ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5.11.

Pilsoniskās sabiedrības organizācijas būtu jārosina apmainīties ar labas prakses un novatorisku risinājumu piemēriem tādā jomā kā lauku rajonu nošķirtība. Būtu jānodrošina, ka šo organizāciju pārstāvji var aktīvi iesaistīties to Eiropas fondu (Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai, Eiropas strukturālo un investīciju fondu) pārvaldībā, kas ietekmē lauku attīstību, reāli darboties programmu izstrādē un valstu līmenī izveidoto uzraudzības komiteju pārraudzībā un iesaistīt vietējo iedzīvotāju grupas un neaizsargātas iedzīvotāju grupas projektu izstrādē un īstenošanā. Attiecībā uz nevalstiskām apmācības organizācijām lielisks piemērs ir Grundtvig Tautas augstskolas kustība (10) (19. gadsimtā to sāka īstenot Dānijā, un to ļoti sekmīgi pārņēmušas citas valstis). Pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvjiem arī būtu jāinformē Eiropas Komisija par dalībvalstīs sastopamiem sliktas prakses piemēriem, lai nodrošinātu, ka valdības pilda pienākumu apspriesties ar dažādām ieinteresētajām personām (jo īpaši vietējā līmenī) un iesaistīt šīs personas Eiropas programmu izstrādē, īstenošanā un novērtēšanā.
3.1.

Raugoties no viņu viedokļa, problēma diemžēl ir tā, ka vairums mediķu un zinātnieku uzskata, ka nav pārliecinošu pierādījumu, lai plašo simptomu klāstu, ko apzīmē ar EHS, saistītu ar elektromagnētisko vai radiofrekvenču lauku iedarbību. Šajā saistībā Pasaules Veselības organizācija (PVO) secina: “Visi līdz šim veiktie pētījumi liecina, ka iedarbība, kas ir mazāka par ICNIRP izstrādātajās EML pamatnostādnēs (1998) ieteiktajām robežvērtībām, kuras aptver pilnu frekvenču spektru no 0 līdz 300 GHz, nerada nekādu zināmu nelabvēlīgu ietekmi uz veselību.” (PVO: http://www.who.int/peh-emf/research/en/). Neraugoties uz to, vairāku valstu aktīvistu organizācijas savās kampaņās turpina pieprasīt plašāk atzīt minēto problēmu un veikt vairāk preventīvu un korektīvu pasākumu attiecībā uz EML intensitāti un izplatību. Šādas organizācijas uzskata, ka iestāžu rīcības trūkums labākajā gadījumā ir vieglprātība, bet sliktākajā – daļa no plašākas sazvērestības, kurā iesaistītas valdības, komerciālas un ārvalstu intereses un nevēlēšanās veikt apjomīgos pielāgojumus, kas būs nepieciešami, lai ierobežotu vai samazinātu Wi-Fi (vai citu ar elektrību darbināmu ierīču) lietojumu.
3.16.

EESK atzīmē, ka nediskriminācija ir viens no pamatinstrumentiem, ar ko panākt cilvēktiesību ievērošanu, taču ar to nepietiek, ja papildus netiek izmantoti arī citi instrumenti, piemēram, pozitīva rīcība un standartizācija, kā arī darba devēju, inženiertehnisko darbinieku, arhitektu, juristu, ekonomistu utt. apmācība par personu ar invaliditāti tiesībām un šo tiesību popularizēšana minētajās aprindās. Šāda apmācība būtu iekļaujama attiecīgajās mācību programmās. EESK uzskata, ka jāturpina darbs ar šobrīd novārtā atstāto priekšlikumu direktīvai par vienlīdzīgas attieksmes principa īstenošanu neatkarīgi no reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas (pamatojoties uz LESD 19. pantu).
3.1

Vairākos atzinumos CCMI uzsvērusi virkni ekonomikas, rūpniecības un sociālo jautājumu, ieskaitot nodarbināmību un pārkvalificēšanos, īpaši pašreizējās krīzes laikā (9). Saistībā ar Eiropas Komisijas 2013. gada jūnijā apstiprināto garantijas shēmu jauniešu nodarbinātībai Eiropas sociālie partneri (10) nāca klajā ar “Framework for joint action on the employment of young people” (“Vienotas rīcības pamatprincipi jauniešu nodarbinātības jomā”), pievēršoties tādiem aspektiem kā zināšanas, pāreja no skolas uz darba dzīvi, nodarbinātība un uzņēmējdarbības attīstība.
1.10

