EIROPAS KOMISIJA Briselē, 7.6.2016 COM(2016) 374 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI 2016. GADA KONVERĢENCES ZIŅOJUMS (sagatavots saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 140. panta 1. punktu) {SWD(2016) 191 final}



1.ZIŅOJUMA MĒRĶIS Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk LESD) 140. panta 1. punktā noteikts, ka Komisija un Eiropas Centrālā banka (ECB) vismaz reizi divos gados vai pēc dalībvalsts ar izņēmuma statusu iesniegta pieprasījuma ziņo Padomei par panākumiem, ko dalībvalstis guvušas, pildot savas saistības attiecībā uz ekonomikas un monetārās savienības izveidi. 2014. gada jūnijā Komisija un ECB pieņēma jaunākos konverģences ziņojumus. 2016. gada konverģences ziņojums attiecas uz šādām septiņām dalībvalstīm ar izņēmuma statusu: Bulgāriju, Čehiju, Horvātiju, Ungāriju, Poliju, Rumāniju un Zviedriju. Detalizēts vērtējums par konverģences stāvokli šajās dalībvalstīs ietverts minētā ziņojuma tehniskajā pielikumā. Komisijas un ECB sagatavoto ziņojumu saturu reglamentē LESD 140. panta 1. punkts. Šajā pantā ir ietverta prasība, ka ziņojumos jāiekļauj vērtējums par valsts tiesību aktu, tostarp valsts centrālās bankas statūtu, atbilstību LESD 130. un 131. pantam, kā arī Eiropas Centrālo banku sistēmas statūtiem un Eiropas Centrālās bankas statūtiem (turpmāk ECBS un ECB statūti). Turklāt ziņojumos, atsaucoties uz konverģences kritērijiem (cenu stabilitāte, publiskās finanses, valūtas kursa stabilitāte, ilgtermiņa procentu likmes), kā arī ņemot vērā citus LESD 140. panta 1. punkta pēdējā daļā minētos faktorus, arī jāvērtē, vai attiecīgajā dalībvalstī ir sasniegts augsts ilgtspējīgas konverģences līmenis. Četri konverģences kritēriji ir iztirzāti Līgumiem pievienotajā protokolā (Protokols Nr. 13 par konverģences kritērijiem). Finanšu un ekonomikas krīze, kā arī valsts parāda krīze eurozonā atklāja trūkumus ekonomikas un monetārās savienības (EMS) ekonomikas pārvaldības sistēmā un parādīja, ka tās instrumentus nepieciešams izmantot plašāk. Lai nodrošinātu ilgtspējīgu EMS darbību, Savienībā tiek veikta kopējās ekonomikas pārvaldības stiprināšana. Konverģences novērtējums tādējādi ir saskaņots ar plašāku Eiropas pusgada pieeju, kas integrēti pievēršas ekonomikas politikas problēmām, ar kurām EMS nākas saskarties, nodrošinot fiskālo stabilitāti, konkurētspēju, finanšu tirgus stabilitāti un ekonomisko izaugsmi. Galvenie jauninājumi pārvaldības reformas jomā, pastiprinot katras dalībvalsts konverģences procesa un tā ilgtspējas novērtējumu, ietver inter alia pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras stiprināšanu ar Stabilitātes un izaugsmes pakta 2011. gada reformu un jaunus instrumentus makroekonomikas nelīdzsvarotības uzraudzības jomā. Konkrētāk, šajā ziņojumā ņemts vērā 2016. gada konverģences programmu novērtējums un konstatējumi saskaņā ar makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru.



Konverģences kritēriji Lai pārbaudītu valsts tiesību aktu, tostarp valsts centrālās bankas statūtu, atbilstību LESD 130. pantam un atbilstību saderības prasībai saskaņā ar LESD 131. pantu, jāizvērtē monetārās finansēšanas aizlieguma (123. pants) un privileģētas piekļuves aizlieguma (124. pants) ievērošana, saskanība ar ECBS mērķiem (127. panta 1. punkts) un uzdevumiem (127. panta 2. punkts) un citi aspekti, kas attiecas uz valsts centrālās bankas integrāciju ECBS. Cenu stabilitātes kritērija definīcija ir iekļauta LESD 140. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā: augstu cenu stabilitātes līmeni "konstatē, samērojot inflācijas līmeni attiecīgā valstī ar inflācijas līmeni, augstākais, trijās cenu ziņā stabilākajās dalībvalstīs." Protokola par konverģences kritērijiem 1. pantā noteikts, ka "cenu stabilitātes kritērijs […] nozīmē, ka attiecīgajā dalībvalstī ir stabilas cenas un vienā gadā pirms novērtējuma vidējais inflācijas līmenis nepārsniedz 1,5 procentu punktus, to samērojot ar, augstākais, tādu triju dalībvalstu datiem, kur cenu stabilitāte ir vislielākā. Inflāciju aprēķina, salīdzinot patēriņa cenu indeksus un ņemot vērā to, ka dažādās valstīs to nosaka dažādi." Prasība par ilgtspējību nozīmē, ka apmierinošu inflācijas rādītāju pamatā jābūt resursu izmaksu līmenim un citiem faktoriem, kas ietekmē cenu izmaiņas strukturālā izpratnē, nevis īstermiņa faktoru ietekmei. Tāpēc konverģences pārbaude ietver tādu faktoru novērtējumu, kam ir ietekme uz inflācijas prognozēm, un to papildina atsauce uz jaunākajām Komisijas dienestu inflācijas prognozēm. Šajā sakarībā ziņojumā arī tiek vērtēts, vai valsts varētu sasniegt atsauces vērtību nākamo mēnešu laikā. Inflācijas atsauces vērtība, kas aprēķināta 2016. gada aprīlī, ir 0,7 %, un trīs dalībvalstis ar labākajiem rādītājiem ir Bulgārija, Slovēnija un Spānija. Ir pamatoti, ka no to dalībvalstu loka, kas uzrādījušas vislabākos rādītājus, tiek izslēgtas valstis, kuru inflācijas rādītāji nevar būt nozīmīgs kritērijs citām dalībvalstīm. Pagātnē šādas izslēdzamās valstis tika noteiktas 2004., 2010., 2013. un 2014. gada konverģences ziņojumos. Pašreizējos apstākļos ir pamatoti izslēgt Kipru un Rumāniju, jo to inflācijas līmeņi ievērojami atšķiras no eurozonas vidējā rādītāja un šo valstu iekļaušana pārmērīgi ietekmētu atsauces vērtību un līdz ar to arī kritērija taisnīgumu. Attiecībā uz Kipru stipri negatīvā inflācija galvenokārt saistīta ar korekcijas vajadzībām un ārkārtējo ekonomikas situāciju. Rumānijas gadījumā tas bija galvenokārt saistīts ar ievērojamu PVN likmes samazinājumu. Ņemot vērā iepriekš minēto, par pamatu atsauces vērtības aprēķināšanai ir izmantotas dalībvalstis ar nākamo zemāko vidējo inflācijas līmeni — Bulgārija, Slovēnija un Spānija. Konverģences kritērijs, kas attiecas uz publisko finanšu stāvokli, LESD 140. panta 1. punkta otrajā ievilkumā ir definēts kā “valsts finanšu stāvokļa stabilitāte; to konstatē, izejot no tā, vai ir sasniegts valsts budžeta stāvoklis bez pārmērīga deficīta, kā noteikts šā Līguma 126. panta 6. punktā.” Papildus tam Protokola par konverģences kritērijiem 2. pantā ir noteikts, ka šis kritērijs nozīmē to, ka “novērtējuma brīdī uz