KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (2013. gada 15. janvāris) par sprāgstvielu prekursoru tirdzniecību un lietošanu 18. pantu par iespēju transponēt atbilstīgus Regulas (EK) Nr. 1907/2006 noteikumus par amonija nitrātu šajā regulā izskatīšanu /* COM/2015/0122 final */





1. IEVADS Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 15. janvāra Regulas (ES) Nr. 98/2013 par sprāgstvielu prekursoru tirdzniecību un lietošanu[1] 18. panta 2. punktā ir noteikts: “Līdz 2015. gada 2. martam Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz ziņojumu, kurā izskata iespējas transponēt atbilstīgus Regulas (EK) Nr. 1907/2006 noteikumus par amonija nitrātu šajā regulā.” Amonija nitrāts (Informatīvā ķīmijas dienesta (CAS) reģistra numurs CAS RN 6484-52-2) ir ķīmiska viela; Eiropas Savienībā tas tiek plaši izmantots kā mēslošanas līdzeklis. Tas var iedarboties kā oksidētājs, un maisījumos ar noteiktām citām ķimikālijām tas var būt eksplozīvs. Tāpēc uz amonija nitrāta mēslošanas līdzekļiem ar augstu slāpekļa saturu ir attiecināmas tehniskas prasības.[2] Minēto īpašību dēļ amonija nitrāta mēslošanas līdzekļi tiek ļaunprātīgi izmantoti nelikumīgai sprāgstvielu izgatavošanai. Lai nodrošinātu aizsardzību pret šādu ļaunprātīgu izmantošanu, plašas sabiedrības locekļu piekļuve amonija nitrātam kā vielai vai maisījumos ir ierobežota un tiek kontrolēta. Pašlaik noteikumi par amonija nitrātu ir ietverti gan Regulā (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH)[3], gan Regulā (ES) Nr. 98/2013 par sprāgstvielu prekursoru tirdzniecību un lietošanu (regula par sprāgstvielu prekursoriem). REACH ierobežo amonija nitrāta kā vielas (vai maisījumos, kuru slāpekļa koncentrācija ir 16 % masas vai lielāka attiecībā pret amonija nitrātu) piegādi lietotājiem un izplatītājiem, kam ir licence saskaņā ar Padomes Direktīvu 93/15/EEK, kā arī lauksaimniekiem un profesionālajiem lietotājiem. Regulā par sprāgstvielu prekursoriem ir noteikts, ka uz amonija nitrāta piegādi ir attiecināms ziņošanas mehānisms attiecībā uz aizdomīgiem darījumiem, kā arī ir paredzēta iespēja, ka dalībvalstis, izmantojot drošības klauzulu, var noteikt papildu ierobežojumus, ja tām ir pamatots iemesls šādi rīkoties. Regulas par sprāgstvielu prekursoriem mērķis ir pastiprināt sabiedrības drošību, apgrūtinot sprāgstvielu nelikumīgu izgatavošanu, savukārt REACH galveno uzmanību pievērš tam, lai nodrošinātu vielu drošu izmantošanu, pamatojoties uz to būtiskām īpašībām, kā arī līdzsvarotu ķimikāliju brīvu apriti iekšējā tirgū, nodrošinot augstu cilvēka veselības un vides aizsardzību pret riskiem, ko tās rada. Tāpēc Komisija uzskata, ka noteikumi par amonija nitrātu ir iekļaujami regulā par sprāgstvielu prekursoriem. Šajā ziņojumā tiks izklāstīti konstatējumi, kas iegūti Komisijas pārbaudē, kura tika veikta, lai noteiktu, vai minētos REACH noteikumus ir iespējams transponēt regulā par sprāgstvielu prekursoriem. 2. KONTEKSTS 2.1. Amonija nitrāta iekļaušana REACH REACH XVII pielikuma 58. ierakstā ir aizliegts piegādāt plašas sabiedrības locekļiem amonija nitrātu, kura koncentrācija pārsniedz konkrētu robežvērtību. Šis ierobežojums tika transponēts REACH no Direktīvas 76/769/EEK[4], kas zaudēja spēku 2009. gada 1. jūnijā līdz ar REACH stāšanos spēkā. Minētais XVII pielikuma ieraksts ir šāds: “58. Amonija nitrāts (AN) CAS Nr. 6484-52-2 EK Nr. 229-347-8 1. Nelaiž tirgū pirmoreiz pēc 2010. gada 27. jūnija vielas vai tādus maisījumus, kuros slāpekļa koncentrācija ir lielāka par 28 % masas attiecībā pret amonija nitrātu, izmantošanai par cietajiem vienkāršajiem vai kompleksajiem mēslošanas līdzekļiem, izņemot gadījumus, kad šāds mēslošanas līdzeklis atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 2003/2003 (*) III pielikuma tehniskajiem noteikumiem par amonija nitrāta mēslošanas līdzekļiem ar augstu slāpekļa saturu. 