LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 78/9

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

2013/C 78/05

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (2)

“COPPA DE CORSE”/“COPPA DE CORSE — COPPA DI CORSICA”

EK Nr.: FR-PDO-0005-0992-26.04.2012

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Nosaukums:

“Coppa de Corse”/“Coppa de Corse — Coppa di Corsica”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts:

Francija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts:

3.1. Produkta veids:

1.2. grupa. Gaļas produkti (termiski apstrādāti, sālīti, kūpināti u. c.)

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1):

Produktu ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Coppa de Corse”/“Coppa de Corse — Coppa di Corsica” iegūst no vietējās Nustrale šķirnes cūkas pleca daļas, to sālot, žāvējot un nogatavinot.

Sālīšanas, žāvēšanas un nogatavināšanas posms kopumā ilgst vismaz 5 mēnešus, bet nogatavināšana vien ir ilgāka par 2 mēnešiem (tas ir pēdējais produkta izgatavošanas posms, kas tiek veikts tikai dabiskos vides apstākļos un kam ir ļoti liela nozīme, lai iegūtu attiecīgo produkta konsistenci un smaržu buķeti).

Produktam ir šādas īpašības: tas ir no 25 līdz 35 cm garš, cilindriskas formas, tā svars izžāvētā veidā ir 0,8–2,2 kg.

Tirdzniecībā to piedāvā ietītu cūkas zarnu apvalkā vai cūkas tauku plēvē, pārsietu ar auklu vai iepakotu tīkliņā.

Griezumā gaļa ir eļļaini spīdīga ar cauraugušu liesumu vienmērīgi sarkanā vai tumši sarkanā krāsā. Starpmuskuļu tauku krāsa ir no baltas līdz iesārtai.

Tauku un liesuma attiecība ir no 30 līdz 50 %.

“Coppa de Corse”/“Coppa de Corse — Coppa di Corsica” konsistence ir stingra un maiga.

Tās aromātam raksturīga liela daudzveidība (piemēram, augļainuma nianses, kas atgādina lazdu riekstu, sēnēm vai mežam raksturīgu smaržu), un tai ir raksturīgi sāļa garša, iespējama arī piparu piegarša.

Ir iespējams viegls kūpinājuma aromāts un garša vai sviesta garša.

Produkta fizikāli ķīmiskās un bioķīmiskās īpašības ir šādas (% no žāvēta produkta/atsauces muskulis = apakšējais zobainais muskulis (serratus ventralis):

— kopējais lipīdu daudzums taukaudos ≥ 89 %,

— sāls daudzums 6,5 %–10 %,

— starpmuskuļu tauki ≥ 6 %,

— neliels daudzums nitrītu/nitrātu,

— mitruma saturs liesumā 45–55 %,

— oleīnskābes saturs ≥ 45 %.

Tirdzniecībā produktu var piedāvāt vienā gabalā, sagrieztu šķēlēs vai porcijās vakuumiepakojumā ar minimālo svaru 200 grami.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem):

Liemeņu raksturlielumi

Produkta izstrādei izmantotie cūku liemeņi ir iegūti no Nustrale šķirnes cūkām, kuras nokautas vecumā no 12 līdz 36 mēnešiem un kuru liemeņu svars ir no 85 līdz 140 kg. Speķa biezums ir 2,5–6 cm.

Tādi faktori kā šķirne, kaušana, cūkām sasniedzot lielāku vecumu, turēšana ārā un noslēguma posmā barošana pamatā ar kastaņiem un/vai ozolzīlēm nodrošina izejvielai īpašu kvalitāti: sarkanu līdz tumši sarkanu gaļas krāsu, ievērojamu lipīdu daudzumu un īpašas kvalitātes taukus.

Svaiga produkta īpašības

— pleca daļa, kas izcirsta 5. muguras skriemeļa apvidū,

— 2 gabali no katra dzīvnieka,

— nedaudz izliekta, cilindriska forma,

— daļēji attaukots,

— svars svaigā veidā 1,3–3,3 kg,

— aizliegts izmantot ražošanas paņēmienus, kuri paredz negatīvu temperatūru (sasaldēšana, sasaldēšana ļoti zemā temperatūrā u. c.).

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem):

Pēc atšķiršanas dzīvniekus audzē āra platībās, kur tie var brīvi pārvietoties. Šīs āra platības ir mežu un ganību teritorijas, kurās ganāmpulki pārvietojas, ņemot vērā lopbarības resursu pieejamību atkarībā no sezonas.

Dzīvnieki tur daļēji sameklē sev barību paši (zāle, saknes, bumbuļi u. c.). Šajās audzēšanas teritorijās lopkopji piegādā ganāmpulkiem papildbarības devas, bet ne vairāk kā 2 kg dienā uz vienu dzīvnieku. Papildbarības sastāvā ir vismaz 90 % graudaugu, eļļas augu, pākšaugu un no tiem iegūtu produktu (pēc barības devas svara un pēc vidējā svērtā svara) un vismaz 60 % graudaugu un no tiem iegūtu produktu (kviešu, miežu, kukurūzas). Ne agrāk kā 45 dienas pirms noslēguma posma šajā papildbarībā atļauts iekļaut kukurūzu.

Nobarošanas pēdējais posms jāveic laikposmā no oktobra līdz martam, un tā ilgumam jābūt vismaz 45 dienas. Vismaz 30 pirmajās šā posma dienās dzīvnieki barojas tikai ar zīlēm un kastaņiem, kurus tie iegūst, pārvietojoties nobarošanas beigu posma teritorijās (ozolu un kastaņkoku audzēs). Pēc tam atļauts izēdināt tiem miežu papildbarību, bet ne vairāk kā 4 kg dienā vienam dzīvniekam. Kopējais lopkopja izbarotais ikdienas miežu papildbarības daudzums noslēguma posmā nedrīkst pārsniegt 30 % no tā kastaņu un/vai ozolzīļu apjoma, ko dzīvnieks patērē visā noslēguma posmā.

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā:

Visi ražošanas posmi (dzimšana, audzēšana, nobarošanas beigu posms, cūku nokaušana, gaļas kulinārijas izstrādājumu pārstrāde un nogatavināšana) obligāti jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.:

Sadalīšana gabalos, sagriešana šķēlēs un iepakošana obligāti veicama noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, lai nepieļautu

— organoleptiskās kvalitātes pasliktināšanos, produktu uzglabājot un apstrādājot,

— nepietiekamu produktu pārraudzības, izsekojamības un atkārtotas marķēšanas kontroli.

Produktu griež ar rokām, izmantojot tikai nazi, lai nepieļautu gaļas sasilšanu, kas savukārt varētu pasliktināt produkta īpašo organoleptisko kvalitāti. Ir atļauts lietot šādus rīkus: griežamo nazi un paliktni.

Šķēlēs griežamajam produktam iesaiņojumu (cūkas zarnas apvalku vai tauku plēvi) iepriekš noņem.

Pēc tam, kad produkts sadalīts porcijās un sagriezts šķēlēs, to nekavējoties iesaiņo vakuumiepakojumā.

Liesās gaļas krāsa ir sarkana līdz tumši sarkanai. Ņemot vērā to, ka par konservantu lieto tikai sāli (tāpēc iespējams palēnināt oksidēšanos un līdz ar to stabilizēt produkta krāsu), ir svarīgi gaļu pēc iespējas drīzāk iesaiņot vakuumiepakojumā, lai nepieļautu gaļas sabrūnināšanos.

Tauki, kuriem ir raksturīga garša, aromāts, krāsa un spīdums, ja tos atstāj atmosfēras gaisa iedarbībā, strauji sasmok – tāpēc produkts pēc iespējas drīzāk iesaiņojams vakuumiepakojumā.

Arī pēc tam, kad gabalu sāk griezt šķēlēs, tās pilnībā jāiepako 12 stundu laikā.

Šo pasākumu mērķis ir nepieļaut produkta kvalitātes pasliktināšanos, jo īpaši tā organoleptisko īpašību ziņā.

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai:

Neatkarīgi no noteikumos paredzētās informācijas, kas jānorāda attiecībā uz gaļas kulinārijas izstrādājumiem, ar cilmes vietas nosaukumu “Coppa de Corse”/“Coppa de Corse — Coppa di Corsica” apzīmēto gaļu marķē, iekļaujot šādu informāciju:

— cilmes vietas nosaukumu “Coppa de Corse”/“Coppa de Corse — Coppa di Corsica”,

— Eiropas Savienības ACVN simbolu, sākot no brīža, kad tas ierakstīts Eiropas Savienības reģistrā.

