Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu.

(2022/C 246/07)

Šis paziņojums ir publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

PAZIŅOJUMS PAR STANDARTA GROZĪJUMU, AR KO GROZA VIENOTO DOKUMENTU

“Coteaux du Loir”

PDO-FR-A0299-AM01

Paziņojuma datums: 1.4.2022.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Administratīvi teritoriālo vienību oficiālais klasifikators

Ģeogrāfiskajā apgabalā un tiešās apkaimes apgabalā esošo pašvaldību saraksts ir atjaunināts saskaņā ar Administratīvi teritoriālo vienību oficiālā klasifikatora datiem.

Apgabala robežas nav mainītas.

Ir grozīts vienotā dokumenta 6. un 9. punkts.

2. Noteiktais zemesgabalu apgabals

Noteikto zemesgabalu delimitāciju apstiprinājušās valsts kompetentās komitejas sanāksmju sarakstā ir pievienots tās rakstveida apspriešanās datums, kas noslēdzās 2021. gada 15. decembrī.

Šis grozījums ir izdarīts, lai pievienotu datumu, kurā kompetentā valsts iestāde apstiprināja ražošanas ģeogrāfiskajā apgabalā ietilpstošā noteiktā zemesgabalu apgabala robežu izmaiņas. Zemesgabalu noteikšana nozīmē ar attiecīgo aizsargāto cilmes vietas nosaukumu apzīmēta produkta ražošanai piemērotu zemesgabalu noteikšanu ražošanas ģeogrāfiskajā apgabalā.

Šie grozījumi vienoto dokumentu neietekmē.

3. Aprite starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem

Ir svītrots 1. nodaļas IX iedaļas 5. punkta b) apakšpunkts attiecībā uz datumu, kad atļauta vīnu laišana apritē starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

4. Atsauce uz pārbaudes struktūru

Atsauce uz pārbaudes struktūru ir pārskatīta, lai to saskaņotu ar citu aizsargāto nosaukumu specifikācijām. Šis grozījums ir tikai redakcionāls.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1. Nosaukums

Coteaux du Loir

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN — aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1. Vīns

4. Vīna(-u) apraksts

1. Sārtvīni

ĪSS APRAKSTS

Sārtvīnu dabiskā minimālā spirta tilpumkoncentrācija ir 9,5 %.

Sārtvīniem, kuru fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs pārsniedz 12 g/l, minimālā dabiskā spirta tilpumkoncentrācija ir 12,5 %.

Pēc iepildīšanas tarā vīni atbilst šādiem analītiskajiem standartiem — sausajos sārtvīnos fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs ir mazāks par vai vienāds ar 8 gramiem uz litru.

— Kopējais skābums, kas izteikts vīnskābes gramos uz litru, nav mazāks par cukuru saturu vairāk kā par 2 gramiem uz litru.

— Gaistošais skābums ir mazāks par vai vienāds ar: — 12,2 miliekvivalentiem uz litru līdz nākamā gada 31. decembrim pēc ražas novākšanas, — 15,3 miliekvivalentiem uz litru līdz nākamā gada 31. decembrim.

Pēc bagātināšanas kopējā spirta tilpumkoncentrācija vīnos nepārsniedz 12,5 %.

Kopējais sēra dioksīda saturs baltvīnos un sārtvīnos ir tāds, kā noteikts ES tiesību aktos.

Sārtvīni ir viegli, ar izsmalcinātu smaržu un atsvaidzinoši. To krāsa ir gaiša, bieži vien ar laškrāsas lāsumiem. Aromāts ir dāsns, un tajā bieži vien dominē piparu smarža. Garša pārsvarā ir viegla un izsmalcināta.

Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

2. Sarkanvīni

ĪSS APRAKSTS

Sarkanvīniem spirta minimālā dabiskā tilpumkoncentrācija ir 9,5 %. Pēc iepildīšanas tarā vīni atbilst šādiem analītiskajiem standartiem:

— sarkanvīnos fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs nepārsniedz 2 gramus uz litru,

— kopējais skābums, kas izteikts vīnskābes gramos uz litru, nav mazāks par cukuru saturu vairāk kā par 2 gramiem uz litru,

— gaistošais skābums ir mazāks par vai vienāds ar: — 12,2 miliekvivalentiem uz litru līdz nākamā gada 31. decembrim pēc ražas novākšanas, — 15,3 miliekvivalentiem uz litru līdz nākamā gada 31. decembrim.

Malolaktiskā fermentācija sarkanvīnos ir pabeigta, ābolskābes saturs ir mazāks par vai vienāds ar 0,3 gramiem uz litru.

Pēc bagātināšanas kopējā spirta tilpumkoncentrācija vīnos nepārsniedz 12,5 %.

Kopējais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs sarkanvīnos ir tādi, kādi tie noteikti ES tiesību aktos.

Sarkanvīniem ir rubīnsarkana krāsa un kompleksa aromātu palete, kurā parasti dominē pikanti aromāti, kas saistīti ar ļoti nobriedušu ogu smaržām.

Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

3. Baltvīni

ĪSS APRAKSTS

Baltvīniem minimālā dabiskā spirta tilpumkoncentrācija ir 10 %. Baltvīniem un sārtvīniem, kuru fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs pārsniedz 12 g/l, minimālā dabiskā spirta tilpumkoncentrācija ir 12,5 %.

Pēc iepildīšanas tarā vīni atbilst šādiem analītiskajiem standartiem:

— sausajos baltvīnos fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs ir mazāks par vai vienāds ar 8 gramiem uz litru,

— kopējais skābums, kas izteikts vīnskābes gramos uz litru, nav mazāks par cukuru saturu vairāk kā par 2 gramiem uz litru,

— gaistošais skābums ir mazāks par vai vienāds ar: — 12,2 miliekvivalentiem uz litru līdz nākamā gada 31. decembrim pēc ražas novākšanas, — 15,3 miliekvivalentiem uz litru līdz nākamā gada 31. decembrim.

Pēc bagātināšanas kopējā spirta tilpumkoncentrācija vīnos nepārsniedz 12,5 %.

Kopējais sēra dioksīda saturs baltvīnos ir tāds, kā noteikts ES tiesību aktos.

Baltvīni lielākoties ir sausie vīni, un tādā gadījumā to marķējumā obligāti jāparādās apzīmējumam “sec” (“sauss”). Kad šie vīni ir jauni, tiem bieži vien ir augļu un ziedu aromāti. To potenciāls izpaužas līdz ar novecošanu. Tā kā tajos ir fermentējamie cukuri, tie kopumā ir kompleksāki un ar lielāku izturēšanas potenciālu, tāpēc tos var uzglabāt līdz pat vairākiem gadu desmitiem. Nekas neparasts nav arī bagātākas eksotisko augļu notis vai saldākas žāvētu augļu notis, kas bieži vien izpaužas laika gaitā.

Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

5. Vīndarības metodes

5.1. Īpašās vīndarības metodes

1. Īpašā vīndarības metode

Sārtvīnu izstrādē nedrīkst izmantot vīndarības ogles, ne atsevišķi, ne arī maisījumos.

Sarkanvīnu bagātināšanai ir atļauts izmantot subtraktīvos paņēmienus, un maksimālais daļējās koncentrācijas līmenis attiecībā pret izmantoto tilpumu ir 10 %. Pēc bagātināšanas kopējā spirta tilpumkoncentrācija vīnos nepārsniedz 12,5 %. Vīniem, kuros fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs pārsniedz 12 gramus uz litru, ir aizliegtas visas bagātināšanas metodes. Papildus iepriekš izklāstītajiem noteikumiem vīndarības metožu jomā jāievēro arī attiecīgie pienākumi, kas minēti ES tiesību aktos un Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksā.

