KOMISIJAS ZIŅOJUMS PARLAMENTAM, PADOMEI UN EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI 2010. GADA ZIŅOJUMS PAR ES PALĪDZĪBU PAPLAŠINĀŠANĀS PROCESAM (IPA, PHARE, CARDS, TURCIJAS PIRMSPIEVIENOŠANĀS INSTRUMENTS UN PĀREJAS INSTRUMENTS) /* COM/2011/0647 galīgā redakcija */





Kopsavilkums Šajā ziņojumā ir izklāstīti svarīgākie 2010. gada stratēģiskie un operatīvie pasākumi saistībā ar pirmspievienošanās palīdzības instrumentu īstenošanu, kā arī aplūkotas nākotnes perspektīvas. Sīkāka informācija par pārskata periodā īstenotajiem pasākumiem ir pieejama šim ziņojumam pievienotajā tehnisko dienestu darba dokumentā[1]. Šogad tajā pirmoreiz vienā dokumentā tiek aplūkots gan IPA [2], gan iepriekšējie pirmspievienošanās palīdzības instrumenti un Rietumbalkānu valstu instrumenti (t. i., PHARE , CARDS , Turcijas pirmspievienošanās instruments un Pārejas finanšu instruments)[3]. Tā kā 2010. gada pārskats tiek sagatavots 2007.–2013. gada finanšu perspektīvas perioda vidū, rodas iespēja izvērtēt gan iepriekš gūtos panākumus un pieredzi, gan pavērties nākotnē. Šajā ziņojuma daļā tiek īsi izklāstīta politiskā un ekonomiskā situācija, kādā tika īstenoti ES finansētie pasākumi. Tajā aplūkoti gada svarīgākie notikumi un panāktais progress stratēģiskās plānošanas un programmdokumentu uzlabošanā. Ziņojumā ir iekļauti arī kopsavilkuma ziņojumi par projektu īstenošanu un to rezultātiem, kā arī par līdzekļu devēju koordinēšanu. Dokumentā ir izklāstītas prioritātes IPA finansējuma radītās ietekmes uzlabošanai. Pamatojoties uz iepriekšējās pieredzes analīzi, ko nodrošina IPA 2010. gada konferencē sagatavotie novērtējumi un secinājumi, tiek izteikti ieteikumi turpmākai IPA finansējuma ietekmes uzlabošanai līdz 2013. gadam un pēc tā. *** Pārskata gads — politiskā un ekonomiskā situācija Pēdējās desmitgades laikā Rietumbalkānu valstis ir piedzīvojušas būtiskas pārmaiņas, un reģions ir sācis virzību uz integrāciju Eiropas Savienībā. Tomēr 2010. gadā reģionu ļoti nopietni ietekmēja pasaules finanšu krīze. Kandidātvalstis[4] un potenciālās kandidātvalstis[5] saskārās ar tādām problēmām kā augsts bezdarba līmenis, nabadzības līmeņa palielināšanās, kapitālieguldījumu sarukums, budžeta deficīta pieaugums un nevienmērīga izaugsme. Reaģējot uz šo situāciju, paplašināšanās valstis izmantoja IPA palīdzību, lai ieviestu ar ES saistītas reformas uzņēmējdarbības vides uzlabošanai un tādējādi palīdzētu stimulēt ekonomikas atjaunošanu un ilgtspējīgu izaugsmi. Krīzes ietekmi visvairāk izjuta vājākās valstis. Tās izmantoja IPA finansiālo palīdzību, lai uzlabotu sabiedrības neaizsargātāko grupu situāciju, tostarp veicinātu romu sociālo un ekonomisko iekļaušanu. Kandidātvalstis un potenciālās kandidātvalstis sāka iedzīvināt stratēģijas „Eiropa 2020”[6] politiku, kas paredzēta ilgtspējīgai attīstībai un inteliģentai un iekļaujošai izaugsmei, savās valsts politikas prioritātēs un reģionālā līmenī īstenotos pasākumos. Lai gan ekonomiskā situācija bija ļoti sarežģīta, vairākas paplašināšanās valstis 2010. gadā panāca ievērojamu progresu ES integrācijas jomā: - Horvātija sasniedza pēdējo posmu virzībā uz pievienošanos ES; - Melnkalnei un Islandei tika piešķirts kandidātvalstu statuss, un Islande sāka pievienošanās sarunas; - Serbija iesniedza pieteikumu dalībai ES; - bezvīzu režīms ceļošanai uz Šengenas zonu tika piemērots arī Albānijai un Bosnijai un Hercegovinai. Ceļā uz efektīvāku palīdzības sniegšanu — ciešāka palīdzības saikne ar paplašināšanās politikas prioritātēm un nozaru pieeju Pakāpeniska pāreja uz nozaru pieeju Pēc tam, kad 2009. gadā tika pieņemts lēmums atteikties no I komponenta īstenošanas pieejas, kura galvenokārt ir vērsta uz projektiem, un piemērot pirmspievienošanās palīdzībai vispusīgāku un politikai vai nozarei atbilstošu pieeju[7], Komisija galvenās mītnes operatīvajiem darbiniekiem un ES delegācijām 2010. gadā organizēja apmācību par palīdzības efektivitāti un nozaru pieeju. Komisija arī 2010. gada martā Sarajevā organizēja visaptverošu un padziļinātu starptautisko semināru par nozaru pieejas īstenošanu ES paplašināšanās jomā. Šajos pasākumos uzmanība tika vērsta uz to, ka ir jādalās praktiskajā pieredzē par nozaru plānu izstrādi, sasaistot nozaru pieeju ar ES integrācijas mērķiem, palielinot valstu līdzatbildību, īstenojot nozaru pieejas pārvaldību un izveidojot darbības novērtēšanas sistēmu panākto rezultātu izsvēršanai. Komisijas un Bosnijas un Hercegovinas kopīgi organizētais seminārs sniedza iespēju praktiskā darba sesijās veicināt palīdzības saņēmēju darbaspēka, ES darbinieku un citu līdzekļu devēju mijiedarbību. Darba sesijās tika pierādīts, ka nozaru pieeja var veicināt līdzekļu devēju un saņēmēju sadarbību, kuru, ja iespējams, pārrauga valsts iestādes. Ja ieinteresētās personas liktu uzsvaru uz kopējo pasākumu ietekmi, būtu iespējams novērst pārklāšanās risku un uzlabot uz rezultātiem vērstu pārvaldību. Nozaru pieejām ir jāpalīdz precīzāk noteikt īstermiņa un ilgtermiņa prioritātes, kā arī sistēmu, kurā īstenot īstermiņa un vidēja laika posma pasākumus, lai risinātu ar kapacitātes palielināšanu, tehnisko atbalstu, ieguldījumiem u. c. saistītās vajadzības. Semināros tika konstatēts, ka ES integrācija ir galvenais stimuls īstenot valsts sektora stratēģijas un ka daudzās palīdzības saņēmējās valstīs ir ieviesti vairāki nozares mēroga pieejas „stūrakmeņi”, piemēram, līdzekļu devēju koordinēšanas iestāde valdības kodolā, politiska sistēma valstu stratēģiju un ES integrācijas prioritāšu sasaistei un ar budžeta procesu sasaistīta plānošanas sistēma. Tomēr, lai varētu izstrādāt stratēģijas valstij piederošām nozarēm un nodrošināt to funkcionalitāti, ir vajadzīga turpmāka palīdzība. Sarajevā rīkotajā seminārā konstatētās problēmas un secinājumi ir izklāstīti dokumentā „Nozares pieejas īstenošana ES paplašināšanās jomā — rokasgrāmata”[8], kurā sniegtas praktiskas norādes par to, kā īstenot nozares mēroga pieeju, kas domātas ES darbiniekiem, valstu valdību amatpersonām, kā arī citiem līdzekļu devējiem, kuri darbojas pirmspievienošanās valstīs. 2011.–2013. gada daudzgadu indikatīvo plānošanas dokumentu pārskatīšana Daudzgadu indikatīvās plānošanas dokumentos (DIPD) 2011.–2013. gadam, kurus 2010. gadā sagatavoja, lai noteiktu finansiālās pirmspievienošanās palīdzības piešķiršanas stratēģiju, pirmoreiz tika runāts par pāreju uz nozaru pieeju. Kā ES integrācijas procesā nozīmīgākās atskaites jomas tika izvirzītas deviņas nozares — i) valsts pārvaldes reforma; ii) tieslietas un iekšlietas; iii) privātā sektora attīstība; iv) transports; v) enerģētika; vi) vide un klimata pārmaiņas; vii) sociālā attīstība; viii) lauksaimniecība un lauku attīstība, kā arī ix) atbalsts un citi pasākumi. Atsevišķos DIPD no šīm jomām tika izvēlēts mazāks prioritāro nozaru skaits. IPA palīdzības prioritāšu noteikšana, izvēloties svarīgākās nozares, bija sarežģīts uzdevums, īpaši ņemot vērā to, ka virzībā uz dalību ES palīdzības saņēmējas valstis saskārās ar ļoti daudzām problēmām. Tomēr palīdzības saņēmēji atbalstīja šo pāreju gan Sarajevas seminārā, gan sanāksmēs ar IPA valsts koordinatoriem, kas 2010. gada septembrī notika Melnkalnē, lai gatavotos IPA 2010. gada konferencei. Izstrādes procesu vadīja Komisija, kura konsultējās ar vietējām ieinteresētajām personām, ES dalībvalstīm un citiem līdzekļu devējiem. Atbalsta nozares tika noteiktas dialogā ar palīdzības saņēmējām valstīm, pamatojoties uz valstu attīstības plānos, kā arī valstu un nozaru stratēģijās norādītajām vajadzībām, ievērojot paplašināšanās stratēģijā un progresa ziņojumos izvirzītās prioritātes[9] un ņemot vērā papildināmību ar ES, citu līdzekļu devēju un starptautisko finanšu iestāžu agrāk vai pašreiz īstenotiem pasākumiem. Visos DIPD tika izvēlētas ar politiskiem kritērijiem saistītas nozares, jo īpaši tieslietas un iekšlietas, kā arī valsts pārvaldes reforma, tādējādi apstiprinot to nozīmi un prioritāti. Ievērojot 2010. gada paplašināšanās stratēģijā sniegtos ieteikumus, DIPD tika apstiprināts, ka visās ar IPA saistītajās darbībās, jo īpaši sabiedrisko pakalpojumu, normatīvo jautājumu un sociālekonomiskās attīstības jomā, tiks iekļauti pasākumi, ar kuriem nodrošināt mazākumtautību un sabiedrības neaizsargāto grupu pamattiesību un citu tiesību ievērošanu. DIPD par pārrobežu sadarbību ir izklāstīti plāni par to, kā atjaunot kaimiņreģionu sakarus, kuri tika pārtraukti reģionā notikušo konfliktu dēļ un kuriem ir būtiska loma