Grozītais priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīva par obligātajiem noteikumiem darba ņēmēju mobilitātes veicināšanai, uzlabojot nosacījumus, ar kādiem iegūst un saglabā tiesības uz papildu pensiju (iesniegusi Komisija saskaņā ar EK līguma 250. panta 2. punktu) /* COM/2007/0603 galīgā redakcija - COD 2005/0214 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 9.10.2007 COM(2007) 603 galīgā redakcija 2005/0214 (COD) Grozītais priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par papildu pensijas tiesību pārvedamības uzlabošanu obligātajiem noteikumiem darba ņēmēju mobilitātes veicināšanai, uzlabojot nosacījumus, ar kādiem iegūst un saglabā tiesības uz papildu pensiju (iesniegusi Komisija saskaņā ar EK līguma 250. panta 2. punktu) PASKAIDROJUMA RAKSTS Komisija iesniedz grozītu priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par papildu pensijas tiesību pārvedamības uzlabošanu. Grozītajā priekšlikumā ir iestrādāti grozījumi, ko Eiropas Parlaments ierosināja pirmajā lasījumā, un tie Komisijai ir pieņemami, kopā ar tehniskiem uzlabojumiem, kas ir rezultāts diskusijām ar ekspertiem, kuras norisinājās Padomes darba grupās. Turklāt Komisija pilnīgi ņem vērā Eiropadomes lūgumu sagatavot grozītu priekšlikumu, kas pamatots ar darba ņēmēju mobilitātes sekmēšanu, uzlabojot papildu pensijas tiesību piešķiršanu un saglabāšanu. | PRIEKšVēSTURE | Komisija 2005. gada 20. oktobrī pieņēma priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par papildu pensijas tiesību pārvedamības uzlabošanu. Šo priekšlikumu 2005. gada 21. oktobrī nosūtīja Eiropas Parlamentam un Padomei. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 2007. gada 20. aprīlī sniedza atzinumu un ierosināja grozīt Komisijas priekšlikumu. Eiropas Parlaments 2007. gada 20. jūnijā pirmajā lasījumā pieņēma normatīvo rezolūciju. | KOMISIJAS PRIEKšLIKUMA MēRķIS | Ar sociālās aizsardzības sistēmām dažādās dalībvalstīs jārisina demogrāfiskās novecošanās problēma. Lielākajā daļā dalībvalstu veiktās vai plānotās reformas paredz turpmāk attīstīt papildu pensijas shēmas, kuru pilnveidošanu daudzas dalībvalstis turklāt aktīvi veicina. Tādējādi ir steidzami jānodrošina, lai noteikumi, kas reglamentē šo shēmu darbību, netraucētu darba ņēmēju pārvietošanās brīvību dalībvalstīs vai mobilitāti kādā dalībvalstī un nemazinātu iespējas mobiliem darba ņēmējiem, beidzot darba dzīvi, iegūt pietiekamas tiesības uz pensiju. Ja to neizdosies sasniegt, mazināsies darba tirgus elastīgums un efektivitāte. Pat ja ir daudz faktoru, kas var noteikt attiecīgās personas izvēli kļūt mobilākam, papildu pensijas tiesību zaudēšanas iespēja var personai likt nopietni domāt par darba vietas maiņu. Tāpēc ar šo grozīto priekšlikumu tieši risina jautājumu par dažās papildu pensiju shēmās konstatēto šķēršļu mazināšanu, lai veicinātu darba ņēmēju mobilitāti. Darba ņēmēju mobilitātes iespējamie šķēršļi jo īpaši skar nosacījumus, ar kādiem persona iegūst tiesības uz pensiju un ar kuriem personai, mainot darba vietu, minētās tiesības piešķir. Turklāt ar grozīto priekšlikumu risina jautājumu par darba ņēmēju tiesību uz informāciju par to, kā mobilitāte ietekmēs papildu pensijas tiesību iegūšanu un saglabāšanu. | KOMISIJAS ATZINUMS PAR EIROPAS PARLAMENTA PIEņEMTAJIEM GROZīJUMIEM | Lai uzlabotu papildu pensijas tiesību pārvedamību, Eiropas Parlaments 2007. gada 20. jūnijā pieņēma 34 grozījumus direktīvas priekšlikumā . Komisija uzskata, ka lielākā daļa Eiropas Parlamenta grozījumu ir pilnīgi, principā vai daļēji pieņemami, jo tie saglabā priekšlikuma mērķus un politisko dzīvotspēju un daudzos gadījumos uzlabo sākotnēji izstrādātos grozījumus. Eiropas Parlamenta grozījumu galvenā iezīme ir tas, ka neaktivizēto tiesību iegūšana un saglabāšana kļūst par galveno mērķi, novirzoties no pārvešanas noteikumiem. Eiropas Parlaments uzskata, ka obligātas pārvešanas iespējas paredzēšana pašlaik radītu pārāk lielu slogu dažām papildu pensiju shēmām un turklāt izraisītu tehniskus sarežģījumus. Pienācīgi ņēmusi vērā Eiropas Parlamenta lēmumu un Padomes darba grupā paustos eksportu viedokļus, Komisija atzīst prioritāšu maiņu un piekrīt svītrot 6. pantu (pārvešanas noteikumus). Tādēļ Komisija ierosina grozīt direktīvas nosaukumu, daļēji piekrītot valodai, ko Eiropadome izmantoja, 2007. gada jūnijā atsaucoties uz direktīvas projektu. Pašlaik grozītā priekšlikuma nosaukums ir šāds: „Priekšlikums direktīvai par obligātajiem noteikumiem darba ņēmēju mobilitātes sekmēšanai, uzlabojot papildu pensijas tiesību iegūšanu un saglabāšanu”. Tāpēc Komisija pilnīgi vai daļēji piekrīt šādiem Eiropas Parlamenta grozījumiem. 3.1. Piemērošanas joma un citi vispārīgi noteikumi (1.-3. pants) Mērķis. 1. un 18. grozījums attiecas uz direktīvas mērķi, jo ar 1. grozījumu svītro atsauci uz vārdu „pārvedamība” 5. apsvērumā, atspoguļojot 6. panta par pārvešanām svītrošanu. Turklāt ar šo grozījumu terminu „harmonizācija” aizstāj ar „obligātie noteikumi” atbilstīgi izmaiņām 4. un 5. pantā. Komisija pilnīgi piekrīt šim grozījumam. Ar 18. grozījumu terminu „darba ņēmēji” aizstāj ar „personas” 1. pantā un paplašina direktīvas mērķi. Komisija piekrīt šim grozījumam pamatojoties uz to, ka direktīva attiecas uz tādu šķēršļu novēršanu papildu pensijas shēmās, kas ietekmē darba ņēmēju pārvietošanās brīvību vai mobilitāti. Kopienai nav pilnvaru pieprasīt, lai dalībvalstis veiktu „papildu pensiju shēmu drīzu izstrādi”. Komisija ņēma vērā Padomē apspriestās tehniskās pārmaiņas un atbilstīgi izstrādāja nelielus 1. panta formulējuma grozījumus. Ar 2. grozījumu ievieš jaunu apsvērumu, kurā uzsvērts, ka šī direktīva nemazina papildu pensijas nodrošināšanas ilgtspējas nozīmi un ka pienācīgi tiek ņemtas vērā pensiju shēmas un pārējo darba ņēmēju tiesību aizsardzība. Turklāt tajā ir izcelta sociālo partneru būtiskā nozīme papildu pensiju shēmu izstrādē un īstenošanā. Komisija pilnīgi piekrīt šim grozījumam (pašlaik redzams kā 5.a). Ar 3. grozījumu ievieš jaunu apsvērumu (pašlaik redzams kā 5.b), uzsverot to, ka direktīva neparedz tiesību aktu ieviešanu, lai izveidotu papildu pensijas shēmas, ja iepriekš to nav bijis. Komisija principā piekrīt šim grozījumam un, daļēji pamatojoties uz tehnisko darbu, ko veica eksperti Padomes darba grupās, precizē tekstu, ka, lai gan dalībvalstīm ir jātransponē šīs direktīvas noteikumi valsts tiesību aktos, tām saglabājas pienākums organizēt savas pensiju shēmas. Darbības joma. 5. grozījums ir jauns apsvērums (pašlaik redzams kā 5.c), kurā precizēta direktīvas darbības joma, kurai Komisija pilnīgi piekrīt. 6., 7., 8. un 19. grozījums attiecībā uz 2. panta un tam atbilstošo apsvērumu grozījumiem jāaplūko kopā. Ar 6. grozījumu ievieš jaunu apsvērumu (pašlaik redzams kā 5.d), kurā precizē, ka direktīvu nepiemēro attiecībā uz tām shēmām, kurās neiekļauj jaunus dalībniekus. Komisija piekrīt tam, ka šis ierobežojums ir kompromiss un to var uzskatīt par samērīgu pasākumu, lai nodrošinātu dažu papildu pensiju shēmu pašreizējo ilgtspēju. Tāpēc Komisija pilnīgi piekrīt grozījumam, papildinot to ar tehnisku skaidrojumu attiecībā uz slēgtu shēmu „apakšiedaļām”, lai nodrošinātu, ka vajadzības gadījumā būs atbrīvotas tikai tās papildu pensijas shēmu daļas, kas nav pieejamas jauniem dalībniekiem. 