[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 19.12.2006

COM(2006) 838 galīgā redakcija

KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI

par pieredzi, kas gūta, īstenojot Direktīvu 98/58/EK par lauksaimniecībā izmantojamo dzīvnieku aizsardzību

KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI

par pieredzi, kas gūta, īstenojot Direktīvu 98/58/EK par lauksaimniecībā izmantojamo dzīvnieku aizsardzību (Teksts ar EEA nozīmi)

1. PRIEKŠVĒSTURE

ES iedzīvotāju prioritāte ir Kopienas tiesību aktu pareiza piemērošana dzīvnieku labturības jomā. Pēdējos 25 gados ES ir izstrādājusi svarīgu tiesību aktu kopumu par lauksaimniecībā izmantojamo dzīvnieku aizsardzību, un galvenokārt dalībvalstis atbild par to īstenošanu.

Komisija uzsvēra vajadzību nodrošināt esošo ES tiesību aktu efektīvu izpildi šajā jomā. Faktiski šis ziņojums ir daļa no pamatpasākumiem 2006. gadam Kopienas Rīcības plānā dzīvnieku aizsardzībai un labturībai[1], kurā uzsvērta vajadzība nodrošināt labāku īstenošanu.

Direktīvā 98/58/EK[2] par lauksaimniecībā izmantojamo dzīvnieku aizsardzību ir paredzētas vispārējas dzīvnieku labturības prasības, un šī direktīva sagatavota, Kopienai apstiprinot[3] Eiropas Konvenciju par lauksaimniecībā izmantojamo dzīvnieku aizsardzību (Eiropas Padomes konvencija). Šajā konvencijā ir ietverti turpmāk minētie ieteikumi attiecībā uz vairākām dzīvnieku kategorijām, kas dalībvalstīm jāīsteno. Turklāt ES tiesību akti par lauksaimniecībā izmantojamo dzīvnieku aizsardzību ir sīkāk izklāstīti īpašās direktīvās par dējējvistām (Direktīva 1999/74/EK[4]), teļiem (Direktīva 91/629/EEK[5]) un cūkām (Direktīva 91/630/EEK[6]).

Direktīvas 98/58/EK 5. panta 2. punktā ir noteikts, ka Komisija sniedz ziņojumu Padomei par pieredzi, ko dalībvalstis guvušas kopš šīs direktīvas īstenošanas, vajadzības gadījumā papildinot to ar priekšlikumiem. Komisija uzskata, ka pirms priekšlikuma iesniegšanai Padomei, ir jāgūst precīzs priekšstats par situāciju, proti, uzlabojot dalībvalstu ziņošanas sistēmu.

Šajā ziņojumā pārskata iepriekšminēto Kopienas tiesību aktu īstenošanu dalībvalstīs un informē Padomi par Komisijas lēmumu, ar ko aizstās Komisijas Lēmumu 2000/50/EK[7] par minimālajām prasībām to saimniecību pārbaudei, kurās tur dzīvniekus, ko izmanto lauksaimniecībā.

Komisijas gūtā pieredze par Lēmuma 2000/50/EK izpildi liecināja, ka:

- jāuzlabo dalībvalstu veikto pārbaužu rezultātu pārredzamība šajā jomā un

- jāpielāgo šis instruments jaunajai pieejai dzīvnieku barības un pārtikas aprites uzraudzībai, ko ieviesa ar Regulu (EK) Nr. 882/2004[8] par dzīvnieku barības un pārtikas aprites oficiālo kontroli.

Regulā (EK) Nr. 882/2004 ir paredzēts, ka dalībvalstis īsteno kontroles plānus un gada ziņojumus, kur norāda to pārbaužu rezultātus, kas veiktas vairākās jomās, kuras ir saistītas ar pārtikas nekaitīgumu, tostarp dzīvnieku labturību. Regula stājās spēkā 2006. gada 1. janvārī.

Turklāt kopš 2003. gada Kopējā lauksaimniecības politikas reforma ieviesa savstarpējas atbilstības jēdzienu. Saistībā ar šo tiešos maksājumus lauksaimniekiem piešķirs tikai tad, ja tiks ievēroti konkrēti dzīvnieku labturības noteikumi[9]. Šo nosacījumu attiecībā uz dzīvnieku labturības noteikumiem piemēros no 2007. gada 1. janvāra. Tādēļ Komisijai ir papildu pamatojums paredzēt instrumentu izstrādāšanu, lai novērtētu ES dzīvnieku labturības noteikumu piemērošanu attiecībā uz lauksaimniecībā izmantojamiem dzīvniekiem.