turpmākas sadarbības nodrošināšanā un kaimiņattiecību uzlabošanā. Vairākiem palīdzības saņēmējiem veltītajā DIPD kā prioritāte tika izvirzīts atbalsts Rietumbalkānu valstu samierināšanas procesa pabeigšanai. Tajā arī uzsvērts, ka ir jāatbalsta reģionālās sadarbības uzlabošana organizētās noziedzības un korupcijas apkarošanas jomā un ka IPA palīdzības saņēmējiem ir jānodrošina spēcīga valsts pārvalde, jo īpaši izveidojot Reģionālo valsts pārvaldes skolu ( ReSPA ) (sk. lodziņu turpmāk). Reģionālā publiskās pārvaldes skola Reģionālā publiskās pārvaldes skola ( ReSPA ), kas 2010. gada novembrī tika atklāta Melnkalnes pilsētā Danilovgradā, sniedz Rietumbalkānu reģiona publiskās pārvaldes ierēdņiem iespēju saņemt apmācību atbilstīgi Eiropas Administratīvās telpas principiem un uzlabot reģionālo sadarbību publiskās pārvaldes reformas jomā. Telpas ReSPA izvietošanai 2009. gadā piešķīra Danilovgradas valsts iestādes, savukārt skolas aprīkojumu un mēbeles 2010. gadā nodrošināja ES. Skolas Administratīvās valdes pirmajā sanāksmē 2010. gada 23. un 24. septembrī tika uzsākts projekta 2. posms, kura mērķis ir palielināt ReSPA un tās darbības pamanāmību, kā arī pieņemt darbā un apmācīt ReSPA darbiniekus, lai varētu nodrošināt apmācību un sakaru veidošanas pasākumus ReSPA partnervalstu pārvaldes amatpersonām. Atsevišķos DIPD tika īpaši uzsvērts, ka ar IPA palīdzību ir jāatbalsta valstu atgūšanās no ekonomikas krīzes. DIPD arī ir uzsvērts, ka paplašināšanās politika atbalsta arī stratēģijas „Eiropa 2020” programmu, kas nopietni iedvesmo palīdzības saņēmējas valstis īstenot reformas. Katra palīdzības saņēmēja valsts tika aicināta ņemt vērā stratēģijā „Eiropa 2020” izvirzītās prioritātes un pielāgot tās savai situācijai. DIPD par būtiskām tika atzītas arī tādas nozares kā sociālā attīstība, vide un klimata pārmaiņas, lauksaimniecības un lauku attīstība, enerģētika un transports. DIPD arī tiek paredzēts, ka IPA varētu finansēt pasākumus, kuri neattiecas uz konkrētu nozari, piemēram, projektu/nozaru programmas noteikšanu un sagatavošanu, ar acquis saistītus pasākumus, kas jāpieņem/jāīsteno saskaņā ar noteiktu grafiku, līdzdalību tādās ES programmās un aģentūrās, kurās attiecīgā valsts drīkst iesaistīties, kā arī atbalsta pasākumus IPA programmu īstenošanai, uzraudzībai, novērtēšanai un revīzijai. Īstenojot IPA , 2010. gadā tika ievērotas prioritātes, kas noteiktas daudzgadu stratēģiskās plānošanas dokumentu progresa ziņojumos, tādējādi apliecinot to, ka IPA nav izolēts instruments, bet gan neatņemama paplašināšanās stratēģijas sastāvdaļa. IPA nodrošina stratēģisku pamatu un darbības secību visā procesā, sākot no pastāvīgo ziņojumu un partnerības dokumentu politiskās uzraudzības un beidzot ar finansiālās palīdzības plānošanu un sniegšanu. Sadarbība ar līdzekļu devējiem palīdzības efektivitātes jomā Komisija 2010. gadā saskaņoja reakciju un atbildes uz divām starptautiskām līdzekļu devēju koordinēšanas aptaujām, kas tika sāktas gada beigās. Pirmā aptauja, kurā piedalījās Albānija, Serbija un bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, attiecās uz ES Darba dalīšanas operatīvās iniciatīvas īstenošanu. Otras aptaujas mērķis bija sagatavot 2011. gada ESAO Attīstības palīdzības komitejas aptauju par palīdzības efektivitāti[10], un tajā tika iesaistīta Kosova[11], Bosnija un Hercegovina un Albānija. Īpaši svarīgi ir maksimāli uzlabot palīdzības efektivitāti Kosovā, kura ir viena no pasaulē visvairāk atbalstītajām palīdzības saņēmējām[12] un Eiropā visnabadzīgākā valsts, kuras NKI uz vienu iedzīvotāju un citi rādītāji tādās jomās kā veselības aprūpe un izglītība[13] ir ievērojami zemāki nekā reģiona vidējie rādītāji. Tāpēc Kosovas iestādes ir noteikušas ārējās palīdzības rezultātu uzlabošanu par prioritāti. Pēdējās aptaujas (tiks pabeigta 2011. gadā) provizoriskie rezultāti liecina, ka ir jāiegulda lielāks darbs kopējas rīcības — kopēju misiju, analītiskā darba un tehniskās sadarbības — nostiprināšanā. Iesaistīšanās šādās plašākās palīdzības efektivitātes iniciatīvās var ļoti veiksmīgi stimulēt teritorijā īstenoto pasākumu uzlabošanu atbilstīgi atzītai starptautiskai paraugpraksei, ņemot vērā arī IPA instrumenta īpašās iezīmes, proti, tādu izpildes struktūru sagatavošanu, kuras ir salāgojamas ar turpmāku līdzdalību ES iekšējās politikas jomās. Kopš 2005. gada ES pamatdokuments attīstības sadarbības jomā ir bijis „Eiropas Konsenss attīstības jomā”[14], kurā ir izklāstīts kopējs ES redzējums par attīstību, tās mērķiem, vērtībām un principiem. Tajā tiek uzsvērta Komisijas divpusējā loma, proti, pievienotā vērtība, ko tā nodrošina, pārstāvot visu dalībvalstu intereses, un tās līdzekļu devējas loma (ES un EAF fondu pārvaldība). IPA ir viens no vairākiem finanšu instrumentiem, ar kuriem tiek īstenota ES attīstības politika. Komisija atzīst, ka paplašināšanās valstīm ir dažādas attīstības vajadzības un ka IPA ir jāpalīdz sagatavoties dalībai ES tādām palīdzības saņēmējām valstīm, kurām ir ļoti atšķirīgs sociālekonomiskās attīstības līmenis un kuras atrodas atšķirīgos pievienošanās posmos. Komisija 2010. gadā darbojās kā koordinatore, atbalstot ES paplašināšanās programmas īstenošanu, un palīdzēja saskaņot un papildināt divpusējo atbalstu, kuru Rietumbalkānu valstīm un Turcijai turpināja sniegt dažādas ES organizācijas. Ņemot vērā pasaules ekonomikas krīzes radīto ietekmi, lai veicinātu paplašināšanās valstu ekonomikas atjaunošanu, ir īpaši svarīgi vēl labāk saskaņot IPA finansējumu, atbalsta dotācijas un aizdevumus. Nozaru pieejas ieviešana 2010. gadā bija ļoti svarīgs solis virzībā uz papildināmības nodrošināšanu. Turklāt, tā kā uz valstu budžetiem tiek izdarīts pastāvīgs spiediens, mainās arī līdzekļu devēju situācija — jomās, kurās ES dalībvalstis pakāpeniski pārtrauc savu darbību šajā reģionā, vairākums izvēlas atbalstīt ES integrācijas procesu netieši, izmantojot ES budžetu un IPA un atzīstot ES salīdzinošās priekšrocības. Arī Pasaules Banka (PB) un citas starptautiskās finanšu iestādes (SFI) sasaista savu stratēģiju un finansējumu ar ES prioritātēm šajā reģionā. Neilgi pēc tam, kad Melnkalnei tika piešķirts kandidātvalsts statuss, Pasaules Bankas Valsts stratēģijas ziņojumā par 2011.–2014. gadu tika atzīts, ka „ sagaidāms, ka ES klātbūtne kļūs vēl spēcīgāka, tādējādi Bankai un citiem līdzekļu devējiem būs sistemātiskāk jāsaskaņo savas programmas ar ES un ES pievienošanās programmu ”.[15] Darbs tiks turpināts arī 2011. gadā, lai varētu ietekmēt izvēli starp dažādu līdzekļu devēju piedāvātajiem atbalsta režīmiem un palīdzēt to racionalizēt, veicot pienācīgu darba sadali. IPA finansējums arī turpmāk tiks novirzīts dažādām daudzpusējām aģentūrām, kuras spēs nodrošināt skaidru pievienoto vērtību un būs īstenojušas attiecīgus ar pārskatatbildību, pareizu finanšu pārvaldību un ES pamanāmību saistītus pasākumus. Nozaru pieeja palīdz precizēt gan valdības pārskatatbildību pret līdzekļu devējiem un pilsoņiem, gan līdzekļu devēju pārskatatbildību un tādējādi palielina ārējo resursus. Skaidrāki mērķi un izmērāmi rādītāji, kas kopā ar līdzekļu devējiem tiek noteikti rezultātu novērtēšanas programmās, palīdzēs nodrošināt nozares progresa noteikšanu, savukārt, veicot pastāvīgu uzraudzību, gadījumos, kad netiks sasniegti programmas mērķi, būs iespējams attiecīgi rīkoties, lai sakārtotu procesu. 