kombinēt ESI fondus/ESIF līdzekļus un jauna struktūra ESI fondu un EIB un EIF līdzekļu kombinēšanai: ar ESI fondu programmām vajadzētu būt iespējai piedalīties finanšu instrumentos, kas kombinēti ar EIB finansējumu atbilstoši ESIF. 4. Efektīvāka finanšu instrumentu izmantošana 4.1. Vispārīgie finanšu noteikumi Finanšu instrumentu izmantošanā gūtā pieredze un jo īpaši galveno īstenošanas partneru (EIB/EIF) atsauksmes liecina par šādām finanšu instrumentu pārvaldības un to efektivitātes uzlabošanas iespējām. ·Visi ienākumi (ieņēmumi un atmaksājumi), kas gūti, piemērojot finanšu instrumentu, būtu jāizmanto tā paša finanšu instrumenta efektivitātes uzlabošanai; pilnīga pārredzamība tiek nodrošināta, iesniedzot pārskatus (202. panta 2. punkts). ·EIB/EIF saglabātu savu statusu kā galvenais ES īstenošanas partneris, taču būtu jādod iespēja veikt tiešas sarunas starp Komisiju un lielāku skaitu potenciālo subjektu, lai tiem nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus (149. pants). ·Ņemot vērā to, ka gadījumos, kad ES finanšu instrumentā piedalās kā fonda mazākumdalībnieks, nav iespējams pilnībā piemērot ES noteikumus, tiek ierosināts dot iespēju ES noteikumus piemērot proporcionāli (208. panta 4. punkts). ·Galasaņēmēju individuālo datu publiskošanas vietā publiskotu statistikas datus, kas būtu apkopoti, vadoties pēc attiecīgiem kritērijiem (politikas joma, atbalsta veids, labuma guvēja veids, ģeogrāfiskais sadalījums), kas tiek ierosināti attiecībā uz galīgajiem labuma guvējiem, kuri saņem ES atbalstu, kas nepārsniedz EUR 500 000 (36. panta 5. punkts). ·Galīgajiem labuma saņēmējiem un starpniekiem nepieprasa iesniegt deklarāciju, ar godavārdu apliecinot, ka viņi neatrodas nevienā no izslēgšanas situācijām, ja īstenošanas partneris ievēro aizlieguma politiku piedalīties procedūrā, kas tiek uzskatīta par līdzvērtīgu attiecīgajai ES politikai (131. pants). ·Tiek ierosinātas divas jaunas iedaļas, lai regulētu citus instrumentus, kas rada finanšu riskus, piemēram, budžeta garantijas un finansiālo palīdzību dalībvalstīm vai trešām valstīm (X sadaļas 2. nodaļas 2. un 3. iedaļa). ·Ievieš noteikumus, lai atļautu, pārvaldītu un kontrolētu iespējamās saistības, kurām nav paredzēti uzkrājumi (203.–206. pants). 4.2. Nozares noteikumi

Lai turpmāk optimizētu finanšu instrumentu pārvaldīšanu un izmantošanu dalītajā īstenošanā, ierosina izmaiņas Kopīgo noteikumu regulā Nr. 1303/2013 (KNR). ·Precizē iespēju dalībvalstu vadošajām iestādēm tieši piešķirt lēmuma, tostarp tehniskās palīdzības lēmuma, slēgšanas tiesības EIB/EIF, citām starptautiskām finanšu iestādēm un valsts attīstību veicinošām bankām. ·Finanšu līdzekļu pārvaldība: ja pagaidu ieguldījumi no ESI fondu līdzekļiem, kas iemaksāti finanšu instrumentā pirms ieguldījumiem galasaņēmējos, rada negatīvus procentus, tos atļauj izmaksāt no resursiem, kas iemaksāti atpakaļ, ja ir beidzies vismaz viens ieguldījumu cikls. ·Dzēš dažus īpašos noteikumus par ELFLA pasākumu, kas fonda pārvaldītājiem traucēja plānot un īstenot finanšu instrumentus lauku attīstībā, lai palielinātu ELFLA finansējuma sviras efektu, intensīvāk izmantojot finanšu instrumentus. 5. Elastīgāka budžeta pārvaldība 5.1. Vispārīgie finanšu noteikumi Priekšlikumā izklāstīti vairāki veidi, kā palielināt budžeta elastību, lai Savienība varētu efektīvāk reaģēt uz neparedzētām problēmām un jauniem uzdevumiem. ·Dod iespēju izveidot ES trasta fondus arī ārkārtas, ārkārtas situāciju seku pārvarēšanai vai tematiskajiem pasākumiem ES iekšienē (nevis tikai trešās valstīs). Pēdējā laika notikumi Eiropas Savienībā liecina, ka ir nepieciešams palielināt ES iekšējā finansējuma elastību. Tā kā robeža starp ārpolitiku un iekšpolitiku arvien vairāk izplūst, šādā veidā tiktu arī nodrošināts rīks reaģēšanai uz pārrobežu problēmsituācijām (227. pants). ·Negatīvās rezerves palielināšana no EUR 200 miljoniem līdz EUR 400 miljoniem un tādējādi reaģē uz Padomes lūgumu ierobežot ar maksājumiem saistīto budžeta grozījumu projektu skaitu (48. pants). ·Izveido elastības spilvenu ārējām darbībām, Pirmspievienošanās palīdzības instrumentam (IPA II), Eiropas kaimiņattiecību instrumentam (EKI) un finanšu instrumentam sadarbībai attīstības jomā (ASI) neiedalītos līdzekļus pārnesot uz n+1 gadu, nepārsniedzot 10 % no sākotnējām katra instrumenta apropriācijām (12. pants). ·Paredz vairāk elastības krīzes un ārkārtas situācijās un humānajai palīdzībai dotāciju veidā: vienkāršo administratīvās procedūras, lai saņemtu ātru un efektīvu atbildi (piemēram, atbilstība ar atpakaļejošu spēku pirms pieteikuma iesniegšanas atbildīgajam kredītrīkotājam, 186. pants). ·Savienības delegācijās būtu ļauts izmantot avansa kontus ierobežotu summu maksājumiem budžeta procedūrās. Šādus kontus varētu administrēt un no tiem juridiskās saistības līdz EUR 2500 varētu parakstīt darbinieki krīzes pārvarēšanas atbalsta un humānās palīdzības pasākumu jomā, kas nav štata darbinieki (109. pants). ·Palielina elastību attiecībā uz Komisijas autonomajiem pārvietojumiem, paplašinot pašreizējo piemērošanas jomu, t. i., dodot iespēju veikt arī darbības izdevumu pārvietojumus starp dažādām sadaļām, ja uz tām attiecas tas pats pamatakts, tostarp atbalsta nodaļas, un no administratīvā atbalsta pozīcijām uz attiecīgajām darbības pozīcijām (28. pants). ·Vienkāršāka ES Solidaritātes fonda (ESSF) piesaistīšana, veicot autonomu pārvietojumu no rezerves uz budžeta pozīciju, tiklīdz Eiropas Parlaments un Padome pieņem lēmumu par līdzekļu piesaistīšanu (28. pants). ·Vienkāršāka Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda (EGF) piesaistīšana, automātiski apstiprinot pārvietošanu no rezerves uz budžeta pozīciju pēc tam, kad budžeta lēmējinstitūcija apstiprinājusi lēmumu par līdzekļu piesaistīšanu (30. pants). ·Precizē, ka summas, kas atbilst saistību apropriācijām rezerves ārkārtas palīdzībai un ES Solidaritātes fondam (ESSF), pārvieto automātiski (12. pants). ·Atceļ pienākumu vispirms izlietot apropriācijas, kas piešķirtas kārtējam finanšu gadam, pirms nav izlietotas pārvietotās apropriācijas. ·Dod iespēju izmantot iekšējos piešķirtos ieņēmumus citam mērķim, kuram tie nebija piešķirti, ja nav nekādu apzināto vajadzību, kas dotu iespēju izmantot šos ieņēmumus sākotnējam mērķim (30. panta 3. punkts). ·Dod iespēju iestādēm un struktūrām pieņemt korporatīvo atbalstu natūrā konkrētiem pasākumiem vai darbībām (t. i., pasākumiem, kas nav pieņemšanas vai citi izteikti sociāla rakstura pasākumi). Šā noteikuma īstenošanai ikvienai iestādei vispirms būtu jāapstiprina princips par atbalsta pieņemšanu natūrā un jānosaka konkrētas vadlīnijas, tajās jo īpaši ietverot ētiskos aspektus (24. pants). ·Paredz, ka, apstiprinot ēku vai zemes pārdošanu, budžeta lēmējiestāde, ņemot vērā konkrēto gadījumu, var piekrist, ka līdzekļi, kas iegūti šādā pārdošanā, uzskatāmi par piešķirtajiem ieņēmumiem, lai uzlabotu Komisijas mehānismu pārvaldību un atvieglotu citu ēku pārdošanu (20. panta 3. punkta g) apakšpunkts).

