Rezolūcija par tematu “Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas ieguldījums Eiropas Komisijas 2020. gada darba programmā un ne tikai”

(2020/C 47/01)

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja plenārajā sesijā, kas notika 2019. gada 30. un 31. oktobrī (30. oktobra sēdē), ar 170 balsīm par, 5 balsīm pret un 9 atturoties, pieņēma šo rezolūciju.

1. Ievads

1.1. digitalizāciju, klimata pārmaiņām un bioloģiskās daudzveidības zudumu, demogrāfiju un globalizāciju . Šīs lielās tendences maina mūsu dzīvesveidu un darba veidu un paver plašas iespējas, tomēr vienlaikus rada arī jaunus izaicinājumus Jaunās politiskās leģislatūras politiskajām prioritātēm kopumā jābūt koncentrētām uz četrām lielajām tendencēm:. Šīs lielās tendences maina mūsu dzīvesveidu un darba veidu un paver plašas iespējas, tomēr vienlaikus rada arī jaunus izaicinājumus ( 1 ) . Tomēr svarīgākais jautājums ir pārmaiņu apmērs un ātrums.

1.2. COP 24 norises laikā parakstīja Silēzijas deklarāciju par solidaritāti un taisnīgu pāreju ES un tās dalībvalstis ir stingri apņēmušās īstenot ANO Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam un Parīzes nolīgumu ( 2 ) , kā arī veicināt to īstenošanu visā pasaulē, veicot virkni tām piekritīgu ārēju darbību. Turklāt 2018. gada decembrī ES un 20 dalībvalstisnorises laikā parakstīja Silēzijas deklarāciju par solidaritāti un taisnīgu pāreju ( 3 ) . Deklarācijā tās uzsver, ka, ņemot vērā sociālo aspektu saistībā ar pāreju uz mazoglekļa ekonomiku, ir svarīgi gūt sabiedrības atbalstu notiekošajām pārmaiņām.

1.3. vienotais tirgus joprojām ir viens no svarīgiem Eiropas integrācijas instrumentiem. Tā atjaunināšana Eiropai nāktu par labu, padarot to ilgtspējīgāku un saliedētāku. Piemēram, digitālais vienotais tirgus paver iespējas un ir jāattīsta, lai nodrošinātu ES konkurētspēju, radot labvēlīgu vidi jauniem uzņēmumu veidiem, kas rodas šajā tirgū. Tikmēr Eiropas Savienībai ir jānodrošina, lai šie jauno veidu uzņēmumi būtu ilgtspējīgi, paplašinātu darbību un paliktu Eiropā.

1.4. vispārēju ES ilgtspējas stratēģiju 2050. gadam, lai īstenotu ANO programmu 2030. gadam Lai risinātu neatliekamus ekonomiskos, sociālos un vides jautājumus, mums jārīkojas vienlaikus visos līmeņos un jārada darbības dinamika. EESK uzskata, ka tāpēc Eiropas nākotnei ir jābalstās uz ilgtspējīgu attīstību ( 4 ) , un aicina izstrādāt ( 5 ) . Lai īstenotu šādu paradigmas maiņu, ir a) jāmaina pārvaldība, t. i., ir vajadzīgi speciāli pārvaldības mehānismi, kas ļautu ātrāk risināt steidzamas problēmas un sarežģītus jautājumus. Šādu mehānismu uzdevums būtu sasaistīt ES un dalībvalstu līmeni, nevis aizstāt darbību kādā no tiem; b) ilgtspējīgas attīstības mērķi jāintegrē Eiropas Savienības ekonomikas un sociālās uzraudzības, kā arī budžeta plānošanas procesos. Šajā sakarā Eiropas pusgadu varētu papildināt ar jauniem, uzlabotiem, izmērāmiem un savstarpēji papildinošiem sociāliem, ekonomiskiem un vides rādītājiem, lai uzraudzītu un izsekotu visus Eiropas sociālo tiesību pīlāra aspektus un principus, kā arī 17 ilgtspējīgas attīstības mērķus.

1.5. Attiecībā uz sociālo dimensiju ES salīdzinājumā ar pārējo pasauli var lepoties ar savu sociālo modeli. Tomēr Eiropas sasniegumus un progresu sociālajā jomā nevar uzskatīt par pašsaprotamiem. ES 2017. gadā apstiprināja savu apņemšanos īstenot Eiropas sociālo tiesību pīlāru. Pīlāra īstenošana un tālākā virzība ir svarīga ceļā uz saskanīgu un savstarpēji pastiprinošu Eiropas Savienības un valstu politikas veidošanu nolūkā radīt atjauninātu konsensu par ilgtspējīgu stratēģiju ekonomikas un sociālajā jomā, lai izpildītu solījumu – censties panākt ekonomikas izaugsmi un sociālo progresu, kas palielinātu iedzīvotāju labklājību ( 6 )

1.6. Eiropas Savienībai ir jāuzlabo politikas pasākumi un rīcība, kuru mērķis ir nodrošināt dzimumu līdztiesību un citus līdztiesības veidus, kā arī garantēt, ka visiem cilvēkiem, kas saskaras ar dažādu veidu diskrimināciju, sabiedrībā ir vienlīdzīgas iespējas.

1.7. Lai īstenotu gan jaunās, gan līdzšinējās prioritātes sociālajā, ekonomikas un vides jomā, EESK aicina paredzēt vērienīgu un mērķtiecīgāku ES budžetu, kurā būtu atspoguļota griba risināt ES problēmas un tās pārvērst iespējās, tādējādi piedāvājot Eiropas Savienībai jaunu projektu. Tāpēc EESK aicina veikt daudzgadu finanšu shēmas (DFS) atbilstības pārbaudi.

1.8. Strukturēta un regulāra pilsoniskās sabiedrības iesaiste un pilsoniskais dialogs ir svarīgi priekšnoteikumi ilgtspējas veicināšanai visās tās dimensijās – ekonomikas, sociālajā un vides dimensijā–, un ir jānodrošina skaidrs mandāts pilsoniskās sabiedrības līdzdalībai stratēģijas izstrādē, īstenošanā un uzraudzībā. EESK atzinīgi vērtē jauno impulsu Eiropas demokrātijai, ko ierosinājusi Komisijas jaunievēlētā priekšsēdētāja Ursula von der Leyen , un ir gatava pilnībā uzņemties savu lomu ierosinātajā konferencē par Eiropas nākotni.

1.9. Arī turpmāk, izstrādājot un īstenojot darba tirgus politiku un pasākumus, kas efektīvi palīdz uzņēmumiem un darba ņēmējiem, ir jābalstās uz sociālo dialogu. Tā kā taisnīga pāreja uz zaļo ekonomiku un ilgtspējīgu izaugsmi saistās ar būtiskiem pārbaudījumiem, izšķiroša nozīme ir sociālo partneru iesaistīšanai, lai ņemtu vērā attiecīgo informāciju un panāktu konsensu par rīcību. Lai nodrošinātu taisnīgu pāreju, labākas darbvietas un pienācīgus ienākumus, kā arī apkarotu sociālo dempingu, priekšnoteikums ir sociālais dialogs un sarunas par darba koplīgumu slēgšanu.

1.10. EESK atbalsta taisnīgu nodokļu sistēmu un cīņu pret krāpšanu, pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un ar nodokļu oāzēm saistītu finanšu praksi; par ES iestāžu, valdību un uzņēmumu kopējo mērķi jāizvirza sadarbība nolūkā ieviest efektīvus mehānismus, piemēram, abas direktīvas nodokļu apiešanas novēršanas jomā.

1.11. Tāpēc, lai īstenotu Komisijas darba programmu 2020. gadam, kā arī ierosinātās prioritātes un pasākumus , ir jāpielāgo Komisijas mērķi, nostāja un darba metodes. Visiem tās iekšpolitikas un ārpolitikas pasākumiem ir jābūt saskaņotiem un jāatbilst IAM, lai pienācīgi tiktu ņemti vērā tādi principi kā efektivitāte, subsidiaritāte, proporcionalitāte un ilgtspēja.

1.12. Lai ierosinātu konkrētus priekšlikumus Komisijas darba programmai 2020. gadam, EESK ir ņēmusi vērā politikas pamatnostādnes nākamajai Eiropas Komisijai (2019–2024), ar kurām Komisijas jaunievēlētā priekšsēdētāja iepazīstināja 2019. gada jūlijā ( 7 )

1.13. Jaunajā Komisijas plānā, kas nāca klajā 10. septembrī, atspoguļotas minētajās politikas pamatnostādnēs izvirzītās prioritātes un mērķi, un tā struktūras pamatā ir nepieciešamība pievērsties klimata, tehnoloģiju un demogrāfiskajām pārmaiņām, kuras maina veidu, kā mēs dzīvojam un strādājam.

2. Mūsu ekonomikas bāzes attīstīšana. Eiropas nākotnes modelis – veicināt noturīgu, iekļaujošu un ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi, atjauninātu vienoto tirgu, pilnīgu un produktīvu nodarbinātību, kā arī pienācīgas kvalitātes nodarbinātību visiem

2.1. Ir skaidri redzams, ka vajadzīga jauna Eiropas ekonomikas stratēģija – pozitīvs vēstījums par ES ekonomikas turpmāko attīstību pasaules kontekstā –, kura palīdzētu uzlabot ES noturību pret ekonomikas satricinājumiem un stiprināt tās tautsaimniecības modeļa ekonomisko, sociālo un vides ilgtspēju, tādējādi atjaunojot uzticēšanos, stabilitāti un kopēju labklājību visu Eiropas iedzīvotāju vidū. Balstoties uz pēdējos gados panākto progresu, šī stratēģija varētu veidot pamatu turpmākai ekonomikas, fiskālajai, finansiālajai, sociālajai un politiskajai integrācijai, kas ir nepieciešama, lai sasniegtu Eiropas vienotā tirgus un ekonomiskās un monetārās savienības mērķus, kā noteikts LES 3. pantā.

2.2. ES var tikt balstīta tikai uz tādu stratēģiju, kas ir gan ekonomiski stabila, gan sociāli un ekoloģiski ilgtspējīga. Vides dimensijai jānodrošina, ka tiek ievērotas planētas iespēju robežas un netiek pārmērīgi izmantoti dabas resursi, lai būtu iespējama šo resursu ilgtspējīga izmantošana ilgtermiņā un tiktu efektīvi aizsargāta bioloģiskā daudzveidība ( 8 ) . Uzņēmējdarbība ir sabiedrības un vides attīstības virzītājspēks, kā arī ilgtspējīgas konkurētspējas veicinātāja. Eiropas uzņēmumi ir gatavi pildīt savu funkciju un uzņemties atbildību, sadarbojoties ar darba ņēmējiem un ieinteresētajām pusēm. Eiropai ir nepieciešama tāda uzņēmējdarbības vide, kas palīdz sagatavoties nākotnei, kuras neatņemama sastāvdaļa ir sociālie un vides aspekti, un kas nodrošina labvēlīgus un veicinošus uzņēmējdarbības apstākļus, lai uzņēmumi varētu efektīvi augt ilgtspējīgā veidā un tādējādi radīt bagātību, kuru pēc tam pārdalīt. Tas var izpausties arī kā lielāks skaits kvalitatīvāku darbvietu, labākas darba iespējas un realizējamas tiesības.

