[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 30.4.2009

COM(2009) 203 galīgā redakcija

KOMISIJAS ZIŅOJUMS

par dažiem svarīgākajiem aspektiem, kas saistīti ar Direktīvu 2003/41/EK par papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūciju darbību un uzraudzību (PKUI direktīva)

(iesniegusi Komisija)

KOMISIJAS ZIŅOJUMS

par dažiem svarīgākajiem aspektiem, kas saistīti ar Direktīvu 2003/41/EK par papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūciju darbību un uzraudzību (PKUI direktīva)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

1. IEVADS

PKUI direktīva (Direktīva 2003/41/EK par papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūciju darbību un uzraudzību) Oficiālajā Vēstnesī tika publicēta 2003. gada 23. septembrī, un līdz 2005. gada 23. septembrim dalībvalstīm tā bija jāīsteno. Sākot ar 2007. gadu, visas dalībvalstis paziņoja savus īstenošanas pasākumus, tomēr ir sāktas divas pārkāpuma procedūras par nepareizu īstenošanu.

PKUI direktīvā skaidri noteiktas prasības Komisijai sniegt ziņojumus par četriem svarīgākajiem aspektiem. Direktīvas 15. panta 6. punktā iekļauta prasība, ka ik pēc diviem gadiem regulāri jāziņo par noteikumiem, kas attiecas uz tehnisko rezervju aprēķinu. Direktīvas 21. panta 4. punktā ir prasība, ka četru gadu laikā pēc PKUI direktīvas stāšanās spēkā jāsagatavo vienreizējs ziņojums, kurā izvērtē ieguldījumu noteikumu piemērošanu (a) apakšpunkts), valstu uzraudzības sistēmu pielāgošanā gūtos rezultātus (a) apakšpunkts) un turētāju pārrobežu darbību (b) apakšpunkts).

Kaut arī PKUI direktīvā prasīts, lai Komisija 2007. gada septembrī sagatavotu pirmo kārtējo ziņojumu par tehniskajām rezervēm un vienreizējo ziņojumu par pārējiem trijiem aspektiem, daudzām dalībvalstīm kavējoties ar īstenošanu, Komisijai plānotajā laikā ir bijis grūti sagatavot ziņojumus par praktisko pieredzi šo četru noteikumu īstenošanā. Tāpēc 2006. gada 5. aprīļa Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju komitejas (EAFPK) sanāksmē vienojās vajadzīgos ziņojumus sagatavot 2008. gadā pēc tam, kad Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju uzraudzītāju komiteja (EAFPUK) būs pārbaudījusi galvenos īstenošanas jautājumus.

Turklāt, kaut arī nedaudzos pēdējos gados ir ievērojami palielinājies pārrobežu pensiju plānu skaits, tomēr šādu pārrobežu plānu vēl aizvien ir relatīvi maz. Nesen EAFPUK veica apsekojumu, kurš atklāj, ka 2008. gada jūnija beigās Eiropas Ekonomikas Zonā (EEZ) bijušas 70 pārrobežu darbības 21 uzņēmējā dalībvalstī[1].

Pēc Komisijas pieprasījuma EAFPUK Fondēto pensiju komiteja (FPK) sāka plaša mēroga faktu vākšanu par PKUI direktīvas faktisko īstenošanu dalībvalstīs. Šajā kontekstā jāpatur prātā, ka PKUI direktīvā paredzēts harmonizācijas minimums, tādējādi, dalībvalstīm, īstenojot direktīvu, vairākās jomās ir zināma rīcības brīvība. FPK darba rezultāts apkopots 2008. gada 31. marta ziņojumā “ Initial Review of Key Aspects of the Implementation of the IORP Directive ” (FPK ziņojums)[2].

FPK ziņojums attiecas uz svarīgākajiem aspektiem, par ko Komisijai jāziņo, bet ne tikai uz tiem. FPK ziņojumā konstatēts, ka, lai arī dalībvalstis PKUI direktīvas svarīgākos aspektus interpretējušas un īstenojušas diezgan atšķirīgi, tomēr maz kas liecina, ka šo atšķirību dēļ varētu rasties būtiskas problēmas. Ņemot vērā iepriekš minēto un to, ka PKUI direktīvas piemērošanas pieredze ir minimāla, FPK ziņojumā šajā posmā nav atklāti iemesli, kādēļ direktīvā būtu izdarāmas leģislatīvas izmaiņas.

EAFPUK 2008. gada 2. aprīlī FPK ziņojumu iesniedza Komisijai, pēc tam 2008. gada 27. jūnija un 26. novembra sanāksmē to apsprieda EAFPK. Šajās diskusijās atklājās, ka dalībvalstis kopumā piekrīt FPK ziņojuma secinājumiem, un Komisijas dienesti ņēma vērā faktu, ka lielākā daļa dalībvalstu piekritušas EAFPUK ieteikumam šobrīd neparedzēt PKUI direktīvas leģislatīvu pārskatīšanu[3].

Pamatojoties uz darbu, kas padarīts līdz šim, un lai izpildītu PKUI direktīvā Komisijai noteiktās prasības sniegt ziņojumus, turpmākajā šā ziņojuma daļā izklāstīta Komisijas nostāja par šādiem svarīgākajiem aspektiem: tehniskajām rezervēm, ieguldījumu noteikumiem, valsts uzraudzības sistēmu pielāgošanu un turētājiem. Ziņojums attiecas tikai uz pašā PKUI direktīvā Komisijai noteiktajām prasībām sniegt ziņojumus par četriem aspektiem. Vajadzību izdarīt leģislatīvas izmaiņas, kas izriet no citiem svarīgiem jautājumiem, kuri ietekmē PKUI, jo īpaši maksātspējas noteikumus[4], Komisija izvērtē atsevišķi no šā ziņojuma.

2. TEHNISKāS REZERVES

Ar direktīvas 15. panta 6. punktu ieviesta prasība Komisijai sniegt ziņojumus par PKUI tehnisko rezervju aprēķinu pārrobežu kontekstā[5].

PKUI tehnisko rezervju aprēķina pārbaudi sāka FPK, un pēc tam to detalizētāk turpināja EAFPUK Maksātspējas apakškomiteja (MAK). MAK darbs apkopots 2008. gada 31. marta dokumentā “ Survey on fully funded, technical provisions and security mechanisms in the European occupational pension sector ”[6] (MAK apsekojums). Minētajā apsekojumā sniegts detalizēts un visaptverošs pārskats par fondēto pensiju fondu novērtējuma pieņēmumiem un apdrošināšanas mehānismiem, ko izmanto dalībvalstīs. Par tehniskajām rezervēm tajā uzsvērts, ka PKUI, lai noteiktu savas tehniskās rezerves, dažādās dalībvalstīs izmanto dažādas metodes un pieņēmumus. Tādēļ valstu starpā attiecībā uz salīdzināmām noteikto izmaksu saistībām ir lielas atšķirības tehnisko rezervju apmērā. Svarīgi faktori, kas ietekmē tehnisko rezervju apmēru dažādās dalībvalstīs, ir novērtējuma pieņēmumi, kas ir to pamatā, jo īpaši pieņēmumi par procentu likmēm un mirstību, kā arī inflācijas īpatnības un pensiju apjoma algu indeksācija.

EAFPUK 2008. gada 7. aprīlī iesniedza Komisijai MAK apsekojumu. Komisija MAK ziņojumā konstatēto vērtē atzinīgi. Tas bija labs pamats 2008. gada septembra sākumā Komisijas sāktajai sabiedriskajai apspriešanai par to, kā harmonizēt maksātspējas noteikumus, kas piemērojami PKUI saskaņā ar PKUI direktīvas 17. pantu, un par PKUI, kas darbojas pārrobežu mērogā. Potenciāla tehnisko rezervju aprēķina noteikumu harmonizācija nākotnē pārrobežu perspektīvā ir viena no galvenajām šajā apspriešanā mērķtiecīgi vērtētajām jomām. Apspriešana noslēdzās 2008. gada novembra beigās. Lai gūtu pirmās atziņas no šīs sabiedriskās apspriešanas, Komisija 2009. gada 27. maijā Briselē plānojusi atklātu izskatīšanu.

Sabiedriskajā apspriešanā un atklātajā izskatīšanā gūtie rezultāti palīdzēs Komisijai izlemt, vai nākt klajā ar priekšlikumu vēl lielākā mērā harmonizēt tehnisko rezervju aprēķina noteikumus pārrobežu kontekstā. Parasti Komisija visus priekšlikumus izstrādā, izmantojot labāka regulējuma pieeju un rūpīgi novērtējot ietekmi.

3. IEGULDīJUMU NOTEIKUMI

PKUI direktīvas 21. panta 4. punkta a) apakšpunktā noteikts, ka “Komisija sagatavo ziņojumu, kurā izvērtē 18. panta piemērošanu”: minētajā pantā PKUI noteikti kvalitatīvie un kvantitatīvie noteikumi. Veiktajā pārbaudē identificēja vairākus jautājumus.

Pirmkārt, FPK ziņojumā konstatēts, ka, ieviešot 18. panta 1. punktā minēto piesardzības principu, daudzās dalībvalstīs ir ietekmējis regulējumu un ka, lai arī kvantitatīvajiem ieguldījumu ierobežojumiem vēl aizvien ir svarīga loma, vairāk uzmanības tagad tiek veltīts ieguldījumu noteikumu kvalitatīvajiem aspektiem.

Otrkārt, FPK ziņojumā norādīts, ka nav vienotas izpratnes par viena emitenta noteikumu darbības jomu, kura mērķis ir nepieļaut pārlieku paļaušanos uz vienu konkrētu aktīvu veidu, emitentu vai uzņēmumu grupu (18. panta 1. punkta e) apakšpunkts)[7]. Turklāt veicināt viena emitenta noteikumu konverģenci ir sevišķi svarīgi pārrobežu kontekstā, ņemot vērā skaidri noteikto atbrīvojumu no piederības valsts ieguldījumu noteikumiem, ko uzņēmējas valstis var noteikt PKU “viesinstitūcijām” ar zināmiem kvantitatīviem un kvalitatīviem ierobežojumiem (Direktīvas 18. panta 7. punkta b) apakšpunkts. Ciktāl ir runa par kvantitatīviem ierobežojumiem, tika apstiprināts, ka uzņēmējas valstis var tos piemērot PKU viesinstitūcijām vienīgi tad, ja ieguldījumu noteikumi, ko piemēro uzņēmējas valsts PKUI, ir vienlīdz stingri vai pat stingrāki. Tāpēc šajā situācijā, kad PKUI direktīvā skaidri noteikti ierobežojumi, nebija iespējams piemērot lielākus ierobežojumus. Attiecībā uz kvalitatīvajiem ierobežojumiem, t. i., aktīvu kategorijām, uz kurām attiecas direktīvas 18. panta 7. punkta b) apakšpunkts, iespējams, ir lietderīgi atsaukties uz citiem ES tiesību aktiem, piemēram, uz Finanšu instrumentu tirgu direktīvu[8], kurā iekļautas finanšu instrumentu, pārvedamo vērtspapīru un naudas tirgus instrumentu definīcijas[9].

Treškārt, nav vienotas izpratnes par terminu “riska kapitāla tirgi”, kas saistīts ar 18. panta 5. punkta c) apakšpunktu, kurā dalībvalstīm aizliegts paredzēt aizliegumu PKUI, kas atrodas to teritorijā, ieguldīt šādos tirgos. Saskaņā ar FPK ziņojumu un ņemot vērā Komisijas rīcībā esošo informāciju, bijuši vēl citi centieni panākt lielāku skaidrību, paverot iespēju EAFPUK šajā joma sniegt 3. līmeņa pamatnostādnes. Šis papildu darbs ir apliecinājis, ka Eiropā ir dažādas definīcijas, jo to cēlonis ir mērķis un konteksts, kurā lieto riska kapitāla jēdzienu, (konkurences vai iekšējā tirgus noteikumi, slēgtas un atvērtas definīcijas, ietverot vai izslēdzot kvazikapitāla instrumentus), un ka jautājums praksē nav izvirzījies pārrobežu kontekstā. Vajadzētu nevis izdot abstraktas pamatnostādnes, bet drīzāk būtu jāturpina jautājuma izvērtēšana.

Ceturtkārt, sešas dalībvalstis izmanto PKUI direktīvas 18. panta 7. punktā uzņēmējvalstij paredzēto iespēju noteikt papildu ieguldījumu ierobežojumus[10].

FPK ziņojumā konstatētais liecina — kaut arī ieguldījumu noteikumus piemēro atšķirīgi, nešķiet, ka tas kavētu konverģences procesu, kurš vērsts uz iekšējo tirgu un PKUI pārrobežu darbību. Komisija atbalsta šo secinājumu un rosina EAFPUK turpināt analīzi saistībā ar riska kapitāla tirgiem un viena emitenta noteikumu. Konkrēts šajā jomā risināms jautājums ir darba turpināšana attiecībā uz pašieguldījumu noteikumiem, kas ierobežo ieguldījumus sponsorētājā uzņēmumā (18. panta 1. punkta f) apakšpunkts)[11].

Turpinot konverģenci ieguldījumu noteikumu piemērošanā, jāveicina PKUI drošība, kvalitāte, likviditāte un rentabilitāte kopumā, tādējādi uzlabojot papildpensijas kapitāla uzkrāšanu visā ES kvalitatīvā un kvantitatīvā ziņā.

EAFPUK un Komisija turpinās uzraudzīt investīciju noteikumu darbību, ņemot vērā visas atziņas, kas gūtas no finanšu krīzes.

4. VALSTU UZRAUDZīBAS SISTēMU PIELāGOšANA

PKUI direktīvas 21. panta 4. punkta a) apakšpunktā noteikts arī, ka “Komisija sagatavo ziņojumu, kurā izvērtē (..) rezultātus valstu uzraudzības sistēmu pielāgošanā”. Šajā kontekstā ir svarīgi arī PKUI direktīvas 21. panta 1. līdz 3. punkta noteikumi, jo tajos paredzēta cieša sadarbība starp valsts uzraudzītājiem un Eiropas Komisiju, lai nodrošinātu vienotu PKUI direktīvas piemērošanu un atvieglotu PKUI darbību uzraudzību.

Lai atvieglotu sadarbību, 2004. gada februārī izveidoja EAFPUK. Šīs komitejas darba rezultātā, kurā Komisija darbojās kā novērtētāja, 2006. gada februārī noslēgts Budapeštas protokols[12]. Tajā reglamentēta uzraudzības kārtība un informācijas apmaiņa starp piederības un uzņēmējas valsts pārrobežu PKUI uzraudzītājiem. Budapeštas protokols ietver arī uzraudzības iestādes no visas ES, kuras oficiāli nav EAFPUK locekles, tādējādi piedāvājot plašas iespējas pārrobežu uzraudzības tālākai attīstībai fondēto pensiju jomā.

Komisija atzinīgi vērtē un atbalsta uzraudzītāju iesākto darbu ne tikai saskaņā ar Budapeštas protokolu, bet arī jomās, kas saistītas ar Budapeštas protokolu, kuru pašlaik pārskata FPK, lai EAFPUK 2009. gada pirmajā pusē varētu sākt pārskatītās redakcijas sabiedrisko apspriešanu.

5. TURēTāJU DARBīBA

PKUI direktīvas 21. panta 4. punkta b) apakšpunktā noteikts, ka Komisija sagatavo ziņojumu, kurā izvērtē, kā piemēro 19. panta 2. punkta otro daļu. Minētajā noteikumā paredzēts arī, ka piederības dalībvalstīm ir atļauts noteikt, ka PKUI obligāti jāieceļ depozitārijs vai turētājs. Tomēr tādā gadījumā tās nedrīkst liegt PKUI iecelt attiecīgi pilnvarotu citā dalībvalstī reģistrētu turētāju vai depozitāriju, kā noteikts 19. panta 2. punkta pirmajā daļā.

FPK ziņojumā norādīts, ka, ieceļot turētāju un nosakot, kāda struktūra ieceļama šā uzdevuma izpildei, ieskaitot funkcijas, ko tā veic, pieejas atšķiras. Arī kompetento iestāžu loma ir atšķirīga, un dažas no tām piedalās turētāja iecelšanā. FPK tomēr neuzskata, ka praksē šīs atšķirības radītu sarežģījumus. Pašlaik vēl nevar spriest, vai noteikumi par turētāju darbību PKUI direktīvā izraisa problēmas uzraudzībai, tomēr, skatoties nākotnē, FPK ir iezīmējusi virkni jautājumu, kam būtu pievēršama papildu uzmanība[13].

Jo īpaši FPK norada, ka tad, ja turētājs vai depozitārijs atrodas citā dalībvalstī, nevis tajā, kur PKUI, ir lietderīgi veicināt PKUI uzraudzības iestāžu un ārzemju turētāju/depozitāriju uzraudzības iestāžu sadarbību (jo īpaši tad, ja uzraudzības iestāde nav EAFPUK locekle), galvenokārt, lai garantētu PKUI direktīvas 19. panta 3. punkta pareizu piemērošanu kontu iesaldēšanas gadījumā[14]. Ja saskaņā ar pašreizējo ES tiesisko regulējumu nav iespējama pastiprināta sadarbība, tad FPK uzskata, ka šajā ziņā varētu būt vajadzīgas leģislatīvas izmaiņas.

Komisija atzinīgi vērtē šo novērtējumu un rosina uzraudzības iestāžu turpmāku sadarbību. Vajadzības gadījumā tā ir gatava turpināt darbu kopā ar EAFPUK. Vajadzība pēc papildu izmaiņām būs atkarīga no rezultātiem, ko gūs plašākā mērogā veiktā darbā, kas saistīts ar uzraudzības kārtību Eiropā[15].

6. SECINāJUMI

Attiecībā uz četriem svarīgākajiem aspektiem, par kuriem saskaņā ar PKUI direktīvu Komisijai jāsagatavo ziņojumi, Komisija uzskata, ka nav vajadzīgas tūlītējas leģislatīvas izmaiņas. Tomēr šis ziņojums attiecas tikai uz pašā PKUI direktīvā Komisijai noteikto ziņošanas prasību izpildi. Vajadzību izdarīt leģislatīvas izmaiņas, kas izriet no citiem svarīgiem jautājumiem, kuri ietekmē PKUI, jo īpaši maksātspējas noteikumiem, Komisija izvērtē atsevišķi no šā ziņojuma.

Komisija uzskata, ka PKUI direktīva jau ir sasniegusi pirmos rezultātus, izveidojot iekšējo tirgu fondēto pensiju shēmām Eiropas mērogā. Lai konstatētu direktīvas ietekmi pilnībā, vajadzīgs vairāk laika.

Vienlaikus EAFPUK veiktajā pārbaudē atklāts, ka jāturpina vairāku PKUI direktīvas aspektu uzraudzība. Saistībā ar Komisijas iesākto darbu PKUI maksātspējas noteikumu jomā varētu izvērtēt tehnisko rezervju aprēķina noteikumu iespējamu tālāku harmonizāciju. Ieguldījumu noteikumu jomā jāprecizē riska kapitāla tirgu definīcija un viena emitenta noteikuma darbības joma. Komisija un EAFPUK turpinās uzraudzīt ieguldījumu noteikumu darbību arī finanšu krīzes kontekstā. Komisija atbalsta pastiprinātu sadarbību starp uzraudzītājiem un atzinīgi vērtē EAFPUK plānoto Budapeštas protokola sabiedrisko apspriešanu. Attiecībā uz turētāju darbībām Komisija rosina PKUI uzraudzības iestāžu un ārzemju turētāju/depozitāriju uzraudzības iestāžu pastiprinātu sadarbību un ir gatava vajadzības gadījumā nākt klajā ar tiesību aktu priekšlikumiem. Vajadzība pēc papildu izmaiņām būs atkarīga no rezultātiem, ko gūs plašākā mērogā veiktā darbā, kas saistīts ar uzraudzības kārtību Eiropā.

Komisija nav atteikusies no apņemšanās turpināt pārbaudi, vai dalībvalstis pareizi īstenojušas PKUI direktīvu, un turpina darbu šajā jomā. Komisija rosina arī EAFPUK turpināt darbu vēl ar citiem jautājumiem, kas minēti FPK ziņojumā, un turpinās novērot un veicināt uzraudzītāju sadarbības uzlabojumus, lai nodrošinātu PKUI direktīvas vienveidīgu piemērošanu.

[1] EAFPUK 2008. gada 11. novembra ziņojums “ 2008 Report on Market Developments ”, kas pieejams http://www.ceiops.eu/media/docman/public_files/publications/reports/OPC-Report-Market-Developments2008.pdf.

[2] Viss ziņojuma teksts izlasāms EAFPUK tīmekļa vietnē http://www.ceiops.eu/media/docman/public_files/publications/submissionstotheec/ReportIORPdirective.pdf.

[3] EAFPK dokumenti pieejami Komisijas tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/internal_market/insurance/committee_en.htm.

[4] Papildu informācija par šo darbu — http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2008/occupational_retirement_provision_en.htm .

[5] Direktīvas 15. panta 6. punktā noteikts: “Lai turpinātu noteikumu saskaņošanu saistībā ar attiecīgi pamatotu tehnisko rezervju aprēķināšanu, jo īpaši saistībā ar procentu likmēm un citiem pieņēmumiem, kas ietekmē tehnisko rezervju apjomu, Komisija reizi divu gadu laikā vai pēc dalībvalsts pieprasījuma sagatavo ziņojumu par stāvokli pārrobežu darbības jomā”. Turklāt “Komisija iesaka vajadzīgos pasākumus, lai nepieļautu traucējumus, ko var radīt atšķirīgi procentu likmju līmeņi, un lai aizsargātu saņēmēju un visu plānu dalībnieku intereses”.

[6] http://www.ceiops.eu/media/docman/public_files/publications/submissionstotheec/ReportonFundSecMech.pdf.

[7] 18. panta 1. punkta e) apakšpunktā noteikts, ka “veic atbilstīgu aktīvu diversifikāciju, lai nepieļautu pārlieku paļaušanos uz vienu konkrētu aktīvu veidu, emitentu vai uzņēmumu grupu un riska uzkrāšanu portfelī kopumā. Ieguldījumi aktīvos, ko emitējis viens un tas pats emitents vai emitenti, kas pieder tai pašai grupai, nerada institūcijai pārliecīgas riska koncentrācijas draudus”.

[8] Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīva 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem, Oficiālais Vēstnesis L 145, 30.4.2004.).

[9] Sk. Finanšu instrumentu tirgu direktīvas 4. panta 1. punkta 17), 18) un 19) apakšpunktu.

[10] Direktīvas 18. panta 7. punktā dalībvalstīm atļauts noteikt ieguldījumu papildu ierobežojumus PKU viesinstitūcijām, kas darbojas to teritorijā. Saskaņā ar direktīvu šādi ierobežojumi ir pieņemami tikai tad, ja PKUI, kas reģistrētas pašu valstī, noteikti tādi paši vai stingrāki noteikumi.

[11] Dalībvalstīm jāievēro šis noteikums, ja vien nav izmantota direktīvas 22. panta 4. punktā paredzētā iespēja.

[12] Protokols par Eiropas Savienības dalībvalstu kompetento iestāžu sadarbību konkrēti, lai piemērotu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvu 2003/41/EK par papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūciju darbību un uzraudzību (PKUI), kas darbojas pāri robežām, pieejams http://www.ceiops.eu/content/view/19/23/.

[13] Turklāt Komisija pašlaik pārskata veidu, kādā dalībvalstis īstenojušas pašreizējos principus, kas iestrādāti Direktīvā 85/611/EEK (PVKIU direktīvā) par depozitārija atbildību un pienākumiem, kura pieņemta pēc Madoff lietas izskatīšanas. Atkarībā no šā darba iznākuma, iespējams, būs jāpārskata attiecīgie PKUI direktīvas noteikumi.

[14] Direktīvas 19. panta 3. punktā noteikts, ka “Katra dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus, lai tā, ievērojot savus tiesību aktus, saskaņā ar 14. pantu varētu aizliegt brīvi pārdot aktīvus, kas nodoti glabāšanā depozitār[ij]am vai turētājam, kurš atrodas tās teritorijā, pēc institūcijas piederības valsts pieprasījuma.”

[15] Papildu informācijai sk. Jacques de Larosière vadītās augsta līmeņa darba grupas 2009. gada 25. februāra ziņojumu un Komisijas 2009. gada 4. marta paziņojumu “Impulsi Eiropas atveseļošanai” (COM(2009) 114 galīgā redakcija).