·Izveido ES krīzes rezervi, atkārtoti izmantojot atceltās apropriācijas. ·Izstrādājot nākamo daudzgadu finanšu shēmu, paredz iespēju, ka attiecībā uz finanšu operācijām, kas nav finanšu instrumenti, Savienība uzņemas iespējamās saistības, kuras pārsniedz finanšu aktīvus, kas paredzēti Savienības finanšu saistību segšanai (203. pants), un izveido kopējo uzkrājumu fondu, kurā glabā finanšu darbībām paredzētos resursus (205. pants). 5.2. Nozares noteikumi ·Regulā (ES) Nr. 1305/2013 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai paredz iespēju dalībvalstīm sniegt palīdzību arī tādās cilvēka izraisītās katastrofās kā, piemēram, bēgļu krīze, un nekavējoties izmantot pieejamos līdzekļus (negaidot, kad tiks iesniegti programmas grozījumi). Turklāt ir noteikta īpaša investīciju prioritāte migrantiem un bēgļiem, tiecoties vienkāršot tiem paredzēto palīdzības pasākumu plānošanu atbilstīgi Regulai (ES) Nr. 1301/2013 par Eiropas Reģionālās attīstības fondu. ·Eiropas Savienības Nodarbinātības un sociālās inovācijas programma (EaSI regula Nr. 1296/2013): lai palielinātu EaSI spēju pielāgoties krīzēm un mainīgajām politiskajām prioritātēm, ir nepieciešama elastība attiecībā uz orientējošajiem izlietojuma līmeņiem, kas paredzēti katrai no programmas trim sadaļām un katrai tematiskajai prioritātei atsevišķās sadaļas ietvaros. Turklāt, ņemot vērā pašreizējo ekonomisko situāciju, būtu jāsaglabā atkāpe, kas dod iespēju izmantot Eiropas Globalizācijas fondu jauniešiem, kuri nestrādā, nemācās un neapgūst arodu. ·Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta Regula Nr. 1316/2013: Ņemot vērā daudzgadu programmas rezultātus, nepieciešams palielināt elastību, lai 95 % līdzekļu varētu piešķirt daudzgadu darba programmām un citiem projektiem, kuriem Eiropas transporta tīklā ir vislielākā pievienotā vērtība (pamattīkla koridoriem, pārrobežu projektiem un projektiem citās pamattīkla daļās). ·Tādu izdevumu pārvaldība, kas attiecas uz pārtikas apriti, dzīvnieku veselību un dzīvnieku labturību (Regula (ES) Nr. 625/2014): ņemot vērā pozitīvo pieredzi, kas gūta šo noteikumu piemērošanā, un būtisko attiecīgā darba apjoma samazināšanos labuma guvējiem un Komisijas dienestiem, tiek ierosināts paplašināt iespēju izmantot budžeta saistības, kas sadalītas gada maksājumos. ·Saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1305/2013 par atbalstu lauku attīstībai ļauj izmantot mērķtiecīgi vērstus kopfondus, palīdzot lauksaimniekiem saistībā ar ienākumu ievērojamu samazināšanos konkrētās nozarēs un ļauj subsidēt šādu fondu sākotnējo kapitālu. 6. Koncentrēšanās uz rezultātiem un pārskatu sniegšanas racionalizēšana Priekšlikums ietver virkni pasākumu, kuru mērķis ir panākt, lai budžets būtu vairāk orientēts uz rezultātiem, tiktu izveidots skaidrs snieguma regulējums, uzlabota pārredzamība un racionalizēta pārskatu sniegšana. 6.1. Koncentrēšanās uz rezultātiem Tiek iesniegta virkne priekšlikumu, kas attiecas uz visām politikas jomām un koncentrējas uz rezultātiem nevis faktiskajiem izdevumiem. Tie apliecina Komisijas saistības nodrošināt nepieciešamos apstākļus uz rezultātiem orientētas pieejas piemērošanai. ·Piemērojot visus pārvaldības veidus, ļauj izmantot maksājumus, kas pamatojas uz izpildītiem nosacījumiem, rādītājiem vai darbības rezultātiem (piemēram, maksājumi no AMIF par katru pārmitināto bēgli vai atbalsts jaunajam lauksaimniekam, kas sāk saimniecības izveidošanu, 121. pants). Šādos gadījumos projektu finansēšana ir nošķirama no to izmaksu atlīdzināšanas, kas radušās ES līdzekļu saņēmējiem: finansējums ir tieši atkarīgs no rezultātiem, kas gūti uz vietas. Ņem vērā to, vai ir izpildīti konkrētie nosacījumi, kas ex ante noteikti pamataktā vai Komisijas lēmumos, un/vai ir sasniegti rezultāti, kas novērtējami, izmantojot snieguma rādītājus (ex post). Šāda sistēma sekmē līdzekļu saņēmēju atbildību/apņemšanos sasniegt rezultātus. Tas dod iespēju būtiski samazināt administratīvo slogu un kontroles izmaksas. Kontrolei var veikt tikai pārbaudi par to, vai ir ievēroti nosacījumi / sasniegti noteiktie rezultāti, un par administratīvo slogu. Tas savukārt ierobežo likumības un pareizības risku. Eiropas Revīzijas palāta šo sistēmu atbalstīja sadaļā “Prasījumi”. ·“Godalgu” izmantošanas atvieglošana (IX sadaļa): “Godalgu” sadaļa ir saīsināta un vienkāršota; pienākumu par godalgām EUR 1 miljona vai lielākā vērtībā paziņot budžeta projektam pievienotajos pārskatos aizstāj ar pienākumu iepriekš informēt Eiropas Parlamentu un konkrēti paziņot par šādām godalgām finansēšanas lēmumā. ·Atsevišķa fiksētā summa (176. pants): “atsevišķa fiksētā summa” turpmāk varētu attiekties uz visām attiecināmajām pasākuma izmaksām. Pārbaudes un kontroles veiks tikai attiecībā uz iznākumiem/sagaidāmajiem rezultātiem. Atsevišķa fiksētā summa pamatojas uz dotācijas pretendenta ierosinātā budžeta novērtējumu, ņemot vērā efektivitāti, ekonomiskumu un efektivitāti, tostarp attiecīgos datus un/vai eksperta atzinumu. ·Priekšroka vienkāršotiem dotāciju veidiem, ja maksājumu veic, pamatojoties uz izvadi un rezultātiem (175. pants): uz ievadi balstīta pieeja būtu jāapsver tikai tad, ja izvadi balstītas pieejas piemērošana nav iespējama vai nav piemērota. Pašlaik vienkāršotie veidi galvenokārt tiek izmantoti, lai segtu ievades vērtību (piemēram, cilvēkdienu, braucienu, komandējumā pavadīto dienu skaits utt.). Līdzīgi tiek sekmēta iespēja izmantot vienkāršotus veidus, lai samaksātu par konkrētiem sniegtajiem rezultātiem (piemēram, organizēto konferenci, festivālu, izveidoto prototipu utt.). ·Vienkāršota veida dotāciju kontroles tvērums un seku precizēšana izvades neesamības gadījumā (177. pants): kontroles koncentrējas uz maksājumu izraisošo nosacījumu izpildi (piemēram, vai ar saņemto atbalstu tika radīta Eiropas kinofilma un vai ir izplatīts pietiekams skaits tās kopiju, vai programmas “Erasmus” students tik tiešām studēja ārvalstīs utt.). Netiek pieprasīts, lai labuma guvējs iesniedz pārskatu par faktiskajām izmaksām. Ja nosacījumi, kas izraisīja maksājumu, nav izpildīti vai noteiktā darbība ir īstenota slikti, daļēji vai ar kavēšanos, Komisija samazina dotācijas apjomu proporcionāli trūkuma apjomam un piedzen nepamatoti izlietotās summas. 6.2. Skaidrs snieguma regulējums Lai palīdzētu lielāku uzmanību pievērst rezultātiem, ierosina skaidru snieguma regulējumu. ·Apropriāciju izmantojumā izveido saikni starp sniegumu, mērķu noteikšanu, rādītājiem, rezultātiem un saimnieciskuma principiem, lietderību un efektivitāti (31. pants).

·Paredz uz sniegumu balstītas maksas, lai organizācijas atalgotu par ES līdzekļu pārvaldīšanu (150. pants). ·Programmu pārskatus uzskata par galveno informācijas avotu par programmas īstenošanas rezultātiem (39. pants). ·Kopsavilkumu un saskaņā ar LESD 318. pantu iesniedzamos pārskatus apvieno vienā ES budžeta gada pārvaldības un snieguma gada ziņojumā, lai katru gadu iesniegtu vienotu ES budžeta darbības pārskatu (sākot no 2015. finanšu gada, 239. pants). ·Vērtējuma terminoloģiju saskaņo ar 2016. gada Iestāžu nolīgumu par labāku likumdošanas procesu un izveido saikni starp ex ante izvērtējumiem saskaņā ar Finanšu regulu un ietekmes novērtējumiem (32. pants). 6.3. Pārskatu sniegšanas racionalizēšana 6.3.1. Vispārīgie finanšu noteikumi Finanšu regulas vairākkārtējās pārskatīšanas rezultātā būtiski palielinājās ziņojumu skaits un pārskatos iekļaujamās informācijas daudzums: pašlaik pārskatiem tiek sagatavoti atsevišķi dokumenti, kas jāiesniedz pēc atšķirīga grafika. Lai uzlabotu efektivitāti un pārredzamību ne tikai budžeta lēmējinstitūcijai, bet arī plašākai sabiedrībai, vienlaikus nodrošinot, ka netiek ietekmēts pašlaik sniegtās informācijas apjoms, ierosina. ·Pārskatu sniegšanas pienākumu saistīt ar diviem pamatelementiem: pārskati, ko pievieno ·budžeta projektam; visus pārskatus par ES līmeņa finanšu instrumentiem apvienotu vienā dokumentā, ko pievieno budžeta projektam (39. pants); ·un pārskati, ko iesniedz budžeta izpildes apstiprināšanas procedūras laikā: integrēts finanšu pārskatu apkopojums — budžeta un citiem finanšu pārskatiem tiktu paredzēta atsevišķa nodaļa (239.–245. pants). ·Galvenais integrētā finanšu pārskata apkopojuma elements ir jaunais ES budžeta gada pārvaldības un snieguma ziņojums, kas aptver kopsavilkumu un saskaņā ar LESD 318. pantu iesniedzamo pārskatu, kas apvienoti, sākot no 2015. finanšu gada (239. pants). ·Jāuzsver, ka Revīzijas palātas ārējā revīzijā ņem vērā programmu daudzgadu raksturu (247. panta 1. punkts). 6.3.2. Pārskatu sniegšana ·Pārskatu sniegšanas pienākumi ir racionalizēti, likvidējot konkrētus šķēršļus (KNR). 7. Vienkāršāka un racionālāka ES administrēšana 7.1. Vispārīgie finanšu noteikumi Daudzu vienkāršošanas pasākumu mērķis ir dot iespēju ES iestādēm strādāt efektīvāk, jo īpaši, kopīgi īstenojot administratīvās apropriācijas, lai sasniegtu apjomradītus ietaupījumus. ·Tiek noteikts skaidrs juridiskais pamats pakalpojumu līmeņa nolīgumiem (PLN) starp ES iestāžu departamentiem, ES struktūrām un Eiropas birojiem, un visām iestādēm tiek dota iespēja noslēgt šādus nolīgumus, kas atvieglo administratīvo apropriāciju īstenošanu. Turklāt turpmāk būs iespējams administratīvo apropriāciju īstenošanu deleģēt Komisijas izveidotam birojam. ·Tiek precizēta atšķirība starp biroju obligātajiem un neobligātajiem uzdevumiem (64. un 65. pants): obligātajiem uzdevumiem jāparedz apropriācijas, kas iekļautas budžeta iedaļā, kas attiecas uz biroju. Neobligātajiem uzdevumiem, kurus birojs piekrīt veikt brīvprātīgi pēc citas iestādes vai struktūras lūguma, līdzekļus piešķir no attiecīgās iestādes vai struktūras budžeta. ·Tiek dota iespēja pieņemt daudzgadu finansēšanas lēmumus, un finansēšanas lēmumā tiek samazināts obligāto elementu daudzums (108. pants). Turklāt tiek ierosināts, ka finansēšanas lēmums vienlaikus ietver arī gada vai daudzgadu darba programmu. Šīs izmaiņas paātrinātu budžeta īstenošanu otrajā un nākamajos programmas īstenošanas gados.