2. Audzēšanas metode — Vīnogulāju kopšanas veidi a) Stādījumu biezība — vīnogulāju stādījumu minimālā biezība ir 5 000 vīnkoku uz hektāru, bet rindstarpu attālums nedrīkst pārsniegt 2 metrus. Attālums starp vienas un tās pašas rindas vīnkokiem ir mazāks par vai vienāds ar 1 metru. b) Apgriešanas noteikumi melnogu šķirnēm — Vispārīgie noteikumi: vīnogulājus apgriež tā, lai uz katru vīnkoku būtu ne vairāk kā 11 vīnstīgu pumpuru. Vīnogu šķirņu “Cot N”, “Gamay N”, “Grolleau N” un “Pineau d’Aunis N” (vīnogulāji, kas nav vecāki par 40 gadiem) vīnogulājus apgriež īsi, atstājot īsus augļzarus; katram augļzaram ne vairāk par 3 vīnstīgu pumpuriem. Vīnogu šķirnes “Cabernet franc N” vīnogulājus apgriež vienkāršā Gijo [Guyot] tipa griezumā ar vienu garu dzinumu, kam ir ne vairāk kā 7 vīnstīgu pumpuri, un 2 augļzariem, kam ir ne vairāk kā 2 vīnstīgu pumpuri. — Īpašie noteikumi: vīnogu šķirnes “Pineau d’Aunis N” (vīnogulāji, kas vecāki par 40 gadiem) vīnogulājus var apgriezt vienkāršā Gijo tipa griezumā ar vienu garu dzinumu, kam ir ne vairāk kā 7 vīnstīgu pumpuri, un 2 augļzariem, kam ir ne vairāk kā 2 vīnstīgu pumpuri. Baltogu šķirnes “Chenin B” vīnogulājus apgriež īsi, atstājot augļzarus ar ne vairāk kā 13 vīnstīgu pumpuriem uz katru vīnkoku; katram augļzaram ne vairāk par 3 vīnstīgu pumpuriem.

5.2. Maksimālais ražas iznākums

1. 65 hektolitri no hektāra.

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Vīnogu novākšana, vīninifikācija, vīna gatavošana un kopšana tiek nodrošināta šādu pašvaldību teritorijā (saraksts izstrādāts, pamatojoties uz 2021. gada Administratīvi teritoriālo vienību oficiālo klasifikatoru):

— Endras un Luāras [Indre-et-Loire] departamentā: Bueil-en-Touraine, Saint-Aubin-le-Dépeint, Saint-Christophe-sur-le-Nais, Saint-Paterne-Racan un Villebourg,

— Sartas [Sarthe] departamentā: Beaumont-sur-Dême, Chahaignes, La Chartre-sur-le-Loir, Chenu, Dissay, Flée, Lhomme, Loir en Vallée (deleģēto pašvaldību Poncé-sur-le-Loir un Ruillé-sur-Loir teritorija), Marçon, Montval-sur-Loir, Nogent-sur-Loir, Saint-Germain-d’Arcé un Saint-Pierre-de-Chevillé.

7. Vīna vīnogu šķirne(-es)

“Cabernet franc N”

“Chenin B”

“Cot N” — “Malbec”

“Gamay N”

“Grolleau N”

“Pineau d’Aunis N”

8. Saiknes apraksts

Apraksts par dabas faktoriem, kas veicina saikni

Ģeogrāfiskais apgabals, kas atrodas triju provinču — Turēnas [Touraine], Mēnas [Maine] un Anžū [Anjou] — robežās, aptuveni 40 kilometrus uz ziemeļiem no Tūras [Tours] pilsētas, sniedzas aptuveni 30 kilometru garumā abās pusēs Luāra upes [Loir] ielejai un tās pieteku ielejām. Šajā vietā Luārs un šīs upes pietekas izvago augstieni, kas atrodas aptuveni 100 metrus virs jūras līmeņa, un izgrauž dziļas ielejas ar 50 metru dziļu kritumu. Ar šīm ielejām robežojas klintis, kas vērstas lielākoties no austrumiem uz rietumiem, bet arī no ziemeļiem uz dienvidiem. Šajās klintīs izraktie pagrabi sniedzas no 15 līdz 20 metriem zem zemes un dažkārt sasniedz pat vairāk nekā 150 metru garumu.

Platā Luāra ieleja veido atklātu ainavu, savukārt mazākās ielejas ir šaurākas un noslēgtākas. Ģeogrāfiskais apgabals aptver 21 pašvaldības teritoriju, no kurām 16 atrodas Sartas departamenta dienvidaustrumos, bet 5 — Endras un Luāras departamenta ziemeļrietumos.

