Eiropas Parlamenta 2007. gada 13. marta rezolūcija par Komisijas 2005. gada 18. oktobra Ieteikumu par likumīgu mūzikas tiešsaistes pakalpojumu autortiesību un blakustiesību kolektīvo pārrobežu pārvaldījumu (2005/737/EK) (2006/2008(INI))



Oficiālais Vēstnesis 301 E , 13/12/2007 Lpp. 0064 - 0069



P6_TA(2007)0064 Likumīgu mūzikas tiešsaistes pakalpojumu autortiesību un blakustiesību kolektīvais pārrobežu pārvaldījums (2005/737/EK) Eiropas Parlamenta 2007. gada 13. marta rezolūcija par Komisijas 2005. gada 18. oktobra Ieteikumu par likumīgu mūzikas tiešsaistes pakalpojumu autortiesību un blakustiesību kolektīvo pārrobežu pārvaldījumu (2005/737/EK) (2006/2008(INI)) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā Komisijas 2005. gada 18. oktobra Ieteikumu 2005/737/EK par likumīgu mūzikas tiešsaistes pakalpojumu autortiesību un blakustiesību kolektīvo pārrobežu pārvaldījumu [1] (turpmāk "ieteikums"), - ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 95. un 151. pantu, - ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas II-77. un II-82. pantu, - ņemot vērā Līguma par Konstitūciju Eiropai III-181. pantu, - ņemot vērā spēkā esošos starptautiskos nolīgumus saistībā ar tiesībām uz mūziku, jo īpaši 1961. gada 26. oktobra Romas konvenciju par izpildītāju, fonogrammu producentu un raidorganizāciju tiesību aizsardzību, Bernes konvenciju par literāro un mākslas darbu aizsardzību, Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas (WIPO) 1996. gada 20. decembra līgumu par autortiesībām, WIPO 1996. gada 20. decembra līgumu par izpildījumu un fonogrammām, kā arī PTO 1994. gada 15. aprīļa nolīgumu par intelektuālā īpašuma tiesību tirdzniecības aspektiem, - ņemot vērā ES tiesību kopumu (acquis communautaire) autortiesību un blakustiesību jomā saistībā ar tiesībām uz mūziku, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvu 2006/115/EK par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām, kas attiecas uz autortiesībām intelektuālā īpašuma jomā [2], Padomes 1993. gada 27. septembra Direktīvu 93/83/EEK par dažu noteikumu saskaņošanu attiecībā uz autortiesībām un blakustiesībām, kas piemērojamas satelītu apraidei un kabeļu retranslācijai [3], Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvu 2006/116/EK par autortiesību un dažu blakustiesību aizsardzības termiņiem [4] un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvu 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā [5], - ņemot vērā Eiropas Komisijas Zaļo grāmatu par autortiesībām un blakustiesībām informācijas sabiedrībā (COM(1995)0382), - ņemot vērā tā 2003. gada 15. maija rezolūciju par audiovizuālo izpildītāju aizsardzību [6], - ņemot vērā tā 2004. gada 15. janvāra rezolūciju par Kopienas pamatnoteikumiem attiecībā uz kolektīvā pārvaldījuma biedrībām autortiesību un blakustiesību jomā [7], - ņemot vērā Komisijas 2004. gada 16. aprīļa paziņojumu par autortiesību un blakustiesību pārvaldījumu iekšējā tirgū (COM(2004)0261), - ņemot vērā tā 2006. gada 5. jūlija rezolūciju par Kopienas Lisabonas programmas īstenošanu: pētniecības un inovāciju sekmēšana — ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai: kopēja nostāja [8], - ņemot vērā tā 2006. gada 6. jūlija rezolūciju par vārda brīvību internetā [9], - ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, - ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu un Kultūras un izglītības komitejas atzinumu (A6-0053/2007), A. tā kā Komisija pirms šā ieteikuma pieņemšanas neuzsāka plašu un rūpīgu apspriešanās procesu ar ieinteresētajām pusēm un ar Eiropas Parlamentu; tā kā ir jāapspriežas ar visu veidu tiesību īpašniekiem attiecībā uz jebkurām reglamentējošām darbībām šajā jomā, lai nodrošinātu viņu interešu taisnīgu un proporcionālu pārstāvību; B. tā kā Komisijas bezdarbība attiecībā uz Eiropas Parlamenta oficiālu iesaistīšanu ir nepieņemama, jo īpaši ņemot vērā Parlamenta iepriekšminēto 2004. gada 15. janvāra rezolūciju un to, ka ieteikums acīmredzami attiecas ne tikai uz pastāvošo noteikumu interpretāciju un papildināšanu; C. tā kā tika izvēlēta tiesiski nesaistoša (soft law) pieeja, iepriekš neapspriežoties ar Parlamentu un Padomi un tos oficiāli neiesaistot, tādējādi apejot demokrātisko procesu, jo īpaši tāpēc, ka uzsāktā iniciatīva jau ir ietekmējusi tirgū pieņemtos lēmumus, kaitējot, iespējams, konkurencei un kultūras daudzveidībai; D. tā kā šā ieteikuma mērķis ir reglamentēt tikai mūzikas ierakstu pārdošanu tiešsaistē, tomēr to varētu — ņemot vērā tā nenoteikto formulējumu — piemērot attiecībā arī uz citiem tiešsaistes pakalpojumiem (piemēram, raidpakalpojumiem), kas ietver mūzikas ierakstus; tā kā nenoteiktība, kas tā rezultātā rodas saistībā ar dažādu licencēšanas sistēmu piemērojamību, izraisa juridisku neskaidrību un rada īpaši nelabvēlīgus apstākļus tiešsaistes raidpakalopjumiem; E. tā kā pastāv risks, ka tiesību īpašnieki, kas ievērotu ieteikumu attiecībā uz viņu interaktīvās tiešsaistes tiesībām, atņemtu vietējiem tiesību kolektīvajiem pārvaldītājiem citas tiesības (piemēram, ar raidīšanu ēterā saistītas tiesības), tādējādi liedzot lietotājiem iegādāties no viena un tā paša tiesību kolektīvā pārvaldītāja tiesības izmantot dažādotu repertuāru; F. tā kā nav pieļaujams, ka Komisija plāno pieņemt ieteikumu par pastāvošo sistēmu, kas paredz taisnīgu atlīdzību par kopēšanu personiskām vajadzībām, kā tas noteikts Direktīvas 2001/29/EK 5. panta 2. punkta b) apakšpunktā, tādejādi vēl vienu reizi apejot demokrātisko procesu, kas piemērojams, reglamentējot autortiesības un blakustiesības; G. tā kā ir būtiski izvairīties no iespējamiem draudiem un izveidot saprātīgu līdzsvaru starp dažādu iesaistīto pušu tiesībām un interesēm; H. tā kā mūzika nav patēriņa priekšmets un tiesību kolektīvie pārvaldītāji galvenokārt ir bezpeļņas organizācijas, un tā kā tādas sistēmas ieviešana, kuras pamatā būtu regulēta konkurence, atbilstu tiesību īpašnieku interesēm un veicinātu kultūras daudzveidību un radošumu; I. tā kā valsts līmeņa tiesību kolektīvajiem pārvaldītājiem arī turpmāk vajadzētu ieņemt būtisku vietu atbalsta sniegšanā, lai veicinātu jaunus un pie mazākuma piederošos tiesību īpašniekus, kultūras daudzveidību, radošumu un vietējos repertuārus, un šim mērķim tiesību kolektīvajiem pārvaldītājiem vajadzētu saglabāt tiesības veikt atskaitījumus kultūras mērķiem; J. tā kā esošajam valsts līmeņa tiesību kolektīvo pārvaldītāju tīklam ir svarīga nozīme finansiālā atbalsta sniegšanā, lai veicinātu jaunu un minoritāšu repertuāru Eiropā, un tā kā nedrīkst pieļaut šā tīkla zaudēšanu; K. tā kā autortiesību un blakustiesību kolektīvās pārvaldības lielāka, bet tomēr regulēta konkurence tiešsaistes mūzikas nozarē var būt izdevīga visām pusēm un stiprināt kultūras daudzveidību ar noteikumu, ka šī konkurence ir godīga un pārredzama un attiecas tikai uz minēto pakalpojumu sniegšanas kvalitāti un cenu, neietekmējot tiesību vērtību; L. tā kā pastāv bažas par ieteikuma atsevišķu noteikumu iespējamo nelabvēlīgo ietekmi uz vietējiem repertuāriem un kultūras daudzveidību, jo šie noteikumi varētu būt saistīti ar risku sekmēt tiesību koncentrēšanos lielāko tiesību kolektīvo pārvaldītāju rokās, un tā kā jebkura iniciatīva, kuras mērķis ir konkurences ieviešana starp tiesību pārvaldītājiem, lai tādējādi piesaistītu vislielāko peļņu nesošos tiesību īpašniekus, ir jānovērtē un jāapsver, ņemot vērā šādas pieejas nelabvēlīgu ietekmi uz mazākiem tiesību īpašniekiem, maziem un vidējiem tiesību kolektīvajiem pārvaldītājiem, kā arī uz kultūras daudzveidību; M. tā kā tiesību īpašnieku un lietotāju iespējām izvēlēties tiesību kolektīvo pārvaldītāju neatkarīgi no tā, kurā dalībvalstī tie atrodas: - jābūt saistītām ar attiecīgiem pasākumiem, lai aizsargātu un veicinātu kultūras izpausmju daudzveidību, tostarp ar vienas un tās pašas autortiesību aģentūras palīdzību piedāvājot lietotājiem plašus un daudzveidīgus repertuārus, arī vietējos un neliela tirgus segmenta repertuārus un jo īpaši pasaules repertuāru raidorganizāciju pakalpojumu sniegšanai; - jānodrošina, ka visi tiesību īpašnieki neatkarīgi no to valsts piederības vai pastāvīgās uzturēšanās vietas, vai uzņēmējdarbības modēļa saņem taisnīgu autoratlīdzības daļu pēc iespējas tiešākā un taisnīgākā veidā, kā arī iegūst tiesības piedalīties attiecīgo tiesību kolektīvo pārvaldītāju pārvaldes procesā; - jānodrošina, ka vislielāko peļņu nesošie tiesību īpašnieki nenostiprina savu pārsvaru, kaitējot tiesību īpašniekiem, kas saņem mazākus ienākumus, vai arī tiesību īpašniekiem, kas publisko savus darbus saskaņā ar brīva un atklāta satura licencēm; - jānodrošina vienlīdzīga attieksme pret visiem tiesību īpašniekiem un, tā kā jaunu tehnoloģiju parādīšanās ir bagātinājusi sabiedrību, nodrošinot muzikālo darbu un cita veida satura jaunus izmantošanas un izplatīšanas veidus tiešsaistē, un tā kā tādējādi ir jārada situācija, kas atspoguļotu un ņemtu vērā visu iesaistīto pušu, tostarp galapatērētāju, intereses; N. tā kā ir jāsaglabā esošā savstarpējo līgumu un autoratlīdzības savstarpējās iekasēšanas sistēma, lai tādējādi ieviestu konkurenci, pamatojoties uz