12. pants paredz, ka Komisija pēc apspriešanās ar Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi (EFSA) iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par to, vai attiecībā uz dzērieniem, kas gatavoti uz piena bāzes, un līdzīgiem produktiem, kuri paredzēti maziem bērniem, ir vajadzīgi īpaši noteikumi.

2.1Produktu pieejamība un sastāvs

Maisījumi maziem bērniem ES tiesību aktos nav definēti. Tos var aprakstīt kā īpaši apstrādātus/ sintezētus dzērienus, kas gatavoti uz olbaltumvielu bāzes un paredzēti mazu bērnu uztura prasību apmierināšanai vecumā no viena līdz trim gadiem. Kaut arī ražotāju skaits nav liels, ES tirgū ir pieejami simtiem maisījumu maziem bērniem. Šo produktu skaits dalībvalstīs var būtiski atšķirties.

Maisījumu maziem bērniem enerģētiskais saturs un sastāvs ir dažāds. Visbiežāk govs pienu izmanto kā olbaltumvielu avotu, bet šo produktu olbaltumvielu saturs parasti ir zemāks nekā govs pienā, un lielākoties tas iekļaujas intervālā, ko tiesību akti nosaka maisījumiem zīdaiņiem un papildu ēdināšanas maisījumiem zīdaiņiem. Maisījumus maziem bērniem bagātina ar vairākiem mikroelementiem (piemēram, dzelzi un vitamīnu D), polinepiesātinātām taukskābēm (piemēram, alfa-linolēnskābi (ALA)) un citām vielām (piemēram, taurīnu), kas parasti ietilpst maisījumos zīdaiņiem un papildu ēdināšanas maisījumos zīdaiņiem, bet bieži vien neietilpst (vai ietilpst mazākos apjomos) govs pienā. Maisījumi maziem bērniem var saturēt dažādus cukurus (piemēram, laktozi, saharozi, glikozi un maltozi), dažkārt medu un atsevišķos gadījumos – aromatizētājus (piemēram, vaniļu).

2.2Tirgus lielums un vērtība, cenas un tirgus struktūra

Laikā no 2008. līdz 2012. gadam maisījumu maziem bērniem tirgus palielinājās gandrīz visās apskatītajās valstīs. Mazumtirdzniecības tirgus lielumu 2012. gadā var lēst vairāk nekā 42 000 tonnu apmērā, un mazumtirdzniecības tirgus vērtību – vairāk nekā EUR 500 miljonu apmērā.

Maisījumu maziem bērniem cena dalībvalstīs atšķiras atkarībā no vairākiem parametriem, piemēram, izplatītāju darbības un nodokļiem. To cena ir līdzīga maisījumu zīdaiņiem vai papildu ēdināšanas maisījumu zīdaiņiem cenai (vai nedaudz zemāka par to), bet augstāka par govs piena vai bagātinātā piena cenu. Maisījumus maziem bērniem izplata pa dažādiem kanāliem (mazumtirgotāji, specializētie veikali, tīmekļa vietnes un aptiekas), un cenas aptiekās parasti ir nedaudz augstākas nekā lielveikalos.

Maisījumu maziem bērniem tirgu savā starpā dala neliels ražotāju skaits. Produkti tiek ražoti dažās dalībvalstīs un Šveicē, un tos tirgo pārējā ES teritorijā un trešās valstīs. ES ražotājiem pieder līderpozīcijas pasaules mērogā.

2.3Maisījumu maziem bērniem tirdzniecība

Nosaukums, ar ko visbiežāk apzīmē tirdzniecībā ES laistos maisījumus maziem bērniem, ir "piens bērniem". Citi izmantotie nosaukumi ir, piemēram, "piens maziem bērniem" vai "uz piena bāzes gatavots dzēriens maziem bērniem".

Maisījumus maziem bērniem tirgo kā produktus, kas īpaši izgatavoti, lai apmierinātu mazu bērnu uztura vajadzības. Izmanto vispārējus apgalvojumus par šo produktu nozīmi/piemērotību, lai sekmētu mazu bērnu veselīgu pieaugšanu, un šos produktus bieži prezentē kā tādus, kam ir būtiska nozīme mazu bērnu uztura prasību apmierināšanā, norādot, ka citādi ir grūti apmierināt šīs prasības normāla uztura ceļā. Kā mārketinga argumentu bieži izmanto to uzturvērtības pārākumu pār govs pienu (piemēram, "satur 40 reizes vairāk dzelzs nekā govs piens").

Tādēļ izmanto dažādus apgalvojumus par uzturu, lai raksturotu produktam pievienotās sastāvdaļas, kuras uzskata par maziem bērniem labvēlīgām (piemēram, "satur vitamīnu D" vai "pievienota omega-3"), vai uzturvielas, ko produkts satur samazinātā daudzumā, lai uzlabotu piemērotību maziem bērniem (piemēram, "samazināts olbaltumvielu saturs"). Izmanto arī atļautas veselīguma norādes par konkrētām sastāvdaļām un atsauces uz bērna attīstību un veselību, un uzsvars tiek likts uz tām uzturvielām, ko uzskata par maziem bērniem būtiskām (piemēram, "dzelzs veicina normālu bērna kognitīvo attīstību").

