Īpašais ziņojums Nr. 1/2011 “Vai atbalsta sniegšana uzlabojās pēc tam, kad Komisijas centrālie dienesti nodeva ārējās palīdzības pārvaldību Komisijas delegācijām?”





AKRONĪMI UN SAĪSINĀJUMI ĀKK valstis : Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstis CRIS : Ārējo attiecību ģenerāldirektorāta vispārējā informācijas sistēma EAF : Eiropas Attīstības fonds EĀDD : Eiropas Ārējās darbības dienests EKPI : Eiropas kaimiņattiecību un partnerattiecību instruments EuropeAid : EuropeAid sadarbības birojs NPAP : Nozares politikas atbalsta programma ROM : Uz rezultātiem vērsta uzraudzības sistēma VSD : Valsts stratēģijas dokuments KOPSAVILKUMS I. Eiropas Revīzijas palāta veica revīziju, lai novērtētu, vai atbalsta sniegšana ir uzlabojusies pēc tam, kad Eiropas Komisijas centrālie dienesti nodeva ārējās palīdzības pārvaldību Eiropas Komisijas delegācijām visā pasaulē. Galvenā uzmanība revīzijā bija vērsta uz trim galvenajiem decentralizācijas mērķiem: palielināt atbalsta sniegšanas ātrumu, uzlabot atbalsta kvalitāti un veidot uzticamākas finanšu pārvaldības procedūras. II. Revīzija aptvēra periodu pēc decentralizācijas pabeigšanas — no 2004. gada līdz 2009. gadam. Revīzija bija ieplānota īstajā laikā, jo Eiropas Savienībā pašlaik notiek cita liela reforma, kas ievērojami ietekmē Eiropas Savienības ārējās palīdzības pārvaldību, ko veic Komisija. Saskaņā ar Lisabonas līgumu ir izveidots Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD). III. Palāta konstatēja, ka decentralizācija ir uzlabojusi atbalsta sniegšanu saistībā ar trim specifiskajiem mērķiem: a) Komisija ir sākusi sniegt atbalstu ātrāk, gan jauniem intervences pasākumiem uzņemot saistības par lielākām summām, gan šo papildu finansējumu pietiekami ātri izlietojot, lai lieki neuzkrātos neizlietotie līdzekļi; b) daži rādītāji liecina, ka decentralizācija ir uzlabojusi atbalsta kvalitāti labāku rezultātu ziņā. Komisijas veiktie novērtējumi liecina, ka ir samazinājies nesekmīgo projektu skaits un ir palielinājusies projektu atbilstība. Tomēr atbalsta kvalitātes vērtēšana ir sarežģīts process, un Komisijas pašreizējās sistēmas vēl nav šim nolūkam pietiekami attīstītas; c) kopš decentralizācijas Komisija savā finanšu pārvaldībā ir pakāpeniski ieviesusi svarīgus uzlabojumus, kaut arī dažas nepilnības ir palikušas. IV. Neraugoties uz šiem uzlabojumiem, revīzijā atklāja vairākas problēmas, kas traucē Komisijai izmantot visus decentralizācijas sniegtos ieguvumus: a) Komisijai joprojām vajadzētu uzlabot cilvēkresursu sadali un izmantošanu delegācijās. Šajā jomā revīzijā konstatētie galvenie jautājumi: pareizs līdzsvars starp darbiniekiem, kas strādā saistībā ar atbalstu, un darbiniekiem, kas nodarbojas ar politikas un tirdzniecības jautājumiem, darbinieku profesionālais profils un lielais līgumdarbinieku vakanču skaits. Delegāciju darba slodzi palielina nozaru skaits, kurās delegācijas joprojām ir iesaistītas, lai gan ir veikti pasākumi finanšu donoru koordinēšanas stiprināšanai; b) EuropeAid sadarbības biroja lomu delegāciju atbalstā apgrūtina līgumdarbinieku lielā mainība, jo 40 % tā darbaspēka ir līgumdarbinieki. Tāpēc ir grūti uzkrāt vajadzīgās zināšanas, rodas institucionālās atmiņas zudums un mazinās darbību efektivitāte; c) delegācijas nav veikušas atbalsta intervences pasākumu pienācīgu tehnisko un finansiālo uzraudzību uz vietas, lai gan lielākas iespējas šādu uzraudzību veikt tieši bija viens no potenciālajiem decentralizācijas ieguvumiem. Delegāciju ziņojumos EuropeAid birojam nebija pienācīgas atgriezeniskās saiknes ne par rezultātiem, ne arī par finanšu pārvaldības sistēmu pareizību. V. Ziņojuma noslēgumā sniegti vairāki ieteikumi, kuru nolūks ir pilnveidot ieguvumus, ko Komisija var gūt no decentralizācijas. IEVADS 1. Eiropas Savienība ir lielākā atbalsta sniedzēja visā pasaulē, un lielu daļu šā atbalsta pārvalda Eiropas Komisija; tās izdevumi vispārējām atbalsta darbībām 2009. gadā bija 8440 miljoni EUR [1]. Aptuveni 80 % no šā atbalsta īsteno ar decentralizētas pārvaldības sistēmas starpniecību. "Decentralizācija" ietver Eiropas Komisijas finansēto sadarbības pasākumu pārvaldības uzdevumu un pienākumu nodošanu no Eiropas Komisijas centrālajiem dienestiem 111 birojiem ("delegācijām") partnervalstīs. Decentralizāciju ieviesa laikposmā no 2002. līdz 2004. gadam, lai atbalstītu plašo reformu, kuru sāka 2000. gadā un kuras mērķis bija uzlabot Komisijas sniegtās ārējās palīdzības pārvaldību. Decentralizācijas un vispārējās reformas galvenie mērķi bija paātrināt īstenošanu, uzlabot kvalitāti un nodrošināt uzticamas procedūras. 2. Palāta 2004. gadā sagatavoja īpašo ziņojumu par Eiropas Kopienas ārējā atbalsta pārvaldības funkciju atdošanu Komisijas delegācijām [2]. Ziņojumā uzmanību pievērsa diviem galvenajiem jautājumiem, pirmkārt, tam, kā Komisija pārvaldīja decentralizācijas procesu, un, otrkārt, vai pārvaldības funkciju atdošanas mērķi ir sasniegti. Ziņojumā pozitīvi novērtēta Komisijas veiktā decentralizācijas procesa vadība, bet secināts, ka 2004. gadā vēl bija par agru vērtēt, vai decentralizācijas iecerētie rezultāti ir sasniegti. 3. Decentralizācijai, kuru īsteno jau vairāk nekā piecus gadus, ir šādas galvenās iezīmes (sk. arī 1. attēlu): a) delegācijas atbild par atbalsta intervences pasākumu identifikāciju, formulēšanu un īstenošanu, un tas ietver arī līgumu slēgšanas un līdzekļu izmaksāšanas posmus. Delegāciju vadītāji ir iecelti par apakšpilnvarotiem kredītrīkotājiem, un delegācijām ir gan pamatdarbības, gan finanšu nodaļas; b) EuropeAid birojs joprojām ir atbildīgs par finansēšanas lēmumu un finansēšanas nolīgumu galīgo sagatavošanu un grozīšanu, bet sagatavošanās darbus veic delegācijas; c) EuropeAid birojs atbalsta delegācijas un caurskata ierosināto atbalsta intervences pasākumu kvalitāti to identifikācijas un formulēšanas posma beigās, kā arī, pēc delegāciju pieprasījuma, sniedz pastāvīgu atbalstu visa atbalsta intervences pasākuma laikā; d) kaut arī delegācijas atbild par katra atsevišķa atbalsta intervences pasākuma tehnisko un finansiālo uzraudzību un vērtēšanu, EuropeAid birojs ir atbildīgs par Komisijas attīstības palīdzības īstenošanas vispārējo uzraudzību un vērtēšanu; e) palīdzības programmu plānošana — daudzgadu sadarbības stratēģiju izstrāde ar partnervalstīm un resursu piešķiršana to atbalstam — nav decentralizēta. Par to joprojām atbild Komisijas centrālie dienesti [3], lai gan arī šajā procesā delegācijām tagad ir lielāka loma nekā bija pirms decentralizācijas. 4. Kopš laikā no 2002. līdz 2004. gadam lielākās daļas pārvaldības funkciju no Komisijas centrālajiem dienestiem nodeva delegācijām, ir notikusi tikai neliela turpmāka decentralizācija. Tomēr saskaņā ar 2008. gada Akras rīcības programmu (Accra Agenda for Action) [4] Komisija kopā ar citiem līdzekļu donoriem ir apņēmusies veikt turpmāku centrālo dienestu funkciju nodošanu birojiem partnervalstīs, lai atbalstu pēc iespējas vairāk pielāgotu šo valstu vajadzībām. 5. Ar šo nozīmīgāko ārējās palīdzības reformu kopš decentralizācijas saskaņā ar Lisabonas līgumu Eiropas Savienība izveido jaunu Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD) [5]. Revīzijas laikā turpinājās sagatavošanās darbi EĀDD izveidei. Delegācijas atskaitīsies EĀDD, un tām būs lielāka politiskā un diplomātiskā loma nekā iepriekš, taču tās joprojām būs atbildīgas par attīstības palīdzības īstenošanu no ES budžeta. Saistībā ar savu ārējās attīstības pienākumu daļu delegāciju vadītāji kā apakšpilnvaroti kredītrīkotāji turpinās atskaitīties EuropeAid birojam, bet par pārējām savām funkcijām tie atskaitīsies EĀDD. 1. ATTĒLS PIENĀKUMU SADALE STARP KOMISIJAS CENTRĀLAJIEM DIENESTIEM UN DELEGĀCIJĀM KOMISIJAS DECENTRALIZĒTĀS PĀRVALDĪBAS SISTĒMĀ +++++ TIFF +++++ Avots: Eiropas Revīzijas palātas analīze, pamatojoties uz Komisijas stratēģijas dokumentiem. REVĪZIJAS TVĒRUMS UN PIEEJA 6. Revīzijā tika meklēta atbilde uz vispārīgu jautājumu: "vai atbalsta sniegšana uzlabojās pēc tam, kad Komisijas centrālie dienesti nodeva ārējās palīdzības pārvaldību Komisijas delegācijām." Šo vispārīgo jautājumu aplūkoja, to sadalot trijos konkrētākos jautājumos: a) vai decentralizācija ir palielinājusi atbalsta sniegšanas ātrumu; b) vai decentralizācija ir uzlabojusi atbalsta kvalitāti; c) vai ir ieviestas uzticamas finanšu pārvaldības procedūras. 7. Revīzijā pievērsās laikposmam pēc 2004. gada, kad decentralizācijas ieviešana bija pabeigta un Palāta bija sagatavojusi iepriekšējo ziņojumu par decentralizāciju. Revīziju veica no 2009. gada vidus līdz 2010. gada vidum. Uzmanības centrā bija EuropeAid biroja un delegāciju loma, bet revīzijā neaplūkoja programmu plānošanas posmu un lomu, kāda ir Attīstības ģenerāldirektorātam un Ārējo attiecību ģenerāldirektorātam [6]. Revīzijā pārbaudīja Komisijas decentralizēto pārvaldības sistēmu, veicot dokumentu pārbaudes un aptaujājot galvenos EuropeAid biroja darbiniekus. Lai novērtētu sistēmas darbību delegācijās, revīzijā ietvēra arī piecu partnervalstu (Kolumbijas, Ekvadoras, Etiopijas, Indonēzijas un Tunisijas) apmeklējumus. Papildus tam par decentralizēto pārvaldības sistēmu tika apkopoti secinājumi no Palātas gada pārskatiem un īpašajiem ziņojumiem, kas sagatavoti kopš 2004. gada. 8. Šā ziņojuma pirmajā daļā skatīts, vai un kādā mērā ir uzlabojusies atbalsta sniegšana. Lai gan nav iespējams precīzi novērtēt, ciktāl uzlabojumi var būt tieši saistīti ar decentralizāciju, revidenti centās apzināt tos decentralizētās pārvaldības sistēmas aspektus, kuri ir īpaši uzlabojuši atbalsta sniegšanu. 9. Ziņojuma otrajā daļā aplūkoti tie decentralizācijas aspekti, kurus revīzijā identificēja kā jomas, kurās Komisijas veiktā pārvaldība ir jāuzlabo. Ziņojuma pēdējā sadaļā sniegti ieteikumi par to, kā to darīt. Plānotā EuropeAid reorganizācija pēc EĀDD izveides dod iespēju īstenot šos ieteikumus. APSVĒRUMI DECENTRALIZĀCIJA IR KOPUMĀ UZLABOJUSI ATBALSTA SNIEGŠANU DECENTRALIZĀCIJA IR PAĀTRINĀJUSI ATBALSTA SNIEGŠANU, KOMISIJA SPĒJ GAN UZŅEMTIES SAISTĪBAS, GAN ARĪ IZMAKSĀT PIEAUGOŠOS FINANSĒJUMA APJOMUS 10. Pagājušā gadsimta deviņdesmitajos gados Komisija ar grūtībām spēja izlietot savu attīstības palīdzības budžetu, kas šajā periodā ir vairāk nekā dubultojies. Veidojās būtiski neizlietotā finansējuma uzkrājumi. Tādēļ viens no galvenajiem decentralizācijas mērķiem bija palielināt atbalsta sniegšanas ātrumu. 11. Lai novērtētu, vai atbalsta sniegšanas ātrums ir palielinājies, revīzijā pārbaudīja Komisijas darbības rezultātus šajā jomā, izmantojot galvenos finanšu rādītājus, kurus izstrādājis EuropeAid birojs (sk. 1. izcēlumu). Revīzijā vērtēja arī to, vai šie rādītāji pamatojās uz ticamiem datiem un kopā veidoja izsmeļošu priekšstatu par atbalsta sniegšanas ātrumu. Revidenti arī centās apzināt faktorus, kuri ir ietekmējuši atbalsta sniegšanas ātrumu. 1. IZCĒLUMS GALVENIE FINANŠU RĀDĪTĀJI, KURUS IZMANTO EUROPEAID BIROJS Turpmāk izklāstītie un ar atbalsta sniegšanas ātrumu saistītie rādītāji ir daļa no EuropeAid biroja "rādītāju ziņojuma", kuru trīsreiz gadā iesniedz Ārējo attiecību komisāru grupai: a) gada summa atbalsta finansējumam, par kuru uzņemtas saistības, noslēgti līgumi un veikti maksājumi; b) "veco" un "neaktīvo" saistību līmenis. Ar šo rādītāju mēra, cik lielā mērā kavējas intervences pasākumi. "Vecās" saistības ir tās, kuras ir bijušas atvērtas vairāk nekā sešus gadus. "Neaktīvās" saistības ir tās, kuras nav vecākas par pieciem gadiem un par kurām pēdējos 24 mēnešos nav veikti finanšu darījumi; c) uz līgumu slēgšanu pēc finansēšanas nolīgumiem attiecas tā sauktais "D + 3" noteikums. Šis rādītājs arī attiecas uz ātrumu, kādā īsteno atbalsta intervences pasākumus; galvenā uzmanība ir pievērsta riskam, ka intervences pasākumi var pazaudēt finansējumu, ja trijos gados pēc finansēšanas nolīguma parakstīšanas nav noslēgti līgumi. 12. Revīzijā secināja, ka rādītājiem izmantotā finanšu informācija bija ticama un ka kopumā atbalsta sniegšana ir paātrinājusies. Revīzijas secinājums par finanšu informācijas ticamību lielā mērā balstījās uz Palātas finanšu revīzijās veikto darbu. Turpmākajos punktos izklāstīts revīzijas vērtējums par atbalsta sniegšanas paātrināšanos. 13. Īstenošanas procesā esošā atbalsta apjoms 2009. gadā, salīdzinot ar 2004. gadu, bija ievērojami lielāks. Attīstības atbalsta summa, par kuru uzņemtas saistības, 2009. gadā bija par 42 % lielāka nekā 2004. gadā; summa, par kuru noslēgti līgumi, 2009. gadā palielinājās par 45 %, salīdzinot ar 2004. gadu, un maksājumi par šo pašu laiku pieauga par 30 %. Lai gan saistību, līgumu un maksājumu apmēri šajos gados ir nedaudz svārstījušies (sk. 2. attēlu), tiem ir acīmredzama tendence palielināties. 2. ATTĒLS ĀRĒJĀS PALĪDZĪBAS APMĒRS, PAR KURU UZŅEMTAS SAISTĪBAS, NOSLĒGTI LĪGUMI UN VEIKTI MAKSĀJUMI 2004.–2009. GADĀ +++++ TIFF +++++ Avots: EuropeAid biroja ziņojumi par finanšu rādītājiem. 14. Lai gan atbalsta apmērs ir audzis, 2009. gadā Komisijai izdevās samazināt vecās saistības līdz 2004. gada līmenim. Lai gan 2006.–2008. gadā skaitļi bija apmēram par 50 % lielāki nekā 2004. gadā, šis nepabeigto atbalsta intervences pasākumu uzkrājums 2009. gadā tika likvidēts. Neaktīvo saistību apmērs šajā pašā posmā samazinājās par gandrīz 25 % procentiem (sk. 3. attēlu). Tas liecina, ka ievērojami kavējas aizvien mazāk jauno atbalsta intervences pasākumu, par kuriem uzņemtas saistības. 15. Tomēr kopš 2004. gada līgumus par uzņemtajām saistībām slēdz nedaudz lēnāk (sk. galvenos rādītājus 1. izcēluma c) apakšpunktā). Tā kā aptuveni par 4 % no 2004. gada saistību apmēra līdz 2007. gadam līgumi nebija noslēgti, tās vairs nebija izmantojamas, attiecīgais rādītājs 2009. gadā par 2006. gada saistībām bija 6 %. 3. ATTĒLS VECO UN NEAKTĪVO SAISTĪBU APMĒRS 2004.–2009. GADĀ +++++ TIFF +++++ Avots: EuropeAid biroja ziņojumi par finanšu rādītājiem. 16. Palātas jaunākie gada pārskati lielā mērā apstiprināja vispārējo stāvokļa uzlabošanas attiecībā uz atbalsta sniegšanas paātrināšanos salīdzinājumā ar stāvokli pirms decentralizācijas, kad Palāta ļoti kritiski vērtēja neizlietotā finansējumu uzkrāšanos, īpaši attiecībā uz EAF. 17. Palātai rada bažas tas, vai izmantotie rādītāji ir izsmeļoši, jo tie galvenokārt vērsti uz budžeta izpildes ātrumu. Taču budžeta izpildes rādītāji pārspīlē faktisko atbalsta īstenošanas ātrumu, bet pārējie rādītāji nav pietiekami izmantoti, lai uzraudzītu atbalsta īstenošanai vajadzīgo laiku. Tas ir īpaši svarīgs jautājums attiecībā uz dažiem Komisijas atbalsta sniegšanas veidiem, kuri ietver līdzekļu iemaksāšanu starpnieku kontā pirms to galīgās izlietošanas. Turpmāk minēti piemēri: a) 45 % attīstības palīdzības no EAF un 25 % no vispārējā budžeta valstu stratēģijas dokumentos ir plānots izmaksāt kā budžeta atbalstu 2007.