2. GALVENIE KONSTATĒJUMI

2.1. Informācijas avoti

Patlaban katra dalībvalsts veic dzīvnieku labturības pārbaudes šajā jomā, un konstatējumi tiek paziņoti centrālajai kompetentajai iestādei, kas, savukārt, nosūta datus Komisijai. Šie dati ir Lēmumā 2000/50/EK noteiktie dalībvalstu ziņojumi (skatīt pielikuma 4. līdz 9. tabulu). Turklāt šis ziņojums pamatojas uz Komisijas ekspertu pārbaužu ziņojumiem. Šie eksperti atbild par pārbaudēm attiecībā uz Kopienas tiesību aktu pareizu piemērošanu šajā jomā (skatīt pielikuma 2. un 3. tabulu).

2.2. ES tiesību aktu transponēšana, darbinieku instruēšana un mācības

Patlaban ES tiesību aktu transponēšana valsts tiesību aktos ir apmierinoša vairumā dalībvalstu, ko apmeklējuši Komisijas eksperti. Tomēr patiesībā ES tiesību akti nav transponēti vienmērīgi. Dažas dalībvalstis ir īstenojušas labturības standartus, kas pārsniedz Kopienas standartus, savukārt citas dalībvalstis kavējas tos piemērot.

Turklāt dažos gadījumos Komisijas eksperti konstatēja, ka atsevišķās dalībvalstīs valsts inspektoru nepietiekama sagatavošana vai instruēšana ir neatbilstošu pārbaužu galvenais iemesls.

2.3. Pārbaužu plānošanai un veikšanai aizvien vajadzīgie uzlabojumi

No 2000. gada līdz 2003. gadam Komisijas eksperti konstatēja, ka dažas kompetentās iestādes ir sagatavojušas īpašas valsts programmas, kas varētu nodrošināt atbilstošu uzraudzību un izpildi. Tomēr no 2004. gada līdz 2005. gadam daudzās dalībvalstīs tika gūti panākumi šā trūkuma novēršanā.

Bieži vien pārbaudes saimniecībās veica citu iemeslu dēļ (piemēram, dzīvnieku veselības programmas, atlieku pārbaudes). Saimniecību pārbaužu integrētajai pieejai ir vairākas priekšrocības, ja visi pārbaudāmie aspekti tiek plānoti un veikti vienlīdz efektīvi. Tomēr daudzos gadījumos dzīvnieku labturība tika uzskatīta par vietējo iniciatīvu, piešķirot daudz lielāku prioritāti citām programmām.

Dažos gadījumos šīs situācijas dēļ dzīvnieku labturības pārbaudes tika veiktas samērā virspusēji. Vairākas kompetentās iestādes, izstrādājot sīkākus kontrolsarakstus par dzīvnieku labturību, šo problēmu ir daļēji novērsušas.

Turklāt dažās dalībvalstīs nesen vērojami uzlabojumi saistībā ar pārbaudāmo saimniecību atlasi. Iespējams, to ir veicinājusi Regulas (EK) Nr. 882/2004 īstenošana, kā arī iestāžu izpratnes uzlabošana par pastāvīgu saikni starp labturības prasību izpildi un tiešo maksājumu piešķiršanu (regula par savstarpēju atbilstību).

Tomēr panākumi aizvien jāgūst vairākās dalībvalstīs, kur dzīvnieku labturības pārbaudes netiek veiktas pietiekami precīzi.

2.4. Reģistrēšanas un ziņošanas sistēma: dažādi rezultāti

Pašreiz Komisijai pieejamie dati norāda, ka informācija par pārbaudēm un turpmākiem pasākumiem nav sistemātiski reģistrēta dažās dalībvalstīs, kur atsevišķos gadījumos nav ieviesta atbilstoša reģistrēšanas sistēma.

No otras puses, dažas dalībvalstis ir izstrādājušas elektroniskas ziņošanas sistēmas ātrai un precīzai datu konsolidēšanai.

Pieredze liecina, ka, lai aptvertu visus labturības aspektus saimniecībā, jāizmanto atbilstoši kontrolsaraksti, kuros ir iekļautas visas Direktīvas 98/58/EK prasības. Lai gan dažās dalībvalstīs nesen gūti panākumi, aizvien daudzos gadījumos kontrolsaraksti attiecas tikai uz likumdošanas prasībām konkrētām sugām vai dažreiz šādu sarakstu nav vispār. Šis fakts mazina savāktās informācijas nozīmi.

Turklāt, lai gūtu pareizu priekšstatu par situāciju valsts un ES līmenī, dati par pārbaudēm jāvāc atbilstoši saskaņotām kategorijām, kas paredzētas Lēmumā 2000/50/EK. Komisijas eksperti ziņoja, ka kontrolsaraksta formāts ne vienmēr nodrošina, ka tiek pārbaudīti visi kritēriji.

2.5. Galvenās grūtības datu iegūšanā no dalībvalstīm un to skaidrošanā (pielikuma 4. un 9. tabula)

No 2000. – 2001. gadam tikai trīs dalībvalstis savlaicīgi (t.i. līdz 2002. gada 30. aprīlim) iesniedza apmierinošus ziņojumus, un tikai viena dalībvalsts – par laikposmu no 2002. – 2003. gadam. Attiecībā uz abiem laikposmiem Komisijai bija jāatgādina dalībvalstīm par ziņošanas pienākumu, vai nu tāpēc, ka ziņojums netika sniegts, vai tas nebija atbilstošā formātā, vai arī datos bija būtiskas neatbilstības (skatīt pielikuma 1. tabulu).

Dalībvalstu sniegtos datus ir grūti skaidrot divu iemeslu dēļ:

a) vienas dalībvalsts sniegto datu neatbilstība;

b) iespējama ļoti atšķirīga datu vākšanas metodika dalībvalstīs.

Komisija secina, ka atšķirības dalībvalstu datos, iespējams, radušās to atšķirību dēļ, kas vērojamas pārbaužu skaitu aprēķināšanā, nevis faktiskajā darbībā.

2.6. Tehniskie konstatējumi no dalībvalstu ziņojumiem

Dalībvalstu ziņotie pārkāpumi galvenokārt attiecas uz Komisijas Lēmumā 2000/50/EK definētajām četrām kategorijām: ēkas, pārvietošanās brīvība, uzskaite un pārbaude.

Attiecībā uz kategoriju „ ēkas ” definīcijā ir ietverta nepareiza ēku un aprīkojuma projektēšana, kā arī neatbilstoša telpu izmantošana, piemēram, ventilācijas vai apgaismojuma programmas. Cūku saimniecības šajā pārkāpumu kategorijā ir minētas biežāk nekā citu sugu dzīvnieku saimniecības.

Kategorija „ pārvietošanās brīvība ” ietver dzīvnieku pārblīvētību. Par šo pārkāpumu kategoriju ziņo vienlīdzīgi par visu sugu dzīvniekiem (teļi, cūkas un dējējvistas).

Kategorijas „ pārbaude ” un „ uzskaite ” attiecas uz nepareizu dzīvnieku pārbaudi un ārstēšanas un lauksaimnieka konstatēto nāves gadījumu nepietiekamu izsekojamību.

Komisijas darbinieki regulāri veic apmeklējumus uz vietas, lai veicinātu dalībvalstu centienus panākt labāku atbilstību. Turklāt kopš stājās spēkā Regula (EK) Nr. 882/2004[10] dalībvalstīm jāpielāgo valsts kontroles plāni, ņemot vērā gan pašu, gan Kopienas veikto oficiālo pārbaužu rezultātus.

3. KOMISIJAS LĒMUMS 2006/778/EK[11]

Ņemot vērā iepriekš minēto, šķiet, ka ziņojumi nav konsekventi un pārskatāmi, kaut arī dalībvalstis veic dzīvnieku labturības kontroles. Tāpēc Komisijai pieejamie dati nav lietderīgi, lai uzlabotu situāciju, jo īpaši lai atbalstītu iniciatīvas, kas paredzētas Kopienas Rīcības plānā dzīvnieku aizsardzībai un labturībai.

Tādēļ Komisijas pieņēma lēmumu, lai uzlabotu dalībvalstu ziņošanas sistēmu. Lēmumā risināti vairāki šajā ziņojumā minētie jautājumi, un šo lēmumu piemēros no 2008. gada 1. janvāra.