2.3. Eiropas integrācijas pamatā ir vienotais tirgus visos ekonomiskajos, sociālajos un vides aspektos, un tas ir spēcīgs Eiropas sociālās tirgus ekonomikas veicinātājs. Tomēr ir jāpabeidz tā veidošana, tas ir jāatjaunina un jāmodernizē, lai tas kļūtu par digitālo vienoto tirgu. Galvenokārt būtu jākoncentrējas uz labvēlīgu apstākļu radīšanu dažādu veidu uzņēmumu (tostarp jaunu ekonomikas modeļu) attīstībai, digitalizācijai un inovācijai, kā arī pārrobežu iespējām. Tā darbība būtu jāuzlabo, un būtu jāgarantē pilnīga apņemšanās nodrošināt tā turpmāku integrāciju. Tādēļ vienotajam tirgum būtu jāspēj radīt ilgtspējīgu ekonomikas attīstību un inovāciju, piesaistīt investīcijas, atbalstīt uzņēmējus un veicināt uzņēmumu ilgtspējīgu konkurētspēju globalizētos tirgos. Tomēr ir svarīgi arī atzīt, ka vienotā tirgus priekšrocības nav vienlīdz pieejamas visiem un ka tā sniegto labklājību nevar izmantot visi iedzīvotāji ( 9 )

2.4. Runājot par makroekonomisko perspektīvu, nenoteiktība nav mazinājusies. Apvienotās Karalistes gaidāmā izstāšanās no Eiropas Savienības un globālais saspīlējums starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Ķīnu joprojām ir aktuāls apdraudējums, kas tuvākajā nākotnē var izraisīt ekonomikas attīstības un nodarbinātības lejupslīdi. Saskaņā ar Eiropas Komisijas vasaras ekonomikas prognozi novērots, ka, neraugoties uz zemo kopējo bezdarba līmeni divās pēdējās desmitgadēs, vairākās valstīs nav atjaunots pirmskrīzes nodarbinātības līmenis. Tiek prognozēts, ka šogad Eiropas Savienībā IKP pieaugums būs nepilni 1,4 %, bet eurozonā – 1,2 % ( 10 ) . EESK pauž bažas, ka ekonomikas lejupslīdes risks eurozonā ne pārāk tālā nākotnē var pārvērsties vēl vienā sociālekonomiskā krīzē, kas radītu ievērojamas pielāgošanās problēmas ( 11 ) . Lai novērstu jaunas recesijas risku, ir vajadzīga ekspansīva budžeta ievirze (pozitīva fiskālā nostāja), kas papildinātu līdzīgi orientētu monetāro politiku. Budžeta ekspansija ir īpaši svarīga tajās dalībvalstīs, kuru maksājumu bilancē ir ievērojams pārpalikums un kuru fiskālā bilance ir stabila vai ar pārpalikumu.

2.5. IKP izaugsme neatspoguļo ne lielākās daļas iedzīvotāju labklājības līmeni, ne vides degradāciju un dabas resursu noplicināšanu. Tāpēc ir jāparedz sabiedrības labklājības nodrošināšanas pasākumi un ilgtspējas pasākumi, nosakot piemērotāku rādītāju kopumu, kas atspoguļotu ilgtermiņa ekonomiskās ietekmes patieso apmēru. Atsaucoties tikai uz IKP, tiks veidota tāda politika, kurā ir ņemta vērā tikai rādītāju ekonomiskā ietekme. Tāpēc ir jāpaplašina atsauces sistēma, ietverot tajā arī sociālos un vides rādītājus, lai izstrādātu patiešām ilgtspējīgas reformas. Ir svarīgi, lai minētie rādītāji būtu saderīgi arī ar ANO IAM ( 12 )

2.6. Turklāt iemesls būtiskām bažām ir gan milzīgās sociālās atšķirības reģionos, dalībvalstīs un to starpā, gan lauku apvidu un pilsētu teritoriālās atšķirības. Liela nevienlīdzība ir novērojama arī bagātības sadalē. Šajā sakarā EESK atzinīgi vērtē Padomes prezidentvalsts Somijas prioritāro tematu “labklājības ekonomika”un piekrīt, ka nevienlīdzības un atšķirību mazināšana ir jāizvirza par politikas prioritāti. Tāpat tā piekrīt, ka labklājības ekonomikas koncepcija ir jāintegrē turpmākajā ES politikā, turklāt tā ir pelnījusi nozīmīgāku lomu ar ilgtspēju un ekonomiku saistītu lēmumu pieņemšanā.

2.7. Eiropas Savienība saskaras ar strauji mainīgu ģeopolitisko un ekonomisko situāciju, augošu sociālo un sabiedrības grupu polarizāciju, arvien lielāku digitalizācijas un tehnoloģiju nozīmi visos dzīves aspektos, kā arī klimata pārmaiņām un citām ar vidi saistītām problēmām. Lai risinātu šos jautājumus, būtiska nozīme ir ES rūpniecības pārveidei, kurā ir pilnībā jāņem vērā globālie IAM, kas paredz svarīgu pasaules mēroga satvaru taisnīgai un ilgtspējīgai ekonomikas attīstībai.

2.8. Šajā saistībā lielāka uzmanība būtu jāpievērš sociālajiem un nodarbinātības jautājumiem, kas skar jauniešus, it īpaši attiecībā uz diskusiju par darba nākotni. Šajos jautājumos cita starpā būtu jāietver digitalizācija, darbs platformās, darba tirgus sadrumstalotība un pilna darba laika pastāvīgu darba līgumu aizstāšana ar darba līgumiem uz noteiktu laiku un/vai nepilnu darba laiku, kas īpaši ietekmē jauniešus.

2.9. Demogrāfisko pārmaiņu sekas būs pamatcēlonis dažām visparedzamākajām problēmām, ar kurām Eiropas Savienība un tās dalībvalstis saskarsies vidējā termiņā. Demogrāfiskās norises liecina, ka Eiropai būs jāuzlabo sieviešu, jauniešu, gados vecāku darba ņēmēju, cilvēku ar invaliditāti un migrantu integrācija darba tirgū. Lai izmantotu viņu talantu, prasmes un uzņēmējdarbības potenciālu, kā arī nodrošinātu kvalitatīvas darbvietas, ir jāizstrādā dinamiskāka, lietderīgāka un efektīvāka darba tirgus politika. Tajā būtu jāparedz pienācīgas sociālās aizsardzības sistēmas, kā arī jānodrošina strauja pāreja no bezdarba uz stabilu darba līgumu un darba apstākļiem.

2.10. Investīcijas cilvēkos un sociālajā ilgtspējā var palīdzēt risināt šīs kopīgās problēmas. Ar uzlabojumiem darba tirgus institūciju darbā (t. i., aktīvu darba tirgus politiku, efektīvākiem valstu nodarbinātības dienestiem) ( 13 ) , domājams, tiktu nodrošināti labāki ekonomiskie un sociālie apstākļi lielākam eiropiešu skaitam. Lai novērstu iepriekš minētās problēmas, EESK cita starpā aicina veidot efektīvākas, lietderīgākas un ilgtspējīgākas sociālās aizsardzības sistēmas. Šajā sakarā Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm paveras iespēja īstenot efektīvākus politikas pasākumus.

2.11. Šādos pasākumos varētu koncentrēties uz apņemšanos īstenot sociālo tiesību pīlāru. Kā norādīts Iestāžu kopīgajā proklamācijā, minētā apņemšanās cita starpā balstās uz tādiem principiem kā ilgtspējīga izaugsme un ekonomiskā un sociālā progresa veicināšana, kā arī kohēzija un konverģence, valstu sistēmu dažādība un būtiskā sociālo partneru nozīme ( 14 )

2.12. Turklāt Eiropas Savienībai ir jābūt līderim ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanā, atzīstot, pirmkārt, ka iekšējos resursus vispirms rada ekonomikas izaugsme, ko sekmē veicinoša vide visos līmeņos, un, otrkārt, ka būtisks attīstības virzītājspēks ir privāto uzņēmumu darbība, darba ņēmēju pieredze un radošums, ieguldījumi un inovācija ( 15 )

2.13. Sociālais dialogs ir izrādījies neaizstājams instruments ES politikas un likumdošanas uzlabošanai, tiesību aktu paredzēšanai vai tiem alternatīvu risinājumu nodrošināšanai, kā arī tās sociālās leģitimitātes stiprināšanai. Sociālais dialogs var kalpot arī par ilgtspējīgas attīstības programmas īstenošanas instrumentu.

2.14. Finanšu un ekonomikas krīzes laikā ECB ir pildījusi stabilizējošu funkciju. EESK ierosina nostiprināt ECB kā pēdējās instances aizdevēja lomu. Tomēr mēs joprojām saskaramies ar satraucošām parādībām ekonomikas jomā, piemēram, pieticīgu investīciju līmeni, neraugoties uz relatīvi ekspansīvu monetāro politiku, vai to, ka bankas deponē līdzekļus ECB, pat ja tiem ir negatīvas procentu likmes. Tā kā joprojām nevar izslēgt jaunas finanšu vai ekonomikas krīzes iespējamību, nākamajai Komisijai ir jāīsteno pasākumi, ar kuriem veicina ES ekonomikas aizsardzību un noturību pret krīzēm. Turklāt, lai novērstu turpmākas krīzes, nākamajai Komisijai ir jāīsteno pasākumi finanšu tirgu stabilizēšanai un jo īpaši pieprasījuma stiprināšanai ekonomikā. Fiskālo noteikumu strikta piemērošana vājina ekonomikas attīstību, īpaši pašreizējā neskaidrajā situācijā. Tāpēc EESK vēlreiz iesaka īstenot tā dēvēto “zelta likumu” ( 16 )

Priekšlikumi

— ANO programmā 2030. gadam ir izvirzīti 17 ilgtspējīgas attīstības mērķi (IAM), ko Eiropas Savienība ir apņēmusies sasniegt līdz 2030. gadam. EESK aicina izstrādāt vispārēju ES ilgtspējas stratēģiju 2050. gadam, ar kuru īstenot ANO programmu 2030. gadam un kuru garantē ar vērienīgu ES budžetu, un uzskata, ka to veicinās Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošana (17). — Ar jaunu Eiropas vienotā tirgus un rūpniecības politikas stratēģiju, kas izstrādāta nolūkā attīstīt ilgtspējīgas sociālās tirgus ekonomikas modeli, ir jānodrošina, ka Eiropa kļūst par līderi tehnoloģiju, inovāciju un ilgtspējas jomā, īstenojot turpmāk minēto: — atjaunināt un reformēt vienoto tirgu un pabeigt tā izveidi, pārskatot svarīgākās direktīvas, lai nodrošinātu labvēlīgus apstākļus uzņēmumiem, MVU un atšķirīgiem uzņēmējdarbības veidiem (piemēram, jauniem ekonomikas modeļiem un sociālajai ekonomikai), kā arī inovācijai un prasmju attīstīšanai. Tas nozīmē pārskatīt arī mobilitātes shēmas un citas pārrobežu iespējas un it īpaši vienoto pakalpojumu tirgu, — ņemot vērā sociālās ekonomikas augošo nozīmi iekļaujošas un ilgtspējīgas ekonomiskās attīstības veicināšanā, kā arī ES sociālo dimensiju, EESK uzskata, ka sociālajai ekonomikai labvēlīga ekosistēma ar pienācīgu ES finansējumu ir svarīgs mērķis, kuram jāpievēršas Komisijas darba programmā (18), — radīt pamata priekšnoteikumus īstai digitālai pārveidei un digitālam vienotajam tirgum, lai atgūtu globālu ilgtspējīgu konkurētspēju un nodrošinātu ilgtspējīgu izaugsmi un darbvietas, vienlaikus izstrādājot Eiropas redzējumu tādās jomās kā ētiskā mākslīgā intelekta un robotikas attīstība. Eiropai ir vajadzīga visaptveroša pāreja ar mērķi kļūt par visdinamiskāko digitālo reģionu pasaulē – ņemot vērā iespējas, ko paver jaunās tehnoloģijas, kas pārveido sabiedrību, piemēram blokķēdes tehnoloģija, digitālās ekonomikas globālo raksturu un uzņēmumu integrāciju globālajās vērtības veidošanas ķēdēs (19) –, lai tā varētu nodrošināt labvēlīgu vidi inovācijai, uzņēmējdarbībai, tādu kvalitatīvu, labi apmaksātu un produktīvu darbvietu izveidei, kurās respektē vidi, kā arī tādu reālu ekonomiku, no kuras ieguvēji ir visi (20). Īpaša uzmanība būtu jāpievērš digitālo prasmju apguvei saistībā ar turpmāku atbalstu zinātnes, tehnoloģijas, inženierzinātnes un matemātikas (STEM) jomām un māceklībai. Vajadzības gadījumā izglītības sistēmas būtu jāreformē, lai tās, līdztekus citiem aspektiem, atbilstu digitālā laikmeta vajadzībām, un būtu jāuzlabo investīcijas izglītības sistēmās (21), — turpināt atbalstīt pārmaiņas Eiropas darba tirgū, vienlaikus nodrošinot tā pareizu darbību, taisnīgumu un drošumu (22). EESK iesaka rīkoties, lai nodrošinātu, ka Eiropas Savienībā uz visiem darba ņēmējiem, arī tiem, kas iesaistīti jaunajos nodarbinātības veidos, attiecas darba drošības un arodveselības tiesību aktu garantētā aizsardzība ikvienā ar viņu darbu saistītā aspektā (23) un viņi var izmantot labākās tehnoloģijas nolūkā uzlabot veselību un drošību darba vietā un novērst negadījumus, pienācīgi ņemot vērā ietekmi, kāda tam var būt uz privātumu un veikuma kontroli (24), — ES darba programmā būtu jāparedz nodrošināt visiem cilvēkiem tiesības uz mūžizglītību, īpašu uzmanību pievēršot digitālo prasmju apguvei. Valstu izglītības, apmācības un māceklības sistēmas būtu jāturpina pilnveidot, īpašu vērību pievēršot tādām jomām kā zinātne, tehnoloģija, inženierzinātnes un matemātika (STEM) un duālām sistēmām. Tas dos iespēju labāk apmierināt darba tirgus vajadzības un pavērt cilvēkiem prasmju apguves, pārkvalifikācijas un prasmju pilnveides iespējas, lai mazinātu digitālās revolūcijas, klimata pārmaiņu, kā arī sociālo un demogrāfisko pārmaiņu radītās sekas (25), — nākt klajā ar saskanīgu politikas kombināciju makroekonomikas, rūpniecības, nozaru politikas un nodarbinātības jomā, lai nodrošinātu videi nekaitīgas Eiropas ekonomikas veicināšanu (26). Mērķis ir uzlabot visas piegādes ķēdes darbību un radīt pienācīgas kvalitātes darbvietas visos tās posmos, plašā mērogā nodrošinot nodarbinātības iespējas. Tā ietvaros būtu jāapgūst potenciāls radīt un veicināt kvalitatīvas, videi nekaitīgas un produktīvas darbvietas, izveidojot videi nekaitīgas un ilgtspējīgas izaugsmes programmu un īstenojot iniciatīvas, kas uzņēmumiem, īpaši MVU un mikrouzņēmumiem, dotu iespēju savā darbības stratēģijā ietvert IAM, — Eiropas pusgads kā ES ekonomikas pārvaldības satvars ir zināmā mērā vērsts uz nodarbinātības un sociālās jomas rādītājiem, tomēr tā vājais punkts ir klimata pārmaiņu radītie draudi un ES panākumi virzībā uz Parīzes mērķu sasniegšanu, kā norādīts 2019. gada izaugsmes pētījumā. Tāpēc EESK aicina izstrādāt uz nākotni vērstu ES ilgtspējīgas attīstības stratēģiju 2050. gadam, kas būtu iekļauta ilgtspējīgas attīstības ciklā un balstītos uz izmērāmiem un papildinošiem sociālajiem, ekonomiskajiem un vides rādītājiem un mērķiem (27), lai izstrādātu patiešām ilgtspējīgas reformas, — sociālo rezultātu pārskats ir izrādījies lietderīgs instruments, tomēr tajā ir iespējami uzlabojumi. Iesaistot sociālos partnerus un pilsoniskās sabiedrības organizācijas, būtu pastāvīgi jāpārskata rezultātu pārskata 14 rādītāji un apakšrādītāji (kopā 35), lai tos pielāgotu politiskajiem mērķiem un mainīgajai sociālekonomiskajai situācijai Eiropā.

— EESK uzskata, ka attiecīgā rīcības programmā būtu jāiekļauj šādi svarīgi noturības faktori (28): — finanšu stabilitātes stiprināšana: palielināt Eiropas Stabilizācijas mehānisma (ESM) finansiālās spējas, veicināt tādu Eiropas nodokļu politiku, kas ietver fiskālo saskaņošanu, sekmēt dalībvalstu fiskālo pietiekamību un izveidot efektīvus mehānismus cīņai pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, — ekonomikas un monetārās savienības izveides pabeigšana, paplašinot ECB mērķus, izveidojot vienotu Eiropas Kasi, kas spēj emitēt parāda vērtspapīrus, uzlabojot eurozonas pārvaldību un padarot to demokrātiskāku, — Eiropas ekonomikas produktivitātes palielināšana, koncentrējoties uz tādiem svarīgiem faktoriem kā investīcijas (publiskās un privātās), pētniecība, izstrāde, izglītība un arodapmācība, uzņēmējdarbības vadības un darba ņēmēju līdzdalības uzlabošana, — darba tirgi un nodarbinātības kvalitāte: stiprināt darba koplīgumu slēgšanas sarunas un sociālo dialogu, nodrošināt automātisko stabilizatoru efektīvu darbību un izveidot Eiropas bezdarba apdrošināšanas sistēmu (kas papildinātu valstu sistēmas) un paplašināt un uzlabot aktīvas nodarbinātības politiku, ko sekmē jaunā valstu nodarbinātības dienestu loma, — sociālās kohēzijas veicināšana, izvēršot un piemērojot Eiropas sociālo tiesību pīlāru, paredzot atbilstošu un mērķtiecīgāku finansējumu, kā arī sociālo dialogu, — labvēlīgas vides izveides veicināšana saimnieciskās darbības veikšanai un investīcijām, uzlabojot uzņēmumu finansēšanu. Steidzami pabeigt kapitāla tirgu savienības un banku savienības, tostarp Eiropas noguldījumu apdrošināšanas sistēmas (ENAS) izveidi, — cīņa pret ilgstošu bezdarbu un tādu personu reintegrācija, kuri ir zaudējuši drosmi, ir vēl viena svarīga politikas joma, kurā ir steidzami jāīsteno mērķtiecīgi pasākumi. EESK atbalsta obligātās prasības bezdarba apdrošināšanai, proti, neto ienākumu aizvietošanas rādītāju, pabalsta saņemšanas ilgumu un seguma rādītāju, kā arī apmācību un atbalstu darba ņēmējiem, kurus skāris bezdarbs.

— Ir ļoti svarīgi pārvarēt publisko un privāto investīciju deficītu, lai sasniegtu 2007. gada īstermiņa investīciju līmeni (22,5 % IKP Eiropas Savienībā salīdzinājumā ar pašreizējo 20,5 % līmeni; abi rādītāji joprojām ir krietni zemāki par rādītājiem Ķīnā un ASV). Tāpēc publiskajām investīcijām ir jābūt vienai no budžeta politikas galvenajām prioritātēm, turklāt ir jāatbalsta privātas investīcijas un jāīsteno reformas, lai uzlabotu uzņēmējdarbības vidi. Minētās reformas ir jāīsteno vienlaikus ar tādām reformām, ar kurām uzlabo nodarbinātības kvalitāti, samazinot to satraucošo nestabilitātes pakāpi un nodrošinot augsta līmeņa sociālās un darba tiesības (29).

— EESK uzskata, ka, nosakot AAA sociālas Eiropas kritērijus un obligāto standartu minimumu (30), Eiropas Komisijai un dalībvalstīm būtu jāvienojas par kopīgu principu, definīciju un metožu kopumu attiecībā uz atbilstīgu minimālo ienākumu shēmu, kas tiktu ieviesta visās dalībvalstīs. Pašreizējais darbs pie atsauces budžetiem (31) un Eiropas Minimālo ienākumu tīkls (32) nodrošina pamatu, uz kura Eiropas Komisijai un dalībvalstīm vienoties par kopīgiem kritērijiem, pēc kuriem noteikt, kāds būtu atbilstošs ienākumu minimums, kas ļautu cilvēkiem izkļūt no nabadzības un nodrošināt pienācīgu, ar cilvēka cieņu savienojamu dzīvi. Apspriežoties ar visām ieinteresētajām personām, šajā jomā būtu jāapsver iespēja nākt klajā ar ES likumdošanas iniciatīvu.

— Ir nepieciešamas turpmākas publiskās investīcijas veselībā, izglītībā un sociālajā iekļautībā, kā arī videi nekaitīgas ekonomikas veicināšanā, īpaši vietējā un reģionālā līmenī. Tās būtu jāīsteno, ieviešot zelta likumu, ko EESK ir ierosinājusi jau vairākos nesen pieņemtos atzinumos, proti, ka investīciju izdevumi, īpaši tie, kas veicina ilgtspējīgu ilgtermiņa izaugsmi, nebūtu jāņem vērā attiecībā uz Stabilitātes un izaugsmes pakta deficīta mērķu izpildi. Vienlaikus īstenojot reformu procesu, šāda rīcība nodrošinās publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēju (33).

— EESK pieņem zināšanai Komisijas jaunievēlētās priekšsēdētājas apņemšanos iesniegt priekšlikumu par juridisku instrumentu, ar kuru iecerēts nodrošināt, ka Eiropas Savienībā ikviens darba ņēmējs saņem taisnīgu minimālo darba algu. Komiteja uzskata, ka ir lietderīgi noteikt kritērijus, kas palīdz novērtēt zemu algu adekvātumu, nolūkā novērst šādu algu saņēmēju nabadzību, ar pieejamiem savstarpējās mācīšanās procesiem veicinot arī labas prakses piemēru analīzi un apmaiņu un ieviešot kopējus standartus pārredzamas un prognozējamas minimālās algas noteikšanai, kur tāda ir paredzēta un ja sociālie partneri tos vēlas (34).

— Par nākamās Komisijas prioritāti jākļūst tādiem uzdevumiem kā sociālo atšķirību mazināšana, cīņa pret krāpšanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un atbalsts nodokļu sloga taisnīgākai sadalei. Tāpēc Komiteja aicina pieņemt noteikumus, kas būtu piemērojami nekavējoties, ar mērķi Eiropas līmenī cīnīties pret šāda veida noziegumiem un nelikumīgām darbībām, kā arī izvērtēt iespēju noteikt citus, efektīvākus pasākumus, kas arī iekļauj instrumentus, ar ko izbeigt nodokļu oāžu nelikumīgās darbības (35).

3. Zaļākas, taisnīgākas un iekļaujošākas nākotnes veidošana – īstenot steidzamus pasākumus, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām un to ietekmi

3.1. EESK uzsver, ka, ņemot vērā pašreizējo vides degradāciju, vides aizsardzībai ir jābūt augstu ierindotai Eiropas Savienības prioritātei un tā ir jāintegrē visās Savienības politikas jomās un rīcībās. Komiteja uzsver, ka Eiropas Savienībai būtu jāizstrādā atjaunināta rūpniecības politikas stratēģija, kas būtu saderīga ar vajadzību efektīvi rīkoties, lai samazinātu siltumnīcefekta gāzu emisijas, palielinātu atjaunojamo energoresursu īpatsvaru energoresursu struktūrā un veidotu enerģijas ietaupījumus ar mērķi nodrošināt, ka vismaz Parīzes nolīguma mērķi tiek īstenoti pilnībā un tūlīt. Vienlaikus Eiropas Savienībai ir jāmudina pārējās Parīzes nolīguma puses pildīt savas saistības, lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus Eiropas uzņēmumiem. Tam būtu jāizpaužas arī 2030. gada un 2050. gada ES emisiju samazinājuma mērķu pielāgošanā.

3.2. Straujāk notiekošās klimata pārmaiņas, bioloģiskās daudzveidības mazināšanās, citi vides riski un kolektīvā nespēja izstrādāt sekmīgu politiku arī būtiski apdraud Eiropas iedzīvotājus, ekonomiku un ekosistēmas. Tāpēc mums ir vajadzīga pārliecinoša, visaptveroša ES ilgtspējīgas attīstības stratēģija 2050. gadam, lai īstenotu ANO programmu 2030. gadam. Eiropas Savienībai būtu jāpaātrina taisnīga un ilgtspējīga pāreja uz tādu energoapgādi, kurā būtu pēc iespējas lielāks atjaunojamo energoresursu īpatsvars. Šādai energoapgādei ir jābūt tīrai un cenas ziņā pieejamai, un tai ir jāveicina kopienas un iedzīvotāju līdzatbildība.

3.3. Eiropai ir jākļūst par līderi cīņā par vides aizsardzību un ar klimata pārmaiņām saistīto problēmu risināšanā. EESK atzinīgi vērtē to, ka viena no ES prioritātēm ir un arī nākotnē būs intensīvāka rīcība klimata jomā, kā noteikts Komisijas jaunievēlētās priekšsēdētājas U. Von der Leyen politikas pamatnostādnēs. Lai nodrošinātu vides ilgtspēju, vajadzēs īstenot plašu politikas pasākumu kombināciju, kas ietver arī tirdzniecības politiku. Tāpat pasaules, ES, valstu un reģionālā līmenī vajadzēs savlaicīgi īstenot pasākumus tādās jomās kā enerģētika un transports, nodokļi, pētniecība, rūpniecības un konkurences politika, kā arī nodarbinātības un sociālā politika.

3.4. REII ) ( 37 ). Kopumā prognozes par ietekmi, ko radītu Parīzes nolīguma pilnīga īstenošana, liecina, ka pāreja uz klimatneitrālu ekonomiku varētu palielināt IKP vēl par 1,1 % un nodarbinātības rādītājus – par 0,5 % salīdzinājumā ar tādu scenāriju, kurā pasākumi klimata jomā nenotiek. Tas nozīmē, ka līdz 2030. gadam Eiropā tiktu radīti vēl 1,2 miljoni darbvietu papildus tiem 12 miljoniem jauno darbvietu, kuru izveide jau ir gaidāma ( 36 ) . Lai tā notiktu, būtu jānodrošina vienlīdzīgi konkurences apstākļi starptautiskā mērogā, īpaši resursietilpīgām un energoietilpīgām Eiropas nozarēm (

3.5. Pāreja uz klimatneitrālu aprites ekonomiku automātiski nebūs iekļaujoša, jo tā var nozīmēt ievērojamas izmaksas un riskus konkrētām nozarēm. Taisnīgai pārejai ir divas galvenās dimensijas: “rezultāts”(jaunā nodarbinātības un sociālekonomiskā aina dekarbonizētā ekonomikā) un “process”(kā līdz tam nonākt). “Rezultātam”vajadzētu būt stabilam rūpniecības un ekonomikas pamatam, ko papildina labvēlīga investīciju vide un labi funkcionējošas nodarbinātības un izglītības sistēmas, kas visiem spēj nodrošināt pienācīgas kvalitātes nodarbinātību iekļaujošā sabiedrībā, kurā ir izskausta nabadzība. “Procesam”– kā līdz tam nonākt – vajadzētu būt balstītam uz kontrolētu pāreju ar jēgpilnu ekonomikas politiku un sociālo, kā arī pilsonisko dialogu visos līmeņos, lai nodrošinātu, ka gan slogs, gan ieguvumi tiek sadalīti taisnīgi un neviens netiek atstumts. Vajadzīgie pasākumi un reformas var būtiski ietekmēt iedzīvotājus un reģionus, tostarp veicināt ievērojamu darbaspēka pārorientēšanu nozarēs un profesijās, kā arī radīt pamatīgas pārmaiņas attiecībā uz prasmju prasībām nākotnē. Ilgtspējīgas pārejas nodrošināšanai vajadzīgas investīcijas efektīvā un integrētā sociālajā aizsardzībā. Turklāt tā ir cieši jāsasaista ar padziļinātu un demokrātisku ekonomikas un monetārās savienības stiprināšanu, kā arī stabilu finanšu stratēģiju, ar ko var nodrošināt pienācīgu finansējumu ilgtspējīgai pārejai vērienīgā jaunā daudzgadu finanšu shēmā, ilgtspējīgas un taisnīgas valstu nodokļu sistēmas, kā arī spēcīgas publiskās investīcijas valsts un Eiropas līmenī. Šajā sakarā ir nepieciešama daudzgadu finanšu shēmas (DFS) atbilstības pārbaude.

3.6. ES instrumenti, piemēram, Eiropas pusgads, Eiropas Sociālais fonds (ESF) un Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds (EGF), kā arī Eiropas sociālais dialogs var palīdzēt veicināt taisnīgu pāreju, tās laikā atbalstot uzņēmumus, darba ņēmējus un ģimenes, kas ir bijušas atkarīgas no darba energoietilpīgās nozarēs, tostarp nodrošinot pārkvalifikācijas vai prasmju pilnveides iespējas, konsultācijas individualizētai darba meklēšanai un, iespējams, ienākumu aizstāšanu.

3.7. EESK atzinīgi vērtē jaunās pamatnostādnes par uzņēmumu klimatiskās informācijas sniegšanu, kas ietvertas Komisijas rīcības plānā ilgtspējīgam finansējumam, kā arī galvenos ieteikumus par tiem saimnieciskās darbības veidiem, kuri var reāli palīdzēt mazināt klimata pārmaiņas vai pielāgoties tām (taksonomija) ( 38 ) . Šajā sakarā ir svarīgi panākt prognozējamību, noteiktību un skaidrību par to, kuras darbības patiešām ir vides ziņā ilgtspējīgas ( 39 ) .”

Priekšlikumi

— EESK atbalsta ieceri attiecīgā valstu un Eiropas līmenī īstenotā sociālajā dialogā izstrādāt atbilstošus pasākumus “taisnīgas pārejas”nodrošināšanai, proti, pasākumus un darbības, lai pārvaldītu, mainītu un garantētu minimālo aizsardzību darbvietu reorganizācijas vai kolektīvas atlaišanas gadījumos, kuru iemesls ir tehnoloģiskas, demogrāfiskas, globalizācijas un klimata pārmaiņu, kā arī aprites ekonomikas izraisītas pārmaiņas, un vienlaikus paredzēt tiesības iesaistīties sarunās par koplīgumu slēgšanu, lai prognozētu pārmaiņas un nodrošinātu atbalstu skartajiem darba ņēmējiem (direktīvas par kolektīvu atlaišanu atjaunināšana) (40).

— Taisnīgai pārejai ir jābūt ilgtspējīgas attīstības politikas satvara neatņemamai daļai. Taisnīgas pārejas politikā galvenā uzmanība jāpievērš klimata politikas pasākumu nelabvēlīgas sadales ietekmes koriģēšanai, darba tirgus pārkārtošanas aktīvai pārvaldībai un reģionālās attīstības problēmu risināšanai.

— Lai risinātu ar klimatu un vidi saistītās problēmas, ES lineārā ekonomika ir jāpārveido par aprites, bezoglekļa ekonomiku, kas nodrošina ilgstošus un pēc iespējas lietderīgākus ciklus (41).

— EESK uzskata, ka Eiropas pakts par klimata aizsardzībai paredzēto finansējumu būtu jāattiecina uz visiem klimata pārmaiņu mazināšanas politikas aspektiem: taisnīgu pāreju (pasākumi, ar kuriem gan mazina pārmaiņu sekas, gan arī atlīdzina kaitējumu un zaudējumus), kā arī reālo politiku saistībā ar pielāgošanos klimata pārmaiņām. Pēc iespējas jāveicina izvēle par labu aprites ekonomikas modelim un jāuzlabo tā tiesiskais regulējums. Tas viss būs jāfinansē ar pienācīgu budžetu, ko iegūs, pārvirzot pašreizējās investīcijas (zaļā novirzīšana) un paredzot jaunus pieejamā finansējuma avotus (42).

— Ilgākā termiņā pakts liek ieviest skaidru un prognozējamu Eiropas politikas satvaru ar mērķi radīt investīciju plānošanas drošību. Papildus šim satvaram ir aktīvi jāizvērtē dažādi politiskie risinājumi, piemēram, ar oglekļa cenas pielāgošanu uz robežas saistīti mehānismi, (tādi kā, piemēram,, oglekļa ievednodoklis, lai novērstu oglekļa dioksīda emisiju pārvirzi (43)) attiecībā uz produktiem, uz kuriem neattiecas tie paši vides un sociālie standarti (44).

— Tiklīdz būs pieņemta un pilnībā īstenota ilgtspējas taksonomija (45), pamatojoties uz rūpīgu ietekmes novērtējumu, būtu jāapsver nepieciešamība pēc iespējamiem papildu leģislatīviem pasākumiem, ja tādi ir lietderīgi. Šajā kontekstā EESK atsaucas uz diviem saviem atzinumiem, proti, atzinumu par Eiropas paktu par klimata aizsardzībai paredzēto finansējumu (46) un atzinumu par Komisijas rīcības plānu ilgtspējīgas izaugsmes finansēšanai (47).

