Priekšlikums PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS, ar kuru saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu Zviedrijai atļauj piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem /* COM/2014/0497 final - 2014/0230 (NLE) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai Savienībā reglamentē Padomes Direktīva 2003/96/EK (turpmāk — "Enerģijas nodokļu direktīva" vai "direktīva"). Saskaņā ar minētās direktīvas 19. panta 1. punktu un papildus 5., 15. un 17. pantā paredzētajiem noteikumiem Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus no nodokļa vai nodokļa samazinājumus īpašu politikas apsvērumu dēļ. Šā priekšlikuma mērķis ir atļaut Zviedrijai piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem (turpmāk — "krasta elektroenerģija"). Šis atbrīvojums ir paredzēts, lai veicinātu ekonomisko ieinteresētību krasta elektroenerģijas izmantošanā, kas samazinātu gaisa piesārņojumu ostas pilsētās. Mērķis pasākumam, ko piemēros Zviedrija, ir samazināt jūras transporta ietekmi uz vidi. Lūgums un tā vispārīgais konteksts Padome 2011. gada 20. jūnijā pieņēma Īstenošanas lēmumu 2011/384/ES, ar kuru saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu Zviedrijai atļauj piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem ("krasta elektroenerģija")[1]. Minētais lēmums zaudē spēku 2014. gada 25. jūnijā. Zviedrijas iestādes 2013. gada 13. decembra vēstulē lūdza jaunu atļaujas lēmumu, kas ļautu Zviedrijai arī turpmāk piemērot nodokļa samazinājumu. Pieprasot šo pasākumu, Zviedrija vēlas radīt stimulu krasta elektroenerģijas izmantošanai, kas tiek uzskatīta par mazāku piesārņojumu radošu alternatīvu, salīdzinot ar elektroenerģijas ražošanu uz ostā noenkurotiem kuģiem. Zviedrijas iestāžu nodoms ir turpināt piemērot krasta elektroenerģijai samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi SEK 50 (EUR 5,79)/MWh apmērā[2]. Šī nodokļu likme pārsniedz Direktīvā 2003/96/EK elektroenerģijai noteikto minimālo nodokļa likmi. Tā pārsniedz arī valsts nodokļa likmi elektroenerģijai, ko paredzēts izmantot uzņēmumu vajadzībām un kas ir SEK 5 (EUR 0,59)/MWh. Tomēr Zviedrija neuzskata, ka krasta elektroenerģijas izmantošana ir izmantošana uzņēmējdarbības vajadzībām. Tādējādi krasta elektroenerģijai piemērojamās valsts nodokļa likmes bez jaunas atļaujas būtu SEK 293 (EUR 33,94)/MWh vai SEK 185 (EUR 21,43)/MWh Zviedrijas ziemeļu daļā. No otras puses, Enerģijas nodokļu direktīvas 14. panta 1. punkta c) apakšpunktā dalībvalstīm noteikts pienākums atbrīvot no aplikšanas ar nodokli energoproduktus, kurus paredzēts lietot par degvielu kuģošanai ES ūdeņos. Minētais atbrīvojums attiecas arī uz energoproduktiem, kurus izmanto elektroenerģijas ražošanai uz ostā noenkurotiem kuģiem. Dalībvalstis nodokli var nepiemērot arī energoproduktiem, ko izmanto par degvielu kuģošanai pa iekšējiem ūdensceļiem saskaņā ar minētās direktīvas 15. panta 1. punkta f) apakšpunktu, kas attiecas arī uz elektroenerģijas ražošanu uz kuģa. Tādējādi lielākajā daļā gadījumu uz Enerģijas nodokļu direktīvu balstītā nodokļu sistēma neietekmē elektroenerģijas ražošanas izmaksas uz ostā noenkurotiem kuģiem, pat ja šāda ražošana varētu nelabvēlīgi ietekmēt veselību un vidi, pasliktinot gaisa kvalitāti un palielinot trokšņa līmeni ostās. Zviedrija piemēros samazināto elektroenerģijas nodokļa likmi visai krasta elektroenerģijai, kuras spriegums ir vismaz 380 volti un kura piegādāta komercnavigācijas kuģiem ar vismaz 400 tonnu bruto tilpību. Zviedrijas iestādes uzskata šo ierobežojumu par piemērotu, lai tajā iekļautos absolūtais vairākums