1.Ievads

2020. gada jūlija sākumā Eiropols, Francija un Nīderlande paziņoja par rezultātiem, kas gūti plašā kopīgā pārrobežu izmeklēšanā pret lielu noziedzīgu tīklu, kuras rezultātā Nīderlandē tika konfiscēti desmitiem automātisko šaujamieroču. Nemieru laikā Dižonā (Francijā) jūnija beigās jaunieši ar lepnumu filmējās ar triecienuzbrukumu ieročiem un pistolēm. Tajā pašā laikā policijas operācija Spānijā likvidēja lielu šaujamieroču nelikumīgas tirdzniecības tīklu, tās laikā visā valstī tika izņemti 730 ieroči un aizturēta 21 persona. Tie visi ir piemēri tam, cik reāli ir nelikumīgu šaujamieroču radītie draudi. Galēji labējie aktīvisti arvien vairāk pievēršas ieroču uzkrāšanai. Tas parāda, ka šaujamieroči var palielināt draudus, ko rada smagā un organizētā noziedzība, tostarp terorisms. Tiek lēsts, ka 2017. gadā ES civiliedzīvotājiem piederēja 35 miljoni nelikumīgu šaujamieroču (56 % no aplēstā kopējā šaujamieroču daudzuma). Saskaņā ar šīm aplēsēm nelikumīgo šaujamieroču skaits pārsniedz likumīgo šaujamieroču skaitu divpadsmit ES dalībvalstīs.

Ņemot vērā, ka ES ir teritorija bez iekšējām robežām, tā ir aktīvi iesaistījusies cīņā pret šiem draudiem. Jo īpaši tika pastiprināti tiesību akti par šaujamieročiem, lai izvairītos no ieroču nonākšanas nepareizās rokās. Noziedzīgas organizācijas, kas darbojas ES, šaujamieročus galvenokārt iegūst, nelikumīgi pārveidojot nenāvējošus ieročus un īstenojot nelikumīgu tirdzniecību: vai nu nelikumīgi nododot starp ES dalībvalstīm, vai kontrabandas ceļā no trešām valstīm (galvenokārt no Dienvidaustrumeiropas). Pēdējo gadu laikā ES atbalstīja spēcīgas tiesībaizsardzības koordinācijas izveidi šajā jomā.

Daudzas problēmas turpina pastāvēt, jo to risināšanai ir vajadzīgs jauns pasākumu kopums, kā tika īpaši atzīts Komisijas novērtējumā attiecībā uz 2015.–2019. gada rīcības plānu par šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību starp Eiropas Savienību un Dienvidaustrumeiropas reģionu. Eiropas Savienībai un tās partnervalstīm, jo īpaši Dienvidaustrumeiropā, ir jāpārvar šīs problēmas, nosakot šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību par starpdisciplināru drošības prioritāti. Tā kā šis apdraudējums ir visaptverošs un skar daudzas nozares, tikai vienots rīcības plāns var nodrošināt saskaņotu sadarbības regulējumu ar mērķi pastiprināt starptautisko sadarbību saskaņā ar konkrētām vajadzībām, prasībām un darbības rādītājiem.

Tāpēc Komisija ierosina pieņemt vienotu rīcības plānu gan ES, gan Dienvidaustrumeiropas partnervalstīm (Rietumbalkāniem, Moldovai un Ukrainai) attiecībā uz četrām konkrētām prioritātēm ar mērķi novērst atlikušās juridiskās nepilnības un pretrunas šaujamieroču kontroles jomā, kuras kavē policijas sadarbību. Šajā rīcības plānā tiks definēti pasākumi, kas ļaus sasniegt vienotu izpratni par to, kā novērst nelikumīgu šaujamieroču radīto apdraudējumu un nodrošināt kopīgu turpmāku rīcību šajā jomā.

