LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 487/41

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums “Ilgtspējīga attīstība – pārskats par ES iekšpolitiku un ārpolitiku”

(izpētes atzinums)

(2016/C 487/06)

Ziņotājs: Ioannis VARDAKASTANIS Līdzziņotāja: Jarmila DUBRAVSKÁ

Apspriešanās Eiropas Komisija, 8.6.2016. Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pants Atbildīgā specializētā nodaļa Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa Pieņemts specializētās nodaļas sanāksmē 5.9.2016. Pieņemts plenārsesijā 21.9.2016. Plenārsesija Nr. 519 Balsojuma rezultāts (par/pret/atturas) 171/0/2

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. ANO Ilgtspējīgas attīstības programmas 2030. gadam pieņemšana iezīmē vēsturisku pāreju uz jaunu paradigmu, universālā un integrētā veidā pievēršoties nevienlīdzības mazināšanai ekonomikas, sociālajā un vides jomā. Programma ir jāpārtulko un jāīsteno visām valstīm neatkarīgi no to ienākumu līmeņa. Šī unikālā programma pilnībā atspoguļo sociālā taisnīguma, demokrātiskās pārvaldības un sociālās tirgus ekonomikas, kā arī vides aizsardzības Eiropas vērtības. Tāpēc Eiropas Savienībai tā ir lieliska iespēja izmantot programmu kā sviru minēto vērtību sekmēšanai un programmas īstenošanā izmantot visaptverošu pieeju. EESK aicina Eiropas Savienību ar savu paraugu rādīt piemēru šajā visai pasaulei ļoti sarežģītajā procesā.

1.2. EESK atzinīgi vērtē Eiropas Savienības apņemšanos īstenot ilgtspējīgas attīstības mērķus (IAM). Tomēr EESK ar bažām konstatē, ka kopš ANO 2030. gada programmas pieņemšanas jau ir pagājis gads, bet ES vēl nav veikusi konkrētus un uz nākotni vērstus pasākumus, lai IAM iekļautu savās rīcībpolitikās un programmās, un nav uzsākusi plašāku apspriešanos ar pilsonisko sabiedrību.

1.3. ES saskaras ar milzīgām politiskām, sociālām, saimnieciskām un strukturālām problēmām visās ekonomikas un sabiedrības jomās. Nevienlīdzība, bezdarbs – it īpaši jauniešu bezdarbs –, sociālā atstumtība un nabadzība, dzimumu nevienlīdzība, neaizsargātu grupu diskriminācija un marginalizācija Eiropas sabiedrībā grauj pašas ES pamatus. Daudzās dalībvalstīs finanšu krīze šo problēmu ir saasinājusi vēl vairāk, un tā pārvēršas par cilvēktiesību un sociālo krīzi.

1.4. ANO 2030. gada programma būtu jāpārvērš par proaktīvu, pārmaiņām pilnu un pozitīvu vēstījumu Eiropai, un šis process ir jāvirza ar spēcīgu politisko gribu un apņēmību veidot ilgtspējīgu Eiropas Savienību, virzot mūsu ekonomiku noturīgas un konkurētspējīgas, resursu ziņā efektīvas mazoglekļa un sociāli iekļaujošas attīstības virzienā. Šis uz nākotni vērstais stāstījums palīdzētu pārvarēt iepriekš vēl nepieredzēto ES iedzīvotāju neuzticēšanos ES projektam un jo īpaši iegūt tam jauniešu atbalstu. Šādi Eiropas Savienībai ar ANO 2030. gada programmu būtu jāpaver ES iedzīvotājiem jauns redzējums uz Eiropu: 21. gadsimta sociālais līgums.

1.5. EESK aicina izstrādāt visaptverošu un integrētu stratēģiju ilgtspējīgai Eiropai 2030 un ilgākam laikposmam, kas nodrošinātu nepieciešamo ilgtermiņa perspektīvu, politikas koordināciju un saskaņotību ANO 2030. gada programmas īstenošanā. Šo stratēģiju vajadzētu balstīt uz starpiestāžu nolīgumu starp Komisiju, Padomi un Parlamentu, lai izveidotu stabilu pamatu turpmākai politiskai rīcībai. Pašreizējās ES stratēģijas, piemēram, stratēģija “Eiropa 2020”, kas nostūma malā 2001. gadā klajā nākušo ES ilgtspējīgas attīstības stratēģiju jeb iepriekšējo visaptverošo stratēģiju, un Komisijas priekšsēdētāja Junkera 10 prioritātes, pēc EESK domām, nenodrošina iespējas pilnībā pievērsties IAM īstenošanai Eiropas Savienībā.

1.6. Iepriekšminētajā visaptverošajā stratēģijā jāiekļauj konkrēti IAM īstenošanas apakšmērķi, pārskatīšanas un uzraudzības mehānismi, kā arī rīcības plāni ar nepieciešamajiem leģislatīvajiem un politikas instrumentiem, izpratnes veidošanas pasākumi, piemēram, Eirobarometra pētījums par IAM, un plāns finanšu resursu mobilizācijai. Process, kas noved pie šādas stratēģijas, būtu jāuzsāk Komisijai ar gaidāmo paziņojumu, un stratēģijas koncepcijas izstrādes posmā jāparedz plaša apspriešanās ar pilsonisko sabiedrību, valstu valdībām, parlamentiem un vietējām pašvaldībām. EESK ir gatava šo procesu atbalstīt kā veicinātāja.

1.7. Komisijas veiktā ES iekšējo un ārējo rīcībpolitiku apzināšana saistībā ar 17 IAM ir nepieciešams solis. EESK aicina Komisiju to papildināt ar detalizētu nepilnību analīzi attiecībā uz 17 IAM, lai noteiktu jomas, kurās Eiropas Savienībai būtu jāveic prioritāri un tūlītēji pasākumi.

1.8. EESK ir apzinājusi šādas nozīmīgas politikas jomas, kurās jāveic pārveidojošas izmaiņas virzībā uz ilgtspējīgu attīstību, un iesaka Komisijai noteikt atbilstīgas pamatiniciatīvas ar pārredzamiem rīcības plāniem un mērķpasākumiem, ņemot vērā šā atzinuma 4.3. punktā iekļautos ieteikumus: — taisnīga pāreja uz mazoglekļa, aprites un sadarbīgu ekonomiku, — pāreja uz sociāli iekļaujošu sabiedrību un ekonomiku – pienācīgas kvalitātes nodarbinātība un cilvēktiesības, — pāreja uz ilgtspējīgu pārtikas ražošanu un patēriņu, — ieguldīt inovācijā un ilgtermiņa infrastruktūras modernizācijā un veicināt ilgtspējīgus uzņēmumus, — ar tirdzniecības palīdzību veicināt ilgtspējīgu attīstību visā pasaulē.