7. grozījums ir tehnisks skaidrojums, un ar to ievieš jaunu apsvērumu (pašlaik redzams kā 5.e), izskaidrojot, ka direktīva neietekmē reorganizācijas vai likvidācijas pasākumus, un tam Komisija daļēji piekrīt, noraidot atsauci uz Direktīvas 2003/41/EK 16. panta 2. punktu, kam nav saistības ar skaidrojuma mērķi. 19. grozījums attiecas uz visu 2. pantu un principā tiek pieņemts, ņemot vērā, ka tam ir tehnisks skaidrojums, ko Padomes darba grupās ir izstrādājuši eksperti. Ar 8.grozījumu ievieš jaunu apsvērumu (pašlaik redzams kā 5.f), un ar to tiek skaidrots, ka direktīvu nepiemēros attiecībā uz maksātnespējas aizsardzības sistēmām, kompensācijas regulējošajām shēmām vai valsts pensiju rezervju fondiem, un Komisija pilnīgi piekrīt šim grozījumam. Definīcijas. 20. grozījumā ir tehniskas izmaiņas attiecībā uz 3. pantā iekļautajām terminu definīcijām. Komisija pilnīgi piekrīt 3. panta a) punkta labojumiem, kā arī jaunas definīcijas iekļaušanai (3.da punktā), kurā aplūkots termins „piešķiršanas periods”. 3. panta b) punkta grozījumu pieņem, izņemot ierosinājumu svītrot vārdu „arods”, kas pēc Komisijas ieskata mazinātu definīcijas skaidrību. 3. punkta c) apakšpunkta grozījums ir pieņemts daļēji un ar redakcionāliem labojumiem, lai skaidrāk aprakstītu, ka nosacījumi, kuri var būt jāizpilda „aktīvam shēmas dalībniekam”, ir 4. pantā noteiktie iegūšanas nosacījumi. 3. panta d) punktu pieņem ar nelieliem labojumiem formulējumos. 3. panta f) punkta grozījumu principā pieņem, lai gan izmanto formulējumus, ko Padomes darba grupās ir izstrādājuši eksperti. 3. panta h) punkta labojumu – terminu „vēlāks saņēmējs” aizstāt ar terminu „neaktīvs shēmas dalībnieks” – nepieņem, jo Komisija uzskata, ka sākotnējais termins ir tehniski skaidrāks. Tomēr Komisija principā piekrīt pārējiem tehniskiem labojumiem 3. panta h) punktā, lai gan daļēji izmanto formulējumus, kas izstrādāti Padomē. 3. panta i) punkta labojumus pieņem, izņemot terminu „neaktīvs shēmas dalībnieks”. Izdarot labojumu 3. panta j) punktā, ievieš jaunu jēdzienu „neaktivizēto tiesību vērtība” un svītro terminu „pārvešana”. Komisija piekrīt šis jaunās definīcijas loģiskajam pamatojumam, taču uzskata, ka termins „neaktivizēto tiesību vērtība” ir precīzāks, un ierosina atbilstīgu formulējumu. Komisija svītro 3. panta e) un g) punktu, lai atspoguļotu visas direktīvas pārstrukturēšanu un grozīšanu, tādēļ šis definīcijas vairs nav vajadzīgas. Ar 4. grozījumu ievieš jaunu apsvērumu (pašlaik redzams kā 5.g), ar ko sīkāk skaidro definīciju „papildu pensijas shēma”. Komisija principā piekrīt jaunajam apsvērumam, tomēr balstās uz Padomes ekspertu veikto darbu, lai tehniskā ziņā uzlabotu tā formulējumu. Komisija arī vienkāršo to nosacījumu aprakstu, ar kuriem saskaņā pensiju individuālais regulējums šīs direktīvas vajadzībām jāaplūko kā papildu shēmas. Komisija atzīst, ka pensiju sistēmu klasifikācija, īpaši attiecībā uz pensiju individuālo regulējumu, ne vienmēr ir skaidra. Tāpēc minētajā apsvērumā skaidrots, ka pensiju individuālais regulējums, ko pieņem darba attiecību kontekstā, jāuzskata par iekļautu šīs direktīvas darbības jomā. Turklāt Komisija ir iekļāvusi jaunu apsvērumu (5.h), lai skaidrotu, ka šīs direktīvas vajadzībām nelieli īpaši maksājumi, ko izdara, darbiniekam beidzot darba dzīvi, un kurus finansē vienīgi darba devējs, nav uzskatāmi par papildu pensiju. 3.2. Iegūšanas nosacījumi (4. pants) 22. grozījumā ir pilnveidots Komisijas sākotnējais priekšlikums par tiesībām uz pensijas iegūšanu. Pieeja, ko Parlaments ir pieņēmis attiecībā uz obligātajiem nosacījumiem minēto tiesību iegūšanai, kopumā būtiski atšķiras no Komisijas pieejas, tajā pašā laikā saglabājot mobilitātei radīto šķēršļu mazināšanas principu dažās papildu pensijas shēmās. Grozījumā galvenais ir ierosinājums atcelt jebkādu atsauci uz minimālo vecumu, kādā iegūst tiesības uz pensiju, kā noteikts 4. panta b) punktā, kura jāaizstāj ar jaunu formulējumu, kas ir būtībā saistīts ar maksimāli atļauto tiesību iegūšanas periodu un aktīvā shēmas dalībnieka vecumu. Tāpēc ar šo grozījumu ierosina noteikt piecu gadu maksimālo tiesību iegūšanas periodu (ja ir noteikts) aktīvam shēmas dalībniekam, kura vecums nepārsniedz 25 gadus, un izslēgt jebkādus tiesību iegūšanas nosacījumus tiem dalībniekiem, kuri ir vecāki par 25 gadiem. Komisija atzīst, ka šā grozījuma nolūks ir apstiprināt, ka principā jaunākiem darba ņēmējiem ir lielāka mobilitāte nekā tiem, kuri ir vecāki par 25 gadiem, un ka darba ņēmējiem, kuru vecums nepārsniedz 25 gadus, vajadzība iegūt tiesības uz pensiju nav tik steidzama kā tiem, kuri ir vecāki par 25 gadiem. Tāpēc Komisija kā kompromisa pasākumu pieņem priekšlikumu, lai vajadzības gadījumā atļautu, ka darba ņēmējiem, kuru vecums nepārsniedz 25 gadus, tiesību iegūšanas periods nepārsniegtu piecus gadus. Attiecībā uz aizliegumu, kas skar jebkādus iegūšanas nosacījumus darba ņēmējiem, kas ir vecāki par 25 gadiem, Komisija, atbalstot darba ņēmēju tiesības pēc iespējas drīzāk iegūt attiecīgās tiesības, piekrīt tam, ka dažas papildu pensijas shēmas var saskarties ar būtiskām administratīvām un tehniskām grūtībām, ja netiktu atļauts īss tiesību iegūšanas periods. Īpaši tas attiecas uz shēmām, kurās valsts tiesību akti neparedz obligātu nodarbinātības periodu, kas vajadzīgs pirms pievienošanās pensiju shēmai. Tāpēc Komisija nevar piekrist priekšlikumam svītrot iegūšanas nosacījumus, darba ņēmējam sasniedzot 25 gadu vecumu, un tā vietā ierosina, ka attiecīgais periods nedrīkst pārsniegt vienu gadu, ja šādi iegūšanas periodi pastāv. Tā joprojām ir proporcionāla pieeja, ar ko samazina šķēršļus mobilitātei, tajā pašā laikā piesardzīgi ņemot vērā nepamatotu slogu papildu pensiju shēmām. Tāpēc Komisija ir attiecīgi pārstrādājusi 4. panta c) punktu, un tajā pašā laikā tā skaidro, ka tiesību iegūšanas periodu, kas ilgst vienu gadu, vienmēr piemēro, tiklīdz aktīvs shēmas dalībnieks sasniedz 25 gadu vecumu neatkarīgi no tā, kad ir sācies tiesību iegūšanas periods. Eiropas Parlamentam pārstrukturējot 4. pantu, lai vecuma jēdzienu apvienotu ar maksimālajiem tiesību iegūšanas periodiem, tomēr paliek nenoteiktības elements attiecībā uz to, vai minimālo vecumu tiesību iegūšanai joprojām var attiecināt uz darba ņēmējiem, kas ir jaunāki par 25 gadiem. Komisijai sīkāk pārskatot šo priekšlikumu atļaut tiesību iegūšanas maksimālo periodu, kas ilgst vienu gadu (darba ņēmējiem, kas ir vecāki par 25 gadiem), šī nenoteiktība palielinās. Tāpēc skaidrības labad Komisija noraida ierosinājumu svītrot 4. panta b) punktu, kas paredz, ka „gadījumos, kad tiesību uz pensiju iegūšanai ir noteikts minimālais vecums, tas nepārsniedz 21 gadu”, un tā vietā izdara nelielus redakcionālus grozījumus. Turklāt Komisija izdara tehniskus grozījumus 4. panta c) punkta sākotnējā redakcijā un pārveido to par 4. panta a) punktu, lai uzlabotu 4. panta vispārīgo struktūru un konsekvenci. Ar 43. grozījumu no jauna formulē un paplašina sākotnējo 4. panta a) punktu (pašlaik redzams kā 4.d)) un sīkāk skaidro, kā jārīkojas ar iemaksām, kas izdarītas pirms tiesību iegūšanas. Komisija pilnīgi piekrīt šiem grozījumiem, ja tiek veikti nelieli redakcionāli labojumi. Komisija arī principā piekrīt atbilstīgajam jaunajam apsvērumam, kas iekļauts ar 11. grozījumu. Tas pēc Padomes darba grupas eksperta komentāra ir no jauna formulēts kā 6. a apsvērums, kurā sīkāk skaidro, kā jārīkojas, ja tiesības nav iegūtas, un darba ņēmējiem, kuri izbeidz darba attiecības. 24. apsvērumā ir aprakstīts, kāda nozīme, izmantojot koplīgumus, var būt sociālajiem partneriem, ieviešot 4. panta a) līdz d) punktu. Komisija principā piekrīt šiem priekšlikumiem un iekļauj tos kā jaunu 4. panta e) punktu, izdarot redakcionālu labojumu, kas apspriests Padomē un sniedz lielāku juridisko skaidrību. Vispārīgs apsvērums par visu 4. pantu ir 9. grozījumā, ko daļēji aizstāj sākotnējo 6. apsvērumu, kurš atcelts ar 10. grozījumu. Tajā noteikts, ka, pieaugot papildu pensijas nozīmei pensionāru ienākumu nodrošināšanā, jāuzlabo darbības saistībā ar tiesībām uz pensiju iegūšanu, saglabāšanu un pārvedamību. Komisija pilnīgi piekrīt grozījumam, kas ir 5.i apsvērums, tajā pašā laikā izdarot papildu atsauci uz šķēršļu mazināšanu darba ņēmēju pārvietošanās brīvībai un profesionālajai mobilitātei, lai nodrošinātu atbilstību direktīvas mērķim. Komisija kā papildu tehnisku skaidrojumu iekļauj jaunu 5.j apsvērumu, lai izvairītos no pārpratuma attiecībā uz termina „tiesību iegūšanas pieprasījums” nozīmi, ko dažās dalībvalstīs var interpretēt kā saistītu ar vecuma pensijas iegūšanu. 3.3. Neaktivizētu tiesību uz pensiju saglabāšana un pārvedamība (5. un 6. pants) Neaktivizētu tiesību uz pensiju saglabāšana Ar 12. grozījumu iekļauj jaunu apsvērumu (6.b), kurā uzsvērts, ka darba ņēmējiem, kuri izbeidz darba attiecības, ir tiesības savas likumīgās tiesības uz pensiju atstāt kā neaktivizētas tiesības tajā shēmā, kurā tās ir iegūtas. Komisija principā piekrīt šim grozījumam un papildus groza formulējumu, atspoguļojot Padomē veikto darbu, jo īpaši konkrētās situācijas, kad augstas mobilitātes darba ņēmējiem, galvenokārt saistībā ar noteiktām iemaksām pensiju shēmās, iespējams savas tiesības novirzīt uz citu papildu pensiju shēmu, kura atbilst 5. panta 1. punktam. Ar 13. grozījumu ir pārstrādāts 7. apsvērums atbilstīgi vispārīgajam principam skaidrojumā par to, kā neaktivizētās tiesības jāaprēķina un jāsaglabā, tajā pašā laikā uzsverot to, ka jāņem vērā shēmas īpatnības un tādu shēmas dalībnieku tiesības, kuri turpina darba attiecības. Komisija principā piekrīt grozījumam un atsaucas uz Padomes darba grupu ekspertu tehnisko darbu tā pārstrādāšanā. Lai novērstu to, ka pārprot Direktīvas 2003/41/EK[1] noteikumus par pārrobežu jautājumiem, pieprasītās pensijas vērtības aprēķināšanai grozījuma tekstā ir atsauce uz „valsts tiesību aktiem un praksi”, nevis uz „aktuārajiem standartiem”. Turklāt, izmantojot Padomes darba grupu ekspertu veikto darbu, tekstā ir iekļauta atsauce uz atbilstīgām administratīvām izmaksām, kuras var ņemt vērā neaktivizēto tiesību koriģēšanas gadījumā. Komisija uzskata, ka šis ir proporcionāls un vajadzīgs papildinājums. 14. grozījumā skaidrots 8. apsvērums, ņemot vērā nelielu summu novirzīšanu saistībā ar tādu darba ņēmēju likumīgajām tiesībām uz pensiju, kuri izbeidz darba attiecības. Komisija principā piekrīt šim grozījumam un papildus skaidro [pensijas] kapitāla izmaksu aprēķināšanas principus. Ar 25. grozījumu labo 5. pantu, kurā iekļauj jaunu 1. punktu, kas paredz atļaut darba ņēmējiem, kuri izbeidz darba attiecības, atbilstīgi 5. panta 2. un 3. punktam saglabāt neaktivizētās tiesības shēmā, kurā iegūtas likumīgās tiesības uz pensiju. Komisija principā piekrīt šim grozījumam, ja, izdarot labojumus formulējumā, daļēji atspoguļo tehniskas diskusijas Padomē. Lai nodrošinātu skaidru atspoguļojumu, Komisija arī iekļauj formulējumu, ka vajadzības gadījumā, no jauna radoties neaktivizētām tiesībām uz pensiju, tās lielums jāaprēķina tad, kad darba devējs no shēmas izstājas. Šis lielums turpmāk ir orientējoša vērtība, nosakot neaktivizētās tiesības, kā izklāstīts 5. panta 1. punktā. Turklāt ar 25. grozījumu papildus paredz vērā ņemamu regulējumu 5. panta 1. punktā, konkrētāk, tajā ietverta precīzi formulēta atsauce uz veidiem, kā taisnīgi pieņemt „taisnīgu pielāgojumu” (grozījumā aprakstā – „taisnīga attieksme”). Tajā ir daļēji iekļauts sākotnējā 7. apsvēruma teksts. Turklāt ar šo grozījumu ierosina, ka jāparedz neaktivizēto tiesību aizsardzība par atbalstu atbildīgā darba devēja maksātnespējas gadījumā. Komisija nevar piekrist, ka šajā direktīvā iekļauj darba ņēmēja interešu aizsardzību maksātnespējas gadījumā, jo šis jautājums jau ir regulēts Eiropas Savienības tiesību aktos, proti, Direktīvas 80/987/EEK[2] 8. pantā. Pārējiem labojumiem Komisija principā piekrīt, ja izmantos tehnisko formulējumu, kas izstrādāts Padomes darba grupās. Lai gan Komisija principā piekrīt 5. panta 1. punktā paredzētajam sīkākam regulējumam, tomēr tā uzskata, ka ar ierosinātā grozījuma struktūru pilnīgi nesasniedz tā mērķi – precīzāk definēt „taisnīgu pielāgojumu”. Tāpēc ar šo grozījumu ir pārstrādāts un skaidrots 5. panta 1. punkts, savietojot divas kopīgas un īpašas neaktivizēto tiesību noteikšanas metodes (pilnveidošana atbilstīgi aktīvā shēmas dalībnieka tiesībām un pilnveidošana atbilstīgi pašreizējiem pensijas maksājumiem) līdzās taisnīga pielāgojuma jēdzienam šā panta nosaukumā. Citas metodes, kuras var uzskatīt par taisnīgu pielāgojumu, ir uzskaitītas atbilstīgi tam kā ierosināts 25. grozījumā. Papildu skaidrības labad, lai pabeigtu šo labojumu, Komisija iekļauj jaunu apsvērumu (7.a), norādot, ka attiecībā uz neaktivizētajām tiesībām direktīva nerada saistību noteikt labvēlīgākus nosacījumus nekā attiecībā uz aktīvu shēmas dalībnieku tiesībām. Turklāt Komisija pēc Padomes darba grupas ekspertu ieteikuma iekļauj papildu skaidrojumu 5. panta 1. punkta c) apakšpunktam, ar ko atļauj dalībvalstīm noteikt proporcionālus ierobežojumus, ja neaktivizētās tiesības koriģē, ņemot vērā cenas vai algas inflāciju. Komisija uzskata, ka šis ir saprātīgs kompromiss, lai aizsargātu papildu pensijas nodrošinājuma ilgtermiņa ilgtspējību. Šo labojumu rezultātā īstenošanas noteikums 9. panta 5. punktā kļūst nevajadzīgs, un to atbilstīgi svītro. Ar 25. grozījumu arī ierosina labot 5. panta 2. punkta formulējumu attiecībā uz to, kā ar pensiju shēmām var izpildīt saistības, izmaksājot kapitāla summu, ja uzkrātās tiesības nepārsniedz slieksni, ko nosaka dalībvalsts tiesību akti. Komisija, neņemot vērā nelielus labojumus formulējumā, pilnīgi piekrīt šiem labojumiem. Komisija arī principā piekrīt tam, ka 5. pantā iekļauj 3. punktu, kurā precīzi formulēts, kāda nozīme var būt sociālajiem partneriem, ja, izmantojot koplīgumus, ievieš 5. panta noteikumus. Pārvešanas. 15., 16. un 17. grozījumā ir atspoguļoti 5. panta labojumi un 6. panta atcelšana, tajā pašā laikā tajos ir uzsvērts, ka direktīvas mērķis nav apgrūtināt pensiju tiesību pārvešanu. Apsvērumos ir ieteikts, ka dalībvalstīm, ja vien iespējams, jācenšas uzlabot pārvešanas nosacījumi. Komisija piekrīt 15. un 17. grozījumam, ar ko svītro 9. un 10. apsvērumu. Komisija arī piekrīt 16. grozījumam ar labojumu formulējumā (pašlaik redzams kā 9.a), norādot, ka jaunajās pensiju shēmās sevišķi jāveicina pārvešanas. Ar 26. grozījumu ierosina svītrot 6. pantu par iespēju pārvest tiesības uz pensiju. Komisija pilnīgi piekrīt šim grozījumam, tomēr pauž nožēlu, ka grozītajā priekšlikumā nav noteikumu, kuros norādīts, kā jāpārved tiesības uz pensiju. Komisija atzīst, ka 6. pants ir jāatceļ, jo pašreiz ir radušies tehniski sarežģījumi, saskaņojot vispārīgos noteikumus par pārvešanām, un bažas par ietekmi uz dažu papildu pensiju shēmu finansiālo ilgtspējību. 3.4. Informācija un regresa nepieļaušana (6. un 7. pants) Informācija. 27. grozījums attiecas uz 7. panta 1. punktā (pašlaik redzams kā 6. panta 1. punkts) paredzēto informācijas sniegšanu darba ņēmējiem, aktīvajiem shēmas dalībniekiem un darba ņēmējiem, kuri izbeidz darba attiecības. Ar šo grozījumu ierosina, ka aktīvās shēmas dalībnieki ir tiesīgi pieprasīt attiecīgu informāciju par tiesībām uz papildu pensiju tajā gadījumā, ja darba attiecības tiek pārtrauktas. Komisija pilnīgi pieņem šo grozījuma daļu. Labojumiem 7. panta 2. un 3. punktā (pašlaik redzami kā 6. panta 2. un 3. punkts) pilnīgi vai principā piekrīt, izmantojot tehnisku formulējumu, kas izstrādāts Padomes darba grupās. Komisija nepiekrīt priekšlikumam atcelt 7. panta 4. punktu, kurā aprakstīta informācijas sniegšanas metode, un iekļaut to 7. panta 2. punktā, jo tā uzskata, ka šā panta sākotnējā struktūra ir skaidrāka. Tomēr 7. panta 4. punkta (pašlaik redzams kā 6. panta 4. punkts) formulējums ir izstrādāts, atspoguļojot tehniskas diskusijas, kas norisinājās ar ekspertiem Padomē. Šo labojumu rezultātā Komisija 11. apsvērumā iekļauj papildu formulējumu, kas paredz administratīvu drošību un kurā izskaidro, ka [darba devējam] nav pienākuma sniegt informāciju biežāk nekā vienreiz gadā. Regresa nepieļaušana. 28. grozījumā ir skaidrots, ka pantā par regresa nepieļaušanu, terminu „pārvedamība” aizstāj ar „tiesību uz pensiju noteikšana un saglabāšana”, atspoguļojot to, ka atceļ direktīvas pārejas noteikumus. [Komisija] pilnīgi piekrīt grozījumam, izņemot to, ka atsauci uz darba ņēmējiem, kas izbeidz darba attiecības, minētā panta pēdējā rindā uzskata par nevajadzīgu. Turklāt Komisija ir skaidrojusi minētā panta ietekmi, lai padarītu skaidrāku, ka [attiecīgo tiesību] saglabāšana skar darba ņēmējus, kas izbeidz darba attiecības, turpretim to iegūšana – galvenokārt nodarbinātus darba ņēmējus. 3.5. Īstenošana un ziņošana (8. un 9. pants) Īstenošana. Ar 29. un 42. grozījumu ierosina, ka, īstenojot direktīvu, dalībvalstīm var piešķirt termiņa pagarinājumu – 60 mēnešus 4. un 5. panta īstenošanai. Komisija pilnīgi piekrīt šim priekšlikumam, kā arī nelieliem labojumiem formulējumā, jo tie ir samērīgi pasākumi, lai mazinātu šķēršļus darba ņēmēju pārvietošanās brīvībai un papildu pensijas pašreizējās ilgtspējas nodrošināšanai. Turklāt Komisija ir grozījusi īstenošanas datumu, lai atspoguļotu pašreizējo situāciju. Ar 30. grozījumu svītro 9. panta 3. punktu, un Komisija tam piekrīt, jo šis noteikums pēc pārvešanas noteikumu atcelšanas ir zaudējis aktualitāti. Ziņošana. Ar 31. grozījumu ir paredzēts, ka viens aspekts 10. pantā (tagad – 9. pants) noteiktajā ziņojumā, ko izstrādā reizi piecos gados, ir novērtēt „darba devēju gatavību” pēc šīs direktīvas īstenošanas piedāvāt papildu pensijas. Komisija principā piekrīt šim grozījumam, taču ierosina šo ziņošanas aspektu iekļaut jaunā (15.a) apsvērumā. Komisija arī izdara tehniskus labojumus formulējumā un iekļauj atsauci uz „papildu nodrošinājuma pilnveidošana” nevis uz vārdu „gatavība”. Komisija uzskata, ka vārds gatavība ir sarežģīts jēdziens, lai to raksturotu daudzuma ziņā. Ar 32. grozījumu ierosina jaunu atrunu 10. pantā (pašlaik redzams kā 9. pants), paredzot, ka pirmajā ziņojumā jānovērtē, kāda ir darba devēja atbildība par [darba ņēmēja] tiesībām uz papildu pensiju pēc tam, kad pārvestas [darba ņēmēja] tiesības uz pensiju. Komisija principā piekrīt šim papildu aspektam un skaidrības labad to turklāt iekļauj (15.a) apsvērumā. Ar 52. un 53. grozījumu ierosina svītroto 10. panta 2. punktu aizstāt ar jaunu daļu (10. panta 2. punkta a) apakšpunkts). Ar šo jauno daļu paredz, ka Komisijai jāpārskata īpaši nosacījumi, ar kādiem piecu gadu laikā no direktīvas pieņemšanas dienas pārved tiesības uz pensiju. Pamatojoties uz šo ziņojumu, Komisijai jāsniedz visi vajadzīgie priekšlikumi, lai turpmāk mazinātu šķēršļus mobilitātei. Komisija piekrīt abiem šiem grozījumiem un formulējuma skaidrības labad ir izdarījusi attiecīgus grozījumus 10. panta 2. punktā (tagad – 9. punkta 2. punkts). Komisija arī ir iekļāvusi papildu formulējumu, lai skaidrotu, ka tā jebkādu priekšlikumu grozīt direktīvu sniegs vienīgi tad, ja situācija radīs nepieciešamu pieņemt papildu tiesību aktus. | SECINāJUMS | Ņemot vērā EK Līguma 250. panta 2. punktu, Komisija groza savu priekšlikumu, kā norādīts turpmāk. | 2005/0214 (COD) Grozītais priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par papildu pensijas tiesību pārvedamības uzlabošanu obligātajiem noteikumiem darba ņēmēju mobilitātes veicināšanai, uzlabojot nosacījumus, ar kādiem iegūst un saglabā tiesības uz papildu pensiju (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 42. un 94. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[3], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[4], saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru[5], tā kā: (1) Brīva personu pārvietošanās ir viena no Kopienas pamatbrīvībām; Līguma 42. pantā paredzēts, ka Padome saskaņā ar 251. pantā minēto procedūru paredz tādus pasākumus sociālā nodrošinājuma jomā, kas vajadzīgi, lai īstenotu darba ņēmēju pārvietošanās brīvību. (2) Darba ņēmēju sociālo aizsardzību pensiju jomā nodrošina likumos paredzētās sociālās drošības shēmas, ko papildina ar papildu sociālās drošības pensijas shēmām saistībā ar darba līgumu, kuru loma dalībvalstīs kļūst aizvien pieaug. (3) Padomei ir plašas pilnvaras attiecībā uz vispiemērotāko pasākumu izvēli, lai sasniegtu Līguma 42. pantā noteikto mērķi; koordinācijas sistēma, kura paredzēta Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulā (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma shēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā[6], kā arī Padomes 1972. gada 21. marta Regulā (EEK) Nr. 574/72, ar kuru nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EEK) Nr. 1408/71[7], un, jo īpaši, noteikumi, kas attiecas uz summēšanu, neattiecas uz papildu pensijas shēmām, izņemot tās shēmas, uz kurām attiecas jēdziens „tiesību akti”, kā tas definēts Regulas (EEK) Nr. 1408/71 1. panta j) punkta pirmajā daļā, vai par kurām saistībā ar minēto pantu dalībvalsts sniegusi deklarāciju. Tādēļ papildu pensijas shēmām jāpiemēro īpaši pasākumi, lai ņemtu vērā to raksturu un specifiskās īpašības, kā arī šo shēmu dažādību dalībvalstīs un starp dalībvalstīm un jo īpaši sociālo partneru lomu to īstenošanā. (4) Padomes 1998. gada 29. jūnija Direktīva 98/49/EK par papildu pensijas tiesību saglabāšanu darbiniekiem un pašnodarbinātām personām, kas pārvietojas Kopienā[8], ir sākotnējs konkrēts pasākums ar nolūku uzlabot darba ņēmēju brīvas pārvietošanās tiesību izmantošanu saistībā ar papildu pensijas shēmām. (5) Tāpat bija jā atsaucas arī uz Līguma 94. pantu, ņemot vērā to, ka atšķirības valstu tiesību aktos, kas regulē papildu pensijas shēmas, ir tādas, kas var kavēt gan darba ņēmēju brīvas pārvietošanās tiesību izmantošanu, gan kopējā tirgus darbību. Tādēļ, lai uzlabotu papildu pensiju tiesību pārvedamību tiesības darba ņēmējiem, kas pārvietojas Kopienā vai kādā vienā dalībvalstī, jāsaskaņo daži nosacījumi par papildu pensiju tiesību iegūšanu un jātuvina noteikumi attiecībā uz neaktivizētu tiesību saglabāšanu un likumīgo tiesību pārvešanu jāparedz obligātie noteikumi, ar kādiem papildu pensijas shēmā, kura ir saistīta darba attiecībām, nosaka tiesības uz pensiju un saglabā iegūtās tiesības uz pensiju darba ņēmējiem, kuri izbeidz darba attiecības. (5.a) Turklāt jāņem vērā papildu pensijas shēmu specifiskās īpašības un dažādība un veids, kādā tās atšķiras dalībvalstīs un starp tām. Būtu pietiekami jāaizsargā jaunu shēmu izveide, esošo shēmu dzīvotspēja un pensiju shēmu pašreizējo dalībnieku cerības un tiesības. Turklāt šajā direktīvā īpaši jāņem vērā sociālo partneru nozīme papildu pensijas shēmu izstrādē un īstenošanā (5.b). Ar šo direktīvu neapšauba dalībvalstu tiesības organizēt savas pensiju shēmas. Dalībvalstis saglabā pilnu atbildību par attiecīgu shēmu organizēšanu, transponējot šo direktīvu valsts tiesību aktos, tām nav pienākuma ieviest tiesību aktus, ar kuriem paredz izveidot papildu pensiju shēmas. (5.c) Šī direktīva jāpiemēro attiecībā uz visām papildu pensijas shēmām, kas izveidotas atbilstīgi valsts tiesību aktiem un praksei un ar kurām, izmantojot, piemēram, kolektīvos apdrošināšanas līgumus, regulāras iemaksas pensiju shēmā, par ko vienojušās viena vai vairākas nozares vai sektori, fondētās pensiju shēmas vai no uzņēmuma līdzekļiem garantētas pensijas, vai jebkurus kolektīvus vai citus salīdzināmus pasākumus, darba ņēmējiem piedāvā papildu pensiju. (5.d) Šo direktīvu nepiemēro papildu pensijas shēmām vai attiecīgā gadījumā apakšshēmām, kas ir slēgtas tādā ziņā, ka nav pieejamas jauniem dalībniekiem, jo, ieviešot jaunus noteikumus, šādām shēmām tiktu uzlikts nepamatots slogs. (5e) Direktīvas mērķis nav harmonizēt vai ietekmēt valsts tiesību aktus par reorganizācijas pasākumiem un likvidācijas kārtību; nav svarīgi, vai kādu procedūru sāk maksātnespējas dēļ vai arī tā ir sākta labprātīgi vai obligāti. Šī direktīva tāpat neskar valsts tiesību aktus par reorganizācijas pasākumiem, kas norādīti Direktīvā 2001/17/EK[9]. (5.f) Direktīvai nevajadzētu ietekmēt maksātnespējas aizsardzības vai kompensācijas regulējumu, kas nav daļa no papildu pensijas shēmas, kura saistīta ar darba attiecībām un kuras mērķis ir aizsargāt darba ņēmēju tiesības uz pensiju uzņēmuma vai pensiju shēmas maksātnespējas gadījumā. Šai direktīvai nevajadzētu ietekmēt valsts pensiju rezerves fondus. (5.g) Šo direktīvu piemēro tikai tādām papildu pensijas shēmām, kas pastāv saistībā ar darba attiecībām, kuru pamatā ir kritērijs par pensijas vecuma sasniegšanu vai citu noteikumu izpilde, kā noteikts attiecīgajā shēmā vai valsts tiesību aktos. Šo direktīvu nepiemēro attiecībā uz individuālo pensiju regulējumu, izņemot to, kas izriet no darba attiecībām. Šo direktīvu nepiemēro attiecībā uz invaliditātes un apgādnieka zaudējuma pabalstiem. (5.h) Vienreizējs maksājums, ko neuzskata par būtisku ieņēmumu, nav saistīts ar iemaksām, kas veiktas, lai iegūtu vecuma pensiju, un to maksā tieši vai netieši, beidzot darba dzīvi, un finansē vienīgi darba devējs, un tas nav jāuzskata par papildu pensiju šīs direktīvas nozīmē. (5.i) Tā kā papildu pensijas nodrošinājums daudzās valstīs kļūst aizvien nozīmīgāks, un tas cilvēkiem saglabā esošo dzīves līmeni vecumā, ir jāuzlabo nosacījumi, ar kādiem iegūst, saglabā un pārved uzkrātās tiesības, lai mazinātu šķēršļus darba ņēmēju pārvietošanās brīvībai un profesionālajai mobilitātei ES. (5.j) Noteikumiem, ar kuriem iegūst tiesības uz pensiju, nav jābūt saistītiem ar citiem nosacījumiem, kuri paredzēti, lai iegūtu tiesības uz vecuma pensiju, kas, ņemot vērā izmaksas posmu, noteikta valsts tiesību aktos vai dažu papildu pensijas shēmu noteikumos (īpaši noteiktu iemaksu shēmas). (6) Lai nodrošinātu, ka papildu pensijas tiesību iegūšanas nosacījumi neskar darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Eiropas Savienībā, šiem iegūšanas nosacījumiem jānosaka ierobežojumi, lai darba ņēmējs, izmantojot savas tiesības brīvi pārvietoties Eiropas Savienībā vai kādas tās dalībvalsts iekšienē, savas darba dzīves beigās saņemtu pienācīgu pensijas līmeni. (6.a) Ja darba attiecības pārtrauc pirms darba ņēmējs, kas izbeidz darba attiecības, uzkrājis likumīgās tiesības uz pensiju vai ja ieguldījuma risku (īpaši noteiktu iemaksu shēmās) uzņemas darba devējs, shēmai vienmēr jāatmaksā attiecīgā darba ņēmēja iemaksas. Ja darba attiecības pārtrauc, pirms darba ņēmējs, kas izbeidz darba attiecības, ir uzkrājis likumīgās tiesības uz pensiju un ja ieguldījuma risku (īpaši noteiktu iemaksu shēmās) uzņemas attiecīgais darba ņēmējs, shēmai jāatmaksā no šādām iemaksām iegūtie ieguldījumi. Minētā vērtība var būt lielāka vai mazāka par iemaksām, ko veicis darba ņēmējs, kas izbeidz darba attiecības. Ja vērtība ir negatīva, tad nav ko atmaksāt . (6.b) Darba ņēmējiem, kas izbeidz darba attiecības, ir tiesības savas likumīgās tiesības uz pensiju atstāt kā neaktivizētas tiesības tajā shēmā, kurā tās iegūtas. Attiecībā uz neaktivizēto tiesību saglabāšanu aizsardzību var uzskatīt par ekvivalentu, ja saistībā ar īpaši noteiktu iemaksu shēmu darba ņēmējiem, kas izbeidz darba attiecības, piedāvā vērtību, kas atbilst likumīgajām tiesībām uz pensiju, novirzīt uz papildu pensijas shēmu, kas atbilst 5. panta 1. punkta nosacījumiem. (7) Saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi jānodrošina neaktivizētu tiesību uz pensiju saglabāšana vai šādu neaktivizētu tiesību vērtība. pielāgojums , lai pārtraucošais darba ņēmējs neciestu nekādus zaudējumus. Šo mērķi var sasniegt, pielāgojot neaktivizētās tiesības atbilstīgi dažādiem atsauces elementiem, tādiem, kā, piemēram, inflācija, atalgojuma līmenis, iemaksas pensiju fondā, kas tiek maksātas, vai papildu pensijas shēmas aktīvu peļņas norma. Tiesību vērtība laikā, kad darba ņēmējs izstājas no shēmas, jānosaka saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi. Aprēķinot neaktivizēto tiesību vērtību, jāņem vērā konkrētās shēmas veids, potenciālo saņēmēju intereses, pārējo aktīvo pensijas shēmas dalībnieku intereses un pensionēto saņēmēju intereses. Turklāt, ja koriģē neaktivizētās tiesības, var ņemt vērā atbilstīgas administratīvās izmaksas. (7.a) Šī direktīva nerada saistību attiecībā uz neaktivizētajām tiesībām noteikt labvēlīgākus nosacījumus nekā attiecībā uz aktīvu shēmas dalībnieku tiesībām. ( 8 ) Ja likumīgās tiesības uz pensiju, kas ir darba ņēmējam, kas izbeidz darba attiecības, vai to vērtība nepārsniedz slieksni, ko noteikusi attiecīgā dalībvalsts, un, L l ai izvairītos no pārāk augstām administratīvām izmaksām saistībā ar to, ka jāpārvalda daudz nelielas vērtības neaktivizētu tiesību, attiecībā uz pensiju shēmām var jā dot d izvēles iespēja nesaglabāt minētās iegūtās piešķirtās tiesības uz pensiju, un vai nu izmantot pārnest piešķirtās tiesības uz pensiju tiesību , vai izmantot kapitāla summas maksājumu, kas atbilst piešķirtajām iegūtajām tiesībām , ja tās nepārsniedz attiecīgās dalībvalsts noteikto slieksni. Atbilstīgos gadījumos pārvedamā kapitāla maksājuma vērtību noteiks saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi. (9) Darba ņēmējiem, kas maina darbavietu, jānodrošina iespēja izvēlēties vai nu saglabāt viņu tiesības uz pensiju, kas iegūtas sākotnējā papildu pensijas shēmā, vai pārvest attiecīgo kapitālu uz citu papildu pensijas shēmu, kas var būt arī citā dalībvalstī . (9.a) Šajā direktīva neatrunā noteikumus par likumīgo tiesību uz pensiju pārvešanu, tomēr, lai veicinātu profesionālo mobilitāti dalībvalstīs, pēc iespējas jācenšas, īpaši ieviešot jaunas papildu pensijas shēmas, uzlabot likumīgo tiesību uz pensiju pārvedamību. ( 10 ) Finanšu ilgtspējības iemeslu dēļ dalībvalstīm ir iespēja principā atbrīvot nefondētās pensiju sistēmas no pienākuma ļaut darba ņēmējiem pārvest iegūtās tiesības. Tomēr, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret darba ņēmējiem, uz kuriem attiecas fondētās sistēmas, un darba ņēmējiem, uz kuriem attiecas nefondētās sistēmas, dalībvalstīm jācenšas pakāpeniski uzlabot tiesību pārvedamību no nefondētām sistēmām. (11) Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvu 2003/41 par papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūciju darbību un uzraudzību[10], aktīvi shēmas dalībnieki un darba ņēmēji, kas izmanto vai gatavojas izmantot savas tiesības brīvi pārvietoties, pienācīgi jāinformē, papildu pensijas shēmu pārvaldītājiem īpaši par to, kā darba attiecību pārtraukšana ietekmēs šo personu tiesības uz papildu pensiju. Dalībvalstis var noteikt, ka šāda informācija jāsniedz ne biežāk kā vienreiz gadā. ( 12 ) Ņemot vērā papildu sociālās drošības pensijas shēmu dažādību, Kopienai jāaprobežojas ar to, ka tiek noteikti vispārēji sasniedzami mērķi, un tādēļ direktīva ir vispiemērotākais juridiskais instruments. ( 13 ) Tā kā dalībvalstis nevar pietiekamā mērā sasniegt paredzētās rīcības mērķus, proti, mazināt šķēršļus darba ņēmēju brīvas pārvietošanās tiesību izmantošanai un profesionālajai mobilitātei un iekšējā tirgus darbībai, un ierosinātās rīcības mēroga dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kā noteikts Līguma 5. pantā. Atbilstīgi minētajā pantā noteiktajam proporcionalitātes principam šī direktīva, ko pamato īpaši ar ietekmes analīzi, kura veikta ar papildu pensiju komitejas (Pensiju foruma ) palīdzību, nepārsniedz to, kas vajadzīgs tās mērķu sasniegšanai. ( 14 ) Ar šo direktīvu nosaka obligātos noteikumus, dodot dalībvalstīm iespēju pieņemt labvēlīgākus noteikumus vai saglabāt tos. Šīs direktīvas īstenošanu nevar izmantot par pamatojumu, lai situāciju pasliktinātu attiecībā pret to, kāda ir pašreizējā situācija katrā dalībvalstī. ( 15 ) Tā kā jāņem vērā šīs direktīvas ietekme, jo īpaši uz papildu pensijas shēmu finanšu ilgtspējību, dalībvalstīm var dot vairāk laika, lai pakāpeniski īstenotu tos noteikumus, kam varētu būt šāda ietekme. (15.a) Ziņojumā, ko izstrādā reizi piecos gados, pārskata papildu pensiju nodrošinājuma tendences. Pirmajā ziņojumā iekļauj arī novērtējumu par darba devēja atbildību, kas paredzēta valsts tiesību aktos attiecībā uz tādu darba ņēmēju tiesībām uz pensiju, kuri izbeidz darba attiecības un pārved savas tiesības uz citu pensijas shēmu. Turklāt novērtējumā jāpēta iespējas, lai nodrošinātu juridiskās atbildības robežas, tiklīdz pārvešanas ir veiktas. ( 16 ) Saskaņā ar valstu noteikumiem, kas regulē papildu pensijas shēmu organizāciju, dalībvalstis pēc sociālo partneru kopīga lūguma var piešķirt tiem pilnvaras īstenot šo direktīvu saistībā ar tiem noteikumiem, kas attiecas uz koplīgumiem, ja dalībvalstīs tiek veic visus vajadzīgos pasākumus, lai jebkurā laikā varētu nodrošināt šajā direktīvā noteikto rezultātu sasniegšanu, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Mērķis Šīs direktīvas mērķis ir sekmēt to, ka darba ņēmēji izmanto tiesības brīvi pārvietoties Eiropas Savienībā un veicināt darba ņēmēju tiesības uz profesionālo mobilitāti vienas dalībvalsts iekšienē , mazinot šķēršļus, kurus rada daži noteikumi par kas dalībvalstīs regulē papildu pensijas shēmām, kas saistītas ar darba attiecībām . 2. pants Darbības joma 1. Šī direktīva attiecas uz papildu pensijas shēmām, izņemot tās shēmas, kurām piemēro Regulu (EEK) Nr. 1408/71[11]. 2. Šī direktīva neattiecas uz: a) papildu pensijas shēmām, kuras dienā, kad stājas spēkā šī direktīva, vairs nepieņem jaunus aktīvus dalībniekus un ir slēgta tiem; b) papildpensiju shēmām, kam piemēro pasākumus, kuri saistīti ar pārvaldes struktūru, kas izveidotas ar valsts tiesību aktiem, vai tiesu iestāžu iejaukšanos, un kuri ir paredzēti, lai saglabātu vai atjaunotu šo shēmu finansiālo stāvokli, ietverot darbības izbeigšanas procesus. Šo izslēgšanu pārtrauc pēc iejaukšanās beigām; c) maksātnespējas garantiju shēmām, kompensāciju shēmām un valsts rezerves fondiem. 