·Tiek precizēti izpildaģentūrām piemērojamie noteikumi (68. pants): tās saņem ikgadēju iemaksu; īstenojot darbības apropriācijas, to direktors rīkojas kā deleģētais kredītrīkotājs; lai panāktu sinerģiju un apjomradītus ietaupījumus, darbības programmas deleģēšana izpildaģentūrai var ietvert pilotprojektus un sagatavošanas darbības, un administratīvo izdevumu izpildi. ·Tiek apvienota 139. pantā minētā Finanšu regulas komisija un finanšu pārkāpumu komisija (90. pants): efektivitātes nolūkos Finanšu regulas komisija, kas sagatavo rekomendācijas par ekonomikas dalībnieku izslēgšanu un finansiālo sodu noteikšanu, kļūtu kompetenta arī ES personāla finanšu pārkāpumu jautājumos, savukārt disciplinārkolēģija arī turpmāk sagatavotu secinājumus par šiem pārkāpumiem saskaņā ar Civildienesta noteikumiem. 7.2. Nozares noteikumi ·Tiek ierosinātas dažas izmaiņas Kopīgo noteikumu regulā, lai atvieglotu programmu pārvaldības un valsts līmeņa programmu, un kopīgo rīcības plānu, kas ietver uz izvadi un rezultātiem orientētu projektus, īstenošanu. ·Attiecībā uz tiešajiem maksājumiem lauksaimniekiem atbalsts tiek piešķirts aktīviem lauksaimniekiem un daži pasākumi ir koncentrēti uz jaunajiem lauksaimniekiem. Nosaka, ka finanšu korekciju proporcionalitāte ir jāsaista ar publiskā iepirkuma kļūdām, lai izvairītos no uzskata, ka šādas kļūdas vienmēr ietekmē visu attiecīgo palīdzību. 8. Citas izmaiņas Ieņēmumu operācijas: tiek ierosinātas šādas izmaiņas. ·Pārredzamības nolūkā groza noteikumus par pašu resursu negatīvo korekciju grāmatvedības vajadzībām (94. pants). ·Ar jaunu noteikumu nosaka termiņu debetnotu nosūtīšanai debitoram (96. panta 2. punkts), kas atbilst jaunākajai Tiesas judikatūrai. ·Jaunajā 107. pantā izklāstīti noteikumi saistībā ar likmi, ko piemēro kompensācijas procentiem gadījumos, ja summu atmaksā pēc Eiropas Savienības Tiesas sprieduma vai izlīguma. ·Tiek grozīti noteikumi par naudas vai citiem sodiem vai sankcijām, lai skaidri norādītu, ka provizoriski iekasētās summas, ņemot vērā ienākumus, atmaksā attiecīgajai trešai personai; un ka Finanšu regula attiecas arī uz naudas sodiem, ko uzliek iestādes, kas nav Komisija (piemēram, Padome atbilstīgi Regulai Nr. 1173/2011) (pašlaik attiecas tikai uz Komisijas uzliktiem naudas sodiem, 106. pants). ·Formulējumu piešķirtie ieņēmumi groza, lai atspoguļotu iemaksas tādās darbībās kā Bēgļu atbalsta mehānisms Turcijā (20. panta 2. punkts). To nozares tiesību aktu saraksts, kas tiek grozīti ar priekšlikumu. ·Padomes Regula (EK) Nr. 2012/2002 (2002. gada 11. novembris), ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (OV L 311, 14.11.2002., 3. lpp.); ·Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1296/2013 (2013. gada 11. decembris) par Eiropas Savienības Nodarbinātības un sociālās inovācijas programmu (“EaSI”) un ar kuru groza Lēmumu Nr. 283/2010/ES, ar ko izveido Eiropas progresa mikrofinansēšanas instrumentu nodarbinātībai un sociālajai iekļaušanai (OV L 347, 20.12.2013., 238. lpp.); ·Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1301/2013 (2013. gada 17. decembris) par Eiropas Reģionālās attīstības fondu un īpašiem noteikumiem attiecībā uz mērķi “Investīcijas izaugsmei un nodarbinātībai” un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1080/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 289. lpp.); ·Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.); ·Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1304/2013 (2013. gada 17. decembris) par Eiropas Sociālo fondu un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1081/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 470. lpp.); ·Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1305/2013 (2013. gada 17. decembris) par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 (OV L 347, 20.12.2013., 487. lpp.); ·Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (OV L 347, 20.12.2013., 549. lpp.);

·Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1307/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 (OV L 347, 20.12.2013., 608. lpp.); ·Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1308/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (OV L 347, 20.12.2013., 671. lpp.); ·Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1309/2013(2013. gada 17. decembris) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (2014–2020) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1927/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 855. lpp.); ·Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1316/2013 (2013. gada 11. decembris), ar ko izveido Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu, groza Regulu (ES) Nr. 913/2010 un atceļ Regulu (EK) Nr. 680/2007 un Regulu (EK) Nr. 67/2010 (OV L 348, 20.12.2013., 129. lpp.); ·Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 223/2014 (2014. gada 11. marts) par Eiropas atbalsta fondu vistrūcīgākajām personām (OV L 72, 12.3.2014., 1. lpp.); ·Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 283/2014 (2014. gada 11. marts) par pamatnostādnēm Eiropas komunikāciju tīkliem telekomunikāciju infrastruktūras jomā, ar ko atceļ Lēmumu Nr. 1336/97/EK (OV L 86, 21.3.2014., 14. lpp.); ·Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 652/2014 (2014. gada 15. maijs), ar ko paredz noteikumus tādu izdevumu pārvaldībai, kuri attiecas uz pārtikas apriti, dzīvnieku veselību un dzīvnieku labturību, augu veselību un augu reproduktīvo materiālu, un ar ko groza Padomes Direktīvas 98/56/EK, 2000/29/EK un 2008/90/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 178/2002, (EK) Nr. 882/2004 un (EK) Nr. 396/2005, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/128/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2009 un atceļ Padomes Lēmumus 66/399/EEK, 76/894/EEK un 2009/470/EK (OV L 189, 27.6.2014., 1. lpp.); ·Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 541/2014/ES (2014. gada 16. aprīlis), ar ko izveido kosmisko objektu novērošanas un uzraudzības atbalsta sistēmu (OV L 158, 27.5.2014., 227. lpp.). 2016/0282 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2012/2002, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1305/2013, (ES) Nr. 1306/2013, (ES) Nr. 1307/2013, (ES) Nr. 1308/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un (ES) Nr. 652/2014 un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 541/2014/ES EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 42. pantu, 43. panta 2. punktu, 46. panta d) punktu, 149. pantu, 153. panta 2. punkta a) apakšpunktu, 164. pantu, 168. panta 4. punkta b) apakšpunktu, 172., 175., 177., 178. pantu, 189. panta 2. punktu, 209. panta 1. punktu, 212. panta 2. punktu un 349. pantu saistībā ar Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 106.a pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu, ņemot vērā Revīzijas palātas atzinumu, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,

tā kā: (1)Tā kā tagad, kad pagājuši trīs gadi kopš īstenošanas sākuma, Savienības vispārējam budžetam piemērojamajos finanšu noteikumos ir jāveic papildu grozījumi, lai novērstu īstenošanas šķēršļus, palielinot elastību, vienkāršotu izpildi no ieinteresēto personu un dienestu puses un vairāk koncentrētos uz rezultātiem, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 būtu jāatceļ un jāaizstāj ar šo regulu. (2)Lai samazinātu Savienības vispārējam budžetam (“budžets”) piemērojamo finanšu noteikumu sarežģītību un attiecīgos noteikumus iekļautu vienā vienīgā regulā (“vienotais noteikumu kopums”), būtu jāatceļ Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012. Skaidrības labad Regulas (ES) Nr. 1268/2012 galvenie noteikumi būtu jāiekļauj šajā regulā, bet pārējie noteikumi būtu jāiekļauj norādījumos dienestiem. (3)Budžeta pamatprincipi būtu jāatstāj spēkā. Atkāpes no šiem pamatprincipiem tādās konkrētās jomās kā pētniecība, ārējās darbības un struktūrfondi būtu jāpārskata un pēc iespējas jāvienkāršo, ņemot vērā to aktualitāti, pievienoto vērtību no budžeta viedokļa un slogu, ko tās rada ieinteresētajām personām. (4)Finanšu gada sākumā var atstāt neiedalītus lielākais 10 % no Pirmspievienošanās palīdzības instrumenta (IPA II), Eiropas kaimiņattiecību instrumenta un finanšu instrumenta sadarbībai attīstības jomā (ASI) līdzekļiem, lai papildus jau ieplānotajām summām paredzētu papildu finansējumu reaģēšanai uz apjomīgām neparedzētām vajadzībām, jaunām krīzes situācijām vai nopietnām politiskajām pārmaiņām trešās valstīs. Ja šie neiedalītie līdzekļi gada laikā netiek iekļauti saistībās, tie būtu jāpārnes ar Komisijas lēmumu. (5)Pārnešanas noteikumi būtu jānoformulē skaidrāk, automātiskos pārnesumus nošķirot no neautomātiskajiem pārnesumiem. (6)Lai varētu optimizēt budžeta izpildi, ir svarīgi ļaut pārnest ārējos piešķirtos ieņēmumus un izmantot tos secīgajai programmai vai pasākumam. Vajadzētu būt iespējai iekšējos piešķirtos ieņēmumus pārnest tikai vienu gadu, izņemot, ja šajā regulā ir noteikts citādi. (7)Lai nodrošinātu budžeta labāku izpildi, noteikumiem, kas reglamentē apropriāciju pārvietošanu, būtu jāpieļauj lielāka elastība. Tālab ir svarīgi paredzēt Komisijai iespēju lemt par darbības apropriāciju pārvietošanu starp sadaļām lielākais 10 % apmērā, ja uz tām attiecas viens un tas pats pamatakts. Pārvietošana no administratīvā atbalsta pozīcijām uz attiecīgajām darbības pozīcijām Komisijai arī būtu jāveic autonomi. (8)Lai palielinātu īpašo instrumentu īstenošanas ātrumu, Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondam un Eiropas Savienības Solidaritātes fondam ir nepieciešamas vienkāršotas mobilizēšanas un pārvietojumu procedūras. (9)Attiecībā uz iekšējiem piešķirtajiem ieņēmumiem būtu jāievieš atkāpe no specifikācijas principa, lai dotu iespēju optimāli izmantot visus pieejamo apropriāciju veidus. Šajā sakarā gadījumā, ja nav nekādu apzināto vajadzību, kas dotu iespēju izmantot šos ieņēmumus mērķiem, kuriem tie ir paredzēti, būtu jāatļauj to izmantošana citam mērķim. (10)Savienības iestādēm vajadzētu būt iespējai pieņemt jebkurus ziedojumus Savienībai. (11)Būtu jāievieš iespējas došanas klauzula, lai juridiskai personai dotu iespēju reklāmas vai korporatīvās sociālās atbildības nolūkā sponsorēt ES pasākumu vai darbību natūrā. (12)Būtu jāprecizē snieguma jēdziens ES budžeta kontekstā. Sniegums būtu jāraksturo kā pareizas finanšu pārvaldības principa tiešas piemērošanas izpausme. Apropriāciju izmantojumā vajadzētu būt saiknei starp sniegumu, mērķu noteikšanu, rādītājiem, rezultātiem un saimnieciskumu, lietderību un efektivitāti. Lai novērstu konfliktus ar dažādo programmu esošajiem snieguma satvariem, norādēm snieguma terminoloģijas ziņā būtu jāaprobežojas ar mērķiem un to sasniegšanas pakāpes uzraudzību. (13)Savienības tiesību aktiem vajadzētu būt kvalitatīviem, jāpievēršas jomām, kurās tie var radīt vislielāko pievienoto vērtību Eiropas pilsoņiem, un vajadzētu būt iespējami efektīviem un iedarbīgiem kopējo Savienības politikas mērķu sasniegšanā. Šos mērķus var palīdzēt sasniegt prasība, ka esošās un jaunās izdevumu programmas un darbības, kas paredz ievērojamus izdevumus, ir jāizvērtē. (14)LESD 15. pantā ietvertais pārredzamības princips, saskaņā ar kuru iestādēm jādarbojas iespējami atklāti, paredz, ka budžeta izpildes jomā iedzīvotājiem jābūt iespējai uzzināt, kur un kādiem nolūkiem Savienība izlieto līdzekļus. Šāda informācija sekmē demokrātiskas debates, veicina iedzīvotāju līdzdalību Savienības lēmumu pieņemšanas procesā un stiprina Savienības izdevumu institucionālo kontroli un uzraudzību. Šie mērķi būtu jāsasniedz, publiskojot – vēlams, ar modernu komunikācijas rīku palīdzību – attiecīgu informāciju par visiem Savienības līdzekļu saņēmējiem, ņemot vērā šo saņēmēju likumīgās tiesības uz konfidencialitāti un drošību un – attiecībā uz fiziskajām personām – tiesības uz privātumu un personas datu aizsardzību. Tādēļ iestādēm informācijas publiskošanā būtu jāievēro selektīva pieeja saskaņā ar samērīguma principu. Lēmumiem par publiskošanu būtu jābalstās uz attiecīgiem kritērijiem ar mērķi sniegt lietderīgu informāciju. (15)Informācija par to Savienības līdzekļu izmantojumu, uz kuriem attiecas tiešā izpilde, būtu jāpublicē iestāžu tīmekļa vietnē, un tajā būtu jānorāda vismaz vārds/nosaukums, atrašanās vieta, līdzekļu summa un to izmantošanas mērķis. Attiecībā uz minēto informāciju būtu jāņem vērā attiecīgi kritēriji, piemēram, pasākuma periodiskums, veids un nozīme. (16)Savienības līdzekļu saņēmēju vārds/nosaukums un atrašanās vieta būtu jāpublisko attiecībā uz godalgām, dotācijām un līgumiem, kas piešķirti atklātā konkursa procedūrā, kādi ir jo īpaši konkursi, uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus un uzaicinājumi iesniegt piedāvājumus, ievērojot LESD principus un jo īpaši pārredzamības, samērīguma, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principus. Turklāt šādai publiskošanai vajadzētu veicināt to, ka noraidītie konkursa pieteikuma iesniedzēji spēj kontrolēt atklātās atlases procedūras. (17)Fizisko personu datu publiskās pieejamības ilgums nedrīkstētu pārsniegt periodu, kura laikā saņēmējs izmanto līdzekļus, un tāpēc tie pēc diviem gadiem būtu jādzēš. Tas pats būtu attiecināms uz personas datiem attiecībā uz juridiskajām personām, kuru oficiālajā nosaukumā figurē vienas vai vairāku fizisko personu vārds. (18)Vairākumā gadījumu, uz kuriem attiecas šī regula, publiskošana attiecas uz juridiskajām personām. (19)Attiecībā uz fiziskām personām datu publiskošana būtu jāparedz, tikai ievērojot samērīgumu starp piešķirtās summas lielumu un nepieciešamību kontrolēt līdzekļu pareizu izmantošanu. Attiecībā uz fiziskām personām reģiona publiskošana NUTS 2 līmenī atbilst saņēmēju publiskošanas mērķim, nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret dažāda lieluma dalībvalstīm, un vienlaikus tiek ievērotas saņēmēju tiesības uz privātumu un jo īpaši uz personas datu aizsardzību.

(20)Nedrīkstētu publiskot informāciju par stipendijām un citu tiešo atbalstu, kas izmaksāts fiziskām personām, kurām tas visvairāk nepieciešams. (21)Lai nodrošinātu atbilstību principam par vienlīdzīgu attieksmi pret saņēmējiem, informācijas publiskošanā par fiziskām personām būtu arī jānodrošina, ka tiek ievērots dalībvalstīm noteiktais pienākums nodrošināt plašu pārredzamību līgumiem, kuru apjoms pārsniedz summu, kas noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvā 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru. (22)Saņēmēja vārdu/nosaukumu, atrašanās vietu, līdzekļu summu un izlietošanas mērķi nedrīkstētu publiskot, ja tas varētu apdraudēt saņēmēja integritāti, ko aizsargā Eiropas Savienības Pamattiesību harta, vai ja tas kaitētu saņēmēja likumīgajām komerciālajām interesēm. (23)Netiešās un dalītās izpildes gadījumā atbildība par informācijas par saņēmējiem un galasaņēmējiem publiskošanu būtu jāuzņemas personām, subjektiem un norīkotajām struktūrām, kas apgūst Savienības līdzekļus. Attiecīgā gadījumā detalizācijas pakāpe un kritēriji būtu jānosaka attiecīgajos nozares noteikumos, un tos var precīzāk noteikt finanšu pamatpartnerības nolīgumos. Komisijai būtu jādara pieejama atsauce uz tīmekļa vietni, kurā ir atrodama informācija par saņēmējiem un galasaņēmējiem. (24)Nolūkā palielināt tiešajā un netiešajā izpildē īstenoto finanšu instrumentu datu saprotamību un pārredzamību ir lietderīgi visas pārskatu sniegšanas prasības apvienot vienā darba dokumentā, kuru pievieno budžeta projektam. (25)Ir lietderīgi paredzēt Komisijai iespēju noslēgt dienestu līmeņa nolīgumus ar citām iestādēm, lai atvieglotu administratīvo apropriāciju apguvi, kā arī nepārprotami paredzēt iespēju noslēgt šādus nolīgumus ar iestāžu struktūrvienībām, Savienības struktūrām, Eiropas birojiem, struktūrām vai personām, kam saskaņā ar LES V sadaļu uzticēts īstenot konkrētas KĀDP darbības, un Eiropas skolu valdes ģenerālsekretāra biroju, lai sniegtu pakalpojumus, piegādātu produktus, veiktu būvdarbus vai īstenotu ēku līgumus. (26)Ir lietderīgi definēt Eiropas birojus un šo biroju obligātos uzdevumus nošķirt no neobligātajiem uzdevumiem. Būtu jāievieš iespēja, ka Savienības iestādes, Savienības struktūras un citi Eiropas biroji var kredītrīkotāja pilnvaras deleģēt Eiropas biroja direktoram. Eiropas birojiem turklāt būtu jāparedz iespēja noslēgt dienestu līmeņa nolīgumus par pakalpojumu sniegšanu, produktu piegādi, būvdarbu veikšanu vai ēku līgumu īstenošanu. Ir lietderīgi paredzēt konkrētus noteikumus par grāmatvedības uzskaites nodrošināšanu, noteikumus, ar kuriem Komisijas grāmatvedim tiek ļauts dažus savus uzdevumus deleģēt šo biroju darbiniekiem, un kārtību attiecībā uz bankas kontiem, kurus Eiropas birojiem var tikt ļauts atvērt Komisijas vārdā. (27)Lai vēl vairāk palielinātu izpildaģentūru izmaksu lietderību un tiktu ņemta vērā praktiskā pieredze, kas gūta attiecībā uz citām Savienības struktūrām, būtu jāatļauj, ka Komisijas grāmatvedim var pilnībā vai daļēji uzticēt izpildaģentūras grāmatveža uzdevumus. (28)Juridiskās noteiktības labad ir nepieciešams precizēt, ka izpildaģentūru direktori, pārvaldot aģentūrai deleģēto programmu darbības apropriācijas, rīkojas kā deleģētie kredītrīkotāji. Lai panāktu maksimālo ietekmi, ko var nodrošināt efektivitātes ieguvumi no konkrētu atbalsta pakalpojumu vispārējas centralizācijas, būtu nepārprotami jāpiemin iespēja izpildaģentūrām izpildīt administratīvos izdevumus. (29)Ir nepieciešams paredzēt noteikumus par finanšu dalībnieku, jo īpaši kredītrīkotāju un grāmatvežu, pilnvarām un pienākumiem. (30)Eiropas Parlaments un Padome būtu divu nedēļu laikā jāinformē par deleģētā kredītrīkotāja, iekšējā revidenta un grāmatveža iecelšanu amatā vai par pienākumu pildīšanas izbeigšanu. (31)Kredītrīkotājiem būtu pilnā mērā jāatbild par visām ieņēmumu un izdevumu operācijām, kas veiktas ar viņu pilnvarojumu, tostarp attiecībā uz iekšējās kontroles sistēmām, un jāatskaitās par savām darbībām, tostarp vajadzības gadījumā disciplinārlietas ietvaros. (32)Attiecīgi būtu arī jānosaka uzdevumi, pienākumi un procedūru principi, kas jāievēro. Tāpat ir nepieciešams paredzēt, ka deleģētajiem kredītrīkotājiem jānodrošina, ka kredītrīkotāji ar pastarpināti deleģētām pilnvarām un viņu darbinieki saņem informāciju par kontroles standartiem un attiecīgajām metodēm un paņēmieniem un ka tiek veikti pasākumi ar mērķi nodrošināt kontroles sistēmas darbību, ar ko būtu jāaizstāj pienākums izveidot īpašu profesionālo standartu kodeksu, kas piemērojams tikai finanšu pārbaudēm. Pienākumi, kurus ir uzņēmies deleģētais kredītrīkotājs, tiek norādīti gada pārskatā iestādei, un pārskatā iekļauj nepieciešamo finanšu un pārvaldības informāciju, kas pamato deleģētā kredītrīkotāja ticamības deklarāciju par viņa pienākumu izpildi, tostarp informāciju par veikto darbību vispārējo sniegumu. Būtu jāsaglabā veiktās darbības apliecinošie dokumenti. Visbeidzot, būtu jānosaka, ka par visām dažādajām publisko līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas sarunu procedūrām jāsniedz īpašs pārskats iestādei un paziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei, jo šie līgumi ir atkāpe no parastajām piešķiršanas procedūrām. (33)Būtu jāņem vērā, ka Savienības delegāciju vadītājiem un viņu prombūtnē viņu vietniekiem ir divējādas funkcijas kā Eiropas Ārējās darbības dienesta (turpmāk “EĀDD”) un – attiecībā uz darbības apropriācijām – Komisijas pastarpināti deleģētajiem kredītrīkotājiem. (34)Komisija budžeta izpildes pilnvaras attiecībā uz savas budžeta iedaļas darbības apropriācijām deleģē delegācijas vadītāja vietniekiem vienīgi situācijās, kad delegācijas vadītāju prombūtnē darbības nepārtrauktības nodrošināšanai ir absolūti nepieciešams, lai šos uzdevumus veiktu delegācijas vadītāja vietnieki. Delegācijas vadītāja vietnieki šīs pilnvaras nevar izmantot sistemātiski vai iekšējās darba dalīšanas iemeslu dēļ. (35)Grāmatvedis ir atbildīgs par to, lai maksājumu izpilde, ieņēmumu iekasēšana un debitoru parādu iekasēšana notiktu pienācīgi. Viņš pārvalda kasi, bankas kontus un trešo personu dokumentus, kārto uzskaiti un atbild par iestādes finanšu pārskatu sagatavošanu. Komisijas grāmatvedis ir vienīgā persona, kas ir tiesīga noteikt grāmatvedības noteikumus un saskaņotus kontu plānus, savukārt visu pārējo Savienības iestāžu grāmatveži nosaka savās iestādēs piemērojamās grāmatvedības procedūras. (36)Būtu jāparedz arī noteikumi par grāmatveža iecelšanu amatā un pienākumu pildīšanas izbeigšanu. (37)Ir lietderīgi paredzēt, ka grāmatvedis nosaka procedūras, ar kurām nodrošina, ka kases pārvaldības vajadzībām atvērtie konti un avansa konti nav debetā. (38)Būtu jāparedz arī nosacījumi par to, kā izmantot avansa kontus, kas ir pārvaldības sistēma, ar kuru atkāpjas no parastajām budžeta procedūrām, un būtu jāparedz avansu pārziņu uzdevumi un pienākumi, kā arī kredītrīkotāju un grāmatvežu uzdevumi un pienākumi saistībā ar avansa kontu kontroli. Eiropas Parlaments un Padome būtu jāinformē par ikvienu iecelšanu amatā vai pienākumu pildīšanas izbeigšanu. Efektivitātes labad Savienības delegācijās būtu jāizveido avansa konti, kurus lieto apropriācijām gan no Komisijas, gan no EĀDD budžeta iedaļām. Tāpat ir lietderīgi, ievērojot konkrētus nosacījumus, atļaut Savienības delegācijās izmantot avansa kontus ierobežotu summu maksājumiem budžeta procedūrās. Attiecībā uz avansu pārziņu iecelšanu ir konstatēts, ka gadījumos, kad nav pieejami Komisijas štata darbinieki, ir nepieciešams pārziņus izvēlēties no personāla, kuru Komisija pieņēmusi darbā krīžu pārvarēšanas palīdzības un humānās palīdzības operāciju jomā. (39)Lai ņemtu vērā situāciju humānās palīdzības operāciju jomā, kad nav pieejami attiecīgie Komisijas štata darbinieki un pastāv tehniskas grūtības nodrošināt, ka visas juridiskās saistības paraksta atbildīgais kredītrīkotājs, personālam, kuru Komisija pieņēmusi darbā šajā jomā, būtu jāļauj parakstīt juridiskās saistības ļoti zemā vērtībā, t. i., līdz EUR 2500, kas saistītas ar maksājumiem, kurus izpilda no avansa kontiem, un Savienības delegāciju vadītājiem vai viņu vietniekiem būtu jāļauj parakstīt juridiskās saistības pēc atbildīgā kredītrīkotāja norādījuma.