tiesību kolektīvo pārvaldītāju piedāvāto pakalpojumu efektivitāti un kvalitāti, kā arī administratīvo izmaksu procentuālo daļu, un lai lietotājiem, kas iesaistīti mūzikas ierakstu tiešsaistes pārdošanā, licences tiktu piešķirtas, pamatojoties uz tarifiem, ko piemēro valstī, kur konkrētais lietotājs autortiesības izmantos, un tā kā dalībvalstīm saskaņā Direktīvas 93/83/EEK par satelītu apraidi un kabeļu retranslāciju noteikumiem attiecībā uz pārrobežu apraidi vajadzētu radīt juridisko noteiktību tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem, kas nenodarbojas ar mūzikas tiešsaistes pārdošanu, un nodrošināt, ka šādi lietotāji var iesniegt prasības, lai saņemtu tiesību aktos noteiktās nepieciešamās piekrišanas, un pienācīgi maksāt visām tiesību īpašnieku kategorijām taisnīgu autoratlīdzību, balstoties uz taisnīgiem, saprātīgiem un nediskriminējošiem noteikumiem; O. tā kā savstarpējas pārstāvības līgumu sistēma ir jāsaglabā, jo tā dod visiem komerclietotājiem un individuālajiem lietotājiem vienlīdzīgas piekļuves iespējas pasaules repertuāram bez jebkādas diskriminācijas, nodrošina labāku tiesību īpašnieku aizsardzību, garantē patiesu kultūras daudzveidību un veicina taisnīgu konkurenci iekšēja tirgū; P. tā kā tiesību kolektīvajiem pārvaldītājiem jābūt tiesīgiem brīvi pieņemt lēmumu piešķirt licences Eiropas un daudzrepertuāru pārrobežu un tiešsaistes izmantošanai, kā arī izmantošanai mobilajā telefonijā un citos digitālajos tīklos, ja to stāvoklis ļauj pienācīgi kontrolēt ar licenci piešķirto tiesību lietošanu, un tā kā šādas daudzteritoriju licences vajadzētu piešķirt, pamatojoties uz noteikumiem, vienošanās par kuriem tiek panākta godīgā ceļā, nepieļaujot diskrimināciju lietotāju starpā un nodrošinot sadarbspēju starp dažādām tehnoloģiskajām platformām tā, lai tiesību kolektīvo pārvaldītāju licencēšanas paņēmieni tādējādi neizraisītu konkurences kropļojumus starp dažādiem tiesību lietotājiem un dažādiem tehnoloģisko pārraižu veidiem, kas nav sadarbspējīgi; Q. tā kā galvenajam jautājumam tiesību kolektīvo pārvaldītāju ciešajā sadarbībā jābūt tādas pilna apjoma apkalpošanas sistēmas pastāvēšanai, saskaņā ar kuru komerclietotāji var iegūt licences pasaules repertuāram attiecībā uz tiem vajadzīgo teritoriju, vienlaicīgi nodrošinot arī tiesību īpašnieku augsta līmeņa aizsardzību, ko var panākt, nepieļaujot iespējas izvēlēties izdevīgāko pārvaldītāju (lietotāji sameklē tiesību kolektīvo pārvaldītāju, kas piedāvā vislētāko licenci); tā kā pilna apjoma apkalpošanas sistēmas nodrošināšanas nolūkos ir jāsaglabā esošā sistēma, kas paredz savstarpēju autoratlīdzības iekasēšanu, turklāt papildu tam ir jāgarantē tiesību īpašnieku augsta līmeņa aizsardzība, lai tādējādi nepieļautu ienākumu samazināšanos veicinošus faktorus, tajā pašā laikā nodrošinot, ka netiek piešķirtas nevēlamas ekskluzīvas pilnvaras, kuras nelabvēlīgi ietekmē godīgu konkurenci; R. tā kā, īpaši ņemot vērā monopola stāvokļa iespējamu ļaunprātīgu izmantošanu, ir nepieciešama tiesību kolektīvo pārvaldītāju labāka vadība, nodrošinot lielāku solidaritāti, pārredzamību, nediskriminēšanu, katras tiesību īpašnieku kategorijas godīgu un līdzsvarotu pārstāvību, kā arī noteikumus par atskaitīšanās pienākumu apvienojumā ar atbilstošiem kontroles mehānismiem dalībvalstīs; tā kā tiesību kolektīvajiem pārvaldītājiem vajadzētu sniegt savus pakalpojumus, pamatojoties uz trim galvenajiem principiem: efektivitāti, taisnīgumu un pārredzamību; S. tā kā vienmēr, kad tiesības pārvalda kolektīvi, dalībvalstīs jāievieš objektīvi un efektīvi strīdu izšķiršanas mehānismi, lai nodrošinātu, ka tiesību īpašniekiem un lietotājiem ir pieejami strīdu izšķiršanas līdzekļi, neierobežojot neviena pārsūdzības tiesības, un tā kā, ņemot vērā iepriekšminēto, dalībvalstīs attiecībā uz visām ieinteresētajām pusēm jāievieš taisnīgi, objektīvi un efektīvi strīdu izšķiršanas mehānismi; T. tā kā Komisijai, pilnībā ņemot vērā kultūras, ekonomiskos un sociālos aspektus, jāveic detalizēts ietekmes novērtējums, balstoties uz precīziem un pilnīgiem datiem par nolīgumu un pasākumu izstrādi un ieviešanu, lai tādejādi uzlabotu iespējamos rezultātus un novērtētu riskus saistībā ar daudzteritoriju un daudzrepertuāru licencēšanu tiešsaistes pakalpojumu jomā; U. tā ka ir nepieciešami vienoti mehānismi un salīdzināmi parametri, kā arī tiesību kolektīvo pārvaldītāju darbības jomu saskaņošana, lai tādējādi uzlabotu sadarbību starp tiesību kolektīvajiem pārvaldītājiem un ņemtu vērā informācijas sabiedrības attīstību; V. tā kā ir vēlami jebkāda veida pasākumi, kas vērsti uz to, lai rosinātu konkurenci iekšējā tirgū un veicinātu Eiropas muzikālo darbu starptautisku izplatīšanu neatkarīgi no tā, kurš tiesību kolektīvais pārvaldītājs pārvalda autortiesības, paturot prātā, ka attieksmei pret ikvienu repertuāru jābūt vienlīdzīgai, neatkarīgi no tā, vai tas ir plaši pazīstams vai ne; W. tā kā, lai gan ieteikumam ir jāattiecas tikai uz mūzikas ierakstu pārdošanu tiešsaistē, tā plašā formulējuma dēļ tas attiecas arī uz citiem tiešsaistes pakalpojumiem (piemēram, raidorganizāciju pakalpojumiem), kuros ietilpst arī mūzika no tādiem ierakstiem, bet kurus nelabvēlīgi ietekmētu ieteikuma radītā juridiskā nenoteiktība attiecībā uz to, kāds licencēšanas režīms ir piemērojams, un tā ka tehnoloģiskajiem risinājumiem, kas piemērojami iekšējā tirgū, ir jāveicina atvērtība un sadarbspēja, lai tādējādi aizsargātu patērētājus un tiesību īpašniekus; X. tā kā autortiesību un blakustiesību kolektīvās pārvaldības lielāka konkurence mūzikas industrijā var aizsargāt autoru stāvokli Eiropā (tostarp vietējos autorus un minoritāšu repertuāru) un veicināt kultūras daudzveidību Eiropā, ja vien šī konkurence ir taisnīga un pārredzama un notiek pareizos apstākļos; Y. tā ka Komisijai jāveic attiecīgo iniciatīvu novērtējums, lai nodrošinātu nepārtrauktu un plašu sabiedrības piekļuvi repertuāriem, tostarp vietējiem un nelieliem repertuāriem, atbilstīgi UNESCO Konvencijai par kultūras izpausmju daudzveidības aizsardzību un veicināšanu, ņemot vērā digitālā laikmeta īpatnības, kā arī tiešo un netiešo ietekmi, kāda tām būs attiecībā uz autoru vispārējo stāvokli un kultūras daudzveidību, 1. aicina Komisiju precizēt, ka 2005. gada ieteikums attiecas tikai uz mūzikas ierakstu pārdošanu tiešsaistē un pēc iespējas ātrāk un pēc nopietnām apspriedēm ar ieinteresētajām pusēm iesniegt priekšlikumu par elastīgu pamatdirektīvu, ko Parlamentam un Padomei jāpieņem koplēmuma procedūras rezultātā, ar mērķi regulēt autortiesību un blakustiesību kolektīvo pārvaldību saistībā ar pārrobežu tiešsaistes mūzikas pakalpojumiem, ņemot vērā digitāla laikmeta īpatnības un aizsargājot Eiropas kultūras daudzveidību, kā arī nelielos tiesību īpašniekus un vietējo repertuāru, ievērojot vienādas attieksmes principu; 2. uzsver, ka Komisijas konsultāciju ar ieinteresētajām pusēm pamatam jābūt pēc iespējas plašākam, diskusijā iekļaujot visas citas iespējas un neaprobežojoties tikai ar tām, kas izklāstītas ieteikumā un Komisijas 2005. gada 7. jūlija iekšēja darba dokumentā "Pētījums par Komisijas iniciatīvu attiecībā uz autortiesību pārrobežu kolektīvu pārvaldību"; 3. saprot un atbalsta noteikumus attiecībā uz tiesību īpašniekiem sniegto iespēju izvēlēties tiesību kolektīvo pārvaldītāju, noteikt uzticēto tiešsaistes tiesību apjomu un to teritoriālo darbības jomu, kā arī tiesības atsaukt tiesību kolektīvajiem pārvaldītājiem piešķirtās tiesības vai nodot tās citiem tiesību kolektīvajiem pārvaldītājiem, un uzsver, cik svarīgi ir ņemt vērā tiesību kolektīvo pārvaldītāju sadarbības efektivitāti, lai aizsargātu mazāku un vietējo tiesību īpašnieku intereses un tādējādi nodrošinātu kultūras daudzveidību; 4. turklāt uzskata, ka autoru intereses un tādējādi arī kultūras daudzveidība Eiropā vislabāk tiks nodrošināta, ieviešot taisnīgu un pārredzamu konkurētspējīgu sistēmu, kura ļaus izvairīties no faktoriem, kas veicina autoru ienākumu samazināšanos; 5. aicina dalībvalstis un tiesību kolektīvos pārvaldītājus nodrošināt visu tiesību īpašnieku kategoriju taisnīgu pārstāvību tiesību kolektīvajā pārvaldībā un tādējādi viņu proporcionālu līdzdalību iekšējā lēmumu pieņemšanas procesā; 6. uzsver, ka ieteiktajai direktīvai nevajadzētu nekādā veidā nelabvēlīgi ietekmēt radošo uzņēmumu konkurētspēju, tiesību kolektīvo pārvaldītāju sniegto pakalpojumu efektivitāti vai lietotāju uzņēmumu, jo īpaši nelielo tiesību īpašnieku un lietotāju, konkurētspēju, un šai direktīvai vajadzētu: - nodrošināt tiesību īpašniekiem augstu aizsardzības līmeni un vienlīdzīgu attieksmi, - nodrošināt, ka, Eiropas tiesiskā regulējuma vai acquis communautaire intelektuālā īpašuma tiesību jomā, tiesību normu ietekme uz visu tiesību īpašnieku kategoriju efektīvu aizsardzību ir reāla, ievērojama un atbilstoša, regulāri veicot to novērtēšanu un nepieciešamības gadījumā pārskatot, - būt balstītai uz solidaritāti un adekvātu, taisnīgu līdzsvaru starp tiesību īpašniekiem tiesību kolektīvajā pārvaldē, - uzsvērt konfliktu risināšanas alternatīvas, lai tādējādi sniegtu visām iesaistītajām pusēm iespēju izvairīties no ilgiem un dārgiem tiesas procesiem, vienlaicīgi nodrošinot taisnīgu attieksmi pret īpašniekiem un lietotājiem, - nodrošināt demokrātisku, pārredzamu un atbildīgu tiesību kolektīvo pārvaldītāju vadību, ieviešot minimālos standartus attiecībā uz organizatoriskajām struktūrām, pārredzamību, pārstāvību, autortiesību sadales noteikumiem, uzskaiti un tiesisko aizsardzību, - nodrošināt tiesību kolektīvajā pārvaldē visaptverošu pārredzamību, jo īpaši saistībā ar aprēķinu pamatu, administratīvajām izmaksām un piegādes struktūrām, un šim nolūkam nepieciešamības gadījumā paredzēt noteikumus tiesību kolektīvo pārvaldītāju regulēšanai un uzraudzībai, - veicināt radošumu un kultūras daudzveidību, - pieļaut tikai godīgu un regulētu konkurenci bez teritoriāliem ierobežojumiem, tomēr nosakot nepieciešamus un atbilstošus kvalitatīvus kritērijus attiecībā uz autortiesību kolektīvo pārvaldību un tiesību vērtības saglabāšanu, - nepieļaut autoratlīdzību samazinošus faktorus, nodrošinot, ka licences lietotājiem tiek piešķirtas, pamatojoties uz tarifiem, ko piemēro valstī, kur ar autortiesībām aizsargāto darbu izmantos (tā sauktajā "galamērķa valstī"), un palīdzēt tiesību īpašniekiem panākt adekvātu autoratlīdzības līmeni, - saglabāt tiesību kolektīvo pārvaldītāju kultūras un sociālo lomu, tajā pašā laikā nodrošinot, ka tie pārvalda tiesību īpašnieku līdzekļus un sniedz pakalpojumus tiesību lietotājiem un tiesību īpašniekiem tā, lai pēc iespējas vairāk garantētu viņu aizsardzību, - efektivitātes nolūkos veicināt informācijas apmaiņu un ietvert prasību, saskaņā ar kuru komerclietotājiem un ražotājiem uz brīvas piekļuves pamata jāsniedz tiesību kolektīvajiem pārvaldītājiem tik pilnīga un precīza informācija, cik tas nepieciešams, lai tie varētu noteikt tiesību īpašniekus un atbilstoši pārvaldīt to tiesības, - nodrošināt lietotājiem augstu juridiskās noteiktības līmeni un saglabāt pasaules repertuāra pieejamību, izmantojot licences, kuras var izsniegt jebkurš tiesību kolektīvais pārvaldītājs Eiropas Savienībā, un sadarbspējīgas tehnoloģiskās platformas, - ņemt vērā lietotāju un tirgus intereses un jo īpaši nodrošināt, ka mazie un vidējie lietotāji ir tiesiski pietiekami aizsargāti un ka konfliktu gadījumā ir pieejami efektīvi un nedārgi strīdu izšķiršanas mehānismi, kas nerada lietotājiem nesaprātīgas tiesas izmaksas, - veicināt tiesību īpašnieku spējas izstrādāt tādu kolektīvās licencēšanas veidu jaunu paaudzi attiecībā uz mūzikas izmantošanu tiešsaistē visā ES, kas būtu vairāk piemēroti tiešsaistes videi, pamatojoties uz savstarpējiem līgumiem un autoratlīdzības savstarpēju iekasēšanu, tajā pašā laikā nodrošinot, ka tiesību īpašnieki ļaunprātīgi neizmanto savu stāvokli, lai kavētu tādu kolektīvo licencēšanu saistībā ar pasaules repertuāru, kuras pamatā būtu pilna apjoma apkalpošanas sistēma, - veicināt to, ka tirgū vairāk izmanto tādus atvērtus, sadarspējīgus tehnoloģiskus pasākumus un platformas, kas spēj aizsargāt tiesību īpašniekus, tajā pašā laikā ļaujot patērētājiem normāli izmantot likumīgi iegādāto sastāvu un izstrādājot jaunus komercdarbības modeļus informācijas sabiedrībai, - atbilstoši apmierināt turpmāko nepieciešamību pēc pilnveidota tiešsaistes tirgus, kas neapdraudētu godīgu konkurenci un kultūras daudzveidību, vai arī mūzikas vērtību, - ņemt vērā tiešsaistes mūzikas likumīgo pakalpojumu dažādās formas un izveidot īpašus noteikumus, lai veicinātu to attīstību, - nodrošināt licencēšanas sistēmu efektivitāti un saskaņotību (piemēram, ļaujot raidorganizācijām iegādāties tiesības saskaņā ar tās dalībvalsts likumdošanu autortiesību jomā, kurā attiecīgā programma tiek radīta) un vienkāršot pašreizējo kolektīvo līgumu paplašināšanu, iekļaujot esošā satura interaktīvu izplatīšanu tiešsaistē (piemēram, lejupraidīšanu (podcasting)), - nepieļaut tirgus ietekmes un repertuāru pārlieku centralizāciju, nodrošinot, ka lielākie tiesību īpašnieki nepiešķir ekskluzīvas pilnvaras vienam vai nedaudziem tiesību kolektīvajiem pārvaldītājiem, tādējādi garantējot, ka licenču piešķiršanas lietotājiem nolūkos pasaules repertuārs ir pieejams visiem tiesību kolektīvajiem pārvaldītājiem, - ļaut lietotājiem iegūt pasaules repertuāru nosedzošas visas Eiropas licences no jebkura tiesību kolektīvā pārvaldītāja, - saglabāt sistēmu, kad tiesību kolektīvie pārvaldītāji savstarpēji iekasē autoratlīdzību to locekļiem, - ieviest konkurenci, kuras pamatā būtu to pakalpojumu, ko var piedāvāt tiesību kolektīvie pārvaldītāji, efektivitāte un kvalitāte, nevis tiesību īpašniekiem nodrošinātā atlīdzība; 7. turklāt uzskata, ka, lai nodrošinātu pilnīgu un neierobežotu savstarpīguma sistēmas darbību, kā rezultātā labumu gūtu visi tiesību īpašnieki, ir būtiski svarīgi aizliegt jebkāda veida ekskluzīvas pilnvaras starp nozīmīgākajiem tiesību īpašniekiem un tiesību kolektīvajiem pārvaldītājiem attiecībā uz autoratlīdzības tiešu iekasēšanu visās dalībvalstīs, jo tas izraisītu strauju valsts līmeņa tiesību kolektīvo pārvaldītāju izzušanu un negatīvi ietekmētu minoritāšu repertuāru stāvokli, kā arī mazinātu kultūras daudzveidību Eiropā; 8. atbalsta ideju, ka ikvienam tiesību kolektīvajam pārvaldītājam jābūt tiesīgam brīvi piešķirt komerclietotājiem Eiropas un daudzrepertuāra licences izmantošanai tiešsaistē (tostarp izmantošanai mobilajā telefonijā), pamatojoties uz taisnīgiem noteikumiem, par kuriem vienošanās panākta katrā atsevišķā gadījumā, un nediskriminējot lietotājus; aicina Komisiju novērtēt vispārēju licenču piešķiršanas pakalpojumiem tiešsaistē ietekmi, kā arī sekas attiecībā uz autoru ekonomisko un sociālo stāvokli; 9. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem. [1] OV L 276, 21.10.2005., 54. lpp. [2] OV L 376, 27.12.2006., 28. lpp. [3] OV L 248, 6.10.1993., 15. lpp. [4] OV L 372, 27.12.2006., 12. lpp. [5] OV L 167, 22.6.2001., 10. lpp. [6] OV C 67 E, 17.3.2004., 293. lpp. [7] OV C 92 E, 16.4.2004., 425. lpp. [8] Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0301. [9] Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0324. --------------------------------------------------