Patērētāji daudz cieš no preču izmantošanas laika saīsināšanas un no sarežģījumiem, kas saistīti ar nepietiekamām remonta iespējām. Viņi lielā mērā cieš arī no uzņēmumu politikas un no atsevišķu mazumtirgotāju politikas, kuri dažkārt cenšas pārdot garantijas pagarinājumu posmam pēc pirmā gada, lai gan divu gadu garantija ir obligāta. Patērētāji, šķiet, nereti nav informēti par savām tiesībām. Labāka komunikācija, jo īpaši izmantojot interneta vietnes un sociālos tīklus, varētu uzlabot patērētāju izpratni par šiem jautājumiem. Eiropas Plānotās nolietošanās novēršanas centrs ļautu patērētājiem gūt labāku pārskatu par izmantotajiem paņēmieniem un tādējādi arī veikt labāku izvēli.
3.5.

Jūras transporta jomā Eiropas Komisija ir sākusi pārskatīt Direktīvu 2009/45/EK par to pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk un kuri būvēti no metāla un paredzēti vietējiem reisiem. Tomēr pašlaik lielākā daļa šo kuģu ir būvēta no materiāla, kas nav tērauds (konkrēti, no stikla šķiedras un citiem kompozītmateriāliem), un tāpēc uz tiem attiecas valstu tiesību akti. EESK uzskata, ka ar šīs direktīvas vienkāršošanas priekšlikumu, ko gatavo Eiropas Komisija, varētu paplašināt direktīvas darbības jomu, iekļaujot arī pasažieru kuģus, kuru maksimālais garums ir 24 metri un/vai kuri ir būvēti no materiāliem, kas nav tērauds. Būtiski ir nodrošināt, lai darbības jomas paplašināšana nekaitētu Eiropas kuģu būvētājiem, kas būvē mazus pasažieru kuģus.
4.10

Ja resursus izmanto mērķtiecīgi un efektīvi, to pārorientēšanu var attaisnot šādi faktori: — pirmkārt, spēja pierādīt, ka no Savienības budžeta veikti ieguldījumi ļauj paaugstināt tās ekonomikas veiktspēju un finanšu rādītājus virs vidējā līmeņa, pateicoties labākai tehnoloģiju nodošanai, importa lielajam īpatsvaram ieguldījumos, kvalificētam darbaspēkam, ieguvumiem no lētākas infrastruktūras un uz modernu infrastruktūru balstītiem subsidētiem ieguldījumiem; — otrkārt, tādi faktori kā iekšējā tirgus paplašināšanās, brīva pakalpojumu aprite, darbības veidu izplatīšanās un zināšanu vairošana paši par sevi ļoti ievērojami sekmē inovāciju un veicina atšķirību samazināšanos; — treškārt, finanšu atbalsts, ko iespējams iegūt no struktūrfondiem, it sevišķi MVU nozarei nozīmē vai nu tirgu vai piekļuvi tam, vai arī tas ir attīstību sekmējošs resurss, un līdz ar to nozīmē darba tirgus paplašināšanos; — ceturtkārt, integrācija un atšķirību mazināšana var radīt ievērojamu pozitīvu ietekmi uz visnelabvēlīgākajā stāvoklī esošajām sociālajām grupām, kas dažādā ziņā ir izstumtas no darba tirgus.
6.11.

EESK pārstāvji tiksies ar ekonomiskajiem un sociālajiem partneriem Amerikas Savienotajās Valstīs (uzņēmējiem, arodbiedrību pārstāvjiem, lauksaimniekiem, patērētājiem u.c.), lai noskaidrotu to ieinteresētību organizēt dialogu par vienu vai diviem abām Atlantijas okeāna pusēm nozīmīgiem konkrētiem jautājumiem, piemēram, klimata pārmaiņas vai tirdzniecība un ilgtspējīga attīstība. Šāda dialoga mērķis atšķirībā no pastāvošajiem dialogiem, kuri darbojas vienā jomā un kuros iesaistītas organizācijas, kas darbojas attiecīgajā jomā, būtu vienlaicīgi iesaistīt visas dažādās ieinteresētās personas. EESK sazināsies ar Eiropas Komisiju un ASV administrāciju, lai gūtu to atbalstu un apzinātu to ieinteresētību.
5.8