2010. gada IPA konference Komisijas un Pasaules Bankas kopīgi organizētā IPA 2010. gada konference notika 2010. gada 6. un 7. decembrī . To apmeklēja aptuveni 350 dalībnieku, to vidū arī ES dalībvalstu un citu līdzekļu devēju, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas, Eiropas Investīciju bankas un Eiropas Attīstības bankas padomes pārstāvji. Konferencē tika apspriestas grūtības, ar kurām pēc krīzes saskaras kandidātvalstis un potenciālās kandidātvalstis, kā arī domāts par to, kā šo problēmu risināšanā varētu palīdzēt padziļināta ES, Pasaules Bankas un Eiropas finanšu iestāžu partnerība. Tika runāts arī par palīdzības saņēmēju vajadzību novērtējumu attiecībā uz ES pievienošanās kritēriju izpildi, kā arī vajadzīgajiem makroekonomikas stabilitātes un ilgtspējīgas izaugsmes priekšnosacījumiem. Konferencē tika apstiprināts, ka ieguldījumi un partnerību, jo īpaši ar SFI, nostiprināšana ievērojami veicina palīdzības saņēmēju valstu līdzdalību vienotajā redzējumā „Eiropa 2020” par inteliģentu, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi. Pirmspievienošanās finansējuma radīto ietekmi varētu palielināt papildināmība, resursu apvienošana un IPA instrumenta spēja piesaistīt SFI atbalstu un veicināt ieguldījumus un zināšanu pārnesi. Rietumbalkānu investīciju sistēma (RBIS) tika atzīta par labu piemēru tam, kā prioritāru ieguldījumu projektu īstenošanā apvienot ES, SFI, kā arī divpusējo līdzekļu devēju dotācijas, aizdevumus un kompetenci. Rietumbalkānu investīciju sistēma (RBIS) Pirmspievienošanās finansējuma ietekmes palielināšana RBIS uzmanības centrā ir galvenās Rietumbalkānu valstu ekonomikas nozares, tostarp enerģētika, vide, transports, sociālā infrastruktūra un privātā sektora attīstība. Sistēmas mērķis ir racionalizēt sadarbību un palielināt iespējas finansēt tādus ieguldījumus, kuri Rietumbalkānu valstīs veicinātu sociālekonomisko attīstību un pievienošanās procesu. Tiek atbalstītas tādas valstu prioritātes, kuras veicina virzību uz pievienošanos ES. Valstu prioritātes pēc apspriešanās ar attiecīgajām ministrijām nosaka katras palīdzības saņēmējas IPA valsts koordinatori. Lai nodrošinātu plānoto projektu atbilstību valstu stratēģijām un saskaņotību ar ES politiku, notiek apspriedes ar Komisiju. Lai nodrošinātu dotāciju maksimālu efektivitāti, resursi tiek apvienoti. Vajadzības gadījumā, lai optimizētu projektu dzīvotspēju, racionalizētu projektu sagatavošanu un turpmākās aizdošanas iespējas, RBIS iemaksas tiek apvienotas ar pašreizējo IPA finansējumu. ES 2010. gadā novērsa projektu finansējuma trūkumu, piešķirot līdzfinansējuma dotācijas 12 projektiem. Tā kā tiek izstrādāta jaunā ES daudzgadu finansēšanas shēma laikposmam pēc 2013. gada, 2010. gada IPA konference bija laba iespēja sākt ieinteresēto personu konsultācijas par pirmspievienošanās palīdzības nākotni[16]. Konferencē tika secināts, ka lielāka palīdzības saņēmēju līdzatbildība, ko papildinātu lielāka IPA instrumenta elastība, varētu uzlabot pirmspievienošanās palīdzības ietekmi un efektivitāti. Tika atzīts, ka būtu noderīgi vienkāršot vai atvieglot ar pārvaldības pilnvaru piešķiršanu saistīto administratīvo slogu. Šīs jomas uzlabošana plašāk tiks izskatīta 2011. gadā, kad tiks izstrādāts ietekmes novērtējums par paplašināšanās instrumenta darbību pēc 2013. gada. Laikposmā no 2011. līdz 2013. gadam paplašināšanās valstīm, kā norādīts attiecīgajos DIPD, jācenšas arī nodrošināt lielāku dažādo IPA komponentu sniegtā atbalsta saskaņotību un papildināmību. Konferencē arī tika noteiktas vairākas citas jomas un pasākumi pašreizējās IPA palīdzības sistēmas efektivitātes uzlabošanai. Priekšsēdētāja secinājumos[17] iekļautajos ieteikumos turpmākā pirmspievienošanās instrumenta sagatavošanai tika norādīts, ka nākamajam instrumentam: - jāturpina likt uzsvars uz atbalstu, kas nodrošina skaidru perspektīvu ES pievienošanās prasību un acquis ievērošanai; - jābūt saskaņotam ar stratēģiju „Eiropa 2020”, jānodrošina skaidra perspektīva ilgāka laika posma plānošanai un programmu izstrādei, kā arī jāveicina noderīgas sistēmas veidošana tādiem ieguldījumu projektiem, kurus ir iespējams īstenot un finansēt; - jāuzlabo spēja izmantot pirmspievienošanās, kā arī pēc pievienošanās pieejamo struktūrfondu finansējumu, norādot veidus, kā mazināt atšķirību starp šo fondu piešķirtā finansējuma apmēriem; - jāveicina administratīvās spējas ilgtspējība un pastāvīga uzlabošana, tostarp stratēģiskās plānošanas un programmu izstrādes līmenī; - jāizskata iespēja plašāk un stratēģiskāk izmantot nozaru budžeta atbalstu un daudzgadu programmas; - jārada labvēlīgi apstākļi SFI aizdevumiem un privātā kapitāla piesaistei; - jāizstrādā kritēriji efektīvām IPA dotāciju stratēģijām, kas optimizētu IPA instrumenta papildināmību, apvienošanu un spēju piesaistīt SFI atbalstu un veicināt ieguldījumus un zināšanu pārnesi; - jāveicina inovatīvi ieguldījumi un dziļākas partnerības, jo īpaši ar SFI, kas varētu veicināt palīdzības saņēmēju valstu līdzdalību vienotajā redzējumā par inteliģentu, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi. Konsultācijas ar IPA palīdzības saņēmējiem, ES dalībvalstīm, SFI, citiem līdzekļu devējiem un pilsonisko sabiedrību par pirmspievienošanās palīdzību pēc 2013. gada tika turpinātas arī 2011. gadā. „ Speciālistu sanāksmē par IPA pārrobežu sadarbību (PS) Rietumbalkānu valstīs ”, kas notika 7. decembrī, tikās aptuveni 200 dalībnieku no Rietumbalkānu valstīm, ES dalībvalstīm un ES iestādēm. Sanāksmē tika atzīti reģionā īstenoto PS programmu pozitīvie rezultāti, tostarp attiecībā uz izlīguma procesu, noteikti 2007.–2010. gada darbības atskaites punkti un sasniegumi, kā arī apspriestas turpmākās iespējas. Sanāksmē arī tika sākta diskusija ar ieinteresētajām personām par IPA pārrobežu sadarbību Rietumbalkānu valstīs pēc 2013. gada. Dalībnieki uzsvēra, ka kopumā ir apmierināti ar PS programmām, jo īpaši ar to labvēlīgo ietekmi uz vietējiem iedzīvotājiem (sakaru ar kaimiņvalstu kopienām atjaunošana un nostiprināšana, uz abās robežas pusēs dzīvojošu cilvēku tuvināšanu vērsti projekti, gatavošanās struktūrfondu izmantošanai u. c.). Tā kā no palīdzības saņēmēju puses ir liels pieprasījums, tika izteikts aicinājums palielināt PS finansējumu. Dalībnieki bija vienisprātis par to, ka ir jāvienkāršo īstenošanas noteikumi, turpinot tos saskaņot ar ES struktūrfondu darbības noteikumiem. Programmu īstenošana un pabeigšana 2010. gadā — svarīgākie notikumi Īstenošanas noteikumi un struktūras, līgumu slēgšana un finansējuma izmaksāšana Rezultāti, ko lielāka daļa palīdzības saņēmēju valstu guvušas 2010. gadā, liecina, ka līgumu slēgšanas un palīdzības izmaksāšanas jomā, salīdzinot ar iepriekšējiem gadiem, ir panākts nenoliedzams progress. Progress ir vērojams arī decentralizētas IPA palīdzības pārvaldības sagatavošanas jomā, lai gan starp kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm pastāv nelielas atšķirības. Turpinot jau 2009. gadā iesākto pozitīvo virzību, 2010. gadā ievērojami uzlabojās rezultāti Albānijā . Tika noslēgti līgumi par vairāk nekā EUR 92 miljoniem, un panākts progress programmu izstrādes, izmaksāšanas rādītāju, kā arī infrastruktūras un iestāžu veidošanas projektu jomā. Tomēr projektu īstenošana joprojām ir sarežģīta, jo attiecīgo nozaru ministriju administratīvās spējas ir salīdzinoši vājas un pastāv birokrātiski šķēršļi, piemēram, būvniecības atļauju trūkums. Albānija 2010. gadā atsāka centienus izveidot decentralizētai IPA palīdzības pārvaldībai vajadzīgās struktūras un palielināt vajadzīgos resursus. Šajā jomā tika panākts nopietns progress, jo īpaši attiecībā uz galvenajām I un V komponentam vajadzīgajām struktūrām. Komisija turpināja pārējo IPA komponentu sagatavošanas pasākumus. Albānijas iestādes sāka Stratēģijas saskaņotības pamatnostādņu izstrādi III un IV komponentam, un rudenī par šo dokumentu tika uzsākts dialogs. Tika turpinātas arī diskusijas par Albānijas lauksaimniecības un lauku attīstības programmas projektu. Bosnija un Hercegovina pārskata gada beigās bija noslēgusi līgumus par vairāk nekā EUR 70 miljoniem. Salīdzinot ar 2009. gadu, šī summa ir pieaugusi par vairāk nekā 100 %, savukārt izmaksāšanas rādītājs — EUR 83,31 miljons — bija trīs reizes lielāks nekā 2009. gadā. Bosnija un Hercegovina 2010. gada aprīlī iecēla kompetento akreditācijas ierēdni, valsts kredītrīkotāju un IPA valsts koordinatoru. Valsts un uzņēmumu pārstāvjiem neizdevās panākt vienošanos par struktūrām decentralizētas IPA īstenošanas atbalstam un IPA III, IV un V komponenta sagatavošanai. Lai valstī nodrošinātu palīdzības īstenošanas efektivitāti, Komisija izmantoja dažādas pārvaldības pieejas, un lielākoties palīdzība tika nodrošināta, izmantojot kopīgu un netiešu centralizētu pārvaldību. Horvātijā 2010. gadā aizkavējās III un V komponenta programmu līgumu slēgšana un palīdzības īstenošana. To izraisīja aizkavēta decentralizētās pārvaldības pilnvaru piešķiršana, jaunizveidotās iestādes, kas pastiprināja uz īstenošanas sistēmu izdarīto spiedienu, un atsevišķu apjomīgu līgumu par infrastruktūru sarežģītība. IPA rezultāti I un IV komponenta programmās bija labi. Apvienojot SIGMA un TAIEX piešķirto atbalstu, tika īstenots 21 mērķsadarbības projekts valsts pārvaldes reformu un tiesiskuma jomā. Kā liecina ES delegācijai iesniegto ex ante kontroles dokumentu noraidīšanas koeficients, valstī tika panākts nopietns progress saistībā ar gatavošanos decentralizētas pārvaldības bez ex ante kontroles akreditācijai. Horvātija arī uzņēmās pilnu atbildību par I komponenta palīdzības starpposma novērtējumu, savukārt Komisija 2010. gada augustā uzticēja pārrobežu sadarbības programmu pārvaldību Horvātijas Reģionālās attīstības aģentūrai. 