(40)Kad ir noteikti katra finanšu dalībnieka uzdevumi un pienākumi, tos var saukt pie atbildības vienīgi saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti Eiropas Savienības Civildienesta noteikumos un Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtībā. Savienības iestādēs ir izveidotas specializētas finanšu pārkāpumu darba grupas, tomēr tām iesniegto lietu ierobežotā skaita dēļ un efektivitātes labad ir lietderīgi to funkcijas nodot jaunizveidotajai starpiestāžu darba grupai, kas izveidota, lai novērtētu Komisijas vai citu Savienības iestāžu un Savienības struktūru iesniegtos pieprasījumus par administratīvo sodu (izslēgšana un finansiāli sodi) noteikšanu un izdotu attiecīgus ieteikumus. Šīs funkciju nodošanas mērķis ir arī novērst pilnvaru pārklāšanos un mazināt risku, ka tiek izdoti pretrunīgi ieteikumi vai atzinumi, ja ir iesaistīts gan ekonomikas dalībnieks, gan ES darbinieks. Būtu jāatstāj spēkā procedūra, saskaņā ar kuru kredītrīkotājs var pieprasīt apstiprinājumu norādījumam, kuru šis kredītrīkotājs uzskata par neatbilstīgu vai pretēju pareizas finanšu pārvaldības principam, un tādējādi tikt atbrīvots no jebkādas atbildības. Kad darba grupa pilda šo funkciju, tās sastāvs būtu jāmaina. (41)Attiecībā uz ieņēmumiem ir nepieciešams pievērsties pašu resursu negatīvajām korekcijām, uz ko attiecas Padomes regula par Eiropas Savienības pašu resursu sistēmu. Izņemot pašu resursu īpašo gadījumu, ir nepieciešams atstāt spēkā uzdevumus un kontroles, kas ietilpst kredītrīkotāju pienākumos dažādos procedūras posmos: debitoru parādu aplēses noteikšana, iekasēšanas rīkojums, debetnotas nosūtīšana, kurā debitors tiek informēts, ka konstatēts debitoru parāds, kavējuma procentu aprēķināšana un – attiecīgā gadījumā – lēmuma pieņemšana par prasījuma atcelšanu atbilstoši kritērijiem, kas nodrošina atbilstību pareizai finanšu pārvaldībai, lai nodrošinātu ieņēmumu efektīvu iekasēšanu. (42)Kredītrīkotājam vajadzētu būt iespējai pilnībā vai daļēji atteikties no konstatēta debitoru parāda iekasēšanas, ja pret debitoru ir sākta kāda no maksātnespējas procedūrām, kas definētas Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 20. maija Regulā (ES) 2015/848 par maksātnespējas procedūrām, jo īpaši tiesas rīkojumu, mierizlīgumu un analogu procedūru gadījumā. (43)Būtu jāpiemēro īpaši noteikumi par debitoru parāda aplēses koriģēšanas vai atcelšanas procedūrām. (44)Ņemot vērā finanšu tirgu jaunākās attīstības tendences un ECB galvenajām refinansēšanas operācijām piemērotās likmes, ir nepieciešams pārskatīt noteikumus par naudas vai citiem sodiem sankcijām un paredzēt noteikumus gadījumiem, ja procentu likme ir negatīva. (45)Lai atspoguļotu konkrētās iezīmes, kādas ir debitoru parādiem, kas izpaužas kā naudas vai citi sodi, ko iestādes uzliek saskaņā ar LESD vai Euratom līgumu, ir nepieciešams ieviest īpašus noteikumus par procentu likmēm, kuras piemēro summām, kam iestājies termiņš, bet kas vēl nav samaksātas, ja šīs summas palielina Eiropas Savienības Tiesa. (46)Noteikumi par iekasēšanu būtu gan jāprecizē, gan jāpastiprina. Konkrētāk, būtu jāprecizē, ka grāmatvedis šīs summas iekasē ar ieskaitu arī pret summām, kuras debitoram Savienības budžeta izpildes ietvaros ir parādā kāda izpildaģentūra. (47)Juridiskās noteiktības labad būtu jāparedz noteikumi par debetnotu nosūtīšanas termiņiem. (48)Lai nodrošinātu aktīvu pārvaldību un vienlaikus arī nopelnītu finanšu atlīdzību, ir nepieciešams tādas provizoriski iekasētās summas kā apstrīdētie naudas sodi konkurences lietās ieguldīt finanšu aktīvos un noteikt no šiem ieguldījumiem gūto ienākumu piešķiršanu. Tā kā Komisija nav vienīgā iestāde, kurai ir tiesības uzlikt naudas vai citus sodus, ir nepieciešams paredzēt noteikumus par naudas vai citiem sodiem, ko uzliek pārējās iestādes, un paredzēt to iekasēšanas noteikumus, kuriem vajadzētu būt līdzvērtīgiem noteikumiem par Komisijas uzliktajiem naudas vai citiem sodiem. (49)Lai nodrošinātu, ka Komisijai ir visa nepieciešamā informācija finansēšanas lēmumu pieņemšanai, ir nepieciešams noteikt prasību minimumu saturam finansēšanas lēmumos par dotācijām, iepirkumu, trasta fondiem, godalgām, finansējuma apvienošanas mehānismiem un budžeta garantijām. Vienlaikus nolūkā dot potenciālajiem saņēmējiem iespēju plānot ilgākā termiņā, ir nepieciešams atļaut finansēšanas lēmumus pieņemt uz vairāk nekā vienu gadu, taču ar nosacījumu, ka īstenošana ir atkarīga no budžeta apropriāciju pieejamības attiecīgajā gadā. Lai padarītu iespējamu šādu plānošanu ilgākā termiņā, ir nepieciešams samazināt finansēšanas lēmumam nepieciešamo elementu skaitu. Ar mērķi panākt vienkāršošanu finansēšanas lēmums vienlaikus būtu jāuzskata par gada vai daudzgadu programmu. Tā kā iemaksas 69. un 70. pantā minētajās struktūrās jau tiek noteiktas gada budžetā, nevajadzētu prasīt attiecībā uz šo pieņemt atsevišķu finansēšanas lēmumu. (50)Attiecībā uz izdevumiem būtu jāprecizē saikne starp finansēšanas lēmumiem, vispārējām saistībām un atsevišķajām saistībām, kā arī budžeta un juridisko izdevumu saistību jēdzieni, lai tādējādi izveidotu skaidru sistēmu dažādajiem budžeta izpildes posmiem. (51)Lai ņemtu vērā jo īpaši Savienības delegācijās un pārstāvniecībās noslēgto juridisko saistību skaitu un attiecīgās valūtas kursu svārstības, provizoriskajām saistībām vajadzētu būt iespējamām arī gadījumos, kad galīgie saņēmēji un summas nav zināmi. (52)Lai varētu labāk izmantot ārējo darbību īstenošanai pieejamās apropriācijas, būtu jāatceļ termiņš, kurā uz vispārējo budžeta saistību pamata var uzņemties atsevišķās juridiskās saistības, kā arī pienākums iemaksu nolīgumu noslēgt līdz n+1. gada 31. decembrim gadījumos, kad finansēšanas līgumā ar trešo valsti ir paredzētas vispārējās budžeta saistības, kas attiecas arī uz iemaksu nolīgumu. (53)Attiecībā uz to maksājumu tipoloģiju, kurus var veikt kredītrīkotāji, saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu būtu jāsniedz precizējumi par dažādajiem maksājumu veidiem. Būtu vēl vairāk jāprecizē noteikumi par priekšfinansējuma ieskaitu, īpaši situācijās, kad nav iespējams starpposma ieskaits. Tālab parakstāmajās juridiskajās saistībās būtu jāiekļauj attiecīgi noteikumi. (54)Šajā regulā būtu jāparedz, ka maksājumi ir jāveic noteiktajā termiņā un ka termiņa neievērošanas gadījumā kreditoriem ir tiesības uz kavējuma procentiem, kurus ietur no attiecīgā budžeta, izņemot dalībvalstis un tagad arī Eiropas Investīciju banku un Eiropas Investīciju fondu. (55)Tiek uzskatīts par lietderīgu noteikumus par izdevumu apzināšanu un apstiprināšanu apvienot vienā pantā un ieviest saistību atcelšanas definīciju. Tā kā darījumi tiek veikti datorizētās sistēmās, jēdziens “parakstīt kvīti “nodots samaksai”” ar nedaudziem izņēmumiem ir aizstāts ar jēdzienu “elektroniski nodrošināts paraksts”. Tāpat ir nepieciešams precizēt, ka izdevumu apzināšana attiecas uz visām attiecināmajām izmaksām, t. i., arī tām, kas nav saistītas ar maksājuma pieprasījumu, kā tas ir priekšfinansējuma ieskaita gadījumā. (56)Lai mazinātu sarežģītību, racionalizētu spēkā esošos noteikumus un uzlabotu šīs regulas saprotamību, būtu jāparedz noteikumi, kas ir kopīgi vairākiem budžeta izpildes instrumentiem. Šo iemeslu dēļ daži noteikumi būtu jāapvieno, citu noteikumu formulējums un piemērošanas joma būtu jāsaskaņo un jānovērš lieki atkārtojumi un savstarpējās atsauces. (57)Lielāks uzsvars būtu jāliek uz sniegumu un rezultātiem. Tāpēc ir lietderīgi papildus jau ierastajiem Savienības iemaksu veidiem (faktiski radušos attiecināmo izmaksu atlīdzināšana, vienības izmaksas, fiksētas summas un vienotas likmes finansējums) noteikt papildu finansēšanas veidu, kas nav piesaistīts attiecīgo darbību izmaksām. Šim finansēšanas veidam būtu jābalstās vai nu uz konkrētu nosacījumu ex ante izpildi, vai uz tādu rezultātu sasniegšanu, kas tiek mērīti, atsaucoties uz iepriekš noteiktiem atskaites punktiem vai uz snieguma rādītājiem. (58)Kad Komisija izvērtē ES līdzekļu saņēmēju darbības un finanšu spēju vai to sistēmas un procedūras, tai vajadzētu būt iespējai izmantot novērtējumus, ko jau veikuši citi subjekti vai līdzekļu devēji, piemēram, starptautiskās organizācijas, lai tādējādi novērstu vienu un to pašu saņēmēju dubultu novērtēšanu. Iespēja savstarpēji izmantot citu subjektu veiktos novērtējumus būtu jāizmanto, ja šie novērtējumi ir veikti, ievērojot nosacījumus, kas ir līdzvērtīgi tiem, kuri šajā regulā noteikti piemērojamajai izpildes metodei. Tāpēc nolūkā līdzekļu devēju vidū veicināt novērtējumu savstarpēju izmantošanu Komisijai būtu jāsekmē starptautiski pieņemto standartu vai starptautiskās paraugprakses atzīšana. (59)Tāpat ir būtiski novērst, ka dažādi subjekti ES līdzekļu saņēmējus attiecībā uz šo līdzekļu izmantojumu revidē vairākas reizes. Tāpēc ir nepieciešams paredzēt iespēju izmantot neatkarīgu revidentu jau veikto revīziju ar nosacījumu, ka tā balstās uz starptautiski pieņemtiem standartiem, nodrošina pietiekamu pārliecību un ir veikta attiecībā uz finanšu pārskatiem un ziņojumiem, kuros atspoguļots Savienības iemaksas izmantojums. Šī revīzija tad būtu jāizmanto par pamatu vispārējam ticamības apliecinājumam par ES līdzekļu izmantojumu.