— Gan publiskās, gan privātās investīcijas bezoglekļa ekonomikā ir jāpalielina, lai sasniegtu ES atjauninātos emisiju samazināšanas mērķus 2030. gadam, turklāt būs vajadzīgas radikālas pārmaiņas, lai saskaņā ar Parīzes mērķiem līdz 2050. gadam panāktu bezoglekļa ekonomiku. Pastāvīgi zemā aktivitāte saistībā ar investīcijām atjaunojamajos energoresursos Eiropā kontrastē arī ar pašreizējo fosilā kurināmā subsīdiju un citu videi kaitīgu subsīdiju augsto līmeni, kāds joprojām ir novērojams dalībvalstīs. Nepietiekamas investīcijas nav vienīgā problēma: arī pieejamo resursu sadale nav funkcionāla. Lai šīs negatīvās tendences pavērstu pretējā virzienā, ir vajadzīgi skaidri politikas mērķi un saskaņotāks politikas satvars. Fosilā kurināmā ēra Eiropā jebkurā gadījumā ir jānoslēdz, veicot vajadzīgās investīcijas, lai nodrošinātu darba ņēmēju aizsardzību, jaunu darbvietu izveidi un atbalstu vietējai attīstībai. Pārejas procesi ir jāapspriež ar sociālajiem partneriem un pilsoniskās sabiedrības organizācijām un jāsaista ar pārredzamības un efektīvas komunikācijas politiku.

— CO2 emisijas būtu sociāli taisnīgi jāapliek ar nodokli visā ES, liekot piesārņotājiem maksāt un sekmējot investīcijas tīrā enerģijā par pieejamu cenu. Ar enerģijas nodokļiem var atbalstīt pāreju uz tīru enerģiju un veicināt ilgtspējīgu un sociāli taisnīgu izaugsmi.

— Viens no lielākajiem ar vidi saistītajiem veselības apdraudējuma riskiem ES ir gaisa piesārņojums, kas izraisa aptuveni 400 000 priekšlaicīgas nāves gadījumu gadā. Gaisa piesārņojuma mazināšana ar pasākumiem klimata jomā dod iespēju vairot iedzīvotāju un politisko atbalstu klimata pārmaiņu politikai.

— Cīnīties pret enerģētisko un ūdens resursu nabadzību, garantēt pieejamu, veselīgu un kvalitatīvu pārtiku un drošus produktus, kā arī izbeigt kaitīgo pakļautību toksiskām ķīmiskām vielām. Plašai politikas pasākumu kombinācijai, ietverot ES lauksaimniecības politiku, vajadzētu palīdzēt apmierināt jaunās sabiedrības prasības, tostarp nodrošināt ilgtspējīgas ražošanas metodes, labāku uzturu, mazāk pārtikas atkritumu, labāku dzīvnieku labturību, klimata aizsardzību un bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu.

— Eiropas Savienībai vajadzētu atbalstīt partnervalstu centienus pakāpeniski izskaust videi kaitīgās subsīdijas, lai palīdzētu tām īstenot Programmu 2030. gadam un Parīzes klimata pārmaiņu nolīgumu.

— ES tirdzniecības politikai ir jābūt saderīgai ar 2030. gada programmu un Parīzes nolīgumu. Efektīvi jāīsteno spēkā esošie noteikumi par tirdzniecību un ilgtspējīgu attīstību.

4. Iedzīvotāju un brīvību aizsardzība – miers, taisnīgums un spēcīgas iestādes

4.1. Neraugoties uz daudzām iekšējām un ārējām grūtībām, ES nodrošina mieru, stabilitāti un labklājību visā Eiropā un aiz tās robežām. ES apņēmīgi iestājas par tādu principu ievērošanu kā demokrātija, tiesiskums un pamattiesības. Šie principi virza mūsu politiku un veicina piederības izjūtu, pamatojoties uz mūsu kopīgo kultūru. Demokrātija ir jāievēro Eiropā un jāveicina ārpus tās. Visos līmeņos ir jāveicina pilsoniskā līdzdalība, sabiedriskā pārskatatbildība, kā arī taisnīgāki, pārredzamāki un iekļaujošāki lēmumu pieņemšanas procesi.

4.2. Eiropas Savienībai ir vajadzīga atvērta un aktīva sabiedrība, kurā iedzīvotājiem ir vienādas tiesības, viņi netiek diskriminēti un pilnībā tiek ievērots viņu privātums un drošība. Kultūras daudzveidība bagātina Eiropu un tās iedzīvotājus. Daudzveidība ir daļa no Eiropas identitātes un tās spēks.

4.3. Eiropa saskaras ar lielām problēmām, un tās ir jārisina un jāapspriež no Eiropas, nevis tikai no atsevišķu valstu interešu perspektīvas un pilnībā īstenojot noteikumus, kas iekļauti LES 10. un 11. pantā. Tāpēc Eiropas demokrātijai jāstiprina savu mērķu un izaicinājumu starptautiskā dimensija, vienlaikus popularizējot uz kopējām vērtībām balstītu Eiropas pilsoniskumu Eiropas Savienībā un labākas zināšanas par Eiropas iestādēm, apspriešanu un līdzdalību veicinošu sabiedrības struktūru, kā arī uzsvaru uz eiropeiskāku uztveri.

4.4. Demogrāfiskās norises liecina, ka Eiropai būs vajadzīgi migranti, viņu talanti, prasmes un uzņēmējdarbības potenciāls. Steidzami jāmaina ar migrāciju saistītais vēstījums un politika šajā jomā, balstoties uz ciešāku sadarbību ar trešām valstīm, lai nodrošinātu racionālas, faktos balstītas debates. Bēgļi un migranti būtu jāuztver nevis kā drauds, bet kā iespēja attīstīt Eiropas ekonomikas un sociālo modeli. Šajā saistībā mums ir vajadzīga visaptveroša pieeja un stratēģija migrācijas, tai skaitā likumīgas migrācijas, jomā.

Priekšlikumi

— Eiropas Savienībai ir nepieciešams visaptverošs un īstenojams mehānisms demokrātijas un tiesiskuma stāvokļa regulārai uzraudzībai visās ES valstīs.

— Ir jāatbalsta plašsaziņas līdzekļu un pilsoniskās sabiedrības brīvība un neatkarība un jāļauj tiem pildīt savu demokrātisko funkciju.

— Patērētāju politika ir pietuvināta sabiedrības interesēm, tādējādi tā var ietekmēt iedzīvotāju ieinteresētību ES integrācijas procesā. EESK aicina Komisiju nodrošināt, lai Normatīvās atbilstības un izpildes programmas (REFIT) procesā, digitālajā vidē un preču un pakalpojumu drošības jomā tiek piemērotas un ievērotas patērētāju tiesības. Komisijai būtu jāpastiprina pasākumi, ar kuriem novērš enerģētisko un patēriņa nabadzību un uzlabo visu Eiropas iedzīvotāju piekļuvi pārtikai un pakalpojumiem. Komisijai vajadzētu veicināt arī patērētāju tiesības uz informāciju, izglītību un līdzdalību un to tiesības apvienoties, lai tiktu pārstāvētas viņu intereses tādu noteikumu izstrādē, kas patērētājus skar vistiešāk.

— Komisijai ir jāpabeidz pārskatīt ES patērētāju politikas kā transversālas un horizontālas pilsoniskuma politikas galvenos juridiskos un nejuridiska rakstura instrumentus un jāiesniedz jauns patērētāju tiesību aizsardzības rīcības plāns nākamajiem 10 gadiem.

— Turklāt, ņemot vērā to, ka piekļuve vispārējas nozīmes pakalpojumiem ir būtisks sociālā taisnīguma elements un tā pamatā ir princips par vienlīdzīgu attieksmi pret lietotājiem, kas aizliedz jebkāda veida diskrimināciju un atstumtību, EESK aicina precizēt koncepciju par universālu piekļuvi vispārējas nozīmes pakalpojumiem un ieviest leģislatīvus pasākumus, ar kuriem dalībvalstīm uzliek pienākumu noteikt piekļuves rādītājus (48).

— Komisijai vajadzētu nākt klajā ar Eiropas programmu diskriminācijas apkarošanai, balstoties uz Lisabonas līguma 19. pantu, un veikt konkrētus pasākumus, lai atbloķētu un pārskatītu direktīvu par vienlīdzīgas attieksmes principa īstenošanu, kā arī pievērsties jautājumam par neaizsargātās situācijās esošu bērnu, sieviešu, personu ar invaliditāti un vecāka gadagājuma cilvēku stāvokli un jaunajiem neaizsargātības veidiem. EESK iesaka Komisijai jau tās pilnvaru pašā sākumā steidzami rīkoties šajā jautājumā.

— Komisijai vajadzētu īstenot konkrētas iniciatīvas atbilstīgi ANO Personu ar invaliditāti tiesību komitejas ieteikumiem un īstenot Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām (UNCRPD) savā ārpolitikā un programmās, tostarp ieviest visās dalībvalstīs atzītu ES invaliditātes karti. Eiropas Savienībai 2020. gadā vajadzētu nākt klajā ar priekšlikumu Eiropas personu ar invaliditāti tiesību programmai 2020.–2030. gadam un pasludināt 2023. gadu par Eiropas gadu, kas veltīts personu ar invaliditāti tiesībām.

— EESK arī mudina Komisiju atbalstīt pasākumus visu līmeņu izglītības iestādēs, lai palīdzētu skolēniem un studentiem atšķirt viltus ziņas no zinātniski pamatotiem faktiem.

— Eiropas Savienībai ir jāuzlabo sava politika un rīcība, lai nodrošinātu dzimumu līdztiesību, īstenojot pārveidojošu un izmērāmu programmu dzimumu līdztiesības jomā un iekļaujot to integrētā un vērienīgā ES dzimumu līdztiesības stratēģijā pieciem gadiem. Minētajā stratēģijā būtu jāparedz izskaust vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirības ne tikai ar īpaša instrumenta starpniecību, ar ko vairo uzņēmumu pārredzamību attiecībā uz atalgojuma politiku un to stratēģijām vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirību novēršanai, bet arī pievēršoties visām jomām, kas ir definētas rīcības plānā vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirību novēršanai. Turklāt Eiropas Savienībai ir jāgarantē, ka visiem iedzīvotājiem, kuri saskaras ar multiplo diskrimināciju, ir vienlīdzīgas iespējas sabiedrībā.

— EESK uzsver, ka ir steidzami jāatbalsta un jāintegrē bēgļi un patvēruma meklētāji. Komiteja aicina Komisiju nekavējoties ierosināt un īstenot efektīvu kopējās Eiropas patvēruma sistēmas reformu, kura nodrošinātu cilvēktiesību ievērošanu, kā arī izveidot visām dalībvalstīm patiesi kopēju sistēmu. EESK arī iesaka panākt progresu bēgļu pārmitināšanas un humanitāro vīzu jomā, lai apmierinātu faktiskās vajadzības. Komiteja aicina Komisiju pastiprināti uzraudzīt un atvieglot vienošanās īstenošanu par bēgļu sadali dalībvalstu starpā.

— Turklāt EESK aicina ievērot cilvēktiesības un starptautiskās tiesības, kad tiek pārskatīti partnerattiecību nolīgumi ar tām trešām valstīm, kas ir migrācijas plūsmu tranzīta un izcelsmes valstis, kā arī aicina izveidot finanšu instrumentus, kas palīdzētu novērst migrācijas pamatcēloņus.

— Svarīgi ir sadarboties ar partnervalstīm tādos jautājumos kā migrācijas pamatcēloņu novēršana, palīdzība bēgļiem, jauktu migrācijas plūsmu pārvaldība, kontrabandas apkarošana un atgriešanās un atpakaļuzņemšanas nodrošināšana. Lai efektīvi palīdzētu iedzīvotājiem viņu mītnes valstī, ir jākoordinē humānās palīdzības, attīstības un politiskie instrumenti.

— Eiropas Savienībai būtu jāpieņem politika un pasākumi, kas atbalsta drošu, sakārtotu un likumīgu migrāciju, kā arī stiprina iekļautību un sociālo kohēziju. Eiropas Savienībai būtu jāreglamentē “vides apstākļu dēļ pārvietoto personu”statuss un jādarbojas ciešākā koordinācijā ar SDO saistībā ar darbaspēka migrācijas un integrācijas programmām (49).

— EESK aicina izstrādāt bēgļiem paredzētus drošus un likumīgus maršrutus ieceļošanai Eiropas Savienībā. Lai sniegtu vairāk iespēju ģimenes atkalapvienošanai, pārcelšanai un pārmitināšanai, jāizstrādā saskaņota pieeja visām dalībvalstīm un Eiropas un dalībvalstu ieinteresētajām personām, balstoties uz kopīgu atbildību, taisnīgu sadalījumu, konverģenci un pamattiesību ievērošanu.

5. Popularizēt Eiropas intereses un vērtības pasaulē – stiprināt līdzekļus, lai īstenotu un atjaunotu globālo partnerību ilgtspējīgai attīstībai

5.1. Aizvien sadrumstalotākā un daudzpolārā pasaulē Eiropas Savienībai ir jāstiprina sava pozīcija, lai garantētu savu labklājību, drošību un vērtības. Kā uzsvērts 2016. gada jūnija globālajā stratēģijā, Eiropai ir jāieņem vadošā pozīcija pasaulē, konsekventi un stingri atbalstot daudzpusēju, uz noteikumiem balstītu pasaules kārtību, kuras centrā ir ANO. Eiropas Savienībai būtu jāveicina globālā pārvaldība, kuras pamatā ir sociālās tirgus ekonomikas pamatvērtības, cilvēktiesības, tiesiskums, ilgtspējīga attīstība, daudzpusīgums un starptautisko humanitāro tiesību ievērošana.

5.2. Eiropas Savienībai par prioritāti būtu jāizvirza arī ciešas attiecības ar tuvajiem kaimiņiem, pamatojoties uz skaidri noteiktu līdzsvaru starp tiesībām un pienākumiem. Der norādīt, ka viena no ES prioritātēm ir tās kaimiņattiecību politika un attīstības politika un ka ES ir lielākā līdzekļu devēja pasaulē. Pilsoniskajai sabiedrībai ir jāpiedalās šo politikas jomu uzraudzībā.

5.3. ES ir jāsaglabā paplašināšanās procesa impulss un jāturpina pievienošanās sarunas un programmas ar Rietumbalkānu valstīm.

5.4. ES tirdzniecības politika ir galvenais faktors, kas attiecas uz visu Eiropas Savienību un patiesi apvieno visas dalībvalstis. Tirdzniecības politika ir palīdzējusi Eiropas Savienībai vairot tās labklājību, veicot tirdzniecības apmaiņu ar plašu partneru loku. Vienlaikus ES ar tirdzniecību veicina sociālās iekļautības un vides aizsardzības vērtības, kam ir izšķirīga nozīme ilgtspējīgas globalizācijas veidošanā – citiem vārdiem sakot, tas ir tāds globalizācijas veids, kas sniegs priekšrocības ne tikai lielajiem uzņēmumiem un investoriem, bet arī iedzīvotājiem, darba ņēmējiem, lauksaimniekiem, patērētājiem, amatniecības un brīvo profesiju pārstāvjiem un MVU, jo īpaši mikrouzņēmumiem. Tirdzniecība ir arī nozīmīgs instruments, ar ko atbalstīt ES politiku attiecībā uz attīstības valstīm, veicinot pāreju no attīstības uz partnerību, it īpaši ar Āfriku.

5.5. Eiropai ir vajadzīga taisnīga un moderna nodokļu politika, kas pielāgota digitālās ekonomikas izaicinājumiem un nodrošina vienlīdzīgus konkurences apstākļus interneta “milžiem”, tiešsaistes preču platformām un vietējiem uzņēmumiem. Lai cīnītos pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, krāpšanu nodokļu jomā un nodokļu apiešanu, būs jāīsteno ciešāka sadarbība gan starptautiskā līmenī, gan valstu nodokļu iestāžu starpā.

Priekšlikumi

— EESK īpaši aicina izstrādāt mērķtiecīgu tādas tirdzniecības politikas programmu visos trijos līmeņos – vienpusējā, divpusējā un daudzpusējā –, kas radītu izaugsmi un kvalitatīvas darbvietas ES, vienlaikus sekmējot uz noteikumiem balstītas tirdzniecības politiku pasaules mērogā.

— Tāpat sarunās par tirdzniecības nolīgumiem Eiropas Savienībai kopā ar Eiropas pilsonisko sabiedrību, tostarp uzņēmumiem, ir aktīvi jāpopularizē pilnīga cilvēktiesību ievērošana. Turklāt ir jāievēro SDO konvencijas. Šie nolīgumi būtu demokrātiski jāpārrauga, nodrošinot pienācīgu pilsoniskās sabiedrības līdzdalību, un, ja SDO konvencijas netiek pienācīgi ratificētas vai īstenotas (50), būtu jāpieprasa stabilu saistību ceļvedis.

— Turklāt Eiropas Savienībai nolīgumos ir jāietver stingra apņemšanās attiecībā uz Parīzes nolīgumu un Konvenciju par bioloģisko daudzveidību, lai katrā tirdzniecības nolīgumā ietvertu faktiskas sociālo jautājumu, patērētāju aizsardzības un vides klauzulas (tas attiektos uz visiem potenciālajiem Eiropas tirdzniecības partneriem, jo to ir parakstījušas 195 no 197 ANO dalībvalstīm). Vēl viens sīkāk analizējams variants būtu oglekļa cenas noteikšana pasaules līmenī, it īpaši attiecībā uz Eiropas resursietilpīgām un energoietilpīgām nozarēm (REEII) (51), un, ja to pārdomāti izstrādā saskaņā ar ES un PTO noteikumiem, tā būtu aktīvi jāpopularizē (52). Sasniegt šo mērķi varētu palīdzēt nodoklis saistībā ar oglekļa cenu uz robežas.

— EESK mudina Komisiju stiprināt dialogu ar pilsonisko sabiedrību, lai pilnveidotu pašreizējos un turpmākajos tirdzniecības nolīgumos iekļauto tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības sadaļu darbību. EESK mudina Komisiju būt izlēmīgākai, īpaši nolūkā stiprināt tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības sadaļās nostiprināto saistību efektīvu īstenošanu (53). Tāpat Eiropas Savienībai visos turpmākajos tirdzniecības nolīgumos ir jāietver visaugstākais cilvēktiesību, patērētāju aizsardzības un darba ņēmēju tiesību aizsardzības līmenis. Turklāt ir jāievēro SDO konvencijas. Minētie nolīgumi būtu demokrātiski jāpārrauga, nodrošinot pienācīgu pilsoniskās sabiedrības līdzdalību.

— EESK atbalsta taisnīgu nodokļu sistēmu un cīņu pret krāpšanu, pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un ar nodokļu oāzēm saistītu finanšu praksi; par ES iestāžu, valdību un uzņēmumu kopējo mērķi jāizvirza sadarbība ar mērķi ieviest efektīvus mehānismus, piemēram, abas direktīvas nodokļu apiešanas novēršanas jomā.

— Eiropas Savienībai jāsadarbojas ar citiem ekonomikas reģioniem, lai efektīvi novērstu korupciju un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas visā pasaulē un nodrošinātu, ka starptautiskie noteikumi uzņēmumu ienākuma nodokļa jomā ir skaidri, pārredzami, objektīvi un paredzami.

— Jaunajos uzņēmējdarbības modeļos tiek izmantotas interneta platformas un citi digitālie rīki, līdz ar to uzņēmumiem ir mazāk vajadzīga fiziska klātbūtne valstī. EESK uzskata, ka ir ļoti svarīgi izstrādāt jaunus principus par uzņēmumu peļņas attiecināšanu uz kādu ES valsti un nodokļu piemērošanu šai peļņai, iesaistoties dialogā ar tirdzniecības partneriem, un aktīvi piedalīties ESAO/G20 līmenī notiekošās diskusijās par vispārēju nolīgumu digitalizētas ekonomikas jomā, lai nepieļautu nekādas ar tirdzniecību un nodokļiem saistītas spriedzes saasināšanos starp lielajiem pasaules ekonomikas dalībniekiem (54).

6. Sasniegt prioritātes, īstenojot stingru pārvaldību un nodrošinot spēcīgāku ES budžetu

6.1. Mainīgā ekonomika un profesionālā vide, klimata pārmaiņas un mainīgā ģeopolitika jau pārveido mūsu Savienību un būs mūsu nākotnes galvenie virzītājspēki. Definējot un īstenojot ES politikas pasākumus, Eiropas Savienībai ir vajasdzīga jauna pārvaldības pieeja un, vajadzības gadījumā, jauni noteikumi un instrumenti. Ilgtspējīgai attīstībai vajadzīga holistiska un starpnozaru politikas pieeja, lai nodrošinātu, ka kopā vienlaikus tiek risinātas ekonomikas, sociālās un vides problēmas.

6.2. EESK uzsver, ka Eiropas Savienībai minētās problēmas jārisina, paužot spēcīgu politisko apņēmību, panākot ciešāku un labāku politisko integrāciju, pilnībā ievērojot un veicinot cilvēktiesības, pamatbrīvības un demokrātijas principus un savstarpēji sadarbojoties.

6.3. EESK uzsver, ka finanšu un ekonomikas krīzes dēļ ir zudis līdzsvars starp Savienības galvenajām iestādēm. Tādēļ ES līmenī ir vajadzīgi jauni pārvaldības un vadības veidi. Lai veicinātu demokrātiskāku pārskatatbildību, ir jāstiprina Eiropas Parlamenta loma.

6.4. Eiropas sociālo tiesību pīlāra un ilgtspējīgas attīstības mērķu īstenošanai ir vajadzīga stabila budžeta bāze , veicinoša uzņēmējdarbības vide, kā arī publiskās un privātās investīcijas. Sarunām par nākamo daudzgadu finanšu shēmu vajadzētu būt vērstām uz to, lai nodrošinātu pienācīgu finansējumu nodarbinātības, sociālajai un vides politikai, kā arī ienesīgas investīcijas.

6.5. Lai stiprinātu nākamās daudzgadu finanšu shēmas (DFS) klimata dimensiju, vispirms līdz 40 % ir jāpalielina klimata jautājumu integrēšanas mērķis attiecībā uz visu DFS, kā aicinājusi EESK. Lai to izdarītu, vajadzētu attiecīgi pielāgot visu nozaru klimata mērķus un noteikt tos par juridiski saistošiem. Sadarboties vajadzētu arī Komisijai un Parlamentam, lai nodrošinātu, ka jaunās kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) zaļo struktūru, proti, nosacījumu sistēmu un ekoshēmas, īsteno vides ziņā efektīvi, tādējādi pakāpeniski izskaužot ES atbalstu projektiem, kuri kaitē klimatam, un uzlabojot klimata uzdevumu apzināšanas metodiku. Komisijai un Parlamentam arī vajadzētu atvēlēt būtiskus resursus, lai palīdzētu enerģētikas pārkārtošanā visvairāk skartajām personām un reģioniem, izveidojot jaunus instrumentus vai reformējot spēkā esošos.

6.6. Vienprātība, ko dažos fundamentālos jautājumos liek ievērot Līgumu noteikumi, ir gandrīz nepārvarams šķērslis svarīgos brīžos un izšķirīgu lēmumu pieņemšanā, tādēļ attiecībā uz lēmumu pieņemšanas procedūrām Komiteja iestājas par kvalificēta vairākuma principa ieviešanu balsošanā Padomē un – attiecībā uz tiesību aktiem – parastās likumdošanas procedūras izmantošanu visās jomās, kur tas iespējams. EESK atgādina, ka saskaņā ar spēkā esošajiem Līgumiem to var panākt, izmantojot dažādās “pārejas klauzulas”vai ciešākas sadarbības gadījumā – LESD 333. pantu ( 55 )

Priekšlikumi

— Veicinot starpiestāžu sadarbības nozīmi, vienlaikus ņemot vērā Līgumā noteiktās katras iestādes prerogatīvas, šādai sadarbībai ir dots jauns satvars, pieņemot 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumu par labāku likumdošanas procesu. EESK uzskata, ka tai būtu jāiesaistās šajā procesā, lai nodrošinātu, ka visu attiecīgo ieinteresēto personu viedoklis tiek ņemts vērā, un lai galu galā sekmētu iedzīvotāju līdzdalību ES darbībā.

— Eiropas Komisijas labāka regulējuma instrumentu izmantošana ir vēl viens veids, kā nodrošināt turpmāku ilgtspējīgas attīstības integrēšanu Eiropas politikā. Visos Komisijas veiktajos ietekmes novērtējumos ir jāizvērtē ietekme uz vidi, klimatu, sociālajiem aspektiem un ekonomiku, lai ilgtspēja tiktu procesā iekļauta un pienācīgi ņemta vērā. Ex post novērtējumos jāveic arī visu triju dimensiju analīze, izmantojot stabilu integrētu pieeju. Tāpat ir jāveic apspriešanās ar sociālajiem partneriem, ievērojot Līguma noteikumus, kuros ir paredzēta īpaša apspriešanās ar darba ņēmējiem un darba devējiem par tiesību aktiem sociālo jautājumu jomā (154. panta 2. punkts); savukārt apspriešanās ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, Eiropas Reģionu komiteju un valstu parlamentiem ir vēl viens elements labāka regulējuma instrumentu kopumā, lai nodrošinātu atbilstību prasībai par iekļautību, kas ir 2030. gadam izstrādātās programmas centrā (56).

— EESK ir stingri pārliecināta, ka piedāvātā daudzgadu finanšu shēma 2021.–2027. gadam nav pielāgota tam, lai risinātu jaunās problēmas, kas minētas Eiropadomes stratēģiskajā programmā 2019.–2024. gadam un nākamās Eiropas Komisijas politikas pamatnostādnēs (2019–2024). EESK ierosina palielināt finansējumu, lai i) dalībvalstis varētu īstenot Eiropas sociālo tiesību pīlāru ar mērķi veicināt kvalitatīvu darbvietu izveidi ilgtspējīgas ekonomikas attīstības kontekstā, ii) īstenotu ANO programmu 2030. gadam un iii) īstenotu Parīzes nolīgumu, kas veicina taisnīgu pāreju uz vides ziņā atbildīgu un digitalizētu sabiedrību.

— Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 2. pantu viens no Savienības vērtību pamatpīlāriem ir nodrošināt, ka dalībvalstis saņem ES līdzekļus ar nosacījumu, ka tās ievēro tiesiskuma principu. Tāpat Komiteja uzskata, ka šo nosacījumu varētu attiecināt arī uz citiem principiem, kas saistīti ar ES līgumos minēto tiesiskumu (57).

— Atbalstāmie projekti, kuri atbildīs ANO ilgtspējīgas attīstības mērķiem un kuriem būs vajadzīgi ievērojami līdzekļi inovācijas, pētniecības un izstrādes jomā, būs jāīsteno, izmantojot rīku, kas ļauj vizualizēt dažādos finansējuma avotus (t. sk. no nākamās DFS), un ar dažādām darbībām (58), proti: — pārvirzīt finansējumu uz ilgtspējīgiem ieguldījumiem, izmantojot “zaļo novirzīšanu”un šajā saistībā veicināt Eiropas Investīciju bankas (EIB) aizdevumu ar zaļo marķējumu, — izmantot Eiropas Centrālās bankas (ECB) kvantitatīvo mīkstināšanu kā finansējuma avotu, — līdz 40 % palielināt cīņai pret klimata pārmaiņām paredzēto Eiropas Stratēģisko investīciju fonda daļu, — Eiropas Savienībai ar savu rīcību jāapliecina, ka tā apzinās klimata pārmaiņu apkarošanas uzdevuma lielumu; šim mērķim ir jāatvēl vidēji 40 % no tās kopējā budžeta (DFS 2021-2027), — Eiropas Kohēzijas fonda daļu palielināt virs pašreizējiem 20 %, — mobilizēt 3 % no pensiju un apdrošināšanas fondiem, — atbalstīt uzņēmumus, īpaši MVU un sevišķi mikrouzņēmumus, attiecībā uz to pētniecības un izstrādes investīcijām, šim mērķim paredzot līdz pat 100 miljardiem EUR, — ievērot finanšu palīdzības saistības pret dienvidu valstīm, kuras piedalās cīņā pret klimata pārmaiņām (59).

7. EESK, kas vada un veicina pilsoniskās sabiedrības līdzdalību ES jautājumu risināšanā, paverot iespējas pilsoniskās sabiedrības organizācijām, iesaistot tās un apspriežoties ar tām

7.1. Ilgtspējas veicināšana visās dimensijās – ekonomikas, sociālajā un vides – prasa ievērojamu darbu un ieinteresētību no visu iesaistīto dalībnieku puses. Lai pāreju padarītu taisnīgu un efektīvu, izšķiroša nozīme ir atklātām demokrātiskām debatēm, kuru pamatā ir strukturēta pilsoniskās sabiedrības iesaistīšana. Atklāti un pārredzami ir jārisina svarīgākie jautājumi, proti, “rezultāti”, “kā tos panākt”un kā nodrošināt, lai sloga un ieguvumu sadale būtu taisnīga un neviens netiktu atstāts novārtā.

7.2. EESK uzsver pilsoniskās sabiedrības organizāciju izšķirošo lomu politikas izstrādē, īstenošanā un uzraudzībā visos posmos un visos līmeņos, tostarp vietējā līmenī. Šajā nolūkā ir vajadzīgas pārmaiņas kultūrā, kā arī pilsoniskās sabiedrības vērtības atzīšana ES un dalībvalstu līmenī, kā noteikts LES 11. pantā, kurā paredzēts, ka ES iestādes sekmē un atvieglo horizontālu un vertikālu dialogu ar pilsonisko sabiedrību, rīko plašu apspriešanos un nosaka pamatu Eiropas pilsoņu iniciatīvām. Šie savstarpēji papildinošie procesi norisinās, neskarot apspriešanos ar EESK un sociālo dialogu.

7.3. Pilsoniskajai sabiedrībai piemīt spēja patiesi atspoguļot ļoti atšķirīgas un dažkārt pretējas intereses un informēt par tām lēmumu pieņēmējus. EESK ir ļoti labs šāda procesa piemērs, un tā ir pilnībā apņēmusies turpināt pildīt savu funkciju: atvieglot dialogu un veidot tiltus starp pilsoniskās sabiedrības grupām un ar citām Eiropas iestādēm.

Priekšlikumi

— Tā kā EESK ir pilsoniskās sabiedrības institūcija ES līmenī, tās loma būtu vispusīgi un plaši jāstiprina un jāizmanto, virzot un sekmējot pilsoniskās sabiedrības iesaistīšanos un apspriešanos ar to par ES jautājumiem. Tādēļ Komiteja būtu aktīvi jāiesaista Konferences par Eiropas nākotni sagatavošanā un norisē, kas sāksies 2020. gadā un par ko savā programmā Eiropai paziņoja Ursula von der Leyen.

— EESK cieši seko līdzi un ir aktīvi iesaistījusies strukturētos dialogos un konsultatīvos forumos (piemēram, Eiropas aprites ekonomikas jautājumos ieinteresēto personu platformā un Eiropas Migrācijas forumā), kas pulcē un iesaista pilsoniskās sabiedrības organizācijas un citus dalībniekus no ES iestādēm un dalībvalstīm. Veidojot tādas platformas kā REFIT, Komisijai būtu jāņem vērā EESK pārstāvība atbilstīgi Līgumos nostiprinātajām Komitejas pilnvarām un šajā procesā jānodrošina, ka tiek atspoguļots Komitejas sastāvs, proti, tās trīs grupas.

— EESK norāda, ka ES līmenī trūkst pilsoniskās sabiedrības organizāciju strukturētas iesaistes kohēzijas politikas īstenošanas uzraudzības procesā. Tāpēc Komiteja stingri iesaka Komisijai izveidot Eiropas Pilsoniskās sabiedrības kohēzijas forumu (60), kurā piedalītos darba devēju un darba ņēmēju organizācijas un citas attiecīgās pilsoniskās sabiedrības organizācijas.

— Veidojot interneta portālus, kuros apkopot sabiedrības viedokļus, tādējādi aptverot gan organizācijas, gan indivīdus, Komisijai būtu jānošķir pilsoniskās sabiedrības organizāciju un privātpersonu ieguldījums. Šajā saistībā Komisijai sadarbībā ar EESK būtu jāveic ieinteresēto personu kartēšana, lai apzinātu reprezentatīvas un ģeogrāfiski līdzsvaroti sadalītas mērķgrupas, pamatojoties uz Pārredzamības reģistru. Turklāt Komisijai būtu jānodrošina, lai atbilžu apstrādē būtu paredzēts gan kvantitatīvs, gan kvalitatīvs svērums. Komisijai arī vajadzētu nemitīgi strādāt, lai uzlabotu šādu konsultāciju pārredzamību, pieejamību, atgriezenisko saiti un atskaitīšanos dalībniekiem.

— Lai izvērstu stratēģiskāku pieeju attiecībā uz šīm praksēm, izveidojot tām strukturētāku institucionālu un pārstāvības pamatu, Komisijai būtu cieši jāsadarbojas ar EESK un jāaicina sagatavot izpētes atzinumu par to, kā efektīvi un pastāvīgi organizēt pilsonisko dialogu, kura rezultātā tiktu sagatavots konkrēts Komisijas paziņojums.