Viens no Lisabonas projekta mērķiem ir palielināt ES pētniecības un izstrādes izdevumus līdz 3 % no IKP. No tiem 2 % vajadzētu ieplūst no privātā sektora. Divas no “novērojamajām valstīm” — Zviedrija* un Somija* — izdod vairāk nekā 3 %. Savukārt Dānija* un Austrija*, tāpat kā Vācija un Francija, izdod no 2 % līdz 3 %. Valstis, kas izdod no 1 % līdz 2 % ir Beļģija, Čehijas Republika, Igaunija*, Īrija*, Nīderlande*, Slovēnija*, Spānija un AK*, un vairums no šīm valstīm ir “novērojamās valstis”. Visas pārējās dalībvalstis izdod mazāk par 1 %, izņemot Ungāriju un Itāliju (abām 1 %), Itālijai un Spānijai atrodoties kontroles grupā. Lai novērstu plaisu, nešķiet nereāli sagaidīt no valstu valdībām, lai 1 % no IKP tiktu veltīts pētniecībai un izstrādei. Ideāli būtu to novirzīt uz universitātēm un pētniecības institūtiem, lai tiem palīdzētu izveidot savu reputāciju un stāvokli zinātnes pasaulē. Šobrīd ES 15 valstu valdības izdod no 0,30 % līdz 0,40 %, savukārt jaunās dalībvalstis — no 0,50 % līdz 0,60 %. Daudz vairāk varētu un vajadzētu darīt zinātnes attīstībai, jo īpaši, lai risinātu problēmas, kas saistītas ar klimata pārmaiņām un piesārņojumu.
3.1.

Līdzās jau zināmās informācijas apstiprinājumam par to, ka no 2008. gada 18. oktobra paredzēta atteikšanās no līnijpārvadātāju konferencēm pārvadājumiem uz vai no ES, līnijpārvadājumu pamatnostādņu projektā uzmanība veltīta arī likumīgi atļautajām līnijpārvadātāju tirgus informācijas apmaiņas iespējām. Lai arī varētu rasties vajadzība atsevišķas detaļas precizēt, pamatnostādnes to pašreizējā redakcijā varētu līnijpārvadājumu nozarei piedāvāt tieši tik daudz un tāda veida informācijas apmaiņas iespējas, cik nepieciešams nozares pienācīgai darbībai.
5.2.1.

Tērēšanas paradumu ziņā to respondentu procentuālais īpatsvars, kuri ziņo, ka euro ir bijusi atturoša vai stimulējoša ietekme uz viņu tēriņiem, saglabājas augsts (59 %); bet to respondentu procentuālais īpatsvars, kuri uzskata vienotu valūtu par neitrālu faktoru, pakāpeniski pieaug (no 31 % 2003. gadā līdz 41 % 2007. gadā). Vienlaicīgi ir samazinājies to respondentu procentuālais īpatsvars, kuri apgalvo, ka viņi pērk mazāk, jo baidās iztērēt pārāk daudz (no 39 % uz 33 %). Savukārt to respondentu procentuālais īpatsvars, kuri tērē vairāk, jo neaptver, cik daudz ir iztērējuši, paliek gandrīz nemainīgs (26 % uz 25 %).
1.3

No tā izriet ne tikai pastiprināts pienākums Eiropas Savienībai un dalībvalstīm rūpēties par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu labu darbību, kas ietver pakāpenisku šo pakalpojumu novērtēšanas ieviešanu, bet arī nepieciešamība, lai lēmējiestādes skaidri definētu minētos trīs pakalpojumu veidus, to mērķus un uzdevumus. Kamēr tas netiks izdarīts, ar pakalpojumu novērtēšanu nevarēs garantēt iedzīvotājiem juridisko drošību, kuru viņiem ir tiesības sagaidīt no Eiropas un valstu iestādēm.
2.8

Šajā atzinumā tiks plašāk apskatīti iepriekšējā punktā minētie atzinumi, pievēršot īpašu uzmanību tam, ko inovatīvs un radošs uzņēmēju domāšanas veids sniedz sabiedrībai, kā arī tam, kā dažādas ieinteresētās puses to var veicināt. Būtiski svarīgi ir jau no bērnības veicināt uzņēmēju domāšanas veidu un attieksmi, lai atklātu visu iedzīvotāju potenciālu, un to turpināt, izmantojot mūžizglītību, kas aizsākas pamatizglītības posmā, vienmēr ņemot vērā mazu bērnu personības vispārējo attīstību.
1.4

Izveidojusies paradoksāla situācija, kad 15 dalībvalstu ES lauksaimniecībā ir daudz sezonas darba, bet darba tirgus nepiedāvā pietiekami daudz vietējo darba ņēmēju. Pietiekams skaits migrējošo darba ņēmēju no jaunajām dalībvalstīm vēlas šo darbu veikt, bet daudzi no viņiem to nevar darīt ierobežojošo pārejas pasākumu dēļ. Darbaspēka pieplūdums lauksaimniecībā atšķiras kā pēc izcelsmes valsts, tā arī pēc uzņēmējvalsts atkarībā no tā, vai kādā valstī ir vai nav ieviesti pilnīgi vai daļēji pārejas pasākumi.
3.3

Vēl jo vairāk tādēļ, ka nodarbinātības attīstībai turklāt ir šādas iezīmes un tendences, kas pēc sava apjomā dažādās valstīs un nozarēs ir ļoti atšķirīgas: — Iespējas integrēties darba tirgū diskriminētajām grupām gandrīz nav uzlabojušās (par to liecina joprojām lielais ilgtermiņa bezdarbs un salīdzinoši augstais, īpaši jauniešu un personu ar zemu kvalifikāciju, bezdarba līmenis, kā arī zema līmeņa nodarbinātība, pirmkārt tieši vecāku cilvēku vidū); — Kaut arī darba apstākļi lielākajā daļā darba vietu ES atbilst standartiem, pieejamie dati liecina, ka daudz biežāk vērojamas netipiskas (nestandarta) nodarbinātības formas, no kurām dažas negarantē pietiekamu tiesisko un sociālo aizsardzību. Kopumā daudz biežāk tiek noslēgti darba līgumi uz noteiktu laiku, pie kam šī problēma salīdzinoši lielākā mērā skar tieši jauniešus. Pieaug līgumu skaits par noteiktu darbu izpildi, nodarbinātība uz noteiktu laiku un fiktīva pašnodarbinātība (8), tāpat arī neliela apjoma un sociāli tiesiskajā izpratnē ierobežotas nodarbinātības attiecības, taču jāpiebilst, kas situācija dalībvalstīs ir ļoti atšķirīga. Kopumā palielinās nestabilitāte, it īpaši atstumto iedzīvotāju vidū. Šādas nodarbinātības formas var kalpot kā “tilts” pārejai uz likumīgu nodarbinātību darba tirgū, ja to izvēle notikusi brīvprātīgi un tiek nodrošināta nodarbināto aizsardzība; — Daudzās dalībvalstīs nedrošība darba dzīvē ir pieaugusi, galvenokārt nozarēs ar zemu strādājošo kvalifikācijas līmeni, īpaši tas sakāms par personām, kas pametušas mācības un kam nav profesionālās izglītības. Šīm personām ir sevišķi grūti iesaistīties darba tirgū un atgriezties savā profesijā pēc bezdarbnieka statusā pavadīta laika, jo attiecīgo kvalifikāciju piedāvājums un pieprasījums ir atšķirīgs; — Cilvēkiem, kam ir pienākums aprūpēt citas personas, joprojām ir sarežģīti atrast apmierinošu darbavietu; — Personas ar invaliditāti joprojām lielā mērā pieskaitāmas grupai, kas ir izolēta no darba tirgus. Saskaņā ar jaunākajiem Eiropas datiem tikai 40 % personu ar invaliditāti ir nodarbinātas. Vēl satraucošāka ir statistika par cilvēkiem ar smagas pakāpes invaliditāti; — Turklāt liels ir arī to personu skaits, kuru norobežošana no darba tirgus ir saistīta ar tādiem iemesliem kā dažādas atkarības, pārmērīgas parādsaistības vai bezpajumtnieka statuss un kuru iekļaušanai darba tirgū ir vajadzīgi īpaši sociālās integrācijas pasākumi; — Ieceļotāju un imigrantu darba apstākļi un iespējas darba tirgū lielākajā daļā dalībvalstu salīdzinājumā ar pārējiem iedzīvotājiem ir nestabilākas. Īpaša uzmanība šajā ziņā jāvelta romu kopienai, kas līdz ar Rumānijas un Bulgārijas pievienošanos ir kļuvuši par Eiropas skaitliski lielāko mazākumtautību un kuru stāvoklis darba tirgū (viņu bezdarba līmenis atsevišķās valstīs ir 70-90 %) dažādu iemeslu dēļ ir patiešām satraucošs. EESK viedokli par šo jautājumu izteiks atsevišķā pašiniciatīvas atzinumā).
2.1.4