1.9. EESK aicina Komisiju integrēt ilgtspējīgas attīstības mērķus visās attiecīgajās rīcībpolitikās. Šajā nolūkā būtu jāizmanto 2014.–2020. gada plānošanas perioda vidusposma novērtējumi. Turpmākie DFS periodi būs lieliska izdevība ilgtspējīgas attīstības mērķus pilnībā integrēt ES izdevumu programmās.

1.10. ANO 2030. gada programmu ir īpaši svarīgi integrēt Eiropas Savienības ārējā darbībā. Lai proaktīvi virzītu ANO 2030. gada programmas īstenošanu, Komisijai būtu pilnībā jāpielāgo tādas būtiski nozīmīgas jomas kā tirdzniecības un attīstības politika, globālā vides politika un klimata politika, humānā palīdzība, katastrofu riska mazināšana, tehnoloģiju nodošana un cilvēktiesību veicināšana. EESK arī aicina Komisiju pilnībā integrēt un piemērot ANO 2030. gada programmu Eiropas Konsensā attīstības jomā un pauž nožēlu, ka tā nav pietiekami iekļauta Globālajā ES ārpolitikas un drošības politikas stratēģijā.

1.11. Lai efektīvi īstenotu ANO 2030. gada programmu, EESK aicina Komisiju novērtēt un uzlabot horizontālo un vertikālo politikas koordināciju. Svarīgs ilgtspējīgas attīstības priekšnosacījums ir labāka pārvaldība. Eiropas pusgads būtu jāizveido par piemērotu pārvaldības satvaru IAM īstenošanas vertikālai koordinācijai ar dalībvalstīm. EESK uzsver, ka labākas pārvaldības galvenajām iezīmēm jābūt līdzdalībai, pārredzamībai, uzraudzībai un pārskatīšanai, pārskatatbildībai un pilsoņu līdzdalībai.

1.12. Eurostat būtu jāizstrādā un jāpiemēro tādu pašu rādītāju un kritēriju kopums, kādus izstrādājusi ANO, lai atvieglotu IAM īstenošanas procesa pārskatu sagatavošanu, uzraudzību, pārskatatbildību un pārredzamību un nodrošinātu ES iestādēm, dalībvalstīm un visām ieinteresētajām personām precīzus statistikas datus par konkrētiem IAM un apakšmērķiem.

1.13. EESK ar gandarījumu atzīmē, ka četras ES dalībvalstis bija starp tām 22 valstīm, kas ANO Augsta līmeņa politiskajam forumam ilgtspējīgas attīstības jautājumos 2016. gadā iesniedza pirmos brīvprātīgos pārskatus par IAM īstenošanu. EESK aicina ES rādīt piemēru un kļūt par pirmo reģionu, kas iepazīstina ar brīvprātīgu pārskatu 2017. gada Augsta līmeņa politiskajā forumā. EESK varētu organizēt pilsoniskās sabiedrības ieguldījumu.

1.14. Īstenojot IAM, Eiropas Savienībai būtu jāizmanto daudzpusēja pieeja, atbilstoši līdzdalības, pārskatatbildības un partnerības principiem iesaistot visas ieinteresētās personas un pilsoniskās sabiedrības organizācijas. Pati EESK jau ir nākusi klajā ar īpašu ierosmi par daudzpusēju Eiropas pilsoniskās sabiedrības forumu par ilgtspējīgu attīstību. Komisijai būtu proaktīvi jāapsver un jāizstrādā IAM hartas iniciatīva, lai sekmētu spēcīgu partnerattiecību veidošanu valstu, ES un starptautiskā līmenī.

2. Ievads

2.1. 2015. gada septembrī pasaules valstu un valdību vadītāji pieņēma ANO rīcības plānu “Pārveidosim mūsu pasauli: ilgtspējīgas attīstības programma 2030. gadam”, kurā izvirzīts ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) kopums nolūkā izskaust nabadzību, aizsargāt planētu, nodrošināt cilvēktiesību aizsardzību un garantēt labklājību visiem. Katram mērķim ir konkrēti apakšmērķi, kas jāsasniedz nākamajos 15 gados.

2.2. Eiropas Savienībai būs nozīmīga loma IAM īstenošanā Eiropā. Komisija 2016. gada darba programmā ir pieteikusi jaunu iniciatīvu “Turpmākie pasākumi attiecībā uz ilgtspējīgu Eiropas nākotni”, lai īstenotu ilgtspējīgas attīstības mērķus ES iekšpolitikā un ārpolitikā (1).

2.3. Kā pirmo soli Komisija veic iekšēju “inventarizāciju”, lai noteiktu, ar kurām līdzšinējām ES rīcībpolitikām jau tiek risināti IAM izvirzītie uzdevumi. Komisija ir aicinājusi komiteju izstrādāt šo izpētes atzinumu kā ieguldījumu minētajā procesā. Lai atzinumā izmantotu plašākas debates ar Eiropas pilsonisko sabiedrību, komiteja ir ņēmusi vērā rezultātus, kas iegūti 2016. gadā EESK rīkotajās divās lielās konferencēs par IAM īstenošanu, kā arī dažās citās lielākās konferencēs (2).

3. IAM pārvēršana par Eiropas programmu 2030. gadam: ceļā uz ilgtspējīgu attīstību orientētu Eiropas Savienību

3.1. Komiteja atzinīgi vērtē Komisijas 2016. gada darba programmā pieteikto iniciatīvu “Turpmākie pasākumi attiecībā uz ilgtspējīgu Eiropas nākotni” , kas ir jauna pieeja, lai nodrošinātu Eiropas ekonomikas attīstību un sabiedrības un vides ilgtspēju pēc 2020. gada un integrētā veidā īstenotu ilgtspējīgas attīstības mērķus ES iekšpolitikā un ārpolitikā (3). Tomēr ir bažas, ka varētu pietrūkt politiskās gribas un apņēmības, jo līdz šim 2030. gada programmas īstenošanā nav paveikts daudz.

3.2. Situācijā, kad ES projekts ir pakļauts spiedienam un daudzi iedzīvotāji zaudē ticību tam, Eiropas Savienībai būtu jāizmanto IAM, lai radītu pozitīvu, pārveidojošu vēstījumu par ilgtspējīgu Eiropu, apvienojot ilgtermiņa perspektīvu ar konkrētiem īstermiņa un vidēja termiņa politiskajiem pasākumiem. Ilgtspēja ir “Eiropas zīmols” (4): ANO 2030. gada programma atspoguļo Eiropas vērtības un sociālā taisnīguma un demokrātiskas pārvaldības Eiropas modeli. Tāpēc tā piedāvā lielisku izdevību izstrādāt jaunu pozitīvu un pārliecinošu vēstījumu un redzējumu Eiropas Savienībai.