2010. gads bija pirmais, kurā tika efektīvi īstenota V komponenta programma — Komisija piešķīra Horvātijai pilnvaras pirmo pasākumu pārvaldībai bez ex ante kontroles 2009. gada novembrī. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika turpināja uzlabot programmu izstrādi un 2010. gada decembrī saņēma decentralizētas palīdzības pārvaldības akreditāciju I komponentam. Tika paātrināta programmu īstenošana, uzņemoties saistības par EUR 35 miljoniem un pabeidzot 88 līgumus. Lai nostiprinātu IPA fondu pārvaldībai akreditētās struktūras, valsts īstenoja būtiskus normatīvos pasākumus un panāca ievērojamus I, IV un V komponenta īstenošanas uzlabojumus. Novembrī tika parakstīta vienošanās par tiešo dotāciju Valsts nodarbinātības aģentūrai. Tas bija ļoti svarīgs sasniegums saistībā ar tiešu Cilvēkresursu attīstības darbības programmas īstenošanu. Tika sākta decentralizēta trīs V komponenta pasākumu īstenošana. Tomēr panāktais progress II un III komponenta īstenošanas jomā bija neliels. Tas bija galvenokārt tādēļ, ka attiecīgi pietrūka koordinācijas starp blakusesošām iestādēm un tehnisko projektu īstenošanas procesi nebija pietiekami kvalitatīvi. Islandes pievienošanās sarunas sākās 2010. gada jūnijā. Gada laikā notika vairāki TAIEX pasākumi, un rudenī tika sākta 2011.–2013. gada DIPD un 2011. gada valsts programmas sagatavošana. Islandes tiesību aktu saskaņotība ar ES tiesību aktiem, ko noteica Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu, kā arī tās ekonomikas un sociālās attīstības līmenis padara šo valsti par izņēmumu pārējo kandidātvalstu vidū. Tādēļ tika panākta vienošanās, ka Islande saņems tikai I komponenta IPA palīdzību, ko pārvaldīs Komisija. Islandes iestādes IPA palīdzības jomā ir apliecinājušas augstu līdzatbildību un lielu aktivitāti. Attiecīgā gada laikā tika iecelts IPA valsts koordinators, kurš sāka darbu Ārlietu ministrijā. Viens no svarīgākajiem sasniegumiem Kosovā bija pārrobežu sadarbības programmu apstiprināšana ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku un Albāniju, kas notika pirmo reizi. Vairākās nozarēs, tostarp tādās jomās kā reģionālās ekonomikas attīstība, energoefektivitāte, tiesu varas reforma un saskaņas atjaunošana, tika uzsākti projekti. Palīdzības īstenošana Kosovā notiek tikai centralizētā Eiropas Komisijas pārvaldībā, jo Kosovas virzība uz decentralizētu pārvaldību joprojām ir sākuma stadijā. Tomēr vietējās iestādes ir nopietni centušās palielināt līdzatbildību, jo īpaši ikgadējo programmu izstrādē, un Komisija šo procesu atbalstīja. Salīdzinot ar 2009. gadu, IPA projektu un līgumu īstenošanas jomā Melnkalnē bija vērojama pozitīva virzība. Tika parakstīti vairāk nekā 200 līgumu (salīdzinājumam — 2009. gadā tika parakstīti 66 līgumi), un pabeigts īstenot 81 līgumu, kuru kopējā vērtība ir EUR 9 miljoni. Lai panāktu ES līdzekļu pārvaldības decentralizāciju, Melnkalne 2010. gadā pabeidza I un II komponenta īstenošanas 1. posmu un pievērsās 2. posmam (trūkumu novēršana), savukārt attiecībā uz pārējiem komponentiem Melnkalne joprojām darbojās 0. posmā. Pieci IPA projekti tika veltīti tam, lai sagatavotu decentralizētas pārvaldības sistēmas. 2010. gadā tika panākts progress attiecībā uz valsts kredītrīkotāja, Valsts fonda, Centrālās finanšu un līgumu aģentūras un programmas kredītrīkotāja pilnvaru nostiprināšanu. Valsts revīzijas iestādē tika oficiāli nodibināta Revīzijas iestāde, kas pagaidām tur darbosies līdz 2011. gada beigām. Tā kā 2010. gada beigās notika izmaiņas valdībā, tika iecelts jauns IPA valsts koordinators un kompetentais akreditācijas ierēdnis. Serbijā gada beigās bija īstenoti projekti EUR 606 miljonu vērtībā. Salīdzinot ar 2009. gadu, tika noslēgts par 43 % vairāk līgumu. Ārējās uzraudzības ziņojumos vidējie pašreizējo projektu īstenošanas rezultāti tika atzīti par „labiem”, savukārt gan 2009. gada, gan 2010. gada programmu īstenošana tika novērtēta kā „laicīga”. Serbija 2010. gadā turpināja virzību uz decentralizētu IPA palīdzības pārvaldību, uzsākot I–IV komponenta īstenošanas 2. posmu (trūkumu novēršanu). Ar mērķsadarbības projekta atbalstu tā sāka veidot struktūras, kas vajadzīgas turpmākai V komponenta līdzekļu pārvaldībai. Palīdzības programmu īstenošana Turcijā turpināja kavēties, tomēr 2010. gadā ES izmaksāja Turcijai ievērojamus IPA līdzekļu apjomus, nodrošinot iespēju pienācīgi izmantot līdzekļus. Turklāt pārskata gada laikā tika pabeigti vairāki svarīgi projekti, un sāka parādīties nopietni rezultāti īstenotajiem IPA projektiem izglītības, uzņēmējdarbības un sociālās iekļaušanas jomā. Programmu izstrādi, pārvaldību un ES līdzekļu pārvaldību uzlaboja vairākas būtiskas reformas. Tika panākts progress attiecībā uz Vides un mežsaimniecības ministrijas akreditāciju rīkot konkursus, slēgt līgumus un nodrošināt finanšu pārvaldību saistībā ar III komponenta vides darbības programmu. 2010. gada jūlijā stājās spēkā nozaru nolīgums ar konkrētiem V komponenta īstenošanas noteikumiem, nodrošinot juridisko pamatu palīdzības programmu īstenošanai lauku attīstības jomā. Ievērojams progress tika panākts arī iesniedzot akreditācijas dokumentu paketi, tāpēc Komisija varēja sākt sagatavošanās procesu pārvaldības pilnvaru piešķiršanai. Tomēr, lai decentralizētu palīdzības programmu īstenošanu varētu uzskatīt par pilnībā funkcionējošu, ir jānovērš būtiski trūkumi gan personāla, gan administratīvās spējas jomā. Uz rezultātiem vērsta sistēma Ekonomikas un budžeta krīzes apstākļos ir jākoncentrējas uz palīdzības sniegšanu, nosakot skaidrus un izmērāmus mērķus, lai būtu iespējams izvērtēt rezultātus un apliecināt, ka ES nodokļu maksātāju nauda tiek izmantota lietderīgi. Precīzāk aprakstot izmērāmo ietekmi uz Rietumbalkānu valstu un Turcijas pilsoņiem, tiks palielināta arī IPA palīdzības pamanāmība, kā arī papildu aizdevumi un garantijas, ko šī palīdzība varētu piesaistīt. Uz rezultātiem vērstas programmu izstrādes pamatā ir skaidru mērķu un izmērāmu rādītāju noteikšana un vienošanās par tiem, kā arī stingras uzraudzības procedūras. Dažādos pārskatos, semināros un arī 2010. gada IPA konferencē tika uzsvērts, ka ir jāturpina izstrādāt uz stratēģiju un rezultātiem vērstas programmas, liekot uzsvaru uz nozares mēroga pieejām, jāpalielina iespējas izvirzīt konkrētus, izmērāmus, sasniedzamus, reālistiskus un konkrētam laikposmam noteiktus ( SMART ) mērķus un ar tiem saistītos rādītājus, kā arī jāizstrādā atbilstošas uzraudzības sistēmas, tostarp atsauces statistika un dati, kuru sagatavošana III–V komponenta programmām jau tiek pieprasīta. Lai veicinātu šo mērķu īstenošanu, 2010. gadā tika īstenoti attiecīgi pasākumi — sistēmās jau patlaban tiek likts arvien lielāks uzsvars uz rezultātiem, un 2011. gadā tas tiks vēl vairāk nostiprināts ar pastiprinātiem uzraudzības pasākumiem. Daudzi 2010. gadā pabeigtie projekti gan kandidātvalstīs, gan potenciālajās kandidātvalstīs dažādās jomās nodrošināja izmērāmus iznākumus un rezultātus. Rezultāti, ko nodrošina ieguldījumi strukturālajā, lauksaimniecības un infrastruktūras jomā, ir vieglāk izmērāmi nekā rezultāti jomās, kas saistītas ar reformu procesu un iestāžu veidošanu. Pēdējā gadījumā noteikt izmērāmus rādītājus ir sarežģītāk. Tomēr rezultāti tika panākti, īstenojot vairākus tehniskās palīdzības un mērķsadarbības pasākumus un tādā veidā palīdzot palīdzības saņēmējiem veikt vajadzīgās korekcijas, lai panāktu atbilstību ES acquis un standartiem. Piemēri kandidātvalstīs Horvātijā ar IPA palīdzību tiek reaģēts uz paplašināšanās stratēģiju un strādāts pie atlikušajām Horvātijas saistībām, kas jāizpilda, lai varētu iestāties ES. Īstenojot pārejas un iestāžu veidošanas palīdzības programmas, tika atbalstīts projekts efektīva un ES prasībām atbilstīga tiesiskā regulējuma izstrādei un Horvātijas Parlamenta atbalstīšanai, gatavojoties dalībai ES. Projektu īstenoja Horvātijas Parlaments un Ungārijas Nacionālā asambleja, līdzdarbojoties arī citām dalībvalstīm. SIGMA nodrošināja datus un analītisko atbalstu vairāku normatīvo aktu kopumu projektu izstrādei, tostarp Valsts krāpšanas apkarošanas stratēģijas un Korupcijas novēršanas likuma sagatavošanai. Tas palīdzēja arī administratīvās spējas darba programmas izstrādes procesā. Tika pabeigta arī daudzfunkcionāla telpiskās informācijas sistēma, kas sabiedrībai pieejama internetā. Visi Horvātijas zemes reģistra ieraksti tika digitalizēti un apkopoti vienotā datu bāzē, padarot valsts nekustamā īpašuma tirgu daudz efektīvāku. Īstenojot apjomīgu kuģošanas drošības uzlabošanas projektu, 2010. gadā tika izstrādāta jūras satiksmes uzraudzības un pārvaldības sistēma. Lai aptvertu visu Adrijas jūras austrumu piekrasti un nodrošinātu augstāku navigācijas drošības līmeni un piesārņojuma novēršanu, tika izveidoti trīs operatīvie centri un uzstādīti desmit radari. Starp konkrētiem Horvātijas ekonomikas izaugsmes uzlabošanas pasākumiem bija arī nopietns atbalsts mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU). Lai palielinātu privātā sektora eksporta apjomu, konkurētspēju un produktivitāti, tika piešķirtas divdesmit četras dotācijas tādiem MVU, kuru darbība ir vērsta uz eksportu. Lai finansētu projektus vides aizsardzības, dabas un kultūras mantojuma, ekonomikas attīstības un sociālās kohēzijas jomā, īstenojot dažādas Horvātijas un Bosnijas un Hercegovinas, Melnkalnes un Serbijas pārrobežu sadarbības programmas, tika piešķirtas trīsdesmit dotācijas, kuru kopējais apmērs bija EUR 4 miljoni. Šo paplašināšanās stratēģijas mērķu īstenošana būs ieguvums arī visai ES. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika panāca ievērojamu progresu virzībā uz savas valsts pārvaldes profesionalitātes palielināšanu. Semināros un mācību vizītēs tika apmācīti vairāk nekā 3000 darbinieku. IPA finansētie pasākumi palīdzēja valstij īstenot Valsts mācību saskaņošanas sistēmu un palielināt amatpersonu praktisko zinātību tādās prioritārās jomās kā iepirkums, finanšu pārvaldība un tiesību aktu pārkāpumi. Šo pasākumu rezultāts ir Centrālās finanšu un līgumu aģentūras (CFLA) un Valsts fonda (VF) darbinieku kompetences palielināšana. Tomēr 2010. gadā tika atlikti sagatavošanās pasākumi Mūžizglītības programmas un programmas „Jaunatne darbībā” īstenošanai, jo tika konstatēts, ka šīs programmas nevar īstenot valstī pastāvošo pārkāpumu un nopietno finanšu pārvaldības un kontroles sistēmas trūkumu dēļ. Uzsvars uz institucionālajām reformām, labāku valsts finanšu pārvaldību, publiskā sektora spēju veidošanu un administratīvās spējas ilgtspējību, kas jānodrošina, lai panāktu ES integrāciju, veicinās arī Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas konkurētspēju un atbalstīs ekonomikas atjaunošanu. Progress tika panākts arī virzībā uz vietējo tiesību aktu pielāgošanu ES acquis muitas, vides un kriminālprocesa jomā. Valstī 2010. gadā tika veikts visaptverošs muitas tiesību aktu novērtējums, un trūkumu analīzē tika noteikts, kādas reformas jāīsteno, lai izpildītu Kopienas Muitas kodeksa un ar to saistīto noteikumu prasības. Reālus rezultātus nodrošināja tehniskā palīdzība vides aizsardzības tiesību aktu izstrādē. Pieņemot tiesību aktus par bateriju un akumulatoru apsaimniekošanu un aizsardzību pret apkārtējās vides troksni, valsts ir pilnībā transponējusi ES direktīvas savos tiesību aktos. Mērķsadarbības projekts, kas uzsākts 2009. gadā, veicināja jauna kriminālprocesa likuma pieņemšanu 2010. gadā. Islandes pirmās IPA ikgadējās programmas īstenošana 2010. gadā netika sākta, atliekot Islandes un ES pamatnolīguma pabeigšanu, tomēr 2010. gada laikā tika īstenotas TAIEX novērtēšanas misijas par atsevišķām pievienošanās sarunu nodaļām, lai noteiktu valsts trūkumus un vajadzības attiecībā uz ES standartu pārņemšanu un atbalstītu gatavošanos dalībai ES. Ar īsiem un mērķtiecīgiem Islandes iestādēm paredzētiem TAIEX pasākumiem veiksmīgi izdevās palielināt informētību par ļoti specifiskiem acquis prasību aspektiem, piemēram, par īstermiņa uzņēmējdarbības statistiku un finanšu kontiem, kā arī par institucionālajām prasībām attiecībā uz struktūrfondu pārvaldību. Melnkalnē tika pabeigts IPA finansēts infrastruktūras projekts valsts galvaspilsētas Podgoricas centra apvedceļa galvenā ceļa daļas būvniecībai. Projekts nodrošināja tūlītējus rezultātus, uzlabojot satiksmes kustību, labāk integrējot Melnkalni tūrisma plūsmā un pielāgojot valsts ceļu drošības pasākumus ES standartiem, kā arī veicinot ekonomikas izaugsmes palielināšanu. Tiesiskuma, brīvības un drošības jomā tika pabeigti mērķsadarbības projekti, lai nostiprinātu starpaģentūru sadarbību organizētās noziedzības apkarošanā, kā arī tika izveidota noziedzīgi iegūtu naudas līdzekļu legalizācijas novēršanas datu bāze un uzraudzības sistēma cīņai pret organizēto noziedzību. Izmantojot mājokļu dotāciju shēmu, ienākumu gūšanas shēmas un specializētu apmācību, Melnkalnē tika sniegts tiešs un praktisks atbalsts vairāk nekā 2100 bēgļiem un pārvietotajām personām. Tas palīdzēja īstenot valsts stratēģijas mērķi par ilgstošu risinājumu rašanu šo neaizsargāto grupu problēmām. Pēc IPA atbalsta saņemšanas tika pieņemti arī vairāki tiesību akti un ar tiem saistītas kapacitātes veidošanas iniciatīvas tādās prioritārās jomās kā izglītība, nepilngadīgo tiesības, vide un ekonomikas attīstība. Pieņemot jaunu Valsts kvalifikācijas ietvarstruktūru, tika atbalstīti Melnkalnes centieni iesaistīties plašākos ar Eiropas izglītības sistēmu saistītos pasākumos. Sagatavojot jaunus tiesību aktus par jauniešu tiesību aizsardzību un veicinot nepilngadīgo tiesību jomā strādājošo amatpersonu kapacitāti, tika nostiprināta sistēma efektīvai nepilngadīgo tiesību politikas mērķu īstenošanai. Tehniskā palīdzība, sagatavojot attiecīgos tiesību aktus un rīcības plānu enerģētikas un energoefektivitātes jomā, palīdzēja Melnkalnei izpildīt Enerģētikas kopienas līgumā noteiktās saistības. Vairāk nekā 780 valsts pārvaldes darbinieku saņēma apmācību par publisko iepirkumu, un tika izstrādāts jauns publisko iepirkumu likums. Īstenojot mērķsadarbības projektu finanšu regulatoru regulatīvās un uzraudzības spējas nostiprināšanai, tika palielinātas iespējas nodrošināt ilgtspējīgu ekonomikas attīstību. Lai gan, iesaistot galīgos palīdzības saņēmējus IPA projektu sagatavošanā, pieauga līdzatbildība, īstenošanas un izmantošanas spēju reizēm ierobežoja valsts pārvaldes un IPA palīdzības jomā strādājošo darbinieku nelielais skaits un ierobežotās iespējas. ES palīdzības programmas Turcijā nodrošināja ievērojamus rezultātus vairākās jomās, kas iekļautas paplašināšanās stratēģijā un progresa ziņojumos noteiktajā prioritārajā palīdzības virzienā, jo īpaši tādās jomās kā cilvēka pamattiesības, dzimumu līdztiesība un sociālā iekļaušana. Tika piešķirti EUR 2 miljoni, lai vietējiem sieviešu atbalsta centriem palīdzētu samazināt dzimumu nevienlīdzību un palielināt sieviešu sociālo, ekonomisko un politisko statusu mazāk attīstītajos Turcijas reģionos. Īstenojot projektu „ES un Turcijas pilsoniskās sabiedrības dialogs — kultūras tilti” , tika veicināta pilsoniskās sabiedrības līdzdalība. Mākslas un kultūras pasākumi 18 valstīs veiksmīgi stimulēja kultūras apmaiņu un palīdzēja mazināt stereotipus, kas pastāv Turcijas un Eiropas sabiedrībā. Pie šā mērķa īstenošanas tika strādāts, turpinot Jean Monnet stipendiju programmu. Šī programma, ko Turcijā ieviesa 1989. gadā, Turcijas jauniešiem ir sniegusi iespēju iegūt pēcdiploma izglītību ES un palīdzējusi vairāk nekā 1100 ierēdņiem, jaunajiem absolventiem un privātā sektora darbiniekiem iegūt jaunas, ar pievienošanos ES saistītas zināšanas un prasmes. 2010. gada aprīlī tika pabeigts nozīmīgs darba tirgus atbalsta projekts. Šis projekts palīdzēja 11 000 bezdarbnieču sieviešu un jauniešu no 25 pilsētām atrast darbu, nodrošinot arodapmācības iespējas un kvalitatīvus karjeras konsultāciju pakalpojumus. Papildus tam, īstenojot I un II Mazo uzņēmumu aizdevumu programmu, mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) tika nodrošināts ilgtermiņa ieguldījumu atbalsts, lai radītu labvēlīgus apstākļus ilgtspējīgām nodarbinātības iespējām. Lai gan 99 % Turcijas uzņēmumu ir MVU un tie ir valsts ekonomikas stūrakmens, šiem uzņēmumiem ir ļoti grūti saņemt aizdevumus. Saskaņā ar statistikas datiem, kas iegūti no bankām, kuras izsniedz ES aizdevumus, līdz 2010. gada beigām 49 Turcijas provincēs bija izveidota 11 291 jauna darbavieta un nostiprinātas 34 346 darbavietas. Piešķirot aizdevumus un darba kapitālu, SELP līdz 2012. gadam turpinās nodrošināt spēcīgu atbalstu ieguldījumiem un nodarbinātībai. Piemēri potenciālajās kandidātvalstīs Albānijā 2010. gada laikā tika noslēgti 80 līgumi CARDS ietvaros. Vairākās prioritārajās jomās, tostarp tiesiskuma, iekšlietu un pamattiesību aizsardzības jomā, tika panākti konkrēti rezultāti. Īstenojot ierēdniecības reformas atbalsta projektu, tika izstrādāti vairāki tiesību aktu projekti tiesiskā regulējuma modernizēšanai, kā arī premjerministra rīkojums par ierēdniecības pārvaldību nozaru ministrijās un Ministru padomē. Ar to tika nodrošināts pamats skaidrāku noteikumu izvirzīšanai, procedūru pārskatīšanai, kā arī Albānijas Valsts pārvaldes dienesta vadības spēju nostiprināšanai. Īstenojot projektu ar mērķi sagatavot Albānijas iestādes decentralizētai ES līdzekļu pārvaldībai, tika panākts ievērojams progress attiecībā uz izpildes struktūru un pārvaldības kontroles sistēmu izveidi. Apkopojot vēlētāju sarakstus un izveidojot Valsts adrešu reģistru un Valsts pilsoniskā statusa reģistru, tika panākti pozitīvi rezultāti pamattiesību aizsardzības jomā. Dažādu dalībvalstu policijas eksperti nodrošināja Albānijas Valsts policijas reformas atbalstu. To līdzdalība palīdzēja uzlabot izpratni un spēju nodrošināt ES standartiem atbilstīgu izturēšanos pret ieslodzītajiem un aizturētajiem. Atbalsts Valsts vides stratēģijas īstenošanai palīdzēja Albānijai pietuvoties pienācīgai vides acquis pārņemšanai. Tas ir ieguvums gan Albānijai, gan tās Rietumbalkānu kaimiņvalstīm, kas nodrošina pievienoto vērtību arī ES pilsoņiem, jo tiks samazināti riski un labāk kontrolētas iespējamas vides katastrofas, kuras varētu ietekmēt kaimiņos esošās ES valstis. Bosnijā un Hercegovinā 2010. gada laikā tika pabeigta gandrīz visu CARDS programmu īstenošana. Turpmākajās IPA palīdzības programmās uzsvars tika likts uz valsts pārvaldes reformu, tiesiskuma nostiprināšanu un palīdzību saistībā ar atkopšanos no pasaules ekonomikas krīzes. Pašvaldību līmenī tika veiksmīgi īstenots projekts pašvaldību un pilsoniskās sabiedrības organizāciju (PSO) darbības pārredzamības palielināšanai. Tika izveidoti pārredzami mehānismi PSO paredzēto pašvaldības līdzekļu izmaksāšanai un palielināta iestāžu un PSO saziņa un sadarbība. Tika īstenoti 67 apakšprojekti, liekot uzsvaru uz nabadzības samazināšanu, sociālo iekļaušanu, dzimumu līdztiesību, cilvēktiesībām, vidi, kā arī mazākumtautību un neaizsargāto grupu situācijas uzlabošanu. Eiropas Padome īstenoja kopēju projektu efektīvai cietumu pārvaldībai. Vairāk nekā 420 brīvības atņemšanas iestāžu darbinieki tika apmācīti veikt cietumnieku aizturēšanu atbilstīgi ES standartiem, 12 darbinieki tika apmācīti par pasniedzējiem, tika pieņemts tiesiskais regulējums un pastiprināta cietumu darbinieku un ministriju amatpersonu sadarbība, kas, ņemot vērā administratīvi un politiski sadrumstaloto situāciju, ir svarīgs ieguvums. Centrālajai Bankai tika sniegta tehniskā palīdzība virzībā uz atbilstību ES centrālo banku darbības standartiem. Projekta gaitā ieteiktie IT sakaru risinājumi palīdzēja Centrālajai Bankai uzlabot statistikas datu, lēmumu pieņēmējiem sniedzamās informācijas un fiskālās stabilitātes ekonomiskās analīzes sagatavošanu. Kosovā ļoti nopietns un steidzami risināms jautājums ir mazākumtautību un neaizsargāto grupu aizsardzība. Īstenojot IPA finansētos projektus, 2010. gadā šajā jomā tika panākts progress. Tika slēgta romu nometne Česminlugā, un 130 bēgļu ģimenes no mazākumtautību kopienām varēja atgriezties Kosovā, saņemot vispusīgu palīdzību un profesionālu apmācību, lai nodrošinātu to pārcelšanos un reintegrāciju. Tiesiskuma jomā, īstenojot projektu par tiesnešu un prokuroru pārbaudi un atkārtotu iecelšanu, tika izskatīta visu kandidātu piemērotība pastāvīgam darbam tiesnešu un prokuroru amatos, un daudzos svarīgos tieslietu amatos tika iecelti augsti kvalificēti darbinieki. Tā kā 60 % iecelto darbinieku iepriekš šādos amatos nebija strādājuši, tika nodrošināta ievērojama Kosovas tiesu un prokuratūras dienestu atjaunināšana. Robežu un pierobežu politikas atbalsta programma nodrošināja pielāgotu apmācību vairāk nekā 750 policistiem, lai uzlabotu to spēju novērst nelikumīgu robežas šķērsošanu un kontrabandu, uzlabotu darbības saskaņošanu ar kaimiņvalstīm un pietuvotos ES tiesiskuma standartu pārņemšanai. Izmēģinājuma projekts energoefektivitātes jomā, kura ES stratēģijā Rietumbalkānu reģionam ir izvirzīta par galveno prioritāti, palīdzēja samazināt enerģijas patēriņu un pieprasījumu. Kad tika izstrādāts tiesiskais regulējums un valsts plāns par energoefektivitāti, IPA nodrošināja palīdzību plāna īstenošanā. Lai palielinātu sabiedrības informētību, skolās un slimnīcās notika projektu demonstrācijas. Pašvaldībai tika palīdzēts uzlabot iespējas novērtēt enerģijas izlietojumu un īstenot energoaudita procedūras. Tiesiskās un regulatīvās sistēmas pastāvēšana pamudināja SFI piešķirt finansējumu gan privātā, gan valsts sektora ieguldījumiem energoefektivitātē. Piemēram, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka piešķīra mazos aizdevumus energoefektivitātes veicināšanai MVU. Serbija informēja par labiem rezultātiem mazākumtautību un neaizsargāto grupu aizsardzības jomā. Ar dotācijas projektu bēgļiem un iekšzemē pārvietotām personām tika nodrošināts mājoklis un atbalsts ienākumu gūšanas pasākumiem, tādējādi uzlabojot aptuveni 600 neaizsargātu ģimeņu dzīves kvalitāti. IPA arī palīdzēja Veselības aprūpes iestāžu akreditācijas valsts aģentūrai veidot drošāku, taisnīgāku, uz augstu kvalitāti balstītu un ES sistēmu standartiem atbilstošu veselības aprūpes sistēmu. Atbalsts reģionālās infrastruktūras jomā tika sniegts, īstenojot ūdensapgādes, notekūdeņu un cieto atkritumu apsaimniekošanas infrastruktūras projektus. Jauna Novi Sadas pilsētas dzelzceļa tilta un ar to savienojošās infrastruktūras būvniecības projekts labvēlīgi ietekmēs arī kaimiņvalstis un pārējās Eiropas valstis, jo Novi Sada atrodas starptautiskajā „X koridorā”, kas ir transporta mezgls, kurš savieno Centrālo un Dienvidaustrumeiropu. Viens no īpašajiem pasākumiem, lai nodrošinātu atbilstību acquis prasībām, bija pilnīga Serbijas gaisa aizsardzības tiesību aktu pielāgošana ES tiesību aktiem šajā jomā, radot iespēju pašvaldību līmenī sākt sagatavošanās pasākumus tīrāka gaisa nodrošināšanas plānu izstrādei. Tika sagatavotas visas valsts ortofoto digitālās kartes un uzsākta pirmā valsts kampaņa lapsu orālajai vakcinācijai pret trakumsērgu, papildinot ES vispārējos centienus izskaust trakumsērgu un cūku mēri Rietumbalkānu valstīs. Papildsecinājumi turpmākam darbam Komisija 2010. gadā pabeidza vairākus svarīgus un ar pirmspievienošanās palīdzību saistītus novērtējumus[18]: - IPA starpposma konceptuālo novērtējumu; - novērtējumu par ieinteresēto personu līdzdalību Turcijas pirmspievienošanās palīdzības programmu izstrādē un īstenošanā; - mērķsadarbības un tehniskās palīdzības salīdzinošo izmaksu un ieguvumu novērtējumu; - kandidātvalstu un potenciālo kandidātvalstu pārrobežu sadarbības programmu (PS) starpposma novērtējumu. IPA konceptuālais novērtējums IPA konceptuālajā novērtējumā galvenais uzsvars tika likts uz IPA stratēģisko struktūru (DIPD) un programmu izstrādes loģiku, galvenokārt aplūkojot I komponentu. Tika novērtēta palīdzības plānošana un programmu izstrāde, kā arī to atbilstība, efektivitāte, noderīgums, ietekme un ilgtspējība. Novērtējumā tika secināts, ka visu IPA komponentu programmu izstrādes procesa virziens un galvenais uzsvars tiek noteikts DIPD un ka šie dokumenti, salīdzinot ar attiecīgajiem iepriekšējo pirmspievienošanās palīdzības programmu izstrādes dokumentiem, ir uzlaboti. IPA palīdzības saņēmēju valstu līdzekļu devēji atzina ES vadošo lomu reģionā un dažādos veidos izmantoja DIPD savu programmu pielāgošanai. Novērtējumā tika secināts, ka palīdzības koordinēšanas un saskaņošanas mehānismi ir stabili. Palīdzības saņēmēju valstu finansiālās vajadzības, jo īpaši infrastruktūras jomā, nenoliedzami ir lielākas nekā pieejamais IPA (un citu līdzekļu devēju) finansējums. Tādēļ turpmāk IPA palīdzības programmu galvenais uzdevums ir atbalstīt efektīvu visu līdzekļu devēju finansējuma plūsmu un veicināt citu finansējuma avotu piesaisti. Novērtējumā tika minēti veiksmīgi piemēri par to, kā, izmantojot IPA , iespējams palielināt līdzekļu devēju/SFI piešķirto finansējumu, jo īpaši infrastruktūras projektiem. Tika ziņots, ka IPA pirmajā darbības gadā (2007. g.) pastāvēja dažas efektivitātes problēmas saistībā ar laicīgu līgumu īstenošanu, taču līgumu slēgšanas un īstenošanas temps kopš tā laika ir uzlabojies. Laikposmā no 2007. līdz 2009. gadam uzlabojās gan DIPD, gan zemāka līmeņa programmu izstrādes dokumentos (valstu ikgadējās programmās un projektu sadaļās) izvirzīto mērķu un