[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 23.11.2010 COM(2010) 683 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Kā ar brīvprātīgo darbu paust ES iedzīvotāju solidaritāti: pirmās pārdomas par Eiropas Brīvprātīgo humānās palīdzības korpusu KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Kā ar brīvprātīgo darbu paust ES iedzīvotāju solidaritāti: pirmās pārdomas par Eiropas Brīvprātīgo humānās palīdzības korpusu 1. ievads Ārējo attiecību jomā Lisabonas līgumā humānā palīdzība pirmo reizi ir iekļauta kā atsevišķa ES politika (LESD 214. pants). Šajā līguma punktā minēta konkrēta atsauce uz "Eiropas Brīvprātīgo humānās palīdzības korpusu" ( EVHAC ), kura mērķis ir izveidot "sistēmu jauno eiropiešu dalībai Savienības humānās palīdzības pasākumos" (LESD 214. panta 5. punkts). Šā noteikuma īstenošana sniedz Eiropas iedzīvotājiem iespēju apliecināt solidaritāti ar grūtībās nonākušiem cilvēkiem. Tās pamatā ir skaidri novērojama tendence ES, proti, palielinās to cilvēku skaits, kuri vēlas iesaistīties brīvprātīgo darbā. Pēdējos 20 gados ir ievērojami palielinājies aktīvo brīvprātīgo skaits, un šobrīd brīvprātīgo darbā ES ir iesaistījušies gandrīz 100 miljoni pieaugušo. Tas nozīmē, ka aptuveni 22 % līdz 23 % Eiropas iedzīvotāju vecumā virs 15 gadiem ir iesaistījušies brīvprātīgo darbā[1]. Tādējādi brīvprātīgo darbs ir būtiska vērtība, kas varētu Eiropu pietuvināt tās iedzīvotājiem. Situācija brīvprātīgā darba jomā pēdējos gados ir kļuvusi daudzveidīgāka, un ir ievērojami palielinājies to organizāciju skaits, kuras nodarbina brīvprātīgos. Tā kā saistībā ar brīvprātīgo darbu humānās palīdzības kontekstā pastāv dažādas programmas, dalībnieki un pieejas, ārkārtīgi svarīga ir koordinācija un saskaņotība. Tā kā Eiropas Komisijai ir uzdots iesniegt tiesību akta priekšlikumu par EVHAC izveidi, tā izmantos šo izdevību un iekļaus tajā ierosinājumus attiecībā uz jaunajiem uzdevumiem un jaunajām vajadzībām saistībā ar tādiem jautājumiem kā brīvprātīgo atlase un pieņemšana darbā, viņu apmācība un izvietošana. To var izdarīt, vienīgi veicot padziļinātas apspriedes ar ieinteresētajām personām un iespēju un izmaksu saskaņotu analīzi, kas būs ieguldījums paredzētā tiesību akta priekšlikuma izstrādē. Pirms šāds posms tiek sasniegts, šā paziņojuma mērķis ir izklāstīt pašreizējo situāciju saistībā ar brīvprātīgo darbu attiecīgajās darbības jomās, īpašu uzmanību pievēršot pamatprincipiem, pastāvošajiem trūkumiem, vajadzībām un priekšnosacījumiem, lai EVHAC varētu sniegt pozitīvu ieguldījumu kopīgajos reaģēšanas pasākumos humāno katastrofu gadījumos. Tajā arī uzsvērti jautājumi, kas ir neatliekami jāizskata saistībā ar EVHAC izveidi, un turpmākā virzība. 