3. pants Definīcijas Šajā direktīvā izmanto šādas definīcijas : a) „papildu pensija” ir vecuma pensij a s un, ja , ko paredz noteikumi par papildu pensijas shēmu, kas izveidota saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi , invaliditātes un apgādnieka zaudējuma pabalsti, kas paredzēti, lai papildinātu vai aizstātu tās pensijas vai pabalstus, ko šiem pašiem cilvēkiem nodrošina ar likumu noteiktās sociālā nodrošinājuma sistēmas [sociālās drošības shēmas] ; b) „papildu pensijas shēma” ir jebkura papildpensijas shēma, kas izveidota saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi piemēram, kolektīvie apdrošināšanas līgumi vai arī paaudžu solidaritātes sistēma, par ko vienojušās viena vai vairākas nozares vai sektori, fondētās pensiju sistēmas vai no uzņēmuma līdzekļiem garantētas pensijas, vai jebkuri kolektīvi vai citi salīdzināmi pasākumi, un ir saistīta ar darba attiecībām , un ir paredzēta, lai nodrošinātu papildu pensiju nodarbinātām vai pašnodarbinātām personām ; c) „ aktīvi shēmas dalībnieki” ir darba ņēmēji personas , kuru viņu profesionālā darbība darba attiecības pēc tiesību iegūšanas nosacījumu izpildes nodrošina vai var nodrošināt tiesības uz papildu pensiju saskaņā ar papildu pensijas shēmas noteikumiem; d) „ likumīgas tiesības uz pensiju” ir visas tiesības uz papildu pensiju pēc visu nosacījumu izpildes , pabalsti, ko shēmas salībnieki un citi, kas uz to var pretendēt saskaņā ar papildu pensijas shēmas noteikumiem un vajadzības gadījumā saskaņā ar valsts tiesību aktiem; (d.a) „tiesību iegūšanas periods” ir aktīvas līdzdalības periods, kas atbilstīgi valsts tiesību aktiem vai papildu pensiju shēmas noteikumiem vajadzīgs, lai iegūtu tiesības uz papildu pensiju; e) „darba attiecību pārtraukšana” ir lēmums pārtraukt darba attiecības; f) „darba ņēmējs, kas izbeidz darba attiecības” ir aktīvs shēmas dalībnieks, kura kas pirms kļūšanas tiesīgs saņemt pensiju pārtrauc tādas darba attiecības, kurās viņš ir uzkrājis tiesības uz pensiju vai būtu varējis tās iegūt, paliekot šajās darba attiecībās tiek pārtrauktas tādu iemeslu dēļ, kas nav tādi, ka attiecīgā persona iegūst tiesības uz papildu pensiju; g) „pārvedamība” ir iespēja darba ņēmējam iegūt un saglabāt tiesības uz pensiju, izmantojot savas tiesības uz brīvu pārvietošanos vai profesionālo mobilitāti; h) „vēlāks saņēmējs” ir bijušais aktīvais shēmas dalībnieks, ar tiesībām uz pensiju, kam ir likumīgas tiesības uz pensiju papildu pensijas shēmā saglabājas neaktivizētas , taču kurš vairs nav aktīvi iesaistījies minētajā shēmā un pagaidām no tās nesaņem kamēr netiek izpildīti atbilstības nosacījumi papildu pensiju; i) „neaktivizētas tiesības uz pensiju” ir likumīgas tiesības uz pensiju, kas saglabājas tajā shēmā, kurā tās ieguvis uzkrājis vēlāks saņēmējs , kurš saņems pensiju no šīs papildu pensijas shēmas, kad tiks izpildīti atbilstības nosacījumi ; j) „ pārvešana neaktivizēto tiesību vērtība ” ir kapitāla vērtība, ko atbilstīgi tiesībām uz pensiju aprēķina saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi papildu pensijas shēmas veikta kapitāla izmaksa, kas ir visas šajā shēmā iegūtās tiesības uz pensiju vai to daļa, ar iespēju šo kapitālu pārvest uz citu papildu pensijas shēmu vai uz citu finanšu iestādi, kura nodrošina tiesības uz pensiju . 4. pants Iegūšanas nosacījumi Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu ka: a) gadījumos, kad darba attiecību pārtraukšanas brīdī tiesības uz pensiju vēl nav iegūtas, visas pārtraucošā darba ņēmēja vai tā vārdā veiktās iemaksas tiktu atlīdzinātas vai pārvestas aktīva līdzdalību shēma nosaka darba attiecību ilgums, šis periods nepārsniedz vienu gadu ; b) gadījumos, kad tiesību uz pensiju iegūšanai ir noteikts minimālais vecums aktīva shēmas dalībnieka likumīgo tiesību uzkrāšanai , tas nepārsniedz 21 gadu; c) darba ņēmējs var kļūt par papildu pensijas shēmas dalībnieku pēc nostrādāta maksimālā laika perioda, kas ir viens gads, vai, attiecīgi, ne vēlāk kā tad, kad viņš ir sasniedzis noteikto minimālo vecumu gadījumos, kad piemēro tiesību iegūšanas periodu, tā maksimālais ilgums ir viens gads aktīviem shēmas dalībniekiem, kas vecāki par 25 gadiem. aktīviem shēmas dalībniekiem, kas jaunāki par 25 gadiem, tiesību iegūšanas periods nepārsniedz piecus gadus; d) gadījumos, kad darba ņēmējs, kas izbeidz darba attiecības , iegūst tiesības uz pensiju pēc dalības ilguma, kas nepārsniedz divus gadus. pārtraucot darba attiecības, vēl nav ieguvis likumīgās tiesības uz pensiju, no papildu pensijas shēmas atlīdzina iemaksas, kuras izdarījis darba ņēmējs, kas izbeidz darba attiecības vai kuras par darba ņēmēju iemaksātas saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai koplīgumiem vai līgumiem, un ja darba ņēmējs, kas izbeidz darba attiecības, uzņemas ieguldījumu risku, ieguldījumu vērtība ir atkarīgs no šīm iemaksām; e) dalībvalstis var paredzēt iespēju, ka sociālajiem partneriem ar koplīgumu nosaka atšķirīgus noteikumus, ciktāl šādi noteikumi darba ņēmējiem un aktīvajiem shēmas dalībniekiem nodrošina vismaz līdzvērtīgu darba aizsardzību. 5. pants Neaktivizētu tiesību uz pensiju saglabāšana -1. Ievērojot 2. un 3. punktu, dalībvalstis pieņem pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka darba ņēmēji, kuri izbeidz darba attiecības, likumīgās tiesības uz pensiju var saglabāt tajā papildu pensiju shēmā, kurā tās ir iegūtas. Minēto tiesību sākotnējo vērtību 1. panta vajadzībām aprēķina tad, kad tiek pārtrauktas darba attiecības ar darba ņēmēju. 1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, ko tās uzskata par ar mērķi nodrošināt neaktivizētu pensijas tiesību vērtības līdzvērtīgu pielāgojumu, lai pārtraucošais darba ņēmējs neciestu nekādus zaudējumus ņemot vērā pensiju shēmas regulējuma īpatnības vai praksi, lai nodrošinātu, ka neaktivizētās tiesības uz pensiju vai to vērtību nosaka atbilstīgi aktīvā shēmas dalībnieka tiesībām vai atbilstīgi pašreizējiem pensijas maksājumiem vai izmantojot citus taisnīgus līdzekļus, piemēram: a) pensiju tiesības papildpensiju shēmā ir noteiktas kā nominālā summa vai b) vēlākais saņēmējs turpina gūt labumu no procentu likmes, kas iestrādāta pensiju shēmā, vai no ieguldījumu ienākumiem, ko gūst papildu pensijas nodrošinātājs; vai c) neaktivizētu tiesību uz pensiju vērtību koriģē saskaņā ar inflācijas koeficientu vai algu līmeni, un tam var piemērot proporcionālu ierobežojumu, ko nosaka, ar valsts tiesību aktiem vai vienojoties ar sociālajiem partneriem. 2. Dalībvalstis var atļaut papildu pensijas shēmās nesaglabāt iegūtās nesaglabāt darba ņēmēja, kas izbeidz darba attiecības, likumīgās tiesības, bet izmantot izmaksāt kapitāla pārveduma vai izmaksas summu, kas līdzvērtīga attiecīgā darba ņēmēja likumīgo tiesību uz pensiju vērtībai , ja vien likumīgo tiesību uz pensiju vērtība iespēju atbilstīgi iegūtajām tiesībām, ja tās nepārsniedz attiecīgās dalībvalsts noteikto slieksni. Tās par noteikto slieksni informē Komisiju. 3. Dalībvalstis var paredzēt iespēju, ka sociālajiem partneriem ar koplīgumu nosaka atšķirīgus noteikumus, ciktāl šādi noteikumi attiecīgajiem darba ņēmējiem un vēlākiem saņēmējiem nodrošina vismaz līdzvērtīgu tiesību aizsardzību. 6. pants Pārskaitīšanas iespēja 1. Izņemot gadījumus, kad kapitāla maksājums tiek veikts saskaņā ar 5. panta 2. punktu, dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tajos gadījumos, kad uz pārtraucošo darba ņēmēju jaunajā darba vietā neattiecas tā pati papildu pensijas shēma, pēc viņa lūguma 18 mēnešu laikā pēc darba attiecību pārtraukšanas visas viņa iegūtās tiesības uz pensiju var pārvest kādā vienā dalībvalstī vai uz citu dalībvalsti. 2. Dalībvalstīm saskaņā ar valstu praksi jānodrošina, lai gadījumos, kad iegūto pārvedamo tiesību vērtību nosaka aktuāri aprēķini un aprēķini saistībā ar procentu likmēm, pārtraucošais darba ņēmējs no tā necieš nekādus zaudējumus. 3. Papildu pensijas shēmā, uz kuru pārvedums notiek, pārvestās tiesības netiek pakļautas nekādiem iegūšanas nosacījumiem, un tajā šīs tiesības saglabā vismaz tāpat, kā neaktivizētās tiesības atbilstīgi 5. panta 1. punktam. 