–2013. gadā. Lai gan Komisijai budžeta atbalsta iemaksa partnervalsts kases kontā ir galīgais maksājums, var paiet kāds laiks, iekams valsts iestādes to kā daļu no sava budžeta faktiski pilnībā izlieto. Turklāt var kavēties valsts kārtējā gada budžeta izpilde vai to līdzekļu izpilde, kurus valsts ir rezervējusi kapitāla budžetam ar mērķi finansēt ieguldījumu projektus; b) arvien vairāk līdzekļu saskaņā ar kopīgās pārvaldības kārtību Komisija pārskaita starptautiskām organizācijām vai starptautiskām iniciatīvām, lai finansētu programmas, kuras šīs organizācijas bieži īsteno ar tādiem starpniekiem kā, piemēram, NVO. Komisijas finansējumu sniedz galvenokārt lielu avansu veidā, un var paiet kāds laiks, pirms šie avansi tiek pilnībā izlietoti. Palātas īpašajā ziņojumā par atbalstu veselības aprūpes jomā Subsahāras Āfrikā aprakstītas problēmas šajā teritorijā saistībā ar Vispasaules fondu AIDS, tuberkulozes un malārijas apkarošanai [7]; c) daudziem projektiem, īpaši Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstīs (ĀKK) [8], Komisija izmaksā avansus, lai saskaņā ar decentralizēto pārvaldību finansētu partnervalstu gada darba programmas. Šajās programmās īstenošana un līdzekļu izmaksāšana var aizkavēties. 18. Decentralizācija ir paātrinājusi atbalsta īstenošanu vairākos veidos. Tā kā delegācijās strādā Komisijas finanšu un līgumu nodaļu darbinieki, lielāks pamatdarbībās iesaistīto darbinieku skaits spēj daudz ciešāk sadarboties ar valstu pārvaldes iestādēm, lai daudz ātrāk novērstu un atrisinātu ar procedūrām saistītās problēmas. Tas, ka līdzās pamatdarbību nodaļām pastāv finanšu un līgumu nodaļas, arī palielina ātrumu, ar kādu var atrisināt finanšu pārvaldības jautājumus, kas radušies Komisijas dienestos. Nozīmīgie pasākumi, kurus EuropeAid birojs veica, lai vienādotu un standartizētu procedūras, arī ir atvieglojuši finanšu pārvaldību delegācijās. 19. Tomēr ne tikai decentralizācija, bet arī citi faktori, ievērojami kāpināja atbalsta sniegšanas ātrumu. Viens no faktoriem bija fakts, ka Komisijai izdevās palielināt budžeta atbalsta izlietojumu, pateicoties kopumā ātrākam līdzekļu izmaksāšanas instrumentam nekā tradicionālā projektu pieeja. Vēl viens faktors bija tāds, ka Komisija vairāk izmantoja starptautiskas organizācijas. Stingrākas prasības, kas 2002. gada Finanšu regulā noteiktas attiecībā uz līgumu slēgšanas termiņiem atbalsta saņemšanai, arī bija stimuls ātrākai atbalsta sniegšanai, lai izvairītos no lielu summu anulēšanas. Nav iespējams skaitliski izteikt pakāpi, līdz kādai atbalsta sniegšanu paātrināja decentralizācija un līdz kādai to paātrināja pārējie faktori. LAI GAN DAŽI RĀDĪTĀJI LIECINA PAR KVALITATĪVĀKU ATBALSTU, KOMISIJAS SISTĒMAS KVALITĀTES VĒRTĒŠANAI NEĻAUJ IZDARĪT SKAIDRUS SECINĀJUMUS 20. Komisijas attīstības palīdzības galvenais mērķis ir nabadzības samazināšana. Galvenie Komisijas sniegtā atbalsta kvalitātes izšķirošie rādītāji ir ieguldījums, kuru tā sniedz, iznākuma un ietekmes ilgtspējas ziņā. 21. Lai novērtētu, vai decentralizācija ir uzlabojusi atbalsta kvalitāti, revīzijā pārbaudīja Komisijas veikumu, izmantojot galvenos kvalitātes rādītājus, kurus ir noteicis EuropeAid birojs (sk. 2. izcēlumu). Tostarp revīzijā vērtēja, vai rādītāji bija ticami un vai tie deva kopumā izsmeļošu priekšstatu par atbalsta kvalitāti. Revīzijā arī tiecās noteikt ar decentralizāciju saistītos faktorus, kuri bija ietekmējuši atbalsta sniegšanas kvalitāti. 22. Revīzijā konstatēja, ka daži Komisijas rādītāji liecināja par atbalsta kvalitātes uzlabojumiem rezultātu ziņā. Tomēr kvalitātes vērtēšana ir nenoliedzami grūts uzdevums, un Palāta uzskata, ka Komisijas vērtēšanas sistēmā ir nepilnības gan attiecībā uz datu noderīgumu, gan attiecībā uz rādītāju tvērumu un atbilstīgumu. 2. IZCĒLUMS GALVENIE KVALITĀTES RĀDĪTĀJI, KURUS IZMANTOJA EUROPEAID BIROJS Lai novērtētu atbalsta intervences pasākumu kvalitāti, EuropeAid birojs izmanto četrus rādītājus: a) kvalitātes mērīšana īstenošanas laikā: vispārējais projekta izpildes novērtējums, balstoties uz punktu skaitu, ko piešķir pieciem standarta vērtēšanas kritērijiem (atbilstība, produktivitāte, efektivitāte, ietekme un ilgtspējība) [9]; b) kvalitātes mērīšana īstenošanas laikā: detalizēts projektu izvērtējums atbilstoši pieciem standarta vērtēšanas kritērijiem. Šis rādītājs atspoguļo procentuālo daļu no projektiem, kurus vērtē kā "ļoti labus" vai "labus" pēc katra kritērija; c) kvalitātes mērīšana projekta sagatavošanas laikā: to projektu priekšlikumu procentuālā daļa, kurus vērtē kā pārstrādājamus; d) finanšu apjoms, par kuru uzņemtas saistības vispārējā budžeta atbalstam un nozares politikas atbalsta programmām. 23. Galvenais līdzeklis, ko Komisija izmanto, lai novērtētu savu intervences pasākumu vispārējo kvalitāti, ir uz rezultātiem orientēta uzraudzības sistēma (ROM). ROM sistēma ietver ārējus uzraudzītājus, kurus Komisija nolīgusi, lai tie apmeklētu projektus vienu vai vairākas reizes projekta īstenošanas laikā. Uzraudzītāji vērtē projektu vispārējo izpildi un arī piešķir punktus par izpildi saistībā ar pieciem standarta vērtēšanas kritērijiem (sk. pirmos divus rādītājus 2. izcēlumā). ROM rezultāti liecina, ka kopš 2004. gada projektu izpilde kopumā ir uzlabojusies, jo projektu neizpildes/nesekmības procentuālais rādītājs ir nepārtraukti samazinājies no 11 % 2004. gadā līdz 6 % 2009. gadā (sk. 4. attēlu). 4. ATTĒLS PROJEKTU NEIZPILDES/NESEKMĪBAS PROCENTUĀLAIS RĀDĪTĀJS SASKAŅĀ AR ROM NOVĒRTĒJUMIEM 2004.–2009. GADĀ +++++ TIFF +++++ Avots: EuropeAid biroja ziņojumi par finanšu rādītājiem. 24. ROM novērtējumi arī liecina par vispārēju stāvokļa uzlabošanos dažu standarta vērtēšanas kritēriju aspektā (sk. 5. attēlu) [10]: a) no 2005. līdz 2009. gadam atbilstība (pēc šā kritērija projekti tika novērtēti ar visaugstāko punktu skaitu) palielinājās no 68 % līdz 82 %, lai gan galvenais palielinājums notika no 2008. līdz 2009. gadam. Arī ietekme ievērojami palielinājās no 69 % 2005. gadā līdz 78 % 2009. gadā; b) produktivitāte un ilgtspējība saglabājās 2005. gada līmenī vai nedaudz to pārsniedza; c) efektivitāti 2009. gadā novērtēja kā zemāku nekā 2005. gadā; tā bija kritusies no 65 % uz 61 %, kas ir pretēja tendence stabilajam stāvokļa uzlabojumam līdz 2008. gadam. Grūti salāgot šo efektivitātes kritumu ar novērtējumu, ka dažu projektu ietekme ir ievērojami palielinājusies (sk. 24. punkta a) apakšpunktu); d) ievērojamas izmaiņas punktu skaitā, kas piešķirts, vērtējot pēc atbilstības un efektivitātes kritērijiem, no 2008. līdz 2009. gadam, vismaz daļēji notikušas tāpēc, ka mainījusies ROM vērtēšanas metodika. Tas liecina, ka kvalitātes novērtējums ROM sistēmā ir atkarīgs no izmantotās metodikas. 5. ATTĒLS ROM NOVĒRTĒJUMS PAR PROJEKTU ATBILSTĪBU, PRODUKTIVITĀTI, EFEKTIVITĀTI, IETEKMI UN ILGTSPĒJĪBU 2005.–2009. GADĀ +++++ TIFF +++++ Avots: EuropeAid biroja ziņojumi par finanšu rādītājiem. 25. Tomēr ir vairāki vispārīgi faktori, kas ierobežo apmēru, kādā ROM sistēmu var izmantot atbalsta sniegšanas kopējās efektivitātes uzlabošanās mērīšanai. Lielā mērā tas sakņojas faktā, ka ROM sākotnēji nebija paredzēta Komisijas atbalsta portfeļa kopējās veiktspējas mērīšanai. Drīzāk tā bija paredzēta atsevišķu projektu uzraudzībai to izpildes laikā, lai savlaicīgi noteiktu koriģējošos pasākumus, kas palīdzētu sasniegt plānotos projektu rezultātus. Galvenie ierobežojumi, kas samazina ROM sistēmas kā kopējā atbalsta portfeļa rādītāja derīgumu, ir šādi: a) tā kā ROM sistēma ļoti plaši ietver notiekošo projektu uzraudzības apmeklējumus, tās ticamība svārstās atbilstoši vērtētajam kritērijam. Atbilstības novērtējums varētu būt ticams, jo šo kritēriju vērtē pirms projekta īstenošanas un tās laikā. Arī produktivitāti īstenošanas laikā var novērtēt. Tomēr vissvarīgākajā — rezultātu — jomā ROM sistēma var novērtēt tikai projektu potenciālo efektivitāti, ietekmi un ilgtspējību, nevis to faktiskos rezultātus šajās jomās, par kuriem var spriest tikai pēc projektu pabeigšanas; b) tā nav ticams instruments, lai veiktu salīdzinājumus gadu šķērsgriezumā, jo konkrētajā gadā projektu paraugu uzraudzībai atlasa nevis statistiski, bet drīzāk subjektīvi; c) atbalsta intervences pasākumus ROM sistēma spēj aptvert ierobežoti. ROM sistēmas metodika bija paredzēta projektiem, un tā joprojām galvenokārt ir vērsta uz šo intervences veidu. Taču tikai aptuveni pusi no Komisijas atbalsta joprojām sniedz projektu veidā, jo ir izveidojušās jaunas atbalsta formas, piemēram, budžeta atbalsts, uz kuru ROM sistēma neattiecas. Komisija pašlaik pārbauda ROM metodiku nozares politikas atbalsta programmām, tostarp nozares budžeta atbalstam, bet vēl nav ROM metodikas vispārējā budžeta atbalstam. 26. Lai risinātu ROM novērtējumu problēmu, kas saistīta ar to, ka tos veic īstenošanas laikā un tie attiecas tikai uz potenciālo efektivitāti, ietekmi un ilgtspējību, Komisijas mērķis ir veikt apmēram 10 % no ROM novērtējumiem pēc tam, kad projekta darbības ir slēgtas. Tomēr šie novērtējumi netiek izmantoti kā vēl viens kvalitātes rādītājs. 27. ROM sistēmas kā kvalitātes vērtēšanas līdzekļa ierobežojumi netiek pienācīgi kompensēti ar citu līdzekļu izmantošanu. Komisijas centrālajos dienestos atbalsta vērtēšanas nodaļa ar neatkarīgu konsultantu starpniecību veic daudzas vērtēšanas ģeogrāfiskā, nozares, tematiskā un instrumentu aspektā. Arī delegācijas nolīgst konsultantus, lai tie veiktu atsevišķu atbalsta intervences pasākumu izvērstu vērtēšanu, taču ne Komisijas centrālo dienestu atbalsta vērtēšanas nodaļas, ne delegāciju veikto vērtēšanu rezultāti nav izsakāmi skaitļos, un tāpēc tos nevar izmantot kā daļu no kvalitātes vērtēšanas sistēmas. Turklāt delegāciju darbinieki programmas/projekta beigās neveic sistemātisku vērtēšanu un nepiešķir punktus atbilstoši vērtējumam (sk. arī 56. punktu). 28. EuropeAid kvalitātes rādītājs projekta sagatavošanas posmam (trešais rādītājs 2. izcēlumā) rāda, ka procentuālā daļa no delegāciju iesniegtajiem projektu priekšlikumiem, kurus izvērtēja EuropeAid birojs un kurus vajadzēja pārstrādāt, pirms Komisija varēja tos finansēt, ir samazinājusies no 20 % 2005. gadā līdz 15 % 2009. gadā. 29. Par kvalitātes rādītāju Komisija izmanto arī procentuālo daļu no saistībām, kas piešķirtas vispārējā budžeta atbalstam un nozaru politikas atbalsta programmām, kuras galvenokārt īsteno ar nozares budžeta atbalstu (ceturtais rādītājs 2. izcēlumā). Tas notiek tāpēc, ka šos atbalsta sniegšanas mehānismus 2005. gada Parīzes deklarācijā [11] uzskata par vispiemērotākajiem to galveno principu veicināšanai, kuri visvairāk varētu uzlabot atbalsta efektivitāti. Šis rādītājs liecina, ka kopš 2004. gada tā atbalsta daļa, kuru sniedz ar budžeta atbalsta starpniecību, pastāvīgi palielinās. Taču šis rādītājs neliecina par atbalsta galīgo kvalitāti, par tā rezultātiem un ietekmi uz nabadzības samazināšanu [12]. 30. Palātas veiktajā revīzijā konstatēja, ka decentralizācija ir sekmējusi kvalitātes uzlabošanos šādi: a) tā ir ļāvusi Komisijai ar delegāciju starpniecību labāk iepazīt un izprast partnervalsts apstākļus un ir palielinājusi iespējas veidot dialogu ar valsts iestādēm un citām vietējām ieinteresētajām personām, tostarp attiecīgās valsts finanšu donoriem. Tas ir palīdzējis uzlabot Komisijas intervences pasākumu atbilstību, tostarp stiprinājis un palielinājis partnervalstu finansiālo iesaistīšanos intervences pasākumos, kā arī uzlabojis produktivitāti, pateicoties labākai koordinācijai ar pārējiem finanšu donoriem; b) Komisijas lielāka klātbūtne attiecīgajā valstī ir atvieglojusi projektu uzraudzību, ļāvusi labāk identificēt nepietiekami sekmīgos projektus un veikt vajadzīgos koriģējošos pasākumus; c) EuropeAid biroja kvalitātes atbalsta grupas mehānisms un tematiskās atbalsta vienības ir bijušas svarīgs papildinājums palīdzības pārvaldības nodošanai delegācijām. Tas liecina, ka EuropeAid birojs augstu vērtē kvalitātes jautājumus un ir atbalstījis un kontrolējis delegācijas izšķirīgajos projektu un programmu sagatavošanas posmos, kā arī palīdzējis turpmākās īstenošanas gaitā. Kopš decentralizācijas sākuma projekta priekšlikumu vispārējas pārbaudes ir pastāvīgi paplašinājušās, aptverot visus atbalsta intervences priekšlikumus, uz kuriem šādas skrīninga pārbaudes attiecas. 31. Taču, kā minēts šā ziņojuma otrajā daļā, Komisijai joprojām jāuzlabo kvalitāte, stiprinot savu delegāciju darbības resursus un turpinot pilnveidot dialogu un uzraudzību, kā arī EuropeAid biroja sniegto atbalstu. To apstiprina Palātas veiktās lietderības revīzijas, kurās pārbaudīja pēdējos gados sniegto attīstības palīdzību (sk. pielikumu); arī šajās revīzijās atklāja, ka, neraugoties uz uzlabojumiem, Komisijas atbalsta intervences pasākumu efektivitāti joprojām ir iespējams krietni uzlabot. KOPŠ DECENTRALIZĀCIJAS ĪSTENOTĀS PĀRVALDĪBAS PROCEDŪRAS KĻŪST ARVIEN UZTICAMĀKAS 32. Viena no lielākajām decentralizācijas iniciatīvām bija pārnest lielu daļu atbalsta finanšu pārvaldības no Komisijas centrālajiem dienestiem uz delegācijām. Delegāciju vadītājus iecēla par apakšpilnvarotiem kredītrīkotājiem, un delegācijās izveidoja finanšu un līgumu nodaļu. 33. Lai novērtētu, cik lielā mērā Komisija bija izveidojusi un ieviesusi uzticamas finanšu pārvaldības procedūras atbalsta decentralizētai pārvaldībai, revīzijā izmantoja Palātas kopš 2004. gada sagatavotos gada pārskatus. Galvenais šo pārskatu mērķis ir novērtēt Komisijas pārraudzības un kontroles sistēmu pareizību, tostarp likumības un pareizības kļūdu līmeni saistībās un maksājumos, ko veikusi Komisija. 34. EuropeAid birojs ir ievērojami uzlabojis pārraudzības un kontroles sistēmas saistībā ar decentralizēto pārvaldību kopš 2004. gada, kaut arī Palāta uzskata, ka sistēmas joprojām ir tikai daļēji efektīvas. 2008. gadā Komisija izstrādāja visaptverošu kontroles stratēģiju, un līdz ar šīs stratēģijas ieviešanu ir turpinājusi to uzlabot. 3. IZCĒLUMS KRITĒRIJI FINANŠU PĀRVALDĪBAS PROCEDŪRU UZTICAMĪBAS NOVĒRTĒŠANAI Katru gadu Palāta vērtē EuropeAid biroja un visu pārējo Komisijas ģenerāldirektorātu pārraudzības un kontroles sistēmas. Sistēmas pēc to darbības veida iedala šādi: "efektīvas", ja tās efektīvi mazina kļūdu risku darījumos, "daļēji efektīvas" (ja tām ir dažas nepilnības, kas ietekmē darbības efektivitāti) vai "neefektīvas" (ja nepilnības dominē un tādējādi pilnībā samazina darbības efektivitāti). 35. Kopš 2004. gada Palātas publicētajos gada pārskatos ir konstatēts, ka Komisija ir panākusi zināmus uzlabojumus šādos pārraudzības un kontroles sistēmu aspektos: a) Komisija ir ieguldījusi ievērojamas pūles, lai izveidotu skaidras un saskaņotas finanšu procedūras, un ir sagatavojusi rokasgrāmatas ar norādījumiem un organizējusi mācības delegāciju finanšu un darbības nodaļu darbiniekiem; b) Komisijas kontroles sistēmu galvenā īpatnība ir ārējo revīziju izmantošana projektos [13]. Palāta konstatēja, ka kopš 2004. gada ir ievērojami uzlabojusies šo revīziju kvantitāte un kvalitāte. Turklāt Komisija ir izstrādājusi īpašu moduli savā datorizētajā informācijas sistēmā ārējai palīdzībai (CRIS [14]), lai delegācijas varētu paziņot revīziju rezultātus Komisijas centrālajiem dienestiem to informēšanai un turpmākas analīzes veikšanai; c) Komisijas riska novērtēšanas sistēma ir pakāpeniski uzlabota, daļēji pateicoties lielākai delegāciju iesaistei šajā darbā un tam, ka tiek labāk analizēti ziņojumi, kurus sagatavo EuropeAid biroja iekšējās revīzijas struktūra, Komisijas kopējais Iekšējās revīzijas dienests un nolīgtie ārējie revidenti; d) Palātas ziņojumos ir tendence kritiski attiekties pret veidu, kādā Komisija ir novērtējusi partnervalstu attiecināmību budžeta atbalsta saņemšanai un ieguldīto līdzekļu atlīdzināšanai. Tomēr ziņojumos atzīts, ka stabili uzlabojusies to sistēmu skaidrība, kuras Komisija izmanto attiecināmības kritēriju novērtēšanai, kā arī delegāciju veikto faktisko attiecināmības novērtējumu kvalitāte. 36. Lai gan ir uzlabojumi, Palāta joprojām konstatē nepilnības pārraudzības un kontroles sistēmās un jo īpaši delegācijās. Šīs nepilnīgas galvenokārt attiecas uz to, kā delegācijas risina problēmas finanšu pārvaldībā un ES attīstības palīdzības galveno dalībnieku kontroles mehānismos partnervalstīs. Starp šiem galvenajiem dalībniekiem ir valstu organizācijas, kas īsteno atbalstu, infrastruktūras projektu pārraudzītāji un — Eiropas Attīstības fondam — valsts kredītrīkotāju biroji (sk. arī 57. punktu). 37. Nepilnības minētajās jomās ir galvenais cēlonis kļūdām, kuras Palāta konstatē, revidējot Komisijas finanšu darījumu likumību un pareizību. Par to Komisijas politikas jomu, kura ietver no ES vispārējā budžeta finansēto attīstības palīdzību, Palāta ir konsekventi ziņojusi, ka maksājumos ir būtisks kļūdu līmenis (saskaņā ar aplēsēm tas ir no 2 % līdz 5 %). Kopumā tas attiecās arī uz Eiropas Attīstības fondiem, lai gan 2009. gadā Palāta secināja, ka maksājumos būtisku kļūdu nebija. 38. Stratēģijas izmaksu un ieguvumu analīze ir viens no galvenajiem aspektiem, kādā Komisijai turpmāk jāuzlabo tās kontroles stratēģija un jānovērš nepilnības. Vairāku iemeslu dēļ tā ir izrādījusies pamatīga problēma. Pēc izmaksu aplēsēm, kuras līdz šim ir publicējusi Komisija, ir neizbēgami grūti noteikt, kas faktiski kontrolē ietilpst un cik laika darbiniekiem vajadzējis šo kontroles mehānismu īstenošanai. LAI GAN DECENTRALIZĀCIJA IR PALĪDZĒJUSI UZLABOT ATBALSTA SNIEGŠANU, TĀ NESNIEDZ VISUS IESPĒJAMOS IEGUVUMUS, ĪPAŠI SAISTĪBĀ AR LABĀKU KVALITĀTI 39. Ziņojuma pirmajā daļā secināts, ka decentralizācija ir palīdzējusi uzlabot atbalsta sniegšanu, taču ir konstatēts arī, ka tā joprojām bija jāuzlabo, īpaši saistībā ar atbalsta kvalitāti. Šā ziņojuma otrajā daļā aprakstītas jomas, kuras revīzijā apzināja kā tādas, kurām jāpievērš uzmanība, lai labāk īstenotu potenciālos ieguvumus, ko dod decentralizācija. KOMISIJAI VĒL JOPROJĀM IR JĀUZLABO CILVĒKRESURSU SADALE UN IZMANTOŠANA DELEGĀCIJĀS 40. Tā kā lielāko daļu jauno pienākumu Komisijas centrālie dienesti nodeva delegācijām, tām vajadzēja piešķirt pienācīgus resursus, proti, darbiniekus, kuri pildīs šos pienākumus. Komisija atzina vajadzību ievērojami palielināt darbinieku skaitu delegācijās un no 2001. līdz 2005. gadam delegācijām piešķīra aptuveni 1500 papildu darbinieku. To izdarīja, pārceļot apmēram 450 darbiniekus no EuropeAid biroja un pieņemot darbā vairāk nekā 1000 līgumdarbiniekus [15]. Tomēr 2007. gadā Komisija apņēmās līdz 2013. gadam vairs nepieņemt jaunus darbiniekus, un tāpēc, lai gūtu maksimālu labumu no decentralizācijas, īpaši svarīgi kļuva pēc iespējas labāk sadalīt un izmantot esošos resursus. 41. Savos jaunākajos gada darbības pārskatos EuropeAid birojs ir apzinājis ar cilvēkresursiem saistītos riskus attiecībā uz atbalsta efektīvu sniegšanu. Arī Palāta, jo īpaši savos gada pārskatos, izvirzīja jautājumu par personāla resursu atbilstību un tā ietekmi uz atbalsta kvalitāti un finanšu pārvaldību vairākos gadījumos. 42. No 2005. līdz 2008. gadam delegāciju darbinieku sastāvs ir mainījies, jo par augstāku prioritāti ir kļuvusi delegāciju politisko un tirdzniecības funkciju stiprināšana. Paši delegāciju vadītāji aizvien vairāk ir pievērsušies politikas un tirdzniecības jautājumiem, un, šķiet, ka šī tendence pastiprināsies līdz ar Eiropas Ārējās darbības dienesta izveidi. Lielajā reorganizācijā, kas notika 2008. gadā, 56 ierēdņu amata vietas tika pārceltas no darbības nodaļām uz politikas un tirdzniecības nodaļām, kas samazināja delegāciju atbalsta pārvaldības iespējas. Pēc 2008. gada reorganizācijas ierēdņu amata vietas atbalsta sniegšanas nodaļās aizstāja ar zemākas pakāpes amata vietām līgumdarbiniekiem un vietējiem darbiniekiem. 43. Apmēram 20 % delegāciju darbinieku, kas nodarbojās ar atbalsta pārvaldību, 2009. gada beigās bija ierēdņi, 30 % bija līgumdarbinieki un gandrīz 50 % bija vietējie darbinieki. Līgumdarbiniekiem un vietējiem darbiniekiem bija nozīmīga loma kā piegādes speciālistiem un vietējās situācijas pārzinātajiem, lai gan iezīmējās tendence, ka abām darbinieku grupām bija ierobežotāka piekļuve mācību iespējām, kas samazināja viņu potenciālo ieguldījumu. 2009. gada beigās kopējais vakanču īpatsvars līgumdarbiniekiem delegācijās bija 14 %, un tas tika reģistrēts EuropeAid biroja galvenajā riska reģistrā kā ļoti nozīmīgs risks 2010. gadā. Lielais vakanto amata vietu īpatsvars veidojās tāpēc, ka bija grūti atrast līgumdarbiniekus ar vajadzīgo kompetenci, sevišķi darbam valstīs, kur ir īpaši grūti darba apstākļi. 44. Darbinieku prasmju kopums ir vēl viens jautājums, ar kuru saskaras delegācijas. Delegācijas joprojām pielāgojas tām jaunajām prasībām attiecībā uz prasmēm, ko radīja Komisijas pāreja no tradicionālās projektu pieejas atbalsta sniegšanai uz budžeta atbalsta izmantošanu, kas prasa speciālas zināšanas makroekonomikā un valsts finanšu pārvaldībā. Politiskā dialoga vadīšanai nepieciešamās iemaņas arī kļūst par arvien svarīgāku prasību visos atbalsta pasākumos un jo īpaši budžeta atbalsta programmās. Lai gan Komisija ir ievērojami centusies izstrādāt mācību kursu saviem darbiniekiem par jaunajiem atbalsta mehānismiem, šie kursi ir ļoti īsi. Praksē tie vairāk noder darbinieku informēšanai par galvenajiem jautājumiem, bet tie nedod padziļinātas zināšanas, kas vajadzīgas vērā ņemamas pievienotās vērtības sasniegšanai. Nesenās lietderības revīzijas, kuras Palāta veica saistībā ar veselības aprūpes un izglītības jautājumiem, arī norādīja uz nepilnīgu kompetenci šajās daudz tradicionālākajās atbalsta jomās, lai gan tās ir īpaši nozīmīgas saistībā ar tūkstošgades attīstības mērķiem un nabadzības samazināšanu. 45. Lai gan EuropeAid birojs veica dažādas diezgan detalizētas darba slodzes analīzes, tās galvenokārt izmantoja, lai izvērtētu delegāciju vadītāju atsevišķos pieprasījumus piešķirt papildu darbiniekus, un no tām neizdarīja secinājumus par kopējo darbinieku skaita atbilstību delegācijās. Izveidojot EĀDD, netika izvērtēts optimālais līdzsvars starp amatu vietu skaitu, kas vajadzīgs politikas/tirdzniecības jomās un atbalsta pārvaldībai delegācijās. Tāpat arī Komisija vēl nav apkopojusi pašlaik delegācijās pieejamo kompetenci, lai pārliecinātos, ka īpaši apmācīti un kompetenti darbinieki ir norīkoti uz tām delegācijām, kur viņus var vislabāk izmantot. 46. Komisija ir veikusi vairākus pasākumus, kuru mērķis ir sekmēt atbalsta efektīvāku pārvaldību, izmantojot esošos personāla resursus. Piemēram, tā ir centusies palielināt atsevišķus finansējamos projektus un/vai programmas, lai samazinātu administratīvo slogu, kas rodas, pārvaldot daudzus mazus projektus. Plašāka budžeta atbalsta programmu izmantošana ir sekmējusi līdzekļu izmaksāšanu lielos apmēros, kaut arī galvenais ieguvums no budžeta atbalsta bieži vien ir iespējas veidot dialogu saistībā ar programmu mērķiem. Efektīvam dialogam vajadzīgi intensīvi personāla resursu ieguldījumi. Vispārējā budžeta atbalsta programmām, kuru mērķi parasti aptver makroekonomisko stabilitāti, valsts finanses, veselības aprūpi un izglītību, delegācijām bieži vien nepietiek resursu, lai iesaistītos dialogā, kas aptvertu visas šīs jomas. 47. Komisijas pieeja, kas prasa valstu stratēģijas dokumentos minēt, ka finansējums jākoncentrē ne vairāk kā divās "galvenajās" nozarēs, lai panāktu lielāku ietekmi, principā arī rada ieguvumu, jo ļauj samazināt delegācijās vajadzīgo daudzveidīgo kompetenci. No otras puses, papildus šīm divām galvenajām nozarēm delegācija parasti pārvalda arī atbalsta intervenci daudzās papildu jomās, kas delegācijām rada ievērojamu papildu slodzi (sk. 6. attēlu): a) delegācijas ĀKK valstīs pārvalda arī vispārējā budžeta atbalsta programmas, ja valstis atbilst šā atbalsta saņemšanai; b) valsts stratēģijas dokumentā parasti iekļautas arī mazākas nozīmes nozares, lai ārpus divām galvenajām nozarēm finansētu arī mazākus intervences pasākumus; c) bieži vien delegācijas ir iesaistītas reģionālo projektu uzraudzībā; d) delegācijām jāīsteno arī virkne mazāku projektu, kurus finansē no horizontālajām tematiskajām programmām [16]; e) bieži vien delegācijas ir iesaistītas arī no citiem īpašā atbalsta instrumentiem finansēto intervences pasākumu pārvaldībā (sk. 6. attēlu). 6. ATTĒLS ATBALSTA INTERVENCES JOMAS DELEGĀCIJĀ +++++ TIFF +++++ Avots: Eiropas Revīzijas palātas analīze, pamatojoties uz Komisijas dokumentiem. 48. Pastāvīgā iesaistīšanās daudzās intervences nozarēs ir pretrunā 2007. gada "ES rīcības kodeksam attiecībā uz papildināmību un darba dalīšanu attīstības politikā" [17]. Tajā ES finanšu donori ir aicināti ierobežot aktīvo iesaistīšanos partnervalstī līdz lielākais trim nozarēm [18] un reorganizēt savas pārējās darbības, piemēram, ar citiem finanšu donoriem noslēdzot decentralizētas sadarbības/partnerības nolīgumus. Šajā kodeksā noteikts arī pamats kompetencei, kas vajadzīga atsevišķu nozaru "vadošajiem donoriem". Komisija izstrādāja politikas dokumentu [19], kas bija šā rīcības kodeksa pamatā, un ir centusies veicināt tā ieviešanu. Taču šajā jomā joprojām ir ļoti daudz jādara, tostarp vairāk jāveido kopīgas programmas. Skaidrs, ka nozaru skaita samazināšana, kurā Komisija ir aktīvi iesaistījusies, un turpmāka sadarbības stiprināšana ar pārējiem donoriem, īpaši ar ES dalībvalstīm, var sekmēt vislabāko pašreizējo personāla resursu izmantošanu. 49. Ņemot vērā grūtības, ar kurām sastapās delegācijas, pildot savus pašreizējos pienākumus, un pieaugušos pārvaldāmā atbalsta apmērus, turpmāka pienākumu decentralizācija tikpat kā nav iespējama, pat ja Komisija principā to atbalsta, atsaucoties uz Akras rīcības programmu. KOMISIJAS CENTRĀLAJIEM DIENESTIEM IR TIKAI IEROBEŽOTAS IESPĒJAS ATBALSTĪT DELEGĀCIJAS KVALITĀTES UZLABOŠANAS ASPEKTĀ, LAI GAN EUROPEAID BIROJS IR IEGULDĪJIS IEVĒROJAMAS PŪLES 50. Galvenā decentralizētās pārvaldības sistēmas iezīme ir tā, ka EuropeAid birojam būtu jānodrošina speciālās zināšanas, kas vajadzīgas, lai palīdzētu delegācijām pildīt to pienākumus. EuropeAid birojs ir veicis nozīmīgus pasākumus, lai pildītu šo uzdevumu. Starp šiem pasākumiem ir īpaša "darbību kvalitātes" direktorāta izveide, lai gan atbalstu sniedz arī tā "ģeogrāfiskie direktorāti". Kvalitātes nodrošināšanas grupas, kuras caurskata ierosinātos intervences pasākumus pēc identificēšanas un formulēšanas posma pabeigšanas vada atsevišķs "ģeogrāfiskais direktors", un tajās ir pārstāvēti gan ģeogrāfiskie dienesti, gan darbības kvalitātes direktorāts. 51. Tomēr EuropeAid birojam ir ievērojamas grūtības veidot kompetences, kas vajadzīgas, lai pienācīgi pildītu galvenā atbalsta funkciju, jo kadru mainība ir ļoti liela. Tas ir tāpēc, ka birojā strādā apmēram 40 % līgumdarbinieku [20], ar kuriem ir noslēgts nepagarināms darba līgums uz ilgākais trīs gadiem, kā tas ir paredzēts Civildienesta noteikumos. Faktiski daudzi darbinieki aiziet jau pirms trīs gadu termiņa beigām, jo viņiem ir jāatrod jauns darbs. Lielā kadru mainība nenodrošina stingru atbalsta funkciju un vājina gan iestādes atmiņu, gan darbības efektivitāti. 7. ATTĒLS EUROPEAID BIROJA DARBĪBU KVALITĀTES DIREKTORĀTA TEMATISKĀ ATBALSTA NODAĻAS +++++ TIFF +++++ Avots: Eiropas Revīzijas palātas analīze, pamatojoties uz Komisijas dokumentiem. 52. Darbības kvalitātes direktorātā ir sešas tematiskās nodaļas, kuras kopā aptver vairāk nekā divdesmit dažādas nozares (sk. 7. attēlu). Plašais aptverto nozaru spektrs nav saskaņā ar Eiropas vienošanos par attīstību, kurā paredzēts, ka Komisijai būtu jāpievēršas nedaudzām nozarēm, kas izraudzītas, pamatojoties uz tās salīdzinošo priekšrocību analīzi. Katrā nozarē parasti strādā no diviem līdz sešiem darbiniekiem, un to pienākums ir atbalstīt 111 ES delegācijas visā pasaulē. Tas nozīmē, ka direktorātam ir tikai ierobežota iespēja gan piedalīties oficiālajā kvalitātes atbalsta kontroles mehānismā, gan sniegt papildu ad hoc atbalstu delegācijām, reaģējot uz to konkrētiem pieprasījumiem. Nelielais budžets, kas atvēlēts, lai aizbrauktu pie delegācijām un sniegtu atbalstu, ir vēl viens šķērslis, kas traucē direktorātam pildīt tā uzdevumus. 53. EuropeAid birojs ieguldījis ievērojamas pūles, lai izstrādātu virkni noderīgu pamatnostādņu, rokasgrāmatu un citu materiālu kā vēl vienu no atbalsta veidiem delegācijām. Vienīgā galvenā joma, kurai nav bijusi pievērsta pienācīga uzmanība, ir norādījumi par politisko dialogu, lai gan politiskais dialogs ir viens no galvenajiem līdzekļiem atbalsta rezultātu uzlabošanai, un viena no galvenajām decentralizācijas priekšrocībām ir lielākas iespējas Komisijai veidot politisko dialogu. Tas īpaši attiecās uz Komisijas pamatnostādnēm par vispārējā budžeta atbalstu, neskarot konkrētās politiskā dialoga iespējas, kuras budžeta atbalsts piedāvā. Komisijas Projekta cikla pārvaldības pamatnostādnēs, kuras pieņemtas 2004. gadā, ir tikai ieskicēta loma, kādu vēl politiskais dialogs var spēlēt saistībā ar projektu intervences pasākumiem. Palātas veiktajā revīzijā par jauno Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumentu arī tika norādīts, ka trūkst konkrētu norādījumu strukturētam dialogam ar partnervalsti [21]. UZRAUDZĪBA, ZIŅOŠANA UN VĒRTĒŠANA VĒL NAV PIETIEKAMI IZSTRĀDĀTAS SAISTĪBĀ AR ATBALSTA KVALITĀTI UN FINANŠU PĀRVALDĪBU 54. Decentralizācijas rezultātā delegācijas ir atbildīgas par atsevišķu programmu un projektu tehnisko un finansiālo uzraudzību. Kā jau iepriekš konstatēts (sk. 29. punktu) darbības un finanšu nodaļas atrašanās attiecīgajā valstī ir ievērojami palielinājusi Komisijas iespējas veikt uzraudzību, it īpaši apmeklējumos uz vietas, lai uzlabotu intervences pasākumu kvalitāti un finansiālo pārvaldību. Tā kā Komisijas centrālie dienesti joprojām ir atbildīgi par atbalsta sniegšanas vispārējo uzraudzību, ir būtiski nodrošināt, lai darbotos efektīva ziņošanas sistēma un lai EuropeAid birojs varētu izmantot delegāciju ziņojumus. Vērtēšana, kas veikta pēc atbalsta intervences pasākumu pabeigšanas, arī ir svarīgs informācijas avots, kas gan centrālajos dienestos, gan delegācijās ļauj spriest par atbalsta intervences pasākumu kvalitāti. 55. Praksē delegācijas nav pilnībā izmantojušas priekšrocības, ko rada decentralizācija saistībā ar lielākām iespējām veikt projektu un programmu tehniskās un finansiālās īstenošanas uzraudzību uz vietas. Palātas revīzijas apmeklējumi delegācijās liecināja, ka uzraudzības apmeklējumi nav regulāri, bet tie notiek vairāk uz ad hoc pamata, atkarībā no pieejamā laika un budžeta. Bieži vien līgumu un maksājumu dokumentu apstrāde kļūst par prioritāti gan darbības nodaļas, gan finanšu nodaļas darbiniekiem, un apmeklējumi uz vietas līdz ar to nenotiek. Šo tendenci saasina fakts, ka delegācijas vēl nav izstrādājušas stratēģiskās uzraudzības plānus, lai nodrošinātu regulārus projektu apmeklējumus. 56. Ciktāl tas attiecas uz atbalsta kvalitātes uzraudzību uz vietas rezultātu aspektā, ROM sistēma ir galvenais Komisijas izmantotais līdzeklis. ROM sistēma balstās uz ārējiem konsultantiem, kuri dodas īsos braucienos uz partnervalstīm, lai uz vietas apmeklētu projektus un ziņotu par konkrēto projektu attiecīgajiem delegācijas darbiniekiem. Kaut gan Komisija uzsver, cik svarīgi, lai tās darbinieki piemērotu uz rezultātiem orientētu pieeju un lai gan delegāciju darbiniekiem ir vislabākās zināšanas par atbalsta intervences pasākumiem un konkrētās valsts apstākļiem, Komisija nav izveidojusi sistēmu, kas ļautu tās darbiniekiem apmeklēt projektus izpildes laikā un pēc tās un sagatavot strukturētus un uz skaitļos izsakāmiem rādītājiem balstītus ziņojumus. 57. Saistībā ar finanšu pārvaldības uzraudzību uz vietas Palātas gada pārskatos regulāri norādītas finanšu pārvaldības nepilnības īstenotājorganizācijās un no šīm nepilnībām izrietošās likumības un pareizības kļūdas, kuras pieļauj īstenotājorganizācijas. Pārskatos minētas arī nepilnības infrastruktūras projektu kontrolē, kuru veic būvuzraugi. Abos gadījumos nepietiekams delegāciju darbinieku veikto uzraudzības uz vietas apmeklējumu skaits, īpaši tas attiecas uz finanšu nodaļu darbiniekiem, nozīmē, ka finanšu pārvaldība netiek pienācīgi uzraudzīta un ka koriģējošie pasākumi, kas vajadzīgi nepilnību vai kļūdu novēršanai, kavējas vai vispār netiek veikti. 58. Šajā revīzijā un Palātas nesenajā revīzijā par EAF reģionālo sadarbību tika konstatētas konkrētas nepilnības tematisko projektu (sk. 46. punktu) un reģionālo projektu tehniskajā un finansiālajā uzraudzībā, kuru uz vietas veic delegācijas [22]. Tas liecina par delegāciju grūtībām īstenot visas prioritātes, jo nepietiek darbinieku. Attiecībā uz reģionālo sadarbību tas atspoguļo arī nepietiekami skaidri noteiktus pienākumus delegācijās. 59. Galvenais ziņošanas instruments, kuru izmanto Komisija, lai nodrošinātu saikni starp delegācijām un EuropeAid biroju, ir ārējās palīdzības uzraudzības ziņojums, kuru delegācijām ir jāsagatavo reizi sešos mēnešos. Šo ziņojumu sagatavošana prasa delegācijām diezgan daudz laika. Taču šajos ziņojumos galvenokārt aprakstīti veiktie pasākumi un radušās īstenošanas grūtības. Turklāt sniegtā informācija zināmā mērā pārklājas ar informāciju, kas pieejama CRIS sistēmā. Šajos ziņojumos ir maz ziņu par atbalsta faktiskajiem rezultātiem; to ir maz gan delegāciju pašu veiktajos novērtējumos, gan ziņojumos par rezultātiem, kas gūti vērtēšanā pēc atbalsta intervences pasākumu pabeigšanas. Vienlaikus tajos netiek pienācīgi risināti finanšu pārvaldības jautājumi, par kuriem atbild delegācijas vadītāji kā apakšpilnvarotie kredītrīkotāji. 60. Komisijas centrālo dienestu atbalsta vērtēšanas nodaļas sagatavotie novērtējumi (sk. 27. punktu) delegācijām ir pieejami EuropeAid biroja tīmekļa vietnē. Taču šos delegāciju pasūtīto novērtējumu secinājumus Komisijas centrālie dienesti neizmanto sistemātiski, jo nav centrālas datubāzes, kur tos uzglabāt un analizēt. SECINĀJUMI UN IETEIKUMI VISPĀRĪGI SECINĀJUMI 61. Decentralizācija ir uzlabojusi atbalsta sniegšanu un veido vienu no galvenajiem elementiem plašākā ārējās palīdzības reformā, kuru Komisija īsteno pēdējā desmitgadē. Visredzamākie uzlabojumi ir panākti attiecībā uz atbalsta sniegšanas ātrumu un finanšu pārvaldības procedūru pilnveidošanu. Daži rādītāji liecina, ka arī atbalsta kvalitāte ir uzlabojusies, lai gan Komisijas sistēmas atbalsta kvalitātes mērīšanai vēl nav pietiekami izstrādātas, un tas neļauj izdarīt galīgos secinājumus. 62. Tomēr revīzijā secināja, ka vairāki trūkumi decentralizēto pārvaldības sistēmu darbībā traucē izmantot visus potenciālos ieguvumus, ko decentralizācija varētu sniegt. Delegācijas sastopas ar virkni grūtību saistībā ar esošo resursu vislabāko sadalījumu un izlietojumu. Tajā pašā laikā EuropeAid birojam ir grūti sniegt delegācijām pienācīgu atbalstu, lai nodrošinātu kvalitatīvus atbalsta intervences pasākumus, lai gan šajā jomā ir ieguldītas ievērojamas pūles. Decentralizācija ir radījusi jaunas iespējas uzlabot atbalstu, īstenojot dialogus valstīs un veicot uzraudzību uz vietas, tomēr Komisija šīs iespējas nav pilnībā izmantojusi. 63. EuropeAid biroja reorganizācija pēc EĀDD izveides Komisijai rada iespēju risināt šajā ziņojumā aplūkotos jautājumus. KONKRĒTI SECINĀJUMI UN IETEIKUMI 64. Kopš decentralizācijas sākuma Komisija ir spējusi gan uzņemties lielākas saistības, gan izmaksāt lielāku atbalstu. Rezultātā Komisija ir novērsusi risku, ka lielāki atbalsta piešķīrumi var radīt neizlietotā finansējuma uzkrāšanos. Taču var paiet kāds laiks no brīža, kad Komisija veic maksājumu, līdz atbalsta faktiskajai īstenošanai, un Komisijas pašreizējos rādītājos šis faktors nav pienācīgi ņemts vērā. 1. IETEIKUMS Komisijai ir jāpapildina budžeta izpilde kā ātruma rādītājs ar citiem rādītājiem, kas labāk ļautu novērtēt faktisko atbalsta īstenošanas ātrumu. 65. Komisija jau ir ieguldījusi ievērojamas pūles, lai palielinātu tās sniegtā atbalsta kvalitāti, un daži rādītāji liecina par rezultātu uzlabošanos. Tomēr Komisijas sistēmas kvalitātes mērīšanai nav pietiekami uzticamas, un Komisija šim nolūkam pārāk paļaujas uz savu ārējās uzraudzības sistēmu (ROM). Pašas delegācijas nevērtē savu atbalsta intervences pasākumu efektivitāti, bet novērtējumi, par kuru veikšanu delegācijas noslēgušas līgumus, šim nolūkam netiek pienācīgi izmantoti. 2. IETEIKUMS Lai uzlabotu ārējā atbalsta kvalitātes novērtēšanu, Komisijai ir jāveic turpmāk minētie pasākumi: a) delegācijām ir jāizvērtē visu pabeigto atbalsta intervences pasākumu efektivitāte; b) neatkarīgajā vērtēšanā, kuru pasūtījusi Komisija, būtu jāiekļauj kvantitatīvi novērtējumi, kas ļautu daudz skaidrāk spriest par atbalsta intervences pasākumu efektivitāti. 66. EuropeAid birojs ir ievērojami pilnveidojis savas finanšu pārvaldības procedūras, pat ja dažas nepilnības vēl ir palikušas. Kopš 2008. gada tas ir īstenojis visaptverošu kontroles stratēģiju un to arvien pilnveido, pastāvīgi analizējot savu kontroles mehānismu radītās izmaksas un ieguvumus. 3. IETEIKUMS Lai iegūtu ticamu un izsmeļošu informāciju izmaksu un ieguvumu izvērtēšanai, Komisijai stingrāk jāuzrauga jaunās kontroles stratēģijas īstenošana gan EuropeAid birojā, gan delegācijās. 67. Cilvēkresursu "nulles pieauguma politikas" apstākļos nodrošinot labāko iespējamo esošo personāla resursu sadalījumu un izmantošanu delegācijās, Komisija saskaras ar virkni grūtību. Starp šīm grūtībām ir līdzsvarota darbinieku sadale atbalsta pārvaldībai un pārējiem uzdevumiem, lielais vakanto amata vietu īpatsvars līgumdarbiniekiem un vajadzība, lai darbinieki apgūtu, kā strādāt ar jaunajiem atbalsta mehānismiem. Atsevišķu delegāciju pārvaldītais atbalsts joprojām aptver plašu spektru jomu, lai gan Komisija ir centusies uzlabot koordināciju ar pārējiem donoriem, un tas papildus noslogo delegāciju resursus. 