(5)Bulgārijas iestādes lēš, ka katastrofas radītie kopējie tiešie zaudējumi ir EUR 243,305 miljoni. Šī summa ir 0,622 % no Bulgārijas NKI jeb 103,6 % no Bulgārijai 2015. gadā piemērojamās, „lielai dabas katastrofai” noteiktās robežvērtības ESSF izmantošanai, kas ir EUR 234,871 miljons (t. i., 0,6 % no NKI, pamatojoties uz 2013. gada datiem). Tā kā novērtētie kopējie tieši zaudējumi pārsniedz robežvērtību, katastrofa kvalificējama kā „liela dabas katastrofa” regulas 2. panta 2. punkta nozīmē.

(4)Iesniedzot pieteikumu, Bulgārija lūdza avansa maksājumu par paredzamo ieguldījumu no ESSF. Pēc pieteikuma sākotnējas izvērtēšanas Komisija secināja, ka ir izpildīti regulas 4.a pantā noteiktie nosacījumi. Ar Komisijas lēmumu C(2015) 4179 tika piešķirts avanss EUR 637 782 apmērā, kas ir 10 % no Fonda paredzamā finansiālā ieguldījuma.

(1)No 2015. gada februāra sākuma Grieķiju skāra plaši plūdi plašākā Evras un Ardas upes apgabalā Austrummaķedonijas un Trāķija reģionā, nodarot postījumus pamata infrastruktūrai, sabiedriskām ēkām, privātiem mājokļiem, uzņēmumiem un lauksaimniecībai.

(2)Tajā pašā periodā Grieķijas lielas centrālās un rietumu daļas, tostarp Ēpeiras, Rietumgrieķijas, Vidusgrieķijas un Tesālijas reģionus, skāra līdzīgi notikumi, kas nodarīja vēl lielākus postījumus nekā Austrummaķedonijā.

(3)Grieķija 2015. gada 23. aprīlī iesniedza divus pieteikumus Fonda finansiālā ieguldījuma saņemšanai noteikto 12 nedēļu laikā pēc pirmajiem 2015. gada 4. februārī (Evrā) un 1. februārī (centrālajos un rietumu reģionos) reģistrētajiem postījumiem. Pieteikumi tika iesniegti, balstoties uz kritēriju „reģionāla dabas katastrofa” saskaņā ar regulas 2. panta 3. punktu. Kopumā katastrofa skāra piecus NUTS 2 reģionus: Austrummaķedonijas un Trāķijas reģionu (plūdi (Evrā), kā arī Ēpeiras, Rietumgrieķijas, Vidusgrieķijas un Tesālijas reģionus (plūdi Grieķijas centrālajā un rietumu daļā).

(4)Tomēr Komisijas veiktā izvērtēšana atklāja, ka notikumi Grieķijā (un liela dabas katastrofa Bulgārijā) ir saistīti, un tiem ir viena un tā pati meteoroloģiskā izcelsme. Tāpēc Komisija nolēma uzskatīt Grieķijas gadījumus par vienu reģionālu dabas katastrofu, kā noteikts regulas 2. panta 3. punktā. Tā ir dabas katastrofa un tāpēc ietilpst ESSF piemērošanas jomā.

(5)Abu pieteikumu apvienošana neietekmē ESSF finansiālā ieguldījuma summu, bet ievērojami samazina administratīvo slogu Grieķijai īstenošanas un ziņošanas laikā.

(6)Iesniedzot pieteikumus, Grieķija lūdza avansa maksājumu par paredzamajiem ieguldījumiem no ESSF. Pēc pieteikumu sākotnējās izvērtēšanas un pirms lēmuma pieņemšanas tos apvienot Komisija secināja, ka abos gadījumos ir izpildīti regulas 4.a pantā noteiktie nosacījumi.

(7)Grieķijas iestādes lēš, ka kopējie tiešie zaudējumi, kurus radījuši plūdi, ir EUR 395,878 miljoni (EUR 132,454 miljoni Evrai un EUR 263,424 miljoni Grieķijas centrālajā un rietumu daļā). Šī summa ir 36 % no Grieķijai 2015. gada piemērojamās, “lielai dabas katastrofai” noteiktās robežvērtības, kas ir EUR 1 091,315 miljoni (t. i., 0,6 % no NKI, pamatojoties uz 2013. gada datiem), un tāpēc nav uzskatāma par „lielu dabas katastrofu”. Tomēr kopējie tiešie zaudējumi veido 4,78 % no piecu attiecīgo NUTS 2 reģionu vidējā svērtā IKP un tādējādi ievērojami pārsniedz regulā noteikto 1,5 % robežvērtību svērtajam reģionālajam IKP, lai to varētu uzskatīt par reģionālu dabas katastrofu.

(8)Kopējie tiešie zaudējumi ir pamats Fonda finansiālā ieguldījuma summas noteikšanai. Finansiālo ieguldījumu var izmantot tikai būtiskiem avārijas un atjaunošanas darbiem, kā noteikts regulas 3. pantā.

(9)Ar Komisijas Lēmumu C(2015) 4180 tika piešķirts avanss EUR 331 135 apmērā Evrai, ar Komisijas Lēmumu C(2015) 4181 – summa EUR 658 560 apmērā Grieķijas centrālajai un rietumu daļai, kas abos gadījumos ir 10 % no Fonda paredzamā finansiālā ieguldījuma.