Tas sekmēs metodiku dalībvalstu ziņojumiem par veiktajām pārbaudēm. Turklāt dalībvalstis varēs labāk pārvaldīt savus resursus un uzlabot sabiedrības priekšstatu par to rīcību.

Turklāt tas veicinās Komisijas darbu, novērtējot to, kā tiek ievēroti ES tiesību akti, un sekmēs lēmumu pieņemšanu, jo īpaši ļaujot novērtēt turpmāko politiku ietekmi. Tas attiecas uz dzīvnieku kategorijām, kas minētas ieteikumos Eiropas Konvencijā par lauksaimniecībā izmantojamo dzīvnieku aizsardzību.

4. SECINĀJUMI UN IETEIKUMI

Tomēr Komisija uzskata, ka Padomes pašreiz piešķirtās pilnvaras[12] Direktīvas 98/58/EK īstenošanai nav pietiekamas, lai risinātu visus šeit minētos jautājumus, un tādēļ vajadzīgas turpmākas iniciatīvas.

Pirmkārt, dažas kompetentās iestādes ir izteikušas bažas par pārmērīgu birokrātiju. Komisija arī uzskata, ka procedūras jāvienkāršo, priekšroku dodot konkrētām darbībām nevis dokumentu kārtošanai. Vienlaikus iedzīvotāji pieprasa pārskatāmību un informāciju par valsts pārvaldes dienestu veiktajām darbībām.

Otrkārt, aizvien vairāk palielinās dzīvnieku labturības jautājumu integrācija ar citām Kopienas politikām un jo īpaši ar Kopējo lauksaimniecības politiku (bioloģiskā lauksaimniecība, lauku attīstība, savstarpēja atbilstība) un pētniecības politiku. Tādējādi Kopienas līmenī izstrādāta un precīza ziņošanas sistēma sekmēs ne tikai dzīvnieku labturības mērķus, bet arī veicinās citu ES politiku novērtēšanu un turpmāko pētniecības vajadzību labāku apzināšanu.

Treškārt, kompetentajām iestādēm jāuzlabo to darbinieku izpratnes un tehniskās zinātības līmenis, kuri atbild par dzīvnieku labturības prasību izpildi saimniecībās.

Lai risinātu šos jautājumus, Komisija izskata iespēju:

( nodrošināt dalībvalstu ziņojumu publisku pieejamību internetā, ņemot vērā nosacījumus Regulā (EK) Nr. 1049/2001[13] par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem;

( veikt priekšizpēti par lietojumprogrammatūras izstrādi, kas palīdzētu dalībvalstīm savākt informāciju par dzīvnieku labturības pārbaudēm saimniecībās;

( izstrādāt pilnīgāku mācību politiku dalībvalstu darbiniekiem, kuri atbild par dzīvnieku labturības pārbaudēm saimniecībās.