2. P AšREIZēJā SITUāCIJA BRīVPRāTīGO DARBA JOMā ES BRīVPRāTīGā DARBA JOMA KOPUMā, UN JO īPAšI āRēJāS PALīDZīBAS JOMA, PēDēJO DESMIT GADU LAIKā IR STRAUJI ATTīSTīJUSIES. LIELS SKAITS BRīVPRāTīGO ORGANIZāCIJU UN TīKLU — ATKARīBā NO ATSEVIšķāS ORGANIZāCIJAS STRUKTūRAS UN FILOZOFIJAS — PIEDāVā DAžāDAS BRīVPRāTīGā DARBA PROGRAMMAS. KOMISIJAS VADīTAIS EIROPAS BRīVPRāTīGO DIENESTS IR ATBALSTīJIS PARAUGINICIATīVAS, KURU MēRķAUDITORIJA IR PERSONAS VECUMā NO 18 LīDZ 30 GADIEM. TāPAT ARī LIELāKā DAļA HUMāNāS PALīDZīBAS ORGANIZāCIJU SAVOS HUMāNāS PALīDZīBAS PASāKUMOS IESAISTA BRīVPRāTīGOS. NO šīS PIEREDZES VAR DAUDZ KO MāCīTIES, JO īPAšI ATTIECīBā UZ DARBā PIEņEMšANU, APMāCīBU UN IZVIETOšANU. Papildus šai vispārējai tendencei aizvien lielākā mērā iesaistās dalībnieki no privātā sektora. Proti, pastāv vairāki privāto uzņēmumu izveidoti brīvprātīgā darba modeļi, kuri varētu būt interesanti saistībā ar EVHAC izveidi, piemēram, modeļi, kas ļauj darbiniekiem veltīt savu laiku un nodot īpašās zināšanas par brīvu, izmantojot uzņēmumu brīvprātīgā darba programmas, vai arī iedrošināt citus iesaistīties brīvprātīgo darbā. ANO ir izveidojusi šim nolūkam paredzētu tiešsaistes pakalpojumu[2], lai privātā sektora piedāvājumu saskaņotu ar vajadzībām saistībā ar attīstības pasākumiem vai reaģēšanas pasākumiem katastrofu gadījumā. Komisija sīkāk izpētīs šādu pieeju potenciālu, vienlaicīgi ievērojot to organizāciju īpašo lomu un pilnvaras, kuras veic reaģēšanas pasākumus humāno katastrofu gadījumā. Parasti reālos ārkārtas palīdzības pasākumos tiek iesaistīti vienīgi brīvprātīgie ar lielāku pieredzi, jo īpaši gadījumos, kad problēmas rada drošības jautājums. Vēl viens būtisks aspekts, kas jāņem vērā, ir šāds: lai arī attiecībā uz brīvprātīgajiem attīstības palīdzības jomā dažkārt tiek piemērota plašāka pieeja, tomēr bieži vien viņiem tiek prasīts apliecināt pieredzi savā mītnes valstī, pirms viņi tiek nosūtīti uz ārvalstīm. Nozīmīgākais dalībnieks brīvprātīgā darba jomā ir ANO Brīvprātīgo programma, galvenajā birojā nodarbinot 150 darbiniekus un vairāk nekā 7 500 brīvprātīgos (2009. gadā), kā arī 9500 brīvprātīgos tiešsaistē. 2009. gadā ANO Brīvprātīgie bija no 163 dažādām valstīm (75 % no jaunattīstības valstīm), un viņi galvenokārt strādāja ieilgušas krīzes situācijās un pie palīdzības, rehabilitācijas un attīstības sasaistes, nevis sniedza ārkārtas palīdzību. Lai gan galvenais uzsvars tiek likts uz vietējiem brīvprātīgajiem darbiniekiem, pēdējos gados sarežģītās misijās (krīžu novēršana, humānā palīdzība, miera uzturēšana un veidošana) ir nosūtīts aizvien lielāks procentuālais skaits brīvprātīgo no citām valstīm. Tāpat arī ANO Brīvprātīgie strādā pie vietējo spēju veidošanas un apmācību nodrošināšanas, kā arī sniedz padomus vietējiem un valstu palīdzības sniedzējiem. Turpmākajā tabulā ir sniegts pārskats par dažām lielām organizācijām, kuras nosūta misijās brīvprātīgos un kuras iesaistās humāno katastrofu seku likvidēšanā un attīstības palīdzības sniegšanā. Organizācija | Brīvprātīgo skaits gadā | Palīdzības joma[3] | Tipisks brīvprātīgā darbinieka profils | Eiropas Brīvprātīgo dienests (Izglītības un kultūras ĢD) | 6300 brīvprātīgie 2009. gadā ES un kaimiņvalstīs (10 % nosūtīti misijās uz trešām valstīm) | Brīvprātīgais darbs vietējās sabiedrības (uzņēmējsabiedrība) interesēs (piemēram, mākslas, kultūras, sporta, sociālās aprūpes un citās jomās) | Vecumā no 18 līdz -30 gadiem, nav noteiktas nekādas īpašas prasības attiecībā uz izglītību, profesionālo pieredzi utt. | Weltwärts programma, sadarbība attīstības jomā Vācijā (BMZ) | 3500 brīvprātīgie 2009. gadā / ESAO jaunattīstības valstu saraksts | Sadarbība attīstības jomā ar vietējo uzņēmējorganizāciju jaunattīstības valstīs starpniecību | Vecumā no 18 līdz -28 gadiem, iegūta profesionālā izglītību / pabeigta vidusskola | UNDP Junior Professional Officer Programme | Aptuveni 360 brīvprātīgie gadā/dažādās valstīs, kurās norisinās ANO operācijas/projekti (finansē 25 līdzekļu devējas valstis) | Dažādas jomas, tostarp sadarbība attīstības jomā un humānā palīdzība (galvenokārt valstu birojos) | Jaunāks par 32 gadiem, maģistra grāds un viena līdz divu gadu profesionālā pieredze | VSO/Apvienotā Karaliste un biedri | Aptuveni 1500 aktīvi brīvprātīgie gadā (ilgtermiņa un īstermiņa misijas) visā pasaulē | Uzsvars likts uz sadarbību attīstības jomā (seši attīstības mērķi) | Vecumā no 18 līdz -75 gadiem, vismaz divu gadu profesionālā pieredze | Malteser International (jaunu profesionāļu karjeras uzsākšanas programma) | 80 000 apmācīti brīvprātīgie un 20 000 darbinieki (kā arī 13 000 biedri)/visā pasaulē Malteser vadītos projektos | Civilā aizsardzība, humānā palīdzība, rehabilitācija un sadarbība attīstības jomā | Universitātes grāds, zināma darba pieredze ārvalstīs, vadītāja apliecība (un Katoļu baznīcas loceklis) | Johanniter International (JOIN Brisele) | Vācijā vien aptuveni 29 000 brīvprātīgie un 13 000 darbinieki | Civilā aizsardzība, humānā palīdzība un sadarbība attīstības jomā | Dažādi profesionālie profili, tostarp sociālie pakalpojumi, veselības aprūpe, un humānā palīdzība un civilās aizsardzības pasākumi trešās valstīs | IFRC | Sarkanā Krusta kustībā ir aptuveni 97 miljoni biedru visā pasaulē, no kuriem 20 miljoni ir aktīvi brīvprātīgie (valstu līmenī) Izmanto valstu organizāciju brīvprātīgos — darbam ārvalstu misijās trešās valstīs tiek pieņemti vienīgi profesionāļi | Civilā aizsardzība/sagatavošanās katastrofām un katastrofu novēršana/humānā palīdzība/attīstības palīdzība | Dažādi profili (tostarp jaunatnes nodaļas valstu līmenī) Starptautiskais brīvprātīgo darbs jauniem cilvēkiem (18 —-30 gadi) sadarbībā ar Eiropas Brīvprātīgo dienestu (ES un kaimiņvalstīs, kā arī trešās valstīs) | 3. P AMATPRINCIPI Apsverot EVHAC izveidi, pamatā jābūt šādiem aspektiem. - Solidaritāte . Humānās palīdzības pasākumi ir Eiropas iedzīvotāju solidaritātes ar katastrofu skartajiem iedzīvotājiem būtiska izpausme. Tādēļ EVHAC izveidei būtu jābūt šādas solidaritātes konkrētai izpausmei. Tāpat arī EVHAC varētu sekmēt vienotākas Eiropas sabiedrības attīstību, radot Eiropas iedzīvotājiem, īpaši jauniešiem, jaunas līdzdalības iespējas. - Humānās palīdzības sniegšanas principi . ES ir stingri apņēmusies ievērot 2007. gada Eiropas konsensā par humāno palīdzību[4] noteiktos humānās palīdzības principus, proti, humānumu, neitralitāti, objektivitāti un neatkarību. Priekšstats par humānās palīdzības sniedzējiem un uzticēšanos viņiem ir tieši saistīts ar to, kā šie principi tiek ievēroti, sniedzot humāno palīdzību. Visiem krīzē iesaistītajiem ES dalībniekiem, tostarp brīvprātīgajiem, savā darbā ir jāievēro šie principi. - Profesionalitāte un drošība . Viena no humānās palīdzības galvenajām tendencēm ir vērsta uz humānās palīdzības sniedzēju profesionālo iemaņu uzlabošanu, lai tie labāk spētu reaģēt uz arvien lielākām problēmām, ar kādām nākas saskarties notikuma vietā. Humānās palīdzības organizācijām un to darbiniekiem aizvien lielākas bažas rada drošība un drošums, jo īpaši konfliktu zonās, un šie jautājumi ir attiecīgi jārisina. Brīvprātīgo mainīgais raksturojums (profili, motivācija, centieni) un jo īpaši brīvprātīgā darba jomā nodarbināto darbinieku aizvien lielāka profesionalitāte organizācijām, kas nodarbina brīvprātīgos, nozīmē jaunas cilvēkresursu vadības problēmas. Brīvprātīgie saskaras ar aizvien grūtākiem uzdevumiem, kuru veikšanai nepieciešamas īpašas zināšanas un prasmes; šāda situācija var radīt spriedzi starp brīvprātīgajiem izvirzītajām prasībām, no vienas puses, un brīvprātīgo spējām šīs prasības izpildīt un spēt ātri iesaistīties darbību veikšanā, no otras puses. - Pievienotā vērtība . Īpaša uzmanība tiks pievērsta koordinācijai un sadarbībai ar pašreizējām brīvprātīgo organizācijām. Lai izvairītos no dubulta darba veikšanas un nodrošinātu pieejamo resursu rentablu izmantošanu, EVHAC pēc iespējas lielākā mērā būtu jābalstās uz jau pastāvošajām struktūrām. 4. V AJADZīBAS UN NOSACīJUMI Vajadzības Neatkarīgi no lielā pastāvošo programmu skaita organizācijām, kuras nosūta darbā brīvprātīgos, ir vairākas kopīgas problēmas, un esošajās programmās ir daži acīmredzami trūkumi, kuri būtu sīkāk jāanalizē. 1. Jānosaka skaidri un pārbaudīti kritēriji, lai atlasītu brīvprātīgos, kuri ātri vien spēs piedalīties ES humānās palīdzības pasākumos. Lai arī daudzus Eiropas iedzīvotājus ļoti interesē jautājums par humāno palīdzību un viņi vēlas piedalīties Savienības veiktajās operācijās, ne visi ir informēti par nosacījumiem un vajadzīgajām prasmēm. 2. Tāpat arī vajadzīga strukturētāka apmācība, kopīgi standarti un laba prakse. Brīvprātīgo minimālā apmācībā jāietver dažādi pamataspekti, kas saistīti ar humānās palīdzības sistēmām un principiem, drošību un piesardzību, kā arī ar apstākļiem valstī, uz kuru brīvprātīgie tiks nosūtīti, piemēram, valoda, būtiski kultūras aspekti utt. Gan humānās palīdzības jomā, gan privātajā sektorā ir vairākas piemērotas mācību programmas, institūti un izglītības forumi[5]. Tajā pašā laikā daudzas organizācijas, ar kurām Eiropas Komisija ir apspriedusies, uzskata, ka daži kopīgi noteikti kritēriji un mācību moduļi palīdzētu novērst situācijas, kad brīvprātīgo organizācijas ar mazāku pieredzi nosūta misijā brīvprātīgos, kuriem nav pat minimālo prasmju. Jebkurā gadījumā visiem mācību pasākumiem, ko, iespējams, varētu izstrādāt saistībā ar EVHAC , jāpapildina esošie mācību kursi un jābūt ar tiem saskaņotiem. 3. Vajadzīgi labāki pieredzējušu brīvprātīgo rezerves saraksti, lai krīzes situācijās viņus varētu ātri izvietot (papildspēki, tostarp galvenajās jomās, piemēram, veselības jomā), kas ir ļoti būtiski, lai īstajā brīdī un īstajā vietā atrastos pareizie cilvēki. 2010. gadā šo trūkumu būtiski parādīja pieredze Haiti un Pakistānā (skatīt turpmāko ierāmējumu par situāciju Haiti), kur neatkarīgi no ļoti lielā starptautisko darbinieku skaita joprojām jūtams, ka trūkst pieredzējušu darbinieku ar pārvaldības un vadības prasmēm. 4. Jāsniedz lielāks atbalsts palīdzības īstenotāju organizāciju administratīvajām funkcijām, tostarp krīzes uzliesmojuma posmā, lai uz laiku palielinātu organizatoriskās spējas un pieredzējušiem darbiniekiem ļautu piekļūt tuvāk notikuma vietai. Kā iespējamās jomas, kurās var iesaistīt lielāku skaitu brīvprātīgo, ir norādīti arī atbalsta pasākumi Eiropas līmenī, tostarp kampaņas, informēšana un komunikācija. Haiti gūtā mācība To brīvprātīgo pieredze, kuri piedalījās palīdzības darbos pēc zemestrīces Haiti, apliecināja, no vienas puses, vajadzību pēc kvalificētiem un ātri izvietojamiem brīvprātīgajiem, lai nekavējoties varētu reaģēt uz ārkārtas situācijām, un, no otras puses, iespēju izmantot mazāk kvalificētu darbinieku palīdzību papildu funkciju veikšanai. Vairumam brīvprātīgo, ko palīdzības organizācijas nosūtīja darbā uz Haiti, par darbu maksāja viņu uzņēmums vai valdība. Pirmajās dienās, labu nodomu vadīti, ieradās liels skaits nekvalificētu darbinieku, taču viņi nestrādāja tik efektīvi un dažkārt pat traucēja, tādējādi apstiprinot uzskatu, ka neatkarīgi no termina "brīvprātīgais" definīcijas pirms nosūtīšanas uz notikuma vietu brīvprātīgajam jāiziet minimālais apmācību stundu skaits un sagatavošanās kursi. Tas, ka Haiti vietējās struktūras jau iepriekš bija vājas un zemestrīce šīm struktūrām nodarīja lielus zaudējumus, pastiprināja vajadzību pēc kvalificētiem un pieredzējušiem ārvalstu darbiniekiem, taču vienlaicīgi parādīja iespējas sniegt padomus un sadarboties ar vietējiem darbiniekiem, kas ir vēl viens EVHAC izveides aspekts, kas varētu šķist interesants. Kļuva arī skaidrs, kurus uzdevumus varētu veikt brīvprātīgie, kuriem nav tik lielas pieredzes, piemēram, palīdzēt darbos notikuma vietā (palīdzot organizāciju darbiniekiem svarīgos darbos, kuru veikšanai nav nepieciešamas plašas tehniskās zināšanas), sniegt pakalpojumus NVO un atbalstu palīdzības sniedzējiem saistībā ar mājvietu/biroju jautājumiem, kā arī sniegt atbalstu vietējām NVO un sagatavot ziņojumus. Nosacījumi Papildus šīm vajadzībām attiecībā uz EVHAC jau ir apzināti daži skaidri nosacījumi. - Brīvprātīgo iesaistīšanai saistībā ar EVHAC jābūt orientētai uz pieprasījumu un balstītai uz vajadzībām, lai izvairītos no pārāk liela to brīvprātīgo skaita, kuriem nav vajadzīgo prasmju. Jautājums par brīvprātīgo atlases, darbā pieņemšanas, apmācības, integrācijas un uzraudzības izmaksu un ieguvumu attiecību nodarbina visas brīvprātīgo organizācijas, jo īpaši tādēļ, ka liels darbinieku skaits piedalās vienīgi īslaicīgās misijās un līdz ar to ir ļoti augsta darbinieku mainība. Tādēļ jāpanāk samērīga attiecība starp ieguvumiem, ko sniedz brīvprātīgo apmācība un izvietošana, un izmaksām. Brīvprātīgo nosūtītājas organizācijas labprātāk iegulda brīvprātīgajos, kuri ir gados jauni, ja šādu ieguldījumu var uzskatīt par karjeras uzsākšanu un ja pastāv zināma garantija, ka šie darbinieki organizācijai būs pieejami arī turpmāk. - EVHAC paredzētais finansējums nedrīkst novirzīt līdzekļus no darbību pamatbudžeta, kas paredzēts, lai apmierinātu katastrofas skarto cilvēku vajadzības, bet tas drīzāk jāuzskata par papildu ieguldījumu humānās palīdzības sniedzēju spēju palielināšana gan Eiropā, gan uz vietas. Līdz ar to būs rūpīgi jāanalizē ierosinātās programmas izmaksas un ieguvumi un atbilstīgi tiem jāpielāgo mērķi. - Ļoti būtiski ir drošības aspekti. Tā kā drošības un politiskā situācija, kādā humānās palīdzības sniedzēji bieži vien strādā, ir sarežģīta, ļoti būtiski ir pievērst lielu uzmanību brīvprātīgo drošības jautājumiem. 80 % humānās palīdzības tiek sniegta konfliktu skartajās zonās, un pret humānās palīdzības sniedzējiem izdarīto uzbrukumu skaits pēdējos gados ir ievērojami palielinājies[6]. Šā iemesla dēļ brīvprātīgo nosūtītāju organizāciju vidū valda skaidra vienotība par to, ka sarežģītos apstākļos ir jāizvairās no jaunu un mazāk pieredzējušu brīvprātīgo nosūtīšanas, un jebkurā gadījumā pirms nosūtīšanas ir jānodrošina maksimāla sagatavotība. Parasti vairums humānās palīdzības organizāciju izmanto brīvprātīgo palīdzību galvenokārt saistībā ar katastrofu novēršanu vai pēc krīzes situācijās, kad bieži vien trūkst kvalificētu darbinieku, jo tie jau ir devušies uz nākamo vietu, kur ir notikusi liela katastrofa. - Atbalsta sniegšana vietējo spēju veidošanai bieži vien ir ārkārtīgi svarīga saistībā ar sagatavotību katastrofām, reaģēšanas pasākumiem humāno katastrofu gadījumā un situācijā pēc katastrofas. Daudz darbu vai atbalsta pasākumu var veikt vietējie darbinieki, tādējādi palīdzot izveidot programmas, saskaņā ar kurām tiek maksāts par padarīto darbu, un ļaujot ekonomikai atsākt darboties. Šāda veida pasākumu veikšanu nedrīkst pārņemt ārvalstu brīvprātīgo programmas. Taču EVHAC varētu būt nozīme brīvprātīgā darba stiprināšanā vietējā līmenī un spēju veidošanā, izmantojot apmācības un mērķsadarbības programmas, kurās ārvalstu un vietējie brīvprātīgie strādātu kopā, utt. - Tā kā pastāv daudz un dažādu brīvprātīgo organizāciju, Komisijai saistībā ar EVHAC izveidi jāizmanto sadarbības pieejas , tostarp īpaša uzmanība jāpievērš papildināmībai, lai izvairītos no dubulta darba veikšanas un no tā, ka tiktu pārtrauktas labi funkcionējošas brīvprātīgo programmas, piemēram, vispārējās brīvprātīgo programmas ES līmenī (Eiropas Brīvprātīgo dienests, iniciatīva "Jaunatne kustībā", EURES darba mobilitātes portāls u.c.). Tiks izveidota arī sadarbība ar visiem humānās palīdzības dalībniekiem, kas strādā ar brīvprātīgajiem, tostarp ar ANO, Sarkanā Krusta/Sarkanā Pusmēness kustību un NVO, kā arī atbilstošām programmām ES dalībvalstīs. 5. vispārīgi apsvērumi un pirmie atzinumi Precīza termina "brīvprātīgais" definīcija ir plaši apspriests temats praktiskā darba veicēju vidū, jo tā atkarībā no sarunu biedra ietver dažādas šādu jēdzienu kombinācijas: "jauns", "nepieredzējis", "nekvalificēts" un "neapmaksāts" vai "nepienācīgi apmaksāts". Saistībā ar EVHAC izveidi tiks definēts viens vai vairāki brīvprātīgo "tipi", lai varētu noteikt atbilstības un darbību kritērijus, kā arī veikt izmaksu aprēķinu. Ņemot vērā pašreizējos budžeta ierobežojumus, Komisija centīsies rast līdzsvaru starp vajadzību balstīties uz esošajām struktūrām un tās maksimāli izmantot un vajadzību ierosināt priekšlikumu, kas sniegtu risinājumus dažām no problēmām, ar ko darbā ar brīvprātīgajiem saskaras ieinteresētās personas. Lai kāda arī būtu brīvprātīgajiem nepieciešamo prasmju definīcija saistībā ar EVHAC , pašreizējā ekonomiskā situācija ES un demogrāfiskās problēmas nākamajās desmitgadēs nosaka to, ka ir ļoti būtiski šīs prasmes pēc iespējas plašāk izmantot, lai tādējādi EVHAC iesaistītajiem dalībniekiem būtu iespējama profesionālā izaugsme. Lai noteiktu precīzu brīvprātīgā profilu saistībā ar ierosināto EVHAC , būs jāveic papildu izpēte. Lai arī Līgumā noteikts, ka jāizveido sistēma, lai dalību varētu ņemt jaunieši, ir vajadzīgi pieredzējušāki un līdz ar to vecāki darbinieki, un ir vērojama skaidra tendence, ka vēlas palīdzēt vecāki cilvēki, dažos gadījumos pat pensionāri, kuriem ir vajadzīgās prasmes. Vienlaicīgi EVHAC būtu jābūt pietiekoši ietverošam, lai kā brīvprātīgie varētu pieteikties cilvēki no dažādām sociālajām grupām, jo dažas esošās programmas nespēj pastāvēt, ja pats brīvprātīgais neiemaksā ievērojamu naudas summu. Kopumā Komisija centīsies panākt, lai tās pieeja būtu pēc iespējas ietverošāka, vienlaicīgi nodrošinot, ka arī turpmāk programma ir profesionāla un orientēta uz pieprasījumu. Brīvprātīgajiem paredzēto pasākumu veidiem saistībā ar EVHAC būtu jāaptver plašs diapazons, nevis jāaprobežojas vienīgi ar parastajiem reaģēšanas pasākumiem humānās krīzes situācijās. Katastrofu riska mazināšanas pasākumi, kuru mērķis ir samazināt katastrofu apdraudēto valstu un reģionu neaizsargātību, kā arī iesaistīšanās pasākumi pārejas situācijās, kuru mērķis ir nodrošināt netraucētu pāreju no palīdzības sniegšanas posma uz attīstības palīdzības posmu, ir atbalsta nepārtrauktības neatņemama daļa un var nodrošināt nozīmīgus un ilgtspējīgus apstākļus brīvprātīgo izvietošanai. Runājot par konkrētiem variantiem saistībā ar EVHAC izveidi, līdz šim veiktā darba rezultātā ir izkristalizējušās trīs galvenajās pieejas. Pirmais variants galvenokārt ietvertu to problēmu risināšanu, kuras brīvprātīgo organizācijas ir minējušas saistībā ar brīvprātīgo atlases un apmācības vispārpieņemtajiem standartiem, tostarp dažās specializētās jomās, piemēram, brīvprātīgā darba pārvaldība, dažas administratīvās funkcijas vai novēršanas un sagatavotības pasākumi. Šis variants varētu ietvert "ES sertificēšanas mehānisma" izveidi organizācijām, kuras ievēro šos standartus. Otrais variants varētu ietvert iepriekš aprakstītās pieejas, kuru galvenā uzmanība ir vērsta uz apmācību, un darbu saistībā ar darbā pieņemšanu un papildspēku sarakstiem, jo īpaši pieredzējušu darbinieku sarakstiem, kurus varētu iecelt galvenajos amatos, to organizāciju interesēs, kuras ir iesaistītas humāno katastrofu seku likvidēšanā (NVO, Sarkanais Krusts un ANO). Trešais variants, proti, pilnīgas brīvprātīgo programmas izveide, kas ietver brīvprātīgo atlasi, apmācību, pārinieku izvēli un izvietošanu (līdzīgi kā dažās jau iepriekš aprakstītajās programmās), būtu rūpīgi jāapsver, jo īpaši attiecībā uz atbilstošu pārvaldības struktūru (Komisijā vai ārpus tās), lai arī tā praktiskā īstenošana neietvertu nepārvaramus šķēršļus. Visi šie varianti būs jāizskata, ņemot vērā daudzgadu finanšu shēmas attiecīgajās izdevumu kategorijās noteiktās aktuālās maksimālās summas. Attiecībā uz periodu pēc 2013. gada tie tiks izskatīti saistībā ar Komisijas plašajām debatēm par visiem priekšlikumiem, kas jāiesniedz attiecībā uz šo periodu. Lai arī kāds būtu izvēlētais variants, konkrētajiem rezultātiem un EVHAC pievienotajai vērtībai būs jābūt redzamai Eiropas iedzīvotājiem, lai skaidri apliecinātu Eiropas solidaritāti ar grūtības nonākušiem cilvēkiem. 6. secinājumi un turpmākā rīcība Pateicoties šā paziņojuma pamatā esošajam pirmajam izvērtēšanas posmam, Eiropas Komisija varēja gūt plašu pārskatu par pašreizējo situāciju brīvprātīgā darba jomā, tostarp noteikt uzdevumus, trūkumus un jaunās vajadzības. Tomēr vēl aizvien ir vairāki neatbildēti jautājumi, un, pirms var iesniegt tiesību akta priekšlikumu, šie varianti ir sīkāk jāizpēta un jāpārbauda. Ja attiecīgās apropriācijas 2011. gada budžetā būs pieejamas, Komisija nākamgad sāks sagatavošanās pasākumus, kas nozīmē, ka Eiropas Brīvprātīgā darba gadā varēs turpināt šīs programmas izstrādi. Pateicoties nepārtrauktajam dialogam ar ieinteresētajām personām, Komisija varēs sagatavot priekšlikumu par EVHAC izveidi, kurā būs ņemtas vērā faktiskās vajadzības un kurš sniegs efektīvu ieguldījumu reaģēšanas pasākumos humāno katastrofu gadījumā. Komisija veiks šādus pasākumus: - turpinās apspriedes ar ieinteresētajām personām, izmantojot dažādus kanālus, tostarp atklātas apspriedes tiešsaistē; - ar nosacījumu, ka tiek pieņemts 2011. gada budžets, nākamgad, kas ir Eiropas Brīvprātīgā darba gads, īstenos sagatavošanās pasākumus; - turpinās analizēt trūkumus un iespējas, kā arī iespējamos sadarbības veidus ar attiecīgajiem dalībniekiem; - izskatīs dažādus variantus attiecībā uz stabilu un pret krāpšanu nodrošinātu pārvaldības struktūru un iesaistīšanās jomu; - saistībā ar ietekmes novērtējumu izvērtēs dažādo variantu izmaksas/efektivitāti un sociālo ietekmi, ņemot vērā iepriekšminētos nosacījumus, lai ES šo iniciatīvu finansētu; - 2012. gadā iesniegs tiesību akta priekšlikumu. - [1] Pētījums par tematu "Brīvprātīgā darba veikšana Eiropas Savienībā", ko pēc Eiropas Komisijas Izglītības un kultūras ĢD pasūtījuma veica GHK , 2010. gada februāris. [2] http://business.un.org/en. [3] Civilā aizsardzība, humānā palīdzība, sadarbība attīstības jomā un citas jomas. [4] http://ec.europa.eu/echo/policies/consensus_en.htm. [5] Starp izglītības iestādēm ir NOHA (piedāvā iegūt Eiropas Maģistra grādu starptautiskās humānās palīdzības sniegšanā), bezpeļņas organizācijas, piemēram, Acción Contra el Hambre, RedR (Apvienotā Karaliste), Bioforce (Francija), DTalk (Īrija), AgeH (Vācija), ATHA (Zviedrija) vai UNHCR e-centrs. Pastāv arī specializētas iestādes, kuru mērķis ir gūt peļņu un kuras piedāvā īpašus moduļus, piemēram, CSD (Nīderlande: drošība), CHP (Francija: psihosociālie aspekti), Mango (Apvienotā Karaliste: finanses), BOND (Apvienotā Karaliste) un citi valstu tīkli. [6] 2009. gadā ar drošību saistītos starpgadījumos cieta 278 humānās palīdzības darbinieki (205 valstu un 73 starptautiskie darbinieki), no kuriem 102 tika nogalināti (88 valstu un 14 starptautiskie darbinieki).