(60)Ir būtiski dot dalībvalstīm iespēju pieprasīt, lai resursi, kas tām iedalīti saskaņā ar dalīto izpildi, tiktu pārvietoti Savienības līmenī un Komisija tos apgūtu tiešajā vai netiešajā izpildē, ja iespējams, attiecīgās dalībvalsts labā. Tādējādi tiktu optimizēts šo resursu izmantojums un to instrumentu izmantojums, kas izveidoti saskaņā ar šo regulu vai saskaņā ar nozaru regulām, tostarp ESIF regulu, uz kuriem dalībvalstis pieprasītu pārvietot šos resursus. Lai nodrošinātu šo instrumentu efektīvu īstenošanu, ir nepieciešams paredzēt, ka tad, ja resursi tiek pārvietoti uz instrumentiem, kas izveidoti saskaņā ar šo regulu vai saskaņā ar nozaru regulām, tostarp ESIF regulu, ir piemērojami minēto regulu noteikumi. (61)Lai paredzētu ilgtermiņa mehānismu sadarbībai ar Savienības finansējuma saņēmējiem, būtu jāparedz iespēja noslēgt finanšu pamatpartnerības nolīgumus. Finanšu pamatpartnerības būtu jāīsteno, izmantojot dotācijas vai sadarbības līgumus ar subjektiem, kas apgūst Savienības līdzekļus. Šim mērķim būtu jānosaka šo līgumu satura minimums. Finanšu pamatpartnerības nedrīkstētu nepamatoti ierobežot piekļuvi Savienības finansējumam. (62)Attiecībā uz dažādajiem budžeta izpildes instrumentiem (piemēram, dotācijas, iepirkums, netiešā izpilde, godalgas utt.) būtu jāsaskaņo Savienības iemaksas apturēšanas, izbeigšanas un samazināšanas nosacījumi un procedūras. Būtu jānosaka šādas apturēšanas, izbeigšanas vai samazināšanas iemesli. (63)Lai izvairītos no atšķirīgām vai nesamērīgām līgumiskajām prasībām, šajā regulā būtu jānosaka standarta laikposmi, cik ilgi saņēmējiem jāuzglabā ar Savienības iemaksām saistītie dokumenti, vienlaikus Komisijai, Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai un Revīzijas palātai dodot pietiekami daudz laika piekļūt šiem datiem un dokumentiem un veikt ex post pārbaudes un revīzijas. Turklāt dalībniekiem un saņēmējiem būtu jānosaka pienākums sadarboties Savienības finanšu interešu aizsardzībā. (64)Lai dalībniekiem un saņēmējiem sniegtu pienācīgu informāciju un nodrošinātu, ka tiem ir iespēja izmantot tiesības uz aizstāvību, dalībniekiem un saņēmējiem ar šo regulu būtu jādod iespēja iesniegt apsvērumus, pirms tiek veikts jebkāds pasākums, kas nelabvēlīgi ietekmē to tiesības, un tie būtu jāinformē par pieejamajiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem šāda pasākuma apstrīdēšanai. (65)Lai aizsargātu Savienības finanšu intereses, Komisijai būtu jāizveido vienota agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēma. (66)Agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēma būtu jāattiecina uz dalībniekiem, saņēmējiem un subjektiem, uz kuru spējām kandidāts vai pretendents plāno paļauties, vai uz darbuzņēmēja apakšuzņēmējiem, ikvienu personu vai subjektu, kas saņem Savienības līdzekļus, ja budžetu izpilda netiešajā izpildē, ikvienu personu vai subjektu, kas saņem Savienības līdzekļus atbilstoši tiešajā izpildē īstenotiem finanšu instrumentiem, un subjektu dalībniekiem vai saņēmējiem, kas budžetu izpilda dalītajā izpildē. (67)Būtu jāprecizē, ka tad, ja lēmums reģistrēt personu vai subjektu agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēmā tiek pieņemts, balstoties uz izslēgšanas situācijām attiecībā uz fizisko vai juridisko personu, kas ir minētās personas vai subjekta pārvaldes, vadības vai uzraudzības struktūras loceklis vai kurai attiecībā uz minēto personu vai subjektu ir pārstāvības, lēmumu pieņemšanas vai kontroles pilnvaras, vai kura uzņemas neierobežotu atbildību par minētās personas vai subjekta parādsaistībām, vai attiecībā uz fizisko personu, kura ir būtiski svarīga juridisko saistību noteikšanai vai izpildei, datubāzē reģistrētajā informācijā iekļauj informāciju par šīm personām. (68)Lēmums par personas vai subjekta izslēgšanu no dalības piešķiršanas procedūrās vai par finansiālu sodu piemērošanu un lēmums publicēt saistīto informāciju būtu jāpieņem atbildīgajam kredītrīkotājam, ņemot vērā tā autonomiju administratīvajās lietās. Ja nav galīga sprieduma vai galīga administratīva lēmuma un ja runa ir par nopietnu līgumpārkāpumu gadījumiem, atbildīgajiem kredītrīkotājiem lēmums būtu jāpieņem, ņemot vērā darba grupas ieteikumu un balstoties uz provizorisko juridisko klasifikāciju. Šai darba grupai būtu arī jānovērtē izslēgšanas ilgums gadījumos, kad ar galīgo spriedumu vai galīgo administratīvo lēmumu šis ilgums nav noteikts. (69)Darba grupas uzdevums būtu nodrošināt izslēgšanas sistēmas konsekventu darbību. Darba grupas sastāvā vajadzētu būt pastāvīgam priekšsēdētājam, Komisijas pārstāvjiem un atbildīgā kredītrīkotāja pārstāvim. (70)Provizoriskā juridiskā klasifikācija neskar attiecīgās personas vai subjekta rīcības galīgo novērtējumu, ko veic dalībvalstu kompetentās iestādes saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Tāpēc pēc tam, kad ir paziņots par šādu galīgo novērtējumu, būtu jāpārskata darba grupas ieteikums, kā arī atbildīgā kredītrīkotāja lēmums. (71)Atbildīgajam kredītrīkotājam persona vai subjekts būtu jāizslēdz tad, ja ir pieņemts galīgais spriedums vai galīgais administratīvais lēmums par smagu pārkāpumu saistībā ar profesionālo darbību, par to, ka tīši vai netīši nav ievērotas saistības, kas attiecas uz sociālās apdrošināšanas iemaksu veikšanu vai nodokļu maksājumiem, par krāpšanu, kas ietekmē budžetu, par korupciju, līdzdalību noziedzīgā organizācijā, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, teroristu finansēšanu, ar terorismu saistītiem nodarījumiem, bērnu darba izmantošanu vai cita veida cilvēku tirdzniecību vai pārkāpumu. Persona vai subjekts būtu jāizslēdz arī nopietna juridisko saistību pārkāpuma vai bankrota/maksātnespējas gadījumos. (72)Lemjot par izslēgšanu vai finansiālu sodu piemērošanu un par to publiskošanu vai personas vai subjekta noraidīšanu, atbildīgajam kredītrīkotājam būtu jānodrošina atbilstība samērīguma principam, jo īpaši ņemot vērā situācijas nopietnību, tās ietekmi uz budžetu, laiku, kas pagājis kopš attiecīgās rīcības, tās ilgumu un atkārtošanos, nodomu vai neuzmanības smaguma pakāpi un personas vai subjekta sadarbības pakāpi ar attiecīgo kompetento iestādi un tā sniegto atbalstu izmeklēšanā. (73)Atbildīgajam kredītrīkotājam vajadzētu arī būt iespējai izslēgt personu vai subjektu, ja fiziskā vai juridiskā persona, kas uzņemas neierobežotu atbildību par minētā ekonomikas dalībnieka parādsaistībām, ir bankrotējusi vai nonākusi līdzīgā maksātnespējas situācijā vai ja minētā fiziskā vai juridiskā persona nepilda savas saistības, kas attiecas uz sociālās apdrošināšanas iemaksu veikšanu vai nodokļu maksājumiem, ja šādas situācijas ietekmē ekonomikas dalībnieka finansiālo stāvokli. (74)Personai vai subjektam nebūtu jāpiemēro lēmums par izslēgšanu, ja tas ir veicis korektīvos pasākumus, tādējādi pierādot savu uzticamību. Šī iespēja nebūtu piemērojama vissmagāko noziedzīgo darbību gadījumā. (75)Ievērojot samērīguma principu, gadījumi, kad kā alternatīvu izslēgšanai var piemērot finansiālus sodus, būtu jānošķir no gadījumiem, kad, lai panāktu preventīvu ietekmi, attiecīgā saņēmēja rīcības smagums saistībā ar centieniem nepamatoti iegūt Savienības līdzekļus attaisno finansiālu sodu piemērošanu papildus izslēgšanai. Būtu jānosaka arī minimālie un maksimālie finansiālie sodi, ko var piemērot līgumslēdzēja iestāde. (76)Finansiālie sodi būtu jāpiemēro vienīgi saņēmējam, nevis dalībniekam, jo piemērojamo finansiālo sodu apjomu aprēķina, balstoties uz attiecīgo juridisko saistību vērtību. (77)Iespēja piemērot administratīvos un/vai finansiālos sodus uz regulējuma pamata ir neatkarīga no iespējas piemērot līgumā noteiktos sodus, piemēram, līgumsodu, un tas būtu jāatzīmē. (78)Izslēgšanas ilgumam vajadzētu būt ierobežotam, kā tas ir Direktīvā 2014/24/ES, un būtu jāievēro samērīguma princips. (79)Ir nepieciešams attiecībā uz administratīvo sankciju piemērošanu noteikt noilguma skaitīšanas sākuma datumu un tā iestāšanās termiņu.