2. Nelaiž tirgū pēc 2010. gada 27. jūnija vielas vai maisījumus, kuru slāpekļa koncentrācija ir 16 % masas vai lielāka attiecībā pret amonija nitrātu, izņemot, lai piegādātu: a) pakārtotiem lietotājiem un izplatītājiem, tostarp fiziskām vai juridiskām personām, kam ir licence vai atļauja saskaņā ar Padomes Direktīvu 93/15/EEK (**); b) lauksaimniekiem izmantošanai lauksaimnieciskajā darbībā — gan pilnas slodzes, gan daļējas slodzes — un nav obligāta prasība saistīt to ar zemes platības lielumu. Šajā apakšpunktā: i) “lauksaimnieks” ir fiziska vai juridiska persona vai fizisku vai juridisku personu grupa neatkarīgi no grupai un tās dalībniekiem valsts tiesību aktos piešķirtā juridiskā statusa, kuras saimniecība atrodas Kopienas teritorijā, kā minēts Līguma 299. pantā, un kura veic lauksaimniecisku darbību; ii) “lauksaimnieciska darbība” ir lauksaimniecības produktu ražošana vai audzēšana, tostarp ražas novākšana, slaukšana, dzīvnieku audzēšana un turēšana lauksaimnieciskiem nolūkiem, vai zemes uzturēšana labā lauksaimniecības un vides stāvoklī saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1782/2003 (***) 5. pantu; c) fiziskām vai juridiskām personām, kuras veic tādu profesionālo darbību kā dārzkopība, augu audzēšana siltumnīcās, parku, dārzu vai sporta laukumu uzturēšana, mežkopība vai citas līdzīgas darbības. 3. Tomēr 2. punktā noteiktajiem ierobežojumiem dalībvalstis sociāli ekonomisku apsvērumu dēļ līdz 2014. gada 1. jūlijam var piemērot savās teritorijās tirgū laisto vielu un maisījumu slāpekļa masas daļas ierobežojumu līdz 20 %, izsakot amonija nitrātā. Šīs dalībvalstis par to informē Komisiju un pārējās dalībvalstis. ______________ (*) OV L 304, 21.11.2003., 1. lpp. (**) OV L 121, 15.5.1993., 20. lpp. (***) OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp.” REACH XVII pielikumā nav noteiktas prasības attiecībā uz licencēšanas vai reģistrācijas režīmiem. Saskaņā ar REACH amonija nitrāta piegāde vielas vai tādu maisījumu veidā, kuru slāpekļa koncentrācija ir 16 % masas vai lielāka attiecībā pret amonija nitrātu, plašas sabiedrības locekļiem ir aizliegta. 2.2. Amonija nitrāta iekļaušana regulā par sprāgstvielu prekursoriem Komisijas 2010. gada Priekšlikumā regulai par sprāgstvielu prekursoru tirdzniecību un lietošanu[5] bija ieteikts: “Vienkāršošanas nolūkos esošos noteikumus attiecībā uz amonija nitrātu būtu jāiekļauj šajā regulā un būtu jāsvītro 58. ieraksta 2. un 3. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), XVII pielikumā.” Mērķis bija REACH regulā formulētos ierobežojumus attiecībā uz amonija nitrātu transponēt regulā par sprāgstvielu prekursoriem. Attiecīgi amonija nitrāts (CAS RN 6484‑-52-‑2) tika iekļauts ierosinātajā I pielikumā ar slāpekļa robežvērtību 16 % masas attiecībā pret amonija nitrātu. Priekšlikumā bija skaidri noteikts, ka ierobežojumi attiecībā uz amonija nitrātu vai to saturošiem maisījumiem neattiecas uz lauksaimniekiem. Amonija nitrāta iekļaušana ierosinātajā regulā automātiski nozīmētu arī to, ka uz amonija nitrātu attieksies arī ziņošanas mehānisms par aizdomīgiem darījumiem. REACH regulā šāda ziņojuma ekvivalents