1.Ievads

Kopš 2011. gada Komisija sagatavo pusgada pārskatus par Šengenas zonas darbību, kurus iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei. Šī pārskatu sistēma tika ieviesta, lai palīdzētu stiprināt sadarbību Šengenas zonā un kalpotu par pamatu debatēm un lēmumu pieņemšanai, kā tas izklāstīts Komisijas 2011. gada septembra paziņojumā par Šengenas pārvaldību, kurā šī pārskatu sistēma tika ierosināta un kuru Padome atbalstīja 2012. gada 8. martā. Lai ņemtu vērā 13. novembra traģiskos notikumus Parīzē un citus svarīgus notikumus, šā astotā pārskata periods tika pagarināts līdz 2015. gada 10. decembrim.

Līdz šim publicētie pusgada pārskati ir snieguši pēc iespējas plašu situācijas raksturojumu par Šengenas zonas attīstības tendencēm, aptverot visus tās darbības aspektus. Tomēr, ņemot vērā pašreizējo migrācijas krīzi, Komisija vēlētos pievērsties tām attīstības tendencēm, kurām ir bijusi visbūtiskākā ietekme uz Šengenas zonas darbību. Kā norādīts Padomes 2015. gada 9. novembra secinājumos, pārskatam būtu jākalpo par pamatu rūpīgai šo jautājumu apspriešanai un par mācību, kas gūta no robežkontroles pagaidu atjaunošanas pie iekšējām robežām. Tāpat tajā vajadzētu aplūkot to, kādā veidā paziņotie fakti ietekmē Šengenas zonu un tās darbību, un attiecīgā gadījumā arī to, kā radušos situāciju varētu novērst.

Galvenie jautājumi, kas apspriežami šajā pārskata periodā, ir šādi: dalībvalstu veiktie pasākumi pie to iekšējām un ārējām robežām, ņemot vērā 1) bezprecedenta migrantu skaitu, kuri ierodas Šengenas zonā, un viņu tālāko pārvietošanos, un 2) vairākus teroristu uzbrukumus Parīzē 2015. gada 13. novembrī un teroristu uzbrukuma mēģinājumu ātrgaitas vilciena Thalys reisā no Amsterdamas uz Parīzi 2015. gada 21. augustā. Nākamajās sadaļās sniegta katra jautājuma detalizēta analīze. Turklāt pārskatā atspoguļota arī saistībā ar jauno Šengenas izvērtēšanas mehānismu gūtā pieredze.

2.Bezprecedenta migrācijas spiediens

2.1.Migrācijas plūsmas pie ārējām robežām

Nelikumīgo migrantu un starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju skaits, kuri ierodas ES, ir dramatiski palielinājies. Nelikumīgas robežšķērsošanas gadījumu skaits, kas konstatēti no 2015. gada sākuma līdz šim brīdim (1 553 614), ievērojami pārsniedz nelikumīgas robežšķērsošanas gadījumu skaitu laikposmā no 2009. gada līdz 2014. gadam (813 044). Migranti ieceļoja, izmantojot trīs galvenos maršrutus, kuros no 2015. gada janvāra līdz novembrim tika konstatēts absolūtais vairākums no visiem nelikumīgajiem ES robežas šķērsošanas gadījumiem: Vidusjūras austrumdaļa (716 202 gadījumi), Rietumbalkānu valstis (667 147) un Vidusjūras centrālā daļa (144 300). Tomēr būtu jāatzīmē, ka daļa nelikumīgo migrantu, kuri tiek konstatēti Rietumbalkānu maršrutā, jau ir ietverti statistikā par Vidusjūras austrumu maršrutu caur Grieķiju.

Daudzi no tiem, kuri ierodas ES, bēg no konfliktiem izcelsmes reģionā un lūdz starptautisko aizsardzību. Kaut arī tiesību akti patvēruma jomā nav Šengenas acquis daļa, ir acīmredzams, ka bēgļu krīzei ir būtiska ietekme uz situāciju pie ES ārējām robežām un Šengenas zonas iekšienē.

Dramatiski pieaugušais atbraucēju skaits ir radījis ārkārtēju spriedzi skarto valstu robežkontroles un patvēruma sistēmās. Reaģējot uz šo situāciju, Komisija ir ieviesusi "karsto punktu" pieeju, kas nodrošina platformu, ļaujot ES aģentūrām palīdzēt priekšposteņa dalībvalstīm ātri reģistrēt, pārbaudīt un iztaujāt ieceļojošos migrantus, lai palīdzētu patvēruma procedūru norisē un koordinētu atgriešanas operācijas. Itālija un Grieķija ir pirmās divas dalībvalstis, kurās šī pieeja tiek īstenota. Komisija uz abām dalībvalstīm ir nosūtījusi arī savus darbiniekus, lai tie veiktu praktisku koordināciju un sniegtu atbalstu. Migrācijas plūsmu pārvaldības atbalsta grupu darbībai karstajos punktos ir nepieciešams dalībvalstu finansējums ar Frontex starpniecību, un EASO aicina nodrošināt ekspertus un aprīkojumu.

Sekojot Komisijas priekšlikumiem, Padome septembrī ir piekritusi 160 000 pieteikuma iesniedzējus, kuriem nepārprotami vajadzīga starptautiska aizsardzība, pārcelt no Itālijas, Grieķijas un, iespējams, citām dalībvalstīm, kuras tieši skar bēgļu krīze. Pilnībā īstenojot pārcelšanas mehānismu, kā arī attīstot karstos punktus, vajadzētu mazināties spiedienam uz šīm valstīm.

Papildus Frontex īstenotajām kopīgajām operācijām — Triton (Itālijā) un Poseidon Sea (Grieķijā) —, kurām tika trīskāršots finanšu piešķīrums, lai pastiprinātu uzraudzības un glābšanas spējas, 22. jūnijā ES sāka kopējās drošības un aizsardzības politikas operāciju Vidusjūras apgabala centrālās daļas dienvidos. Šīs operācijas mērķis ir jo īpaši cilvēku kontrabandas un tirdzniecības tīklu peļņas gūšanas modeļa sagraušana.

Turklāt dalībvalstis, kas saskaras ar steidzamu un ārkārtēju spiedienu, var lūgt palīdzību no ātrās reaģēšanas robežapsardzes vienībām (RABIT), kas paredzētas Frontex regulā. 3. decembrī Grieķija iesniedza Frontex šādu oficiālu lūgumu veikt ātrās reaģēšanas robežapsardzes vienības operāciju, lai nekavējoties sniegtu robežsardzes atbalstu pie tās ārējām robežām Egejas jūras salās. 10. decembrī Frontex pieņēma nepieciešamos lēmumus šīs operācijas sākšanai un nekavējoties vienojās ar Grieķijas iestādēm par operatīvo plānu tajā pašā operatīvajā apgabalā, kurā notiek jūras operācija Poseidon.

Ungārija ir uzcēlusi žogu gar tās ārējo robežu ar Serbiju. Žoga uzcelšana robežkontroles vajadzībām pati par sevi nav pretrunā ES tiesību aktiem. Tomēr piemērotajiem pasākumiem ir jābūt samērīgiem un jāievēro pamattiesības un tiesības, kas izriet no ES acquis patvēruma jomā, jo īpaši neizraidīšanas princips. Komisija turpina sekot līdzi tam, lai žoga uzstādīšana neaizskartu šīs tiesības, jo īpaši tiesības uz efektīvu piekļuvi patvēruma procedūrai robežšķērsošanas punktos.

Ungārija ir uzcēlusi žogu arī pie robežas ar citu ES dalībvalsti, kas gatavojas pievienoties Šengenas zonai, proti, Horvātiju. Līdzīgas konstrukcijas tiek būvētas arī noteiktos posmos uz Slovēnijas un Horvātijas robežas. Lai arī ES tiesību aktos nav nepārprotami aizliegts celt žogu pie robežas, kas pagaidām vēl ir Šengenas zonas ārējā robeža, Komisija tomēr norāda, ka šāda būvniecība neatbilst mērķim, kas ir Horvātijas paredzamā pievienošanās Šengenas zonai. Komisija arī turpmāk pilnībā atbalstīs Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos, kā paskaidrots 7. pusgada pārskatā.

Ir ārkārtīgi svarīgi, ka ikviena persona, kas šķērso ārējās robežas, tiek pārbaudīta saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem. Personas, kas robežu šķērso nelegāli, būtu pienācīgi jāreģistrē un jānovirza attiecīgi patvēruma vai atgriešanas procedūras īstenošanai. Pašlaik ne vienmēr tiek ievērots ar Eurodac regulu noteiktais pienākums noņemt pirkstu nospiedumus. Tiek lēsts, ka attiecība starp gadījumiem, kad pirkstu nospiedumi tikuši noņemti saistībā ar nelikumīgu robežas šķērsošanu (saskaņā ar Eurodac regulas 14. pantu), un šādu robežšķērsošanas gadījumu skaitu ir aptuveni 23 %, turklāt tā ievērojami atšķiras starp dalībvalstīm. Komisija veic pasākumus, lai nodrošinātu ES tiesību aktu šajā jomā pilnīgu ievērošanu. Tie, kā arī karstajos punktos veiktās pārbaudes procedūras un pārvietošanas shēma ir būtiski, lai mazinātu drošības riskus, kas saistīti ar faktu, ka liels skaits personu šķērso ES ārējo robežu nelikumīgi.

Personas, kurām nepienākas starptautiskās aizsardzības statuss, būtu ātri jāatgriež atpakaļ, nevis jāļauj tām doties tālāk. 2014. gadā mazāk nekā 40 % no tiem nelikumīgajiem migrantiem, kuriem bija likts atstāt ES, to tiešām arī izdarīja. Lai arī vēlamākais risinājums, kad vien iespējams, ir brīvprātīga atgriešanās, tās izdošanās ir atkarīga no piespiedu atgriešanas rezultativitātes. Komisija 2015. gada septembrī iesniedza ES rīcības plānu par atgriešanu un iepazīstināja ar Atgriešanas rokasgrāmatu, kurā noteikti pasākumi, ko varētu ieviest ES atgriešanas sistēmas efektivitātes uzlabošanai. Turklāt Komisija desmit dalībvalstīm ir nosūtījusi vēstules ar lūgumu sniegt paskaidrojumus par Atgriešanas direktīvas piemērošanu, jo īpaši attiecībā uz atgriešanas lēmumu pieņemšanu un izpildi.

Jāatgādina, ka pašreizējā krīze ietekmē arī citas tiesībaizsardzības iestādes, kas ir iesaistītas ārējo robežu pārvaldībā. Tā kā muitas amatpersonas palīdz citām iestādēm krīzes pārvarēšanā (atkarībā no valsts organizatoriskās struktūras un problēmas nopietnības attiecīgajā valstī), tiek negatīvi ietekmētas to spējas atbilstošā līmenī nodrošināt preču muitas kontroli.

2.2.Situācija pie iekšējām robežām

Bēgļu krīze ne tikai izraisījusi cilvēku masveida pieplūdumu pie ārējām robežām, bet arī būtisku tālāku pārvietošanos Šengenas zonā, jo starptautiskās aizsardzības pieteikumu iesniedzēji ceļoja tālāk uz dalībvalstīm, kurām tie deva priekšroku, nevis palika un gaidīja savu pieteikumu izskatīšanu tajā dalībvalstī, kas ir par to atbildīga saskaņā ar Dublinas noteikumiem. Lai to novērstu, dalībvalstīm, kurās persona pirmo reizi ieceļojusi ES, būtu atbilstoši jāreģistrē pieteikuma iesniedzēji un jānodrošina uzņemšanas nosacījumi saskaņā ar ES tiesību aktiem un pamattiesībām, lai pieteikuma iesniedzējus var uzņemt atpakaļ saskaņā ar Dublinas sistēmu. Stimuli ceļošanai uz citām dalībvalstīm, kamēr vēl tiek izskatīts patvēruma pieteikumu, būtu jāierobežo, tāpat kā dokumentu izsniegšana, kas padara šādu ceļošanu iespējamu, izņemot gadījumus, kad pastāv nopietni humānu iemesli. Šajā kontekstā jāmin arī situācija Kalē, kur cilvēki nelegāli uzturas Šengenas zonā, cenšoties iekļūt Lamanša tunelī un nokļūt Apvienotajā Karalistē.