Konkrētie vīnogu audzēšanai noteiktie zemesgabali lielākoties ir izvietoti kalnu nogāzēs un augstienes malās, tajos ir akmeņainas un veselīgas augsnes, ko veido turona tufs un senona krama māli. Dažos zemesgabalos augsnes ir radušās no eocēna detritālajiem veidojumiem vai ietver elementus no Luāra aluviālajām terasēm.

Ģeogrāfiskā apgabala klimats ir mīkstināts okeāna klimats, kas veidojas okeāna un kontinentālās ietekmes krustcelēs. Luārs darbojas kā siltuma regulators, tāpat kā ielejas, kas izvada auksto gaisu no kalnu nogāzēm. Nokrišņu daudzums gadā sasniedz aptuveni 680 milimetrus.

Apraksts par cilvēkfaktoriem, kas veicina saikni

Saskaņā ar mutvārdu tradīciju vīnogulājus Sartas dienvidos Marsonas [Marçon] miesta apkaimē 6. gadsimtā iestādīja Svētais Lezēns [Saint Lézin], toreizējais Anžē [Angers] bīskaps. Tieši šajā miestā mūki nodibināja Svētā Lezēna prioriju, kuru pārraudzīja Tūras Svētā Žiljēna [Saint-Julien] abatija, kam šī priorija piegādāja noteiktu daudzumu vīna. Viņi savos laukos Šaeņā [Chahaignes] iestādīja šķirni “Pineau d’Aunis”, ko biežāk gan sauca par “Plant de Mayet”, “Gros Véronais”, “Mançais noir” vai “Plant d’Aunis”. Luārs jau tolaik bija iecienītākā transporta maģistrāle dažādiem pārtikas produktiem, kurus sūtīja uz Ziemeļeiropas valstīm, un šis ceļš, tālāk turpinādamies pa Luāras upi, veda uz Nanti [Nantes].

Dzīves baudas un Luāra ielejas vīnus jau no 16. gadsimta apdziedāja Plejādes [La Pléiade] grupas dzejnieki ar Pjēru de RONSĀRU priekšgalā, un šie vīni bieži tika pieminēti tā laika rakstos un memuāros.

Piemēram, RABLĒ savā “Pantagriēlā” rakstīja, ka Šartras [Chartre] miestu ir pārpludinājuši vīna tirgotāji, RONSĀRS apdziedāja Luāra vīnus, bet ANRĪ IV, kurš medīja Bersē [Bercé] mežā Šatodiluārā [Château-du-Loir], gribēja redzēt uz sava galda tikai vietējo vīnu.

Grāfs ROŠEKOTS [Comte de ROCHECOTTE] (1769–1797) savos memuāros norādīja, ka Luāra ielejā, kalna nogāzē, kas vērsta uz dienvidiem, Šaeņas un Šartrsīrluāras [Chartre-sur-le-Loir] miestā dara vīnus, no kuriem vairāki ir plaši izslavēti. Žils GIJO [Jules GUYOT] savā “Pētījumā par Francijas vīna dārziem” [Etude des vignobles de France] (1876) atzīmēja, ka “Sartas klimats pieder pie tās mērenās klimata joslas daļas, kur saldie augļi iegūst maksimālu izsmalcinātību, vīnogas ir garšīgas un ražotie vīni ir izcili. Sartā audzē divas galvenās vīnogu šķirnes — sarkanvīniem “Pineau” [“Pineau d’Aunis N”] un baltvīniem “Pineau de la Loire” [“Chenin B”]”.

Pjērs VJALA [Pierre VIALA], ampelogrāfs un vīnogulāju slimību speciālists, filoksēras krīzes pilnbriedā uzņēmās misiju vīnkopības nozarē, lai veiktu ļoti detalizētu Sartas vīndārzu izpēti. Pēc tam viņš ieteica “audzēt vecās Sartas vīnogu šķirnes, kuras ir sevi apliecinājušas un padarījušas jūsu vīnus slavenus”. Pieņemšanā pie Šatodiluāras prefekta un pilsētas mēra viņš paziņoja: “Jūsu rokās ir dārgums, kuru nedrīkst palaist vējā. Jums ar lepnumu jātiecas tālajos ziemeļos spodrināt vienu no skaistākajām pērlēm Francijas vīna vainagā, lai tā spīdētu spožāk nekā jebkad agrāk.”

Tolaik lielākoties tika slavēti “Pineau de la Loire” baltvīni (vīnogu šķirne “Chenin B”), jo īpaši augstu vērtējot 1837., 1870. un 1893. gada ražu. Sarkanvīni guva atzinību 20. gadsimta sākumā, un īpašu iespaidu atstāja 1911., 1921., 1934. un 1937. gada raža. 1948. gadā kontrolētais cilmes vietas nosaukums “Coteaux du Loir” tika atzīts dažādās vīnu kategorijās un ar tādu pašu ģeogrāfisko apgabalu, kāds tika noteikts 2010. gadā.

2009. gadā vīndārzu platības aizņēma vairāk nekā 80 hektārus, ko izmantoja aptuveni 25 ražotāji, saražojot aptuveni 4 000 hektolitru. Sarkanvīni un baltvīni katrs veido aptuveni 40 % apjoma, bet sārtvīni — 20 %. Baltvīni lielākoties ir sausie vīni, un tādā gadījumā to marķējumā obligāti jāparādās apzīmējumam “sec” (“sauss”). Kad šie vīni ir jauni, tiem bieži vien ir augļu un ziedu aromāti. To potenciāls izpaužas līdz ar novecošanu. Tā kā tajos ir fermentējamie cukuri, tie kopumā ir kompleksāki un ar lielāku izturēšanas potenciālu, tāpēc tos var uzglabāt līdz pat vairākiem gadu desmitiem. Nekas neparasts nav arī bagātākas eksotisko augļu notis vai saldākas žāvētu augļu notis, kas bieži vien izpaužas laika gaitā.

Sārtvīni ir viegli, ar izsmalcinātu smaržu un atsvaidzinoši. To krāsa ir gaiša, bieži vien ar laškrāsas lāsumiem. Aromāts ir dāsns, un tajā bieži vien dominē piparu smarža. Garša pārsvarā ir viegla un izsmalcināta.

Sarkanvīniem ir rubīnsarkana krāsa un kompleksa aromātu palete, kurā parasti dominē pikanti aromāti, kas saistīti ar ļoti nobriedušu ogu smaržām. Luārs bija viens no noteicošajiem faktoriem “Coteaux du Loir” vīnu plašajā izplatībā un atpazīstamībā. Šī upe, kas Anžē saplūst ar Luāras upi, ļāva laiviniekiem ar plakandibena laivām, ko sauca par “gabarām”, nogādāt pārtikas preces, piemēram, vīnu, uz Nanti. Tādējādi Luārs ir bijis tikpat nozīmīgs kā Luāra, kas atrodas apmēram 30 kilometrus tālāk uz dienvidiem, — veicinājis gan vīna transportēšanu, gan vīndārzu ierīkošanu transporta ceļu tuvumā un labvēlīgos topogrāfiskos apstākļos.

Ražotāju tradicionāli izvēlētie zemesgabali atrodas kalnu nogāzēs un augstienes malās, un augsnes tajos ir kā nosētas ar lieliem akmeņiem. Tādējādi šīs augsnes nodrošina lielisku drenāžu un pareizu ūdens apriti un fizioloģiskos procesus vīnogulājos.

Turklāt Luāra ielejas klimatiskais stāvoklis un vīndārzos sastādītās vīnogu šķirnes, kas lielākoties ir “Pineau d’Aunis N” un “Chenin B”, attiecīgi otrā vēlīnā perioda un trešā agrīnā perioda šķirnes, prasa optimālu dzīvīguma un ražošanas potenciāla kontroli, ko nodrošina rūpīga vīnogulāju apsaimniekošana un “Chenin B” vīnkoku īsa apgriešana. Ražošanas gada efekts, kas īpaši izteikts ģeogrāfiskajā apgabalā, ir licis ražotājiem jau paaudzēm ilgi pielāgoties dažādiem vīnogu nobriešanas apstākļiem. Tādējādi atkarībā no ražas gada situācijas un klimatiskajiem apstākļiem novāktās baltās vīnogas ir vairāk vai mazāk bagātas ar cukuriem. Izmantojot šo dabas bagātību, tiek ražoti dažādi vīnu veidi. Ja klimatiskie apstākļi ražas novākšanas laikā ir īpaši labvēlīgi, no bagātākajām vīnogām tiek ražoti vīni ar fermentējamiem cukuriem. Kalnu nogāzes, ko klāj tufa krīta kārtas un caurumo daudzie pagrabi, kurus izmanto vinifikācijai un vīna uzglabāšanai, veicina vīnu uzturēšanas potenciāla izmantošanu, un specifikācijā to raksturo attiecīgs vīna kopšanas periods.

Žils GIJO savā darbā “Pētījums par Francijas vīna dārziem” (1876), nodaļā, kas veltīta Sartai, piesauc “Luāra ieleju, kas ir tik piemērota labām vīnogu šķirnēm un labiem vīniem,” un atzīmē šejienes vīnu labo reputāciju: “Žiljēns piemin arī vīnus no Žanjēras, Šatodiluāras (..) kā vīnus ar labu un senu reputāciju; varu apstiprināt vismaz to, ka vīni no Žanjēras, Marsonas Šartras kantonā un vīni no Vuvrē[-sīrluāras], Malikornas, Montabonas un Šatodiluāras ir daudz labāki, nekā liecina to reputācija, kas jau tāpat ir laba.”

Sākot no 16. gadsimta, ANRĪ IV, RABLĒ un RONSĀRS katrs ar savu izjūtu un kaisli slavina “Coteaux du Loir” vīnus. Ar tādu pašu kaisli ražotāji jau paaudzēm ilgi ir spējuši pielāgoties dažādiem apstākļiem, kādos nobriest vīnogas, kas pieder pie šķirnēm “Pineau d’Aunis N” un “Chenin B”, tādējādi veicinot šā ģeogrāfiskā apgabala vīnu oriģinalitāti.

9. Būtiski papildu nosacījumi (iepakojums, marķējums, citas prasības)

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

papildu noteikumi par marķēšanu.

Nosacījuma apraksts a) Visas neobligātās norādes, kuru izmantošanu saskaņā ar ES noteikumiem var regulēt dalībvalstis, uzraksta uz etiķetēm ar rakstzīmēm, kuru lielums ne augstumā, ne platumā nepārsniedz divkāršu to rakstzīmju lielumu, ar kurām atveido kontrolēto cilmes vietas nosaukumu. b) Ģeogrāfiskās vienības “Val de Loire” nosaukumā izmantotās rakstzīmes ne augstumā, ne platumā nedrīkst būt lielākas par divām trešdaļām no to rakstzīmju lieluma, ar kurām atveido kontrolēto cilmes vietas nosaukumu. c) Norādei “sec” (“sauss”) noteikti jābūt to baltvīnu marķējumā, kuros fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs ir mazāks par vai vienāds ar 8 gramiem uz litru. d) Ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu apzīmēto vīnu marķējumā var norādīt mazākas ģeogrāfiskās vienības nosaukumu ar nosacījumu, ka: — tā ir zemes kadastrā reģistrēta apdzīvota vieta, — šis nosaukums ir ierakstīts ražas deklarācijā.

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

atkāpe attiecībā uz ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Nosacījuma apraksts:

tiešās apkaimes apgabalu, kas noteikts, paredzot atkāpi attiecībā uz vinifikāciju, vīnu gatavošanu un kopšanu, veido šādu pašvaldību teritorija (saraksts izstrādāts, pamatojoties uz 2021. gada Administratīvi teritoriālo vienību oficiālo klasifikatoru):

— Endras un Luāras [Indre-et-Loire] departamentā: Epeigné-sur-Dême,

— Luāras un Šēras [Loir-et-Cher] departamentā: Montoire-sur-le-Loir,

— Sartas departamentā: Vancé.

Saite uz produkta specifikāciju

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-d69c4f1e-c73e-4b04-8d00-6964f653d72a

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.