(80)Ir svarīgi, lai būtu iespējams pastiprināt ar izslēgšanu un finansiālajiem sodiem panākto preventīvo ietekmi. Šajā sakarā preventīvā ietekme būtu jāpastiprina ar iespēju publiskot informāciju par izslēgšanu un/vai finansiālajiem sodiem, pilnībā ievērojot datu aizsardzības prasības, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 45/2001 un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 95/46/EK. Tam būtu jāpalīdz nodrošināt, ka attiecīgā rīcība netiek atkārtota. Juridiskās noteiktības labad un saskaņā ar samērīguma principu būtu jāprecizē, kādās situācijās publiskošanai nevajadzētu notikt. Savā novērtējumā atbildīgajam kredītrīkotājam būtu jāņem vērā darba grupas ieteikumi. Attiecībā uz fiziskām personām personas dati būtu jāpublisko tikai izņēmuma gadījumos, kad to attaisno rīcības smagums vai tās ietekme uz Savienības finanšu interesēm. (81)Ar izslēgšanu vai finansiālajiem sodiem saistītā informācija būtu jāpublisko tikai tad, ja runa ir par smagu pārkāpumu saistībā ar profesionālo darbību, krāpšanu, būtisku trūkumu ievērot galvenos pienākumus, kas paredzēti no budžeta finansētā līgumā, vai pārkāpumu. (82)Izslēgšanas kritēriji būtu skaidri jānodala no kritērijiem, kas var būt par iemeslu noraidīšanai konkrētajā procedūrā. (83)Būtu jācentralizē informācija par risku agrīnu atklāšanu un administratīvo sankciju piemērošanu personai vai subjektam. Šajā nolūkā attiecīgā informācija būtu jāuzglabā datubāzē, ko izveidojusi un pārvalda Komisija, kas ir centralizētās sistēmas īpašniece. Minētajai sistēmai būtu jādarbojas, pilnībā ievērojot tiesības uz privātumu un personas datu aizsardzību. (84)Agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēmas izveidei un pārvaldībai vajadzētu būt Komisijas atbildībā, savukārt pārējām iestādēm un struktūrām, kā arī visiem subjektiem, kas izpilda budžetu tiešajā, dalītajā un netiešajā izpildē, būtu jāpiedalās minētajā sistēmā, nosūtot attiecīgo informāciju Komisijai. Atbildīgajam kredītrīkotājam un darba grupai būtu jānodrošina ekonomikas dalībnieku tiesības uz aizstāvību. Tādas pašas tiesības būtu jādod personai vai subjektam saistībā ar agrīnu atklāšanu, ja kredītrīkotāja paredzētais akts varētu nelabvēlīgi ietekmēt attiecīgās personas vai subjekta tiesības. Ja notikusi krāpšana, korupcija vai jebkāda cita Savienības finanšu intereses ietekmējoša nelikumīga darbība, saistībā ar kuru vēl nav pieņemts galīgais spriedums, atbildīgajam kredītrīkotājam un darba grupai vajadzētu būt iespējai atlikt personai vai subjektam paredzēto iespēju iesniegt savus apsvērumus. Šādai atlikšanai vajadzētu būt attaisnojamai tikai tad, ja ir pārliecinošs, likumīgi pamatots iemesls ievērot izmeklēšanas konfidencialitāti. (85)Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 261. pantu Eiropas Savienības Tiesai būtu jāparedz neierobežota jurisdikcija attiecībā uz sodiem, ko piemēro saskaņā ar šo regulu. (86)Lai atvieglotu Savienības finanšu interešu aizsardzību visos izpildes veidos, subjektiem, kas iesaistīti budžeta izpildē dalītajā vai netiešajā izpildē, attiecīgā gadījumā vajadzētu būt iespējai ņemt vērā izslēgšanas gadījumus, par kuriem lēmumus ir pieņēmuši Savienības līmeņa kredītrīkotāji. (87)Ar šo regulu būtu jāveicina e-pārvaldības mērķa sasniegšana un jo īpaši elektronisko datu izmantošana iestāžu un trešo personu savstarpējā informācijas apmaiņā. (88)Pāreja uz elektronisku informācijas apmaiņu un dokumentu elektronisku iesniegšanu ir būtisks vienkāršošanas pasākums, attiecībā uz kuru būtu jāparedz skaidri nosacījumi par izmantojamo sistēmu akceptēšanu, lai tādējādi radītu juridiski korektu vidi, līdztekus dalībnieku, saņēmēju un kredītrīkotāju labā saglabājot elastību Savienības līdzekļu pārvaldībā, kā paredzēts šajā regulā. (89)Būtu jāparedz noteikumi par sastāvu un uzdevumiem, kādi ir komitejai, kura atbild par pieteikuma dokumentu novērtēšanu iepirkuma un dotāciju piešķiršanas procedūrās un konkursos par godalgām. Ja pamataktā tas paredzēts, komitejas sastāvā var būt ārēji eksperti. (90)Saskaņā ar labas pārvaldības principu kredītrīkotājam precizējumi vai trūkstošie dokumenti būtu jāpieprasa, ievērojot vienlīdzīgas attieksmes principu un neļaujot būtiski mainīt pieteikuma dokumentus. Kredītrīkotājs var nolemt nerīkoties šādi tikai pienācīgi pamatotos gadījumos. Turklāt kredītrīkotājam vajadzētu būt iespējai labot acīmredzamu formālu kļūdu vai prasīt, lai to izlabo dalībnieks. (91)Pareizas finanšu pārvaldības labad būtu jāpieprasa, ka Komisija aizsargājas, attiecībā uz priekšfinansējuma izmaksāšanu pieprasot garantijas. Darbuzņēmējiem un labuma guvējiem izvirzāmajai prasībai iesniegt garantijas nevajadzētu būt automātiskai, bet tās pamatā vajadzētu būt risku analīzei. Ja īstenošanas gaitā kredītrīkotājs atklāj, ka garantijas devējam saskaņā ar piemērojamajiem valsts tiesību aktiem vairs nav tiesību sniegt garantijas, kredītrīkotājam vajadzētu būt iespējai pieprasīt aizstāt konkrēto garantiju. (92)Atšķirīgie noteikumu kopumi attiecībā uz tiešo un netiešo izpildi, jo īpaši par budžeta izpildes uzdevumu noteikšanu, radīja pārpratumus un risku, ka Komisija un partneri varētu pieļaut kvalifikācijas kļūdas, tāpēc tie būtu jāvienkāršo un jāsaskaņo. (93)Būtu jāpārskata noteikumi par pīlāru ex ante novērtējumu, lai Komisijai dotu iespēju maksimāli paļauties uz partneru sistēmām un procedūrām, kas uzskatāmas par līdzvērtīgām Komisijas izmantotajām. Turklāt ir svarīgi precizēt, ka gadījumos, kad novērtējumā atklājas jomas, kurās ieviestās procedūras nepietiekami aizsargā Savienības finanšu intereses, Komisija var parakstīt iemaksu nolīgumus, vienlaikus nosakot papildu uzraudzības pasākumus. Tāpat ir svarīgi precizēt gadījumus, kuros Komisija iemaksu nolīgumu parakstīšanai neizvirza prasību par pīlāru novērtējumu. (94)Ir lietderīgi norādīt, ka atlīdzībai, ko saņem organizācijas, kuras izpilda ES budžetu, attiecīgā un iespējamā gadījumā būtu jābalstās uz sniegumu. (95)Komisija veido partnerības ar trešām valstīm, izmantojot finansēšanas nolīgumus. Ir svarīgi precizēt finansēšanas nolīgumu saturu, īpaši tām daļām, kuras trešā valsts izpilda netiešajā izpildē. (96)Ir svarīgi atzīt finansējuma apvienošanas mehānismu – kuros Komisija savu iemaksu apvieno ar finanšu iestāžu iemaksu – īpašo iedabu un precizēt, kā piemērojama X sadaļa par finanšu instrumentiem. (97)Iepirkuma noteikumiem un principiem, ko piemēro publiskajiem līgumiem, kuru slēgšanas tiesības Savienības iestādes piešķir savā vārdā, būtu jābalstās uz Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/23/ES un Direktīvas 2014/23/ES noteikumiem. (98)Attiecībā uz jauktiem līgumiem būtu jāprecizē metodika, saskaņā ar kuru līgumslēdzējas iestādes nosaka piemērojamos noteikumus. (99)Būtu jāprecizē ex ante un ex post publiskošanas pasākumi, kas nepieciešami iepirkuma procedūras uzsākšanai tādu līgumu gadījumā, kuru vērtība pārsniedz un kuru vērtība ir zemāka par Direktīvā 2014/24/ES noteiktajām robežvērtībām, un tādu līgumu gadījumā, uz kuriem minētā direktīva neattiecas.

(100)Šajā regulā neatkarīgi no robežvērtībām būtu jāietver izsmeļošs saraksts ar visām iepirkuma procedūrām, kas pieejamas Savienības iestādēm. (101)Administratīvās vienkāršošanas labad un lai sekmētu mazu un vidēju uzņēmumu līdzdalību, vidējas vērtības līgumiem būtu jāparedz sarunu procedūras. (102)Tāpat kā paredzēts Direktīvā 2014/24/ES, ar šo regulu būtu jādod iespēja pirms iepirkuma procedūras uzsākšanas veikt tirgus izzināšanu. Lai nodrošinātu, ka inovācijas partnerība tiek izmantota tikai tad, ja nepieciešamais produkts tirgū nepastāv, šajā regulā būtu jāparedz pienākums pirms inovācijas partnerības izmantošanas sarīkot šādu iepriekšēju tirgus izzināšanu. (103)Būtu jāprecizē, kādā veidā līgumslēdzējas iestādes var sekmēt vides aizsardzību un palīdzēt veicināt ilgtspējīgu attīstību, vienlaikus nodrošinot, ka tās saviem līgumiem var panākt vislabāko rezultātu attiecībā pret cenu, jo īpaši pieprasot īpašus marķējumus vai izmantojot atbilstīgas piešķiršanas metodes. (104)Lai nodrošinātu, ka līgumu izpildē ekonomikas dalībnieki ievēro piemērojamos vides, sociālās un darba tiesību jomas pienākumus, kas noteikti Savienības tiesību aktos, valstu tiesību aktos, koplīgumos vai Direktīvas 2014/24/ES X pielikumā uzskaitītajās piemērojamajās starptautiskajās sociālās un vides jomas konvencijās, šiem pienākumiem vajadzētu ietilpt prasību minimumā, ko nosaka līgumslēdzēja iestāde, un tie būtu jāiekļauj līgumslēdzējas iestādes parakstītajos līgumos. (105)Dažādās situācijas, kuras parasti kvalificē kā “interešu konfliktu”, būtu jānošķir un attiecīgi atšķirīgi jātraktē. Jēdziens “interešu konflikts” būtu jāizmanto tikai gadījumos, kad šādā situācijā ir subjekts vai persona, kam ir budžeta izpildes, revīzijas vai kontroles pienākumi, vai kādas Savienības iestādes ierēdnis vai darbinieks. Gadījumos, kad ekonomikas dalībnieks cenšas nepamatoti ietekmēt procedūru vai iegūt konfidenciālu informāciju, šāda rīcība būtu jāuzskata par “smagu pārkāpumu saistībā ar profesionālo darbību”. Turklāt var būt situācijas, kad ekonomikas dalībniekus nevajadzētu izvēlēties līguma īstenošanai, jo pastāv konfliktējošas profesionālās intereses. Piemēram, uzņēmums nedrīkstētu izvērtēt projektu, kurā tas ir piedalījies, un revidentam nevajadzētu būt iespējai veikt to pārskatu revīziju, kurus tas iepriekš apstiprinājis. (106)Saskaņā ar Direktīvu 2014/24/ES vajadzētu būt iespējai jebkādā secībā pārbaudīt, vai ekonomikas dalībnieks ir izslēdzams, piemērot atlases un piešķiršanas kritērijus, kā arī pārbaudīt atbilstību iepirkuma procedūras dokumentiem. Tāpēc vajadzētu būt iespējai noraidīt piedāvājumus, pamatojoties uz piešķiršanas kritērijiem bez iepriekšējas pārbaudes par attiecīgā pretendenta atbilstību izslēgšanas vai atlases kritērijiem. (107)Līgumslēgšanas tiesības būtu jāpiešķir saimnieciski visizdevīgākajam piedāvājumam atbilstoši Direktīvas 2014/24/ES 67. pantam. Būtu jāprecizē, ka atlases kritēriji attiecas vienīgi uz kandidātu vai pretendentu vērtēšanu un ka piešķiršanas kritēriji attiecas vienīgi uz piedāvājumu vērtēšanu. (108)Savienības publiskajam iepirkumam būtu jānodrošina, ka Savienības līdzekļi tiek izlietoti efektīvi, pārredzami un atbilstīgi. Šajā sakarā ar elektronisko iepirkumu būtu jāveicina uzlabojumi Savienības līdzekļu izmantošanā un lielāka iepirkuma līgumu pieejamība visiem ekonomikas dalībniekiem. (109)Būtu jāprecizē, ka ikvienai procedūrai ir atvēršanas posms un vērtēšanas posms. Līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas lēmums vienmēr būtu jāpieņem vērtējuma rezultātā. (110)Paziņojumā par procedūras iznākumu kandidāti un pretendenti būtu jāinformē par apsvērumiem, uz kuriem pamatojas pieņemtais lēmums, un tiem būtu jāsaņem detalizēts iemeslu izklāsts, kas balstīts uz vērtējuma ziņojuma saturu. (111)Tā kā kritēriju piemērošanai nav noteikta konkrēta secība, noraidītajiem pretendentiem, kuri iesnieguši atbilstīgus piedāvājumus, pēc to pieprasījuma būtu jāsniedz informācija par izraudzītā piedāvājuma raksturlielumiem un salīdzinošajām priekšrocībām. (112)Attiecībā uz pamatlīgumiem ar konkursa atsākšanu pienākums norādīt neizraudzītajam darbuzņēmējam izraudzītā piedāvājuma raksturlielumus un salīdzinošās priekšrocības būtu jāatceļ, pamatojoties uz to, ka šādas informācijas izpaušana konkrētā pamatlīguma pusēm ikreiz, kad konkurss tiek atsākts, var apdraudēt taisnīgu savstarpējo konkurenci. (113)Līgumslēdzējai iestādei vajadzētu būt iespējai atcelt iepirkuma procedūru pirms līguma parakstīšanas, bez iespējas kandidātiem vai pretendentiem pieprasīt jebkādu kompensāciju. Tas nedrīkstētu skart situācijas, kad līgumslēdzējas iestādes rīcība ir bijusi tāda, ka saskaņā ar Savienības tiesību aktu vispārīgajiem principiem to var saukt pie atbildības par zaudējumiem. (114)Tāpat kā paredzēts Direktīvā 2014/24/ES, ir nepieciešams precizēt nosacījumus, saskaņā ar kuriem līguma izpildes laikā līgumā var veikt izmaiņas, nerīkojot jaunu iepirkuma procedūru. Sākotnējās procedūras prasību minimumu jo īpaši neskar, piemēram, administratīvās izmaiņas, tiesību vispārēja nodošana un skaidru un nepārprotamu pārskatīšanas klauzulu vai iespēju piemērošana. Jauna iepirkuma procedūra būtu vajadzīga gadījumā, ja sākotnējā līgumā tiek ieviestas būtiskas izmaiņas, jo īpaši pušu savstarpējo tiesību un pienākumu apjomā un saturā, tostarp intelektuālā īpašuma tiesību sadalījumā. Šādas izmaiņas norāda uz pušu nodomu pārskatīt konkrētā līguma būtiskos noteikumus, īpaši, ja šīs izmaiņas būtu ietekmējušas procedūras iznākumu gadījumā, ja tās būtu iekļautas sākotnējā procedūrā. (115)Lai attiecībā uz būvdarbiem, piegādēm un kompleksiem pakalpojumiem nodrošinātu atbilstību būtiskajām līgumsaistībām un pienācīgu izpildi visā līguma darbības laikā, ir nepieciešams paredzēt iespēju pieprasīt izpildes garantiju. Tāpat saskaņā ar šajās nozarēs ierasto praksi ir nepieciešams līgumsaistību periodā paredzēt ieturējuma summas garantiju. (116)Lai varētu noteikt piemērojamās robežvērtības un procedūras, ir nepieciešams precizēt, vai Savienības iestādes, izpildaģentūras un struktūras tiek uzskatītas par līgumslēdzējām iestādēm. Tās nebūtu jāuzskata par līgumslēdzējām iestādēm gadījumos, kad tās veic pirkumus no centralizēto iepirkumu struktūras. Turklāt Savienības iestādes veido vienu juridisko subjektu un starp savām struktūrvienībām nevar noslēgt līgumus, bet tikai dienestu līmeņa nolīgumus. (117)Ir lietderīgi šajā regulā iekļaut atsauci uz abām Direktīvā 2014/24/ES noteiktajām robežvērtībām, kas piemērojamas attiecīgi būvdarbiem un piegādēm un pakalpojumiem. Minētās robežvērtības gan vienkāršošanas, gan pareizas finanšu pārvaldības nolūkā būtu jāpiemēro arī koncesijas līgumiem, ņemot vērā Savienības iestāžu līgumslēgšanas vajadzību īpatnības. Tādējādi minēto robežvērtību pārskatīšana, kā paredzēts Direktīvā 2014/24/ES, būtu tieši piemērojama Savienības iestāžu veiktajam iepirkumam. (118)Saskaņošanas un vienkāršošanas labad standarta procedūras, kas piemērojamas publiskajam iepirkumam, būtu jāpiemēro arī iepirkumiem, kuriem saskaņā ar Direktīvu 2014/24/ES piemērojams atvieglotais režīms. Tāpēc atvieglotā režīma iepirkumu robežvērtība būtu jāsaskaņo ar pakalpojumu līgumu robežvērtību. (119)Ir nepieciešams precizēt nogaidīšanas perioda piemērošanas nosacījumus.

(120)Noteikumiem, kas piemērojami iepirkumam ārējo darbību jomā, būtu jāatbilst principiem, kuri noteikti Direktīvā 2014/23/ES un Direktīvā 2014/24/ES. (121)Lai mazinātu sarežģītību, racionalizētu spēkā esošos noteikumus un uzlabotu iepirkuma noteikumu saprotamību, ir nepieciešams apvienot vispārīgos iepirkuma noteikumus un konkrētos noteikumus, kas piemērojami iepirkumam ārējo darbību jomā, un novērst liekus atkārtojumus un savstarpējās atsauces. (122)Ir nepieciešams precizēt, kuriem ekonomikas dalībniekiem atkarībā no to uzņēmējdarbības vietas ir pieeja Savienības iestāžu veiktajam iepirkumam, un nepārprotami paredzēt šādas pieejas iespēju arī starptautiskām organizācijām. (123)Lai panāktu līdzsvaru starp nepieciešamību nodrošināt iepirkuma noteikumu pārredzamību un lielāku saskaņotību, no vienas puses, un nepieciešamību dažos šo noteikumu aspektos paredzēt elastību, no otras puses, iepirkuma tehniskie noteikumi būtu jāapkopo šīs regulas pielikumā, un attiecībā uz šā pielikuma grozījumiem Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu. (124)Ir nepieciešams precizēt darbības jomu sadaļai par dotācijām, jo īpaši attiecībā uz to, kādu veidu pasākumiem vai struktūrām var tikt piešķirta dotācija, kā arī attiecībā uz juridiskajām saistībām, ko var izmantot dotācijām. Tostarp būtu jāatsakās no dotāciju lēmumiem to ierobežotā izmantojuma dēļ un tāpēc, ka pakāpeniski tiek ieviestas e-dotācijas. Struktūra būtu jāvienkāršo, noteikumus par instrumentiem, kuri nav dotācijas, pārvietojot uz citām regulas daļām. Būtu jāprecizē, kāda veida struktūras var saņemt darbības dotācijas, jo jēdziens “struktūra, kuras mērķis ietilpst Savienības politikā un atbalsta to” ietver jēdzienu “struktūra, kura īsteno vispārējas Savienības nozīmes mērķi”. Turklāt būtu jāsvītro šaurā definīcija attiecībā uz struktūru, kura īsteno vispārējas Savienības nozīmes mērķi. (125)Lai vienkāršotu procedūras un uzlabotu šīs regulas saprotamību, būtu jāvienkāršo un jāracionalizē noteikumi par dotācijas pieteikuma, uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus un dotācijas nolīguma saturu. (126)Lai atvieglotu vairāku līdzekļu devēju finansēto pasākumu īstenošanu gadījumos, kad brīdī, kad tiek uzņemtas saistības par Savienības iemaksu, pasākuma kopējais finansējuma apjoms nav zināms, ir nepieciešams precizēt, kā tiek noteikta Savienības iemaksa un ar kādu metodi pārbauda tās izmantojumu. (127)Pieredze, kas gūta, izmantoj