EIROPAS KOMISIJA Briselē, 30.6.2021 COM(2021) 342 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 3. decembra Direktīvas 2001/95/EK par produktu vispārēju drošību īstenošanu













Satura rādītājs 1 IEVADS 1.1 Ziņojuma darbības joma 1.2 Pārskats 1.2.1 Direktīvas mērķi un darbības joma 1.2.2 Uzņēmēju un dalībvalstu iestāžu pienākumi 1.2.3 Institucionālie un izpildes aspekti 2 Piemērošana un regulatīvās izmaiņas 2.1 Patēriņa produktu drošība 2.2 Izsekojamība 2.3 Tirgus uzraudzība darbībā 2.3.1 Ar citām valsts iestādēm un muitu īstenotā sadarbība tirgus uzraudzības jautājumos 2.3.2 Tirgus uzraudzības iestāžu kopīgas darbības un koordinēti pasākumi 2.3.3 Atsaukšana un citi koriģējošie pasākumi 2.3.4 Traumu datubāzes 2.3.5 Jaunas regulatīvās izmaiņas saistībā ar tirgus uzraudzību 2.4 Safety Gate / RAPEX un pārrobežu sadarbība 2.4.1 Covid-19 ietekme 2.4.2 RAPEX pamatnostādnes

2.4.3 Apmācības 2.5 Standartizācija 2.5.1 Lēmumi par drošības prasībām un standartizācijas pieprasījumiem 2.5.2 Lēmumi par standartu atsaucēm 2.5.3 Standartizācijas process saskaņā ar direktīvu un iespējamie uzlabojumi 2.6 ES judikatūra jautājumos, kas saistīti ar Produktu vispārējās drošības direktīvu 2.6.1 Pasākumi, kuru pamatā ir direktīvas 13. pants 3 SECINĀJUMI 1IEVADS Produktu vispārējās drošības direktīva (turpmāk — direktīva) tika pieņemta 2001. gada 3. decembrī, tā stājās spēkā 2002. gada 15. janvārī, un termiņš tās transponēšanai dalībvalstīs bija 2004. gada 15. janvāris. Direktīva attiecas uz visiem nepārtikas patēriņa produktiem tiktāl, ciktāl citi ES tiesību akti, piemēram, ES saskaņošanas tiesību akti (turpmāk — saskaņotie tiesību akti), neparedz konkrētus noteikumus ar tādu pašu drošības mērķi attiecībā uz konkrētiem produktiem. Direktīva paredz arī ES ātrās brīdināšanas sistēmas izveidi (Safety Gate / RAPEX), kas ļauj ātri apmainīties ar informāciju starp ES/EEZ dalībvalstīm un Eiropas Komisiju par pasākumiem, kas tiek veikti attiecībā uz bīstamiem nepārtikas produktiem, kuri rada risku patērētājiem un citiem lietotājiem. Pašreizējā krīze veselības jomā ir uzsvērusi direktīvas nozīmi, nodrošinot patērētājiem drošības tīklu, jo šī direktīva ir viens no galvenajiem tiesību aktiem, kas palīdz izņemt no aprites bīstamus produktus (it īpaši tādus produktus kā sejas aizsegi, roku dezinfekcijas līdzekļi un aizsargcimdi). Turklāt Safety Gate / RAPEX sistēma, kas izveidota saskaņā ar direktīvu, ļauj iestādēm rīkoties ātri, lai aizsargātu patērētāju veselību un drošību ES. Saskaņā ar direktīvas 19. pantu Eiropas Komisijai reizi trīs gados pēc tās transponēšanas ir jāiesniedz Padomei un Parlamentam ziņojums par direktīvas īstenošanu. Pirmais īstenošanas ziņojums tika publicēts 2009. gadā. Komisija turpināja uzraudzīt direktīvas īstenošanu dalībvalstīs un savus konstatējumus izklāstīja ietekmes novērtējuma ziņojumā, kas 2013. gadā bija pievienots produktu drošības un tirgus uzraudzības paketei. Ietekmes novērtējuma ziņojums, kurā bija iekļauti datu vākšanas rezultāti attiecībā uz īstenošanas jautājumiem, tika uzskatīts par līdzvērtīgu īstenošanas ziņojumam. Ņemot vērā direktīvas pārskatīšanas procesu, šā trešā īstenošanas ziņojuma konstatējumi tika ņemti vērā izvērtējumā un pēc tam pārskatītās direktīvas ietekmes novērtējumā. Šajā ziņojumā Komisija izmantoja konstatējumus, kas iegūti pētījumā par Produktu vispārējās drošības direktīvas īstenošanas ziņojuma sagatavošanu. 1.1Ziņojuma darbības joma Šis ziņojums tika sagatavots saskaņā ar direktīvas 19. panta 2. punktu, un tajā ir iekļauta informācija par: • patēriņa produktu drošību, jo īpaši attiecībā uz produktu labāku izsekojamību; • tirgus uzraudzību un RAPEX darbību;

• standartizāciju; • pasākumiem, kas tiek veikti, pamatojoties uz direktīvas 13. pantu. Šā ziņojuma ģeogrāfiskā darbības joma aptver visas ES dalībvalstis, kā arī Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) valstis: Islandi, Lihtenšteinu un Norvēģiju. Tas aptver periodu no 2013. līdz 2018. gadam un arī datus par 2019. un 2020. gadu, ja šādi dati bijuši pieejami. 1.2Pārskats 1.2.1Direktīvas mērķi un darbības joma Direktīva nosaka, ka visiem patēriņa produktiem, kas tiek laisti ES tirgū, ir jābūt drošiem. Tas attiecas uz nepārtikas patēriņa produktiem, uz kuriem neattiecas konkrēti ES tiesību akti, kas reglamentē attiecīgo produktu drošību. Tā ir piemērojama arī attiecībā uz tādu produktu drošības aspektiem vai riskiem, uz kuriem attiecas konkrētas drošības prasības, kas paredzētas Savienības tiesību aktos, ciktāl konkrētajos saskaņotajos ES tiesību aktos nav paredzēti konkrēti noteikumi ar tādu pašu drošības mērķi. Tādēļ ar direktīvu izveidots drošības tīkls, kas nodrošina, ka direktīvā noteiktās drošības prasības aptver visus produktus un patērētāju veselības un drošības riskus, pat ja tos neaptver citi konkrēti ES tiesību akti. Direktīva attiecas uz visiem tirdzniecības kanāliem gan bezsaistē, gan tiešsaistē. 1.2.2Uzņēmēju un dalībvalstu iestāžu pienākumi Direktīva nosaka ražotājiem vispārēju pienākumu laist tirgū tikai drošus produktus un sniegt informāciju patērētājiem un dalībvalstu iestādēm. Ražotājiem ir jāizveido izsekojamības sistēmas obligātais minimums un jāveic atbilstoši koriģējošie pasākumi gadījumā, ja tirgū tiek konstatēti bīstami produkti, piemēram, darbības, lai produktu izņemtu no aprites vai to atsauktu. Izplatītājiem ir pienācīgas rūpības pienākums nodrošināt atbilstību piemērojamajām drošības prasībām. Dalībvalstu iestādēm jānodrošina, lai tirgū laistie produkti būtu droši, un jāuzrauga, kā ražotāji un izplatītāji ievēro direktīvā noteiktos pienākumus. Direktīva nenosaka nekādus konkrētus tiešus pienākumus attiecībā uz tiešsaistes tirdzniecības vietām. Jāatzīmē, ka saskaņā ar Direktīvas 2000/31/EK 14. pantu glabāšanas pakalpojuma sniedzēji nav atbildīgi par informāciju, kas tiek glabāta pēc pakalpojuma saņēmēja pieprasījuma, ar nosacījumu, ka, iegūstot faktiskas zināšanas par nelikumīgu darbību vai informāciju, piemēram, pietiekami precīza un atbilstoši pamatota paziņojuma veidā, viņi rīkojas ātri, lai izņemtu šādu informāciju vai liegtu tai pieeju. Ņemot vērā tiešsaistes tirdzniecības vietu pieaugošo nozīmi pašreizējā piegādes ķēdē, Komisija ir veicinājusi Produktu drošības solījuma parakstīšanu (līdz šim parakstījušas 11 tiešsaistes tirdzniecības vietas). Tas ir brīvprātīgu saistību kopums, kas paredzēts, lai uzlabotu to produktu drošību, kurus šajās tiešsaistes tirdzniecības vietās pārdod trešās puses pārdevēji. 