Komisijas dienestu darba dokuments - Globālo klimata pārmaiņu ierobežošana līdz 2 grādiem pēc Celsija - Līdz 2020. gadam un pēc tam īstenojamie pasākumi - Ietekmes novērtējuma kopsavilkums {COM(2007) 2 galīgā redakcija} {SEC(2007) 8} /* SEC/2007/0007 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 10.1.2007. SEC(2007)7 KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS Globālo klimata pārmaiņu ierobežošana līdz 2 grādiem pēc Celsija Līdz 2020. gadam un pēc tam īstenojamie pasākumi Ietekmes novērtējuma kopsavilkums {COM(2007) 2 galīgā redakcija}{SEC(2007) 8} IEVADS Komisijas 2005. gada Paziņojumā „ Stratēģija cīņai ar klimata pārmaiņām pasaulē” izklāstīts, kādi izaicinājumi gaidāmi cīņā ar globālajām klimata pārmaiņām. Gan Eiropadome, gan Parlaments ir apstiprinājis izvirzīto mērķi planētas vidējās temperatūras pieaugumu ierobežot līdz 2°C salīdzinājumā ar pirmsrūpniecības līmeni. Eiropadome ir noteikusi, ka jāturpina izvērtēt stratēģijas, kas varētu palīdzēt samazināt emisijas, un ir lūgusi Eiropas Komisiju veikt padziļinātu analīzi. Šis paziņojums ir atbilde uz minēto lūgumu. 2005. gada paziņojumā ietverto ieteikumu izvērtējums Saskaņā ar prognozēm ES sasniegs tai nospraustos Kioto mērķus. Prognozes, kas balstītas uz spēkā esošajām politikām attiecībā uz ES-15, liecina, ka siltumnīcefekta gāzu emisijas 2010. gadā būs tikai par 0,6 % zemākas salīdzinājumā ar bāzes gada līmeni, un tas ir krietni vairāk nekā 2008.–2012. gadam nospraustais mērķis — 8 %. Papildu pasākumi var par vairāk nekā 50 % samazināt šo starpību, un izmantojot Kioto mehānismus un oglekļa piesaistīšanu, būs iespējams samazināt pārējās emisijas. Tāpēc ir ļoti svarīgi īstenot visus spēkā esošos un papildu pasākumus. Eiropas Klimata pārmaiņu programmas (EKPP) otrais posms aizsākās 2005. gada oktobrī. Kopš tā laika Eiropas Komisija ir izteikusi priekšlikumu ES emisiju kvotu tirdzniecības sistēmā (ES ETS) ietvert aviāciju un 2007. gadā nāks klajā ar paziņojumu par automobiļu radītajām emisijām, priekšlikumu par oglekļa piesaistīšanu un ģeoloģisko uzglabāšanu un Zaļo grāmatu par adaptāciju. Ir uzsākta ES ETS pārskatīšana, savukārt ar Septīto pētniecības pamatprogrammu (2007.–2013. gadam) vides, enerģijas un transporta pētniecībai paredzētais budžets ir palielināts līdz aptuveni 8 miljardiem euro. Intensīvāka kļuvusi starptautiskā sadarbība. Regulāri noris politisks dialogs ar nozīmīgākajām valstīm — Ķīnu, Indiju un ASV. Ir palielinājusies sadarbība tehnoloģiju jomā, piemēram, saistībā ar oglekļa piesaistīšanu un ģeoloģisko uzglabāšanu, un to vēl vairāk veicinās Septītā pamatprogramma. Ir uzlabota piekļuve finansējumam saistībā ar zema oglekļa satura tehnoloģijām, piemēram, ar Pasaules energoefektivitātes un atjaunojamās enerģijas fonda starpniecību. Jaunākie zinātniskie atklājumi saistībā ar klimata pārmaiņām Jaunākie pētījumi apstiprina, ka klimata pārmaiņas patiešām notiek, un ir rādītāji, kas liecina, ka pārmaiņas tagad noris straujāk. Pēc 1990. gada mēs piedzīvojām 10 siltākos līdz šim reģistrētos gadus. Pašlaik metāna un CO2 līmenis atmosfērā ir augstākais pēdējo 650 000 gadu laikā. Novērots, ka aizvien straujāk paaugstinās jūras līmenis. Negatīva ietekme skars lielu daļu ekosistēmu pakalpojumu, piemēram, samazināsies ledāju sega un palielināsies okeānu paskābināšanās, kas var ļoti nopietni ietekmēt vidi. Neskaidrība par klimata pārmaiņu sekām ir mazinājusies. Tiek prognozēts, ka kritiskā temperatūra, kas var izraisīt liela mēroga satricinājumus, tiks sasniegta jau šā gadsimta laikā; tas apliecina, ka temperatūras paaugstināšanās ir jāierobežo, lai tā nepārsniegtu 2°C. Jaunākajos pētījumos norādīts, ka, ja siltumnīcefekta gāzu koncentrācijas līmenis atmosfērā pārsniedz 450 ppmv CO2 ekvivalenta, pieaug risks, ka temperatūra paaugstināsies par vairāk nekā 2°C. Cena, kas būs jāmaksā par bezdarbību Eiropā Ar pašreizējām zinātniskajām metodēm un datu trūkuma dēļ vēl nav iespējams veikt pilnīgu analīzi par to, cik mums izmaksās nekā nedarīšana. Pašlaik notiekošais PESETA pētījums, ko koordinē Kopīgais pētniecības centrs, ES sniegs dažas trūkstošās ziņas. Projektā tiek izvērtēta ietekme uz lauksaimniecību, cilvēku veselību, tūrismu, upju baseiniem un piekrastes sistēmām. Provizoriskie rezultāti liecina, ka paredzama graudaugu ražības pazemināšanās Dienvideiropā un palielināšanās Ziemeļeiropā. Ietekme uz veselību ietver paaugstinātu mirstību un saslimstību saistībā ar karstumu vasarā. Turpretī ziemā mirstība un saslimstība mazināsies. Pagaidu rezultāti liecina, ka, ja nenotiks aklimatizācija, gadsimta beigās nāves gadījumu skaits karstuma dēļ varētu būt lielāks nekā ar aukstumu saistīto nāves gadījumu skaita samazinājums. Ja nenotiks adaptācija, jūras līmeņa paaugstināšanās nodarītais kaitējums ES būs ievērojams. Adaptācija samazina izmaksas vidējā termiņā pat par 50 %, bet ilgtermiņā par vairāk nekā 70 %. Rezultāti liecina par ieguvumiem no savlaicīgas adaptācijas, izmantojot tādus pasākumus kā dambju būvniecība un pludmaļu atjaunošana. Tomēr izmaksas vēl aizvien būs ļoti lielas. Paredzams, ka aizvien vairāk piedzīvosim ekstremālus laikapstākļus. Provizoriskie rezultāti, kas gūti, izpētot divas upju sateces, liek nonākt pie tiem pašiem secinājumiem. Tiek lēsts, ka kopējais kaitējuma apmērs, ko nodarītu plūdi, kas iespējami reizi 100 gados, Donavas augštecē palielināsies par 40 %, bet Māsas satecē — par 14 %. Provizoriskie rezultāti arī liecina, ka pludmales tūrismam sevišķi piemēroti apgabali, kas patlaban izvietojušie pie Vidusjūras, virzīsies uz ziemeļiem, bet Vidusjūras reģionā uzlabosies laikapstākļi pavasarī un rudenī. Ietekmes apmērs būs atkarīgs no tā, kā tūristi pielāgosies šai laikapstākļu maiņai. Ieguvumi no cīņas ar klimata pārmaiņām citās politikas jomās Gaisa kvalitāte. Pastāv cieša saikne starp klimata pārmaiņu politiku un gaisa piesārņojuma politiku. Samazinot CO2 emisijas, tiek būtiski samazināti arī citi gaisa piesārņotāji, jo īpaši sēra dioksīds, daļiņas un slāpekļa oksīdi. Ja 2020. gadā CO2 emisijas tiks samazinātas par gandrīz 22 %, salīdzinot ar bāzes gadu, tiks mazināta arī ietekme uz cilvēku veselību, nodrošinot 27,8 līdz 48,1 miljardus euro lielu ieguvumu, un ievērojami samazināsies izmaksas saistībā ar citu gaisa piesārņojuma politikas mērķu sasniegšanu. Gaidāms, ka jaunattīstības valstīs šie papildu ieguvumi būs līdzīgi vai pat lielāki. Energoapgādes drošība. Jaunākie notikumi no jauna piesaistījuši uzmanību energotirgu nestabilitātei. G8 valstis aicinājušas rīkoties klimata pārmaiņu un tīras enerģijas jomā. Tas notiek laikā, kad investīcijas energosistēmās tiek veiktas līdz šim nepiedzīvotā apjomā; Starptautiskā Enerģētikas aģentūra lēš, ka līdz 2030. gadam investīcijas šajā nozarē sasniegs 20 biljonus ASV dolāru. Šādu izdevību nedrīkst palaist garām. Izvēlēties zema oglekļa satura tehnoloģijas ir lētāk nekā nomainīt vai paplašināt esošo infrastruktūru. Pasaules banka lēš, ka nozīmīgai enerģijas ražošanas dekarbonizācijai valstīs, kas nav ESAO valstis, ik gadus būs vajadzīgas sākotnējās investīcijas līdz 25 miljardu euro apjomā. Neviena no SEA apzinātajām tehnoloģijām, kas varētu samazināt emisiju līmeni, neprasa lielākas investīcijas kā 20 euro par tonnu CO2 emisiju, ja tās ievieš pilnībā. Energoapgādes drošība kļuvusi arī par vienu no galvenajām problēmām ES. Saskaņā ar prognozēm, kas izveidotas, izmantojot PRIMES modeli, laika posmā no 2000. līdz 2030. gadam naftas imports pieaugs par aptuveni 25 %, bet dabasgāzes imports palielināsies vairāk nekā 2 reizes. 2006. gada martā sagatavotajā Zaļajā grāmatā „Eiropas stratēģija ilgtspējīgai, konkurētspējīgai un drošai enerģijai” izklāstītas trīs politikas iespējas, kas ir sevišķi svarīgas, lai sasniegtu mērķus energoapgādes drošības un klimata pārmaiņu jomā: energoefektivitāte, atjaunojamā enerģija un oglekļa piesaistīšana un ģeoloģiskā uzglabāšana. Paredzams, ka uzlabotas energoefektivitātes un atjaunojamo enerģijas avotu plašāka izmantojuma ietekme būs ievērojama un līdz 2020. gadam CO2 emisijas samazināsies par 21 %, salīdzinot ar 1990. gadu. Līdz 2020. gadam naftas un gāzes imports samazinātos par vairāk nekā 15 % salīdzinājumā ar līdzšinējo situāciju. Oglekļa piesaistīšana un ģeoloģiskā uzglabāšana ir vēl viena iespējama zema oglekļa satura tehnoloģija. Saskaņā ar prognozēm, kas iegūtas, izmantojot POLES globālās enerģijas modeli, līdz 2030. gadam šādi izdosies piesaistīt aptuveni 30 % CO2 emisiju, ko rada fosilā kurināmā spēkstacijas ES un pasaulē, turklāt tas nodrošinās ieguvumus arī no energoapgādes drošības viedokļa. Nodarbinātība. Ietekmes novērtējumā, kas pievienots Rīcības plānam par biomasas izmantošanu, lēsts, ka šis plāns ES varētu radīt aptuveni 250 000 līdz 300 000 jaunu darbavietu. Eiropā strauji augoša nozare ir vēja enerģijas ražošana, kurā jau nodarbināti 120 000 cilvēku tikai Vācijā, Dānijā un Spānijā vien. Eiropas arodbiedrību konfederācija pašlaik īsteno pētījumu par klimata pārmaiņu politiku un nodarbinātību. Saskaņā ar pagaidu rezultātiem vairums pētījumu apstiprina, ka klimata pārmaiņu politikas kopējā ietekme uz nodarbinātību var būt pozitīva. Augsnes auglība. Organiskajām vielām augsnē ir liela nozīme oglekļa ciklā. Augsne vienlaikus ir oglekļa emitents un nozīmīga krātuve. Apvienotajā Karalistē nesen konstatēti ievērojami oglekļa zudumi augsnē. Ja šie rezultāti apstiprināsies arī citviet ES, tas radīs nopietnas bažas un nāksies veikt turpmākus pasākumus. Pagaidām vēl nav lielas skaidrības un ir jāveic papildu pētījumi. Tematiskā stratēģija augsnes aizsardzībai paredzēta, lai cīnītos ar organisko vielu zudumiem Eiropas augsnēs, sekmētu augsnes auglības saglabāšanos un palielinātu oglekļa līmeni augsnē. Starptautiskās stratēģijas reālistiskai emisiju samazināšanai līdz 2050. gadam Emisiju raksturojums Jaunākie pētījumi apliecina, ka, ja izdosies panākt stabilizāciju 450 ppmv CO2 ekv. līmenī, mums ir 50 % izredzes sasniegt 2(C mērķi. Siltumnīcefekta gāzu koncentrācija jau gandrīz sasniegusi 430 ppmv līmeni, turklāt ik gadus tā pieaug par aptuveni 2 ppmv. Lai sasniegtu 2°C mērķi, siltumnīcefekta gāzu koncentrācijas ilgtermiņā jāsamazina līdz 450 ppmv CO2 ekv. pēc tam, kad nākamajās divās vai trijās desmitgadēs šis līmenis tiks pārsniegts. Tas ir tā sauktais „pārsniegšanas” scenārijs, kas līdzīgs 500 ppmv CO2 ekv. scenārijam Sterna pārskatā. Eiropas Komisija ir veikusi šāda pārsniegšanas scenārija ietekmes novērtējumu, izmantojot POLES globālo enerģijas modeli (daļēja līdzsvara modelis), GEM E3 modeli (vispārēja līdzsvara modelis) un DIMA modeli (mežsaimniecības modelis). „Pārsniegšanas” scenārijs dod mums 50 % izredzes sasniegt 2°C mērķi, un paredz, ka no 2015. līdz 2020. gadam pasaules emisijas sasniegs maksimumu. Emisijas, ko rada zemes izmantojuma izmaiņas, galvenokārt mežu izciršana, veido aptuveni 20 % no globālajām emisijām, un līdz 2020. gadam tās jāaptur un jāpavērš pretējā virzienā. Siltumnīcefekta gāzu emisijas no citiem avotiem līdz 2050. gadam būtu jāsamazina par aptuveni 25 %, salīdzinot ar 1990. gada līmeni. Lai rastu priekšstatu par nākotnes tehnoloģiju ietekmi, laika posmam līdz 2050. gadam tika izmantots POLES modelis. Izmaksu aplēses tika sagatavotas laika posmam līdz 2030. gadam. Pamata scenārijā iekļautas jaunākās aplēses, kas paredz, ka enerģijas cenas pieaugs, bet cena par CO2 tonnu ES-ETS ietvaros samazināsies līdz 5 euro. Emisiju samazinājuma scenārijā globālās siltumnīcefekta gāzu emisijas sasniedz maksimumu līdz 2020. gadam un tad līdz 2050. gadam samazinās par 25 %, salīdzinot ar 1990. gada līmeni. Visās valstīs, kam bažas rada enerģijas cenas, tiek īstenota energoefektivitātes politika. Tiek gaidīts, ka attīstītajām valstīm jānosaka emisiju samazināšanas mērķi. Energointensīvas nozares darbojas pasaules oglekļa tirgū, kas kļūst aizvien integrētāks. Jaunattīstības valstīm sākumā tiek noteikta zema oglekļa cena, kas atspoguļo faktu, ka oglekļa cenas maz ietekmē uzņēmumus, pateicoties tādiem instrumentiem kā tīrās attīstības mehānisms (TAM). Līdz 2030. gadam oglekļa cenas atšķirības izlīdzināsies, jo reglamentējošie noteikumi tiks pilnveidoti arī jaunattīstības valstīs, izņemot valstis ar zemu ienākumu līmeni. Citas nozares nepiedalās pasaules oglekļa tirgū, tomēr domājams, ka attīstītās valstis ieviesīs politiku ar līdzīgu ietekmi. Jaunattīstības valstīs tiek īstenota tikai energoefektivitātes politika. Prognozes par siltumnīcefekta gāzu emisijām Saskaņā ar pamata scenāriju tiek prognozēts, ka globālās siltumnīcefekta gāzu emisijas 2050. gadā būs pieaugušas par 86 %, salīdzinot ar 1990. gada līmeni. 2020. gadā jaunattīstības valstu emisijas pārsniegtu attīstīto valstu emisijas. Saskaņā ar emisiju samazināšanas scenāriju attīstīto valstu emisijas, salīdzinot ar 1990. gada līmeni, 2020. gadā būs par 18 % zemākas, bet 2030. gadā —par 32 % zemākas. ES-25 emisiju samazinājums salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni 2020. gadā būtu 21 %, bet 2030. gadā — 36 %. Jaunattīstības valstu emisijas sasniegtu maksimumu no 2020. līdz 2050. gadam. 