C 282/7

Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2021/C 282/05)

Šis paziņojums ir publicēts saskaņā ar Komisijas 2018. gada 17. oktobra Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 5. punktu (1)

PAZIŅOJUMS PAR STANDARTA GROZĪJUMU, AR KO GROZA VIENOTO DOKUMENTU

“Cérons”

PDO-FR-A0668-AM02

Paziņojuma datums: 2021. gada 28. aprīlī.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Atsauce uz oficiālo administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru

Informācijā par ģeogrāfisko apgabalu ir pievienota atsauce uz oficiālo administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru [Code officiel géographique]. Ar šo papildinājumu netiek mainīta apgabala robeža.

Attiecīgi ir grozīts vienotā dokumenta 6. punkts.

2. Vīnogulāju audzēšanas sistēma

VI iedaļas 1. punkta a) apakšpunktā minētais minimālais attālums starp vīnkokiem ir samazināts no 0,90 m līdz 0,85 m.

Mērķis ir saskaņot uz nosaukumu “Cérons” attiecināmos noteikumus ar to nosaukumu specifikācijām, kuru ģeogrāfiskais apgabals aptver Seronas [Cérons] ģeogrāfisko apgabalu. Tā kā šis minimālais attālums ir samazināts, stādījumu biezība, kas pārsniedz 5 000 vīnkoku uz hektāru, var palikt nemainīta.

Ir grozīts vienotā dokumenta 5.1. punkts.

3. Agrovides noteikumi

— 1. nodaļas VI iedaļas 1. punkta e) apakšpunktā ir pievienots šāds teksts: “Bojā gājušie vīnogulāji no zemesgabaliem ir jānovāc; šādu bojā gājušu potcelmu glabāšana zemesgabalos ir aizliegta.”

— 1. nodaļas VI iedaļā ir pievienots šāds 2. punkts: “2. Citas audzēšanas metodes Vispārēja nezāļu ķīmiskā apkarošana zemesgabalos ir aizliegta. Visiem vīnkopjiem jāaprēķina un jāreģistrē to veiktās apstrādes biežuma indekss (ABI).”

ABI aprēķināšanas prasība ir ieviesta ar mērķi vairot vīnkopju izpratni un izglītot tos attiecībā uz viņu izmantotajām audzēšanas metodēm un augu aizsardzības līdzekļu lietošanu.

Vispārējas nezāļu ķīmiskās apkarošanas aizlieguma mērķis ir samazināt herbicīdu lietošanu, lai labāk aizsargātu vīnkopības augsnes un saglabātu to dabiskās īpašības, piemēram, auglību, bioloģisko daudzveidību un spēju dabiski apkarot kaitīgos organismus. Tādējādi tiks uzlabota vīnu kvalitāte un autentiskums.

Šo izmaiņu mērķis ir samazināt augu aizsardzības līdzekļu lietošanu un labāk reaģēt uz aktuālajām sabiedrības prasībām.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

4. Vīnu izturēšanas perioda saīsināšana

Vīnu izturēšanas periods ir saīsināts par trim mēnešiem, tātad tie ir jāiztur līdz 15. janvārim (nevis 15. aprīlim).

Ar šo grozījumu tiek mainīts arī datums, kurā vīnus var laist pārdošanā, to nosakot trīs mēnešus agrāk.

Saīsinot vīna kopšanas periodu, tiek nodrošināti svaigāki un augļaināki vīni, kas atbilst tirgus tendencēm un patērētāju vēlmēm; perioda saīsināšana vīna visraksturīgākās īpašības neietekmē. Vīnus arvien biežāk ražo, neizmantojot mucas. Mucu vietā izmanto cisternas, tādējādi tiek būtiski saīsināts vīnu kopšanas periods un saglabāts to svaigums un augļainums.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

5. Aprite starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem

Svītrots 1. nodaļas IX iedaļas 5. punkta b) apakšpunkts attiecībā uz datumu, no kura atļauta vīnu laišana apritē starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem.

Šis grozījums nerada izmaiņas vienotajā dokumentā.

6. Saikne ar izcelsmes vietu

Iedaļas par saikni tekstu “Šo vīnu raudzēšanas process norit lēni un bieži tiek izmantotas mucas. Vīni ir jāiztur līdz 15. aprīlim nākamajā gadā pēc ražas novākšanas.” aizstāj ar šādu: “Šos vīnus raudzē mucā vai cisternā atkarībā no produkta vēlamā profila. Ļoti koncentrētu vīnu raudzēšana var noritēt lēni.”

Šīs izmaiņas nodrošina, ka tiek ņemta vērā jaunākā prakse un produkta specifikācijas grozījums attiecībā uz vīna kopšanas periodu.

Ir grozīts vienotā dokumenta 8. punkts.

7. Atsauce uz kontroles iestādi

Atsauce uz kontroles iestādi ir pārskatīta, lai to saskaņotu ar citu aizsargāto nosaukumu specifikācijām. Šis ir tikai redakcionāls grozījums.

Tas nerada izmaiņas vienotajā dokumentā.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1. Nosaukums vai nosaukumi

Cérons

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN — aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1. Vīns

4. Vīna(-u) apraksts

Īss apraksts

Produkts ir nedzirkstoši baltvīni, kas satur fermentējamos cukurus.

Vīnu minimālais dabiskais spirta saturs ir 14,5 tilp. % un minimālais faktiskais spirta saturs ir 12 tilp. %. Pēc bagātināšanas kopējais spirta saturs šajos vīnos nedrīkst pārsniegt 21 tilp. %.

Pēc sapildīšanas pudelēs vīnu fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs ir lielāks par vai vienāds ar 45 gramiem uz litru.

Katrā pārdošanai nodotajā produkta partijā vīnam tiek nodrošināts gaistošā skābuma līmenis, kas ir mazāks par vai vienāds ar 25 miliekvivalentiem uz litru vai 1,5 g uz litru, izsakot etiķskābē (1,225 g uz litru, izsakot H2SO4).

Kopējais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs atbilst ES tiesību aktos noteiktajām vērtībām. Vīnus ražo galvenokārt no Sauternes izcelsmes vīnogu šķirnes “Semillon B” un no šķirnēm “Sauvignon B” un “Muscadelle B”. Šīs šķirnes ir īpaši piemērotas “dižciltīgās puves” iedarbībai un izcilu saldo vīnu ražošanai. Botrytis cinerea nodrošina vīnogu aromātisko savienojumu bioķīmisko pārveidošanos un cukuru koncentrēšanos vīnogās, piešķirot vīniem izcilu saldumu un sarežģītus aromātus, kuri dažkārt atgādina citrusaugļus, medu un akāciju smaržu.

Seronas [Cérons] vīni ir ļoti aromātiski, izsmalcināti, augļaini un svaigi, tiem piemīt zināms dzīvīgums. Tie ir pilnmiesīgi un ar ļoti krēmīgu garšu.

Vispārīgās analītiskās īpašības

Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

5. Vīndarības metodes

5.1. Īpašās vīndarības metodes

Īpašā vīndarības metode

Pēc bagātināšanas spirta kopējā tilpumkoncentrācija vīnos nedrīkst pārsniegt 21 %.

Papildus iepriekš minētajam noteikumam vīndarības metožu ziņā jāievēro arī ES un Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksa prasības.

Audzēšanas metode

Vīnogulāju stādījumu minimālā biezība ir 5 000 vīnkoku hektārā. Rindstarpu platums tajos nedrīkst būt lielāks par 2 metriem, bet atstatums starp vienas rindas vīnkokiem nedrīkst būt mazāks par 0,85 metriem.

Apgriešana obligāti jāveic līdz 1. maijam. Vīnkoku vainagus veido saskaņā ar turpmāk norādītajiem paņēmieniem, uz katra vīnogulāja atstājot ne vairāk par 12 vīnstīgu pumpuriem: apgriešana pēc Gijo [Guyot] metodes divkāršā, vienkāršā un jauktā formā, apgriešana Bordo [Bordeaux] stilā, apgriešana divpusēja Ruajā [Royat] kordona formā un apgriešana vēdekļa formā.

Vīnus iegūst no vīnogām, kas novāktas, kad tās ir pārgatavas, “dižciltīgās puves” skartas un/vai žuvušas uz vīnogulājiem, un tikai no tādām vīnogām, kas secīgos šķirojumos novāktas ar rokām .

5.2. Maksimālais ražas iznākums

44 hektolitri no hektāra

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Vīnogu novākšana, vinificēšana, vīnu gatavošana un kopšana notiek šādu Žirondas [Gironde] departamenta pašvaldību teritorijā (pamatojoties uz 2020. gada 26. februārī spēkā esošo oficiālo administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru [Code officiel géographique]): Cérons, Illats un Podensac.

7. Galvenā(-s) vīna vīnogu šķirne(-s)

“Muscadelle B”

“Sauvignon B” — “Sauvignon blanc”

“Sauvignon gris G” — “Fié gris”

“Semillon B”

8. Saiknes vai saikņu apraksts

Ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Cérons” apzīmētā produkta ģeogrāfiskais apgabals ir iekļauts ar cilmes vietas nosaukumu “Graves” apzīmētā produkta ģeogrāfiskajā apgabalā. Seronas [Cérons] plakankalne atrodas 35 kilometrus augšup pa straumi no Bordo [Bordeaux], un to no Barsac pašvaldības atdala neliela Garonnas [Garonne] upes pieteka Saint-Cricq. Ģeogrāfiskais apgabals aptver trīs Žirondas departamenta pašvaldību (Cérons, Illats un Podensac) teritoriju Garonnas kreisajā krastā.

Seronas reģions, tāpat kā viss Graves apgabals, veidojies ļoti ilgas ģeoloģiskās vēstures gaitā. Materiālu nogulsnēšanās uz kaļķakmens un merģeļa substrāta (kas atbilst jūras karbonātu nogulsnējumiem terciārajā periodā) bija cieši saistīta ar Garonnas izveidošanos, izmaiņām tās tecējumā un secīgiem leduslaikmetiem kvartāra periodā, un to papildināja erozija, tektoniskās kustības un ļoti sarežģītas klimatiskās variācijas.

Tāpēc apgabalā, kurā ražo produktu “Cérons”, ir sastopamas ļoti daudzveidīgas augsnes, piemēram, ziemeļos – augsnes, kādas raksturīgas apgabalam, kurā ražo produktu “Graves”, proti, augsnes ar augstu grants koncentrāciju, savukārt dienvidos – augsnes, kādas raksturīgas apgabalam, kurā ražo produktu “Barsac”, proti, māla-kaļķakmens augsnes uz kaļķakmens pamatnes, kādas sastopamas apvidū “Astérie”. Tomēr dažas augsnes atrodamas tikai ar šo nosaukumu apzīmētā produkta apgabalā. Tās sastāv no atlikušās grants grēdām uz vairāk vai mazāk smilšainas māla-kaļķakmens pamatnes, ko atdala galvenokārt smilšaini baseini, kuri atrodas vecās Ciron upes un Saint-Cricq strauta kreisajā krastā.

Tā kā Seronas apgabals atrodas netālu no Barsac pašvaldības teritorijas, tā īpašības lielākoties atbilst Barsac specifiskā klimata un mezoklimata īpašībām: okeāns, Garonnas upe un netālu esošo Žirondas landes [purvaiņu] plašās meža platības kopīgi nodrošina temperatūras regulāciju, padarot apgabalu piemērotu vīndārziem. Maigas un mitras ziemas un mēreni karstas vasaras nodrošina lēnu vīnogu nogatavošanos; tas ir labvēlīgs nosacījums baltajām vīnogām. Rudenī Garonnas upes un tās pieteku satecē izveidojas rīta migla, kas apņem vīndārzus un paceļas saulainās pēcpusdienās, nodrošinot aerāciju un dabisku ventilāciju un tādējādi žāvējot un koncentrējot vīnogas, kuras jau ir nogatavojušās. Šo īpašo klimatisko apstākļu rezultātā uz vīnogām attīstās mikroskopiska sēne — Botrytis cinerea. Šī sēnes un vīnogu simbioze, ko dēvē par “dižciltīgo puvi”, izraisa cukuru un aromātu koncentrēšanos, kā arī sākotnējo vielu sintezēšanos, piešķirot vīniem to īpašo raksturu.

Vīndārziem bagātajā Seronas ainavā, kurā iezīmējas nedaudzas vecas dzirnavas un izkaisīti kaļķakmens ēku ciemati, upe mijas ar akāciju vai priežu mežiem, un visu teritoriju rietumos un vietas starp grants pauguriem klāj “Sable des Landes” (kvartāra perioda vēja erodētas smiltis). Sastopamas arī vecu akmens vai grants karjeru paliekas; daži karjeri darbojas vēl joprojām.

Vārda “Cérons” etimoloģija ir tāda pati kā Ciron upes nosaukumam; tā agrāk ieplūda Garonnas upē Seronas teritorijā. “Sirione” ir vienīgais reģiona nosaukums latīņu valodā, kas minēts Antonija kartē — imperatora Karakallas valdīšanas laikā (211.–217.) izveidotajā ceļu tīkla kartē — un Peitingera tabulā (3. gs.). Norāde uz šo militāri un tirdznieciski nozīmīgo vietu varētu būt pieminēta, jo plūdmaiņu laikā šeit izveidojās brasls.

Ziņas par vīnogulājiem atrodamas jau no viduslaikiem; tomēr tieši tirdzniecība ar Nīderlandi 16. gadsimta beigās un jo īpaši 17. gadsimtā bija tā, kas šā reģiona ražošanu pārorientēja uz atlikumcukurus saturošu saldo baltvīnu darīšanu. Karaļa ieceltā Barsac maģistrāta pārvaldībā vīndārzs pakāpeniski paplašinājās, un vīni tika pārvadāti caur Barsac jurisdikcijas ostu.

17. gadsimta beigās un 18. gadsimtā pieauga zinātība par vīnogu šķirņu izvēli un paņēmieniem, kā atlasīt tikai tādas vīnogas, kuras ir visvairāk pārgatavojušās vai kuras skārusi “dižciltīgā puve”, lai tādējādi ražotu vīnus, kas apzīmēti ar nosaukumiem “Sauternes” un “Barsac”; šāda atlase tikai praktizēta arī Seronas reģionā.

Ļoti gatavās vīnogas ir noklātas ar sēnes Botrytis pūkām; tā sacaurumo un padara plānāku vīnogu miziņu. Akmeņainās zemes atstarotais saules siltums maigi izžāvē vīnogas, kas kļūst brūnas un sačokurojušās, tajās koncentrējoties cukuriem un aromātiem. Vīnkoks pēc vīnkoka vīnogu novācēji atlasa šīs saulē “grauzdētās” vīnogas, nogriežot tās ar šķērēm. Tas ir pirmais, ļoti rūpīgs šķirojums. Pēc tam tiek veikti divi vai trīs secīgi šķirojumi; atkarībā no klimatiskajiem apstākļiem, kas veicina sēnes attīstību un vīnogu koncentrāciju, iespējami pat vairāki šķirojumi. Ražu novāc tikai ar rokām. Izspiesto vīnogu raudzēšanas process norit ļoti lēni; to bagātīgums galu galā dabiski aptur vīnu (kas joprojām ir bagāti ar cukuriem) raudzēšanas procesu, spirta saturam iznīcinot raugus.

Nosaukums “Cérons” tika atzīts saskaņā ar 1936. gada 30. septembra dekrētu, kas reglamentēja vietējās metodes: “6. pants. Vīnam ir jābūt darītam no pārgatavinātām vīnogām (t. i., atstātām uz vīnogulāja pūšanai), kas novāktas secīgos šķirojumos.”

Ar nosaukumu “Cérons” apzīmētā noteiktā apgabala platība ir 2 089 hektāri, bet uz šo nosaukumu mūsdienās pretendē tikai ap 20 ražotāji, kuru vīndārzu platība ir 30–80 hektāri atkarībā no vīnogu ražas gada. Ražas novākšana notiek daudz vēlāk nekā citur Žirondā. Tā reti sākas pirms oktobra un bieži ilgst līdz novembrim. Šajā sezonā mitro laikapstākļu periodi, ko rudenī izraisa gaisa spiediena pazemināšanās Atlantijas okeānā, var apdraudēt vīnogu koncentrāciju un “dižciltīgo puvi”; tas izskaidro ar šo nosaukumu apzīmētās produkcijas svārstīgo apjomu. Tomēr “Cérons” ražotāji šajā apgabalā var ražot arī sausos baltvīnus un sarkanvīnus, kuru apzīmē ar nosaukumu “Graves” un “Graves supérieur”, un vīndārzi pēdējos piecdesmit gados ir lielā mērā pielāgoti sarkanvīnu ražošanai, baltvīna ražošanas apjomam no 95 % pirms piecdesmit gadiem sarūkot līdz 40 % šodien.

Seronas vīni ir nedzirkstoši baltvīni ar atlikumcukuriem.

Vīnus ražo galvenokārt no Sauternes izcelsmes vīnogu šķirnes “Semillon B” un no šķirnēm “Sauvignon B” un “Muscadelle B”. Šīs šķirnes ir īpaši piemērotas “dižciltīgās puves” iedarbībai un izcilu saldo vīnu ražošanai. Botrytis cinerea nodrošina vīnogu aromātisko savienojumu bioķīmisko pārveidošanos un cukuru koncentrēšanos vīnogās, piešķirot vīniem izcilu saldumu un sarežģītus aromātus, kuri dažkārt atgādina citrusaugļus, medu un akāciju smaržu.

Seronas vīni ir ļoti aromātiski, izsmalcināti, augļaini un svaigi, tiem piemīt zināms dzīvīgums. Tie ir pilnmiesīgi un ar ļoti krēmīgu garšu.

Ražošanas zemesgabalā netiek iekļautas platības, kas atrodas uz biezas māla apakškārtas, vai platības ar viendabīgu vēja erodētu smilšu segumu (sable des Landes), jo šādai zemei ir augsti hidromorfiskie rādītāji un to parasti klāj mežs. Nav ietvertas arī zemes platības, kas atrodas uz jaunāko laiku aluviālajiem nogulumiem (palus de la Garonne). Pārējās teritorijas — lai arī daudzveidīgas — ir piemērotas ar nosaukumu “Cérons” apzīmēta produkta ražošanai, jo šāda daudzveidība piešķir sarežģītību vīnogu ražas aromātiem.

Ja vīndārza ierīkošana ir veikta saskaņā ar tiem pašiem noteikumiem, kas attiecas uz produkta ar nosaukumu “Graves” ražošanu, ražas novākšanas laikā ievērojot rūpību, būs iespējams saražot arī šos saldos vīnus. Ražas iznākums ir zems, līdz 40 hektolitriem no hektāra, jo vīnus iegūst no pārgatavām, “dižciltīgās puves” skartām un/vai uz vīnogulāja žuvušām vīnogām. Turklāt pēc apgriešanas atstāto vīnstīgu pumpuru skaits nedrīkst pārsniegt 12 pumpurus uz auga, un ir noteikts, ka zemesgabala vidējā maksimālā slodze pirms vīnogu pārgatavināšanas ir 8 000 kilogramu uz hektāru, t. i., maksimāli 12 ķekari uz auga. Vīnus iegūst tikai no vīnogām, kas novāktas ar rokām secīgos šķirojumos. Šo ļoti koncentrēto vīnogu izspiešanas process ir lēns un smalks, un ir aizliegts izmantot nepārtrauktās darbības spiedi ar Arhimēda skrūvi. Vīnogu pārgatavināšana nodrošina vīnus ar minimālo vidējo dabisko spirta saturu — 14,5 tilp. %.

Šos vīnus raudzē mucā vai cisternā atkarībā no produkta vēlamā profila. Ļoti koncentrētu vīnu raudzēšana var noritēt lēni.

Seronas vīnu reputācija ir sena. Vīnu brokeris Paguierre 1828. gada izdevumā angļu valodā norādīja, ka šie vīni “atšķiras ar izsmalcinātu smaržu (jolie sève) un bagātīgu garšu un ir noturīgi un ļoti maigi (moelleux)”. Pierre Célestin savā grāmatā “Les Appellations d’Origine Bordelais” 1932. gadā par Seronas vīniem rakstīja šādi: “Nekad nav bijis strīdu attiecībā šo noteikto apgabalu, kas ir vairāk nekā gadsimtu sens; līdz ar to nav bijis vajadzīgs neviens juridisks lēmums, lai noteiktu tā tvērumu”.

Lai gan šis vīns mūsdienās iespējams konkurē ar citu izcilu Bordo produktu, kas apzīmēts ar nosaukumu “Graves”, neliels skaits ražotāju turpina ražot šo vīnu, kas bieži vien ir ļoti augstas kvalitātes; to nodrošina pārgatavu vīnogu stingrā atlase šajos apgabalos, kas ir ārkārtīgi piemēroti izcilu vīnu ražošanai.

9. Būtiski papildu nosacījumi (iepakojums, marķējums, citas prasības)

Tiesiskais regulējums

Valsts tiesību akti

Papildu nosacījuma veids

Atkāpe attiecībā uz ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Nosacījuma apraksts

Tiešās apkaimes apgabalu, kas noteikts, paredzot atkāpi attiecībā uz tādu vīnu vinificēšanu, gatavošanu un kopšanu, kurus drīkst apzīmēt ar kontrolētu cilmes vietas nosaukumu “Cérons”, veido šādu Žirondas [Gironde] departamenta pašvaldību teritorija (pamatojoties uz 2020. gada 26. februārī spēkā esošo oficiālo administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru [Code officiel géographique]): Arbanats, Barsac, Béguey, Cadillac, Gabarnac, Haux, Ladaux, Landiras, Langoiran, Loupiac, Monprimblanc, Portets, Preignac, Pujols-sur-Ciron, Rions, Saint-Selve, Sainte-Croix-du-Mont, Toulenne, Villenave-de-Rions un Virelade.

Tiesiskais regulējums

Valsts tiesību akti

Papildu nosacījuma veids

Papildu noteikumi attiecībā uz marķējumu

Nosacījuma apraksts

Vīnu ar kontrolētu cilmes vietas nosaukumu etiķetēs var norādīt plašāku ģeogrāfisko vienību “Vin de Bordeaux” vai “Grand Vin de Bordeaux”. Šīs lielākās ģeogrāfiskās vienības nosaukumā izmantotās rakstzīmes ne augstumā, ne platumā nedrīkst būt lielākas par divām trešdaļām no rakstzīmēm, kādas izmantotas, atveidojot kontrolēto cilmes vietas nosaukumu.

Saite uz produkta specifikāciju

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-93e93fda-2aa5-49a1-85e4-b0bb4dcbfc88

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.