Maisījumus maziem bērniem tirgo maziem bērniem 1–3 gadu vecumā vai noteiktos gadījumos – šaurākām grupām (1–2 un 2–3 gadu vecumā). Atšķirību no maisījumiem zīdaiņiem un papildu ēdināšanas maisījumiem zīdaiņiem nodrošina ar produkta apzīmējumu (piemēram, "piens maziem bērniem"), norādot marķējumā vecuma intervālu (piemēram, "+1") vai attiecīgos numurus (1 – maisījumam zīdaiņiem, 2 – papildu ēdināšanas maisījumam zīdaiņiem, 3 un 4 – maisījumam maziem bērniem) un/vai izmantojot dažādas krāsas/dizainu marķējumā.

3.Patērētāju uztvere un uzvedība

Mazu bērnu barošanas prakse būtiski atšķiras visā ES, ņemot vērā sociāli ekonomiskās un kultūras atšķirības, dažādos ieteikumus, ko sniedz veselības aprūpes speciālisti un valsts iestādes, kā arī produkta pieejamību.

Kopumā var teikt, ka dalībvalstīs pēc viena gada vecuma sasniegšanas būtiski samazinās barošana ar krūti – gan barošanas biežuma, gan devas lieluma ziņā. Mazu bērnu uzturā maisījumi konkurē ar govs pienu, un katrā dalībvalstī ir citādas preferences. Parasti maisījumus maziem bērniem visvairāk patērē vecumā no 12 līdz 18 mēnešiem, un pēc tam patēriņš samazinās. Vienlaikus var konstatēt arī atbilstošu govs piena patēriņa pieaugumu.

Vecāku un aprūpētāju lēmumus par maisījumiem maziem bērniem ietekmē dažādi informācijas avoti, tostarp ne tikai produktu marķējums un reklāma, bet arī ieteikumi no veselības aprūpes speciālistiem un atsauksmes no pieredzējušiem ģimenes locekļiem un draugiem. Izplatītākie argumenti, ko attiecībā uz maisījumu maziem bērniem lietošanu min vecāki un aprūpētāji, ir piemērotība mazu bērnu uztura vajadzībām un pārākums pār govs pienu.

Dažās dalībvalstīs valsts iestādes/veselības aprūpes speciālisti maisījumu maziem bērniem lietošanu iesaka praktisku iemeslu dēļ (t. i., tādēļ, ka ir grūti nodrošināt pietiekamas visu uzturvielu devas, izmantojot daudzveidīgu uzturu). Citās dalībvalstīs veselības aprūpes speciālisti un valsts iestādes labprātāk iesaka lietot govs pienu, lai uzturs būtu līdzsvarots (dažkārt kopā ar piebarošanu).

4.Juridiskā sistēma, ko piemēro maisījumiem maziem bērniem

Līdz 2016. gada 19. jūlijam Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/39/EK (kas lielākoties atkārto 1989. gadā pieņemtās normas) paredz noteikumus par pārtikas produktiem īpašām uztura vajadzībām (tā dēvēto "diētisko pārtiku"). Šī direktīva definē diētisko pārtiku šādi: "pārtikas produkti, kas sakarā ar to īpašo sastāvu vai ražošanas procesu ir skaidri nošķirami no normāla patēriņa pārtikas produktiem, ir piemēroti tiem paredzētajiem uztura nolūkiem un kurus pārdod, norādot šādu piemērotību" (minētās direktīvas 1. panta 2. punkts). Direktīvā nav iekļauts noslēgts saraksts ar produktu kategorijām, kas uzskatāmas par diētisku pārtiku, un pašlaik 17 dalībvalstis un Norvēģija klasificē maisījumus maziem bērniem kā diētisku pārtiku, pamatojoties uz iepriekš sniegto definīciju. Līdz ar to šiem produktiem jāatbilst Direktīvas 2009/39/EK noteikumiem, jo īpaši tās pamatnoteikumam, saskaņā ar kuru minēto produktu sastāvam un īpašībām jābūt tādām, "lai produktus varētu izmantot paredzētajā īpašajā diētā" (minētās direktīvas 3. panta 1. punkts). Produktiem arī jāatbilst obligātajām marķēšanas prasībām, piemēram, norādot piemērotību nolūkam, kādam tie ir paredzēti (minētās direktīvas 9. pants), un tie jāpaziņo kompetentajām iestādēm dalībvalstīs, kur tie laisti tirgū (minētās direktīvas 11. pants). Desmit dalībvalstis neklasificē maisījumus maziem bērniem kā diētisku pārtiku.

Komisija 2011. gadā pieņēma tiesību akta priekšlikumu, lai vienkāršotu juridisko sistēmu, ko piemēro diētiskai pārtikai. Šā priekšlikuma mērķis bija atcelt novecojušo jēdzienu "diētiskā pārtika", atcelt Direktīvu 2009/39/EK un aizstāt to ar jaunu sistēmu, kas aptver pārtikas produktus noteiktām mazaizsargātām iedzīvotāju grupām, kurām bija nepieciešami īpaši noteikumi.