1.2.3Institucionālie un izpildes aspekti Direktīva paredz ātrās brīdināšanas sistēmas izveidi attiecībā uz nepārtikas patēriņa produktiem (Safety Gate / RAPEX). Šī sistēma ļauj Komisijai un dalībvalstu iestādēm izplatīt informāciju par pasākumiem, ko dalībvalstu iestādes un uzņēmēji veic attiecībā uz produktiem, kas nopietni apdraud patērētāju veselību un drošību. Informāciju par mazāk nopietniem riskiem var izplatīt arī RAPEX ietvaros (lai gan tā veido mazāk nekā 1 % no visiem paziņojumiem). RAPEX sistēmu var darīt pieejamu valstīm, kas nav ES dalībvalstis, pamatojoties uz konkrētu starptautisku vienošanos, kas parakstīta starp ES un pieteikuma iesniedzēju valsti. Saskaņā ar direktīvas 15. pantu Komisija īsteno šo direktīvu, palīdzot komitejai, kas sastāv no dalībvalstu pārstāvjiem (turpmāk — PVDD komiteja). Turklāt direktīvas 10. pants paredz izveidot dalībvalstu iestāžu tīklu ar mērķi vēl vairāk stiprināt administratīvo sadarbību (turpmāk — patērētāju drošības tīkls). Ņemot vērā to, ka direktīva ir EEZ līguma sastāvdaļa, šie paši noteikumi un mehānismi attiecas uz EBTA valstīm, kuras piemēro EEZ līgumu: Norvēģiju, Islandi un Lihtenšteinu. 2Piemērošana un regulatīvās izmaiņas 2.1Patēriņa produktu drošība Pieaugot e-komercijas un jauno tehnoloģiju (piemēram, mākslīgais intelekts, lietiskais internets, savstarpēji savienoti produkti) īpatsvaram, direktīvā sniegtajai drošības definīcijai tiek radīts pārbaudījums daudzos veidos. Direktīva sniedz droša produkta definīciju, kas ir formulēta pietiekami plaši, lai radītu neskaidrības par tās interpretāciju. Tā skaidri neaptver riskus, kas saistīti ar jauniem draudiem, piemēram, kiberdrošības riskus, programmatūras darbības traucējumus vai riskus, kas raksturīgi produktiem ar mākslīgā intelekta vai mašīnmācīšanās spējām. Līdz ar to lielākajai daļai valstu iestāžu trūkst interpretācijas zināšanu un pieredzes saistībā ar jaunu tehnoloģiju produktiem, un tās ir lūgušas izstrādāt ES līmeņa vadlīnijas. Produkti, kuru sastāvā ir jaunas tehnoloģijas, tirgus uzraudzības iestādēm sagādā īpašas grūtības, kas ir saistītas, piemēram, ar zināšanu trūkumu par iespējamo risku, ko šie produkti rada, vai vajadzību precizēt dažādu iestāžu/uzņēmēju atbildību. Attiecībā uz tiešsaistē veikto pārdošanu lielākajā daļā valstu tirgus uzraudzības darbības galvenokārt tiek piemērotas tirgotājiem, kas atrodas savā valstī. Šī procedūra var būt līdzīga tai, ko izmanto attiecībā uz produktiem, kurus pārdod fiziskās klātbūtnes veikalos, vai arī tā ir īpaši vērsta uz tiešsaistes tirdzniecības vietu tiešsaistes pārbaudēm. Iestādes, kas piemēro izpildes pasākumus tirgotājiem, kuri pārdod bīstamus produktus un atrodas valstīs, kas nav ES dalībvalstis, ziņoja, ka tās izmanto Produktu drošības solījumā paredzēto mehānismu.