starptautiskajos pārvadājumos izmantoto kuģu, kā arī iekšzemes pārvadājumos izmantoto lielāko kuģu. Tiek uzskatīts, ka šie kuģi rada lielāko daļu emisijas no palīgdzinēju darbināšanas uz ostā noenkurotiem kuģiem. Zviedrijas iestādes atzīst, ka pasākums ir valsts atbalsts un tas rada priekšrocības komercnavigācijai izmantojamo kuģu īpašniekiem. Tās arī apgalvo, ka pasākumam ir neitrāla ietekme uz konkurenci starp kuģu īpašniekiem vai operatoriem, jo pasākums ir pieejams visiem Zviedrijas ostās noenkurotajiem kuģiem (izņemot kuģus privātai lietošanai), neatkarīgi no tā, ar kuras valsts karogu tie kuģo. Saistībā ar ietekmi uz tirdzniecību starp dalībvalstīm Zviedrija pieņem, ka ietekme būs nenozīmīga, jo ostas izvēle ir atkarīga no kravas galamērķa, nevis no mazākām noenkurošanās izmaksām, kas rodas no nodokļa samazinājuma krasta elektroenerģijai. Zviedrija ir lūgusi piešķirt tai atļauju uz sešu gadu periodu, kas ir direktīvas 19. panta 2. punktā minētais maksimālais periods. Zviedrija uzskata, ka šis pasākums atbilst Komisijas Ieteikumam 2006/339/EK par krasta elektroenerģijas pieslēguma izmantošanas veicināšanu kuģiem, kas piestājuši Kopienas ostās[3] un Komisijas paziņojumam "Stratēģiskie mērķi un rekomendācijas ES jūras transporta politikai 2018. gada perspektīvā"[4]. Šajā sakarībā tika norādīts, ka no 2011. gada jūnija dalībvalstīm ir beznosacījumu pienākums ievērot gaisa kvalitātes standartus konkrētiem piesārņotājiem, piemēram, cietajām daļiņām[5]. Šis pienākums dalībvalstīm paredz rast risinājumu tādām problēmām kā emisija no kuģiem, kuri noenkuroti ostās, kur tas ir vajadzīgs, un ir domājams, ka ostās, kurās ir šādas problēmas, tiks veicināta krasta elektroenerģijas izmantošana kā viens posms vispārējās gaisa kvalitātes stratēģijā. Samazinot nodokli, Zviedrija vēlas arī turpmāk nodrošināt stimulu kuģu operatoriem krasta elektroenerģijas izmantošanai, lai samazinātu emisiju atmosfērā, noenkuroto kuģu radīto troksni, kā arī CO2 emisiju. Samazinātas nodokļa likmes piemērošana stiprinātu krasta elektroenerģijas konkurētspēju attiecībā pret kuģu degvielas izmantošanu uz kuģa, uz ko attiecas pilnīgs atbrīvojums no nodokļa. Zviedrijas iestādes informēja Komisiju par to, ka, kopš pasākums tiek piemērots, ir uzbūvēti papildu krasta elektroenerģijas objekti un to Zviedrijas ostu skaits, kurās ir šādi objekti, ir pieaudzis no piecām līdz astoņām (Stokholma, Gēteborga, Pīteo, Helsingborja, Lūleo, Karlskrūna, Trelleborja un Īstade), un ka pašlaik tiek plānots būvēt papildu objektus Stokholmas ostā. Zviedrijas iestādes informēja Komisiju, ka kuģi, ko izmanto mežsaimniecības nozarē, visvairāk izmanto krasta elektroenerģijas objektus. Ostām, kas apkalpo šo nozari, visvairāk izmanto krasta elektroenerģiju. Minētos objektus parasti izmanto gadījumos, kad kuģi ir noenkuroti uz ilgāku laiku. To kuģu īpatsvars, kuri izmanto krasta elektroenerģijas objektus, dažādās ostās atšķiras (no 33 līdz gandrīz 100 %) atkarībā no ostas un kuģu tipa, kas to izmanto. Saskaņā ar Zviedrijas sniegto informāciju krasta elektroenerģijas izmantošana ir ļāvusi samazināt sēra dioksīda, slāpekļa oksīdu, cieto daļiņu un oglekļa oksīdu emisiju. Tomēr Zviedrijas iestādēm nav precīzu aprēķinu par emisijas samazinājumu, kas varētu būt saistīts ar pasākuma piemērošanu. Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, un jo īpaši tās 14. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 15. panta 1. punkta f) apakšpunkts. Pasākuma novērtējums saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu Īpaši politikas apsvērumi Direktīvas 19. panta 1. punkta pirmā daļa skan šādi: "Papildus iepriekšējos pantos, jo īpaši 5., 15. un 17. pantā noteiktajiem noteikumiem, Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus vai samazinājumus īpašu politikas apsvērumu interesēs." Ar šo nodokļa samazinājumu Zviedrijas iestādes mēģina sasniegt mērķi popularizēt videi draudzīgāku veidu, kā noenkurotie kuģi var iegūt vajadzīgo elektroenerģiju, lai tādējādi uzlabotu vietējo gaisa kvalitāti. Zviedrija uzsver, ka Komisija jau ir ieteikusi izmantot krasta elektroenerģiju kā alternatīvu elektroenerģijai, kas ražota uz noenkurotajiem kuģiem, un tādējādi jau ir atzinusi tās labvēlīgo ietekmi uz vidi[6]. Nepiemērojot pasākumu, noenkurotajiem kuģiem piegādātās elektroenerģijas nodokļa likme būtu SEK 293 (EUR 33,94)/MWh vai SEK 185 (EUR 21,43)/MWh Zviedrijas ziemeļu daļā. Tādējādi pieprasītais samazinājums radītu papildu stimulu izmantot šo tehnoloģiju, kas atbilst 243 SEK/kWh jeb 28,15 EUR/MWh (135 SEK/kWh jeb 15,64 EUR/MWh apmērā Zviedrijas ziemeļu daļā), un tādēļ palīdzētu sasniegt paziņoto politikas mērķi. Komisija arī norāda, ka, kopš pasākums tiek piemērots, Zviedrija ir turpinājusi uzlabot savu krasta infrastruktūru. Var uzskatīt, ka nodokļa samazinājums ir bijis efektīvs stimuls plašākai krasta elektroenerģijas izmantošanai. Zviedrijas iestādes informēja Komisiju, ka tās ir lūgušas vai likušas dažām ostām ieviest krasta elektroenerģijas objektus. Tomēr Zviedrija neziņoja par juridisku saistību vai finansiālu stimulu ieviešanu saistībā ar minēto objektu izmantošanu. Īpašu interesi par infrastruktūras attīstību ir paudusi mežsaimniecības nozare, jo tā cenšas panākt, lai transports būtu videi draudzīgāks. Komisija uzskata, ka pašreizējā krasta elektroenerģijas attīstības posmā Zviedrijā ievērojami samazinātas nodokļa likmes piemērošana joprojām ir piemērots instruments, lai stimulētu gan ostu iestādes, gan kuģu īpašniekus arī turpmāk ieguldīt tehnoloģijā, arī ņemot vērā to, ka nav citu specifisku valsts pasākumu krasta elektroenerģijas izmantošanas veicināšanai. Attiecībā uz politikas mērķa veidu Komisija norāda, ka krasta elektroenerģijas izmantošanas veicināšana ir kopējs politikas mērķis, kuru vajadzētu īstenot visā Savienībā. Tas ir skaidri norādīts Komisijas paziņojumā par integrētu jūrniecības politiku[7] un tam pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā[8]. Priekšlikumā par Enerģijas nodokļu direktīvas pārskatīšanu Komisija ierosināja atbrīvot no enerģijas nodokļiem krasta elektroenerģiju, ar kuru nodrošina kuģus, kuri noenkuroti ostā[9]. Tomēr pašlaik Komisijas priekšlikumu vēl nav pieņēmusi Padome. Tikmēr uzņēmējiem Zviedrijā un Zviedrijas iestādēm būtu jānodrošina juridiskā noteiktība attiecībā uz nodokļu pasākumiem, ko piemēro, lai veicinātu krasta elektroenerģijas izmantošanu. Pašlaik vienīgā iespēja ieviest labvēlīgu nodokļu režīmu attiecībā uz krasta elektroenerģiju ir paredzēta 19. pantā. Tomēr tā mērķis ir reaģēt uz pašā direktīvā neminētiem īpašiem apstākļiem atsevišķās dalībvalstīs. Pirms par politikas mērķi veicināt krasta elektroenerģijas izmantošanu ir lēmusi Padome Direktīvas 2003/96/EK pārskatīšanas kontekstā, atkāpi uz 19. panta pamata minētā mērķa sasniegšanai var piemērot tikai kā pārejas pasākumu. Atbilstība pārējiem ES mērķiem un politikas virzieniem Pieprasītais pasākums attiecas galvenokārt uz ES vides aizsardzības politiku. Ciktāl ar tā palīdzību būs iespējams samazināt kuģu degvielas izmantošanu uz ostās noenkurotiem kuģiem, pasākums dos ieguldījumu vietējās gaisa kvalitātes uzlabošanā. Iespējams, ka pasākums izraisīs CO2 emisijas samazinājumu tādējādi, ka lielākas sistēmu efektivitātes un izmantoto degvielas resursu atšķirību dēļ sauszemes energotīkla energoresursu struktūra ir mazāk oglekļietilpīga nekā elektroenerģija, kas saražota uz kuģa, izmantojot kuģu degvielu. Šajā sakarībā jāatzīmē, ka atbilstošajā tirgus daļā vidējā energoresursu struktūra ir mazāk oglekļietilpīga nekā vidēji ES. Lai gan piegādātās papildu elektroenerģijas oglekļietilpība parasti ir lielāka nekā vidējai energoresursu struktūrai un lielā mērā atkarīga no diennakts laika, kad rodas papildu pieprasījums, pasākuma radītie CO2 samazinājumi būtu diezgan ievērojami[10]. Pasākums ir saskaņā ar Komisijas priekšlikumu direktīvai par alternatīvo degvielu infrastruktūras ieviešanu, kurā apskatīts jautājums par krasta elektroenerģijas objektu ierīkošanu ostās, ja tas ir izmaksu ziņā efektīvi un sniedz ieguvumus vides jomā[11]. Šeit jāatceras, ka viens no galvenajiem iemesliem krasta elektroenerģijas nelabvēlīgajai konkurētspējas situācijai ir tāds, ka alternatīva, proti, uz jūras ostās noenkurotiem kuģiem saražotā elektroenerģija, ir pilnībā atbrīvota no nodokļa. No nodokļa ir atbrīvota ne tikai kuģu degviela, kas izmantota elektroenerģijas ražošanai, kā noteikts Direktīvas 2003/96/EK 14. panta 1. punkta a) apakšpunktā, bet arī tā elektroenerģija, kas saražota uz kuģa (skat. Direktīvas 2003/96/EK 14. panta 1. punkta c) apakšpunktu). Lai gan pēdējo minēto atbrīvojumu grūti savienot ar Savienības mērķiem vides aizsardzības jomā, tam pamatā ir praktiski apsvērumi. Lai apliktu ar nodokļiem uz kuģa saražoto elektroenerģiju, būtu nepieciešama kuģa īpašnieka (kas bieži vien reģistrēts trešā valstī) vai operatora deklarācija par patērētās elektroenerģijas apjomu. Šādā deklarācijā būtu jāiekļauj aplēse par to, kāda daļa elektroenerģijas patērēta tās dalībvalsts teritoriālajos ūdeņos, kurā maksājams nodoklis. Nepieciešamība iesniegt šādas deklarācijas katrā valstī, uz kuru teritoriālajiem ūdeņiem tas attiecas, kuģu īpašniekiem radītu milzīgu administratīvo slogu. Ņemot vērā šos apstākļus, ir pamatoti nevis sodīt par mazāku piesārņojumu radošas alternatīvas, proti, krasta elektroenerģijas izmantošanu, bet gan ļaut Zviedrijai piemērot samazinātu nodokļa likmi. Attiecībā uz elektroenerģiju, kas patērēta uz iekšzemes ūdensceļu ostās noenkurotiem kuģiem, un pretēji tai situācijai, kas ir jūras ostās, dalībvalstis var izvēlēties, vai piemērot nodokļa atbrīvojumu uz kuģa saražotai elektroenerģijai (15. panta 1. punkta f) apakšpunkts). Tādējādi dalībvalstīm nav juridisku šķēršļu vienlīdzīgai attieksmei pret krasta elektroenerģiju un iekšzemes ūdensceļu ostās uz kuģiem saražotu elektroenerģiju. Taču 15. panta 1. punkta f) apakšpunktā noteiktās izvēles tiesības neaplikt ar nodokli elektroenerģiju, kas saražota uz kuģa, izskaidrojamas ar likumdevēja praktiskajiem apsvērumiem un ir cieši saistītas ar brīvprātīgi piemērojamajām nodokļa priekšrocībām saistībā ar kuģošanu iekšzemes ūdensceļos. Lielākā daļa dalībvalstu, tostarp Zviedrija, ir izlēmušas neaplikt ar nodokli degvielu, kas izmantojama šiem mērķiem. Tās arī uzskata par nelietderīgu aplikt ar nodokli resursu degvielu tā vietā, lai ar nodokli apliktu elektroenerģiju (skat. Direktīvas 2003/96/EK 21. panta 5. punkta trešo apakšpunktu), jo tas nozīmētu elektroenerģijas ražošanā izmantotās degvielas vismaz nošķiršanu. Lai nolemtu, vai jūras kuģniecībai piemērojamo nodokļa atbrīvojumu attiecināt arī uz degvielu, kas tiek izmantota, lai kuģotu pa iekšējiem ūdensceļiem, dalībvalstis ņems vērā vairākus aspektus, tostarp valstu transporta politikas plašākos mērķus, piemēram, vides aizsardzības apsvērumus, kas var noteikt to izvēli neaplikt ar nodokli šiem mērķiem paredzēto degvielu. Tādēļ šajā posmā ir pamatoti attiecināt iespēju krasta elektroenerģijai piemērot samazinātu nodokļa likmi arī uz iekšzemes ūdensceļu ostām. Iekšējais tirgus un godīga konkurence Komisija nav saņēmusi sūdzības par nodokļu pasākuma, kas atļauts ar Padomes Īstenošanas lēmumu 2011/384/ES, praktisko piemērošanu. No iekšējā tirgus un godīgas konkurences viedokļa pasākums tikai samazina pašreizējo kuģu degvielas nodokļa atbrīvojuma izraisīto nevienlīdzību nodokļu jomā starp diviem konkurējošiem elektroenerģijas avotiem, kas pieejami noenkurotiem kuģiem, proti, starp elektroenerģiju, kas saražota uz kuģa, un krasta elektroenerģiju. Attiecībā uz konkurenci starp kuģu operatoriem Zviedrijas iestādes nav sniegušas informāciju par ievērojamu to kuģu skaita pieaugumu, kuri ir aprīkoti krasta elektroenerģijas izmantošanai. Jāatzīmē, ka saskaņā ar Zviedrijas iestāžu aprēķiniem krasta elektroenerģijas izmantošanas izmaksas joprojām ir samērā lielas, salīdzinot ar elektroenerģijas ražošanu uz kuģa, izmantojot no nodokļa atbrīvoto kuģu degvielu. Jo īpaši izmaksas kuģu īpašniekiem ietver maksājumus par pieslēgumu tīklam un ieguldījumu izmaksas par kuģa aprīkojumu. Lai gan precīzas izmaksu prognozes lielā mērā atkarīgas no naftas cenu izmaiņām, un tādēļ prognozēšana ir sarežģīta, jaunākais pieejamais izvērtējums liecina, ka kopumā pat pilnīgs nodokļu atbrīvojums vairumā gadījumu nesamazinātu krasta elektroenerģijas darbības izmaksas zem tā līmeņa, kas atbilst uz kuģa saražotas elektroenerģijas izmaksām[12], un tādējādi salīdzinājumā ar elektroenerģijas ražošanu uz kuģa neradītu būtisku konkurētspējas priekšrocību tiem kuģu operatoriem, kas izmanto krasta elektroenerģiju. Konkrētajā gadījumā tāds būtisks izkropļojums, kā minēts iepriekš, nav radies pēc Padomes Īstenošanas lēmuma 2011/384/ES piemērošanas, un ir maz ticams, ka tas radīsies, jo Zviedrija plāno turpināt ievērot minimālo nodokļu līmeni, ko paredz Enerģētikas nodokļu direktīva. Turklāt Zviedrija plāno arī turpmāk piemērot šo nodokļa priekšrocību tikai kuģiem ar bruto tilpību vismaz 400 tonnas, kā arī krasta elektroenerģijas piegādēm ar minimālo spriegumu 380 volti, lai vienlaicīgi ierobežotu labuma guvēju skaitu un vērstu pasākumu uz tiem kuģiem, uz kuriem ražo ievērojamu apjomu elektroenerģijas. Kā skaidro Zviedrijas iestādes, ņemot vērā valsts asociāciju izteiktās bažas par to, ka valsts kuģi var nonākt nelabvēlīgākā situācijā salīdzinājumā ar ārvalstu kuģiem, abas robežvērtības noteiktas pietiekami zemas. Ir diezgan ticams, ka kuģi, kam robežvērtību dēļ nebūs piemērojama nodokļa priekšrocība, būs valsts nevis citu ES valstu kuģi, un robežvērtības jebkurā gadījumā neradīs labvēlīgāku nodokļu situāciju valsts tirgus dalībniekiem salīdzinājumā ar konkurentiem no citām ES valstīm. Attiecībā uz konkurenci starp ostām Zviedrijas iestādes ir norādījušas, ka tās nav novērojušas tādas būtiskas izmaiņas kuģu īpašnieku izvēlē attiecībā uz ostu, ko varētu saistīt ar krasta elektroenerģijas objektu pieejamību. Tās uzskata par niecīgu jebkuru iespējamo ietekmi uz tirdzniecību starp dalībvalstīm, kas varētu rasties, ja kuģi maina savus maršrutus atkarībā no iespējas izmantot krasta elektroenerģiju ar samazinātu nodokļa likmi. Situācijā, kad, kā minēts iepriekš, nav paredzams, ka par spīti nodokļa samazinājumam krasta elektroenerģijas izmantošana vismaz īstermiņā kļūs ekonomiski vieglāk īstenojama nekā elektroenerģijas ražošana uz kuģa, nav