4. IETEIKUMS Lai palīdzētu risināt cilvēkresursu problēmu, kura pastāv ES delegācijās, Komisijai a) jāizanalizē i) darba slodze delegācijās, lai izdarītu secinājumus par katrā delegācijā vajadzīgo darbinieku skaitu; ii) delegācijas darbinieku sadalījums atbalsta pārvaldībai un pārējiem uzdevumiem; iii) delegācijas darbinieku kompetence, lai norīkotu darbiniekus uz tām delegācijām, kur viņu prasmes ir visvairāk vajadzīgas, un lai noteiktu, kādu prasmju trūkst un kādi darbinieki tāpēc ir vajadzīgi; b) arī turpmāk jācenšas samazināt intervences jomu skaitu, kurās Komisija ir aktīvi iesaistīta, un tas jāveic, ciešāk sadarbojoties ar ES dalībvalstīm; c) partnervalstīs plašāk jāizmanto dalībvalstu zināšanas un pieredze. 68. EuropeAid birojs ir ieguldījis ievērojamas pūles, lai palīdzētu delegācijām uzlabot atbalsta intervences pasākumu kvalitāti. Taču tam traucē lielā kadru mainība, jo 40 % darbinieku ir nepagarināmi darba līgumi uz trim gadiem. Tas apgrūtina stabila kompetences pamata izveidi un uzturēšanu, un tas nav efektīvi. EuropeAid birojs ir izstrādājis plaša spektra norādījumus delegācijām, lai gan lielāks atbalsts joprojām ir vajadzīgs galvenajā — politiskā dialoga — jomā. 5. IETEIKUMS Lai stiprinātu atbalstu delegācijām a) Komisijai jāveic pasākumi, lai samazinātu lielo kadru mainību EuropeAid birojā; b) EuropeAid birojam jāizstrādā uzlaboti norādījumi par politisko dialogu. 69. Delegācijas nav pienācīgi izmantojušas decentralizācijas radītās iespējas veikt atbalsta intervences pasākumu uzraudzības apmeklējumus uz vietas, lai uzlabotu šo pasākumu kvalitāti, finanšu pārvaldību un rezultātu paziņošanu. Kopumā delegāciju ziņojumi EuropeAid birojam ir pārāk vērsti uz pasākumiem un dublē ziņojumus CRIS sistēmā. Komisijas centrālie dienesti nav pienācīgi izmantojuši ārējos, neatkarīgos novērtējumus, kurus veic saskaņā ar delegāciju noslēgtajiem līgumiem. 6. IETEIKUMS Komisijai jāpastiprina uzraudzība, ziņošana un vērtēšana decentralizētās pārvaldības sistēmā un tāpēc a) jāprasa, lai delegācijas sistemātiski veiktu projektu tehniskās un finansiālās uzraudzības apmeklējumus atbilstoši katras delegācijas noteiktajai uzraudzības stratēģijai; b) iekšējā ziņošanas sistēma vairāk jāorientē uz rezultātiem, kas iegūti atbalsta intervences pasākumos; c) saistībā ar EĀDD izveidi jānodrošina, lai efektīvi tiktu īstenoti ierosinātie jauno tiesību aktu noteikumi, kas paredz, ka delegāciju vadītāji ir atbildīgi kā apakšpilnvaroti kredītrīkotāji. Šo ziņojumu 2011. gada 1. februāra sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas III apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklisJan KINŠT. Revīzijas palātas vārdā — +++++ TIFF +++++ priekšsēdētājs Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] 5371 miljons EUR bija izlietots no ES vispārējā budžeta un 3069 miljoni EUR no Eiropas Attīstības fondiem (EAF). [2] Īpašais ziņojums Nr. 10/2004 par Eiropas Kopienas ārējā atbalsta pārvaldības funkciju atdošanu Komisijas delegācijām (OV C 72, 22.3.2005). [3] Attīstības ģenerāldirektorāts atbild par palīdzības programmu plānošanu ĀKK valstīs, bet Ārējo attiecību ģenerāldirektorāts — par palīdzības programmu plānošanu citās valstīs. [4] Akras rīcības programmu izstrādāja partnervalstu un līdzekļu donoru sanāksmē, kas notika Akrā 2008. gada septembrī un kurā vērtēja, kā noris ar 2005. gada Parīzes deklarāciju par atbalsta efektivitāti uzņemto saistību izpilde. [5] 27. panta 3. punkts Līgumā par Eiropas Savienību, kas grozīts ar Lisabonas līgumu. [6] Paplašināšanās ģenerāldirektorāts revīzijā nebija iekļauts. [7] Īpašais ziņojums Nr. 10/2008 "Eiropas Kopienas sniegtais atbalsts veselības aprūpes pakalpojumu attīstībai Subsahāras Āfrikā" (26. un 27. punkts). [8] 2008. gadā apmēram par 16 % (300 miljoni EUR) no EAF bija noslēgti līgumi to izmaksāšanai ar šā mehānisma starpniecību. (Sk. AIDCO 2008. gada darbības pārskata 5. pielikumu.) [9] Šos piecus kritērijus kā attīstības standarta vērtēšanas kritērijus ieteica ESAO Attīstības palīdzības komiteja. [10] Jāatzīmē, ka ROM metodoloģijā 2009. gadā ir izmaiņas (sk. 24. punkta d) apakšpunktu). [11] 2005. gada Parīzes deklarācijā par atbalsta efektivitāti identificēja piecus galvenos efektīvāka atbalsta principus: valsts finansiālo līdzdalību, sakārtošanu, saskaņošanu, rezultātu pārvaldību un savstarpēju atbildību. Šo deklarāciju parakstīja vairāk nekā simts finanšu donori un partnervalstis, tostarp arī Eiropas Komisija. [12] Sk. Īpašā ziņojuma Nr. 11/2010 "Kā Komisija pārvalda vispārējā budžeta atbalstu ĀKK, Latīņamerikas un Āzijas valstīs" 83. punktu. [13] Par ārējo revīziju veikšanu līgumus galvenokārt slēdz delegācijas projektu beigās pirms galīgā maksājuma, lai nodrošinātu, ka projekta izdevumi ir likumīgi un pareizi. [14] Ārējo attiecību ģenerāldirektorāta vispārējā informācijas sistēma (Common Relex Information System). [15] 2001. gadā delegācijās strādāja apmēram 900 darbinieki, bet EuropeAid birojā — aptuveni 1350 darbinieki. [16] Attīstības un sadarbības instrumentam pakārtotas piecas tematiskās programmas: nevalstiskās struktūras un pašvaldības, ieguldījumi cilvēkos, pārtikas nekaitīgums, vide un dabas resursu ilgtspējīga apsaimniekošana, un migrācija un patvērums. [17] ES Rīcības kodekss attiecībā uz papildināmību un darba dalīšanu attīstības politikā. Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju secinājumi nr. 9558/07, Brisele, 15.5.2007. [18] Šīs trīs nozares neietver vispārējā budžeta atbalsta programmas. [19] Komisijas paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam "ES rīcības kodekss attiecībā uz darbu dalīšanu attīstības politikas jomā" COM(2007) 72 galīgā redakcija, Brisele, 28.2.2007. [20] Dažos ģeogrāfiskajos direktorātos šī proporcija ir pat 50 %, Darbības kvalitātes direktorātā šo darbinieku īpatsvars ir 35 %. Turpretim Komisijā kopumā tas ir vidēji 15 %. [21] Sk. Palātas Īpašo ziņojumu Nr. 13/2010 "Vai Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instruments ir sekmīgi ieviests un sasniedz rezultātus Dienvidkaukāzā (Armēnijā, Azerbaidžānā un Gruzijā)". [22] Sk. Palātas Īpašo ziņojumu Nr. 18/2009 par EAF atbalsta efektivitāti reģionālās ekonomikas integrācijai Austrumāfrikā un Rietumāfrikā, jo īpaši 2. izcēlumu. -------------------------------------------------- PIELIKUMS EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTAS NESENĀS (2007.–2010. GADS) LIETDERĪBAS REVĪZIJAS PAR ATTĪSTĪBAS PALĪDZĪBU Īpašais ziņojums Nr. 6/2007 par tehniskās palīdzības efektivitāti iestāžu darbības uzlabošanā. Īpašais ziņojums Nr. 6/2008 "Par Eiropas Komisijas sniegto rehabilitācijas atbalstu pēc cunami un orkāna Mitch". Īpašais ziņojums Nr. 9/2008 "ES atbalsta efektivitāte brīvības, drošības un tiesiskuma jomā Baltkrievijā, Moldovā un Ukrainā". Īpašais ziņojums Nr. 10/2008 "Eiropas Kopienas sniegtais atbalsts veselības aprūpes pakalpojumu attīstībai Subsahāras Āfrikā". Īpašais ziņojums Nr. 4/2009 "Kā Komisija pārvalda nevalstisko dalībnieku iesaistīšanos EK attīstības sadarbībā". Īpašais ziņojums Nr. 15/2009 "Ar Apvienoto Nāciju Organizācijas struktūru starpniecību sniegtais ES atbalsts. Lēmumu pieņemšana un uzraudzība". Īpašais ziņojums Nr. 18/2009 "EAF atbalsta efektivitāte reģionālās ekonomikas integrācijai Austrumāfrikā un Rietumāfrikā" Īpašais ziņojums Nr. 11/2010 "Kā Komisija pārvalda vispārējā budžeta atbalstu ĀKK, Latīņamerikas un Āzijas valstīs". Īpašais ziņojums Nr. 12/2010 "ES attīstības palīdzība pamatizglītībai Subsahāras Āfrikā un Dienvidāzijā". Īpašais ziņojums Nr. 13/2010 "Vai Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instruments ir sekmīgi ieviests un sasniedz rezultātus Dienvidkaukāzā (Armēnijā, Azerbaidžānā un Gruzijā)?". --------------------------------------------------