2.2 Izsekojamība Lielākās daļas dalībvalstu transponēšanas tiesību akti atbilst direktīvai, jo tie uzliek par pienākumu uz produkta vai iepakojuma norādīt ražotāja nosaukumu / vārdu, uzvārdu un kontaktinformāciju, kā arī produkta atsauces numuru vai attiecīgā gadījumā partijas numuru. Tomēr minēto prasību piemērošana nav vienota: tā var atšķirties atkarībā no produktu īpašībām, tā var paplašināt šo pienākumu ārpus ražotāja atbildības vai prasīt papildu datus, un šīs atšķirības rada neskaidrības uzņēmumiem, kas darbojas visā Eiropā. Pašlaik direktīvas noteikumi par izsekojamību nav pietiekami skaidri, lai nodrošinātu pilnīgas informācijas vākšanu par produktu piegādes ķēdēm un izplatīšanu. Sistēmā Safety Gate/RAPEX pieejamie dati rāda, ka bieži vien produkts nav izsekojams pilnībā. 2019. gadā, brīdinot par bīstamiem produktiem, 36 % gadījumu trūka informācijas par ražotāju; 20 % brīdinājumu bija par produktiem ar nezināmu zīmolu vai partijas numuru / svītrkodu un 12 % brīdinājumu – par produktiem bez informācijas par produkta veidu vai modeli. 1. attēlā, kas balstīts uz sistēmā Safety Gate / RAPEX reģistrētiem brīdinājumiem, ir redzams, ka vienīgais informācijas pieejamības uzlabojums bija attiecībā uz produkta ražotāju un partijas numuru / svītrkodu (proti, šīs informācijas trūka mazākam skaitam brīdinājumu). Nepastāv skaidra tendence, kas liecinātu par uzlabojumiem attiecībā uz citiem izsekojamības informācijas aspektiem. 1. attēls. Safety Gate / RAPEX sistēmas brīdinājumu daļa, kurā nav visas informācijas par produktu (2013.–2019. gads). Pētījums PVDD īstenošanas ziņojuma sagatavošanai, izmantojot Safety Gate / RAPEX sistēmas datus, kas iegūti 2020. gada janvārī (aprēķins balstīts uz pilnu datu kopu, brīdinājumu skaits par patēriņa produktiem ar nopietniem riskiem 2013.–2019. gadā). Šie paši dati arī atklāj, ka informācijas trūkums par produktu ir raksturīgāks konkrētu veidu produktiem, piemēram, lāzerrādītājiem, šķiltavām, juvelierizstrādājumiem un dekoratīviem izstrādājumiem. Visi šie produkti ietilpst direktīvas darbības jomā, un uz tiem neattiecas nozarei specifiski saskaņošanas noteikumi. No tā izriet, ka direktīvā norādītajām produktu kategorijām biežāk trūkst tādas atbilstošās informācijas, kas ir būtiska to izsekošanai. 2.3Tirgus uzraudzība darbībā Šķiet, ka tirgus uzraudzības sistēma, kas izveidota saskaņā ar direktīvu, darbojas ar ievērojamiem resursu ierobežojumiem. 2018. gada izvērtējumā par tādām darbībām produktu drošības jomā, kas finansētas saskaņā ar ES Patērētāju programmu, kā faktoru, kas visbiežāk apdraud sasniegumu līmeni, iestādes norādījušas ierobežotus darbinieku / finanšu resursus tirgus uzraudzībai un izpildei. Arī tirgus uzraudzība attiecībā uz tiešsaistes tirgiem rada problēmas, jo īpaši saistībā ar tiešo importu no valstīm ārpus ES. 2.3.1Ar citām valsts iestādēm un muitu īstenotā sadarbība tirgus uzraudzības jautājumos Tirgus uzraudzībai valsts līmenī ir dažādi institucionālie modeļi, kurus bieži raksturo augsts atbildības sadrumstalotības līmenis. Sadarbība starp iestādēm, ieskaitot muitas un citas iestādes, ietver veselu virkni darbību, piemēram, informācijas apmaiņu, regulāras sanāksmes, neformālu sadarbību un kopīgus apmācības kursus. Vairāku sistēmu, piemēram, Safety Gate/RAPEX, ICSMS un Wiki confluence