LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 158/46

Padomes paskaidrojuma raksts: Padomes Nostāja (ES) Nr. 5/2016 pirmajā lasījumā, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI

(2016/C 158/02)

I. IEVADS

Komisija 2012. gada 25. janvārī ierosināja visaptverošu datu aizsardzības paketi, ko veido:

— priekšlikums Vispārīgajai datu aizsardzības regulai, ar ko paredzēts aizstāt 1995. gada Datu aizsardzības direktīvu (bijušais pirmais pīlārs) (turpmāk “regulas projekts”);

— iepriekšminētā Direktīva par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus, sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti (1), ar kuru paredzēts aizstāt 2008. gada Datu aizsardzības pamatlēmumu (bijušais trešais pīlārs) (turpmāk “direktīvas projekts”).

Eiropas Parlaments 2014. gada martā pieņēma atzinumu par direktīvas projektu (2).

Padome2015. gada 9. oktobrī vienojās par vispārēju pieeju (3), tādējādi piešķirot prezidentvalstij pilnvaras sākt trialogus ar Eiropas Parlamentu.

Eiropas Parlaments un Padome attiecīgi Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas un Pastāvīgo pārstāvju komitejas līmenī attiecīgi 2015. gada 17. un 18. decembrī apstiprināja vienošanos par kompromisa tekstu, kas izriet no sarunām trialogos.

Padome 12. februāra sanāksmē panāca politisku vienošanos par direktīvas projektu (4). Padome 2016. gada 8. aprīlī pirmajā lasījumā pieņēma nostāju, kas pilnībā saskan ar direktīvas kompromisa tekstu, par ko panākta vienošanās Padomes un Eiropas Parlamenta neformālajās sarunās.

Reģionu komiteja iesniedza atzinumu par regulu (OV C 391, 18.12.2012., 127. lpp.).

Ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, un 2012. gadā tas sniedza pirmo atzinumu (OV C 192, 30.6.2012., 7. lpp.) un 2015. gadā – otro atzinumu (OV C 301, 12.9.2015., 1. – 8. lpp.).

Pamattiesību aģentūra iesniedza atzinumu 2012. gada 1. oktobrī.

II. PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS

Direktīvas projekta mērķis ir nodrošināt efektīvu tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās un policijas sadarbību un veicināt personas datu apmaiņu starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm, vienlaikus garantējot konsekventu augstu fizisko personu personas datu aizsardzības līmeni. Salīdzinājumā ar Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI, kuru aizstās ar direktīvas projektu, direktīvas projekts attieksies arī uz personas datu apstrādi valsts līmenī.

Ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 16. pantu ievieš tādu jaunu konkrētu juridisko pamatu noteikumu par personas datu aizsardzību pieņemšanai, kas attiecas arī uz personas datu apstrādi tādā jomā kā tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās un policijas sadarbība.

III. PADOMES PIRMĀ LASĪJUMA NOSTĀJAS ANALĪZE

A. Vispārīgi apsvērumi

Direktīvas projekts ietilpst datu aizsardzības paketē. Otrs priekšlikums ir iepriekšminētā Vispārīgā datu aizsardzības regula.

Balstoties uz Komisijas priekšlikumu direktīvai, Eiropas Parlaments un Padome ir veduši neformālas sarunas ar mērķi panākt vienošanos Padomes pirmā lasījuma nostājas posmā. Padomes pirmā lasījuma nostājas par direktīvas projektu teksts pilnībā atspoguļo starp abiem likumdevējiem ar Eiropas Komisijas palīdzību panākto kompromisu par direktīvu. Minētajā kontekstā atsauces uz Padomes nostāju pirmajā lasījumā būtu jāsaprot kā atsauces uz trialogos panākto kompromisu.

Fizisku personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi ir pamattiesības. Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 8. panta 1. punkts un Līguma par Eiropas Savienības darbību 16. panta 1. punkts nosaka, ka ikvienai personai ir tiesības uz savu personas datu aizsardzību. Pamatojoties uz to, Padomes nostāja pirmajā lasījumā nosaka fizisku personu aizsardzības principus un noteikumus attiecībā uz to personas datu apstrādi. Ar šiem principiem un noteikumiem – neatkarīgi no fiziskas personas valstspiederības vai dzīvesvietas – ir jāievēro šīs personas pamattiesības un pamatbrīvības, jo īpaši tās tiesības uz personas datu aizsardzību.

Padomes pirmā lasījuma nostājā ir saglabāti pamatlēmuma (5) un Komisijas priekšlikuma mērķi, piemēram, no pamatlēmuma ir saglabāts minimālās saskaņošanas princips. Direktīvas projekta tekstā ir skaidrāki un konkrētāki noteikumi attiecībā uz vairumu pamatlēmuma noteikumu, jo īpaši sīkāk izstrādāti un paplašināti ir noteikumi par nosūtīšanu uz trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām.

Padome panāca vispārēju pieeju par regulas projektu 2015. gada jūnijā un vispārēju pieeju par direktīvas projektu 2015. gada oktobrī.

Līgumā par Eiropas Savienības darbību ietvertais jaunais juridiskais pamats, kas attiecas uz personas datu aizsardzību, ir piemērojams visās politikas jomās, neskarot īpašos noteikumus, ko paredzēts formulēt kopējās ārpolitikas un drošības politikas jomā. Tomēr Lisabonas līgumam pievienotajā 21. deklarācijā atzīts, ka var būt nepieciešami īpaši noteikumi tiesu iestāžu sadarbībā krimināllietās un policijas sadarbībā. Šo iemeslu dēļ un ņemot vērā, ka direktīvas projekts ietilpst datu aizsardzības paketē, Padome attiecībā uz vairākiem direktīvas projekta noteikumiem centās direktīvas projekta tekstu pieskaņot regulas projekta tekstam. Tas jo īpaši attiecas uz definīcijām, principiem, nodaļu par pārzini un apstrādātāju, lēmumiem par aizsardzības līmeņa pietiekamību, kā arī nodaļu par neatkarīgām uzraudzības iestādēm. Tāpēc šīs teksta daļas šajā piezīmē tiks iztirzātas mazāk.

B. Galvenie politikas jautājumi

1. Piemērošanas joma (materiālā un ratione personae)

Padomes pirmā lasījuma nostājas 1. panta 1. punktā ir izklāstīta direktīvas projekta materiālā piemērošanas joma. Tās tvērumā ietilpst personas datu apstrāde, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, tostarp lai pasargātu no draudiem sabiedriskajai drošībai un tos novērstu. Tas nozīmē, ka direktīvas projekts – atšķirībā no Pamatlēmuma 2008/977/TI – attiecas arī uz personas datu apstrādi valsts līmenī.

Otrs datu aizsardzības paketes instruments – regulas projekts – no savas piemērošanas jomas izslēdz direktīvas piemērošanas jomu, padarot to piemērošanas jomas savstarpēji izslēdzošas. Regulas projektā ir ietverti vispārīgi noteikumi, bet direktīvas projekts attiecas uz konkrētu nozari, proti, tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās un policijas sadarbību.

Policijas un citu tiesībaizsardzības iestāžu darbs ietver arī varas pielietošanu, veicot piespiedu pasākumus, piemēram, policijas darbības demonstrāciju, liela mēroga sporta pasākumu un nemieru laikā. Padomes pirmā lasījuma nostāja tiecas ļaut šādām iestādēm, galvenokārt policijai, apstrādāt datus saskaņā ar vienu instrumentu, proti, dalībvalsts likumu, ar kuru transponē direktīvas projektu. Tomēr gadījumos, kad policija apstrādā personas datus nolūkos, kas neietilpst direktīvas projekta piemērošanas jomā, piemēro regulas projektu, kā precizēts turpmāk 7. punktā. Lai sasniegtu minēto mērķi, Padomes pirmā lasījuma nostājā ir izskaidrota direktīvas projekta piemērošanas joma, pievienojot vārdus “pasargātu no draudiem sabiedriskajai drošībai un tos novērstu”.

Kas attiecas uz piemērošanas jomu ratione personae , Padomes pirmā lasījuma nostājā šī joma ir paplašināta, to attiecinot ne tikai uz publiskām iestādēm, kuru kompetencē ir novērst, izmeklēt, atklāt noziedzīgus nodarījumus vai saukt pie atbildības par tiem, vai izpildīt kriminālsodus, bet arī uz tādām struktūrām vai vienībām, kam dalībvalsts tiesību aktos uzticēts īstenot varu un publiskas pilnvaras iepriekšminētajos nolūkos. Tomēr tikai publiskām iestādēm ir ļauts nosūtīt personas datus saņēmējiem, kas nav kompetentās iestādes direktīvas projekta nozīmē un kas veic uzņēmējdarbību trešās valstīs.

2. Personas datu apstrādes principi

a) pārredzamība

Atšķirībā no Padomes pirmā lasījuma nostājas par regulas projektu – Padomes pirmā lasījuma nostājā par direktīvas projektu starp personas datu apstrādes principiem nav ietverts “pārredzamības” jēdziens, jo tiesībaizsardzības jomā pārredzamība varētu apdraudēt notiekošās izmeklēšanas. Tomēr pārredzamība ir iekļauta apsvērumā, kas attiecas uz minētajiem principiem, vienlaikus skaidri norādot, ka būs atļauts veikt tādas darbības kā slepenas izmeklēšanas vai video novērošana.

b) apstrādes drošība

Padomes pirmā lasījuma nostājā piebilsts, ka personas dati būtu jāapstrādā tādā veidā, ka tiek nodrošināta atbilstīga personas datu drošība, kas ietver aizsardzību pret neatļautu vai nelikumīgu apstrādi un pret nejaušu nozaudēšanu, iznīcināšanu vai sabojāšanu. Tāpat Padomes pirmā lasījuma nostājā piebilsts, ka minētajā nolūkā vajadzētu izmantot atbilstīgus tehniskos vai organizatoriskos pasākumus. Tas atbilst regulas projekta tekstam.

3. Turpmāka apstrāde

a) saderība

Turpmākas apstrādes jautājums un tas, vai to varētu veikt tikai tas pats pārzinis vai arī cits pārzinis, kā arī jautājums par saderīgiem nolūkiem bija radījuši grūtības diskusijās par regulas projektu. Visbeidzot, Padomes pirmā lasījuma nostājā par direktīvas projektu pausts uzskats, ka visas apstrādes darbības, ko veic jebkurā no 1. panta 1. punktā izklāstītajiem nolūkiem, būtu jāuzskata par atļautām, ciktāl pārzinis bija pilnvarots apstrādāt personas datus šādā nolūkā saskaņā ar vai nu Savienības, vai dalībvalsts tiesību aktiem un ja apstrāde bija nepieciešama un samērīga ar citu nolūku saskaņā ar Savienības vai dalībvalsts tiesību aktiem.

b) apstrāde citos nolūkos direktīvas projekta darbības jomā

Padomes pirmā lasījuma nostājā noteikts, ka apstrāde, ko veic tas pats vai cits pārzinis jebkurā no nolūkiem, kas izklāstīti 1. panta 1. punktā, nevis nolūkā, kādam personas dati tika vākti, ir jāatļauj tikai tad, ja pārzinis ir pilnvarots apstrādāt šādus personas datus šādā nolūkā saskaņā ar Savienības vai dalībvalsts tiesību aktiem un ja apstrāde ir nepieciešama un samērīga ar minēto citu nolūku saskaņā ar Savienības vai dalībvalsts tiesību aktiem; tas dod iespēju, piemēram, prokuroram apstrādāt tos pašus personas datus saukšanai pie atbildības par noziegumu, kurus nozieguma atklāšanai apstrādāja policija, ņemot vērā, ka uz abiem piemērā minētajiem nolūkiem attiecas 1. panta 1. punkts.

4. Glabāšanas un pārskatīšanas termiņi

Padomes pirmā lasījuma nostājā paredzēts, ka ir jānosaka atbilstīgi termiņi personas datu dzēšanai vai periodiskai to personas datu pārskatīšanai, kas tiek glabāti, lai tādējādi pārliecinātos, vai tos nepieciešams glabāt. Pamatlēmumā jau bija ietverts noteikums par termiņiem, un Padomes pirmā lasījuma nostājas autori saskata šāda noteikuma ieviešanas lietderību.

Šis noteikums stiprina 4. pantā izklāstīto principu, ka dati nav jāglabā ilgāk, nekā tas nepieciešams nolūkiem, kādiem dati ir apstrādāti.

5. Dažādas datu subjektu kategorijas

Padomes pirmā lasījuma nostājā paredzēts, ka dalībvalstīm “attiecīgā gadījumā, cik vien iespējams,” ir jānodrošina, lai pārzinis skaidri nošķirtu dažādu datu subjektu kategoriju personas datus. Tomēr Padomes pirmā lasījuma nostājā nodrošināts, ka tiesību uz nevainīguma prezumpciju, ko garantē Pamattiesību harta, piemērošana nav liegta, klasificējot datu subjektus dažādās kategorijās, jo īpaši to personu kategorijā, attiecībā uz kurām pastāv nopietns iemesls uzskatīt, ka tās ir izdarījušas vai drīzumā izdarīs noziedzīgu nodarījumu.

6. Apstrādes likumīgums

Padomes pirmā lasījuma nostājā paredzēts, ka personas datu apstrāde ir likumīga tikai tad un tādā mērā, kādā šī apstrāde ir nepieciešama tā uzdevuma izpildei, ko kompetentā iestāde veic, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem, vai izpildītu kriminālsodus, tostarp lai pasargātu no draudiem sabiedriskajai drošībai un tos novērstu, un balstās uz Savienības vai dalībvalsts tiesību aktiem. Apsvērumos skaidri norādīts, ka minētās darbības aptver datu subjekta vitālu interešu aizsardzību.

Padomes pirmā lasījuma nostājā ir precizēti elementi, kas ir jāietver dalībvalstu datu aizsardzības tiesību aktos, piemēram, apstrādes mērķi un nolūki.

7. Specifiski apstrādes nosacījumi

Galvenais noteikums ir tāds, ka personas dati, ko kompetentā iestāde sākotnēji vākusi direktīvas projekta 1. panta 1. punktā minētajos nolūkos, ir jāapstrādā tikai vienā no direktīvas projektā norādītajiem nolūkiem. Tomēr personas datus, ko šādas iestādes sākotnēji vākušas direktīvas projektā norādītajos nolūkos, var apstrādāt, pamatojoties uz regulas projektu, ja šāda apstrāde ir atļauta ar Savienības vai dalībvalsts tiesību aktiem, izņemot, ja apstrādi veic darbībā, kura neietilpst Savienības tiesību aktu darbības jomā. Tāpat Padomes pirmā lasījuma nostājā izskaidroti divi gadījumi, kad piemēro regulas projektu. Pirmkārt, ja dalībvalstu tiesību aktos kompetentajām iestādēm ir uzticēts pildīt citus uzdevumus, nevis tos, kas izklāstīti 1. panta 1. punktā. Otrkārt, regulu piemēro arī apstrādei arhivēšanas nolūkos sabiedrības interesēs vai zinātniskās un vēstures pētniecības nolūkos, vai statistikas nolūkos, izņemot, ja apstrādi veic darbībā, kura neietilpst Savienības tiesību aktu darbības jomā.

8. Īpašu kategoriju personas dati

Personas datiem, kas pēc sava rakstura ir īpaši sensitīvi attiecībā uz pamattiesībām un pamatbrīvībām, pienākas īpaša aizsardzība, jo to apstrādes konteksts varētu radīt nozīmīgu risku pamattiesībām un pamatbrīvībām. Padomes pirmā lasījuma nostājā ir atļauta šādu datu apstrāde, bet tikai tad, ja tas ir absolūti nepieciešams, un ar nosacījumu, ka tiek sniegtas atbilstošas garantijas attiecībā uz datu subjekta tiesībām un brīvībām. Turklāt šāda apstrāde ir atļauta tikai tad, ja tā ir atļauta ES vai dalībvalsts tiesību aktos, lai aizsargātu datu subjekta vitālas intereses, vai ja apstrāde attiecas uz datiem, ko datu subjekts ir acīmredzami darījis zināmus sabiedrībai.

Tā kā direktīvas projekts un regulas projekts ir daļa no instrumentu paketes, Padomes pirmā lasījuma nostājā par direktīvas projektu – runājot par kategoriju sarakstu – ir akceptētas kategorijas, kas izklāstītas regulas projektā, iekļaujot sarakstā “biometrisk[os] dat[us]” un “seksuāl[o] orientācij[u]”.

9. Automatizēta individuālu lēmumu pieņemšana, tostarp profilēšana

Vēl viens princips, kas iemūžināts direktīvas projektā, ir tāds, ka lēmums, kas balstīts tikai uz automatizētu apstrādi, tostarp profilēšanu, un kas rada nelabvēlīgas juridiskas sekas datu subjektam vai būtiski viņu ietekmē, ir jāaizliedz, izņemot, ja to atļauj Savienības vai dalībvalstu tiesību akti un ir sniegtas atbilstošas garantijas attiecībā uz datu subjekta tiesībām un brīvībām. Šādās garantijās ir jāiekļauj vismaz tiesības panākt cilvēka iejaukšanos no pārziņa puses. Padomes pirmā lasījuma nostājā ir skaidri noteikts, ka lēmuma, kas balstīts tikai uz automatizētu apstrādi, pamatā nevar būt īpašu kategoriju dati, kas uzskaitīti 10. pantā, ja vien datu subjektu tiesībām un brīvībām, un leģitīmajām interesēm nepiemēro atbilstošas garantijas. Tāpat ir skaidri norādīts, ka ir jāaizliedz profilēšana, kuras pamatā ir īpašu kategoriju dati, kas minēti 10. pantā, un kura izraisītu diskrimināciju.

10. Datu subjektu tiesības

a) saziņa ar datu subjektu

Padomes pirmā lasījuma nostājā ir izklāstīti noteikumi par datu subjektu tiesībām. Lai datu subjekti īstenotu savas tiesības, ir nepieciešams, lai tie tiktu informēti, ka to personas dati tiek apstrādāti. Šī informācija ir jāpaziņo tādā veidā, kas ir viegli saprotams, kodolīgā, saprotamā un viegli pieejamā formā, un tai vajadzētu būt rakstītai skaidrā un vienkāršā valodā. Atšķirībā no regulas projekta teksta – Padomes pirmā lasījuma nostājā par direktīvas projektu nav prasīts, lai šāda informācija tiktu sniegta pārredzamā veidā. Jomā, uz ko attiecas šī direktīva, piemēram, izmeklēšanas nolūks, var tikt apdraudēts, ja informācija par konkrētu izmeklēšanas pasākumu datu subjektam tiek sniegta agrīnā izmeklēšanas posmā.

b) datu subjekta informēšana

Padomes pirmā lasījuma nostājā ir noteikts, kāda informācija vienmēr jāsniedz datu subjektam, piemēram, pārziņa identitāte un kontaktinformācija un apstrādes nolūks. Tas varētu notikt kompetentās iestādes tīmekļa vietnē. Tāpat Padomes pirmā lasījuma nostājā ir izklāstīta papildu informācija, kas jāsniedz konkrētos gadījumos. Tie ietver juridisko pamatu, laikposmu, cik ilgi datus var glabāt, un saņēmēju kategorijas. Konkrētos apstākļos ir iespējams atlikt, ierobežot vai nesniegt papildu informāciju, piemēram, ja ierobežojums ir nepieciešams un samērīgs pasākums demokrātiskā sabiedrībā, ņemot vērā attiecīgās fiziskās personas pamattiesības un leģitīmās intereses. Turklāt un attiecībā uz papildu informāciju dalībvalstīm būtu jāvar tiesību aktos noteikt, ka dažas personas datu apstrādes kategorijas var tikt atbrīvotas no pienākumiem sniegt informāciju.

c) piekļuves tiesības

Padomes pirmā lasījuma nostājā ir paredzētas gan tiesības piekļūt personas datiem, gan minēto tiesību ierobežojumi. Dalībvalstīm būtu jāvar ierobežot piekļuves tiesības ar tādiem pašiem nosacījumiem, ar kādiem var atlikt, ierobežot vai nesniegt papildu informāciju. Ja piekļuves tiesības ir tikušas ierobežotas, dalībvalstīm ir jānodrošina, lai pārzinis informētu datu subjektu par šā atteikuma iemesliem, izņemot gadījumus, kad pasākuma, piemēram, izmeklēšanas, nolūks tiktu apdraudēts, ja datu subjekts tiktu informēts par ierobežojuma iemesliem.

d) īpaši personas datu apstrādes ierobežošanas gadījumi

Dalībvalstīm ir jānodrošina, lai datu subjektam būtu tiesības labot, dzēst vai ierobežot viņa personas datu apstrādi. Padomes pirmā lasījuma nostāja ir papildināta ar datu subjekta iespējām divos konkrētos gadījumos ierobežot savus personas datus tā vietā, lai tos izdzēstu. Pirmais gadījums: ja datu subjekts apstrīd datu precizitāti, un nav iespējams pārbaudīt, vai dati ir vai nav precīzi. Otrais gadījums attiecas uz situācijām, kad personas dati tiek glabāti pierādījumu nolūkā. Atbilstošajā apsvērumā precizēts, ka pēdējā minētā gadījuma piemēri var būt situācijas, kad ir pamatots iemesls uzskatīt, ka varētu tikt ietekmētas datu subjekta leģitīmās intereses. Pēdējā minētajā situācijā datus var apstrādāt tikai tādu iemeslu dēļ, kuri liedza tos dzēst.

11. Datu subjektu tiesību īstenošana un pārbaude

Ja datu subjektu tiesības uz informāciju, piekļuvi, datu labošanu, dzēšanu vai apstrādes ierobežošanu ir tikušas ierobežotas, dalībvalstīm ir jāpieņem pasākumi, paredzot, ka datu subjekta tiesības būtu jāvar īstenot arī ar kompetentās uzraudzības iestādes starpniecību.

12. Pārzinis un apstrādātājs

Direktīvas projektu piemēros kompetentās iestādes vai nu valsts līmenī, vai pārsūtot personas datus starp ES dalībvalstīm vai nosūtot personas datus trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām. Kompetentās iestādes ir definētas kā publiskas iestādes vai jebkura struktūra vai vienība, kam dalībvalsts tiesību aktos uzticēts īstenot publisku varu un publiskas pilnvaras. Direktīvas projekta noteikumus piemēros publiskas iestādes un konkrētos apstākļos – privātas struktūras. Kad kompetentās iestādes, kā definēts šajā direktīvas projektā, apstrādā personas datus ne šīs direktīvas nolūkos, tām ir jāpiemēro regulas projekts. Tāpēc Padomes pirmā lasījuma nostāja, kā jau izklāstīts šā paskaidrojuma raksta ievadā, direktīvas projekta noteikumus zināmā mērā pieskaņo regulas projekta noteikumiem.

Ievērojot regulas projektu, Padomes pirmā lasījuma nostājā ir paredzēts, ka pārzinim ir jāīsteno atbilstīgi tehniski un organizatoriski pasākumi, lai nodrošinātu un spētu uzskatāmi parādīt to apstrādes atbilstību. Padomes pirmā lasījuma nostājā ir skaidri izklāstīti apstrādātāja pienākumi, piemēram:

— rīkoties tikai saskaņā ar pārziņa norādījumiem;

— nodrošināt, ka personas, kuras ir pilnvarotas apstrādāt datus, ievēro konfidencialitāti;

— pārzinim darīt pieejamu visu informāciju, kas parāda, ka tie pilda savus pienākumus.

13. Apstrādes darbību reģistrēšana

Padomes pirmā lasījuma nostājā ir noteikts mazāk pienākumu datu apstrādātājam attiecībā uz reģistrēšanu, un tādēļ pārziņa un apstrādātāja pienākumi ir uzskaitīti divos atsevišķos punktos. Padomes pirmā lasījuma nostājā ir noteikts, ka ne pārzinim, ne apstrādātājam nav jāuztur reģistrs par katru atsevišķu apstrādes darbību, bet tas ir jādara tikai attiecībā uz konkrētām apstrādes kategorijām. Padomes pirmā lasījuma nostājā ir paredzēts, ka pārējās punkta daļās pārzinim ir noteikts pienākums sniegt pietiekami daudz informācijas, lai īstenotu reģistrēšanas nolūku. Piemēram, pārzinim ir obligāti jāpievieno informācija par to saņēmēju kategorijām, kam personas dati ir izpausti vai kam tos izpaudīs, personas datu nosūtīšanas trešai valstij vai starptautiskai organizācijai kategorijām vai, ja iespējams, dažādu kategoriju personas datu dzēšanai paredzētiem termiņiem. Pārzinim ir arī jāsniedz informācija par profilēšanu; regulas projektā tas nav paredzēts. Padomes pirmā lasījuma nostājā paredzēts, ka apstrādātājam ir jāuztur reģistrs tikai, piemēram, attiecībā uz tādas apstrādes kategorijām, ko veic katra pārziņa vārdā, un, ja iespējams, jāsniedz tehnisko un organizatorisko drošības pasākumu vispārējs apraksts.

14. Ierakstu veikšana

Ir svarīgi veikt ierakstus, lai varētu noteikt pamatojumu, datumu un laiku konkrētām apstrādes darbībām automatizētas apstrādes sistēmās, piemēram, vākšanai, aplūkošanai, izpaušanai un nosūtīšanai. Ieraksti par aplūkošanu un izpaušanu arī ļauj identificēt personu, kura ir aplūkojusi vai izpaudusi personas datus, kā arī saņēmēja identitāti. Ievērojot pamatlēmumu, ieraksti ir jāizmanto tikai tādā nolūkā, lai pārbaudītu apstrādes likumīgumu, veiktu pašuzraudzību un nodrošinātu personas datu integritāti un drošību. Jauns elements direktīvas projektā ir tāds, ka ierakstus var izmantot arī kriminālprocesam. Tomēr automatizētas apstrādes sistēmu atbilstības nodrošināšana ir ļoti sarežģīts, laikietilpīgs un dārgs process. Tādēļ Padomes pirmā lasījuma nostājā ir atļauts izņēmuma kārtā pagarināt transponēšanas laikposmu automatizētas apstrādes sistēmu, kas izveidotas pirms direktīvas projekta stāšanās spēkā, atbilstības nodrošināšanai, ja tas prasītu nesamērīgas pūles. Papildu pagarinājums automatizētas apstrādes sistēmu atbilstības nodrošināšanai ir paredzēts izņēmuma gadījumos kādai konkrētai automatizētas apstrādes sistēmai, kas izveidota pirms direktīvas projekta stāšanās spēkā, ja citādi tas radītu nopietnus sarežģījumus minētās konkrētās automatizētas apstrādes sistēmas darbībā.

15. Ietekmes novērtējums

Lai gan sākotnējais Komisijas priekšlikums neparedzēja nekādu novērtējumu par ietekmi uz datu aizsardzību, regulas projekta tekstā ir iekļauts pants par ietekmes novērtējumu; šāds pants ir iekļauts arī Padomes pirmā lasījuma nostājā direktīvas projekta jomā. Padomes pirmā lasījuma nostājā pārzinim ir paredzēts pienākums veikt ietekmes novērtējumu. Ietekmes novērtējums ir nepieciešams, pirms pārzinis var veikt apstrādi, ja apstrāde varētu radīt augstu risku fizisku personu tiesībām un brīvībām.

Direktīvas projektā ir izklāstīti gadījumi, kuros ietekmes novērtējums ir obligāts, izmantojot līdzīgu formulējumu, kāds lietots regulas projekta tekstā. Tomēr teksts par elementiem, kuri jāietver ietekmes novērtējumā, ir mazāk detalizēts kā regulas projektā. Novērtējumā ir jāiekļauj vismaz vispārējs apraksts par veicamo apstrādi, novērtējums par riskiem datu subjektu tiesībām un brīvībām, garantijas, drošības pasākumi un mehānismi, ar ko nodrošina personas datu aizsardzību un uzskatāmi parāda atbilstību direktīvas projekta noteikumiem.

16. Datu aizsardzības speciālists

Padomes pirmā lasījuma nostājā ir noteikts, ka dalībvalstīm ir jānodrošina, lai pārziņi ieceltu datu aizsardzības speciālistu. Tomēr dalībvalstīm būtu jāvar no šā pienākuma atbrīvot tiesas un citas tiesu iestādes, kad tās pilda tiesas funkcijas. Datu aizsardzības speciālista iecelšanas mērķis ir uzlabot atbilstību direktīvas projektam.

17. Nosūtīšana

Lai veiktu datu apmaiņu ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām, ir vajadzīgi noteikumi par nosūtīšanu. Kas attiecas uz personas datu nosūtīšanas vispārīgajiem principiem, Padomes pirmā lasījuma nostājā ir papildināti Komisijas ierosinātie nosacījumi, pieprasot, lai saņēmēja iestāde būtu kompetenta 1. panta 1. punktā minētajiem nolūkiem un lai tad, ja personas datus ir nosūtījusi vai darījusi pieejamus kāda cita dalībvalsts, minētā dalībvalsts būtu devusi iepriekšēju atļauju. Tāpat Padomes pirmā lasījuma nostājā ir skaidri noteikts, ka ir jāpiemēro visi noteikumi nodaļā par nosūtīšanu, lai nodrošinātu, ka netiek mazināts fizisko personu aizsardzības līmenis, kas garantēts direktīvas projektā.

Pantā par vispārīgajiem principiem ir paredzētas izvēles iespējas pārziņiem nosūtīt personas datus – dilstošā prioritārā secībā, sākot ar lēmumiem par aizsardzības līmeņa pietiekamību. Tad seko noteikumi par nosūtīšanu, kam piemēro atbilstošas garantijas, tad – par nosūtīšanu, kurai attiecībā uz konkrētiem gadījumiem ir piemērojamas atkāpes. Pantā par lēmumiem par aizsardzības līmeņa pietiekamību tagad ir atsauce tikai uz lēmumiem par aizsardzības līmeņa pietiekamību, kas pieņemti saskaņā ar pašu direktīvas projektu, bet vairs ne uz tiem, kas pieņemti saskaņā ar regulu. Direktīvas projektā izklāstītie elementi, kas Komisijai jāņem vērā, novērtējot aizsardzības līmeņa pietiekamību, ir identiski tiem, kas izklāstīti regulas projektā.

Pantos par nosūtīšanu, izmantojot atbilstošas garantijas un atkāpes konkrētiem gadījumiem, Padomes pirmā lasījuma nostājā ir precizēts, ka šāda nosūtīšana ir jādokumentē un ka dokumentācijai ir jābūt pieejamai uzraudzības iestādei, kā arī ir precizēti elementi, kas dokumentācijā jāietver.

Padomes pirmā lasījuma nostājā ir pievienots pamats nosūtīšanai, proti, iespēja kompetentajām iestādēm – bet tikai tām, kas ir publiskas iestādes (un nevis struktūrām vai vienībām, kam dalībvalsts tiesību aktos uzticēts īstenot publiskas pilnvaras) – nosūtīt personas datus saņēmējiem, kas veic uzņēmējdarbību trešās valstīs. Šī iespēja ir izņēmums no vispārīgā principa, ka personas dati tiek nosūtīti tikai tad, ja pārzinis trešā valstī vai starptautiskajā organizācijā ir iestāde, kura ir kompetenta direktīvas projekta 1. panta 1. punkta nolūkiem. Tādēļ Padomes pirmā lasījuma nostājā ir ļauts iepriekšminētajām kompetentajām iestādēm atsevišķos un konkrētos gadījumos – ja vien tiek ievēroti pārējie direktīvas noteikumi un ir izpildīta virkne izsmeļoši uzskaitīto nosacījumu – nosūtīt personas datus tieši saņēmējiem, jo starptautiskie nolīgumi ne vienmēr pieļauj ātru atbildi, kas var būt vajadzīga. Šie nosacījumi ietver to, ka nosūtīšana ir absolūti nepieciešama kāda nosūtītājas kompetentās iestādes uzdevuma veikšanai, kā paredzēts Savienības vai dalībvalsts tiesību aktos, nolūkiem, kas minēti 1. panta 1. punktā, nosūtītāja kompetentā iestāde uzskata, ka nosūtīšana iestādei, kura trešā valstī ir kompetenta 1. panta 1. punktā minētajiem nolūkiem, nav efektīva vai atbilstīga, jo īpaši tādēļ, ka nosūtīšana nav paveicama laikus, un ka nosūtītāja iestāde informē saņēmēju par konkrēto nolūku vai nolūkiem, kādiem personas dati ir jāapstrādā. Tāpat kā attiecībā uz nosūtīšanu, pamatojoties uz garantijām un atkāpēm konkrētos gadījumos, teksts ir papildināts ar nosūtīšanas dokumentēšanas pienākumu. Šāda nosūtīšana varētu būt īpaši noderīga tad, ja ir steidzama vajadzība nosūtīt personas datus, lai glābtu tādas personas dzīvību, kurai ir draudi kļūt par noziedzīga nodarījuma upuri, vai lai novērstu kāda nozieguma, tostarp terorisma akta, tūlītēju izdarīšanu.

18. Uzraudzības iestādes

Lai nodrošinātu atbilstību direktīvas projekta noteikumiem, uzraudzības iestādes veiks direktīvas projekta un regulas projekta īstenošanas uzraudzību. Direktīvas projekta noteikumi par uzraudzības iestādēm ir lielā mērā pārņemti no regulas projekta teksta. Dalībvalstīm ir ļauts paredzēt, ka uzraudzības iestādes, kas izveidotas saskaņā ar regulas projektu, uzrauga arī direktīvas projekta īstenošanu. Tomēr direktīvas projektā ir izslēgta uzraudzība, ko uzraudzības iestādes, kā definēts direktīvas projektā, veic pār tiesu īstenotām apstrādes darbībām, kad šīs tiesas pilda tiesas funkcijas. Dalībvalstīm būtu jāvar izslēgt uzraudzību, ko uzraudzības iestādes, kā definēts direktīvas projektā, veic pār apstrādes darbībām, kuras īsteno citas neatkarīgas tiesu iestādes, kad tās pilda tiesas funkcijas. Tomēr tas nenozīmē, ka uz apstrādi, ko veic šādas struktūras, neattiecas uzraudzība. Tādēļ ir pievienots atbilstošais apsvērums par to, ka apstrādes darbības, ko veic tiesas un citas neatkarīgas tiesu iestādes, saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartu ir pakļautas neatkarīgai uzraudzībai.

19. Uzraudzības iestāžu pilnvaras

Padomes pirmā lasījuma nostājā ir noteikts, ka uzraudzības iestādēm katrā dalībvalstī vajadzētu būt vieniem un tiem pašiem uzdevumiem un faktiskajām pilnvarām, lai tām dotu iespēju pildīt uzdevumus, īstenojot efektīvu, uzticamu un konsekventu uzraudzību pār atbilstību direktīvas projektam un tā izpildi visā Savienībā.

Padomes pirmā lasījuma nostājā uzraudzības iestāžu pilnvaras, kuras ir jānosaka ar likumu, ir klasificētas trīs dažādās kategorijās, proti, efektīvas izmeklēšanas, korektīvās un padomdevēja pilnvaras, kā arī pilnvaras vērst tiesu iestāžu uzmanību uz to noteikumu pārkāpumiem, kuri ir pieņemti, ievērojot direktīvas projektu.

20. Saistība ar iepriekš noslēgtiem starptautiskiem nolīgumiem

Padomes pirmā lasījuma nostājā – un saskaņā ar Padomes pirmā lasījuma nostāju par regulas projektu – ir precizēts, ka starptautiskie nolīgumi, ko dalībvalstis noslēgušas pirms direktīvas projekta spēkā stāšanās dienas un kuri atbilst Savienības tiesību aktiem, kas piemērojami pirms šā direktīvas projekta spēkā stāšanās dienas, paliek spēkā, līdz tos groza, aizstāj un atceļ. Kā norādīts attiecībā uz regulas projektu, nolīgumu paturēšana spēkā nodrošina juridisko noteiktību pārziņiem.

IV. SECINĀJUMS

Padomes nostāja pirmajā lasījumā atbilst kompromisam, kas panākts Padomes un Eiropas Parlamenta sarunās, kuras sekmējusi Komisija. Apstiprinot Padomes nostāju pirmajā lasījumā bez grozījumiem, Eiropas Parlaments kopā ar Padomi izveidos augstus datu aizsardzības standartus gan valsts, gan pārrobežu līmenī, dodot iespēju īstenot ciešāku sadarbību starp tiesībaizsardzības iestādēm.

(1) 5833/12

(2) 7428/14

(3) 12555/15

(4) 5463/16

(5) Padomes Pamatlēmums 2008/977/TI (2008. gada 27. novembris) par tādu personas datu aizsardzību, ko apstrādā, policijas un tiesu iestādēm sadarbojoties krimināllietās (OV L 350, 30.12.2008., 60. lpp.).