— Būtu jāuzlabo Eiropas Pilsoņu iniciatīvas efektivitāte, meklējot jaunus veidus – piemēram, digitālo rīku izmantošanu –, kā palielināt jauniešu un it īpaši neaizsargāto sabiedrības grupu iesaistīšanos.

Briselē, 2019. gada 30. oktobrī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Luca JAHIER

(1) EP pētījums “Globālās tendences līdz 2035. gadam”un Eiropas stratēģijas un politikas analīzes sistēmas (ESPAS) ziņojums Global Trends to 2030: Challenges and Choices for Europe (“Globālas tendences līdz 2030. gadam. Eiropas problēmas un izvēles iespējas”), 2019. gada 9. aprīlis.

(2) Atbalsts globālo ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanai: Eiropas Savienības un tās dalībvalstu kopīgais 2019. gada kopsavilkuma ziņojums, 2019. gada 16. maijs.

(3) Ministru deklarācija “Silēzijas deklarācija par solidaritāti un taisnīgu pāreju”, kas pieņemta valstu un valdību vadītāju augstākā līmeņa sanāksmē 2018. gada 3. decembrī Katovicē, Polijā, Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām (UNFCCC) Pušu 24. konferencē (COP 24).

(4) EESK 2019. gada 26. septembra atzinums par pārdomu dokumentu “Ceļā uz ilgtspējīgu Eiropu līdz 2030. gadam”(vēl nav publicēts OV).

(5) EESK 2019. gada 13. marta atzinums par tematu “Eiropas iedzīvotāju uzklausīšana ilgtspējīgas nākotnes nodrošināšanai (Sibiu un ne tikai)”(OV C 228, 5.7.2019., 37. lpp.).

(6) EESK 2017. gada 25. janvāra atzinums par tematu “Eiropas sociālo tiesību pīlārs”(OV C 125, 21.4.2017., 10. lpp.).

(7) Eiropas Savienība, kas tiecas uz augstākiem mērķiem. Mana programma Eiropai. Politikas pamatnostādnes nākamajai Eiropas Komisijai (2019–2024).

(8) Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 20. novembra Lēmums Nr. 1386/2013/ES par vispārējo Savienības vides rīcības programmu līdz 2020. gadam “Labklājīga dzīve ar pieejamajiem planētas resursiem”(OV L 354, 28.12.2013., 171. lpp.).

(9) Sk. 5. zemsvītras piezīmi.

(10) EK ekonomikas prognoze, 2019. gada vasara. https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/economic-performance-and-forecasts/economic-forecasts/summer-2019-economic-forecast-growth-clouded-external-factors_en

(11) EESK 2019. gada 24. janvāra atzinums par tematu “Ieteikums Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku”(OV C 159, 10.5.2019., 49. lpp.).

(12) ESAO 2019. gada 1. marta ziņojums Going beyond GDP: Measuring What Counts for Economic and Social Performance (“Par IKP un ne tikai. Vērtējot ekonomisko un sociālo jomu ietekmējošos faktorus”) un EESK 2012. gada 29. marta atzinums par tematu “IKP un ne tikai. Pilsoniskās sabiedrības līdzdalība papildu rādītāju izvēlē”(OV C 181, 21.6.2012., 14. lpp.).

(13) EESK 2019. gada 17. jūlija atzinums par tematu “Valstu nodarbinātības dienestu (VND) jaunie uzdevumi saistībā ar Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanu”(OV C 353, 18.10.2019., 46. lpp.).

(14) Eiropas sociālo tiesību pīlārs. Iestāžu kopīgā proklamācija (OV C 428, 13.12.2017., 10. lpp.).

(15) ANO Ģenerālās asamblejas 2015. gada 25. septembra rezolūcija Transforming our world: the 2030 Agenda for Sustainable Development (“Pārveidosim mūsu pasauli: ilgtspējīgas attīstības programma 2030. gadam”).

(16) Sk. it īpaši 2019. gada 24. janvāra atzinumu par tematu “Ieteikums Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku”(OV C 159, 10.5.2019., 49. lpp.) un 2018. gada 14. februāra atzinumu par tematu “Gūtās atziņas, kā novērst taupības politikas seku smagumu Eiropas Savienībā”(OV C 227, 28.6.2018., 1. lpp.), 2018. gada 18. janvāra atzinumu par tematu “Ieteikums Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku”(OV C 197, 8.6.2018., 33. lpp.), 2013. gada 10. jūlija atzinumu par tematu “Zaļā grāmata par Eiropas ekonomikas ilgtermiņa finansēšanu”(OV C 327, 12.11.2013., 11. lpp.), 2014. gada 26. marta atzinumu par tematu “Sociālo ieguldījumu ietekme uz nodarbinātību un publiskajiem budžetiem”(OV C 226, 16.7.2014., 21. lpp.), 2018. gada 14. aprīļa atzinumu par tematu “Eiropas sociālo tiesību pīlāra finansējums”(OV C 262, 25.7.2018., 1. lpp.) un 2019. gada 20. februāra atzinumu par tematu “2019. gada izaugsmes pētījums: stiprāka Eiropa globālas nenoteiktības apstākļos”(OV C 190, 5.6.2019., 24. lpp.).

(17) Sk. 5. zemsvītras piezīmi.

(18) EESK 2018. gada 17. oktobra atzinums par tematu “Eiropas Sociālais fonds Plus”(ESF+) (OV C 62, 15.2.2019., 165. lpp.).

(19) Sk. 5. zemsvītras piezīmi.

(20) EESK 2018. gada 17. oktobra atzinums par tematu “Eiropas pakts par klimata aizsardzībai paredzēto finansējumu”(OV C 62, 15.2.2019., 8. lpp.).

(21) Sk. 5. zemsvītras piezīmi.

(22) SDO Globālās komisijas nākotnes nodarbinātības jautājumos 2019. gada 22. janvāra ziņojums Work for a brighter future (Nodarbinātība spožākai nākotnei). Šajā ziņojumā veselība un drošība ir aplūkota kā universālās nodarbinātības garantijas daļa.

(23) EESK 2019. gada 25. septembra atzinums par tematu “Ar ieguldījumiem darba aizsardzībā saistīto izmaksu un ieguvumu kopsavilkums”(vēl nav publicēts OV).

(24) Employment and social development in Europe 2019 (“Nodarbinātība un sociālā attīstība Eiropā 2019. gadā”). Ceturkšņa pārskats, 2019. gada 26. marts.

(25) EESK 2019. gada 25. septembra atzinums par tematu “Eiropas sociālo tiesību pīlārs – sākotnējās īstenošanas novērtējums un ieteikumi nākotnei”(vēl nav publicēts OV).

(26) EESK 2017. gada 21. septembra atzinums par tematu “Pāreja uz ilgtspējīgāku Eiropas nākotni – stratēģija 2050. gadam”(OV C 81, 2.3.2018., 44. lpp.).

(27) Sk. 5. zemsvītras piezīmi.

(28) EESK atzinums par tematu “Ceļā uz stabilāku un ilgtspējīgāku Eiropas ekonomiku”(OV C 353, 18.10.2019., 23. lpp.).

(29) Sk. 11. zemsvītras piezīmi.

(30) EESK 2019. gada 20. februāra atzinums par tematu “Eiropas pamatdirektīva par ienākumu minimumu”(OV C 190, 5.6.2019.,1. lpp.).

(31) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1092&intPageId=2312&langId=lv

(32) https://emin-eu.net/what-is-emin/

(33) Sk. 16. zemsvītras piezīmi.

(34) Sk. 25. zemsvītras piezīmi.

(35) Sk. 11. zemsvītras piezīmi.

(36) Eurofound (2019), Future of manufacturing – Energy scenario: Employment implications of the Paris Climate Agreement (“Ražošanas nākotne – scenārijs enerģijas jomā. Parīzes klimata nolīguma ietekme uz nodarbinātību”), 2019. gada februāris.

(37) EESK 2019. gada 17. jūlija atzinums par tematu “Rūpniecības nozaru skatījums uz klimata un enerģētikas politikas saskaņošanu”(OV C 353, 18.10.2019., 59. lpp.).

(38) Komisijas 2019. gada 18. jūnija paziņojums “Pamatnostādnes par nefinansiālas informācijas sniegšanu: papildinājums par klimatiskās informācijas sniegšanu”.

(39) EESK 2018. gada 17. oktobra atzinums par tematiem “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par regulējuma izveidi ilgtspējīgu ieguldījumu veicināšanai”(COM(2018) 353 final – 2018/0178 (COD)) un “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko groza Regulu (ES) 2016/1011 attiecībā uz mazoglekļa un labvēlīgas oglekļa ietekmes etaloniem”(COM(2018) 355 final – 2018/0180 (COD)) (OV C 62, 15.2.2019., 103. lpp.).

(40) Sk. 25. zemsvītras piezīmi.

(41) Sk. 5. zemsvītras piezīmi.

(42) Sk. 19. zemsvītras piezīmi.

(43) Sk. 7. zemsvītras piezīmi.

(44) Sk. 19. zemsvītras piezīmi.

(45) Sk. 38. zemsvītras piezīmi.

(46) Sk. 19. zemsvītras piezīmi.

(47) EESK 2018. gada 17. oktobra atzinums par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Eiropadomei, Padomei, Eiropas Centrālajai bankai, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Rīcības plāns: ilgtspējīgas izaugsmes finansēšana””(COM(2018) 97 final) (OV C 62, 15.2.2019., 73. lpp.).

(48) EESK 2019. gada 19. jūnija atzinums par tematu “Sociālo tiesību pīlāra īstenošanas uzlabošana un pamatpakalpojumu veicināšana”(OV C 282, 20.08.2019., 7. lpp.).

(49) Sk. 5. zemsvītras piezīmi.

(50) EESK 2018. gada 14. februāra atzinums par tematu “Tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības sadaļas ES brīvās tirdzniecības nolīgumos (BTN)”(OV C 227, 28.6.2018., 27. lpp.).

(51) EESK 2019. gada 17. jūlija atzinums par tematu “Rūpniecības nozaru skatījums uz klimata un enerģētikas politikas saskaņošanu”(OV C 353, 18.10.2019., 59. lpp.).

(52) Sk. 19. zemsvītras piezīmi.

(53) EESK 2018. gada 14. februāra atzinums par tematu “Tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības sadaļas ES brīvās tirdzniecības nolīgumos (BTN)”(OV C 227, 28.6.2018., 27. lpp.).

(54) EESK 2018. gada 12. jūlija atzinums par tematu “Digitālās ekonomikas jomā starptautisku uzņēmumu gūtās peļņas aplikšana ar nodokli”(OV C 367, 10.10.2018., 73. lpp.).

(55) EESK 2015. gada 17. septembra atzinums par tematu “ES darbības uzlabošana, izmantojot Lisabonas līguma potenciālu”(OV C 13, 15.1.2016., 183. lpp.).

(56) Sk. 5. zemsvītras piezīmi.

(57) EESK 2018. gada 19. septembra atzinums par tematu “Daudzgadu finanšu shēma 2021.–2027. gadam”(OV C 440, 6.12.2018., 106. lpp.).

(58) Sk. 19. zemsvītras piezīmi.

(59) Sk. 19. zemsvītras piezīmi.

(60) EESK 2018. gada 17. oktobra atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Eiropas Reģionālās attīstības fondu un Kohēzijas fondu”(OV C 62, 15.2.2019., 90. lpp.).