platformas, uzlabotā izmantošana ir liela pievienotā vērtība iestāžu darbā. Sadarbība starp tirgus uzraudzības iestādēm (turpmāk — TUI) un muitu ir ļoti intensīva un regulāra vairākos šī darba aspektos. Lielākajā daļā valstu muitas dienesti veic pārbaudes TUI vārdā, paši par sevi neesot tirgus uzraudzības iestādes. Dažas valstis izmanto atšķirīgu pieeju un norīko muitas dienestus kā TUI pašus par sevi, līdz ar to muitas ierēdņi var ņemt paraugus, likt tos testēt un lemt par turpmākajām darbībām. 2.3.2Tirgus uzraudzības iestāžu kopīgas darbības un koordinēti pasākumi Kopīgo darbību un koordinēto pasākumu mērķis ir veicināt un koordinēt sadarbību, lai piemērotu Direktīvu 2001/95/EK un nodrošinātu konsekventu pieeju produktu drošības tiesību aktu īstenošanai visā iekšējā tirgū. Parasti tas aptver: koordinētu paraugu ņemšanu un ES/EEZ tirgū atrodamo nepārtikas produktu pārbaudi, risku novērtēšanu, pieredzes un paraugprakses apmaiņu un efektīvas saziņas stratēģijas īstenošanu. Liels skaits tirgus uzraudzības iestāžu regulāri piedalās koordinētu darbību veikšanā, kuras rezultātā ir atklāts ievērojams skaits bīstamo produktu. Lai sniegtu palīdzību patērētāju drošības tīklam, Komisija ir līdzfinansējusi 14 kopīgās darbības, kuras šīs iestādes veica pārskata periodā tirgus uzraudzības ietvaros. Lielākā daļa kopīgo darbību ir ļāvusi atklāt ievērojamu skaitu bīstamu produktu, kā rezultātā Safety Gate / RAPEX sistēma ir saņēmusi paziņojumus par 13 produktu kategorijām. Arī pašreizējie 2020. gada koordinētie pasākumi produktu drošības jomā (CASP) un projekti CASP 2021 seko kopīgās paraugu ņemšanas, testēšanas, risku novērtēšanas un paraugprakses apmaiņas īstenošanas pieejai, lai veiktu tirgus uzraudzības darbības ES/EEZ dalībvalstīs. 2.3.3Atsaukšana un citi koriģējošie pasākumi Saskaņā ar direktīvas 5. panta 3. punktu, ražotājiem un izplatītājiem ir nekavējoties jāinformē attiecīgās iestādes, ja produkts, kuru viņi laiduši tirgū, rada drošības riskus patērētājiem. Ja tiek secināts, ka produkti ir bīstami, dalībvalstīm jānodrošina to atsaukšana, izņemšana no aprites vai jāaizliedz to laišana tirgū, kā arī tām nekavējoties jāinformē Komisija, izmantojot Safety Gate / RAPEX sistēmu. Paziņojumā dalībvalstis sniedz informāciju par produktu un pieņemtajiem pasākumiem. No sistēmas RAPEX iegūtie dati ietver 5983 atsaukšanas gadījumus par 2013.–2019. gadu ES/EEZ, kas liecina par pieaugošu tendenci. Atsaukšana un citi koriģējošie pasākumi tiek organizēti praktiski visās valstīs gan brīvprātīgi, gan obligātā kārtā. 2.3.4Traumu datubāzes ES finansētais projekts “Eiropas traumu datubāze” (TDB) sniedza datus par traumām un nelaimes gadījumiem ES, kas saistīti ar produktiem, taču tikai neliela daļa dalībvalstu sistemātiski apkopoja datus par traumām. Izveidojot tiešsaistes datubāzes (kuras ietver datus, kas saistīti ar statistiku par bīstamiem produktiem un traumām, risku novērtējumu, tirgus uzraudzības vēsturi, konstatējumus un naudas sodus), varētu sniegt precīzāku informāciju uzņēmumiem un var radīt preventīvu ietekmi uz prasībām neatbilstošiem uzņēmumiem un uzlabot patērētājiem paredzētus brīdinājumus par bīstamiem produktiem. Ir bijis arī ierosinājums izveidot sistēmu, lai vāktu datus par traumām, kas saistītas ar produktiem (vēlams, pēc ES iniciatīvas).