nebija paredzēts. Ierosinātā transponēšana tomēr būtu nozīmējusi, ka tad, ja dalībvalstis izveidotu licencēšanas vai reģistrācijas režīmus, tās varētu piegādāt šo ķīmisko vielu plašai sabiedrībai. Tādējādi ierosinātās transponēšanas rezultātā, iespējams, tiktu noteikti mazāk stingri nosacījumi nekā saskaņā ar REACH noteiktais pilnīgais aizliegums piegādāt minēto vielu plašai sabiedrībai. Padomes Tehniskās saskaņošanas darba grupa (bīstamas vielas) ierosināto transponēšanu neapstiprināja. Lai gan dažas dalībvalstis Komisijas argumentāciju atbalstīja, citas uzskatīja, ka transponēšana vājinātu drošību, jo tiktu mazināta attiecībā uz amonija nitrātu noteikto spēkā esošo ierobežojumu stingrība. Tad tika ierosināts transponēt minētos noteikumus, saglabājot ierobežojumus tādā pašā līmenī, kā paredzēts REACH regulā. Šī alternatīva paredzētu trešā — tikai amonija nitrātam paredzētā — režīma izveidošanu ierosinātajā regulā, nosakot, ka uz šo vielu neattiecas licencēšanas un reģistrācijas noteikumi. Regula būtu jāpapildina arī ar īpašu pantu par amonija nitrātu (ietverot XVII pielikuma 58. ieraksta 2. un 3. punktu), un amonija nitrāts būtu jāiekļauj II pielikumā, lai nodrošinātu ziņošanu par aizdomīgiem darījumiem. Padomes darba grupa laikposmā no 2011. gada janvāra līdz oktobrim tikās desmit reizes, lai izskatītu Komisijas priekšlikumu, un secināja, ka REACH paredzētie noteikumi nebūtu jāgroza, bet būtu jāpapildina ar prasību ziņot par aizdomīgiem darījumiem saskaņā ar ierosināto regulu. Tomēr darba grupa norādīja, ka vairākas dalībvalstis atbalsta transponēšanu, tāpēc tā ierosināja Komisijai atkārtoti izskatīt šo jautājumu vēlāk, lai vajadzības gadījumā sagatavotu tiesību akta priekšlikumu. Gatavojoties pirmajām neoficiālajām trīspusējām sarunām (apspriedēm, kurās piedalītos Komisijas, Eiropas Parlamenta un Padomes pārstāvji), Padome attiecīgi ierosināja veikt Komisijas priekšlikumā šādus grozījumus: - grozīt attiecīgo apsvērumu, lai atceltu noteikumu par amonija nitrātu transponēšanu; - iekļaut amonija nitrātu II pielikumā; - papildināt noteikumus ar prasību, kas paredz, ka Komisijai ir iepriekš jāpārskata minēto noteikumu transponēšanas iespējamība. Eiropas Parlamenta nostāja pirmajā lasījumā saskaņā ar 2011. gada 11. septembra plenārsēdē iesniegto ziņojumu[6] atbilda Padomes nostājai. Komisija attiecīgi piekrita saglabāt Padomes tekstu attiecībā uz amonija nitrātu. Regula par sprāgstvielu prekursoriem tika pieņemta 2013. gada 15. janvārī, iekļaujot tajā šādu apsvērumu: “(24) Saskaņā ar XVII pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH)(1), amonija nitrāta, ko iespējams ļaunprātīgi izmantot kā sprāgstvielu prekursoru, piegāde plašas sabiedrības locekļiem ir aizliegta. Taču amonija nitrāta piegāde konkrētiem profesionāliem lietotājiem, jo īpaši lauksaimniekiem, ir atļauta. Tādēļ uz minēto piegādi būtu jāattiecina šajā regulā ieviestais ziņošanas mehānisms attiecībā uz aizdomīgiem darījumiem, jo Regulā (EK) Nr. 1907/2006 nav noteikta līdzvērtīga prasība.” Amonija nitrāts (CAS RN 6484-52-2) [kurā slāpekļa koncentrācija ir 16 % masas vai lielāka attiecībā pret amonija nitrātu] tika iekļauts II pielikumā, sarakstā “Vielas atsevišķi vai maisījumos vai vielās, attiecībā uz kurām ziņo par aizdomīgiem darījumiem”. Turklāt 18. panta 2. punktā tika noteikts, ka līdz 2015. gada 2. martam ir jāizskata iespēja transponēt atbilstīgus Regulas (EK) Nr. 1907/2006 noteikumus Regulā (ES) Nr. 98/2013. 3. APSPRIEDES AR DALĪBVALSTĪM Pastāvīgajai komitejai prekursoru jomā (SCP), kurā ir pārstāvētas visas ES dalībvalstis, jau kopš darba sākuma ir bijusi galvenā nozīme priekšlikuma izstrādē un riska pārvaldības pasākumu novērtēšanā saistībā ar amonija nitrātu. Šī ekspertu grupa tika izveidota saskaņā ar ieteikumiem, kas formulēti 2008. gada ES Rīcības plānā, kā uzlabot sprāgstvielu drošību, kurā tika pausts aicinājums ierobežot amonija nitrāta mēslošanas līdzekļu pārdošanu plašai sabiedrībai. SCP 2008. gadā veica sagatavošanās darbu, lai iekļautu amonija nitrātu Direktīvā 76/769/EEK (tika atcelta ar REACH 2009. gadā), ņemot vērā to, ka nebija pieņemta īpaša regula, kas ierobežotu tādu vielu apriti, kuras rada draudus sabiedrības drošībai. Pēc tam SCP veica arī sagatavošanās darbu saistībā ar regulas par sprāgstvielu prekursoriem izstrādi. Komisija 2014. gada 27. maijā nosūtīja SCP locekļiem anketu, aicinot pārsūtīt šo anketu iestādēm, kas atbild par regulas par sprāgstvielu prekursoriem īstenošanu. Anketas 23. jautājums attiecās uz 18. pantu un bija formulēts šādi: “Vai jūsu dalībvalsts atbalstītu attiecīgo noteikumu par amonija nitrātu transponēšanu no Regulas (EK) Nr. 1907/2006 šajā regulā?” No 30 iespējamajiem respondentiem[7] anketu aizpildīja kopumā 19 iestādes, sniedzot atbildi arī uz 23. jautājumu. Atbildes liecināja, ka dalībvalstu nostāja joprojām ir ļoti atšķirīga. Tomēr respondenti norādīja, ka pirms galīgas nostājas paušanas viņi atbalstītu turpmākas diskusijas un vēlētos iepazīties ar tiesību akta priekšlikuma projektu. Uz anketas jautājumiem sniegtās atbildes tika apspriestas SCP 2014. gada 8. oktobra sanāksmē, bet vienprātība šajā jautājumā netika panākta. Komisija aktualizēja transponēšanas jautājumu arī par REACH un KMI regulas[8] īstenošanu atbildīgo iestāžu (CARACAL) 16. sanāksmē, kas notika 2014. gada 10. novembrī. Abās sanāksmēs un arī pēc tam dalībvalstis tika aicinātas paust savu konsolidēto nostāju. Viedokļi joprojām bija atšķirīgi, un dažas dalībvalstis bija neizlēmīgas. Pēc apspriešanās ar dalībvalstīm Komisija atzīmē, ka galvenie argumenti par un pret attiecīgo noteikumu par amonija nitrātu transponēšanu no REACH regulā par sprāgstvielu prekursoriem ir šādi: - dalībvalstis, kas atbalsta transponēšanu, apgalvo, ka attiecībā uz amonija nitrātu noteiktie ierobežojumi ir tieši saistīti ar sabiedrības drošību, bet tikai netieši — ar cilvēku veselību. Šie ierobežojumi tika iekļauti REACH pēc noklusējuma, jo attiecīgajā laikā nebija pieejams cits piemērots reglamentējošais instruments. Tagad ir pieņemts pielāgots tiesību akts, tādējādi noteikumu transponēšana nodrošinātu ES tiesiskā regulējuma vienkāršošanu un saskaņošanu atbilstoši Komisijas īstenotajam labāka regulējuma principam. Tiek arī apgalvots, ka, paturot spēkā noteikumus par amonija nitrātu REACH regulas ietvaros, tiek radītas neskaidrības uzņēmumiem, ņemot vērā saistīto risku atšķirīgo raksturu; - dalībvalstis, kas iebilst pret transponēšanu, apgalvo, ka noteikumu transponēšana mazinātu ar amonija nitrātu saistīto drošību, jo tādējādi valsts kompetentajām iestādēm tiktu sniegta iespēja padarīt šo vielu pieejamu plašai sabiedrībai, izmantojot licencēšanas vai reģistrācijas režīmus, kurus tās drīkst izstrādāt saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 98/2013. Šajā apspriešanā netika aplūkota iespēja, ka regulas par sprāgstvielu prekursoriem ietvaros varētu izveidot trešo režīmu attiecībā uz amonija nitrātu. Turklāt netika aplūkota transponēšanas juridiskā īstenojamība, kā arī pārmērīgi augstas izmaksas, kas varētu izrietēt no šādas transponēšanas. 