3.3. ANO 2030. gada programmu ir atbalstījušas visas ES dalībvalstis un Eiropas Savienība kopumā. Tagad ir pienācis laiks uzņemties skaidras politiskas saistības visaugstākajā politiskajā līmenī, apstiprinot, ka ES ir pieņēmusi šo jauno programmu kā redzējumu un visaptverošu satvaru virzībā uz ilgtspējīgu attīstību orientētu Eiropas Savienību (5).

3.4. Īstenot IAM nozīmē pievērsties ne tikai attīstībai un videi. IAM pievēršas galvenajām problēmām mūsu ekonomikas un sabiedrības pārveidošanā, arī attīstītajā pasaulē. To īstenošanai Eiropas Savienībā ir nepieciešams jauns attīstības modelis, kas ilgtermiņā ir ekonomiski ilgtspējīgāks, sociāli iekļaujošāks un ekoloģiski dzīvotspējīgāks un kas nodrošina, ka mūsu planētas resursi, pieaugot iedzīvotāju skaitam pasaulē, tiks sadalīti taisnīgi. Mūsu ekonomikas ir radikāli jāpārveido (6). Jaunajā attīstības koncepcijā būtu jāiekļauj jauna labklājības definīcija Eiropas Savienībai un jauns rādītāju kopums. Ilgtspējīgas attīstības mērķus vajadzētu izmantot kā sviras, lai nodrošinātu un paātrinātu ilgtermiņa pāreju uz noturīgu un konkurētspējīgu, resursu ziņā efektīvu un sociāli iekļaujošu ES ekonomiku.

3.5. Tas, ka Komisija ir sagatavojusi ceļvedi Eiropas Konsensa attīstības jomā atjaunošanai, rada iespaidu, ka Komisija ir nolēmusi jauno programmu vispirms īstenot attīstības politikā. Šāda prioritāšu secība neatbilst IAM integrētajai pieejai, kas prasa visaptverošas un integrētas īstenošanas stratēģijas, kuras attiecas arī uz iekšpolitiku un ārpolitiku.

3.6. Lai izveidotu pārvaldības satvaru IAM īstenošanai, Eiropas Savienībai būs jāpaplašina plānošanas periods, aptverot arī daudz ilgāku laikposmu pēc 2020. gada. Ar visaptverošu ilgtermiņa stratēģiju ilgtspējīgai Eiropai laikposmam līdz 2030. gadam un pēc tam (7) ilgtspējīgas attīstības mērķi būtu jāiekļauj ES iekšpolitikā un ārpolitikā, īpašu uzmanību pievēršot Eiropas problēmām un ietverot pārredzamus ceļvežus un rīcības plānus attiecībā uz likumdošanas un politikas iniciatīvām un detalizētu grafiku līdz 2030. gadam. Līdzīgu pieeju (8) aicinājis piemērot Eiropas Parlaments.

4. Pārskats par ES iekšpolitiku un ārpolitiku

4.1. Pārskata sagatavošana jāapvieno ar politikas nepilnību analīzi

4.1.1. Lai noteiktu ES politisko stratēģiju un ceļvedi IAM sasniegšanai, ir nepieciešams vairāk nekā tikai apzināt līdzšinējās ES rīcībpolitikas. Aplūkojot ES pašreizējās rīcībpolitikas saistībā ar katru IAM, nav iespējams novērtēt, vai Eiropas Savienībā ilgtspējīgas attīstības mērķus var sasniegt bez papildu pasākumiem. Pašreizējie politikas pasākumi var nebūt efektīvi, tiem var traucēt citi politikas pasākumi, un var būt arī citi šķēršļi. Tāpēc rīcībpolitiku pārskata sagatavošana jāapvieno ar politikas nepilnību analīzi, kurā noteiktas ES politikas faktiskās nepilnības saistībā ar ANO 2030. gada programmā izvirzītajiem 17 mērķiem un attiecīgajiem apakšmērķiem.

4.1.2. Šajā sakarā EESK atzinīgi vērtē stratēģisko dokumentu “Sustainability Now!”, kas izstrādāts Vides ģenerāldirektorāta bijušā ģenerāldirektora Karl Falkenberg vadībā un kurā, par piemēru ņemot vien dažas politikas jomas, jau ir konkrēti aprakstītas no ANO 2030. programmas izrietošās, Eiropas Savienībā nepieciešamās reformas.

4.1.3. Eiropas Savienībai joprojām nav visaptverošas nepilnību analīzes attiecībā uz IAM. Tomēr nesen publicēts SDG Index and Dashboard un citi ES dalībvalstīs veikti novērtējumi liecina, ka ilgtspējīgas attīstības mērķi ir ambicioza programma arī valstīs ar augstiem ienākumiem (9), it īpaši saistībā ar veidu, kādā minētās valstis ražo, piegādā un patērē produktus, un no tā izrietošās negatīvās ietekmes uz vidi dēļ. Lielākie izaicinājumi ES valstīm ir 12. IAM par atbildīgu patēriņu un ražošanu, 13. IAM par klimata aizsardzību, 14. un 15. IAM par ekosistēmu saglabāšanu 2. IAM apakšmērķi par ilgtspējīgu lauksaimniecību un uzturu, kā arī 9. IAM par industrializāciju, inovāciju un infrastruktūru, kur konstatēts ieguldījumu trūkums.

4.1.4. Pārējie izaicinājumi ir IAM, kas orientēti uz cilvēkiem, it īpaši 10. IAM par nevienlīdzības samazināšanu, 8. IAM par pienācīgas kvalitātes nodarbinātību un darbu un 1. IAM par nabadzības izskaušanu, kā arī 5. IAM par dzimumu līdztiesību un 4. IAM par izglītību.

4.1.5. Daudzas ESAO valstis nespēj sasniegt 17. IAM apakšmērķi par finanšu ieguldījumiem attīstības sadarbībā.

4.1.6. Tā kā IAM ir universāla programma, tās nolūks ir arī mazināt valstu ar augstiem ienākumiem ekonomikas kaitīgo sociālo un ekoloģisko ietekmi trešās valstīs. Līdz šim minētais aspekts nav daudz mērīts, taču ES dalībvalstīm tas ir svarīgs uzdevums.

4.2. Pašreizējo Eiropas stratēģiju devums IAM īstenošanā

4.2.1. Komiteja uzskata, ka sagatavojot pārskatu par ES rīcībpolitikām, vispirms jāizskata tie politikas instrumenti, kuriem ir stratēģiska nozīme ES politikas veidošanā un īstenošanā. Sākotnējie novērtējumi liecina, ka minētie instrumenti neattaisno cerības attiecībā uz IAM īstenošanu Eiropas Savienībā (10). Nevienai no šīm stratēģijām laika tvērums neatbilst ANO 2030. gada programmai.