2.3.5Jaunas regulatīvās izmaiņas saistībā ar tirgus uzraudzību 2019. gada 20. jūnijā tika pieņemta Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/1020 par tirgus uzraudzību un produktu atbilstību un ar ko groza Direktīvu 2004/42/EK un Regulas (EK) Nr. 765/2008 un (ES) Nr. 305/2011. Ar šo regulu ieviesti jauni tirgus uzraudzības noteikumi produktiem, uz kuriem attiecas ES saskaņotie noteikumi, savukārt noteikumus par nesaskaņotiem produktiem nosaka direktīva. Lielākā daļa iestāžu un citu ieinteresēto personu apstiprināja, ka atšķirīgu noteikumu piemērošana saskaņotiem un nesaskaņotiem produktiem ir problemātiska. Tika ierosināts, ka direktīvas pielāgošana pienākumiem un izpildes pilnvarām, kas sīki izklāstītas saskaņotajos tirgus uzraudzības tiesību aktos, veicinātu labākas izpildes darbību veikšanu. Paziņojums par tiešsaistē pārdoto produktu tirgus uzraudzību paredz labo praksi tiešsaistē pārdoto produktu tirgus uzraudzībai un saziņai ar uzņēmumiem un patērētājiem. Paziņojums attiecas uz direktīvas un Regulas (EK) Nr. 765/2008 piemērošanu, un tā mērķis bija panākt, lai noteikumi, kuri regulē tiešsaistē pārdotos produktus, tiktu piemēroti viendabīgāk un saskaņotāk. 2.4Safety Gate / RAPEX un pārrobežu sadarbība Uz ātrās brīdināšanas sistēmu nosūtīto brīdinājumu skaits par nepārtikas patēriņa produktiem gadu gaitā ir pakāpeniski pieaudzis, saglabājoties virs 2000 brīdinājumiem gadā kopš 2012. gada. Visā Eiropā 2019. gadā sistēma izplatīja 2243 brīdinājumus un 2020. gadā — 2253 brīdinājumus. Safety Gate / RAPEX ir galvenais tirgus uzraudzības iestāžu kanāls, lai sazinātos un sadarbotos ar tām līdzvērtīgām ES/EEZ iestādēm. TUI sadarbojas ar citu ES/EEZ valstu iestādēm reizi mēnesī vai biežāk, izmantojot Safety Gate / RAPEX un bieži izmantojot arī citus rīkus (ICSMS, Wiki confluence). Tomēr paziņojumi mēdz kavēties, bieži vien sarežģītas tirgus uzraudzības struktūras vai citu faktoru dēļ, piemēram, testēšanas iestāžu trūkuma vai nepietiekamu cilvēkresursu vai finanšu resursu dēļ. Tas bieži izraisa kavēšanos, kā rezultātā rodas paziņošanas termiņa vidēji divu nedēļu laika nobīde starp bīstama produkta atklāšanu un paziņošanu sistēmā. Paziņoto produktu izsekošanai pietiekamas informācijas trūkums turklāt neļauj iestādēm rīkoties. Saskaņā ar ziņotajām riska novērtēšanas neatbilstībām ir iespējams veikt papildu pasākumus, lai saskaņotu un uzlabotu TUI riska novērtēšanas pieejas, pamatojoties uz pašreizējām pamatnostādnēm un instrumentiem. Pamatojoties uz 2006. gadā parakstīto Saprašanās memorandu, atlasītā informācija attiecībā uz Ķīnas izcelsmes produktiem, kas paziņota RAPEX sistēmā, tiek kopīgota ar Ķīnas iestādēm to turpmāko pasākumu veikšanai. Pēc tam Ķīnas iestādes ziņo Komisijai par turpmākajiem pasākumiem. 