2030. gadā globālās emisijas tikai par 10 % pārsniegtu 1990. gada līmeni. Tehniskā iespējamība Ir vajadzīgas nozīmīgas pārmaiņas energosistēmā. Vissvarīgākais pasākums ir enerģijas patēriņa ierobežošana, uzlabojot energoefektivitāti. Mājsaimniecību un pakalpojumu nozarēs iespējams panākt vislielākos ietaupījumus, turklāt tās visvairāk ietekmē energoefektivitātes normas. Tāpat pieaug fosilā kurināmā spēkstaciju efektivitāte, jo tradicionālās termoelektrocentrāles tiek aizstātas ar modernākām tehnoloģijām. 2030. gadā ES importēs par 60% mazāk ogļu un par 30 % mazāk naftas un gāzes, nekā paredzēts pamata scenārijā. Enerģētikas nozare arī turpmāk būs viena no nozīmīgākajām nozarēm no emisiju samazināšanas viedokļa. Tiek prognozēts, ka atjaunojamo enerģijas avotu (izņemot hidroenerģiju) izmantošana laika posmā no 2005. līdz 2050. gadam pieaugs 24 reizes. Oglekļa piesaistīšana un ģeoloģiskā uzglabāšana pasaulē kļūs par svarīgu pārejas tehnoloģiju, kaut arī paredzams, ka ogļu izmantošana samazināsies. Termoelektrocentrāles aizstās modernākas tehnoloģijas. Dabasgāze daļēji aizstāj ogles, un 2025. gadā 33 % no pasaules enerģijas saražos, izmatojot dabasgāzi. Kodolenerģijas īpatsvars elektroenerģijas ražošanā pieaug, tomēr absolūtos skaitļos tas daudz neatšķiras no pamata scenārijā paredzētā. Izmaksas un emisiju kvotu tirdzniecība Saskaņā ar prognozēm, kas veidotas, izmantojot POLES modeli, 2020. gadā pasaules cena par vienu CO2 tonnu sasniegs 37 euro, bet 2030. gadā — 64 euro. Tiek lēsts, ka pateicoties investīcijām zema oglekļa satura tehnoloģijās, līdz 2030. gadam izmaksas veidos mazāk par 0,5 % no pasaules IKP. Nospraustie samazināšanas mērķi (līdz 30 % 2020. gadā un 50 % 2030. gadā) stimulēs oglekļa tirdzniecību, kas ļaus rentabli samazināt emisijas visā pasaulē. Ja attīstītās valstis centīsies sasniegt tām nospraustos mērķus, izmantojot emisiju kvotu tirdzniecību, tas samazinās globālās izmaksas par trim ceturtdaļām. Izmaksas, kas izriet no papildu investīcijām zema oglekļa satura tehnoloģijās, nedrīkst jaukt ar ietekmi uz ekonomisko izaugsmi. Lai izvērtētu ietekmi uz izaugsmi, tika izmantots GEM E3 modelis, kas piemērojams visai tautsaimniecībai. Ja emisiju dinamika atbildīs 2ºC mērķim, pasaules IKP nākamajos 25 gados teju divkāršosies. 2030. gadā pasaules ikgadējais IKP pieaugums būs par 0,19 % mazāks nekā pamata scenārijā. Atkarībā no samazināšanas saistību sadalījuma ietekme uz valstu IKP būs dažāda. IKP ikgadējās izmaiņas ES reģionā būs lielākas nekā pasaulē kopumā, sākot ar -0,19 % 2020. gadā un beidzot ar -0,24 % 2030. gadā. Kaut arī lielās jaunattīstības valstis līdz 2020. gadam nav uzņēmušās nekādas samazināšanas saistības, arī tās piedzīvos nelielu IKP samazinājumu salīdzinājumā ar pamata scenāriju (sākot ar -0,06 % Brazīlijā un Ķīnā un beidzot -0,1 % Indijā ik gadus), ko radīs ietekme uz tirdzniecību. Izvērtējums liecina, ka globālo emisiju samazināšana līdz tādam līmenim, lai varētu sasniegt 2(C mērķi, ir iespējama, ja līdzdalība kļūst plašāka. Visām valstīm jāuzlabo energoefektivitāte un jāsamazina emisijas transporta, mājsaimniecību un pakalpojumu sektoros. Energointensīvām nozarēm, jo īpaši enerģētikas nozarei, pakāpeniski jāiekļaujas globālajā oglekļa tirgū, lai nodrošinātu rentabilitāti. Attīstīto valstu grupai jānosaka samazināšanas mērķi: 2020. gadā aptuveni 30 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, bet līdz 2030. gadam — 40 –50 %, turklāt tām jābūt iespējai pilnībā piekļūt pasaules oglekļa tirgum. Šādi mērķi ļaus attīstītajām valstīm 2020. gadā samazināt iekšzemes emisijas par 20 %. Jaunattīstības valstu emisijām būtu jāsasniedz maksimums no 2020. līdz 2050. gadam un pēc tam jāsamazinās. ES iekšējie emisiju samazinājumi Emisiju samazināšana ES pozitīvi ietekmētu energoapgādes drošību un gaisa piesārņojumu, kā arī stimulētu konkurētspējīgu tehnoloģiju attīstību. Izmantojot GEM-E3 modeli, tika izvērtēts, kāda ietekme būtu tam, ja ES noteiktu neatkarīgus emisiju samazināšanas mērķus 21 % un 31 % apmērā līdz 2020. gadam bez plašas citu partneru līdzdalības. Kaut arī šādi neatkarīgi mērķi būtu nozīmīgs politisks signāls, globālās emisijas samazinātos par mazāk nekā 5 %, salīdzinot ar pamata scenāriju. Pat bez plašas citu partneru līdzdalības būtu vajadzīga pieeja TAM, kas darbojas kā „drošības vārsts”, pretējā gadījumā oglekļa cenas būtu 8 līdz 10 reizes augstākas. Pateicoties TAM, mērķu sasniegšana izmaksātu ievērojami mazāk, nekā paredzēts samazināšanas scenārijā ar pasaules valstu līdzdalību. Neierobežota pieeja TAM ļautu panākt nelielus iekšējos emisiju samazinājumus un nedaudzus papildu ieguvumus, taču šādus samazinājumus un ieguvumus nodrošinātu arī papildu pasākumi saskaņā ar ES enerģētikas politiku. Mežu izciršanas tendences pavēršana pretējā virzienā Lai sasniegtu 2(C mērķi, ļoti nozīmīgs faktors būs to emisiju samazināšana, ko rada mežu izciršana. Izmantojot mežsaimniecības un alternatīvu zemes izmantojumu dinamisko integrēto modeli ( Dynamic Integrated Model of Forestry and Alternative Land Use — DIMA), tika analizēti galvenie mežu izciršanas virzītājfaktori. Šā ietekmes novērtējuma vajadzībām modelī tika iestrādāts finansiālais stimuls par CO2 tonnu, kas līdzīgs POLES modelī prognozētajai cenai reģionālā līmenī. Tiek prognozēts, ka šādam mehānismam būs liela ietekme — līdz 2020. gadam mežu izciršanas tendence pavērsīsies pretējā virzienā, un emisiju radīšanas vietā šīs teritorijas emisijas absorbēs. Tomēr tas ir sarežģīts uzdevums. Finansiāla stimula ieviešana, lai mežu izciršanas tendences pavērstu pretējā virzienā, prasa rūpīgu analīzi. DIMA modelī iestrādātais finanšu stimuls pieaugtu līdz astronomiskai summai, ja to attiecinātu uz visiem augošajiem mežiem, lai novērstu to izciršanu. Daudzi jautājumi padara šādas stimulu sistēmas izveidi par sarežģītu problēmu. Meži tiek noplicināti dažādu iemeslu dēļ, turklāt bieži vien nav skaidrības par to, kā valdījumā ir mežs. Nesenā Pasaules bankas ziņojumā ierosināts kā instrumentu izmantot finansējumu no oglekļa emisiju kvotu tirdzniecības, taču tajā arī norādīts, ka ir vajadzīgi citi pasākumi, piemēram, finansējums bioloģiskajai daudzveidībai, labāks monitorings un novērtēšana, labāki tiesību akti īpašumtiesību jomā un labākas plānošanas procedūras, piemēram, saistībā ar ceļu būvi. Pasaulē ir izmēģinātas vairākās stimulu sistēmas un citas pieejas, taču šo pieredzi grūti izmantot starptautiskā līmenī. Viens no nākamajiem soļiem būtu apkopot praktisku pieredzi, izmantojot izmēģinājuma programmas.[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic]