Oficiālais Vēstnesis 320 E , 15/12/2005 Lpp. 0257 - 0259



P6_TA(2005)0076 Situācija Libānā Eiropas Parlamenta rezolūcija par situāciju Libānā Eiropas Parlaments, - ņemot vērā tā 2003. gada 16. janvāra rezolūciju par asociācijas līguma noslēgšanu ar Libānas Republiku [1], - ņemot vērā tā iepriekšējās rezolūcijas par ES un Vidusjūras reģiona valstu partnerattiecībām un it īpaši tā 2005. gada 23. februāra rezolūciju [2], - ņemot vērā Apvienoto Nāciju organizācijas Drošības padomes 2004. gada 2. septembra Rezolūciju Nr.1559 par Libānu, - ņemot vērā Apvienoto Nāciju organizācijas Drošības padomes priekšsēdētāja 2005. gada 15. februāra deklarāciju par Libānu, - ņemot vērā Padomes 2005. gada 21. februāra secinājumus par Tuvo Austrumu miera procesu, - ņemot vērā tā 2003. gada 20. novembra rezolūciju par paplašināto Eiropu "Kaimiņattiecības — jauns pamats attiecībām ar mūsu austrumu un dienvidu kaimiņiem" [3], - ņemot vērā tā 2004. gada 12. februāra rezolūciju par iniciatīvu piešķirt jaunu impulsu Eiropas Savienības sadarbībā ar Vidusjūras reģiona partneriem veiktajām darbībām cilvēktiesību un demokrātijas attīstības jomā [4], - ņemot vērā Reglamenta 103. panta 4. punktu, A. dziļi satriekts sakarā ar 2005. gada 14. februārī Beirutā izdarīto atentātu, kurā dzīvību zaudēja Libānas Ministru Padomes bijušais priekšsēdētājs Rafiks Hariri, kā arī citi nevainīgi civiliedzīvotāji; B. tā kā Rafiks Hariri bija viens no ietekmīgākajiem politiķiem un viens no tiem, kuri visaktīvāk iesaistījušies Libānas samierināšanas procesā, pilnībā un enerģiski atbalstot ārvalstu karaspēka daļu izvešanu no viņa valsts; C. tā kā Libāna ir valsts, kurai ir svarīgas vēsturiskās, kultūras un ekonomikas saiknes ar Eiropu, tā ir Eiropas Savienības prioritāra partnere Tuvajos Austrumos, tā piedalās Eiropas kaimiņattiecību politikā un tā kā šī traģēdija ir mēģinājums vērsties pret Libānai un Eiropas Savienībai nozīmīgiem demokrātijas principiem; D. atzinīgi novērtējot pēdējā laikā notikušo tautas miera un demokrātijas manifestāciju mērogu un to, ka tās ir pierādījušas augstu valstiskās vienotības pakāpi starp dažādām valsts politiskajām un reliģiskajām kustībām; E. atzinīgi novērtējot to, ka ANO ģenerālsekretārs Kofi Anans ir nolēmis nosūtīt izmeklēšanas grupu (fact-finding mission), kam būs jānoskaidro Libānas Ministru Padomes bijušā priekšsēdētāja Rafika Hariri nāves "apstākļi, cēloņi un sekas"; F. tā kā 2005. gada 28. februārī pēc parlamentā notikušajām debatēm par opozīcijas ierosināto neuzticības izteikšanu valdībai un opozīcijas organizēto demonstrāciju sabiedriskā spiediena rezultātā, pieprasot Sīrijas karaspēka daļu izvešanu, no amata atkāpās Libānas premjerministrs Omārs Karami; G. ņemot vērā to, ka Libānas parlamenta vēlēšanas ir paredzētas 2005. gada maijā, un atzinīgi novērtējot Libānas tautas gribu lemt par savu politisko nākotni; H. ņemot vērā Sīrijas un Libānas prezidentu lēmumu izsludināt Sīrijas karaspēka atvilkšanu līdz Bekas austrumu līdzenumam līdz marta beigām, neskatoties uz to, ka starptautiskā sabiedrība pieprasīja tā pilnīgu un ātru atvilkšanu no visas Libānas teritorijas; I. tā kā sarunu atsākšana starp Izraēlas valdību un Palestīnas varasiestādēm ir padarījusi Sīrijas un Libānas iesaistīšanos Vidējo Austrumu konflikta pilnīgā un ilgtspējīgā noregulējumā vēl steidzamāku; J. uzsverot, ka asociācijas līguma ar Eiropas Savienību gaidāmā parakstīšana Sīrijai uzliek par pienākumu iesaistīties politiskā dialogā, kas pamatojas uz demokrātijas, cilvēktiesību un tiesiskas valsts izveides veicināšanu, kā arī uz starptautisko tiesību ievērošanu; K. uzsverot nepieciešamību novērst to, ka Libāna piedzīvotu jaunu nemieru periodu, atbalstīt un nostiprināt trauslās demokrātijas institūcijas, kā arī turpināt atjaunošanas procesu; L. uzsverot nozīmi, kāda Libānai kā pilnībā demokrātiskai un suverēnai valstij varētu būt ES un Vidusjūras reģiona valstu partnerattiecību attīstībā un saistībā ar Eiropas kaimiņattiecību politiku; 1. stingri nosoda 2005. gada 14. februārī Beirutā, izmantojot sprāgstvielas, pastrādāto atentātu, kas izraisīja Libānas Ministru Padomes bijušā priekšsēdētāja Rafika Hariri, kā arī citu nevainīgu civiliedzīvotāju nāvi, pauž šausmas un sašutumu saistībā ar šo barbarisko aktu un izsaka visdziļāko līdzjūtību R. Hariri ģimenei, kā arī pārējo cietušo ģimenēm; 2. saskaņā ar Apvienoto Nāciju organizācijas Drošības padomes priekšsēdētāja deklarāciju, kas tika pieņemta 2005. gada 15. februārī, vēlas, lai pilnībā tiktu noskaidroti šī atentāta cēloņi, apstākļi un sekas un lai Libānas varasiestādes turpinātu sadarboties ar ANO izmeklēšanas grupu; 3. vēlas, lai šis noziegums neapdraudētu Libānas vēlēšanu procesu, un uzsver brīvu, demokrātisku un pārredzamu parlamenta vēlēšanu norises nozīmi šajā valstī, atkārto savu prasību paredzēt Eiropas Savienības novērotāju delegācijas nosūtīšanu uz Libānas parlamenta vēlēšanām un pieprasa Komisijai uzņemties vajadzīgās iniciatīvas šajā jomā; 4. aicina Komisiju uzsākt tūlītēju sadarbību, ar MEDA programmas un Eiropas iniciatīvas demokrātijai un cilvēktiesībām palīdzību atbalstot civilo sabiedrību un neatkarīgās NVO; 5. neatlaidīgi lūdz Komisiju pabeigt rīcības plānu attiecībā uz Libānu, ar kura palīdzību jārisina visi jautājumi saistībā ar šīs valsts politisko stabilitāti, tās demokrātisko institūciju nostiprināšanu un atjaunošanas procesa paātrināšanu; 6. ļoti atzinīgi novērtē pēdējo nedēļu laikā konstatēto pozitīvo attīstību Tuvajos Austrumos, it īpaši sarunu procesa atsākšanu starp Izraēlu un Palestīnu, un pieprasa Sīrijai nepieļaut nekāda veida terorismu, tostarp atbalstu Hezbollah, kā arī citu bruņotu grupu darbībai; 7. uzskata, ka pastāv neapgāžami pierādījumi attiecībā uz Hezbollah teroristisko darbību, un Padomei jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai to izbeigtu; 8. uzskata, ka šajā sakarā ir svarīgi atsākt tiešu dialogu starp Sīriju un Izraēlu, lai šajās valstīs nodrošinātu mieru, drošību, suverenitāti un neaizskaramību, ievērojot Apvienoto Nāciju organizācijas Drošības padomes rezolūcijas; 9. pieprasa Sīrijai pilnībā sadarboties ar Eiropas Savienību saistībā ar Eiropas kaimiņattiecību politiku, lai šajā reģionā nodrošinātu mieru un stabilitāti, atgādina Rezolūcijas Nr.1559, ar ko atkārtoti apstiprina starptautiskās sabiedrības atbalstu Libānas teritorijas neaizskaramībai, suverenitātei un neatkarībai, īstenošanas nozīmīgumu, mudina Sīriju atturēties no jebkāda veida iejaukšanās Libānas iekšējās lietās, pieņem zināšanai lēmumu atvilkt Sīrijas karaspēku līdz marta beigām, bet pieprasa Sīrijas karaspēka daļu un izlūkdienestu pilnīgu izvešanu no Libānas, kā tas norādīts Apvienoto Nāciju organizācijas Drošības padomes rezolūcijās, un precizē, ka asociācijas līguma noslēgšana ar Sīriju un Eiropas kaimiņattiecību politikas attīstība attiecībā uz šo valsti var pamatoties tikai uz Sīrijas stingru apņemšanos sadarboties šajā virzienā; 10. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, kā arī Libānas valdībai un parlamentam. [1] OV C 38 E, 12.2.2004., 307. lpp. [2] Pieņemtie teksti, P6_TA(2005)0046. [3] OV C 87 E, 7.4.2004., 506. lpp. [4] OV C 97 E, 22.4.2004., 656. lpp. --------------------------------------------------