2018. gada novembra administratīvais nolīgums ļauj arī automatizēt atlasītās informācijas attiecībā uz bīstamiem nepārtikas patēriņa produktiem apmaiņu starp ES Safety Gate / RAPEX sistēmu un Health Canada’s RADAR sistēmu. 2.4.1Covid-19 ietekme Covid-19 krīze ir radījusi lielu pieprasījumu pēc aizsardzības līdzekļiem, piemēram, sejas maskām, medicīniskām ierīcēm un roku dezinfekcijas līdzekļiem. Attiecībā uz produktiem, uz kuriem attiecas Safety Gate / RAPEX brīdināšanas sistēma, dalībvalstis ir paziņojušas par valsts līmeņa pasākumiem, kas veikti, lai novērstu ar Covid-19 saistītus bīstamus produktus, kā arī par aktīvu tirgus uzraudzības rīcību attiecībā uz individuālajiem aizsardzības līdzekļiem un tiešsaistes tirdzniecību (jo īpaši masku). Līdz šim kopš 2020. gada marta ir iesniegti vairāk nekā 200 RAPEX sistēmas paziņojumi par produktiem, kas saistīti ar Covid-19 krīzi (sejas aizsegi, roku dezinfekcijas līdzekļi, cimdi). 2.4.2RAPEX pamatnostādnes Lai uzlabotu RAPEX sistēmas darbību, saskaņā ar direktīvas II pielikuma 8. punktu Komisijai regulāri jāaktualizē pamatnostādnes par Komisijas un dalībvalstu īstenoto ātrās brīdināšanas sistēmas kopīgo vadību. Komisijas Lēmums 2010/15/ES bija pirmais pamatnostādņu atjauninājums, kuram sekoja un kuru atcēla ar Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2019/417. Pārskatīto pamatnostādņu ietekme ir redzama šajā piemērā: pamatnostādnēs bija precizēts, ka no 2018. gada novembra, ja produktā esošā ķīmiskā viela jau ir aizliegta vai ierobežota saskaņā ar ES tiesību aktiem, var uzskatīt, ka produkts rada nopietnu risku, neprasot konkrētu risku novērtējumu. Šīs vadlīnijas ir atvieglojušas paziņošanas procedūru attiecībā uz pasākumiem, kas tiek veikti, lai novērstu bīstamus ķīmiskos produktus. 2.4.3Apmācības Regulāri tiek organizēti kopīgi apmācību kursi, iesaistot vairākas tirgus uzraudzības iestādes, kā arī citas iestādes, piemēram, muitu. ES līmenī apmācības un tirgus uzraudzības iestāžu paraugprakses apmaiņa ietver E-izpildes akadēmijas projektu, kas tika veikts laikposmā no 2016. gada decembra līdz 2019. gada decembrim. Lai aizsargātu, pārskatītu un atjauninātu visus projekta materiālus un komponentus, 2021. gadā tiek uzsākts otrais projekts. Arī tā mērķis ir nodrošināt, atjaunināt un uzturēt augstas kvalitātes apmācību un mācību materiālus, lai atbalstītu valstu patērētāju tiesību aizsardzības iestāžu un par patēriņa produktu drošību atbildīgo iestāžu tīkla (patērētāju drošības tīkls) darbu, lai izveidotu kopīgus instrumentus un metodes nolūkā risināt tiešsaistes tirdzniecības un e-izpildes problēmas. 2.5 Standartizācija 2.5.1Lēmumi par drošības prasībām un standartizācijas pieprasījumiem Ar Komisijas Lēmumiem ES (2015) 547 un 2014/59/ES ir pieņemtas drošības prasības attiecībā uz diviem produktu veidiem: ar spirtu darbināmiem kamīniem bez dūmvada un lāzeriekārtām. Attiecīgi par abiem produktiem tika publicēts standartizācijas pieprasījums, un standartizācijas darbs turpinās. 2.5.2Lēmumi par standartu atsaucēm Saskaņā ar direktīvu pārskata periodā Eiropas Komisija atsaucās uz 67 standartiem attiecībā uz šādiem produktu veidiem: ·vingrošanas aprīkojums,

·stacionārie trenažieri, ·bērnu aprūpes priekšmeti, ·divriteņi, ·iekšējās žalūzijas, ·šķiltavas, ·bērnu apģērbi, ·atpūtai paredzētas peldošas preces, ·cigaretes (aizdegšanās iespēja), ·bērnu aizsardzības produkti, ·audio, video un tamlīdzīgi materiāli (drošības prasības), ·informācijas tehnoloģiju aprīkojums (drošība — vispārīgas prasības). 2019. gadā tika atsaukti 17 standarti un aizstāti ar pārskatītiem standartiem. Lai izveidotu pilnīgu atsauču sarakstu, kā norādīts Īstenošanas lēmuma 26. apsvērumā, visiem atlikušajiem standartiem tika atjaunotas atsauces, un tie tika iekļauti Īstenošanas lēmumā. 2.5.3Standartizācijas process saskaņā ar direktīvu un iespējamie uzlabojumi Direktīvas 4. pants paredz standartizācijas procesu, kas ietver četrus posmus: 1) Komisija izdod lēmumu noteikt drošības prasības, kurām jāatbilst standartam; 2) Komisija izsniedz oficiālu pieprasījumu Eiropas standartizācijas organizācijai (ESO) izstrādāt standartu(-us); 3) ESO izstrādā standartu, kas atbilst drošības prasībām; 4) Komisija izdod lēmumu par standarta atsauci ES OV. Standartizācijas procesa ilgums un sarežģītība neizbēgami rada kavējumus, un tiek uzskatīts, ka tas rada slogu un ir jāvienkāršo. Īpašu kritiku izpelnījās 3. posms. Eiropas standartu izstrādes procedūrai, ko veic ESO, ir jāatbilst vairākām prasībām, piemēram, ir jānodrošina visu ieinteresēto personu līdzdalība un vienprātības principa piemērošana, kura mērķis ir panākt vienprātīgu vienošanos attiecībā uz standarta projektu. Vēl viens vispārīgs jautājums ir par to, ka procedūra nepielāgojas tehnikas un zinātnes attīstībai tik ātri, kā kas būtu nepieciešams, vienlaikus balstoties uz standartizācijas pieprasījumu (2. posms). Pēc šā pieprasījuma iesniegšanas to var ātri pārspēt tehniskās inovācijas, un tā var kļūt par problēmu, ja standarta izstrāde prasa ilgu laiku. Tas var novest pie tā, ka standarts ir novecojis jau pirms atsauces piešķiršanas. Ieinteresēto personu priekšlikumi standartizācijas procesa pilnveidošanai liecina, ka sistēmu būtu vēlams padarīt efektīvāku. Iespējamus uzlabojumus var panākt, atmetot dažus posmus, samazinot iesaistīto Komisijas lēmumu skaitu vai samazinot laiku, kas vajadzīgs, lai pieņemtu standartizācijas pieprasījumu (1. un 2. posms), kā arī publicējot standartu un tā atsauces Oficiālajā Vēstnesī (4. posms). Dažādas iesaistītās grupas uzskata, ka divu dažādu komiteju ar dalībvalstu pārstāvjiem iesaistīšanās ir neefektīva un apgrūtinoša.