Priekšlikums Padomes regula ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 386/90 par uzraudzību, ko eksporta laikā veic lauksaimniecības produktiem, kas saņem kompensācijas vai citas summas /* COM/2007/0489 galīgā redakcija - CNS 2007/0178 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 31.8.2007 COM(2007) 489 galīgā redakcija 2007/0178 (CNS) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Vienkāršošana: Regulas (EEK) Nr. 386/90 grozīšana Priekšlikums PADOMES REGULA ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 386/90 par uzraudzību, ko eksporta laikā veic lauksaimniecības produktiem, kas saņem kompensācijas vai citas summas (iesniegusi Komisija) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Vienkāršošana: Regulas (EEK) Nr. 386/90 grozīšana Attiecībā uz eksporta kompensāciju kontroles sistēmu Regulas (EEK) Nr. 386/90[1] 3. panta 2. punktā noteikts, ka dalībvalstu iestādēm jāveic fiziska preču pārbaude, ievērojot pārbaudes normu 5 % katrā muitas punktā kalendārajā gadā un attiecībā uz vienu produktu nozari. Pirmo vienkāršošanu ieviesa ar Padomes Regulu (EK) Nr. 163/94[2]: ja dalībvalsts veic riska analīzi saskaņā ar (tagad – Regulu (EK) Nr. 3122/94), minimālo likmi var noteikt 2 % uz vienu preču nozari un 5 % visām nozarēm. Pašlaik ir ierosināta turpmāka vienkāršošana, ievērojot to, dalībvalsts, kas veic riska analīzi saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 3122/94 attiecībā uz visiem eksportētājiem, var izvēlēties vidējo 5 % normu, kas ietver visas nozares visā dalībvalstī, nevis nosakot normu katram muitas punktam. Pasākumu ierosināja vairākas dalībvalstis, jo īpaši tās, kas reorganizēja muitas dienestus un procedūras, līdz ar to centralizētās datorizētās eksporta deklarāciju sistēmas un ievērojamais muitas punktu skaita samazinājums radīja vajadzību labāk sadalīt spēkus, lai veiktu pārbaudes valsts teritorijā. Pārbaudes norma visai dalībvalstij ir tikai tad pamatota, ja riska analīzi veic saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 3122/94, un tā ir izvēle, lai ļautu dalībvalstij, kuras muitas organizācija ir sarežģītāka, joprojām izmantot decentralizētu pārbaužu pārvaldību. PASKAIDROJUMA RAKSTS Padomes Regula (EEK) Nr. 386/90 Šajā Regulā noteikts, ka dalībvalstis saskaņā ar 8. pantu Padomes 1970. gada 21. aprīļa Regulā (EEK) Nr. 729/70 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu[3] veic fiziskas pārbaudes precēm, par kurām pieprasītas eksporta kompensācijas, brīdī, kad pabeigtas izvešanas formalitātes un pirms ir dota atļauja izvest attiecīgās preces. Šīs pārbaudes notiek izvešanas muitas iestādē, kas bieži vien ir iekšzemes iestāde. Kontroles normu minimums ir 5 % uz vienu muitas iestādi kalendārajā gadā un vienai produktu nozarei, ko var aizstāt ar 5 % visām nozarēm, ievērojot 2 % minimumu uz katru nozari, ja riska analīzi veic, izmantojot izlases procedūras. Turklāt, ja eksporta deklarācijas pieņem iekšējā muitas iestāde, fiziskās aizstājējkontroles var veikt jebkura Kopienas izbraukšanas muitas iestāde (kas atrodas uz ārējās robežas). Kopš šo prasību ieviešanas 1990. gadā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 386/90[4] un 1994. gadā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 163/94[5] muitas organizācijas ir veikušas eksporta procedūru datorizāciju, reorganizāciju saistībā ar iekšējo tirgu atvēršanu un Savienības paplašināšanos un ir ieguvušas lielāku pieredzi kontroles regulu piemērošanā. Šie pilnveidojumi ir ietekmējuši eksporta un izbraukšanas muitas iestāžu skaitu, to darba organizāciju un zinātību. Lai gan visi muitas dienesti izmanto kādu riska pārvaldības metodi, tikai 7 no 27 dalībvalstīm veic riska analīzi atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 3122/94[6]. Lai uzlabotu riska analīzes izmantošanu un vienkāršotu fizisko pārbaužu un aizstājējkontroļu sadalījumu, tiek ierosināti šādi pasākumi. 5 % fizisko pārbaužu katrā dalībvalstī Regulas (EEK) Nr. 386/90 3. panta 2. punktā noteikts, ka dalībvalstu iestādēm jāveic fiziska preču pārbaude, ievērojot pārbaudes normu 5 % katrā muitas punktā kalendārajā gadā un attiecībā uz vienu produktu nozari. Dažos gadījumos muitas iestādes vairs nav būtisks kritērijs gada pārbaužu normas noteikšanai. Dažās dalībvalstīs muitas iestāžu skaits ir samazinājies, kontroļu pārvaldība ir centralizēta un riska pārvaldības metožu izmantošana varētu izraisīt to, ka fiziskās preču pārbaudes proporcionāli attiecina uz visiem kompensējamo produktu eksportētājiem. Ņemot vērā šos apstākļus, dalībvalstis atzīmēja, ka efektīvu kontroļu noteikšanu nozarēs vai eksportētājiem, kur tās jāsadala pēc prioritātēm, apgrūtina prasība izvešanas muitas iestādes līmenī noteikt kontroles normu minimumu. Dažām iestādēm 5 % ir pārāk liels administratīvais slogs attiecībā uz nedaudzajiem eksportētājiem un pārvaldi, kamēr citās muitas iestādēs 5 % norma tikko apmierina patiesās kontroles vajadzības. Efektivitātes un vienkāršības labad un saskaņā ar budžeta izdevumu kontroles dalītās pārvaldības principu dalībvalstīm, kas veic riska analīzi atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 3122/94 ir jābūt izvēlei piemērot kontroles normu minimumu valsts līmenī, nevis izvešanas muitas punkta līmenī. Dalībvalstis, kas neveic šādu riska analīzi, nevarēs izmantot šo apvienoto kontroles normu, un tām joprojām būs juridiski saistoša kontroles norma katrā izvešanas muitas punktā. Dalībvalstis, kas veic minēto riska analīzi, bet dod priekšroku decentralizētai kontroles pārvaldībai, izmantojot saskaņotas juridiski saistošas normas, var joprojām izmantot juridiski saistošu kontroles normu minimumu katrā izvešanas muitas punktā. 2007/0178 (CNS) Priekšlikums PADOMES REGULA ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 386/90 par uzraudzību, ko eksporta laikā veic lauksaimniecības produktiem, kas saņem kompensācijas vai citas summas EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[7], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[8], tā kā: 1. Kopš stājusies spēkā Padomes Regula (EEK) Nr. 386/90[9], vairākas dalībvalstis reorganizējušas muitas iestādes, kas izraisījis ievērojamu muitas punktu skaita samazināšanos. Datorizēto muitas eksporta procedūru un centralizētas kontroles ieviešana samazinājusi izvešanas muitas punktu kā bāzes punktu nozīmi pārbaudes normu piemērošanai. 2. Turklāt riska pārvaldības metožu, tostarp riska analīzes, izmantošana attiecinātu fiziskās pārbaudes uz visiem eksportētājiem. Tomēr efektīvu kontroļu noteikšanu nozarēs vai eksportētājiem un to sadalīšanu pa prioritātēm apgrūtina prasība izvešanas muitas punkta līmenī noteikt kontroles normu minimumu. Tādēļ efektivitātes un vienkāršības labad un saskaņā ar dalītas vadības principu dalībvalstīm, kuras veic riska analīzi atbilstīgi Kopienas tiesību aktiem, ir jābūt iespējai piemērot kontroles normu minimumu valsts līmenī nevis izvešanas muitas punkta līmenī. 3. Tādēļ Regula (EK) Nr. 386/90 ir attiecīgi jāgroza, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Regulu (EEK) Nr. 386/90 groza šādi. Regulas 3. panta 2. punktu papildina ar šādu trešo daļu: „Ja dalībvalsts piemēro otro daļu, tā var arī aizstāt 5 % normu katrā muitas punktā ar 5 % normu visā teritorijā. Ja dalībvalsts sāk piemērot šo daļu vai pārtrauc to piemērot, tā par to informē Komisiju.”. 2. pants Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs IETEKMES NOVĒRTĒJUMA VEIDLAPA PRIEKŠLIKUMA IETEKME UZ UZŅĒMĒJDARBĪBU, ĪPAŠI ŅEMOT VĒRĀ MAZOS UN VIDĒJOS UZŅĒMUMUS (MVU) Priekšlikuma nosaukums Regulas projekts, ar ko groza Padomes 1990. gada 12. februāra Regulu (EEK) Nr. 386/90 par uzraudzību, ko eksporta laikā veic lauksaimniecības produktiem, kas saņem kompensācijas vai citas summas Dokumenta atsauces numurs COM(2007) 489 galīgā redakcija 2007/0178 (CNS) PRIEKšLIKUMS 1. Ņemot vērā subsidiaritātes principu, kāpēc šajā jomā ir vajadzīgs Kopienas regulējums un kādi ir tā galvenie mērķi? Priekšlikums neietekmē uzņēmējdarbību, jo tas paredz tikai pārkārtot fizisko un aizstājējkontroļu pārvaldību saistībā ar muitas iestāžu veikto eksporta kompensāciju. Šai jomā vajadzīgi Kopienas tiesību akti, lai pašreizējos kontroles noteikumus pielāgotu kontroles apstākļiem, kas dažās dalībvalstīs ir mainījušies. Galvenais mērķis ir vienkāršot centralizēto fizisko un aizstājējkontroļu sadali, ko veic muitas iestādes. Ietekme uz uzņēmējdarbību 2. Ko ietekmēs priekšlikums? Tas neietekmēs uzņēmējdarbību. - Kuras uzņēmējdarbības nozares? - Cik lielus uzņēmumus (kāda ir mazo un vidējo uzņēmumu proporcija)? - Vai ir kādi noteikti Kopienas ģeogrāfiskie apgabali, kuros atrodas šie uzņēmumi? 3. Kas būs jādara uzņēmumiem, lai izpildītu šā priekšlikuma prasības? Uzņēmumiem izmaiņu nav. 4. Kāda varētu būt priekšlikuma ekonomiskā ietekme - uz nodarbinātību? - uz ieguldījumiem un jaunu uzņēmumu izveidošanu? - uz uzņēmumu konkurētspēju? Nav ietekmes. 5. Vai priekšlikumā ir pasākumi, kuros ņemts vērā īpašais mazo un vidējo uzņēmumu stāvoklis (samazinātas vai atšķirīgas prasības utt.)? Nav ietekmes. Apspriešanās 6. Minēt organizācijas, ar kurām priekšlikums tika apspriests, un šo organizāciju galvenos uzskatus. Vispārēja iepriekšēja apspriešanās ar tiem dalībvalstu tehniskajiem speciālistiem, kas ir Tirdzniecības mehānismu pārvaldības komitejas delegāti. Šie speciālisti sazinās ar eksportētāju organizācijām. Organizācijas atbildi nesniedza. Dalībvalstu speciālisti uzskatīja, ka kontroles normu centralizēšana labāk atbilstu modernizētajai datorizētajai muitas kontroles pārvaldībai. Tomēr, tā kā dažas (lielās) dalībvalstis vēlas turpināt decentralizēto kontroles pārvaldību, izmantojot saskaņotās kontroles normas katrā izvešanas muitas punktā, ir paredzēta iespēja izvēlēties centralizēto normu. [1] OV L 42, 16.2.1990., 6. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 163/94 (OV L 24, 29.1.1994., 2. lpp.). [2] OV L 24, 29.1.1994., 2. lpp. [3] OV L 94, 28.4.1970., 13. lpp, aizstāta ar 9. pantu Regulā (EK) Nr. 1290/2005, OV L 209, 11.8.2005, 1. lpp. [4] OV L 42, 16.2.1990., 6. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 163/94 (OV L 24, 29.1.1994., 2. lpp.). [5] OV L 24, 29.1.1994., 2. lpp. [6] OV L 330, 21.12.1994., 31. lpp. [7] OV C […], […], […]. lpp. [8] OV C […], […], […]. lpp. [9] OV L 42, 16.2.1990., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 163/94 (OV L 24, 29.1.1994., 2. lpp.).