Izvērtējot minētos statistiskos datus, ir jāņem vērā, ka, tie, no vienas puses, ir ļoti nepilnīgi un, no otras puses, tie ir grūti (ja vispār) salīdzināmi — iegūto datu pamatā ir atšķirīgas definīcijas par to, kas ir “vardarbība pret sievietēm”, ievērojami atšķiras arī informācijas vākšanas metodes un aptaujāto sieviešu skaits, kā arī viņu gatavība sniegt informāciju par partnera vardarbību. Mūsu rīcībā esošie statistikas dati tomēr liecina par vienu — vīriešu vardarbība pret sievietēm eksistē visās pasaules valstīs, arī Eiropas Savienības dalībvalstīs, un minētās vardarbības izplatība visās valstīs tomēr ir lielāka, nekā to atspoguļo statistikas dati.
3.1.1

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja atbalsta Eiropas Komisijas centienus noteikt Āfriku uz dienvidiem no Sahāras kā prioritāru Eiropas Savienības attīstības atbalsta zonu. Taču, lai šie centieni būtu rezultatīvi, tiem jāsaistās ar labāku pārvaldību Āfrikā gan valsts, gan reģionālajā līmenī — tas vienlīdz attiecas uz Āfrikas starpvalstu organizācijām, valstīm un pilsoniskās sabiedrības organizācijām. Tieši neatkarīgas pilsoniskās sabiedrības organizācijas (Pichenot kdzes iesniegtais grozījums), kuras ir jāatbalsta, pateicoties to ciešai saiknei ar iedzīvotajiem un ātrajai reaģēšanas spējai, var veicināt attiecīgo valstu iedzīvotāju iesaistīšanos attīstības politikā. Āfrikas atpalicības iemesli ir dažādi, bet pilsoniskās sabiedrības patstāvības trūkums un nepietiekama nostiprināšana neapšaubāmi ir viens no vērā ņemamiem iemesliem. Kotonū nolīgumā īpaši paredzētā deleģēšanas koncepcija šīs problēmas novēršanai nav devusi rezultātus, jo tiešais atbalsts apvienībām, kas, protams, pakļauts nosacījumiem, ir grūti īstenojams.
3.2.3

EESK aicina ES un Krieviju īstenot Ceļvežus nekavējoties. To saturu vajadzētu pastāvīgi atjaunot, lai tie būtu pēc iespējas praktiskāki, un abām pusēm jāsastāda gada pārskati par to īstenošanu. Gan ES, gan Krievijai vajadzētu arī iecelt par Ceļvežu īstenošanu atbildīgās struktūras. EESK no savas puses ir gatava aktīvi līdzdarboties minētajā procesā šim atzinumam sekojošu pārraudzības pasākumu veidā pilsoniskajai sabiedrībai nozīmīgās nozarēs. Šajā saistībā tā gatavojas iesniegt priekšlikumus par Ceļvežu saturu un īstenošanu un paplašināt tiešos kontaktus ar Krievijas galvenajiem pilsoniskās sabiedrības dalībniekiem (skatīt 3.4.3. un 3.5.5. punktus).
4.1

ES ir viena no tām valstīm, kurās ir pasaulē zemākie muitas tarifi tirdzniecībai ar rūpniecības precēm. ES tirgu sasniedz arī imports no daudzām valstīm tādu divpusēju vai cita veida līgumu vai vienpusēju pasākumu rezultātā, kas atbilstoši VPS līgumam un programmai “Visu, izņemot ieročus” (Everything But Arms) dažām valstīm nodrošina priekšrocības vai priviliģētu stāvokli. EESK jau agrāk ir izteikusi atbalstu papildu nolīgumiem par tarifu daudzpusēju samazināšanu, jo sevišķi — attiecībā uz ekoloģiskiem produktiem un tiem produktiem, kas ir īpaši svarīgi jaunattīstības valstīm.
4.17