2.Risināmā problēma

Eiropols 2019. gadā norādīja, ka 2017. gada smagās un organizētās noziedzības draudu novērtējuma (SOCTA) secinājumi joprojām ir spēkā un nelikumīgu šaujamieroču izplatīšana un pieejamība ES dalībvalstīs palielina risku, ka šādi ieroči tiks izmantoti teroristu uzbrukumos un organizētās noziedzības darbībās. Turklāt Eiropols piezīmēja, ka “izmaiņas saistībā ar darbības veidiem, maršrutiem un ģeogrāfiskajiem apgabaliem, kurus skar dažas noziedzīgās darbības, var uzrādīt zināmas ilgāka termiņa norises un izmaiņas, kas ietekmē noziedzību”. Šaujamieroču nelikumīga tirdzniecība, izplatīšana un lietošana “joprojām rada lielu apdraudējumu”. Konkrētāk, ir “palielinājusies dezaktivētu, reaktivētu un pārveidotu šaujamieroču tirdzniecība.” Nelikumīgiem šaujamieročiem var vieglāk piekļūt tiešsaistē (jo īpaši tumšajā tīmeklī), un — papildus organizētās noziedzības grupām — tos aizvien biežāk tirgo atsevišķi noziedznieki. Nelikumīgie šaujamieroči galvenokārt ir pistoles un šautenes (attiecīgi 34 % un 27 % no visiem konfiscētajiem šaujamieročiem).

Nesen veiktā pētījumā tika identificētas 23 masu apšaudes, kas notika (daļēji) publiskajā Eiropas telpā laikposmā no 2009. gada līdz 2018. gadam un kurās tika nogalināts 341 cilvēks. 2015. gadā Eiropols reģistrēja 57 terora aktus, kuros tika izmantots kāds šaujamierocis . 2017. gadā šaujamieroči tika izmantoti 41 % no visiem teroristu uzbrukumiem; tas ir neliels pieaugums salīdzinājumā ar 2016. gadu (38 %) . Jaunākās Eurojust izskatītās lietas apstiprina, ka nelikumīgi šaujamieroči tika vairākkārt izmantoti teroristu uzbrukumos un ka kontrabandas tīkli mijiedarbojās ar atsevišķiem teroristiem vai teroristu organizācijām. Eurojust veiktā pārrobežu izmeklēšanu koordinācija ļāva vairākos gadījumos izņemt nelikumīgus šaujamieročus.

Šādas tendences kopumā apliecina arī jaunākie dati, kurus apkopojis Apvienoto Nāciju Organizācijas Narkotiku un noziedzības novēršanas birojs (UNODC): 2016. un 2017. gadā Eiropas Savienībā konfiscēto ieroču sastāvs bija šāds: bises — vidēji 30 %, pēc tam pistoles (22 %), šautenes (15 %) un revolveri (8 %); lielākā daļa no pārējiem ieročiem bija mašīnpistoles un ložmetēji (2 %). Šķiet, ka kopumā Eiropā konfiskācijas aptuveni vienādā apmērā ietver pistoles (35 %), šautenes (27 %) un bises (22 %). Eiropa ir uzskatāma par vienu no nozīmīgākajiem nelikumīgu plūsmu sākumpunktiem, taču šīs plūsmas galvenokārt paliek Eiropas iekšienē. Turklāt konfiscēto ieroču veidi ietver tādu ieroču būtisku daļu, kas nav šaujamieroči (piemēram, tukšo patronu ieroči un gāzes ieroči); tas uzsver faktu, ka pastāv draudi, ka šādi ieroči var tikt pārveidoti par nelikumīgiem šaujamieročiem.

Eiropols un tiesībaizsardzības iestādes uzsver, ka ārpus likuma pasludinātas motociklistu bandas nelikumīgi tirgo šaujamieročus visā Eiropas Savienībā. Daudzas organizētās noziedzības grupas, kas iesaistās šaujamieroču nelikumīgā tirdzniecībā, ir iesaistītas vairākās dažādās noziedzīgās darbībās un veic arī narkotisko vielu nelikumīgu tirdzniecību, organizētus noziedzīgus nodarījumus pret īpašumu, migrantu kontrabandu, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un vardarbīgus noziegumus. Dažās dalībvalstīs (piemēram, Zviedrijā un Dānijā) būtiski ir palielinājies nonāvēšanas gadījumu un citu vardarbīgu noziegumu skaits, turklāt tiek ziņots, ka biežāk tiek izmantoti potenciāli nāvējoši ieroči, piemēram, šaujamieroči, naži un sprāgstvielas. Zviedrijā 2017. gadā konstatēti 40 nāves gadījumi, kas saistīti ar šaujamieročiem, un tas ir par 33,3 % vairāk nekā iepriekšējā gadā.

Vairākos Eiropola sagatavotos draudu novērtējuma ziņojumos ir apstiprināts, ka Rietumbalkāni joprojām ir viens no galvenajiem reģioniem, no kura nelikumīgi tirgotie šaujamieroči nonāk Eiropas Savienībā, kā arī norādīts uz nepieciešamību palielināt informācijas un izlūkdatu plūsmu starp ES un Rietumbalkāniem. Pastāvīgo apdraudējumu šajā reģionā apstiprināja vairāki pētījumi; jaunākajā no tiem tika uzsvērts, ka teroristu uzbrukumos ES izmantotie ieroči tika iegūti vietējos nelikumīgajos šaujamieroču tirgos un ka to izcelsmes vieta ir Balkāni. Šajā pašā pētījumā Balkāni tika identificēti kā “galvenais nelikumīgu šaujamieroču piegādātājs Eiropai”, un tika minēta “saikne starp Balkāniem un kājnieku ieročiem, kuri izmantoti ES dalībvalstīs dažādās noziedzīgās darbībās.” To apstiprina jaunākais UNODC globālais pētījums par šaujamieročiem, saskaņā ar kuru Rietumbalkāni joprojām ir nelikumīgu šaujamieroču, jo īpaši triecienšauteņu, avots, tāpēc ka salīdzinājumā ar Rietumeiropu ir vērojamas būtiskas cenu atšķirības.

ES iekšējā un starptautiskā sadarbība tiesībaizsardzības jomā ir ar lielu uzlabojumu potenciālu. Valstu tiesiskie regulējumi un definīcijas joprojām ir atšķirīgi, un tas traucē īstenot vienotu pieeju, kā arī to joprojām var izmantot noziedznieki. Dalībvalstis joprojām nav pilnībā transponējušas un īstenojušas Šaujamieroču direktīvu. Komisija 2019. gada 24. jūlijā nosūtīja 20 argumentētus atzinumus dalībvalstīm, kas nebija paziņojušas par direktīvas pilnīgu transponēšanu. Turklāt Komisija 2017. gada decembrī publicēja novērtējumu par to, kā tiek piemērota Regula (ES) Nr. 258/2012 par civilām vajadzībām izmantojamo šaujamieroču importu, eksportu un tranzītu, kurā tika konstatētas nepilnības viendabīgas īstenošanas trūkuma dēļ. Pēc tam 2018. gada aprīlī tika publicēts ieteikums stiprināt ES noteikumus, lai uzlabotu šaujamieroču izsekojamību un to eksporta un importa kontroles procedūru drošību, kā arī iestāžu sadarbību cīņā pret šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību.

Neraugoties uz centieniem, jo īpaši Komisijas finansēto UNODC globālo pētījumu par šaujamieročiem, izlūkdatu apkopojums joprojām ir sadrumstalots, jo trūkst visaptverošu un salīdzināmu datu par šaujamieroču konfiskāciju Eiropā. Informācijas apmaiņu izlūkošanas un profilēšanas mērķiem kavē valstu tiesību aktos noteiktie ierobežojumi saistībā ar informācijas (arī nepersondatu, piemēram, ballistikas datu) apmaiņu ārpus konkrētas izmeklēšanas. Problēmu pastiprina saziņas un koordinācijas trūkums starp dažādām pārvaldes iestādēm, kā arī valstu un starptautiskā līmenī. Dažāda veida šaujamieroču kontaktpunkti ir izveidoti 20 ES dalībvalstīs un 4 Rietumbalkānu partnervalstīs. Tomēr bieži vien tiem netiek nodrošinātas atbilstošas pilnvaras (attiecībā uz administratīvo kontroli, tiesībaizsardzības datu vākšanu, piekļuvi datubāzēm, izsekošanu, starptautisko sadarbību un kriminālistiku) un personāla komplektēšana saskaņā ar ieteikumiem valstu šaujamieroču ekspertu izstrādātājos paraugprakses norādījumos .