paredzams, ka šis nodokļa samazinājums krasta elektroenerģijai ievērojami izkropļos konkurenci starp ostām, rosinot kuģus mainīt kursu atkarībā no šādas elektroenerģijas pieejamības. Laikposms, kurā ierosināts atļaut samazinātas nodokļa likmes piemērošanu, lielā mērā atspoguļo Komisijas priekšlikumā ierosināto 8 gadu nodokļu atbrīvojumu krasta elektroenerģijai. Pasākuma piemērošanas laiks un ES enerģijas nodokļu sistēma Principā jebkuram atbrīvojuma piemērošanas laikposmam ir jābūt pietiekami ilgam, lai neatturētu ostu operatorus no vajadzīgo ieguldījumu veikšanas. Šajā konkrētajā gadījumā pasākuma piemērošanas termiņš būtu pagarināts un nodokļa samazinājuma apjoms palielināts ar Komisijas priekšlikumu par Enerģijas nodokļu direktīvas pārskatīšanu, kas paredz obligātu atbrīvojumu krasta elektroenerģijai astoņus gadus pēc tā stāšanās spēkā. Tomēr minētā atkāpe nedrīkstētu apdraudēt spēkā esošā tiesiskā regulējuma tālāku attīstību un būtu jāņem vērā, ka Padome, iespējams, pieņems tiesību aktu, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu par grozījumiem Enerģijas nodokļu direktīvā. Šajā situācijā šķiet piemērotāk piešķirt prasīto atļauju uz direktīvā atļauto maksimālo sešu gadu periodu, taču tā zaudē spēku, ja pirms šā sešu gadu perioda beigām stāsies spēkā vispārīgie noteikumi šajā jomā. Šāds laika periods nodrošinās juridisko noteiktību kuģu un ostu operatoriem, kuriem ir jāplāno savi ieguldījumi krasta elektroenerģijas objektos vai kuģa aprīkojumā. Tas ļaus arī Zviedrijas iestādēm apkopot datus, lai varētu pilnībā izvērtēt pasākuma ietekmi. Noteikumi par valsts atbalstu Ņemot vērā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī[13] publicēto atbilstošo valūtas maiņas kursu 2013. gada 1. oktobrī, Zviedrijas iestāžu paredzētā samazinātā nodokļa likme SEK 50/kWh pārsniedz Direktīvas 2003/96/EK 10. pantā noteikto ES minimālo nodokļa likmi. Tādējādi pasākums atbilst vienam no Komisijas Regulas 651/2014/ES[14] 44. panta noteikumiem, kas paredz nosacījumus, saskaņā ar kuriem šāds pasākums ir atbrīvotas no valsts atbalsta paziņošanas prasības. Tomēr šajā posmā nevar noteikt, vai visi 44. pantā paredzētie noteikumi ir izpildīti, un Padomes Īstenošanas lēmuma priekšlikums neliedz Komisijai pieprasīt, lai Zviedrija ievērotu valsts atbalsta noteikumus. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Šā priekšlikuma pamatā ir Zviedrijas lūgums, un tas attiecas vienīgi uz šo dalībvalsti. Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. Ietekmes novērtējums Šis priekšlikums attiecas uz atļaujas piešķiršanu atsevišķai dalībvalstij pēc tās lūguma. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Priekšlikuma mērķis ir atļaut Zviedrijai atkāpties no Padomes Direktīvas 2003/96/EK vispārīgajiem noteikumiem, elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem, piemērojot samazinātu nodokļa likmi SEK 50/MWh (EUR 5,79). Juridiskais pamats Padomes Direktīvas 2003/96/EK 19. pants. Subsidiaritātes princips Netiešo nodokļu uzlikšana, kas minēta LESD 113. pantā, pati par sevi nav ekskluzīvā Kopienas kompetencē LESD 3. panta nozīmē. Tomēr dalībvalstu kompetences šajā jomā stingri nosaka un ierobežo esošie ES tiesību akti. Saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu vienīgi Padome ir tiesīga atļaut dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus vai samazinājumus minētā noteikuma nozīmē. Dalībvalstis nevar aizstāt Padomi. Tādējādi šajā priekšlikumā ir ievērots subsidiaritātes princips. Proporcionalitātes princips Šajā priekšlikumā ir ievērots proporcionalitātes princips. Nodokļa samazinājums nepārsniedz konkrētā mērķa sasniegšanai vajadzīgo (skat. apsvērumus par iedaļu "Iekšējais tirgus un godīga konkurence"). Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātais juridiskais instruments: Padomes Īstenošanas lēmums. Direktīvas 2003/96 19. pants paredz tikai šāda veida pasākumu. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Minētais pasākums Savienībai nerada finansiālu un administratīvu apgrūtinājumu. Priekšlikums neietekmē Savienības budžetu. 2014/0230 (NLE) Priekšlikums PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS, ar kuru saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu Zviedrijai atļauj piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, ņemot vērā Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvu 2003/96/EK, ar ko pārkārto Kopienas energoproduktu un elektroenerģijas nodokļu sistēmu[15], un jo īpaši tās 19. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, tā kā: (1) Ar Padomes Īstenošanas lēmumu 2011/384/ES[16] Zviedrijai saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu atļāva līdz 2014. gada 25. jūnijam piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem ("krasta elektroenerģija"). (2) Zviedrija 2013. gada 13. decembra vēstulē lūdza atļauju turpināt piemērot krasta elektroenerģijai samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu. (3) Ar paredzamo nodokļa samazinājumu Zviedrija plāno arī turpmāk veicināt plašāku krasta elektroenerģijas izmantošanu kā videi nekaitīgāku elektroenerģijas iegūšanas veidu ostās noenkurotiem kuģiem salīdzinājumā ar kuģu degvielas izmantošanu uz kuģa. (4) Tiktāl, ciktāl krasta elektroenerģijas izmantošana nerada gaisu piesārņojošu vielu emisiju, kas saistīta ar kuģu degvielas izmantošanu uz noenkurotiem kuģiem, tā veicina vietējā gaisa kvalitātes uzlabošanos ostas pilsētās. Ņemot vērā elektroenerģijas ražošanas struktūras specifiskos apstākļus attiecīgajā reģionā, t. i., Ziemeļvalstu elektroenerģijas tirgū, kurš ietver Zviedriju, Dāniju, Somiju un Norvēģiju, ir paredzams, ka no sauszemes energotīkla iegūtās elektroenerģijas izmantošana kuģu degvielas vietā samazinās CO2 emisiju. Tāpēc ir paredzams, ka pasākums veicinās Savienības vides aizsardzības, veselības aizsardzības un klimata politikas mērķu sasniegšanu. (5) Atļauja Zviedrijai piemērot samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi krasta elektroenerģijai nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai veicinātu plašāku krasta elektroenerģijas izmantošanu, jo elektroenerģijas ražošana uz kuģa vairumā gadījumu joprojām būs konkurētspējīgākā alternatīva. Tā paša iemesla dēļ un arī tādēļ, ka šīs tehnoloģijas izplatība tirgū pagaidām ir visai neliela, šis pasākums tā darbības laikā nevarētu radīt ievērojamus konkurences izkropļojumus, tādējādi tam nebūs negatīvas ietekmes uz iekšējā tirgus pienācīgu darbību. (6) No Direktīvas 2003/96/EK 19. panta 2. punkta secināms, ka katrai saskaņā ar minēto noteikumu piešķirtajai atļaujai ir jābūt stingri ierobežotai laikā. Ņemot vērā to, ka laikam jābūt pietiekami ilgam, lai varētu veikt pienācīgu pasākuma izvērtēšanu, kā arī nepieciešamību neapdraudēt pašreizējā tiesiskā regulējuma tālāku attīstību, ir lietderīgi prasīto atļauju piešķirt uz sešu gadu periodu, taču tā zaudē spēku, ja pirms šā sešu gadu perioda beigām sāk piemērot vispārīgus noteikumus šajā jomā. (7) Lai nodrošinātu juridisko noteiktību ostu un kuģu operatoriem un izvairītos no tādas iespējamas administratīva sloga palielināšanas elektroenerģijas izplatītājiem un otrreizējiem izplatītājiem, ko varētu izraisīt izmaiņas akcīzes nodokļa likmē, ko iekasē par krasta elektroenerģiju, būtu jānodrošina, ka Zviedrija bez pārtraukuma var piemērot spēkā esošo īpašo nodokļu samazinājumu, uz kuru attiecas šis lēmums. Tādēļ prasītā atļauja būtu jāpiešķir no 2014. gada 26. jūnija, lai to varētu piemērot uzreiz pēc tam, kad beidzas iepriekšējā, saskaņā ar Padomes Īstenošanas lēmumu 2011/384/ES noteiktā regulējuma darbības termiņš. (8) Šis lēmums neskar Savienības noteikumu par valsts atbalstu piemērošanu, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Ar šo Zviedrijai atļauj piemērot samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta krastā noenkurotiem kuģiem, kas nav privāti izpriecu kuģi, ar nosacījumu, ka tiek ievērotas Direktīvas 2003/96/EK 10. pantā noteiktās minimālās nodokļa likmes. 2. pants Šis lēmums stājas spēkā tā paziņošanas dienā. To piemēro no 2014. gada 26. jūnija. Tas zaudē spēku 2020. gada 25. jūnijā. Taču, ja Padome, rīkojoties saskaņā ar LESD 113. pantu, nosaka vispārīgos noteikumus par nodokļa priekšrocībām krasta elektroenerģijai, šis lēmums zaudē spēku dienā, kurā stājas spēkā šie vispārīgie noteikumi. 3. pants Šis lēmums ir adresēts Zviedrijas Karalistei. Briselē, Padomes vārdā – priekšsēdētājs [1] OV L 170, 30.6.2011., 36.–37. lpp. [2] Visi aprēķini ir balstīti uz 2013. gada 1. oktobra maiņas kursu, proti, SEK 8,6329/EUR 1. Skat. OV C 286, 2.10.2013. [3] Komisijas 2006. gada 8. maija Ieteikums 2006/339/EK par krasta elektroenerģijas pieslēguma izmantošanas veicināšanu kuģiem, kas piestājuši Kopienas ostās (OV L 125, 12.5.2006.). [4] Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai – "Stratēģiskie mērķi un rekomendācijas ES jūras transporta politikai 2018. gada perspektīvā", COM(2009) 8 final, 2009. gada 21. janvāris. [5] Skat. Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 21. maija Direktīvu 2008/50/EK par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai (OV L 152, 11.6.2008.). [6] Skat. iepriekš 3. zemsvītras piezīmi. [7] COM(2007) 575 final, 2007. gada 10. oktobris. [8] SEC(2007) 1283 final, 2007. gada 10. oktobris. [9] COM(2011) 169 final, 2011. gada 13. aprīlis. [10] Atjaunojamo energoresursu un kodolenerģijas kopējā daļa Zviedrijas energoresursu struktūrā 2012. gadā bija 95,4 % un NordPool energoresursu struktūrā — 90 %, skat. http://www.nordpoolspot.com/Global/Download%20Center/TSO/Nordic-production-split_2004-2012.pdf. Taču gan kodolenerģija, gan hidroelektroenerģija, kas veido lielāko atjaunojamo energoresursu avotu daļu Zviedrijā un NordPool kopumā, tiek izmantota galvenokārt bāzes slodzei, bet maksimumslodze ir vairāk oglekļietilpīga. [11] COM(2013) 18 final, 2013. gada 24. janvāris. [12] Skat. Eiropas Savienības Vides ģenerāldirektorāta 2005. gada augusta ziņojumu "Service Contract Ship Emissions: Assignment, Abatement and Market-based Instruments", 2a uzdevumu – Krasta elektroenerģija, http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Ir veikta izmaksu analīze trim ostām: Gēteborgai (Zviedrija), Džūno un Longbīčai (ASV). [13] Skat. iepriekš 2. zemsvītras piezīmi. [14] Komisijas Regula (EK) Nr. 651/2014, ar ko noteiktas atbalsta kategorijas atzīst par saderīgām ar iekšējo tirgu, piemērojot Līguma 107. un 108. pantu (OV L 187, 26.6.2014., 1.–78. lpp.). [15] OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp. [16] Padomes Īstenošanas lēmums 2011/384/ES (2011. gada 20. jūnijs), ar kuru saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu Zviedrijai atļauj piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem ("krasta elektroenerģija") (OV L 176, 30.6.2011., 36. lpp.).