Ievērojamas atšķirības pastāv arī attiecībā uz lēmumu pieņemšanu. Iedomājieties kaut vai to vien, ka ES līmenī Eiropas Komisijas Komisāru kolēģiju veido 22 vīrieši un septiņas sievietes (tikai 24 % no kopējā skaita) un Parlamentā ir 510 vīriešu un 222 sievietes (tikai 30 % no kopējā skaita). Situācija nav labāka arī nacionālajā līmenī: vidējā procentuālā sieviešu attiecība nacionālajos parlamentos nav pat 25 %, un valdībās šī attiecība tik tikko pārsniedz 20 %. (4) Sievietes ir jo īpaši mazā skaitā pārstāvētas EESK (tikai 79 no Komitejas locekļu kopskaita, kas ir 317) (tikai 25 %).
2.1.4

Mašīnbūve ir ļoti nozīmīga nozare: tā ir ne tikai viena no Eiropas lielākajām rūpniecības nozarēm, uz kuru attiecināmi 8 % no kopējās rūpniecības produkcijas izlaides, bet arī viena no vislielākajām darba devējām ar aptuveni 140 000 uzņēmumiem (no kuriem 21 600 ir vairāk nekā 20 darbinieku), kas nodrošina aptuveni 2,49 miljonus cilvēku ar galvenokārt augsti kvalificētu darbu. Eiropas iekšējā tirgū mašīnbūve (2003. g.: ES-15, 285 miljardi euro, ES-25, 305 miljardi euro) pārstāv 70 % produkcijas un stiprina nozares konkurētspēju un nodarbinātības stabilitāti. Minētajai nozarei tādēļ ir būtiska nozīme Lisabonas mērķu sasniegšanā.
1.2

Ņemot vērā faktu, ka (a) brīva personu pārvietošanās ir viena no pamatbrīvībām, kas ir Līguma (1) pamatos, (b) robežkontroles atcelšana starp dalībvalstīm ir viens no ES mērķiem (2), kā to paredz Šengenas acquis (3) un (c) transports ir viena no sfērām, kur Kopienai ir vienota politika (4), ceļu satiksmes likumdošanas saskaņošanu varētu uzskatīt par īpaši svarīgu jautājumu, īpaši, lai nokomplektētu iekšējo tirgu (5).
1.1.2

Lauksaimnieciskās darbības piepilsētu teritorijās ir atkarīgas no pilsētu vides, kurā tās tiek veiktas, tajā nozīmē, ka pēdējai ir negatīva ietekme uz pirmo, ierobežojot tās ekonomisko dzīvotspēju. Šī negatīvā ietekme ir galvenais cēlonis vides degradācijai šajās teritorijās, un tā kaitīgi ietekmē sociālās attiecības starp pilsētu un laukiem. Atkarībā no tā, kā to uztver un risina, šī neatbilstība starp pilsētu un laukiem var nopietni apdraudēt pašu lauksaimnieciskās ražošanas izdzīvošanas iespēju.
2.14.

Taisnīgas pārkārtošanās fonds un ierosinātais Sociālais klimata fonds kā daļa no tiesību aktu kopuma “Gatavi mērķrādītājam 55 %” ir daži no galvenajiem līdz šim paziņotajiem ES pasākumiem, kuru mērķis ir mazināt pārkārtošanās ietekmi uz visvairāk skartajiem reģioniem, neaizsargātām personām un uzņēmumiem. EESK atzinīgi vērtē to, ka Komisija arī ierosinājusi Padomes ieteikumu par to, kā nodrošināt taisnīgu pārkārtošanos uz klimatneitralitāti, lai dalībvalstīm sniegtu norādījumus par to, kā novērst pārkārtošanās sociālās sekas un ietekmi uz nodarbinātību.
EESK piekrīt Eiropas Komisijas viedoklim, ka privātā sektora investīcijām modernās pusvadītāju ražošanas iekārtās, visticamāk, būs vajadzīgs ievērojams publiskā sektora atbalsts. Komisija plāno ņemt vērā arī to, vai ražošanas iekārtas valsts atbalsta novērtējumos ir “pirmās šāda veida” saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, un norāda, ka pat 100 % no pierādītā finansējuma deficīta var segt no publiskā sektora līdzekļiem, ja šādas iekārtas citādi Eiropā nepastāvētu. EESK atzīst, ka pusvadītāju nozares veicināšana ir svarīgs un uz nākotni vērsts ES stratēģisks projekts, kas būs būtiski svarīgs energoapgādes drošībai un Eiropas kā inovācijas centra un uzņēmējdarbības īstenošanas vietas nākotnei. Vienlaikus EESK norāda, ka ievērojama valsts atbalsta piešķiršana līdz pat 100 % apmērā – ko finansē nodokļu maksātāji – varētu radīt ieguldījumus, kas nav komerciāli dzīvotspējīgi un varētu negatīvi ietekmēt tirgu. Ja attiecīgā subsīdiju daļa un finansējums ir par lielu un sedz jebkādu ekonomisko risku, tas varētu radīt negodīgus konkurences apstākļus. EESK arī uzsver, ka pastāv risks saistībā ar izmaksu ziņā dārgu starptautisku sacensību pēc subsīdijām, it īpaši, ja vieta, kas izraudzīta modernai pusvadītāju ražošanas iekārtai, nav optimāla. EESK vērš uzmanību uz Eiropas Komisijas paziņojumu “Jauno problēmu risināšanai piemērota konkurences politika” ( 7 ) , kurā precizēts, ka šādam atbalstam jāpiemēro stingri aizsardzības pasākumi un ka ieguvumi tiek plaši un bez diskriminācijas kopīgoti visā Eiropas ekonomikā. EESK atzīst, ka pirmais šāda veida princips rada pievilcīgus pamatnosacījumus ražošanas pārcelšanai, kas varētu arī radīt katalizatora efektu uz citiem uzņēmējiem. Tomēr vismaz vidējā termiņā ir jāgarantē šādu iekārtu ekonomiskā dzīvotspēja, lai nodrošinātu, ka investīcijas no publiskā sektora līdzekļiem ir efektīvas. Tas ir vienīgais veids, kā novērst sliktākā scenārija iespējamību ar mazu jaudu strādājošai pusvadītāju rūpnīcai, kas izmaksā miljoniem euro dienā.
4.4.2.

Pilsoniskā sabiedrība ierosināja RED tekstā iekļaut šādus noteikumus: kā papildu LPTP kritēriji būtu jāiekļauj “klimatneitralitāte”; 9. panta 1. punkts būtu jāsvītro; dekarbonizācijas pasākumi būtu jānosaka arī pārveides plānos, piemēram, no 2035. gada 1. janvāra – 100 g CO 2 eq/kWh un vēlākais līdz 2040. gadam – 0 g CO 2 eq/kWh. Pienākums veikt elektrifikāciju un kurināmā nomaiņu.
2.4.1.

Lai īstenotu regulu, ir jāizveido un jāuztur decentralizēta IT sistēma, ko veido valstu IT sistēmu tīkls un sadarbspējīgi piekļuves punkti, kuri darbojas katras dalībvalsts, ES iestādes vai aģentūras atbildībā un pārvaldībā ar mērķi veikt drošu un uzticamu pārrobežu informācijas apmaiņu. Svarīgi ir nodrošināt, ka par sistēmas komponentu operatīvo pārvaldību atbildīgā vienība nesaglabā vai neapstrādā datus un ka izmantotā aparatūra ir piemērota IT sistēmas atbalstam. EESK atzinīgi vērtē priekšlikumā paredzēto noteikumu, ka gadījumos, kad dalībvalstis vēl nav izstrādājušas atbilstošas valsts IT sistēmas, Komisija darīs pieejamu references īstenošanas programmatūru, ko dalībvalstis varēs izmantot.
3.5.

Personām uz vietas, ar kurām notikusi apspriešanās, ir jāzina, ka to viedoklis ir sadzirdēts un ka tās piedalās norisēs. Tāpēc EESK uzskata, ka Komisijas lauku tīklam (kas kļūs par nākotnes KLP tīklu) un pilsoniskā dialoga grupām, ko vada dažādi ģenerāldirektorāti, ir jāveicina divvirzienu un pārredzamas ziņošanas procedūras. Eiropas Lauku attīstības tīkls sniegs ieguldījumu ar divām jaunām tematiskajām grupām, kas koncentrēsies uz lauku revitalizāciju un laukiem svarīgo aspektu nostiprināšanu, it īpaši valsts un reģionālā līmenī. Turpmākajos mēnešos EESK gaidīs informāciju par to darba rezultātiem.