Turklāt šaujamieroču nelikumīga tirdzniecība ne vienmēr tiek atzīta par kriminālnoziegumu, proti, ne visi neatļautas ieroču pārrobežu nodošanas gadījumi tiek klasificēti kā nelikumīga tirdzniecība pretrunā Apvienoto Nāciju Organizācijas Šaujamieroču protokolam. Tāpēc dažreiz netiek nodrošināta izpilde un sankcijas. Tas arī ierobežo šaujamieroču nelikumīgas tirdzniecības rezultātā noziedzīgi iegūto līdzekļu konfiskāciju. Dažādas valstu pieejas neļauj īstenot vienotas pārrobežu operācijas, piemēram, kontrolētu piegādi.

Īpaši Dienvidaustrumeiropā joprojām ir jāveic būtisks darbs, lai valstu pārvaldes iestādēs ieviestu augstākos standartus un nodrošinātu šaujamieroču efektīvu kontroli. Vajadzības ievērojami atšķiras — sākot no valstu datubāzu izveides un ballistisko spēju veidošanas līdz nepieciešamībai garantēt drošus ieroču krājumu apstākļus un organizēt brīvprātīgas nodošanas kampaņas. Pārvaldības ziņā Komisijas novērtējumā attiecībā uz 2015.–2019. gada rīcības plānu tika norādīts, ka “sadarbība starp Eiropas Savienību un Dienvidaustrumeiropas reģionu joprojām ir sarežģīta tādēļ, ka ir ļoti daudz ieinteresēto personu, kuras ne vienmēr tiek koordinētas”, ka “nevajadzīgi tiek dublētas sanāksmes” un ka ir vērojams “integrētas un visaptverošas budžeta pieejas trūkums ES līmenī”.

Gan ES, gan starp Eiropas kaimiņvalstīm, kas bieži saskaras ar līdzīgām problēmām, parādās arī jaunas tendences. Šīs tendences ietver izmaiņas pārveidošanas metodēs, lai tukšo patronu ieročus vai gāzes un trauksmes ieročus pārveidotu par šaujamieročiem, kā arī jaunas slēpšanas metodes. Noziedznieki arī cenšas apiet tiesību aktus, mainot viegli pieejamo Flobēra ieroču (neliela mazas jaudas kalibra ieroči, kas paredzēti šaušanai iekštelpās) stobru. Tehnoloģiskie uzlabojumi 3D drukāšanas jomā nākotnē varētu veicināt šaujamieroču nelikumīgu ražošanu. Parādās jauni izplatīšanas modeļi, tostarp šaujamieroču detaļu nelikumīga tirdzniecība, izmantojot eksprespaku un pasta sūtījumus; tā rezultātā jo īpaši ir notikusi pāreja no tradicionālo konfliktu ieroču eksporta no Rietumbalkāniem uz jaunu ieroču importu no Rietumeiropas uz Balkāniem vai uz nemarķētu būtisku sastāvdaļu importu no Amerikas Savienotajām Valstīm. Bruņoti konflikti ES austrumu kaimiņreģionā arī rada potenciālus avotus nelikumīgu ieroču nogāšanai ES.

Ilgstošos bruņotos konfliktus, kas plaši ietekmē Tuvo Austrumu un Ziemeļāfrikas (MENA) reģionu, joprojām palīdz uzturēt šaujamieroču novirzīšana un nelikumīga tirdzniecība. Šaujamieroču nelikumīgo tirdzniecību šajā reģionā veicina dažādi iemesli, tostarp tādu likumīgu ieroču krājumu vāja drošība un novirzīšana, kuru izcelsme ir arī ES dalībvalstīs veikta likumīga ražošana un atļauts eksports. Āfrikā šaujamieroču nelikumīga tirdzniecība veicina reģiona nestabilitāti.

3.ES iniciatīvas