4. KOPSAVILKUMS UN SECINĀJUMI ES Rīcības plānā, kā uzlabot sprāgstvielu drošību, 2008. gadā tika pausts aicinājums ierobežot amonija nitrāta mēslošanas līdzekļu pārdošanu plašai sabiedrībai. Tādējādi pastāv vispārēja vienprātība, ka amonija nitrāta tirdzniecība un izmantošana rada nopietnas bažas par drošību. Komisija uzskata, ka, tā kā riski ir saistīti ar sabiedrības drošību, būtu piemērotāk, ja ierobežojumi attiecībā uz amonija nitrātu tiktu iekļauti regulā par sprāgstvielu prekursoriem, un Komisija atbalstītu attiecīgo noteikumu transponēšanu no REACH regulas, kā sākotnēji bija paredzēts Komisijas 2010. gada priekšlikumā. REACH galvenais mērķis joprojām ir iedzīvotāju drošības, veselības un darba ņēmēju aizsardzības nodrošināšana, un minētā regula neattiecas uz sabiedrības drošību. Transponējot noteikumus par amonija nitrātu regulā par sprāgstvielu prekursoriem, ar amonija nitrātu saistītās drošības problēmas joprojām būtu iekļautas Regulas (EK) Nr. 2003/2003 par mēslošanas līdzekļiem darbības jomā. Tomēr, ņemot vērā to, ka viens no likumdevējiem, proti, Padome, šajā jautājumā joprojām nav nonācis pie vienprātīga viedokļa — gan attiecībā uz to, vai vispār ir vēlama transponēšana, gan par konkrētu tās īstenošanas veidu (t. i., vai noteikumi par amonija nitrātu tiktu vienkārši transponēti I pielikumā, vai arī tiktu paredzēta atsevišķa kārtība), domājams, ka tiesību akta priekšlikums par minēto noteikumu transponēšanu negūtu pietiekamu atbalstu Padomē. Turklāt Komisija norāda, ka dalībvalstu kompetentajām iestādēm ir bijis maz laika, lai uzkrātu atbilstīgu pieredzi saistībā ar Regulas par sprāgstvielu prekursoriem īstenošanu, jo minētā regula stājās spēkā tikai 2014. gada 2. septembrī. Tāpēc ir pamatoti, ka dalībvalstis varētu vēlēties pārbaudīt ar transponēšanu saistītās izmaksas un ieguvumus vēlāk. Tātad Komisija pašlaik neplāno ierosināt tiesību aktu par to, lai attiecīgie noteikumi par amonija nitrātu tiktu transponēti no Regulas (EK) Nr. 1907/2006 Regulā (ES) Nr. 98/2013. Tā vietā Komisija atkārtoti izskatīs šādas transponēšanas iespēju un precizēs tās īstenošanas veidu; to plānots veikt 2017. gadā plašāka pārskata ietvaros saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 98/2013 18. panta 1. punktu. [1] OV L 39, 9.2.2013., 1. lpp. [2] Skatīt Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Regulas (EK) Nr. 2003/2003 par mēslošanas līdzekļiem (OV L 304, 21.11.2003., 1. lpp.) III un IV pielikumu, kuros ir sīki izklāstīti rādītāji un robežvērtības vienkāršiem amonija nitrāta mēslošanas līdzekļiem ar augstu slāpekļa saturu, aprakstīti detonācijas testi, uzskaitītas atbilstības pārbaudes metodes, kā arī citas prasības saistībā ar izsekojamību un iepakojumu. [3] OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp. [4] OV L 262, 27.9.1976., 201.–203. lpp. — atcelta ar REACH 31.5.2009. [5] COM(2010) 473 galīgā redakcija. [6] Ziņojums: Jan Mulder (A7-0269/2012), Ziņojums par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par sprāgstvielu prekursoru tirdzniecību un lietošanu (COM(2010) 0473 – C7-0279/2010 – 2010/0246(COD)), Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteja. [7] Apvienotā Karaliste noteica, ka par Lielbritāniju ir atbildīga viena iestāde, bet par Ziemeļīriju — cita. Arī Norvēģija īsteno Regulu par sprāgstvielu prekursoriem. [8] Regula (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu.