(3)Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma ieteikumu par Francijas valsts reformu programmu 2014. gadam un sniedza savu atzinumu par Francijas atjaunināto stabilitātes programmu 2014. gadam. Atbilstoši Regulas (ES) Nr. 473/2013 noteikumiem Komisija 2014. gada 28. novembrī sniedza savu atzinumu par Francijas 2015. gada budžeta plāna projektu.

(4)Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi iezīmējot 2015. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Tajā pašā dienā Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā tā Franciju norādīja kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

(5)Eiropadome 2014. gada 18. decembrī atbalstīja izvirzītās prioritātes ieguldījumu stimulēšanā, strukturālo reformu paātrināšanā un atbildīgas un izaugsmi veicinošas fiskālās konsolidācijas īstenošanā.

(6)Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja savu 2015. gada ziņojumu par Franciju. Tajā ir izvērtēti Francijas sasniegumi 2014. gada 8. jūlijā pieņemto konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā. Ziņojumā par Franciju ir ietverti arī saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu sagatavotā padziļinātā pārskata rezultāti. Balstoties uz Komisijas vērtējumu, var secināt, ka Francijā pašlaik pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība, kurai nepieciešama izlēmīga politikas rīcība un īpaša uzraudzība. Konkrētāk, ņemot vērā nelielo izaugsmi un zemo inflāciju apvienojumā ar komercsabiedrību zemo rentabilitāti, kā arī to, ka līdz šim nav rasti pietiekami politikas risinājumi, ir ievērojami palielinājušies riski, kas izriet no konkurētspējas pasliktināšanās (izmaksu un citādā ziņā), un no augstajām un pieaugošajām parādsaistībām, it īpaši valsts parādsaistībām. Rīcība ir nepieciešama īpaši tāpēc, lai samazinātu risku, ka tas nelabvēlīgi ietekmēs Francijas ekonomiku, un – ņemot vērā valsts lielumu – arī negatīvu netiešo ietekmi uz ekonomikas un monetāro savienību.

(7)Francija 2015. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2015. gada valsts reformu programmu un savu 2015. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

(8)Francijai pašlaik tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa. Tās valdība savā 2015. gada stabilitātes programmā plāno, ka līdz 2017. gadam atbilstoši Padomes 2015. gada 10. marta ieteikumam tiks novērsts pārmērīgais budžeta deficīts un līdz 2018. gadam tiks sasniegts vidējā termiņa mērķis – strukturālais deficīts 0,4 % apmērā no IKP. Lai gan valdība plāno ievērot nominālā deficīta mērķi, ko noteikusi Padome, 2016. un 2017. gadam plānoto fiskālo pasākumu apjoms ir zemāks par ieteikto līmeni. Valdība savā 2015. gada stabilitātes programmā norāda, ka tā sagaida, ka valsts parādsaistību attiecība pret IKP maksimumu (97 %) sasniegs 2016. gadā, un pēc tam (2018. gadā) samazināsies līdz 95,5 % no IKP. Makroekonomikas scenārijs, uz kura balstītas šīs budžeta prognozes, ir ticams. Tomēr nav pietiekami konkretizēti pasākumi, ar kuriem paredzēts atbalstīt plānotos budžeta deficīta mērķus 2016. gadam un nākamajiem gadiem. Balstoties uz Komisijas sagatavoto 2015. gada pavasara prognozi nominālā deficīta mērķis 2015. gadam būs 3,8 % no IKP, un tādējādi tiks ievērots mērķis – 4 % no IKP. Tomēr sagaidāms, ka šajā gadā sagaidāmais fiskālais stimuls būs mazāks par Padomes ieteikto apjomu. Attiecībā uz 2016. gadu, balstoties uz scenāriju, ka politika paliek nemainīga, Komisija prognozē, ka nominālais budžeta deficīts sasniegs 3,5 % no IKP, kas pārsniedz ieteikto mērķi – 3,4 % no IKP, un ka fiskālais stimuls būs nepietiekams. Tādēļ attiecībā uz 2016. gadu būs nepieciešami papildu strukturālie pasākumi. Balstoties uz savu vērtējumu par stabilitātes programmu un ņemot vērā Komisijas sagatavoto 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Francija neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

(9)Būs izšķiroši svarīgi intensificēt izdevumu pārskatīšanu un apzināt lielu izdevumu samazinājumu iespējas, lai tie varētu sniegt gaidītos rezultātus. Francija būtu jāpārliecinās, ka izdevumu samazināšanas mērķu noteikšanā tiek ņemts vērā inflācijas līmenis (tuvu nullei). Vienlaikus ietaupījumi, kas izriet no tā, ka izmaksas saistībā ar valsts parādsaistībām ir zemākas, nekā plānots, zemāku procentu likmju dēļ, būtu jānovirza deficīta samazināšanai. Turklāt vērā ņemamus īstermiņa ietaupījumus var sasniegt vienīgi tad, ja ievērojami ierobežo sociālā nodrošinājuma izdevumu pieaugumu; 2014. gadā šie izdevumu veidoja 26 % no IKP un gandrīz pusi no publiskā sektora izdevumu kopsummas. Tiek plānots, ka laikposmā no 2015. līdz 2017. gadam veselības aprūpes izdevumu ietaupījumi sasniegs 11 miljardus euro, tomēr ir nepieciešami papildu pasākumi, lai šajā jomā ierobežotu izdevumu pieaugumu. Konkrētāk, būtu jāīsteno turpmākas izmaksu ierobežošanas politika zāļu cenu un slimnīcu izdevumu jomā. Pensiju sistēmai nākamajos gados varētu nākties saskarties ar deficīta pieaugumu, un līdzšinējās pensiju reformas nebūs pietiekamas, lai novērstu sistēmā pastāvošo deficītu. Konkrētāk, deficīts, kas izriet no pensiju plāniem, kas attiecas uz valsts ierēdņiem un valsts un pašvaldību komercsabiedrību darbiniekiem, turpina ietekmēt pensiju deficītu kopumā. Turklāt makroekonomikas situācijai ir liela ietekme uz pensiju sistēmas ilgtspēju, it īpaši uz papildpensiju plānu stāvokli. Ir nepieciešama izlēmīga rīcība, lai atjaunotu papildpensiju sistēmas finansiālo stabilitāti.

(10)Francija ir īstenojusi pašvaldību reformu, kuras nolūks ir palielināt sistēmas efektivitāti. Tai būtu jāturpina īstenot plānoto valsts valdības piešķirto dotāciju samazināšanu un jāstiprina kontrole pār pašvaldību izdevumiem, nosakot maksimāli iespējamo ikgadējo pašvaldības nodokļu un nodevu ieņēmumu pieaugumu, ņemot vērā ierobežojumus, kas jau pastāv attiecībā uz vairākiem pašvaldību nodokļiem un nodevām. Ir nepieciešama arī rīcība, lai ierobežotu pašvaldību administratīvo izmaksu pieaugumu.

(11)Ir veikti politikas pasākumi, lai samazinātu darbaspēka izmaksas un uzlabotu uzņēmumu peļņas normu, piemērojot nodokļa atlaidi 20 miljardu euro apmērā konkurētspējai un nodarbinātībai un papildu samazinājumus 10 miljardu euro apmērā darba devēju sociālās apdrošināšanas iemaksām, kuri tiek plānoti atbildības un solidaritātes pakta ietvaros. Šie divi pasākumi atbilst 1,5 % no IKP, un tiem būtu jāpalīdz mazināt plaisu starp Francijas un eurozonas vidējo nodokļu īpatsvaru darbaspēka izmaksās. Šo pasākumu īstenošana būtu jāturpina arī 2016. gadā, tomēr, ņemot vērā, ka tie valsts budžetam rada lielas izmaksas, ir svarīgi novērtēt to iedarbīgumu atsevišķu komercsabiedrību līmenī. Šādā vērtējumā īpaši būtu jāņem vērā nepietiekamā elastība, kas ietekmē darba tirgu un ražojumu tirgu, īpaši tā, kas ietekmē algas. Par minimālo algu strādājošā darbaspēka izmaksas joprojām ir augstas salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm. Minimālā alga turpina attīstīties veidā, kas neveicina konkurētspēju un darbvietu radīšanu. Turklāt zemas inflācijas apstākļos tās automātiskā indeksācija var izraisīt algu pieaugumu, kas pārsniedz to, kas vajadzīgs, lai saglabātu pirktspēju.

(12)Francijai būtu jāveic izlēmīga rīcība, lai atceltu darba tiesībās un grāmatvedības principos paredzētās, regulatora noteiktās robežvērtības, kas ierobežo Francijas uzņēmumu, it īpaši MVU, izaugsmi. Kopumā vēl būtu jāpalielina konkurence pakalpojumu sektorā, it īpaši profesionālo pakalpojumu jomā, mazumtirdzniecībā un tīklu nozarēs. Saimniecisko darbību ierobežo vairāki noteikumi un tarifi, kas piemērojami regulētajām profesijām. Nesen tika apstiprināti jauni pasākumi, ar kuriem paredzēts uzlabot konkurenci juridisko profesiju jomā; tie ir nostiprināti nesen pieņemtajos likumos par izaugsmi, saimniecisko darbību un vienlīdzīgām iespējām, un to īstenošana būs izšķiroša, lai nodrošinātu, ka šajā jomā tiek likvidēti pastāvošie šķēršļi. Francijai būtu jāveic darbības, lai novērstu šķēršļus arī citās nozarēs, it īpaši veselības aprūpes nozarē. Spēkā esošais numerus clausus princips attiecībā uz pieeju veselības aprūpes profesijām joprojām kavē iespējas saņemt pakalpojumus; to varētu pārskatīt, neapdraudot pakalpojumu kvalitāti un drošumu.

(13)2014. gadā nodokļu attiecība pret IKP bija 45,8 %, kas ir viens no augstākajiem rādītājiem ES. Uzņēmumu ienākuma nodokļa likmes ir augstas un negatīvi ietekmē Francijas komercsabiedrību ieguldījumus. Uzņēmumu samaksātā nodokļa faktiskā likme vidēji ir 38,3 %, kas ir viens no augstākajiem rādītājiem ES. Papildus izsludinātajai darba devēja sociālās apdrošināšanas iemaksu atcelšanai un likumiskās likmes samazināšanai līdz 28 % 2020. gadā Francijai būtu jāveic apjomīgāki īstermiņa pasākumi, lai uzņēmumu ienākuma nodokļa regulējums veicinātu izaugsmi un ieguldīšanu. Ir nepieciešami pasākumi, lai vienkāršotu nodokļu sistēmu, atceļot neefektīvus nodokļus. Ir tikuši apzināti vairāk nekā 100 nodokļu veidi, no kuriem valsts gūst maz vai nekādus ieņēmumus; to atcelšana ļautu vienkāršot procedūras, kas jāievēro komercsabiedrībām un mājsaimniecībām.

(14)Francijā 2014. gadā joprojām bija augsts bezdarba līmenis, un pasliktinājās ilgtermiņa bezdarba stāvoklis, kas liecina par vāju ekonomikas izaugsmi. Kopumā bezdarba līmenis bija 10,2 % – salīdzinājumā ar 10,3 % 2013. gadā un 7,5 % 2008. gadā, tas īpaši smagi skar jauniešus, kā arī vecāka gadagājuma un mazkvalificētas personas. Franciju ļoti negatīvi ietekmē darba tirgus segmentācija: līgumi, kas noslēgti uz noteiktu termiņu, veido arvien lielāku daļu no jaunizveidotām darba tiesiskajām attiecībām. Mērķtiecīgi centieni samazināt segmentācijas pakāpi, piemēram, ļoti īsa termiņa līgumiem piemērojot augstākas darba devēja sociālās apdrošināšanas iemaksas, nav spējuši apturēt šo tendenci. Segmentācijas mazināšanai varētu līdzēt tas, ka tiktu pārskatīts tiesiskais regulējums, kas reglamentē darba līgumus. Nesenās reformas ir tikai nedaudz sekmējušas to, ka darba devēji atkāpjas no nozares mērogā noslēgtiem līgumiem. Tas ierobežo komercsabiedrību spēju pielāgot darbaspēka resursus atbilstīgi savām vajadzībām. Būtu jārada nozarēm un komercsabiedrībām nepieciešamā elastība, lai tās katrā atsevišķā gadījumā un pēc sarunām ar sociālajiem partneriem varētu konstatēt, vai būtu jāatkāpjas no parastā darba laika – 35 stundas nedēļā. Likums, ar ko tika radīti accords de maintien de l’emploi, nav devis cerētos rezultātus. Tikai ļoti nedaudzas komercsabiedrības ir izmantojušas jauno kārtību, kas piemērojama komercsabiedrības līmeņa līgumiem, lai palielinātu darba apstākļu elastību. Šī shēma būtu jāpārskata, lai komercsabiedrībām dotu plašākas iespējas pielāgot algas un darba laiku savai ekonomiskajai situācijai.

(15)Ilgstošā darba tirgus apstākļu pasliktināšanās ir skārusi bezdarba pabalstu sistēmu, liekot apšaubīt šā modeļa ilgtspēju. Jaunā konvencija par bezdarba pabalstu sistēmu, kas tika ieviesta 2014. gada 1. jūlijā, nav pietiekama, lai samazinātu deficītu. Dažādie īstenotie pasākumi 2014. gadā ļāva ietaupīt 0,3 miljardus euro. Ir sagaidāms, ka 2015. gadā tie ļaus samazināt deficītu vēl par 0,8 miljardiem euro (no 5,2 līdz 4,4 miljardiem euro), kas sistēmas parādsaistības palielinās līdz 25,9 miljardiem euro. Ir nepieciešami strukturālie pasākumi, lai nodrošinātu sistēmas darbībspēju. Būtu jāpārskata, piemēram, atbilstības nosacījumi, pabalstu degresīvā struktūra un kompensācijas likme attiecībā uz darbiniekiem ar vislielākajām algām.

(16)Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir sagatavojusi vispusīgu analīzi par Francijas ekonomikas politiku un publicējusi to savā 2015. gada ziņojumā par Franciju. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu, valsts reformu programmu un iepriekšējos gados Francijai adresēto ieteikumu sekojumdarbības. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Francijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un vadlīnijām, ņemot vērā, ka jāstiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, kas panākams, sniedzot ES mēroga norādes turpmākiem valsts mēroga lēmumiem. Eiropas pusgada ietvaros sniegtie ieteikumi ir atspoguļoti tālāk izklāstītajā 1.–6. ieteikumā.

(17)Ņemot vērā šo vērtējumu, Padome ir izskatījusi Francijas stabilitātes programmu, un tās atzinums galvenokārt ir atspoguļots 1. ieteikumā.

(18)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo vērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi, kas tiek sniegti, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti 1.–6. ieteikumā.

(19)Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir arī izvērtējusi visas eurozonas ekonomikas politiku. Balstoties uz šo vērtējumu, Padome ir sniegusi konkrētus ieteikumus dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro. Francijai būtu jānodrošina arī minēto ieteikumu pilnīga un laikus veikta īstenošana,

IESAKA Francijai 2015. un 2016. gadā veikt šādas darbības.

1.Nodrošināt, ka līdz 2017. gadam tiek veikta iedarbīga rīcība saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru un noturīgi novērsts pārmērīgais budžeta deficīts, stiprinot budžeta stratēģiju, veicot nepieciešamos pasākumus attiecībā uz visiem gadiem un izmantojot visus neplānotos ienākumus budžeta deficīta mazināšanai. Konkretizēt attiecībā uz šiem gadiem plānoto izdevumu samazinājumu un sniegt neatkarīgu novērtējumu par galveno pasākumu ietekmi.

2.Aktivizēt centienus palielināt izdevumu pārskatīšanas iedarbību un apzināt ietaupījumu iespējas visos valsts pārvaldes līmeņos, tostarp attiecībā uz sociālo nodrošinājumu un pašvaldībām. Veikt pasākumus, lai ierobežotu pašvaldības iestāžu administratīvo izdevumu pieaugumu. Līdz 2016. gada martam veikt papildu pasākumus, lai līdzsvarotu pensiju sistēmu, piemēram, nodrošinot, ka ilgtermiņā papildpensiju plānu finansiālais stāvoklis ir ilgtspējīgs.