LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 251/7

Uzklausīšanas amatpersonas nobeiguma ziņojums lietā COMP/38354 — Rūpnieciskie Maisi

(atbilstoši Komisijas 2001. gada 23. maija Lēmuma (2001/462/EK, EOTK) 15. un 16. pantam par uzklausīšanas amatpersonu darba uzdevumiem dažos tiesas procesos par konkurenci — OV L 162, 19.6.2001., 21. lpp.)

(2007/C 251/08)

Lēmuma projekta rezultātā rodas šādi apsvērumi.

Ievads

Šī lieta ir ierosināta saistībā ar BPI attiecībā uz karteli saistībā ar plastmasas rūpnieciskiem maisiem atbilstīgi 1996. gada Paziņojumam par iecietību pēc pārbaudēm, kuras Komisija veica 2002. gada jūnijā vairāku plastmasas rūpniecisko maisu ražotāju uzņēmumos Kopienā, un papildu informācijas pieprasījumiem. Komisija ieguva pierādījumus, ka uzņēmumi ir piedalījušies EK Līguma 81. panta varbūtējā pārkāpumā.

Iebildumu dokuments un piekļuve lietas materiāliem

Iebildumu dokuments 2004. gada 29. aprīlī tika nosūtīts 43 adresātiem, proti:

— Plásticos Españoles SA (“Aspla”) un Armando Álvarez SA,

— Combipac BV, Francepac SA, British Polythene Industries plc (BPI), BPI Europe BV, BPI International Limited un BPI International (Nr. 2) Limited (“BPI”),

— Bonar Technical Fabrics NV, Bonar International SA, Bonar International Holdings Ltd un Low & Bonar plc,

— Fardem Packaging BV, Combattant Holding BV un Kendrion NV (“Fardem”),

— Trioplast Wittenheim SA, Trioplanex France SA un Trioplast Industrier AB,

— FLS Plast A/S un FLS Industries A/S,

— Cofira-Film un Cofira-Sac (agrāk Cofira-Sepso) (“Cofira”),

— Rosenlew Saint Frères Emballage SA, UPM Kymmene Groupe un UPM-Kymmene Oyj,

— Conditionnement et Industrie SA, šodien pazīstams kā Bernay Film Plastique (“Ceisa”),

— Bischof + Klein France, Bischof + Klein GmbH & Co. KG un Bischof + Klein Beteiligungen GmbH (“B&K”),

— Nordfolien GmbH (Nordenia Deutschland Steinfeld GmbH) un Nordenia International AG,

— RKW AG Rheinische Kunststoffwerke, Renolit AG un JM Gesellschaft für industrielle Beteiligung GmbH & Co. KG (“RKW”),

— Sachsa Verpackung GmbH, Gascogne Deutschland GmbH un Groupe Gascogne (“Sachsa”),

— Koninklijke Verpakkingsindustrie Stempher CV un Stempher BV (“Stempher”),

— Greif France, Greif France Holdings, Greif Coordination Center un Van Leer-Muno BVBA (“Greif”).

Piekļuve lietas materiāliem tika nodrošināta ar diviem lasāmatmiņas kompaktdiskiem (CD-ROM), un visus Komisijas lietā iekļautos dokumentus puses saņēma 2004. gada 3. vai 4. maijā.

Daži iebildumu dokumentā minētie dokumenti nebija iekļauti CD-ROM. Šie dokumenti tika darīti pieejami, un attiecīgā gadījumā tika piešķirts papildu laiks atbildes sniegšanai.

Pirms uzklausīšanas RKW pieprasīja piekļuvi visai 1998. gada un agrākai tirgus informācijai, kuru puses iesniegušas, atbildot uz Komisijas pieprasījumiem pēc informācijas, apgalvodams, ka šo informāciju vairs nevar uzskatīt par konfidenciālu. Tikai viens uzņēmums — Stempher — iebilda pret šīs informācijas atklāšanu. Pēc sarakstes ar Stempher par šo jautājumu es 2004. gada 3. novembrī pieņēmu oficiālu lēmumu saskaņā ar pilnvarojuma 9. panta 3. punktu (1), paziņojot Stempher, ka tā gada apgrozījuma rādītāji, apjoms un tirgus daļas pirms 1999. gada nav komercnoslēpumi, un Komisija tos atklās. Stempher tobrīd neveica turpmākus pasākumus, tādēļ attiecīgā informācija tika darīta pieejama visām pusēm.

Pušu atbilde un mutiskā uzklausīšana

Sākotnējais termiņš atbildei uz iebildumu dokumentu bija 2004. gada 28. vai 29. jūnijs atbilstīgi datumam, kad puses to saņēma.

Pēc pieprasījuma termiņu ierobežoti pagarināja Aspla, Cofira, Sachsa, Fardem, Nordenia un Nordfolien, FLS Industries A/S un RKW. Atbildes tika saņemtas laikā no 2004. gada 24. jūnija līdz 2004. gada 9. jūlijam (t.i., noteiktajā termiņā).

Faktiski visas puses pieprasīja mutisku uzklausīšanu vai pauda vēlmi piedalīties uzklausīšanā. Mutiskā uzklausīšana notika 2004. gada 26., 27. un 28. jūlijā. Tajā piedalījās visi iebildumu dokumenta adresāti, izņemot Ceisa.

Uzklausīšanā Aspla sūdzējās, ka es noraidīju to lūgumu atlikt uzklausīšanu to galvenā juridiskā pārstāvja slimības dēļ. Ņemot vērā iesaistīto pušu lielo skaitu, es uzskatīju, ka atlikšana pēdējā brīdī nav pareiza izvēle, un attiecīgi informēju Aspla. Es biju pārliecināts, ka viņu aizstāvības tiesības nav pārkāptas (2).

Vairākas puses rakstiskajās atbildēs un uzklausīšanā apgalvoja, ka pēc iecietības pieteikuma iesniegšanas BPI turpināja pārkāpumu, piedaloties interneta izsolē saistībā ar klientu Kali and Salz, kā arī to, ka BPI faktiski sekmēja un/vai vadīja karteli. RKW, B&K un Nordfolien tika aicināti rakstiski sniegt sīku informāciju par apsūdzībām noteiktā termiņā pēc uzklausīšanas. Tā kā minētie apgalvojumi varēja apdraudēt gūstamās priekšrocības no pieteikuma par atbrīvojumu no sodas naudas saskaņā ar 1996. gada Paziņojuma par iecietību B sadaļu, BPI varēja piekļūt izvilkumiem no attiecīgo pušu atbildēm uz iebildumu dokumentu, kā arī to vēstulēm saistībā ar Kali & Salz jautājumu. Tomēr es neredzēju iemeslu piešķirt piekļuvi citu pušu atbildēm par šo jautājumu ne arī BPI argumentiem par tā kā karteļa vadītāja iespējamo lomu, kā tika papildus pieprasīts.

Pēc tam RKW pieprasīja papildu piekļuvi Komisijas lietas materiāliem attiecībā uz piekļuvi visu iebildumu dokumenta adresātu apgrozījuma rādītājiem par 2001. gadu. Tie apgalvoja, ka tiem ir likumīgas tiesības pārbaudīt datus, uz kuriem pamatojas iebildumu dokumentā norādītās tirgus daļas, jo tirgus daļas ir svarīgas sodanaudas pamatsummas aprēķināšanai. Es noraidīju to pieprasījumu ar 2005. gada 23. maija vēstuli, pamatojoties uz to, ka, lai aizsargātu citu pušu likumīgās intereses par konfidencialitāti, ir pieņemama tikai ierobežota veida atklāšana, un ka šajā lietā RKW aizstāvības tiesības ir pietiekami aizsargātas ar iebildumu dokumentā jau iekļauto informāciju.

Galīgā lēmuma projekts

Vairāki iebildumu dokumenta sākotnējie adresāti nav minēti galīgā lēmuma projektā, jo tika konstatēts, ka tās ir starpniecības kontrolakciju sabiedrības, t.i., nav iesaistītas komercdarbībā, vai tāpēc, ka šie adresāti nav piedalījušies pārkāpumā vai ir likvidēti.

Ja juridiskā persona, kas piedalījās pārkāpumā, vairs nepastāv un to ir absorbējis cits uzņēmums, minētais turpmākais uzņēmums tika uzskatīts par atbildīgu par attiecīgās saimnieciskās vienības veiktā pārkāpuma kopējo ilgumu.

Pēc Greif rakstiskām un mutiskām atbildēm uz iebildumu dokumentu pret to iebildumi tika atcelti.

Komisijas dienesti pienācīgi ņēma vērā papildu protestus, ko iesniedza viens no adresātiem, par tā finansiālo stāvokli.

Lēmuma projektā, ko iesniedza Komisijai, ir tikai tie iebildumi, par kuriem pusēm bija iespēja izteikt viedokļus.

Ņemot vērā iepriekš minēto, es uzskatu, ka šajā lietā ir pilnībā ievērotas pušu tiesības tikt uzklausītām.

Briselē, 2005. gada 24. novembrī Karen WILLIAMS

(1) Lēmums 2001/462/EK, EOTK.

(2) Lieta T-86/95, Compagnie Générale Maritime et autres, 2002. gada 28. februāris, 466. punkts.