rādītāju kvalitāte. Tika atzīts, ka projekti kopumā ir noderīgi. Tika arī norādīts, kādi ir IPA palīdzības tūlītējie rezultāti, piemēram, apmācīto cilvēku skaits. Tomēr mazāk skaidrs bija tas, kādi būs galīgie rezultāti, proti, ieguvumi, ko nodrošinās apmācība. Tika konstatēts, ka visefektīvāk IPA darbojās ar acquis saistītās jomās, taču situācija atsevišķās horizontālās jomās, piemēram, valsts pārvaldes reformu jomā, bija īpaši sarežģīta. Tika ieteikti vajadzīgie uzlabojumi, tostarp lielāka palīdzības saņēmēju valstu līdzdalība projektu sagatavošanas un atlases procesā. Par galveno priekšnoteikumu, lai nodrošinātu rezultātus un ilgtspējību, tika atzīta palīdzības saņēmēju līdzatbildība par reformu programmu un to administrācijas spēja. Ņemot to vērā, novērtētāji brīdināja par vairākiem ietekmes un ilgtspējības apdraudējumiem saistībā ar darbinieku atbilstību un kvalificētā personāla noturēšanu. Palīdzības efektivitāti un turpmāko ietekmi varētu palielināt, samazinot atbalstīto nozaru skaitu. Piemērojot I komponentam daudzgadu/nozaru pieeju (kas jau tiek izmantota citu IPA komponentu programmās), palīdzības prioritāšu un secības noteikšanai, līdzekļu devēju koordinēšanai un palīdzības saņēmēju līdzatbildības palielināšanai vajadzētu kļūt vieglākai. Tika ieteikts nozaru pieeju ieviest pakāpeniski, ņemot vērā palīdzības saņēmēju spēju pārvaldīt programmu īstenošanu. Novērtējums par ieinteresēto personu līdzdalību Turcijas pirmspievienošanās palīdzības programmu izstrādē un īstenošanā Šajā novērtējumā tika vērtēta ieinteresēto personu līdzdalība IPA I komponenta programmu izstrādē un īstenošanā. Tika ieteikti veidi, kā to padziļināt, lai uzlabotu finansiālās palīdzības rezultātus. Ieinteresēto personu iesaistīšanās lielākoties tika uzskatīta par pašsaprotamu, un pieauga interese par to, kā nostiprināt un paplašināt šo personu līdzdalību programmu izstrādē. Ieinteresētās personas ir attīstības partneri un ES organizācijas, kuras piedalās IPA programmu izstrādē un īstenošanā (13 %), valdības iestādes (46 %) un pilsoniskās sabiedrības organizācijas (41 %). Ārējās ieinteresētās personas tika iesaistītas informācijas apmaiņas un konsultāciju procesā, taču tās nepiedalījās koplēmumu pieņemšanā un netika iesaistītas tik lielā mērā kā partneri. Tāpēc viņu līdzatbildība un atbildības sajūta par procesu bija ierobežota. Novērtējumā tika konstatēts, ka nozaru stratēģiju izstrāde ir svarīgs solis virzībā uz efektīvu ieinteresēto personu līdzdalības nostiprināšanu, tomēr ir vajadzīga perspektīva ilgākam laika posmam. Ieinteresētās personas netika plaši iesaistītas DIPD sagatavošanā un pārskatīšanā. Aicinājums iesniegt rakstiskus komentārus par DIPD projektiem, kas tika izteikts attīstības partneriem un PSO, 2007.–2009. gadā neveicināja pienācīgu dialogu. Tika secināts, ka ieinteresētās personas vismazāk tika iesaistītas I komponenta gada valsts programmas sagatavošanā un ārējo ieinteresēto personu līdzdalība šajā posmā bija neliela. Tika noskaidrots, ka no dažādajiem palīdzības sniegšanas mehānismiem plašākās iespējas ieinteresēto personu, piemēram, palīdzības galīgo saņēmēju, līdzdalībai piedāvā dotāciju shēmas. Novērtējumā tika ieteikts par neatņemamu nozaru stratēģiju izstrādes procesa daļu padarīt ieinteresēto personu vērtējumu. Tas palīdzētu noteikt konkrētu jomu atbildīgās personas, to spējas, kā arī sagaidāmo ieguldījumu ilgtermiņa stratēģisko mērķu īstenošanā. Lai šajā jomā varētu visām palīdzības saņēmējas valsts pārvaldes iestādēm nodrošināt operatīvo atbalstu un norādes, ir vajadzīga liela līdzatbildība no palīdzības saņēmējām iestādēm, kuras koordinē finansiālo palīdzību. Mērķsadarbības un tehniskās palīdzības salīdzinošo izmaksu un ieguvumu novērtējums Šajā novērtējumā tika salīdzināti divi palīdzības sniegšanas instrumenti, kuri tiek izmantoti, īstenojot IPA programmas — mērķsadarbība un tehniskā palīdzība (TP). Pētījums tika veikts par IPA darbību 2007.–2008. gadā, PHARE darbību 2005.–2006. gadā, CARDS darbību 2005.–2006. gadā un Turcijas pirmspievienošanās palīdzības instrumenta darbību 2005.–2006. gadā. Novērtējumā tika konstatēts, ka izvēle starp TP un mērķsadarbību būtībā ir balstīta uz trīs kritērijiem — uzdevuma veidu (mērķsadarbība lielākoties tiek izmantota ar acquis saistītās jomās), palīdzības saņēmējas iestādes pieredzi un palīdzības saņēmējas organizācijas spējām. Instrumenta galīgā izvēle pamatoti tika izdarīta ES delegāciju, Paplašināšanās ģenerāldirektorāta un valsts IPA koordinatora dialogā. Lai gan kopumā tika secināts, ka palīdzības saņēmēji ir pienācīgi sagatavoti pamatotai instrumenta izvēlei, vairāki palīdzības saņēmēji norādīja, ka tiem joprojām ir grūti izdarīt pareizu izvēli starp mērķsadarbību un TP. Šajā novērtējumā tika ierosināts kritēriju kopums, kam vajadzētu palīdzēt saprast, kad jāizmanto mērķsadarbība un kad — TP. TP projektu īstenošana bija daudz plašāka nekā mērķsadarbības projektu īstenošana gan projektu skaita, gan finansiālo resursu ziņā (par aptuveni četrām reizēm), tomēr laika gaitā mērķsadarbības projektu attiecība pieauga un kandidātvalstīs tā bija lielāka nekā potenciālajās kandidātvalstīs. Netika konstatētas būtiskas mērķsadarbības un TP projektu panākumu atšķirības. Tomēr daudzi deva priekšroku mērķsadarbībai, jo tā nodrošina konkrētus ieguvumus, jo īpaši ilgstošas attiecības ar attiecīgo ES dalībvalsts organizāciju, kā arī darba kultūras pārmaiņas. Vērtējot pēc izmaksām, tika konstatēts, ka mērķsadarbība izmaksā par 23 % lētāk nekā TP. Tomēr palīdzības saņēmēji uzskatīja, ka TP ir elastīgāks un vieglāk kontrolējams instruments. Lai gan novērtējumā tika norādīts, ka visas ieinteresētās personas mērķsadarbību vērtē ļoti atzinīgi, tajā tika paustas bažas par diviem ar instrumenta darbību saistītiem aspektiem — starp trūkumu novērtēšanu un projekta īstenošanu bieži vien paiet daudz laika, un atsevišķas pašreizējās īstenošanas procedūras nav pietiekami elastīgas —, kurus būtu noderīgi uzlabot, lai palīdzību varētu pielāgot attiecīgās teritorijas situācijai. Kandidātvalstu un potenciālo kandidātvalstu pārrobežu sadarbības programmu (PS) starpposma novērtējums Pirmajā šā novērtējuma ziņojumā uzsvars tika likts uz programmu izstrādi, pārvaldības struktūrām un procedūrām. Otrā daļa tiks noslēgta 2011. gadā, un tajā uzsvars tiks likts uz programmu īstenošanu. Ziņojumā tika secināts, ka PS programmu vajadzību novērtējums, stratēģija un mērķi kopumā ir saskaņoti. Tomēr programmu turpmāko ietekmi varētu uzlabot, palielinot ieinteresēto personu informētību par to, ka PS ir struktūrfondu „priekšteces”, un nodrošinot vietējo un reģionālo pārvaldes iestāžu pilnīgu pārstāvību kopējās uzraudzības komitejās. Saskaņā ar ieinteresēto personu uzskatiem PS programmas nodrošina tādus rezultātus kā kaimiņattiecību uzlabošanās un pirms konfliktiem pastāvējušo sakaru atjaunošana. Dotāciju piešķiršanas process kopumā ir pienācīgi dokumentēts, un lielais iesniegto dotāciju pieteikumu skaits liecina par nepārprotamu interesi par programmām. Tomēr ne visos gadījumos tika pienācīgi risināti tematiskie un transversālie jautājumi, un tika secināts, ka procedūras ir sarežģītas un laikietilpīgas. Ziņojumā tika ieteikts papildināt sociālekonomisko analīzi ar jaunākiem statistikas datiem, labāk izskaidrot izmantotos kritērijus un labāk saskaņot statistikas jomas. Ziņojumā arī tika aicināts turpmāko programmu galīgos projektus darīt pieejamus (izmantojot internetu vai citus līdzekļus) plašai sabiedriskai apspriešanai. Visbeidzot, tika ieteikts racionalizēt un vienkāršot pieteikuma paketi un novērtējuma procedūru. Secinājumi par paveikto un turpmāko darbu — pirmspievienošanās palīdzība pēc 2013. gada IPA darbība 2010. gadā bija ļoti veiksmīga — šī gada laikā tika panākti stabili stratēģiskās virzības uzlabojumi un palielināta programmu ietekme. Šajā ziņojumā tiek sniegta informācija par to, kā ar pirmspievienošanās finansējumu tika palīdzēts veidot stabilas iestādes, nostiprināt demokrātiskos procesus un tiesiskumu, cilvēktiesības, kā arī mazākumtautību tiesību ievērošanu un aizsardzību. IPA atbalsts palīdzēja radīt apstākļus labākai tirgus ekonomikas darbībai un ekonomisko grūtību laikā veicināt darbaspēka prasmju un nodarbinātības iespēju palielināšanu. Ar šo atbalstu tika veicināta reģionālā sadarbība, ilgtspējīga attīstība un iekļaujoša izaugsme, kā arī sākta sabiedrības informēšana par svarīgākajām klimata pārmaiņu izraisītajām problēmām. Kandidātvalstis arī tika labāk sagatavotas uzņemties pienākumus, kas izriet no dalības ES. Tas īpaši attiecās uz sagatavošanās pasākumiem, lai īstenotu turpmāko strukturālo un lauku attīstības politiku un izmantotu tās fondus. Papildus sociālās, vides un ekonomikas infrastruktūras, konkurētspējīgas lauksaimniecības nozares, kā arī nekaitīgas un higiēniskas pārtikas ražošanas nozares izveides atbalstīšanai tika veiksmīgi turpināta arī efektīvu pēcpievienošanās fondu izmantošanas struktūru un sistēmu izstrāde. Ciešāka sadarbība ar Rietumbalkānu valstīm un Turciju, kas izriet no pirmspievienošanās palīdzības programmām ES dalībvalstīm nodrošina arī tādas papildu priekšrocības kā lielāka energoapgādes drošība, nekaitīgas un higiēniskas pārtikas imports, lielāka drošība pie ES ārējām robežām, kā arī plašākas iespējas īstenot globālus uzdevumus, piemēram, cīņu pret klimata pārmaiņām un piesārņojumu. Paplašināšanās process ES ir nodrošinājis iespējas īstenot plašākus stratēģiskos pasākumus. Tāpēc un lai nodrošinātu politikas konsekvenci, ir sākta paplašināšanās politikas saskaņošana ar stratēģiju „Eiropa 2020”. Tādā veidā paplašināšanās politika palīdz ES, kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm sasniegt stratēģiskos mērķus ekonomikas atjaunošanas un ilgtspējīgas izaugsmes jomā. Ieviešot nozaru pieeju 2011.–2013. gada DIPD, visās paplašināšanās valstīs tiks samazināts atbalstāmo jomu skaits, precīzāk noteiktas prioritātes un likts mērķtiecīgāks uzsvars uz rezultātiem. Tā arī ļāva palīdzības saņēmējām valstīm pievērst lielāku uzmanību IPA finansēto pasākumu īstenojamībai, papildināmībai un saskaņotībai ar valstu nozaru plāniem un stratēģijām, kā arī citu līdzekļu devēju atbalstu šiem plāniem. Gan 2011. gadā, gan pēc tā ir ļoti daudz jāstrādā, lai panāktu valstu lielāku līdzatbildību, pareizi noteiktu un risinātu palīdzības saņēmēju valstu vajadzības saistībā ar spēju palielināšanu un tādējādi nodrošinātu visas prognozētās nozaru pieejas priekšrocības. Attiecībā uz jomām, kas pakļauj reģionu dinamiskām vispasaules problēmām, piemēram, klimata pārmaiņām, 2011.–2013. gada DIPD tiek atzīts, ka ir jāpastiprina valstu un reģionāla līmeņa pasākumi, lai sagatavotu valstis mazināt klimata pārmaiņu radīto ietekmi un pielāgoties tai. Komisija centīsies, cik vien iespējams, piemērot pielāgošanas, darba dalīšanas un attīstības rezultātu pārvaldības principus. ES arī pētīja veidus, kā padziļināta ES, Eiropas un starptautisko finanšu iestāžu partnerība varētu palīdzēt risināt palīdzības saņēmēju vajadzības, padziļinot sadarbību un izmantojot jaunus finanšu mehānismus, piemēram, apvienošanu. IPA palīdzības saņēmēju līdzatbildība 2010. gadā pieauga. Par to liecina tas, ka palīdzības saņēmēji vairāk iesaistījās līdzekļu devēju koordinēšanas vadībā, un, gatavojoties IPA 2010. gada konferencei, paši sagatavoja novērtējumu par vajadzībām saistībā ar gatavošanos dalībai ES un vērienīgāku attīstības mērķu, makroekonomikas stabilitātes un ilgtspējīgas izaugsmes sasniegšanu. Papildus tam palīdzības saņēmēji, jo īpaši IPA valsts koordinatori un par Eiropas integrāciju atbildīgās iestādes, ļoti aktīvi atbalstīja un izstrādāja metodes, ar kurām uzlabot rezultātu novērtēšanu un demonstrēt IPA finansējuma ietekmi uz pilsoņiem. Pamatotas izredzes pievienoties ES joprojām ir lielākais paplašināšanās valstu dzinulis īstenot reformas un pārveidot sabiedrību. Efektīvai un mērķtiecīgai IPA finansējuma izmantošanai apvienojumā ar tā spēju piesaistīt SFI resursus ir jāpalīdz panākt straujāku pievienošanās procesa virzību. Visbeidzot, 2010. gadā tika sākta sabiedriskā apspriešana par to, kā, īstenojot nākamo ES daudzgadu finanšu shēmu, varētu uzlabot IPA instrumentu, lai tā ietekme Rietumbalkānu valstīs, Turcijā un Islandē būtu pēc iespējas pozitīvāka un tādējādi nodrošinātu ieguvumus arī ES un tās dalībvalstīm. [1] Komisijas dienestu darba dokuments — Pamatojuma dokuments — pievienots dokumentam „Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai — 2010. gada ziņojums par paplašināšanās finanšu palīdzību ( IPA , PHARE , CARDS , Turcijas pirmspievienošanās palīdzības instruments un Pārejas finanšu instruments)”. [2] Pirmspievienošanās palīdzības instrumenta ( IPA ) kopējais budžets laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam ir € 11,5 miljardi. IPA palīdzības saņēmējas ir Albānija, Bosnija un Hercegovina, Horvātija, Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Melnkalne, Serbija, Turcija, Islande (no 2011. gada), kā arī Kosova (saskaņā ar ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1244/99). IPA atbalsta reformu īstenošanu palīdzības saņēmējās valstīs un to pakāpenisku pielāgošanu Eiropas Savienības standartiem, politikai un acquis , lai sagatavotu šīs valstis dalībai ES. [3] Dienestu darba dokumenta I daļā ir aprakstīta IPA un pirms tam sniegtā finansiālā palīdzība pašreizējam paplašināšanās reģionam, proti, Islandei, Rietumbalkānu valstīm un Turcijai. Dokumenta II daļā apskatīti 2010. gadā joprojām īstenotie vai arī pakāpeniski pārtrauktie pirmspievienošanās un pēcpievienošanās atbalsta pasākumi dalībvalstīm, kuras ES pievienojās 2004. un 2007. gadā. [4] Horvātija, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Islande, Melnkalne un Turcija. [5] Albānija, Bosnija un Hercegovina, Serbija, kā arī Kosova (saskaņā ar ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1244/99). [6] Sk.: http://ec.europa.eu/europe2020/index_en.htm. [7] Sk. 2009. gada ziņojumu par pirmspievienošanās palīdzības instrumenta ( IPA ) īstenošanu (COM(2010) 687 galīgā redakcija, 2010. gada 25. novembris, 1.2. sadaļa, 3. lpp.) [8] Pieejams: http://ec.europa.eu/enlargement/projects-in-focus/donor-coordination/meetings_events_conf_coord_aid_en.htm. [9] 2010. gada paplašināšanās stratēģijā tiek uzsvērtas vairākas kopējas jomas, kurās kandidātvalstīm ir jānostiprina reformas. To vidū ir reformas tādās jomās kā valsts pārvalde un tiesu vara, organizētās noziedzības un korupcijas apkarošana, kā arī vārda un preses brīvība. Progresa ziņojumos tiek uzsvērts, ka iesaistītajām pusēm, labu kaimiņattiecību gaisotnē un ņemot vērā kopējās ES intereses, ir jāatrisina vairāki divpusēji jautājumi. Kā būtiska stabilizācijas un asociācijas procesa sastāvdaļa tika norādīta arī reģionālā sadarbība. [10] Ik pēc diviem gadiem ESAO veic aptauju par palīdzības sniegšanu visās pasaules jaunattīstības valstīs. Aptaujas pamatā ir pieci pamatprincipi, kuru atbalstīšanu 100 līdzekļu devēji un jaunattīstības valstis ir apliecinājušas, parakstot Parīzes deklarāciju par palīdzības efektivitāti. Šie principi ir: 1) atbildība — jaunattīstības valstis nosaka savu stratēģiju nabadzības samazināšanai, uzlabo savu iestāžu darbību un apkaro korupciju; 2) pielāgošana — līdzekļu devējas valstis pielāgo šiem mērķiem savu darbību un izmanto vietējās sistēmas; 3) saskaņošana — līdzekļu devējas valstis saskaņo un vienkāršo procedūras un apmainās ar informāciju, lai novērstu darbības pārklāšanos; 4) rezultāti — jaunattīstības valstis un līdzekļu devēji novirza uzsvaru uz attīstības palīdzības rezultātiem, un notiek rezultātu izsvēršana; 5) savstarpēja pārskatatbildība — līdzekļu devēji un partneri ir atbildīgi par attīstības jomā gūtajiem rezultātiem. [11] Saskaņā ar ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1244/1999. [12] Oficiālā attīstības palīdzība uz vienu iedzīvotāju un kā proporcija no NKI izvēlētajās valstīs 2009. gadā % no NKI | ASV $ uz vienu iedzīvotāju | Afganistāna | 45,7 (2008) | 203,7 | Albānija | 3 | 113,4 | Kongo Demokrātiskā Republika | 23,9 | 35,6 | Bosnija un Hercegovina | 2,4 | 110,2 | Etiopija | 13,4 | 46,1 | Kosova | 14 | 436,5 | Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika | 2,2 | 94,7 | Uganda | 11,4 | 54,6 | Informācijas avots: Pasaules attīstības rādītāji, 2010. gads, Pasaules Banka. [13] Informācijas avots: ANO Attīstības programmas 2010. gada ziņojums par Kosovas sabiedrības attīstību. [14] OV C 46, 24.2.2006. [15] http://siteresources.worldbank.org/INTMONTENEGRO/Resources/110127-MNE-CPS-SECBO.pdf. [16] http://ec.europa.eu/enlargement/pdf/financial_assistance/phare/evaluation/20110912_final_report.pdf. [17] Konferences dokumenti ir pieejami vietnē: http://ec.europa.eu/enlargement/projects-in-focus/donor-coordination/meetings_events_conf_coord_aid_en.htm. [18] http://ec.europa.eu/enlargement/how-does-it-work/financial-assistance/phare/evaluation/interim_en.htm.