4.2.2. Barrozu Komisija paziņoja, ka stratēģija “Eiropa 2020” ir visaptveroša ES stratēģija un tādējādi hierarhijas ziņā ir augstāka nekā ES ilgtspējīgas attīstības stratēģija. Lai arī šī stratēģija principā aptver visas trīs ilgtspējīgas attīstības dimensijas, tā ir stratēģija relatīvi īsam termiņam ar skaidru Eiropas orientāciju. Tā nav pievērsusies starptautiskajai perspektīvai, un tajā nav raksturota ES iekšpolitikas ietekme uz citām pasaules daļām un tās ārpolitika, tostarp attīstības sadarbība. Tāpēc šī stratēģija nekad nav varējusi pilnvērtīgi aizstāt agrāko ilgtspējīgas attīstības stratēģiju. Tajā nav ietverti divi IAM: 2. IAM par pārtiku un lauksaimniecību un 16. IAM par pārvaldību, un citi ir ietverti tikai daļēji, piemēram, 6. IAM par ūdeni un 11. IAM par pilsētām.

4.2.3. Komisijas priekšsēdētāja Junkera desmit prioritātēs divi IAM nav iekļauti vispār, proti, 14. IAM par okeāniem un 15. IAM par bioloģisko daudzveidību, savukārt citi ietverti tikai daļēji: 6. IAM par ūdeni, 11. IAM par pilsētām un 12. IAM par ilgtspējīgu patēriņu un ražošanu.

4.2.4. Šaurāks prioritāšu loks izvēlēts piecu priekšsēdētāju ziņojumā, kas koncentrēts uz ekonomikas, finanšu, monetārajiem un fiskālajiem jautājumiem, kā piekto tematu ietverot pārvaldību. Ziņojumā ir dažas atsauces uz IAM jomām, tādām kā enerģētika, nodarbinātība, sociālā iekļautība un veselības aprūpes sistēmas.

4.2.5. Eiropas Stratēģisko investīciju fonds (ESIF) ir piesaistījis projektus nozarēs, kas, šķiet, atbilst dažiem IAM īstenošanas uzdevumiem: enerģētika (40 %), vide un resursu efektivitāte (12 %), sociālā infrastruktūra (3 %) (11).

4.2.6. Vairāki IAM, it īpaši 3. IAM par veselību, 5. IAM par dzimumu līdztiesību, 10. IAM par nevienlīdzību un 11. IAM par pilsētām, nav pietiekami ņemti vērā Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondu) tematiskajās ieguldījumu prioritātēs.

4.2.7. Ar pavisam jauno Globālo ES ārpolitikas un drošības politikas stratēģiju Eiropas Savienībai tagad ir plašāks satvars, ar kura palīdzību īstenot ANO 2030. gada programmu tādās jomās kā tirdzniecība, attīstība, demokrātija, cilvēktiesības, humānā palīdzība, katastrofu riska mazināšana, tehnoloģiju nodošanu un klimata politika. Šajā stratēģijā ir daļēji ņemti vērā tie ilgtspējīgas attīstības mērķi, kas attiecas uz nepieciešamību nodrošināt labklājības sadali globālā mērogā. Tajā ir arī norādīts, ka IAM būs pamatā nākotnē gaidāmajam līgumam pēc Kotonū nolīguma darbības beigām un ka tie ir dzinējspēks Eiropas Konsensa attīstības jomā pārskatīšanai.

4.3. Svarīgas politikas jomas, kurās vajadzīgas pārveidojošas izmaiņas

4.3.1. Pamatojoties uz faktisko nepilnību analīzi un ES darbības rezultātiem virzībā uz mērķu un apakšmērķu īstenošanu, Komisijai būtu jānosaka tās politikas jomas, kurās pārveidojošas izmaiņas ir īpaši svarīgas. Politikas pasākumiem būtu jākoncentrējas uz šīm svarīgajām jomām, izmantojot piemērotas pamatiniciatīvas ar pārredzamiem rīcības plāniem un mērķpasākumiem. EESK, ņemot vērā arī savu iepriekšējo darbu šajā saistībā, uzskata, ka būtiskas ir šādas svarīgas politikas jomas.

4.3.2.

Taisnīga pāreja uz mazoglekļa, aprites un sadarbīgu ekonomiku

(7., 8., 9., 11., 12. un 13. IAM)

4.3.2.1. Viens no IAM galvenajiem nolūkiem ir nodrošināt, lai attīstības ceļi nepārsniedz planētas iespēju robežas, gan saistībā ar klimatu, resursu patēriņu, gaisa un ūdens kvalitāti, gan sauszemes un jūras bioloģiskās daudzveidības aizsardzību. Tādēļ tādiem attīstītiem reģioniem kā Eiropa ir lielā mērā jāsamazina ekonomikas atstātais vides pēdas nospiedums, veicot ražošanas, patēriņa un sabiedrības pāreju uz mazoglekļa un aprites ekonomiku. Pāreja Eiropas Savienībai ir iespēja modernizēt ekonomiku, tādējādi palielinot tās konkurētspēju un noturību, un uzlabot iedzīvotāju dzīves kvalitāti un labklājību.

4.3.2.2. Ceļveži ir ieviesti ar 7. vides rīcības programmu, klimata un enerģētikas politikas satvaru laikposmam līdz 2030. gadam un ES rīcības plānu pārejai uz aprites ekonomiku. Tomēr progress vietējā līmenī noteikti ir jāpaātrina (12). Jāuzlabo saskaņotība ar citām politikas jomām un jānovērš īstenošanas nepilnības daudzās dalībvalstīs, Eiropas pusgadā pilnībā iekļaujot pāreju uz aprites ekonomiku ar zemu oglekļa emisiju līmeni (13). Lai 7. vides rīcības programmai un aprites ekonomikas rīcības plānam būtu faktiski rezultāti, ir vajadzīgi spēcīgi īstenošanas mehānismi un aktīva koordinācija Komisijā ar citām politikas jomām (14). Lai virzītos uz priekšu, ir vajadzīgs uzlabots dialogs un alianses ar pilsonisko sabiedrību, tostarp ar uzņēmumiem un arodbiedrībām. Ar aktīvu nodarbinātības politiku ir jānodrošina taisnīga pāreja (15). Klimata politika ir jābalsta uz “klimata taisnīguma” principu, nodrošinot, ka ar klimata pārmaiņām saistītais slogs un ieguvumi – saistībā ar klimata pārmaiņu ietekmi uz cilvēktiesībām, nabadzību un vienlīdzību – tiek dalīti taisnīgi un necieš vismazāk aizsargātās grupas.

4.3.2.3. Jānodrošina, lai tirgi atbalstītu ekonomikas pāreju un cenas atspoguļotu klimata emisiju un dabas resursu izmantošanas patiesās ārējās izmaksas (16). Jāīsteno esošās saistības atcelt videi kaitīgas subsīdijas un aktīvāk jāveic vides nodokļu reforma. Ir jāattīsta jauni modeļi decentralizētiem tīras enerģijas tirgiem, kuros patērētāji kļūst arī par ražotājiem. Līdzīgā veidā arī decentralizēta sadarbīgā ekonomika ļauj patērētājiem pārorientēties uz aprites ekonomikas modeli. Sadarbīgā ekonomika, kas šobrīd ir tapšanas procesā, ietver darba attiecību koncepcijas maiņu un būs nozīmīgs nodarbinātības avots. Būs jānodrošina patērētāju un darba ņēmēju tiesības un godīga konkurence šajā jaunajā nozarē (17).

4.3.3.

Pāreja uz sociāli iekļaujošu sabiedrību un ekonomiku – pienācīgas kvalitātes nodarbinātība un cilvēktiesības

(1., 3., 4., 5., 8. un 10. IAM)

4.3.3.1. Galvenais IAM nolūks ir izskaust nabadzību un nodrošināt, ka ikviens var realizēt savu potenciālu cieņpilnos un vienlīdzīgos apstākļos. Šajā ziņā IAM atspoguļo Eiropas vērtības un sociālo modeli. Tomēr pēdējās desmitgadēs plaisa starp bagātajiem un nabadzīgajiem Eiropā ir augusi, un pēdējo astoņu recesijas gadu un finanšu krīzes, taupības politikas un, dažās jomās, strukturālu reformu trūkuma rezultātā vēl vairāk ir paaugstinājies bezdarba un nabadzības līmenis, saasinājusies dažādu veidu nevienlīdzība un izveidojies lielāks spiediens uz sociālo aizsardzību, īpaši skarot visneaizsargātākās grupas.

4.3.3.2. Lai sasniegtu IAM, Eiropas Savienībai ekonomikas paradigma ir jāpārveido par iekļaujošāku attīstības modeli, kas esošo labklājību sadala taisnīgāk un arī palielina saimniecisko un finansiālo noturību (18). Lai radītu darbvietas un nodrošinātu ekonomikas attīstību, ES ir jārada labvēlīga investīciju vide apvienojumā ar labi funkcionējošu iekšējo tirgu, konkurētspēju starptautiskā mērogā un iekšzemes pieprasījuma pieaugumu.

4.3.3.3. IAM vajadzētu būt par iemeslu tam, lai atkārtoti apstiprinātu stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus attiecībā uz nabadzības mazināšanu, nodarbinātību un izglītību un apsvērtu efektīvākus veidus, kā tos sasniegt. Nozīmīgi sociālie mērķi, piemēram, pienācīgas kvalitātes nodarbinātība, nabadzības izskaušana, nevienlīdzības mazināšana un sociālie ieguldījumi, Eiropas pusgada norises laikā ir jāuzskata par tikpat svarīgiem kā makroekonomiskie apsvērumi (19). Pirmajā Komisijas priekšlikumā par Eiropas sociālo tiesību pīlāru vispār nebija nevienas atsauces uz IAM. IAM integrēšana būtu jāņem vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāra turpmākajā izstrādē. Par minēto pīlāru komiteja patlaban izstrādā atzinumu, kurā tā paudīs savu viedokli.

4.3.3.4. Eiropas Savienībai būtu jāiegulda saskaņotākā un sistemātiskākā pieejā, lai cīnītos pret sociālo atstumtību, marginalizāciju un nabadzību, – tādā pieejā, kas vērsta uz neaizsargātām iedzīvotāju grupām, kuras pamatā ir cilvēktiesības un ar ko novērš arī diskrimināciju dzimuma dēļ. Ir jāpieņem Direktīva par vienlīdzīgas attieksmes principa īstenošanu (20).

4.3.3.5. Papildus bezdarba un sabiedrības novecošanas radītajām problēmām sociālās drošības sistēmas ir jāpielāgo jaunajiem izaicinājumiem, it īpaši saistībā ar jaunām nodarbinātības formām, kas piedāvā jaunas nodarbinātības iespējas, taču var novest pie nestabilām darba attiecībām un strādājošo nabadzības. Ir jāizmanto darbvietu radīšanas potenciāls, ko rada svarīgas pārmaiņas ekonomikā – piemēram, digitālā, mazoglekļa un aprites ekonomika (21). Nodarbinātības standarti un Eiropas ienākumu minimums palīdzēs nodrošināt teritoriālo un sociālo kohēziju un taisnīgi pārdalīt bagātību un ienākumus (22), ņemot vērā dalībvalstu un ES kompetenci šajos jautājumos. Gan publiskā, gan privātā sektora dalībniekiem būtu jāmobilizē milzīgais sociālo ieguldījumu potenciāls (23). Lai “nevienu neatstātu novārtā”, ir jāiegulda kvalitatīvā un iekļaujošā izglītībā un augstas kvalitātes, cenas ziņā pieejamos un integrētos atbalsta pakalpojumos personām, kam tie ir nepieciešami.

4.3.3.6. Sociālie uzņēmumi sekmē darba tirgus integrāciju, vienlaikus piedāvājot sabiedrībai produktus un pakalpojumus par pieejamu cenu, piemēram, pakalpojumus decentralizētā mazoglekļa un aprites ekonomikā. Tie būtu jāatbalsta ar stimuliem sociālās ekonomikas jaunuzņēmumiem un ar labvēlīgu regulatīvo vidi (24).

4.3.4.

Pāreja uz ilgtspējīgu pārtikas ražošanu un patēriņu

(2., 12. un 15. IAM)

4.3.4.1. Pārtika – veids, kā to audzē, ražo, patērē, tirgo, pārvadā, uzglabā un tirgo, – ir fundamentāla saikne starp cilvēkiem un planētu, un tas ir ceļš uz iekļaujošu un ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi (25). IAM, it īpaši 2. un 12. mērķis, nodrošina būtisku satvaru kopīgai rīcībai, kā līdz 2030. gadam panākt pasaules ilgtspējīgu apgādi ar pārtiku. Ir ļoti vajadzīga pāreja uz ilgtspējīgākām pārtikas sistēmām visos posmos no ražošanas līdz patēriņam. Ražotājiem ir jāsaražo vairāk pārtikas ar mazāku ietekmi uz vidi, savukārt patērētāji jāmudina pāriet uz pilnvērtīgu un veselīgu uzturu ar mazāku oglekļa dioksīda pēdu.

4.3.4.2. Īstenojot kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) reformu, ir ieviesti dažādi pasākumi, kas uzskatāmi par soli pareizajā virzienā (26). Lai pārietu uz ilgtspējīgām pārtikas sistēmām, nepietiek tikai ar lauksaimniecības politiku; ir vajadzīga arī visaptveroša pārtikas politika apvienojumā ar plaši izvērstu bioekonomikas stratēģiju. Atzīstot pārtikas ražošanas un patēriņa savstarpējo atkarību, jāizstrādā piemērota Eiropas politikas pieeja, kas iezīmē virzību uz ilgtspēju, veselību un noturību (27).

4.3.4.3. Šajā sakarā cita starpā būtu jāatbild uz Falkenberg ziņojumā uzdoto jautājumu, vai, piemēram, Eiropas lauksaimniecības orientācija uz eksportu ir saderīga ar mērķi stiprināt pārtikas ražošanu jaunattīstības valstīs.

4.3.4.4. Eiropas Savienībai būs jāuzņemas nozīmīga loma 12.3. mērķa īstenošanā, proti, uz pusi samazināt pārtikas atkritumu apjomu uz vienu iedzīvotāju pasaulē. Kamēr gandrīz 800 miljoni cilvēku visā pasaulē cieš badu, skaitļi liecina, ka viena trešā daļa no cilvēku patēriņam saražotās pārtikas iet zudumā vai tiek izšķērdēta; tikai ES vien tie ir 100 miljoni tonnu (28). EESK atzinīgi vērtē Komisijas ieceri izveidot ieinteresēto personu platformu, kas palīdzētu izstrādāt nepieciešamos pasākumus un apmainīties ar paraugpraksi par pārtikas atkritumu rašanās novēršanu un mazināšanu (29).

4.3.5.

Ieguldīt inovācijā un ilgtermiņa infrastruktūras modernizācijā un veicināt ilgtspējīgus uzņēmumus

(7., 8., 9. un 13. IAM)

4.3.5.1. Lai ekonomiku pārveidotu par ilgtspējīgāku modeli, būs vajadzīgas būtiskas pārmaiņas ieguldījumu jomā. Tiek lēsts, ka IAM sasniegšanai visā pasaulē būs vajadzīgi aptuveni trīs triljoni USD (30) ieguldījumu gan no publiskiem, gan privātiem avotiem. Vajadzīgs visaptverošs plāns finanšu resursu mobilizēšanai ES un dalībvalstu līmenī. Jāapvieno dažādas ES finansējuma programmas un iniciatīvas.

4.3.5.2. Eiropas Savienībai publiskie ieguldījumi jaunattīstības valstīs efektīvāk jāvirza uz integrētu ilgtspējīgu attīstību un, izmantojot publisko finansējumu attīstības projektiem, jāņem vērā IAM rādītāji. Vēl svarīgāk ir, lai ES stimulētu un palielinātu privātā sektora ieguldījumus šajās jomās.

4.3.5.3. Taču arī Eiropas Savienībā IAM īstenošanai nepieciešami apjomīgi ieguldījumi infrastruktūras modernizācijā un ilgtspējīgos uzņēmumos. Pirmie novērtējumi par IAM īstenošanu Eiropas Savienībā uzrāda ieguldījumu lielu nepietiekamību rūpniecībā, inovācijā un infrastruktūrā (31).

4.3.5.4. Ilgtspēja viennozīmīgi ir uzņēmumu interesēs. Lai pilnībā izmantotu šo izdevību, Eiropas Savienībai būtu jārada labvēlīga uzņēmējdarbības vide, kas veicina inovāciju, uzņēmējdarbību un ilgtspējīgus ieguldījumus. Daži uzņēmumi jau ir sākuši, bet izšķiroši svarīga ir sekmīgas ilgtspējīgas uzņēmumu pieredzes plaša izvēršana un pārņemšana. Šādu pāreju var labvēlīgi ietekmēt brīvprātīgas pieejas, piemēram, korporatīvā sociālā atbildība. Tās jāpapildina ar citiem pasākumiem, tādiem kā pārredzamības uzlabošana, prasmju attīstīšana, partnerību veicināšana un norādījumi par uzņēmumu pārskatu sniegšanu. Komisijai būtu jāizvērtē, vai daudzu dalībnieku alianses ar privāto sektoru būtu lietderīgs instruments ES līmenī.

4.3.5.5. ES finansēšanas programmas ir jāorientē uz IAM. Izšķiroša nozīme būs tādām iniciatīvām kā Junkera plāns, kā arī finanšu iestādēm un publisko investīciju bankām. Uzdevums šajā saistībā ir pārdalīt kapitālu. Kapitāla tirgu savienība piedāvā iespēju veicināt ilgtspējīgus ieguldījumus (32). DFS termiņa vidusposma novērtēšana būs izdevība visaptveroši integrēt ilgtspējīgas attīstības mērķus lielajos ES fondos. Jāstimulē ilgtermiņa ieguldījumi un jānovērš šķēršļi (33).

4.3.6.

Ar tirdzniecības palīdzību veicināt ilgtspējīgu attīstību visā pasaulē

(12. un 17. IAM)

4.3.6.1. Globalizētā ekonomikā tirdzniecībai ir izšķiroša ietekme uz ilgtspējīgu attīstību Eiropas Savienībā un visā pasaulē. Tāpēc attiecībā uz dažādiem IAM tirdzniecību uzskata par svarīgu līdzekli, ar ko īstenot ANO programmu 2030. gadam. Ar paziņojumu “Tirdzniecība visiem” Komisija ir sākusi vērienīgu rīcības plānu atbildīgākai tirdzniecībai un ieguldījumiem, lai saglabātu sociālos un vides standartus tirdzniecībā un sekmētu ilgtspējīgu attīstību (34). IAM īstenošana ir sistemātiski un efektīvi jāsaista ar minēto rīcības plānu un jāuzrauga rezultāti.

4.3.6.2. Visos ES tirdzniecības un investīciju nolīgumos būtu jāiekļauj vērienīgas sadaļas par tirdzniecību un ilgtspējīgu attīstību un efektīvi tās jāpiemēro un jāīsteno. Jāstiprina ilgtspējīgas attīstības dimensija PTO ietvaros (35). Vislabākais veids, kā brīvās tirdzniecības nolīgumos garantēt sociālo, darba un vides standartu ievērošanu, ir nodrošināt daudz aktīvāku pilsoniskās sabiedrības iesaisti visā sarunu gaitā, kā arī īstenošanas un uzraudzības procesā (36).

4.3.6.3. Komisijai būtu jāpieņem stratēģija, ar ko veicina pienācīgas kvalitātes nodarbinātību globālajās piegādes ķēdēs (37). Lai sekmētu pienācīgas pārbaudes globālajās piegādes ķēdēs, ir jāsniedz atbalsts daudzpusējām iniciatīvām.

4.4. Labāka pārvaldība ilgtspējīgas attīstības veicināšanai

4.4.1. Lai efektīvi īstenotu ANO 2030. gada programmu, kā atbalsts pasākumiem svarīgās politikas jomās Eiropas Savienībai ir jāizvērtē un jāuzlabo horizontālā un vertikālā politikas koordinācija. Labāka pārvaldība ir būtisks ilgtspējīgas attīstības faktors (38), un labāka koordinācija ir svarīga pieeja, ar ko panākt politikas saskaņotību.

4.4.2. ES ir jāuzlabo savu rīcībpolitiku saskaņotība un tās konsekventi jāvērš uz līdzsvarotu, ilgtspējīgu attīstību. Pašreizējais “politikas saskaņotības attīstībai” mehānisms, ar kuru attīstības politikas aspektus iekļauj citās jomās, būtu jāpārbauda, jānostiprina un jāpārveido par instrumentu, ar ko nodrošina “politikas saskaņotību ilgtspējīgai attīstībai”, un jāpiesaista citiem horizontālās koordinācijas centieniem.

4.4.3. Komisijai būtu arī jāapsver, kā varētu izmantot “labāka regulējuma” rīkus, lai sekmētu IAM sasniegšanu. Attiecīgi jāpārskata ietekmes novērtējuma pamatnostādnes, piemēram, jaunu tiesību aktu ietekmes novērtējumos ieviešot ilgtspējas kritēriju.

4.4.4. Lai ilgtspējīgas attīstības mērķus iekļautu visās attiecīgajās politikas jomās, Komisijai ANO 2030. gada programmas pamatprincipi būtu jāizmanto par pamatu ES tiesību aktu un politikas veidošanas pārskatīšanai, it īpaši, ņemot vērā cilvēktiesību ievērošanas principu un principu “nevienu neatstāt novārtā”.

4.4.5. Pamatojoties uz globālajiem IAM rādītājiem un papildinot tos ar atbilstīgiem Eiropas rādītājiem, Eiropas Savienībai jāizveido IAM pārraudzības un pārskatīšanas sistēma, kas tiek koordinēta ar pārraudzību ES dalībvalstīs un ir savienota ar globālu pārraudzību Augsta līmeņa politiskā foruma (HLPF) līmenī.

4.4.6. IAM rādītājus vajadzētu ieviest arī līdzšinējos politikas uzraudzības un vērtēšanas procesos. Tas it īpaši attiecas uz Eiropas pusgadu, kas ir viens no galvenajiem ES pārvaldības mehānismiem, kurš jāpielāgo IAM īstenošanai.

4.4.7. Ilgtspējīgas attīstības īstenošanā nozīmīga svira būtu ilgtspējas rādītāju nozīmes stiprināšana budžeta sadales leģislatīvajā procedūrā. Eiropas strukturālo un investīciju fondu “nosacījumu kritēriji” būtu jāpielāgo IAM īstenošanai.

4.4.8. Vajadzētu atbalstīt Eiropas Ilgtspējīgās attīstības tīkla (ESDN) iniciatīvu izveidot dalībvalstu savstarpējas mācīšanās platformu.

4.4.9. Pašai Eiropas Savienībai vajadzētu uzņemties iniciatīvu un kā pirmajai reģionu organizācijai iepazīstināt ar brīvprātīgu pārskatu Augsta līmeņa politiskā foruma 2017. gada sesijā. Turklāt Eiropas Savienībai būtu jāsniedz gada ziņojumi, kuros izklāstīts, kā ES iekšējā un ārējā darbība veicina IAM īstenošanu Augsta līmeņa politiskā foruma gada tematisko prioritāšu jomā (39). Izmantojot Eiropas Ilgtspējīgas attīstības forumu, brīvprātīgā pārskata un tematisko ziņojumu sagatavošanā būtu pilnībā jāiesaista pilsoniskā sabiedrība.

5. Pilsoniskā sabiedrība kā virzītājspēks

5.1. ANO programma 2030. gadam prasa pāreju uz daudzpusēju pārvaldības modeli, kurā lielāka loma ir pilsoniskajai sabiedrībai. IAM var īstenot tikai tad, ja pilsoniskā sabiedrība un citi dalībnieki darbojas aktīvi un ar ieinteresētību. Pilsoniskā sabiedrība ir jāiesaista katrā īstenošanas posmā, sākot ar vietējo, reģionālo un valsts līmeni un beidzot ar ES un Augsta līmeņa politiskā foruma līmeni.

5.2. Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm EESK ierosina izveidot Eiropas Ilgtspējīgas attīstības forumu, lai plašu pilsoniskās sabiedrības organizāciju un ieinteresēto personu klāstu iesaistītu IAM īstenošanā Eiropas Savienībā, kā arī pastāvīgā īstenošanas uzraudzībā un pārskatīšanā (40). Šāda foruma pirmais uzdevums būtu atvieglot pilsoniskās sabiedrības dialogu procesā, kas ved uz visaptverošu ES stratēģiju ilgtspējīgai attīstībai.

5.3. Komisijai būtu jāizstrādā īpaša programma un atsevišķa finansējuma pozīcija ar mērķi atbalstīt pilsoniskās sabiedrības organizāciju spēju veidošanu, lai tās var pilnvērtīgi piedalīties šajā procesā. Esošās spēju veidošanas programmas ir vairāk jāatver tām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kas nodarbojas ar iekšzemes jautājumiem un pilda “tilta” funkciju starp iekšējiem un ārējiem komponentiem IAM integrēšanas un pārvaldības jautājumos.

Briselē, 2016. gada 21. septembrī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Georges DASSIS

(1) COM(2015) 610 final.

(2) ES prezidentvalsts Nīderlandes, EESK, Ilgtspējīgas attīstības risinājumu tīkla un Nīderlandes IAM Hartas kopīgi rīkota konference “Kā Eiropu iesaistīt ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanā?”, 2016. gada 30. un 31. maijā; EESK konference “Nākamie pasākumi ilgtspējīgas Eiropas nākotnes nodrošināšanai”2016. gada 7. jūlijā; Ilgtspējīgas attīstības un starptautisko attiecību institūta (IDDRI) konference “Ilgtspējīga attīstība: ir laiks!”2016. gada 10. un 11. maijā Parīzē; IASS konference “Stimuli sākt IAM īstenošanu Vācijā”2016. gada 1.–3. maijā.

(3) EESK atzinums par tematu “Eiropas pilsoniskās sabiedrības forums par ilgtspējīgu attīstību” (OV C 303, 19.8.2016., 73. lpp.).

(4) Sustainability now! EPSC stratēģiskais dokuments, 18. izdevums, 2016. gada 20. jūlijs.

(5) Op. cit.

(6) Komisijas priekšsēdētāja pirmā vietnieka Frans Timmermans runa ANO samitā 2015. gada 27. septembrī.

(7) EESK atzinuma par tematu “Stratēģijas “Eiropa 2020” gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei novērtējums” 4.3.3. punkts (OV C 12, 15.1.2015.,105. lpp.); EESK atzinums par tematu “Eiropas pilsoniskās sabiedrības forums par ilgtspējīgu attīstību” (OV C 303, 19.8.2016., 73. lpp.).

(8) Eiropas Parlamenta rezolūcija 2016/2696(RSP).

(9) SDSN, Bertelsmann Stiftung, SDG Index & Dashboard, 2016. gada jūlijs; Niestroy, How are we getting ready? DIE diskusiju dokuments 9/2016.

(10) Pamatu 4.2.2.–4.2.7. punktā sniegtajam vērtējumam sk. Niestroy (2016), 38.–45. lpp., Eiropas Komisija, Pētniecības un inovācijas ĢD (2015). Zinātnes, tehnoloģiju un inovācijas rīcībpolitiku loma IAM īstenošanas sekmēšanā.

(11) COM(2016) 359 final.

(12) EESK atzinums par tematu “Parīzes protokols – plāns klimata pārmaiņu apkarošanai pēc 2020. gada” (OV C 383, 17.11.2015., 74. lpp.); EESK atzinums par tematu “Tirgus instrumenti” (OV C 226, 16.7.2014., 1. lpp.).

(13) EESK atzinums par tematu “Tirgus instrumenti” (OV C 226, 16.7.2014., 1. lpp.).

(14) EESK atzinums par aprites ekonomiku (OV C 264, 20.7.2016., 98. lpp.).

(15) EESK atzinums par tematu “Koalīcija Parīzes nolīguma izpildei”, pieņemts 2016. gada 14. jūlijā (vēl nav publicēts OV).

(16) EESK atzinums par tematu “Tirgus instrumenti” (OV C 226, 16.7.2014., 1. lpp.); EESK atzinums par tematu “Jauns enerģijas tirgus modelis” (OV C 82, 3.3.2016., 13. lpp.); EESK atzinums par tematu “Uz patērētājiem orientēts jaunais kurss” (OV C 82, 3.3.2016., 22. lpp.).

(17) EESK atzinums par tematu “Uz sadarbību vai līdzdalību balstīts patēriņš: ilgtspējas modelis XXI gadsimtam” (OV C 177, 11.6.2014., 1. lpp.); EESK atzinums par tematu “Sadarbīgais patēriņš un pašregulējums” (OV C 303, 19.8.2016, 36. lpp.).

(18) EESK atzinums par tematu “Sociālo ieguldījumu ietekme uz nodarbinātību un publiskajiem budžetiem” (OV C 226, 16.7.2014., 21. lpp.); “Efektīvu un uzticamu sociālā nodrošinājuma sistēmu izveides principi” (OV C 13, 15.1.2016., 40. lpp.).

(19) EESK atzinums par tematu “Sociālo ieguldījumu ietekme uz nodarbinātību un publiskajiem budžetiem”, (OV C 226, 16.7.2014., 21. lpp.); EESK atzinums par tematu “Cīņa pret nabadzību” (OV C 133, 14.4.2016., 9. lpp.).

(20) COM(2008) 426 final.

(21) EESK atzinums par tematu “Zaļās rīcības plāns MVU/Videi nekaitīgas nodarbinātības iniciatīva” (OV C 230, 14.7.2015., 99. lpp.); EESK atzinums par tematu “Digitālā sabiedrība: pieejamība, izglītība, apmācība, nodarbinātība, instrumenti vienlīdzības nodrošināšanai” (OV C 451, 16.12.2014., 25. lpp.); EESK atzinums par tematu “Ceļā uz plaukstošu ekonomiku, kura balstīta uz datiem” (OV C 242, 23.7.2015., 61. lpp.).

(22) EESK atzinums par tematu “Minimālais ienākums un nabadzības rādītāji Eiropā” (OV C 170, 5.6.2014., 23. lpp.).

(23) EESK atzinums par tematu “Sociālo ieguldījumu ietekme uz nodarbinātību un publiskajiem budžetiem” (OV C 226, 16.7.2014., 21. lpp.).

(24) EESK atzinums par tematu “Sociālajiem uzņēmumiem paredzētas finanšu ekosistēmas izveide” (OV C 13, 15.1.2016., 152. lpp.).

(25) FAO un 17 ilgtspējīgas attīstības mērķi: http://www.fao.org/3/a-i4997e.pdf

(26) EESK atzinums par tematu “Ilgtspējīgākas pārtikas sistēmas” (OV C 303, 19.8.2016., 64. lpp.).

(27) Op cit.

(28) FUSIONS (2016). Aplēses par Eiropas pārtikas atkritumu līmeņiem; http://www.eu-fusions.org/phocadownload/Publications/Estimates%20of%20European%20food%20waste%20levels.pdf

(29) Skatīt 26. zemsvītras piezīmi.

(30) IDDRI, 2015 Issue Brief: http://www.iddri.org/Publications/Three-commitments-governments-should-take-on-to-make-Sustainable-Development-Goals-the-drivers-of-a-major-transformation

(31) Niestroy (2016), 28. lpp.

(32) UNEP Inquiry, Building a sustainable Financial System in the European Union, 5. lpp.: http://web.unep.org/inquiry

(33) EESK atzinums par tematu “Zaļā grāmata par Eiropas ekonomikas ilgtermiņa finansēšanu” (OV C 327, 12.11.2013., 11. lpp.).

(34) COM(2015) 497 final.

(35) EESK atzinums par tematu “Tirdzniecība, izaugsme un attīstība” (OV C 351, 15.11.2012., 77. lpp.); EESK atzinums par tematu “Attīstības finansēšana – pilsoniskās sabiedrības nostāja” (OV C 383, 17.11.2015., 49. lpp.).

(36) EESK atzinums par tematu “Tirdzniecība visiem” (OV C 264, 20.7.2016., 123. lpp.).

(37) EESK atzinums par tematu “Pienācīgas kvalitātes nodarbinātība globālajās piegādes ķēdēs” (OV C 303, 19.8.2016., 17. lpp.).

(38) “Beigās viss atkarīgs no pārvaldības”. Komisāra Timmermans runa ANO samitā 2015. gada 27. septembrī.

(39) EESK atzinums par tematu “Programma 2030. gadam – Eiropas Savienība, kas atbalsta ilgtspējīgas attīstības mērķus visā pasaulē”, vēl nav publicēts OV.

(40) EESK atzinums par tematu “Eiropas pilsoniskās sabiedrības forums par ilgtspējīgu attīstību” (OV C 303, 19.8.2016., 73. lpp.).