dalībvalsti neattiecas atbilstīgi 126. panta 6. punktam pieņemtais Padomes lēmums par pārmērīgu budžeta deficītu.” Kā daļa no kopējās ekonomikas pārvaldības stiprināšanas EMS 2011. gadā tika pastiprināti sekundārie tiesību akti, kas attiecas uz publiskajām finansēm, tostarp jaunais regulējums, ar ko groza Stabilitātes un izaugsmes paktu. LESD 140. panta 1. punkta trešajā ievilkumā valūtas kursa kritērijs ir skaidrots šādi: “vismaz divus gadus attiecīgās valsts valūtas kursa svārstības palikušas Eiropas monetārās sistēmas valūtas maiņas mehānisma noteiktajās robežās, un šīs valsts valūta nav devalvēta attiecībā pret euro.” Protokola par konverģences kritērijiem 3. pantā noteikts, ka: „kritērijs dalībai Eiropas monetārās sistēmas valūtas maiņas mehānismā […] nozīmē, ka attiecīgā dalībvalsts vismaz divus gadus pirms novērtējuma bez lielām grūtībām ir ievērojusi normālās valūtas kursa svārstību robežas, kas paredzētas Eiropas monetārās sistēmas valūtas maiņas mehānismā. Proti, dalībvalsts šajā laikposmā pēc savas iniciatīvas nav devalvējusi savas valūtas oficiālo maiņas kursu attiecībā pret euro.” Attiecīgais valūtas kursa stabilitātes novērtēšanas divu gadu periods šajā ziņojumā aptver laika posmu no 2014. gada 19. maija līdz 2016. gada 18. maijam. Šajā valūtas kursa stabilitātes kritērija novērtējumā Komisija ņem vērā izmaiņas tādos papildu rādītājos kā ārvalstu valūtas rezerves un īstermiņa procentu likmes, kā arī politikas pasākumu, tostarp valūtas intervences un attiecīgos gadījumos starptautiskās finansiālās palīdzības, lomu valūtas kursa stabilitātes saglabāšanā. Patlaban neviena no šajā konverģences ziņojumā novērtētajām dalībvalstīm nav iesaistīta VKM II. Par dalību VKM II pēc dalībvalsts pieprasījuma lemj visi VKM II vienprātīgi. LESD 140. panta 1. punkta ceturtajā ievilkumā ir ietverta šāda prasība: “stabilitāte, ko dalībvalsts ar izņēmuma statusu panākusi konverģencē un ar piedalīšanos valūtas maiņas mehānismā, kuru atspoguļo ilgtermiņa procentu likmes.” Protokola par konverģences kritērijiem 4. pants nosaka, ka „procentu likmju konverģences kritērijs (…) nozīmē, ka viena gada laikposmā pirms novērtējuma attiecīgās dalībvalsts vidējā nominālā ilgtermiņa aizdevumu procentu likme par ne vairāk kā 2 % pārsniedz likmes, augstākais, trijās tādās dalībvalstīs, kur cenu stabilitāte ir vislielākā. Procentu likmes aprēķina, par pamatu ņemot valsts ilgtermiņa obligācijas vai līdzīgus vērtspapīrus un ņemot vērā to, ka dažādās valstīs tās nosaka dažādi.” 2016. gada aprīlī aprēķinātā procentu likmju atsauces vērtība bija 4,0 %. LESD 140. panta 1. punktā ir noteikta prasība vērtēt arī citus faktorus, kas ir nozīmīgi ekonomikas integrācijai un konverģencei. Minētie papildu faktori aptver finanšu un produktu tirgu integrāciju, tekošā konta maksājumu bilances attīstību, kā arī darbaspēka vienības izmaksu un citu cenu indeksu attīstību. Pēdējie no minētajiem faktoriem ir atspoguļoti cenu stabilitātes vērtējumā. Visi šie papildu faktori ir nozīmīgi rādītāji, ka dalībvalsts integrācija eurozonā varētu norisināties bez sarežģījumiem, un tie sniedz labāku priekšstatu par konverģences ilgtspēju. 2.BULGĀRIJA

Ņemot vērā juridiskās atbilstības un konverģences kritēriju atbilstības novērtējumu, kā arī papildu faktorus, Komisija uzskata, ka Bulgārija nav izpildījusi nosacījumus euro ieviešanai. Bulgārijas tiesību akti, konkrētāk, likums "Par Bulgārijas Nacionālo banku", nav pilnībā atbilstoši LESD 131. pantā noteiktajam saderības pienākumam. Pastāv neatbilstības un nepilnības saistībā ar centrālās bankas neatkarību, monetārās finansēšanas aizliegumu un centrālās bankas integrāciju ECBS euro ieviešanas laikā, ņemot vērā uzdevumus, kas noteikti LESD 127. panta 2. punktā un ECBS/ECB statūtu 3. pantā. Bulgārija ir izpildījusi cenu stabilitātes kritēriju. Vidējais inflācijas līmenis Bulgārijā 12 mēnešu periodā līdz 2016. gada aprīlim bija -1,0 %, tātad ievērojami zemāks par 0,7 % atsauces vērtību. Sagaidāms, ka turpmākajos mēnešos tas saglabāsies krietni zemāks par atsauces vērtību. Gada SPCI inflācija Bulgārijā ir bijusi negatīva kopš 2013. gada vasaras; ir vērojama lejupslīde, kuru izraisījusi neparasti spēcīga deflāciju veicinošu faktoru kombinācija. Inflācija 2015. gada janvārī noslīdēja līdz zemākajam līmenim -2,4 %, bet 2015. gada maijā, pirms atkal samazināties, pieauga līdz -0,3 %. Pamatinflācija pēdējo divu gadu laikā pārsvarā, tostarp 2016. gada sākumā, bija negatīva. Negatīvo inflāciju cita starpā izraisīja vājš iekšzemes pieprasījums un importa cenu pazemināšanās. gada SPCI inflācija 2016. gada aprīlī bija -2,5 %. Paredzams, ka inflācija pakāpeniski pieaugs, palēnām mazinoties preču cenu samazinājuma ietekmei, lai gan tiek prognozēts, ka tā saglabāsies negatīva gandrīz visu 2016. gadu. Tādēļ Komisijas dienestu 2016. gada pavasara prognozē paredzēta -0,7 % vidējā gada inflācija 2016. gadā un 0,9 % – 2017. gadā. Zemais cenu līmenis Bulgārijā (2014. gadā tas bija 47 % no eurozonas vidējā līmeņa) norāda uz to, ka ilgtermiņā pastāv ievērojams potenciāls turpmākai cenu līmeņa konverģencei. Bulgārija ir izpildījusi publisko finanšu stāvokļa kritēriju. Uz Bulgāriju neattiecas Padomes lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu. Vispārējās valdības budžeta deficīts palielinājās no 0,8 % no IKP 2013. gadā līdz 5,4 % 2014. gadā, kas galvenokārt ir saistīts ar finanšu sektora atbalsta pasākumiem. Deficīta attiecība pret IKP 2015. gadā bija 2,1 %, un saskaņā ar Komisijas dienestu 2016. gada pavasara prognozi, pamatojoties uz nemainīgas politikas pieņēmumu, kā arī ekonomikas atlabšanu, sagaidāms, ka tā samazināsies līdz 2,0 % 2016. gadā un līdz 1,6 % 2017. gadā. 2015. gadā valsts kopējā parāda attiecība pieauga līdz 26,7 % no IKP, un paredzams, ka 2016. gadā tā pieaugs līdz aptuveni 28,1 % no IKP, bet 2017. gadā — līdz 28,7 % no IKP. Pamatojoties uz Komisijas veikto 2016. gada konverģences programmas novērtējumu, sagaidāms, ka Bulgārija kopumā panāks atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem. Tomēr būs vajadzīgi papildu pasākumi, lai nodrošinātu atbilstību gan 2016., gan 2017. gadā. Bulgārijas fiskālo sistēmu nesen ir stiprinājuši secīgi likumdošanas pasākumi, un tagad galvenā uzmanība tiek pievērsta īstenošanai. Bulgārija nav izpildījusi valūtas kursa kritēriju. Bulgārijas leva nav iesaistīta VKM II. Bulgārijas Nacionālā banka īsteno savu galveno mērķi, proti, cenu stabilitātes nodrošināšanu, izmantojot īpašu valūtas kursa režīmu valūtas nodrošinājuma sistēmas (Currency Board Arrangement — CBA) ietvaros. Bulgārija ieviesa CBA 1997. gadā, piesaistot Bulgārijas levu Vācijas markai un vēlāk – euro. Papildu rādītāji, piemēram, ārvalstu valūtas rezervju un īstermiņa aizdevumu procentu likmju izmaiņas, liecina, ka ieguldītāju riska uztvere attiecībā uz Bulgāriju joprojām ir labvēlīga. CBA elastība joprojām balstās uz apjomīgu oficiālo rezervju nodrošinājumu. Divu gadu laikā, par kuriem veikts novērtējums, Bulgārijas levas kurss ir bijis pilnībā stabils attiecībā pret euro kursu atbilstoši CBA sistēmas darbībai. Bulgārija ir izpildījusi ilgtermiņa procentu likmju konverģences kritēriju. Vidējā ilgtermiņa procentu likme Bulgārijā viena gada laikā līdz 2016. gada aprīlim bija 2,5 %, tātad zemāka par 4,0 % atsauces vērtību. Ilgtermiņa procentu likmes Bulgārijā samazinājās no aptuveni 3,5 % 2014. gada sākumā līdz aptuveni 2,5 % 2015. gada sākumā. Ilgtermiņa procentu likmju starpība, salīdzinot ar eurozonas ilgtermiņa etalona obligācijām, 2014. gada otrajā pusē ievērojami palielinājās daļēji saistībā ar Bulgārijas banku problēmām, bet tad 2015. gadā samazinājās. Starpība, salīdzinot ar Vācijas etalona obligāciju, 2016. gada sākumā atkal palielinājās līdz aptuveni 230 bāzes punktiem. Ir izvērtēti arī papildu faktori, tostarp maksājumu bilances attīstība un tirgu integrācija. Bulgārijas ārējā bilancē 2015. gadā bija ievērojams pārpalikums. Uzlabojumi tirdzniecības un kapitāla konta bilancē no 2013. līdz 2015. gadam vairāk nekā līdzsvaroja pasliktināšanos otrreizējā ienākuma kontā. Bulgārijas ekonomika ar tirdzniecības un ieguldījumu saikņu palīdzību ir labi integrējusies eurozonas ekonomikā. Ņemot par vērtējuma pamatu atsevišķus rādītājus attiecībā uz darījumdarbības vidi, Bulgārijas rādītāji ir sliktāki nekā vairumam eurozonas dalībvalstu. Bulgārijas finanšu sektors ir labi integrējies ES finanšu sektorā, jo īpaši pateicoties tam, ka liela daļa vietējo banku pieder ārvalstu īpašniekiem. Makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūras ietvaros par Bulgāriju 2016. gadā tika sagatavots padziļināts pārskats, kurā konstatēts, ka Bulgārijā joprojām pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība. Ekonomikai ir raksturīga joprojām pastāvoša nestabilitāte finanšu sektorā un lielas uzņēmumu parādsaistības ierobežotu darba tirgus korekciju situācijā. 3.ČEHIJA Ņemot vērā juridiskās atbilstības un konverģences kritēriju izpildes novērtējumu, kā arī papildu būtiskos faktorus, Komisija uzskata, ka Čehija nav izpildījusi nosacījumus euro ieviešanai. Čehijas tiesību akti, konkrētāk, Nacionālās Padomes Likums Nr. 6/1993 "Par Čehijas Nacionālo banku (Česká národní banka)" (ČNB likums), nav pilnībā atbilstoši LESD 131. pantā noteiktajam saderības pienākumam. Neatbilstības attiecas uz centrālās bankas neatkarību un centrālās bankas integrāciju ECBS euro ieviešanas laikā, ņemot vērā ČNB mērķus un ECBS uzdevumus, kas noteikti LESD 127. panta 2. punktā un ECBS/ECB statūtu 3. pantā. Turklāt ČNB likumā ir arī nepilnības saistībā ar monetārās finansēšanas aizliegumu un ECBS uzdevumiem. Čehija ir izpildījusi cenu stabilitātes kritēriju. Vidējais inflācijas līmenis Čehijā 12 mēnešu periodā līdz 2016. gada aprīlim bija 0,4 %, tātad zemāks par 0,7 % atsauces vērtību. Sagaidāms, ka turpmākajos mēnešos tas saglabāsies zemāks par atsauces vērtību. Cenu pieaugums 2014. gadā kļuva ievērojami mērenāks, gada SPCI inflācijai samazinoties līdz vidēji 0,4 %. Tas galvenokārt bija saistīts ar enerģijas cenu lielu negatīvo ietekmi, jo straujais naftas cenu kritums ietekmēja iekšzemes degvielas cenas, savukārt inflācijas ietekme pārtikas un pakalpojumu nozarēs arī samazinājās. Inflācija nedaudz pieauga 2015. gada pirmajā pusē, tomēr gada otrajā pusē atkal samazinājās, no jauna pazeminoties pārtikas un enerģijas cenām. Tādējādi gada SPCI inflācijas līmenis 2015. gadā bija vidēji 0,3 %. Tas nedaudz pieauga 2016. gada sākumā un 2016. gada aprīlī bija 0,5 %. Paredzams, ka inflācija 2016. gadā joprojām būs ierobežota, jo naftas un pārtikas cenas 2015. gada otrajā pusē turpinās negatīvi ietekmēt attiecību pret iepriekšējā gada attiecīgo periodu. Tajā pašā laikā sagaidāms, ka iekšzemes patēriņa cenu spiediens prognozes laikposmā kļūs spēcīgāks, jo īpaši attiecībā uz pakalpojumu cenām. Rezultātā saskaņā ar Komisijas dienestu 2016. gada pavasara prognozi sagaidāms, ka gada SPCI inflācija vidēji būs 0,5 % 2016. gadā un 1,4 % 2017. gadā. Cenu līmenis Čehijā (2014. gadā tas bija aptuveni 63 % no vidējā eurozonas līmeņa) norāda uz to, ka ilgtermiņā pastāv potenciāls cenu līmeņa konverģencei. Čehija ir izpildījusi publisko finanšu stabilitātes kritēriju. Uz Čehiju neattiecas Padomes lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu. Vispārējās valdības budžeta deficīts būtiski samazinājās no 1,9 % no IKP 2014. gadā līdz 0,4 % no IKP 2015. gadā. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2016. gada pavasara prognozi, pamatojoties uz nemainīgas politikas pieņēmumu, sagaidāms, ka vispārējās valdības budžeta deficīts būs 0,7 % no IKP 2016. gadā un 0,6 % 2017. gadā. Valsts kopējā parāda attiecība no sava augstākā rādītāja 45,1 % no IKP 2013. gadā samazinājās līdz 41,1 % no IKP 2015. gadā. Sagaidāms, ka 2017gadā tā samazināsies līdz 40,9 %. Pamatojoties uz Komisijas veikto 2016. gada konverģences programmas novērtējumu, sagaidāms, ka Čehija panāks atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem. Čehijas fiskālā sistēma ir viena no visvājākajām ES. Sistēmas stiprināšanai paredzētās reformu paketes pieņemšana vairākkārt ir tikusi atlikta, neļaujot pabeigt Direktīvas par valstu budžetu sistēmām transponēšanu Čehijas tiesību sistēmā, ko bija paredzēts veikt līdz 2013. gada beigām.

Čehija nav izpildījusi valūtas kursa kritēriju. Čehijas krona nav iesaistīta VKM II. Čehija izmanto mainīgā valūtas kursa režīmu, kas ļauj centrālajai bankai veikt intervences valūtas tirgū. 2013. gada 7. novembrī ČNB paziņoja, ka veiks intervenci valūtas tirgū, lai samazinātu kronas vērtību un tās maiņas kurss attiecībā pret euro pārsniegtu 27 CZK/EUR. Rezultātā kronas vērtība strauji samazinājās, tās maiņas kursam, kurš pirms tam nesasniedza 26 CZK/EUR, pārsniedzot 27 CZK/EUR. Kronas kurss, mazliet svārstoties, visa 2014. gada laikā un 2015. gada pirmajā pusē bija vidēji 27,5 CZK/EUR. 2015. gada vidū tā nostiprinājās apmēram 27 CZK/EUR līmenī un 2015. gada otrajā pusē un 2016. gada sākumā palika tuvu šai ČNB noteiktajai zemākajai robežai. Divu gadu laikā pirms šā novērtējuma veikšanas kronas vērtība attiecībā pret euro palielinājās par aptuveni 1,6 %. Čehija ir izpildījusi ilgtermiņa procentu likmju konverģences kritēriju. Vidējā ilgtermiņa aizdevumu procentu likme Čehijā viena gada laikā līdz 2016. gada aprīlim bija 0,6 %, tātad krietni zemāka par 4 % atsauces vērtību. Ilgtermiņa procentu likmes Čehijā no 2014. gada sākuma līdz 2015. gada aprīlim uzrādīja lejupejošu tendenci, samazinoties no vairāk nekā 2,4 % līdz mazāk nekā 0,3 %. Ilgtermiņa procentu likmes strauji palielinājās līdz vairāk nekā 1 % 2015. gada jūnijā, bet pēc tam 2015. gada otrajā pusē atkal pakāpeniski samazinājās. Starpība, salīdzinot ar Vācijas etalona obligāciju, 2016. gada sākumā svārstījās aptuveni 25 bāzes punktu līmenī. Ir izvērtēti arī papildu faktori, tostarp maksājumu bilances attīstība un tirgu integrācija. Čehijas ārējā bilance pēdējo divu gadu laikā saglabāja pārpalikumu, pieaugot no 1 % no IKP 2014. gadā līdz vairāk nekā 3 % no IKP 2015. gadā. Čehijas ekonomika ar tirdzniecības un ieguldījumu saikņu palīdzību ir cieši integrējusies eurozonas ekonomikā. Ņemot par pamatu atsevišķus rādītājus attiecībā uz darījumdarbības vidi, Čehijas rādītāji starptautiskajos reitingos pēdējos gados ir uzlabojušies, tuvojoties eurozonas vidējam līmenim. Čehijas finanšu sektors ir cieši integrējies ES finanšu sektorā, jo īpaši pateicoties tam, ka finanšu starpnieki lielā mērā pieder ārvalstu īpašniekiem.

4.HORVĀTIJA Ņemot vērā juridiskās atbilstības un konverģences kritēriju atbilstības novērtējumu, kā arī papildu faktorus, Komisija uzskata, ka Horvātija nav izpildījusi nosacījumus euro ieviešanai. Horvātijas tiesību akti pilnībā atbilst LESD 131. pantā noteiktajam saderības pienākumam. Horvātija ir izpildījusi cenu stabilitātes kritēriju. Vidējais inflācijas līmenis Horvātijā 12 mēnešu periodā līdz 2016. gada aprīlim bija -0,4 %, tātad zemāks par 0,7 % atsauces vērtību. Paredzams, ka turpmākajos mēnešos tas noslīdēs krietni zem atsauces vērtības. Horvātijas SPCI inflācijas gada vidējais rādītājs 2014. gadā bija 0,2 %, jo neenerģijas rūpniecības preču un neapstrādātas pārtikas cenu pazemināšanās ierobežoja kopējās inflācijas pieaugumu. Inflācijas līmenis 2014. gada decembrī noslīdēja līdz negatīvam un tad palika negatīvs visa 2015. gada laikā strauji sarūkošo enerģijas cenu dēļ. Tādējādi 2015. gadā vidējā SPCI inflācija bija -0,3 %. Tā vēl vairāk samazinājās 2016. gada sākumā un 2016. gada aprīlī bija -0,9 %. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2016. gada pavasara prognozi paredzams, ka gada SPCI inflācija saglabāsies negatīva visā 2016. gadā, kas galvenokārt saistīts ar enerģijas cenu pazemināšanos. Sagaidāms, ka tā kļūs pozitīva 2017. gadā, jo samazināsies enerģijas cenu krituma negatīvā ietekme, bet nepārtrauktajai ekonomikas izaugsmei būtu jāveicina patēriņa cenu pieaugums. Tādējādi gada SPCI inflācija tiek prognozēta vidēji par -0,6 % apmērā 2016. gadā un 0,7 % apmērā 2017. gadā. Cenu līmenis Horvātijā (2014. gadā tas bija aptuveni 65 % no vidējā eurozonas līmeņa) norāda uz to, ka ilgtermiņā pastāv potenciāls turpmākai cenu līmeņa konverģencei. Horvātija nav izpildījusi publisko finanšu stāvokļa kritēriju. Šobrīd attiecībā uz Horvātiju ir pieņemts Padomes lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu (Padomes 2014. gada 28. janvāra lēmums), kuru Padome ieteica novērst līdz 2016. gadam. Pēc tam, kad vispārējās valdības budžeta deficīts 2014. gadā pieauga līdz 5,5 % no IKP, 2015. gadā tas samazinājās līdz 3,2 % no IKP. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2016. gada pavasara prognozi sagaidāms, ka deficīts samazināsies līdz 2,7 % 2016. gadā un 2,3 % 2017. gadā. Sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2016. gadā sasniegs maksimumu 87,6 % apmērā no IKP un pēc tam 2017. gadam nedaudz samazināties. Pamatojoties uz Komisijas veikto 2016. gada konverģences programmas novērtējumu, pastāv risks, ka Horvātija nepanāks atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem. Tāpēc būs nepieciešami turpmāki pasākumi, lai nodrošinātu atbilstību 2017. gadā. Neraugoties uz dažiem nesen ieviestajiem uzlabojumiem, Horvātijas fiskālā sistēma plānojuma un izpildes ziņā joprojām ir salīdzinoši vāja, galvenokārt saistībā ar budžeta plāna pārskatīšanas apmēriem un biežumu, ārpusbudžeta darījumu apmēru un nepietiekamajiem pasākumiem, lai nodrošinātu valsts uzraudzības iestādes neatkarību. Horvātija nav izpildījusi valūtas kursa kritēriju. Horvātijas kuna nav iesaistīta VKM II. Horvātijas Valsts banka izmanto stingri uzraudzītu mainīgā valūtas kursa režīmu, primārā mērķa — cenu stabilitātes — sasniegšanai kā galveno nominālo enkuru izmantojot maiņas kursu. Horvātijas Valsts bankas turētās starptautiskās rezerves 2014. gadā svārstījās virs 12 miljardiem euro. 2015. gada pirmajā ceturksnī tās pieauga, pārsniedzot 14 miljardus euro, bet pēc tam atkal samazinājās un 2015. gada beigās to apjoms bija aptuveni 13,7 miljardi euro (31 % no IKP). Kunas maiņas kurss attiecībā pret euro pēdējo divu gadu laikā ir kopumā saglabājies stabils, svārstoties apmēram 7,6 HRK/EUR līmenī. Tāpat kā līdz šim tas gada ietvaros uz laiku pieauga pavasarī saistībā ar tūrisma nozares radītajām ienākošajām ārvalstu valūtas plūsmām. Horvātija ir izpildījusi ilgtermiņa procentu likmju konverģences kritēriju. Vidējā ilgtermiņa procentu likme Horvātijā viena gada laikā līdz 2016. gada aprīlim bija 3,7 %, tātad zemāka par 4 % atsauces vērtību. Horvātijā ilgtermiņa procentu likmes samazinājās no vairāk nekā 5 % 2014. gada sākumā līdz aptuveni 3 % 2015. gada otrajā ceturksnī, bet pēc tam atkal pieauga līdz aptuveni 3,9 % 2015. gada otrajā pusē. Starpība, salīdzinot ar Vācijas etalona obligāciju, 2016. gada sākumā sasniedza aptuveni 350 bāzes punktus. Ir izvērtēti arī papildu faktori, tostarp maksājumu bilances attīstība un tirgu integrācija. Horvātijas ārējās bilances (t. i., apvienotā tekošā konta un kapitāla konta bilances) pārpalikums ievērojami pieauga no 1 % no IKP 2014. gadā līdz aptuveni 5,6 % no IKP 2015. gadā, kas daļēji ir saistīts ar zaudējumiem, kas radās ārvalstu bankām saistībā ar likumā noteiktajām CHF aizdevumu konversijām. Horvātijas ekonomika ar tirdzniecības un ieguldījumu saikņu palīdzību ir labi integrējusies eurozonas ekonomikā. Ņemot par vērtējuma pamatu atsevišķus rādītājus attiecībā uz darījumdarbības vidi, Horvātijas rādītāji ir sliktāki nekā vairumam eurozonas dalībvalstu. Finanšu sektors ir cieši integrējies ES finanšu sistēmā, pateicoties tam, ka vietējās bankas pieder ārvalstu īpašniekiem. Makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūras ietvaros par Horvātiju 2016. gadā tika sagatavots padziļināts pārskats, kurā konstatēts, ka Horvātijā joprojām pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība. Neaizsargātība bija saistīta ar lielu valsts, uzņēmumu un ārējo parādu augsta bezdarba situācijā. 5.UNGĀRIJA Ņemot vērā juridiskās atbilstības un konverģences kritēriju atbilstības novērtējumu, kā arī papildu faktorus, Komisija uzskata, ka Ungārija nav izpildījusi nosacījumus euro ieviešanai. Ungārijas tiesību akti, konkrētāk, likums "Par Magyar Nemzeti Bank" (MNB likums), nav pilnībā atbilstoši LESD 131. pantā noteiktajam saderības pienākumam. Neatbilstības jo īpaši attiecas uz MNB neatkarību, monetārās finansēšanas aizliegumu un centrālās bankas integrāciju ECBS euro ieviešanas laikā, ņemot vērā ECBS uzdevumus, kas noteikti LESD 127. panta 2. punktā un ECBS/ECB statūtu 3. pantā. Turklāt MNB likumā ir arī nepilnības saistībā ar MNB integrāciju ECBS. Ungārija ir izpildījusi cenu stabilitātes kritēriju. Vidējais inflācijas līmenis Ungārijā 12 mēnešu periodā līdz 2016. gada aprīlim bija 0,4 %, tātad zemāks par 0,7 % atsauces vērtību. Sagaidāms, ka turpmākajos mēnešos tas saglabāsies zemāks par atsauces vērtību. Gada SPCI inflācija Ungārijā pēdējos divos gados galvenokārt atspoguļoja vispārējās tendences un to galvenokārt ietekmēja naftas cenu pazemināšanās. 2014. gadā tā svārstījās ap nulli un 2015. gada sākumā noslīdēja līdz zemākajam līmenim -1,4 %, jo iekšzemes pieprasījums vēsturiski zemu inflācijas prognožu apstākļos neradīja inflācijas spiedienu. SPCI inflācija līdz 2015. gada beigām pieauga līdz 1 %, daļēji saistībā ar neapstrādātas pārtikas cenām. 2016. gada sākumā inflācija atkal samazinājās, galvenokārt saistībā ar PVN samazinājumu dažiem gaļas produktiem un ar naftas cenu kritumu. gada SPCI inflācija 2016. gada aprīlī bija 0,3 %.

Saskaņā ar Komisijas dienestu 2016. gada pavasara prognozi paredzams, ka inflācija pieaugs līdz 0,4 % 2014. gadā un līdz 2,3 % 2017. gadā, kas galvenokārt saistīts ar mazāk labvēlīgām preču cenu attīstības tendencēm un iekšzemes pieprasījuma pastiprināšanos. Relatīvi zemais cenu līmenis Ungārijā (2014. gadā tas bija aptuveni 57 % no eurozonas vidējā līmeņa) norāda uz to, ka ilgtermiņā pastāv potenciāls turpmākai cenu līmeņa konverģencei. Ungārija ir izpildījusi publisko finanšu stāvokļa kritēriju. Uz Ungāriju neattiecas Padomes lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu. Vispārējās valdības budžeta deficīts samazinājās no 2,6 % no IKP 2013. gadā līdz 2,3 % 2014. gadā, kas galvenokārt ir saistīts ar ieņēmumu palielināšanos. Deficīta attiecība pret IKP 2015. gadā turpināja samazināties, sasniedzot 2,0 %, un, pamatojoties uz nemainīgas politikas pieņēmumu, saskaņā ar Komisijas dienestu 2016. gada pavasara prognozi paredzams, ka tā saglabāsies minētajā līmenī gan 2016., gan 2017. gadā. 2015. gadā valsts kopējā parāda attiecība pieauga līdz 75,3 % no IKP, un paredzams, ka 2016. gadā tā turpinās samazināties līdz aptuveni 74,3 % no IKP, bet 2017. gadā — līdz 73 % no IKP. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada konverģences programmas novērtējumu, pastāv augsts risks, ka Ungārija nepanāks atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem, jo pastāv augsts risks novirzīties no prasītās korekcijas gan 2016. gadā, gan — ja politika netiks mainīta, — 2016. un 2017. gadā kopā ņemot. Tādēļ būs nepieciešami turpmāki pasākumi abos gados, lai nodrošinātu izpildi. Plašā Ungārijas fiskālās sistēmas reforma, kura tika uzsākta 2011. gadā, ir gandrīz pabeigta, tomēr tās efektivitāte vēl ir jānodrošina. Ungārija nav izpildījusi valūtas kursa kritēriju. Ungārijas forints nav iesaistīts VKM II. Ungārija izmanto mainīgā valūtas kursa režīmu, kas ļauj centrālajai bankai veikt intervences valūtas tirgū. Forinta vērtība 2014. gada vasarā nokritās līdz aptuveni 314 HUF/EUR, bet zaudētā vērtība tika atgūta rudenī, kad Ungārijā tika apturēts likmju samazināšanas cikls un MNB nodrošināja ārvalstu valūtas likviditāti ar mājokļu hipotekāro kredītu saistītām valūtas konversijām. 2015. gada janvārī pēc SNB lēmuma palielināt Šveices franka vērtību forinta vērtība atkal samazinājās (līdz 316,5 HUF/EUR). Aprīlī saistībā ar turpmākiem monetārās politikas ierobežojumu atvieglojumiem eurozonā tā pieauga līdz aptuveni 299, līdz MNB reaģēja, 2015. gada jūnijā samazinot procentu pamatlikmi. Kopš tā laika forinta vērtība tirdzniecībā pret euro kopumā ir bijusi stabila — pārsvarā diapazonā no 310 līdz 315. Divu gadu laikā pirms šā novērtējuma veikšanas forinta vērtība attiecībā pret euro samazinājās par aptuveni 1 %. Ungārija ir izpildījusi ilgtermiņa procentu likmju konverģences kritēriju. Vidējā ilgtermiņa aizdevumu procentu likme viena gada laikā līdz 2016. gada aprīlim bija 3,4 %, tātad zemāka par 4,0 % atsauces vērtību. Mēneša vidējā ilgtermiņa procentu likme samazinājās no aptuveni 6 % 2014. gada sākumā līdz aptuveni 3 % 2015. gada sākumā, kas saistīts ar lielāku uzticēšanos tirgum, ņemot vērā pasaules mērogā vērojamo "peļņas meklēšanu". Ilgtermiņa procentu likmes īslaicīgi paaugstinājās līdz gandrīz 3,9 % 2015. gada vidū, vienlaikus pieaugot ASV un eurozonas obligāciju ienesīguma likmēm, un pēc tam tās no 2015. gada rudens svārstījās ap 3,3 % līmenī. Ilgtermiņa procentu likmju starpība, salīdzinot ar Vācijas etalona obligāciju, 2016. gada aprīlī bija aptuveni 290 bāzes punkti. Ir izvērtēti arī papildu faktori, tostarp maksājumu bilances attīstība un tirgu integrācija. Ārējā bilancē pēdējo divu gadu laikā tika reģistrēts liels pārpalikums, kas pieauga no aptuveni 6 % no IKP 2014. gadā līdz gandrīz 9 % no IKP 2015. gadā — tas galvenokārt saistīts ar lielā ES līdzekļu apjoma apguvi. Maksājumu bilances palīdzība, ko Ungārijai 2008. gada rudenī piešķīra ES un SVF, līdz 2016. gada aprīlim bija pilnībā atmaksāta. Ungārijas ekonomika ar tirdzniecības un ieguldījumu saikņu palīdzību ir cieši integrējusies eurozonas ekonomikā. Ņemot par vērtējuma pamatu atsevišķus rādītājus attiecībā uz darījumdarbības vidi, Ungārijas rādītāji ir sliktāki nekā vairumam eurozonas dalībvalstu. Ungārijas finanšu sektors ir labi integrējies ES finanšu sistēmā. 6.POLIJA Ņemot vērā juridiskās atbilstības un konverģences kritēriju atbilstības novērtējumu, kā arī papildu faktorus, Komisija uzskata, ka Polija nav izpildījusi nosacījumus euro ieviešanai. Polijas tiesību akti, konkrētāk, likums "Par Narodowy Bank Polski" (NBP likums) un Polijas Republikas Konstitūcija, nav pilnībā atbilstoši LESD 131. pantā noteiktajam saderības pienākumam. Neatbilstības attiecas uz centrālās bankas neatkarību, monetārās finansēšanas aizliegumu, kā arī centrālās bankas integrāciju ECBS euro ieviešanas laikā. Turklāt NBP likumā ir arī dažas nepilnības, kas saistītas ar centrālās bankas neatkarību un NBP integrēšanu ECBS euro ieviešanas laikā. Polija ir izpildījusi cenu stabilitātes kritēriju. Vidējais inflācijas līmenis Polijā 12 mēnešu periodā līdz 2016. gada aprīlim bija -0,5 %, tātad zemāks par 0,7 % atsauces vērtību. Sagaidāms, ka turpmākajos mēnešos tas saglabāsies zemāks par atsauces vērtību. Gada SPCI inflācija 2014. gada augustā kļuva negatīva un 2015. gada februārī samazinājās līdz minimālajam rādītājam -1,3 %, pakāpeniski atkal pieaugot 2016. gada sākumā. Šo attīstību galvenokārt sekmēja naftas un pārtikas cenu krišanās pasaulē. gada SPCI inflācija 2016. gada aprīlī bija -0,5 %. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2016. gada pavasara prognozēm sagaidāms, ka inflācija pieaugs tikai pakāpeniski, proti, 2016. gadā līdz 0,0 % un 2017. gadā līdz 1,6 % no IKP. Zemas inflācijas videi un ierobežotām preču cenām būtu jākompensē gaidāmās algu paaugstināšanas radītie pozitīvie impulsi. Relatīvi zemais cenu līmenis Polijā (2014. gadā tas bija tuvu 55 % no eurozonas vidējā līmeņa) liecina, ka ilgtermiņā pastāv potenciāls turpmākai cenu līmeņa konverģencei. Polija ir izpildījusi publisko finanšu stāvokļa kritēriju. Uz Poliju neattiecas Padomes lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu. Vispārējās valdības budžeta deficīts samazinājās no 4,0 % no IKP 2013. gadā līdz 3,3 % 2014. gadā, kas galvenokārt ir saistīts ar fiskālās konsolidācijas pasākumiem. Deficīta attiecība pret IKP 2015. gadā uzlabojās, sasniedzot 2,6 %, un, pamatojoties uz nemainīgas politikas pieņēmumu, saskaņā ar Komisijas dienestu 2016. gada pavasara prognozi paredzams, ka tā saglabāsies 2,6 % apmērā no IKP 2016. gadā un pieaugs līdz 3,1 % 2017. gadā. Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP palielināsies — no 51,3 % 2015. gadā līdz 52,7 % 2017. gadā. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada konverģences programmas novērtējumu, pastāv risks, ka Polija nepanāks atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem, jo pastāv būtisks risks novirzīties no ieteiktās korekcijas gan 2016. gadā, gan — ja politika netiks mainīta, — 2017. gadā. Tāpēc 2016. un 2017. gadā būs nepieciešami papildu pasākumi, lai nodrošinātu atbilstību. Polija joprojām ir vienīgā ES valsts, kurā nav un kura neplāno izveidot neatkarīgu fiskālo jautājumu padomi. Polija nav izpildījusi valūtas kursa kritēriju. Polijas zlots nav iesaistīts VKM II. Polija izmanto mainīgā valūtas kursa režīmu, kas ļauj centrālajai bankai veikt intervences valūtas tirgū. Pēc tam, kad zlots līdz 2014. gada beigām bija kopumā nostabilizējies diapazonā no 4,1 līdz 4,3 PLN/EUR, zlota vērtība līdz 2015. gada aprīlim strauji pieauga līdz 4,0 PLN/EUR, ko veicināja ekonomikas izaugsmes paātrināšanās, ECB monetārās politikas atvieglojumi un monetārās politikas ierobežojumu atvieglojumu cikla beigas Polijā. Pēc tam iekšzemes politisko neskaidrību rezultātā šī tendence atkal mainījās pretējā virzienā. Valūtas kursa svārstības 2016. gada sākumā izraisīja tādi faktori kā kredītreitinga samazinājums, globālie riski un riska prēmiju samazināšana. Polija kopš 2009. gada ir guvusi labumu no vienošanās ar SVF par elastīgu kredītlīniju. Salīdzinājumā ar 2014. gada aprīli zlota maiņas kurss attiecībā pret euro 2016. gada aprīlī bija par aptuveni 2,9 % vājāks. Polija ir izpildījusi ilgtermiņa procentu likmju konverģences kritēriju. Vidējā ilgtermiņa aizdevumu procentu likme viena gada laikā līdz 2016. gada aprīlim bija 2,9 %, tātad zemāka par 4,0 % atsauces vērtību. Tā samazinājās no vairāk nekā 4 % 2014. gada sākumā līdz aptuveni 3 % 2015. gada sākumā. Pēc tam 2015. gada laikā tā samazinājās līdz 2,7 %, jo palielinājās uzticēšanās tirgum, un nedaudz pieauga 2016. gada sākumā. Rezultātā ilgtermiņa procentu likmju starpības, salīdzinot ar Vācijas etalona obligāciju, 2016. gada sākumā bija apmēram 280 bāzes punkti. Ir izvērtēti arī papildu faktori, tostarp maksājumu bilances attīstība un tirgu integrācija. Polijas ārējā bilance pēdējo gadu laikā ir ievērojami uzlabojusies un kopš 2013. gada tajā ir bijis pārpalikums, kā pamatā bija tirdzniecības bilances nostiprināšanās. Polijas ekonomika ar tirdzniecības un ieguldījumu saikņu palīdzību ir labi integrējusies eurozonas ekonomikā. Ņemot par vērtējuma pamatu atsevišķus rādītājus attiecībā uz darījumdarbības vidi, Polijas rādītāji ir sliktāki nekā vairumam eurozonas dalībvalstu. Polijas finanšu sektors ir labi integrējies ES finanšu sektorā, ko apstiprina būtiskais ārvalstīm piederošo banku īpatsvars.

7.RUMĀNIJA Ņemot vērā juridiskās atbilstības un konverģences kritēriju atbilstības novērtējumu, kā arī papildu faktorus, Komisija uzskata, ka Rumānija nav izpildījusi nosacījumus euro ieviešanai. Rumānijas tiesību akti, konkrētāk, likums Nr. 312 "Par Rumānijas Bankas statūtiem" (BNR likums), nav pilnībā atbilstoši LESD 131. pantā noteiktajam saderības pienākumam. Neatbilstības attiecas uz centrālās bankas neatkarību, monetārās finansēšanas aizliegumu, kā arī centrālās bankas integrāciju ECBS euro ieviešanas laikā. Turklāt BNR likumā ir nepilnības saistībā ar centrālās bankas neatkarību un centrālās bankas integrāciju ECBS euro ieviešanas laikā, ņemot vērā BNR mērķus un ECBS uzdevumus, kas noteikti LESD 127. panta 2. punktā un ECBS/ECB statūtu 3. pantā. Rumānija ir izpildījusi cenu stabilitātes kritēriju. Vidējais inflācijas līmenis Rumānijā 12 mēnešu periodā līdz 2016. gada aprīlim bija -1,3 %, tātad ievērojami zemāks par 0,7 % atsauces vērtību. Sagaidāms, ka turpmākajos mēnešos tas saglabāsies krietni zemāks par atsauces vērtību. Gada SPCI inflācijai pēdējos divos gados ir bijusi tendence samazināties — galvenokārt tas ir saistīts ar vairākiem secīgiem PVN samazinājumiem un zemajām pasaules naftas cenām, pie kam pamatā esošais cenu spiediens pieauga liela iekšzemes pieprasījuma rezultātā, kuru veicināja fiskālie stimuli un augstais algu pieaugums. Inflācija gandrīz visa 2014. gada laikā svārstījās starp 1 % un 2 % un 2015. gada jūnijā kļuva negatīva (-0,9 %) pēc tam, kad PVN likme dažiem pārtikas produktiem tika samazināta no 24 % līdz 9 %. gada SPCI inflācija kopš tā laika ir negatīva. Saistībā ar standarta PVN likmes samazināšanu par 4 procentu punktiem no 2016. gada janvāra SPCI inflācija atkal pazeminājās un 2016. gada aprīlī bija -2,6 %. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2016. gada pavasara prognozi sagaidāms, ka gada SPCI inflācija 2016. gadā būs vidēji -0,6 % un pieaugs līdz 2,5 % 2017. gadā, kad mazināsies PVN likmes samazinājuma īslaicīgā ietekme attiecībā uz pārtikas produktiem, samazinoties potenciālā un faktiskā ražošanas apjoma starpībai un pieaugot iekšzemes spiedieniem. Pozitīvie riski galvenokārt ir saistīti ar spēcīgāku, nekā gaidīts, iekšzemes cenu pieaugumu un algu pieauguma paātrināšanos. Relatīvi zemais cenu līmenis Rumānijā (2014. gadā tas bija aptuveni 52 % no eurozonas vidējā līmeņa) norāda uz to, ka ilgtermiņā pastāv ievērojams potenciāls turpmākai cenu līmeņa konverģencei. Rumānija ir izpildījusi publisko finanšu stāvokļa kritēriju. Uz Rumāniju neattiecas Padomes lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu. Vispārējās valdības budžeta deficīts samazinājās no 2,1 % no IKP 2013. gadā līdz 0,9 % 2014. gadā, galvenokārt pateicoties izdevumu iegrožošanai un labākai nodokļu iekasēšanai. Deficīta attiecība pret IKP 2015. gadā bija 0,7 %, un, pamatojoties uz nemainīgas politikas pieņēmumu, saskaņā ar Komisijas dienestu 2016. gada pavasara prognozi sagaidāms, ka tā pasliktināsies līdz 2,8 % no IKP 2016. gadā un līdz 3,4 % 2017. gadā. Sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pieaugs no 38,4 % no IKP 2015. gadā līdz 40,1 % no IKP 2017. gadā. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada konverģences programmas novērtējumu, pastāv risks, ka Rumānija nepanāks atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem, jo pastāv būtiskas novirzes risks gan 2016. gadā, gan — ja politika netiks mainīta, — 2017. gadā. Tāpēc 2016. un 2017. gadā būs nepieciešami papildu pasākumi, lai nodrošinātu atbilstību. Rumānija ir pieņēmusi visaptverošu ar fiskālo sistēmu saistītu noteikumu kopumu, bet to disciplinējošo ietekmi mazina neefektīva īstenošana. Rumānija nav izpildījusi valūtas kursa kritēriju. Rumānijas leja nav iesaistīta VKM II. Rumānija izmanto mainīgā valūtas kursa režīmu, kas ļauj centrālajai bankai veikt intervences valūtas tirgū. Laikā no 2014. gada pavasara līdz 2016. gada sākumam lejas maiņas kursa attiecībā pret euro svārstības bija samērā nelielas, pateicoties līdz 2015. gada beigām īstenotajai ES un SVF finansiālās palīdzības programmai. Lejas maiņas kurss novērtējuma laikposmā bija pārsvarā diapazonā no 4,4 līdz 4,5 RON/EUR. Tas nedaudz pavājinājās 2014. gadā, galvenokārt saistībā ar vērojamo vispārējo nevēlēšanos uzņemties riskus, un nedaudz nostiprinājās 2015. gada sākumā, ko veicināja papildu monetārās politikas ierobežojumu atvieglojumi eurozonā. Tas atkal pavājinājās 2015. gada beigās saistībā ar iekšējo politisko nenoteiktību, bet situācija uzlabojās 2016. gada sākumā. Salīdzinājumā ar 2014. gada aprīli lejas maiņas kurss attiecībā pret euro 2016. gada aprīlī pamatā nebija mainījies. Rumānija ir izpildījusi ilgtermiņa procentu likmju konverģences kritēriju. Vidējā ilgtermiņa procentu likme Rumānijā viena gada laikā līdz 2016. gada aprīlim bija 3,6 %, tātad zemāka par 4,0 % atsauces vērtību. Ilgtermiņa procentu likmes pakāpeniski samazinājās no vairāk nekā 5 % 2014. gada pavasarī līdz mazāk nekā 4 % 2014. gada beigās un 2015. gada februārī uz laiku noslīdēja zem 3 %. Tās atkal pieauga 2015. gada vidū, sasniedzot 4 % un pēc tam svārstoties ap 3,5 % līmenī. Tāpēc ilgtermiņa procentu likmju starpības, salīdzinot ar Vācijas etalona obligāciju, samazinājās no vairāk nekā 500 bāzes punktiem 2012. gada beigās līdz aptuveni 330 bāzes punktiem 2016. gada aprīlī. Ir izvērtēti arī papildu faktori, tostarp maksājumu bilances attīstība un tirgu integrācija. Rumānijas ārējā bilance ir bijusi ar pārpalikumu kopš 2013. gada, kas jo īpaši saistīts ar zemāku preču tirdzniecības deficītu. Rumānija 2009.-2015. gadā saņēma atbalstu saskaņā ar starptautiskās finansiālās palīdzības programmu. Pirmajai ES un SVF finansiālās palīdzības programmai, kas kopš 2009. gada ilga divus gadus, sekoja vēl divas programmas, kas tika piešķirtas 2011. un 2013. gadā. Atšķirībā no pirmās programmas tās tika uzskatītas par piesardzības pasākumu, un finansējums netika lūgts. Rumānijas ekonomika ar tirdzniecības un ieguldījumu saikņu palīdzību ir labi integrējusies eurozonas ekonomikā. Ņemot par vērtējuma pamatu atsevišķus rādītājus attiecībā uz darījumdarbības vidi, Rumānijas rādītāji ir sliktāki nekā vairumam eurozonas dalībvalstu. Rumānijas finanšu sektors ir labi integrējies ES finanšu sistēmā, ko apstiprina būtiskais ārvalstīm piederošo banku īpatsvars. 8.ZVIEDRIJA Ņemot vērā juridiskās atbilstības un konverģences kritēriju atbilstības novērtējumu, kā arī papildu faktorus, Komisija uzskata, ka Zviedrija nav izpildījusi nosacījumus euro ieviešanai. Zviedrijas tiesību akti, konkrētāk, likums "Par Sveriges Riksbank", valdības dokuments un Valūtas kursa politikas likums, nav pilnībā atbilstoši LESD 131. pantā noteiktajam saderības pienākumam. Pastāv neatbilstības un nepilnības saistībā ar centrālās bankas neatkarību, monetārās finansēšanas aizliegumu, kā arī centrālās bankas integrāciju ECBS euro ieviešanas laikā. Zviedrija neatbilst cenu stabilitātes kritērijam. Vidējais inflācijas līmenis Zviedrijā 12 mēnešu periodā līdz 2016. gada aprīlim bija 0,9 %, tātad augstāks par 0,7 % atsauces vērtību. Sagaidāms, ka turpmākajos mēnešos tas atkal būs zemāks par atsauces vērtību. Zviedrijas vidējais inflācijas līmenis 2015. gadā sasniedza 0,7 %, salīdzinot ar 0,2 % 2014. gadā, galvenokārt saistībā ar kronas vērtības samazināšanos, nodokļu palielināšanu, kā arī pieaugošu iekšējo pieprasījumu kombinācijā ar atbalstošu monetāro politiku. gada SPCI inflācija 2016. gada aprīlī bija 1,0 %. Domājams, ka SPCI inflācija 2016. gada laikā nedaudz palielināsies saistībā ar šobrīd straujo izaugsmi, lai gan zemajām naftas un preču cenām ir ierobežojoša ietekme. Nav sagaidāms, ka kāds SPCI komponents varētu izraisīt inflācijas palielināšanos, un paredzams, ka darba algu izmaiņas joprojām būs mērenas. Tādēļ Komisijas dienestu 2016. gada pavasara prognozē paredzēta 0,9 % vidējā gada inflācija 2016. gadā un 1,2 % – 2017. gadā. Kopš Zviedrija 1995. gadā pievienojās ES, patēriņa cenu līmenis valstī pakāpeniski pieauga, 2014. gadā sasniedzot 124 % rādītāju.