(10)Attiecībā uz katastrofu ietekmi un sekām plūdi Evras upes baseinā īpaši skāra lauksaimniecības nozari. Tika appludināti apmēram 17 500 ha zemes. Tika iznīcināta lauksaimniecības infrastruktūra, noliktavas un kultūraugi. Tika bojāti vai sagrauti 150 km autoceļu. 17 apdzīvotās vietās tika bojāta ūdensapgādes un kanalizācijas infrastruktūra. Plūdi nodarīja postījumus arī sabiedriskām ēkām (skolām, sporta zālēm, bibliotēkām). Grieķijas rietumu, centrālajā un ziemeļu daļā Ēpeira, Aitolija un Akarnanija, Eiritanija, Ftiotīda, Tesālija un Peloponēsa cieta no spēcīgas lietusgāzes un vētrām, kā arī spēcīgas snigšanas kalnos, brāzmainiem dienvidu vējiem gan jūras, gan sauszemes teritorijās. Notikums radīja elektroapgādes pārtraukumus, upes pārplūda, un plašu zemes nogruvumu rezultātā tika izolētas vairākas kalnainas apdzīvotās vietas, kuru iedzīvotāji bija jāevakuē. Katastrofa nodarīja postījumus vairāk nekā 60 % autoceļu tīkla Ēpeirā. Lauksaimniecību skāra kultūraugu zudumi apstrādātās zemes platībās. Tika skarti veikali, mājokļi, komercuzņēmumi, lopkopības un lauku saimniecības. Tika apdraudētas dažas Grieķijas kultūras mantojuma vērtības. Piemēram, Arahtas upes bangojošie ūdeņi aiznesa Plakas vēsturisko tiltu, kas atrodas Tzoumerka.

(11)Grieķijas iestādes ir aprēķinājušas būtisku avārijas darbu attiecināmās izmaksas, kas paredzētas regulas 3. panta 2. punktā, EUR 308,445 miljonu apmērā, sadalot tās pa darbu veidiem. Izmaksu lielākā daļa vairāk nekā EUR 196 miljonu apmērā attiecas uz transporta nozari. Otrā lielākā izmaksu daļa EUR 83 miljonu apmērā attiecas uz preventīvās infrastruktūras nodrošināšanu.

(12)Skartie reģioni ir „mazāk attīstīti reģioni” saskaņā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (2014.–2020. g.). Grieķijas iestādes nav ziņojušas Komisijai par savu nodomu pārvietot līdzekļus no ESI fondu programmas, lai izmantotu tos atjaunošanas darbiem.

(13)Attiecībā uz Savienības tiesību aktu īstenošanu par katastrofu riska novēršanu un pārvaldību pašlaik nenotiek neviena pienākumu neizpildes procedūra. Atjaunināts sākotnējais plūdu riska novērtējuma ziņojums Komisijai tika iesniegts 2012. gada novembrī. Turklāt saistībā ar valsts stratēģisko ietvardokumentu 2014.–2020. gadam darbības programma “Infrastruktūra, transports, vide un ilgtspējīga attīstība”, ko līdzfinansē Eiropas Reģionālās attīstības fonds un Kohēzijas fonds, 5. tematiskā mērķa ietvaros finansē pasākumus, lai novērstu klimata pārmaiņu radīto negatīvo ietekmi un pielāgotos jauniem sausiem un karstiem apstākļiem un iespējamiem ekstrēmiem laika apstākļiem, piemēram, plūdiem.

(14)Pieteikuma iesniegšanas laikā Grieķijai netika piemērota pienākumu neizpildes procedūra saistībā ar Savienības tiesības aktiem par katastrofas veidu.

(15)Grieķijas iestādes apstiprināja, ka attiecināmajām izmaksām nav apdrošināšanas seguma.

3.FINANSĒJUMS

Ar Padomes 2013. gada 2. decembra Regulu (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam, un jo īpaši tās 10. pantu, ir atļauts izmantot Eiropas Savienības Solidaritātes fondu ("Fonds") ar ikgadējo maksimālo apjomu EUR 500 miljonu apmērā (2011. gada cenās), pārsniedzot finanšu shēmas attiecīgajām izdevumu kategorijām noteiktos maksimālos apjomus. Fonda pieejamības nosacījumi ir sīki izklāstīti Padomes Regulā (EK) Nr. 2012/2002, kura grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Regulu (ES) Nr. 661/2014, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu. Fonda izmantošanas kārtība ir izklāstīta Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību 11. punktā.

Tā kā solidaritāte bija galvenais pamatojums Fonda izveidei, Komisija uzskata, ka Fonda atbalstam vajadzētu būt progresīvam. Tas nozīmē, ka atbilstoši iepriekšējai praksei zaudējumu daļa, kas pārsniedz „lielai dabas katastrofai” noteikto robežvērtību Fonda izmantošanai (t. i., 0,6 % no NKI jeb EUR 3 miljardus 2011. gada cenās, ņemot vērā to summu, kura ir mazākā), rada pamatojumu lielākai atbalsta intensitātei nekā zaudējumi līdz šai robežvērtībai. Agrāk piemērotā likme, ko izmantoja, lai noteiktu piešķīrumus lielām dabas katastrofām, ir 2,5 % no kopējiem tiešajiem zaudējumiem, kas ir zem fonda izmantošanas robežvērtības, un 6 % – tai zaudējumu daļai, kura ir virs minētās robežvērtības. Reģionālu dabas katastrofu gadījumā un attiecībā uz katastrofām, kas atzītas saskaņā ar „kaimiņvalsts” noteikumu, likme ir 2,5 %.

Ieguldījums nedrīkst pārsniegt lēstās attiecināmo darbu kopējās izmaksas. Solidaritātes fonda atbalsta aprēķināšanas metodika ir izklāstīta 2002.–2003. gada pārskatā par Solidaritātes fondu, un to apstiprināja Padome un Eiropas Parlaments.

Ņemot vērā Bulgārijas un Grieķijas pieteikumus, kuru pamatā ir nodarīto kopējo tiešo zaudējumu aplēse, palīdzību no Fonda aprēķina šādi: