Ir izveidota jauna struktūra, kas atbildīga par disciplinārlietām pret tiesnešiem, uzlabojot tiesnešu pārskatatbildību. Tiesnešu padome ir izveidojusi Tiesnešu rīcības komiteju, lai izskatītu sūdzības saistībā ar tiesnešu neatbilstīgu rīcību, kā arī izstrādātu projektu pamatnostādnēm par tiesnešu rīcību un ētiku, kas jāpieņem padomei. Turklāt komiteja sniedz konsultācijas un ieteikumus attiecībā uz tiesnešu rīcību un ētiku. Komiteju veido pieci tiesu priekšsēdētāji kā ex-officio locekļi, trīs tiesneši, kurus ievelē viņu līdzgaitnieki, un pieci valdības iecelti locekļi, kuri nav attiecīgās jomas speciālisti un kurus ieteicis Valsts amatpersonu iecelšanas dienests. Līdz šai reformai vienīgais disciplinārsods attiecībā uz tiesnešiem bija atbrīvošana no amata par “amata pienākumu pārkāpumu vai rīcībnespēju”, pamatojoties uz abu parlamenta palātu izdotām rezolūcijām. Tomēr šāds sods nekad nav piemērots. Minētā disciplinārsodu sistēmas reforma varētu uzlabot tiesnešu pārskatatbildību. Tai būtu jāsaglabā tiesu sistēmas neatkarība atbilstoši ES tiesību aktiem un ņemot vērā Eiropas Padomes ieteikumus. Atbrīvošana no tiesneša amata disciplināru iemeslu dēļ joprojām ir viens no iespējamajiem sodiem. Gadījumos, kuros paredzēts šāds sods, Tiesnešu rīcības komiteja būs atbildīga par prasības iesniegšanu tieslietu un līdztiesības ministram, lai iesniegtu priekšlikumu parlamenta palātām par tiesneša atcelšanu. Parlamenta kompetencē joprojām ir lēmumu pieņemšana par tiesnešu atbrīvošanu no amata, un tam ir rīcības brīvība šajā saistībā. Tas var radīt bažas par procesa politizāciju. Visbeidzot, pieejamās pārbaudes tiesā apjoms disciplinārsodu vai atbrīvošanas no amata gadījumā attiecas tikai uz procedūras tiesiskumu, neparedzot iespēju apstrīdēt to pēc būtības.

Plānotās reformas mērķis ir tiesnešu iecelšanas un paaugstināšanas amatā sistēmas reorganizēšana. Diskusijas par šo reformu norisinās jau vairākus gadus. 2017. gadā valdība iesniedza šajā saistībā parlamentam likumprojektu, kurš zaudēja spēku līdz ar iepriekšējā parlamenta sasaukuma beigām. Pašreizējās sistēmas ietvaros tiesnešu pirmreizējas iecelšanas gadījumā Tiesnešu iecelšanas konsultatīvā padome (JAAB) iesaka tieslietu un līdztiesības ministram vismaz septiņus kandidātus katrai vakancei. Kandidāti sarakstā nav sarindoti prioritārā secībā, un valdībai nav obligāti jāizvēlas tikai no sarakstā minētajiem kandidātiem. Tiesnešu paaugstināšanu amatā veic Īrijas prezidents, konsultējoties ar valdību, un uz to neattiecas JAAB veikta procedūra. GRECO pauda bažas par izpildvarai sniegto rīcības brīvību. Likumprojektā par Tiesnešu iecelšanas komisiju bija paredzēta jaunas tiesnešu iecelšanas komisijas izveidošana, kurā būtu priekšsēdētājs, kas nav tiesnesis, un kurā vairākums locekļu būtu nespeciālisti. Likumprojekta mērķis bija noteikt, ka katrai tiesneša vakancei var izvirzīt ne vairāk kā trīs kandidātus, kurus komiteja sakārto prioritārā secībā. Projektā arī bija ierosināts, ka šī procedūra attiecas uz visu tiesnešu iecelšanu (atšķirībā no pašreizējās procedūras, kuru piemēro tikai tiesnešu pirmreizējai iecelšanai). Šo noteikumu projekts varētu ierobežot politisko rīcības brīvību tiesnešu iecelšanas jomā. Tomēr bažas radīja paredzētais jaunās komisijas sastāvs,, jo saskaņā ar to vairākums locekļu būtu nespeciālisti. 2020. gada jūnijā izveidotās jaunās Īrijas valdības programmā ir ietverta apņemšanās pieņemt Likumprojektu par Tiesnešu iecelšanas komisiju pirmajos sešos tās darbības mēnešos. Valdība ir apņēmusies sadarboties ar ieinteresētajām personām, lai veiktu atbilstošus grozījumus pašreizējā likumprojektā plaša atbalsta nodrošināšanai. Šādi grozījumi cita starpā paredzētu, ka galvenais tiesnesis ir attiecīgās struktūras ex-officio priekšsēdētājs. Ir svarīgi, lai šīs reformas ietvaros tiktu ņemti vērā Eiropas Padomes ieteikumi saistībā ar tās iestādes uzbūvi, kura pieņem lēmumus par tiesnešu atlasi un darbību un tās lomu iecelšanas procedūrā.

Īrijas Preses padome (PCI) un Preses ombuda (PO) birojs izskata preses sūdzības. To kompetencē ir laikraksti (drukātie un tiešsaistes), žurnāli un vienīgi tiešsaistē pieejamie ziņu izdevumi, kas arī ir Preses padomes locekļi. PCI sastāvā ir 13 locekļi. Septiņi, tostarp priekšsēdētājs, ir neatkarīgi locekļi, kurus ieceļ pēc publiska konkursa. Pārējie seši locekļi tiek izvēlēti no preses nozares. PCI ieceļ PO pēc publiska konkursa. PO saņem sūdzības no sabiedrības locekļiem un risina tās, pildot samierinātāja vai starpnieka lomu. Ja tas nav iespējams, PO pieņem lēmumu, pamatojoties uz Prakses kodeksu. PCI lemj par apelācijām, pamatojoties uz PO lēmumiem, un par sūdzībām, kuras tai nodod tieši PO.

Pēc korupcijas izmeklēšanas pabeigšanas, ko veikusi An Garda Síochána, dokumentāciju iesniedz Valsts prokuratūras direktora birojā, ja vien izmeklēšana nav pārtraukta nepietiekamu pierādījumu dēļ. GNECB veiktās korupcijas izmeklēšanas atbalsta attiecīgās valsts operatīvās vienības, piemēram, Finanšu ziņu vākšanas vienība un — attiecībā uz tādu aktīvu izņemšanu, kuri uzskatāmi par noziedzīgi iegūtiem līdzekļiem, — Noziedzīgi iegūtu līdzekļu birojs, kas ir neatkarīga starpaģentūru struktūra. Pēc pabeigšanas visas An Garda Síochána veiktās korupcijas izmeklēšanas tiek nododas Valsts prokuratūras direktora (DPP) birojam. DPP neveic izmeklēšanas funkcijas, bet regulāri sadarbojas ar An Garda Síochána un citām izmeklēšanas aģentūrām kriminālizmeklēšanas laikā, jo īpaši sniedzot attiecīgas juridiskās konsultācijas, kā arī konsultācijas kriminālvajāšanas jomā. Ir arī vairākas sarežģītas korupcijas izmeklēšanas, kuru gadījumā dokumentācija tiks nodota DPP (parasti Īpašajai finanšu noziegumu vienībai) juridisko norāžu nodrošināšanai pirms izmeklēšanas beigām. 2019. gada jūnijā Garda inspekcija sāka pārskatīt, kā Gardaí apkaro korupciju savas organizācijas ietvaros.

Pretkorupcijas politikas izstrāde un īstenošana, kā arī korupcijas novēršana, atklāšana, izmeklēšana un kriminālvajāšana ir vairāku Īrijas iestāžu kompetencē. An Garda Síochána (policija) ir atbildīga par visu kārtības uzturēšanas pienākumu veikšanu Īrijā, ieskaitot kriminālizmeklēšanas korupcijas apkarošanas ietvaros. An Garda Síochána arī ir darbinieki, kuri norīkoti darbā ārējās aģentūrās, lai atbalstītu un koordinētu finanšu noziegumu izmeklēšanu, tostarp Uzņēmumu likumdošanas ieviešanas direktora birojā, Konkurences un patērētāju aizsardzības komisijā un Nodarbinātības un sociālo lietu departamentā. Par korupcijas nodarījumu izmeklēšanu ir atbildīgs Īrijas Valsts policijas dienests An Garda Síochána. Garda Valsts ekonomiskās noziedzības apkarošanas birojs (GNECB) ir izveidojis specializētu Pretkorupcijas vienību, kuras ekskluzīvā kompetencē ir ārvalstu amatpersonas kukuļošanas un korupcijas izmeklēšana, kā arī valsts nozīmes iekšzemes amatpersonas kukuļošanas un korupcijas izmeklēšana. Pretkorupcijas vienība pilda izcilības centra funkciju kukuļošanas un korupcijas izmeklēšanas, novēršanas un apkarošanas jomā, un šajā saistībā nepieciešamības gadījumā nodrošina palīdzību citām valsts līmeņa un vietējām vienībām. Vienība tika izveidota, lai pildītu vadošās organizācijas funkciju korupcijas un kukuļošanas izmeklēšanā. Tās darbības joma ietver kukuļošanas un korupcijas gadījumu novēršanu, atklāšanu, apkarošanu un izmeklēšanu. Vienība aktīvi atklāj šādus gadījumus un vāc ar kukuļošanu un korupciju saistītu informāciju. Salīdzinājumā ar korupcijas apkarošanai paredzētajiem kopējiem resursiem GNECB Pretkorupcijas vienības darbspēja pašlaik ir ierobežota — tajā ir aizpildīti tikai trīs no sešiem amatiem.

2019. gadā BAI noslēdza līgumu ar Dublinas Universitāti, lai ik gadu atjauninātu un publicētu informāciju par īpašumtiesībām un kontroles struktūru, kā arī tajā veiktajām izmaiņām. Īrijas uzņēmējdarbības tiesībās nav paredzēta prasība, ka uzņēmumam neatkarīgi no tā, vai uzņēmums ir vai nav saistīts ar plašsaziņas līdzekļiem, publiski jāatklāj informācija par personām, kurām faktiski pieder kapitāla daļas. Attiecībā uz BAI licencētiem radio un televīzijas plašsaziņas līdzekļiem sabiedrības pārstāvji BAI birojā var iepazīties ar visiem BAI parakstītajiem līgumiem, kuros ir informācija par plašsaziņas līdzekļu uzņēmumu īpašnieku struktūru. Turklāt 2014. gada Likumā par konkurenci un patērētāju aizsardzību ir noteikts, ka plašsaziņas līdzekļu apvienošanas vai pārņemšanas gadījumā iesaistītajiem uzņēmumiem jāpaziņo sakaru ministram informācija par attiecīgo uzņēmumu īpašniekiem. Likumā arī ir paredzēta prasība, ka BAI jāsagatavo un jāpublicē ziņojums, kurā aprakstītas īpašumtiesības un kontroles struktūras, attiecībā uz uzņēmumiem, kuri Īrijā veic plašsaziņas līdzekļu uzņēmējdarbību. Turklāt ziņojumā izklāsta šādu uzņēmumu īpašumtiesību un kontroles struktūras izmaiņas iepriekšējos trīs gados un sniedz analīzi par šādu izmaiņu ietekmi uz plašsaziņas līdzekļu plurālismu Īrijā. Divi šādi ziņojumi jau ir sagatavoti; viens ziņojums attiecas uz laikposmu no 2012. līdz 2014. gadam un otrs — no 2015. līdz 2017. gadam. Pārskatītā AVMPD mudina dalībvalstis pieņemt leģislatīvus pasākumus ar nosacījumu, ka tiešsaistes plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu sniedzēji savā jurisdikcijā dara pieejamu informāciju par to īpašumtiesību struktūru, tai skaitā par faktiskajiem īpašniekiem. Saskaņā ar MPM 2020 ziņojumu par Īriju plašsaziņas līdzekļu īpašumtiesību pārredzamība ir pakļauta vidējam riskam — šis rādītājs ir nedaudz uzlabojies salīdzinājumā ar iepriekšējiem novērtējumiem, ņemot vērā izmaiņas pēc ES Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas direktīvas transponēšanas (2018. gada novembris) un minētā Likuma par konkurenci un patērētāju aizsardzību.

Nav pieņemti īpaši noteikumi attiecībā uz valsts reklāmu plašsaziņas līdzekļos. MPM 2017 ziņojumā par Īriju bija norādīts, ka attiecībā uz valsts reklāmas izvietošanu plašsaziņas līdzekļos nav īpašu noteikumu, izņemot standarta iepirkumu noteikumus. Tiesiskais regulējums paliek nemainīgs. Tomēr šķiet, ka vienīgā nozīmīgā problēma, par kuru ziņots kopš attiecīgā brīža, bija pretrunīgais gadījums, kad vietējiem un reģionālajiem laikrakstiem tika lūgts publicēt tādus materiālus valdības attīstības plāna “Īrija 2040” reklamēšanai, kuros nebija skaidri saskatāma robeža starp redakcionālu un reklāmas materiālu.

Īrijas valdība ir īstenojusi vairākus pasākumus, lai nodrošinātu, ka žurnālistu izmeklēšanas neizraisītu iebiedēšanu un represijas. Neraugoties uz to, ka Īrijā nav īpašu valsts līmeņa mehānismu, kuri paredzēti, lai nodrošinātu žurnālistu drošību, žurnālistu aizsardzības regulējums šķiet stingrs. Piemēram, 2014. gada Likums par aizsargātu izpaušanu aizsargā darbiniekus, kuri izpauž informāciju par pārkāpumiem darbavietā. Eiropas Padomes Žurnālistikas un žurnālistu drošības aizsardzības veicināšanas platformā kopš tās izveides 2015. gadā nav iesniegti brīdinājumi saistībā ar Īriju.

Jaunā valdība ir solījusi veikt reformas tiesību aktos par neslavas celšanu. Mērķis ir nodrošināt līdzsvarotu pieeju attiecībā uz vārda brīvību, tiesībām uz labas slavas un reputācijas aizsardzību un tiesībām uz tiesu pieejamību. Biežas tiesas prāvas par neslavas celšanu, augstas aizstāvības izmaksas un lielas atlīdzināmo zaudējumu summas, kuras nosaka Īrijas tiesas, ir uzskatāmas par pamudinājumu uz pašcenzūru un plašsaziņas līdzekļu brīvības ierobežojumu, kas arī rada kaitējumu korupcijas apkarošanai. 2016. gada beigās un 2017. gada sākumā notika apspriešanās par Īrijas tiesību aktu par neslavas celšanu pārskatīšanu, un pašlaik tā tiek noslēgta ar mērķi veikt tiesības aktu reformas 2021. gada sākumā . 2017. gadā Eiropas Cilvēktiesību tiesa nosprieda, ka, ņemot vērā 1,25 miljonu EUR kompensācijas piešķiršanu lietā par neslavas celšanu Īrijā, var uzskatīt, ka šādas neparedzami lielas kompensāciju summas lietās par neslavas celšanu spēj radīt atturošu ietekmi uz plašsaziņas līdzekļu tiesībām uz vārda brīvību, tādēļ tās nepieciešams pārbaudīt īpaši rūpīgi. Lieta tika ierosināta un izskatīta saskaņā ar 1961. gada Likumu par neslavas celšanu.

Kopumā informācijas pieejamība ir nodrošināta. 1997., 2003. un 2014. gada Informācijas brīvības likumos ir paredzēta prasība valdības departamentiem un citām valsts struktūrām publicēt informāciju par savām darbībām un nodrošināt iedzīvotājiem pieeju to īpašumā esošajai informācijai. Kopumā atbilstība likuma prasībām ir laba. Maksas piemērošana par informācijas brīvības pieprasījumiem 2003. gadā samazināja pieprasījumu skaitu, taču minētā maksa tika atcelta ar 2014. gada likumu.

IV.Citi institucionāli jautājumi saistībā ar līdzsvara un atsvara sistēmu

Īrijā ir divpalātu parlamentārā sistēma: parlaments (Oireachtas) sastāv no apakšpalātas (Dáil Éireann) un augšpalātas (Seanad Éireann). Valdības ministriem un parlamenta locekļiem ir likumdošanas iniciatīvas tiesības. Konstitūcijā ir noteikts, ka valdībai ir jāatskaitās apakšpalātai. Konstitucionālo pārskatīšanu veic augstā tiesa ar apelācijas tiesībām apelācijas tiesā vai Augstākajā tiesā. Prezidents, konsultējoties ar Valsts padomi, var iesniegt likumprojektu Augstākajā tiesā konstitucionālai pārskatīšanai. Īrijas Cilvēktiesību un līdztiesību komisija ir Īrijas valsts iestāde cilvēktiesību un līdztiesības jomā.

Pastāv likumprojektu un likumu apspriešanas prakse. Lai gan parlamentam nav jārīko sabiedriskā apspriešana tiesību akta projekta izvērtēšanas ietvaros, tas regulāri īsteno šādu apspriešanu, publicējot vispārēju uzaicinājumu iesniegt informāciju vai sadarbojoties ar būtiskākajām ieinteresētajām personām. Turklāt parasti tiek īstenots apspriešanas process, pirms valdība publicē likumprojektu. Attiecīgais departaments var publicēt zaļo grāmatu, kurā izklāstītas valdības idejas un kurā pausts aicinājums fiziskām personām un uzņēmumiem sniegt savu viedokli. Pirms likumprojekta galīgās redakcijas sagatavošanas var tikt publicēta likumprojekta vispārīgā shēma. Valdības likumprojekta vispārīgo shēmu pārbauda parlamentārā komiteja, pirms tiek sagatavota likumprojekta galīgā redakcija. Attiecīgā komiteja var aicināt ieinteresētās personas piedalīties, apmeklējot sanāksmes, lai apspriestu likumprojekta vispārīgo shēmu. Pirmslikumdošanas pārbaudes noslēgumā Komiteja sagatavo ziņojumu un iesniedz to parlamenta palātās. Ziņojumā ir sniegti ieteikumi attiecībā uz likumprojektu, pamatojoties uz komitejas pārbaudi. Parlamenta palātās iesniegtie dokumenti ir publiski pieejami tiešsaistē. Parlamentāriešu ierosinātiem likumprojektiem piemēro līdzīgu komitejas veiktu pārbaudes procedūru tikai tad, ja tie iztur otro posmu apakšpalātā. Parlamenta Izpētes dienestu politikas pārskatos ir ietverts valdības sagatavotā ex-ante ietekmes novērtējuma vērtējums. Izpētes dienests arī sagatavo politikas analīzi par parlamentāriešu ierosinātiem likumprojektiem.

Leģislatīvi pasākumi Covid-19 pandēmijas apkarošanai tika pieņemti normālas likumdošanas procedūras ietvaros, rīkojot mērķtiecīgu apspriešanu. Minētie leģislatīvie pasākumi ietver 2020. gada Likumprojektu par veselību (saglabāšana un aizsardzība un citi ārkārtas pasākumi sabiedrības interesēs) un 2020. gada Likumprojektu par ārkārtas pasākumiem sabiedrības interesēs (Covid-19), ar kuriem veselības aizsardzības ministram tiek piešķirtas plašākas pilnvaras ierobežot visu iedzīvotāju brīvību, lai novērstu Covid-19 turpmāku izplatību Īrijā. Ārkārtas pilnvaras ir spēkā līdz 2020. gada 9. novembrim, kad tās zaudēs spēku, ja vien abas parlamenta palātas neizdos rezolūciju, ar ko apstiprina pasākumu turpināšanu. Augstā tiesa ir noraidījusi prasību attiecībā uz minētajiem likumiem, ka tie ir nesamērīgi un antikonstitucionāli. Abu likumu gadījumā tika izmantoti tā dēvētie “priekšlikumi bez apspriešanas”. Debašu pārtraukšana tiek izmantota steidzamības gadījumā, ja palātas pieņem lēmumu saīsināt laiku grozījumu iesniegšanai, likumprojekta apspriešanai un balsošanai par visiem atlikušajiem posmiem. 2019. gadā debašu pārtraukšanas procedūra tika piemērota 2 jautājumiem no kopumā 53 likumiem/likumprojektiem, kas tika pieņemti attiecīgajā gadā. Turklāt pastāv ārkārtas procedūras, taču tās pēdējā laikā nav izmantotas.

Īrijas Cilvēktiesību un līdztiesību komisija ir akreditēta ar “A” statusu. ANO Valstu cilvēktiesību aizsardzības iestāžu globālās alianses ieteikumos Cilvēktiesību un līdztiesības komisija tika mudināta pieprasīt atbilstošu finansējumu, vienlaicīgi saglabājot finansiālo neatkarību.

Īrijā ir aktīva un daudzveidīga pilsoniskā sabiedrība, taču bažas radīja finansējuma ierobežojumi. Pilsoniskā sabiedrība Īrijā ir atvērta, taču pilsoniskās sabiedrības organizācijas ir paudušas bažas par ierobežojumiem attiecībā uz pilsoniskās sabiedrības darbībām saistībā ar ietekmi, ko rada Vēlēšanu likumā paredzētais aizliegums, ka ziedojumu, kas paredzēts politiskiem mērķiem kandidātam, politiskai partijai / struktūrvienībai, ievēlētai amatpersonai vai trešai personai, nedrīkst veikt persona, kura nav Īrijas pilsonis, kuras pastāvīgā dzīvesvieta nav Īrijā vai juridiskā persona vai personu grupa bez juridiskās personas statusa, kurai nav darbības vietas Īrijā, ko tā izmanto vismaz viena pamatdarbības veida veikšanai. Aizliegums ir spēkā neatkarīgi no summas. Saskaņā ar SIPO attiecīgā tiesību akta interpretāciju tas attiecas arī uz noteiktām darbībām, ko veic pilsoniskās sabiedrības organizācijas, piemēram, atbalsta pasākumiem arī ārpus vēlēšanu periodiem. Tas radīja pilsoniskās sabiedrības organizāciju bažas. 2019. gada janvārī Īrijas Cilvēktiesību un līdztiesības komisija publicēja politikas ziņojumu par Vēlēšanu likumiem un pilsoniskās sabiedrības telpu Īrijā. Tā minēja bažas, ka jēdzieni “politiski mērķi” un “trešā persona” Vēlēšanu likumā ir pārāk plaši un ietver vairākas Īrijas pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kurām attiecīgi tiek ierobežota to atbalsta funkciju veikšana. Īrijas Cilvēktiesību un līdztiesības komisija uzskatīja, ka šādi regulatīvie pasākumi nedrīkstētu radīt nepamatotus ierobežojumus tādu plašas pilsoniskās sabiedrības pārstāvju darbībām, kuri veic likumīgu atbalstīšanu un vēlas ietekmēt politikas lēmumu pieņemšanu, tostarp attiecībā uz cilvēktiesību un līdztiesības jautājumiem. SIPO norādīja, ka tā izskatīts šos jautājumus, ņemot vērā saistību ar vēlēšanām un referendumiem, piemēram, ziedojumiem organizācijām, lai īstenotu lobēšanu referenduma rīkošanai. ES tiesību aktu prasības un Eiropas Padomes standarti ir pienācīgi jāņem vērā saistībā ar pilsoniskās sabiedrības organizāciju piekļuvi finansējumam.





I pielikums. Informācijas avotu saraksts alfabētiskā secībā*

* Saraksts ar informāciju, kas saņemta saistībā ar 2020. gada ziņojuma par tiesiskumu apspriešanu, ir pieejams (COM tīmekļa vietnē).

Amnesty International Ireland, Front Line Defenders, The Wheel, Transparency International Ireland, Uplift un Īrijas Pilsonisko brīvību padome (2020), “Submission to the UN Special Rapporteur on the Rights to Freedom of Peaceful Assembly and of Association”, Clément Nyaletsossi Voule.

Plašsaziņas līdzekļu plurālisma un brīvības centrs (2020), 2020. gada plašsaziņas līdzekļu plurālisma uzraudzības instruments. https://cmpf.eui.eu/media-pluralism-monitor/mpm-2020 .

CIVICUS, “Monitor tracking civic space: Ireland.” https://monitor.civicus.org/country/ireland/ .

Eiropas Padome: Ministru komiteja (2019), “Resolution CM/ResDH(2016)358 of the Committee of Ministers on excessive length of criminal and civil proceedings and lack of effective remedies”.

Eiropas Padome: Ministru komiteja (2010), “Recommendation CM/Rec(2010)12 of the Committee of Ministers to member states on judges: independence, efficiency and responsibilities”.

Eiropas Padome: Ministru komiteja (2016), “Recommendation CM/Rec(2016)4 of the Committee of Ministers to member states on the protection of journalism and safety of journalists and other media actors”.