ANNEX

TABLE 1 – LEVEL OF COMPLIANCE[14] OF THE MEMBER STATES' REPORTS

Type of compliance/ non compliance | 2000-2001 reports | 2002-2003 reports |

Full compliance | DE, FI, LU | DE |

In compliance but not on time | BE, FR, IE, UK | AT, BE, FI, IE, UK |

In compliance after reminder | AT, DK, IT, NL, SE | DK, ES, FR, IT, SE, LU, NL |

Not in compliance | ES, EL, PT | EL, PT |

TABLE 2 - LIST OF INSPECTIONS CARRIED OUT BY EXPERTS FROM THE COMMISSION 2000-2003

Member States | Dates | Reference | Scope |

Pigs | Calves | Laying hens |

AT Austria | June 2000 | DG SANCO 1099/2000 | x | x |

May 2000 | DG SANCO 1009/2000* | x |

BE Belgium | September 2000 | DG SANCO 1103/2000 | x | x |

May 1999 / Jan. 2000 | DG SANCO 1012/2000* | x |

DE Germany | November 2001 | DG SANCO 3382/2001 | x | x | x |

March 2000 | DG SANCO 1057/2000* | x |

DK Denmark | May 2000 | DG SANCO 1098/2000 | x | x |

ES Spain | September 2001 | DG SANCO 3344/2001 | x | x | x |

EL Greece | June 2002 | DG SANCO 8522/2002 | x | x | x |

March 2000 | DG SANCO 1133/2000* | x |

FR France | October 2000 | DG SANCO 1263/2000 | x | x |

FI Finland | June 2001 | DG SANCO 3312/2001 | x | x | x |

June 2000 | DG SANCO 1160/2000* | x |

IT Italy | October 2001 | DG SANCO 3385/2001 | x | x | x |

IE Ireland | October 2001 | DG SANCO 3383/2001 | x | x | x |

LU Luxembourg | November 2001 | DG SANCO 3343/2001 | x | x | x |

January 2000 | DG SANCO 1013/2000* | x |

PT Portugal | May 2000 | DG SANCO 1158/2000* | x |

SE Sweden | March 2000 | DG SANCO 1101/2000 | x | x |

April 2000 | DG SANCO 1135/2000* | x |

UK United Kingdom | March 2000 | DG SANCO 1102/2000 | x | x |

Pigs | Calves | Laying hens |

DE Germany | March 2004 | DG(SANCO)7018/2004 | x |

DK Denmark | January 2004 | DG(SANCO) 7208/2004 | x |

EE Estonia | September 2005 | DG(SANCO)7714/2005 | x |

ES Spain | February 2004 | DG(SANCO)7230/2004 | x |

February/March 2005 | DG(SANCO)7548/2005 | x |

FR France | March 2004 | DG(SANCO)7231/2004 | x |

IT Italy | May 2004 | DG(SANCO)7010/2004 | x |

May 2005 | DG(SANCO)7636/2005 | x |

LV Latvia | May/June 2005 | DG(SANCO)7637/2005 | x |

NL Netherlands | January- February 2005 | DG(SANCO)7512/2005 | x |

PT Portugal | February 2005 | DG(SANCO)7544/2005 | x |

PL Poland | June/July 2005 | DG(SANCO)7638/2005 | x |

UK United Kingdom | January 2004 | DG(SANCO)7019/2004 | x |

TABLE 5 – MEMBER STATES REPORTS ON LAYING HENS (2002-2003)

LAYING HENS 2002+2003 | (a) Number of holdings(1) | (b) Number of inspections(2) | % inspection (b/a) | (c) Number of infringements per technical area | (d) Total number Infringements | % infringements (d/b) |

TABLE 6 – MEMBER STATES REPORTS ON CALVES (2000-2001)

CALVES 2000+2001 | (a) Number of holdings (1) | (b) Number of inspections(2) | % inspection (b/a) | (c) Number of infringements per technical area | (d) Total number Infringements | % infringements (d/b) |

TABLE 7 – MEMBER STATES REPORTS ON CALVES (2002-2003)

CALVES 2002+2003 | (a) Number of holdings(1) | (b) Number of inspections(2) | % inspection (b/a) | (c) Number of infringements per technical area | (d) Total number Infringements | % infringements (d/b) |

TABLE 8 – MEMBER STATES REPORTS ON PIGS (2000-2001)

PIGS 2000+2001 | (a) Number of holdings(1) | (b) Number of inspections(2) | % inspection (b/a) | (c) Number of infringements per technical area | (d) Total number Infringements | % infringements (d/b) |

TABLE 9 – MEMBER STATES REPORTS ON PIGS (2002-2003)

PIGS 2002+2003 | (a) Number of holdings(1) | (b) Number of inspections(2) | % inspection (b/a) | (c) Number of infringements per technical area | (d) Total number Infringements | % infringements (d/b) |

[pic][pic][pic]

[1] KOM(2006)13 un KOM(2006)14.

[2] OV L 221, 8.8.1998., 23. lpp.

[3] Lēmums 78/923/EEK (OV L 323, 17.11.1978., 12. lpp.)

[4] OV L 203, 3.8.1999., 53. lpp.

[5] OV L 340, 11.12.1991., 28. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 97/182/EK (OV L 76, 18.3.1997., 30. lpp.).

[6] OV L 340, 11.12.1991., 33. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2001/93/EK (OJ L 316, 1.12.2001., 36. lpp.).

[7] OV L 19, 25.1.2000., 51. lpp.

[8] Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.).

[9] Regula (EK) Nr. 1782/2003 (OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp.).

[10] 2006. gada 1. janvāris.

[11] OV L 314, 15.11.2006., 39. lpp.

[12] Komitoloģijas procedūra galvenokārt ietver tikai dalībvalstu ziņošanas pienākumu (Direktīvas 98/58/EK 6. panta 3.punkts).

[13] OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.

[14] Compliance with Decision 2000/50/EC concerning the minimum requirements for the inspection of holdings on which animals are kept for farming purposes.