4. Ja ar pārvedumu ir saistītas kādas administratīvās izmaksas, dalībvalstis veic pasākumus, lai izvairītos no tā, ka šīs izmaksas būtu neproporcionālas pārtraucošā darba ņēmēja dalības ilgumam. 7 6 . pants Informācija 1. Neskarot papildpensijas kapitāla uzkrāšanas iestāžu pienākumus atbilstīgi Direktīvas 2003/41/EK 11. pantam, saistībā ar lai sniegtu informāciju shēmas dalībniekiem un saņēmējiem sniedzamo , dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka aktīvi pensiju shēmas dalībnieki pēc pieprasījuma var saņemt informāciju par papildu pensijas shēmas pārvaldītājs informē darba ņēmējus par sekām , to, kā darba attiecību pārtraukšana būs ietekmēs šo personu tiesības uz papildu pensiju atbilstīgi 2. pantam . 2. Darba ņēmējiem Informāciju sniedz aktīviem shēmas dalībniekiem, kas to pieprasa savlaicīgi pietiekamu . Tā jo īpaši attiecas uz: a) papildu pensijas tiesību iegūšanas nosacījumiem un to piemērošanu pēc darba attiecību pārtraukšanas; b) paredzamajiem pensijas maksājumiem darba attiecību pārtraukšanas gadījumā ; likumīgo tiesību vērtību vai likumīgo tiesību uz pensiju novērtējumu, ko veic ne vēlāk kā 12 mēnešus pirms informācijas pieprasījuma dienas ; c) nosacījumiem, kas reglamentē neaktivizētu tiesību uz pensiju turpmāko apstrādi saglabāšanu ; d) iegūto tiesību pārvešanas nosacījumiem. 3. Vēlāks saņēmējs pēc lūguma saņem no papildu pensiju shēmas pārvaldītāja informāciju par savām neaktivizētajām tiesībām uz pensiju un par visām izmaiņām noteikumos, kas regulē attiecīgo papildu pensiju shēmu Informāciju sniedz vēlākiem saņēmējiem, kuri to pieprasa par: a) neaktivizēto tiesību vērtību vai neaktivizēto tiesību uz pensiju novērtējumu, ko veic ne vēlāk kā 12 mēnešus pirms informācijas pieprasījuma dienas; un b) nosacījumiem, kuri reglamentē neaktivizētās tiesības uz pensiju. 4. Šajā pantā minēto I i nformāciju sniedz skaidri izklāstītu un atbilstīgā laikposmā rakstiski un saprotamā veidā . 8 7 . pants Obligātie noteikumi — regresa nepieļaušana 1. Dalībvalstis var pieņemt vai saglabāt noteikumus, kuri nosaka tiesības uz pensiju darba ņēmējiem, kuri izbeidz darba attiecības, un saglabā tiesības uz papildu pensiju, un kuri ir labvēlīgāki attiecībā uz papildu pensijas tiesību pārvedamību , nekā noteikumi, kas paredzēti šajā direktīvā. 2. Šīs direktīvas īstenošana nekādā gadījumā nevar būt par iemeslu tam, lai dalībvalstīs ierobežotu esošās tiesības noteikt un saglabāt papildu pensijas esošais papildu pensijas tiesību pārvedamības līmenis pasliktinātos . 9 8 . pants Īstenošana 1. Dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2008. gada 1. jūlijam ne vēlāk kā [(..) divus gadus pēc šis direktīvas pieņemšanas dienas)] vai arī tās pēc sociālo partneru kopīga lūguma var nodot nodrošina, ka sociālie partneri, izmantojot nolīgumu, līdz attiecīgajam datumam ievieš vajadzīgos noteikumus. saistībā ar tiem noteikumiem , kas attiecas uz koplīgumiem. Tādos gadījumos Dalībvalstīm nodrošina, lai ne vēlāk kā līdz 2008. gada 1. jūlijam sociālie partneri ar līgumu ieviestu vajadzīgos pasākumus; attiecīgajām dalībvalstīm jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai jebkurā laikā varētu nodrošināt tās vienmēr varētu nodrošināt rezultātus, kas jāsasniedz ar šo direktīvu noteikto. Dalībvalstis par šādiem pasākumiem nekavējoties informē Komisiju. 2. Neskarot 1. punktu, dalībvalstīm, ja vajadzīgs, no 2008. gada 1. jūlija vēl papildus var piešķirt termiņa pagarinājumu – 60 mēnešus [(..) (divi gadi pēc šīs direktīvas pieņemšanas)] , lai īstenotu mērķi, kas noteikts 4. un 5. pantā d) punktā . Dalībvalstis, kas vēlas izmantot šo papildu termiņu, par to informē Komisiju, norādot attiecīgos apstākļus, shēmas un konkrēto pamatojumu šā papildu termiņa izmantošanai. 3. Neskarot 1. punktu un lai ņemtu vērā īpašus pienācīgi pamatotus apstākļus saistībā ar papildu pensijas shēmu finanšu ilgtspējību, dalībvalstis var atbrīvot paaudžu solidaritātes sistēmas, „Unterstützungskassen” un uzņēmumus, kas uzkrāj no uzņēmuma līdzekļiem garantētas pensijas, lai izmaksātu pensijas saviem darba ņēmējiem, no 6. panta 1. punkta piemērošanas. Dalībvalstis, kas vēlas izmantot šo atbrīvojumu, par to nekavējoties informē Komisiju, norādot attiecīgās shēmas un konkrēto pamatojumu šā atbrīvojuma piešķiršanai, kā arī veiktos vai paredzētos pasākumus, lai uzlabotu no attiecīgajām shēmām izrietošo tiesību pārvedamību. 4 . Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce. 5. Dalībvalstis informē Komisiju par pasākumiem, kas veikti, lai īstenotu 5. panta noteikumus. 10 9 . pants Ziņošana 1. Reizi piecos gados pēc 2008. gada 1. jūlija [(..) (divus gadus pēc šīs direktīvas pieņemšanas dienas)] Komisija, balstoties uz dalībvalstu sniegto informāciju, izstrādā ziņojumu, ko iesniedz Padomei, Eiropas Parlamentam, Padomei un Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai . 2. Komisija ne vēlāk kā pēc 10 gadiem, sākot no 2008. gada 1. jūlija , Pirmo ziņojumu sniedz par šīs direktīvas piemērošanu un tajā iekļauj īpašu ziņojumu, par 9. panta 3. punkta piemērošanu. Ja vajadzīgs, uz tā pamata Komisija iesniedz priekšlikumu, kurā ietverti šās direktīvas grozījumi, kas izrādījušies vajadzīgi, lai nodrošinātu vienādu attieksmi saistībā ar iegūto tiesību pārvedamību darba ņēmējiem, uz kuriem attiecas fondētās sistēmas, un darba ņēmējiem, uz kuriem attiecas 9. panta 3. punktā minētās shēmas kurā pārskata kapitāla pārvedamības nosacījumus, izskaidrojot darba ņēmēju tiesības uz papildu pensiju. Pamatojoties uz minēto ziņojumu, Komisija vajadzības gadījumā izskatīs iespējas sagatavot priekšlikumu, kurā būs iekļauti šīs direktīvas grozījumi, vai citu instrumentu, kas izrādās nepieciešams, lai turpmāk samazinātu šķēršļus darba ņēmēju mobilitātei, kurus rada daži noteikumi par papildu pensijas shēmām. 11 10 . pants Stāšanās spēkā Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . 12 11 . pants Adresāti Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, [..] Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] Direktīva 2003/41/EK par papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūciju darbību un uzraudzību. [2] Padomes Direktīva 80/987/EEK par dalībvalstu normatīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā. [3] OV C [..], [..], [..]. lpp. [4] OV C [..], [..], [..]. lpp. [5] OV C [..], [..], [..]. lpp. [6] OV L 149, 5.7.1971., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 631/2004 (OV L 100, 6.4.2004., 1. lpp.). [7] OV L 74, 27.3.1972., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 77/2005 (OV L 16, 20.1.2005., 3. lpp.), kas atceļama ar Regulu (EK) Nr. 883/04, tai stājoties spēkā. [8] OV L 209, 25.7.1998., 46. lpp. [9] Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 19. marta direktīva par apdrošināšanas uzņēmumu sanāciju un likvidāciju (OV L 110, 20.4.2001., 28. lpp.). [10] OV L 235, 23.9.2003., 10. lpp. [11] Atceļama un aizstājama ar Regulu (EK) Nr. 883/04, tai stājoties spēkā.