Norāde “finition châtaigne et/ou gland” (beigu posmā nobarošana ar kastaņiem un/vai zīlēm) vai “porcs finis à la châtaigne et/ou au gland” (cūkas beigu posmā barotas ar kastaņiem un/vai zīlēm), vai “100 % châtaignes/glands” (100 % kastaņi un/vai zīles) atveidojama tikai tādu produktu etiķetē, kuri iegūti no dzīvniekiem, kas nobarošanas beigu posmā saņēmuši tikai kastaņu un/vai zīļu barību.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija:

Cilmes vietas nosaukuma “Coppa de Corse”/“Coppa de Corse — Coppa di Corsica” ģeogrāfisko apgabalu nosaka, pamatojoties uz pašvaldībām, kuru dabas vide atbilst tradicionālajiem “Coppa de Corse”/“Coppa de Corse — Coppa di Corsica” audzēšanas un pārstrādes apstākļiem – tā ir visa Korsikas teritorija, izņemot jūras piekrastes rajonus, kuros nav šā produkta ražošanai piemērotu apstākļu.

Tādējādi ģeogrāfiskajā apgabalā ietilpst šādu Dienvidkorsikas (Corse-du-Sud) un Augškorsikas (Haute-Corse) departamenta pašvaldību teritorijas, no kuriem daļēji tajā ietilpst šādas pašvaldības:

Dienvidkorsikas (Corse-du-Sud) departaments: Afa, Ajaccio, Alata, Albitreccia, Ambiegna, Appietto, Arbellara, Arbori, Arro, Bastelicaccia, Belvédère-Campomoro, Bonifacio, Calcatoggio, Cannelle, Cargèse, Casaglione, Casalabriva, Cauro, Coggia, Cognocoli-Monticchi, Conca, Coti-Chiavari, Cuttoli-Corticchiato, Eccica-Suarella, Figari, Fozzano, Grosseto-Prugna, Lecci, Lopigna, Loreto-di-Tallano, Marignana, Monacia-d'Aullène, Olmeto, Olmiccia, Osani, Ota, Partinello, Piana, Pianottoli-Caldarello, Pietrosella, Pila-Canale, Porto-Vecchio, Propriano, Sainte-Lucie-de-Tallano, San-Gavino-di-Carbini, Sant'Andréa-d'Orcino, Sari-Solenzara, Sarrola-Carcopino, Sartène, Serra-di-Ferro, Serriera, Sollacaro, Sotta, Vico, Viggianello, Villanova, Zonza.

Augškorsikas (Haute-Corse) departaments: Aghione, Aléria, Algajola, Antisanti, Aregno, Barbaggio, Barrettali, Bastia, Belgodère, Biguglia, Borgo, Brando, Cagnano, Calenzana, Calvi, Canale-di-Verde, Canari, Castellare-di-Casinca, Centuri, Cervione, Chiatra, Corbara, Ersa, Farinole, Furiani, Galéria, Ghisonaccia, Giuncaggio, L'Ile-Rousse, Linguizzetta, Lucciana, Lugo-di-Nazza, Lumio, Luri, Meria, Monte, Montegrosso, Monticello, Morsiglia, Nonza, Novella, Occhiatana, Ogliastro, Oletta, Olmeta-di-Capocorso, Olmeta-di-Tuda, Olmo, Palasca, Pancheraccia, Patrimonio, Penta-di-Casinca, Pietracorbara, Pietroso, Piève, Pigna, Pino, Poggio-di-Nazza, Poggio-d'Oletta, Poggio-Mezzana, Prunelli-di-Casacconi, Prunelli-di-Fiumorbo, Pruno, Rapale, Rogliano, Rutali, Saint-Florent, San-Gavino-di-Tenda, San-Giuliano, San-Martino-di-Lota, San-Nicolao, Santa-Lucia-di-Moriani, Santa-Maria-di-Lota, Santa-Maria-Poggio, Santa-Reparata-di-Balagna, Santo-Pietro-di-Tenda, Serra-di-Fiumorbo, Sisco, Solaro, Sorbo-Ocagnano, Speloncato, Taglio-Isolaccio, Talasani, Tallone, Tomino, Tox, Urtaca, Vallecalle, Valle-di-Campoloro, Ventiseri, Venzolasca, Vescovato, Vignale, Ville-di-Paraso, Ville-di-Pietrabugno, Volpajola.

Attiecībā uz tām pašvaldībām, kuru teritorijas ģeogrāfiskajā apgabalā iekļautas daļēji, katrā pašvaldībā nodota glabāšanā karte, kurā skaidri norādītas ražošanas apgabala robežas. Atbilstoši INSPIRE direktīvas prasībām kompetentās valsts iestādes tīmekļa vietnē ir pieejamas kartes, kurās iezīmētas šo pašvaldību robežas.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu:

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika:

Korsikai ir raksturīga unikāla dabas vide gan klimata, reljefa veidojumu un augsnes ziņā, gan arī ekosistēmu darbības ziņā.

No ģeoloģiskā viedokļa Korsikā izšķir hercīnā krokojuma apgabalus salas rietumos, kuros dominē granīti, granulīti un porfīri, kas veido ļoti nevienmērīgu reljefu, un alpīnos apgabalus Korsikas ziemeļaustrumos, kuros sastopami spīdošie slānekļi un dažādu nogulumu augsnes un kuros nav augstu kalnu, un nogāzes nav tik stāvas. Vertikālā klimatiskā zonalitāte nosaka to, ka attiecīgajās augstumjoslās ir arī dažādi augsnes apstākļi, kuros kupli saauguši vairāku sugu augi, tādējādi veidojot platības, kas labi piemērotas tik specifiska cūku ganāmpulka turēšanai.

Korsikā ir Vidusjūras klimats, bet, ņemot vērā tās insularitāti un kalnaino reljefu, kā arī augstumjoslojuma un sarežģītā reljefa noteikto nogāžu ekspozīciju, šim klimatam raksturīga liela dažādība un reizumis pārsteidzošs kontrastainums starp ielejām vai pat starp ļoti tuvām nogāzēm.

Korsikas pašreiz sastopamo augu sugu lielākā daļa pieder pie Vidusjūras floras, kas attīstījusies ļoti senos laikmetos. Izolētība ir veicinājusi šo sugu attīstību, un tādējādi Korsikas florai raksturīgs liels endēmisko sugu īpatsvars.

Dažādo veģetācijas augstuma joslu starpā sastopama Vidusjūras subtropiskā klimata josla, kurai raksturīgas korķa ozolu un mūžzaļo ozolu audzes. Visplašāk šajā klimatiskajā joslā ir pārstāvēti krūmāji.

Vidusjūras mitrajā joslā visizplatītākais koks ir kastaņkoks. Šajā augstumā vairs nav sastopams olīvkoks, jo tā augstākā izplatījuma robeža sakrīt ar kastaņkoka zemāko izplatījuma robežu.

Tāpēc Korsika ir piemērota mežkopībai, jo kopumā augsne un klimats ir labvēlīgi mežu attīstībai. Kastaņkoku un ozolu audzes ir sastopamas visā salas teritorijā.

Gaļas kulinārijas izstrādājumi jau no seniem laikiem kopā ar piena produktiem bija galvenais dzīvnieku proteīnu avots tradicionālajā salas ēdienkartē.

Pašreizējās audzēšanas sistēmas ir mantotas no senas ganu tradīcijas – cūku ganāmpulkus pārdzina no kalnu mežu ganībām uz vasaras ganībām atkarībā no attiecīgajā apvidū pieejamajiem savvaļas lopbarības augu resursiem.

Nustrale šķirne ir Ibērijas tipa šķirne. Tie ir izturīgi dzīvnieki, kas labi piemērojušies šāda veida audzēšanai. Tie diezgan labi izmanto tiem pieejamos dabiskos barības līdzekļu resursus. Sivēnmātes vada ganāmpulku pa dažādām ganībām (mežaini apvidi, vasaras ganības u. c.). Šo āra ganību platību izmantojums var mainīties atkarībā no gadalaikiem un apvidū pieejamajiem lopbarības resursiem.

Sākot no atšķiršanas līdz augšanas beigu posmam, lopkopji šādos brīvās turēšanas apstākļos piegādā dzīvnieku attīstībai vajadzīgās barības devas. Cūkas uzmeklē un izmanto arī lopbarības resursus, kas pieejami ganībās (zāle, saknes, bumbuļaugi u. c.)

Nobarošanas beigu posmā dzīvnieki ganās kastaņkoku un ozolu audzēs periodā, kad nogatavojas kastaņi un zīles. Visu rudens un ziemas periodu tie barojas galvenokārt ar kastaņiem un/vai zīlēm. Vienīgā atļautā papildbarība ir mieži.

Šis ir pats galvenais posms, kuram ir tieša ietekme uz cūku dzīvsvara pieaugumu un tauku kvalitāti (šīm cūkām ir augsts nepiesātināto taukskābju saturs un zems piesātināto taukskābju saturs).

Audzēšanas apgabalu klimatiskie apstākļi radīja vajadzību pēc piemērotām uzglabāšanas metodēm. Tādējādi sāka izmantot žāvētus gaļas kulinārijas izstrādājumus, kā galvenos konservēšanas veidus izmantojot sālīšanu un žāvēšanu.

Rūpnieciskās saldēšanas iekārtas sāka izmantot tikai 19. gadsimta beigās, tāpēc salinieki izmantoja iespējas, ko tiem sniedza dabiskā vide. Tādējādi kaušana un pārstrāde vēl joprojām ir izteikti sezonālas darbības. Tāpēc “Coppa de Corse”/“Coppa de Corse — Coppa di Corsica” patērē sākot ar aprīli un beidzot ar novembri. Tā kā šo gaļas izstrādājumu lieto pārtikā galvenokārt vasaras mēnešos, tas ir kļuvis par ikdienas, plaša patēriņa produktu. To parasti pasniedz kā priekšēdienu, un tas sastopams gandrīz uz visu salinieku galdiem.

Pārstrādē tiek izmantotas tikai dabiskas metodes. Vēsturiski bija pieejams tikai sāls, pipari vai čili pipari (bez jebkādiem konservantiem), un tos lieto vēl šodien. Produktu žāvē ar karstās dūmošanas paņēmienu, izmantojot vietējo lapkoku malku.

Tradicionālais nogatavināšanas ilgums un apstākļi (dabiskā pagrabā un apkārtējā gaisa temperatūrā) dod iespēju iegūt sevišķas organoleptiskās īpašības, jo īpaši aromātu un konsistenci.

5.2. Produkta specifika:

“Coppa de Corse”/“Coppa de Corse — Coppa di Corsica” ir šādas raksturīgas īpašības:

— šķēlē liesumam ir raksturīga vienmērīga krāsa no sarkanas līdz tumši sarkanai, ko nosaka pigmentu daudzums muskuļos,

— liesums ir cauraudzis, ko nosaka starpmuskuļu tauku saturs – 6 % vai vairāk,

— šķēlē gaļa ir eļļaini spīdīga, ko nosaka paaugstināts oleīnskābes saturs,

— šķēles konsistence ir maiga, ko nosaka paaugstināts lipolīzes saturs,

— produkta aromātam raksturīga liela daudzveidība (piemēram, augļainuma nianses, kas atgādina lazdu riekstu smaržu, sēnēm vai mežam raksturīgi aromāti), un tam ir raksturīgi sāļa garša, ko nosaka 6,5–10 % sāls saturs, iespējama arī piparu piegarša.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN):

Nustrale šķirnes cūku izmantošanai ir būtiska nozīme vietējā ražošanā. Proti, vietējā šķirne ir izturīga, tā spēj paciest krasas klimatisko apstākļu atšķirības un lielu barības dažādību un strauji uzkrāt tauku rezerves barības pārpilnības apstākļos; šīs šķirnes cūku audzēšanas apstākļi ir neatkārtojami un īpaši labi piemēroti šai teritorijai – kalnu rajoni, audzēšana āra platībās, ilgs augšanas posms līdz produkcijas iegūšanai (liels kaušanas vecums, iegūstot liemeni, kas nekad nav smagāks par 140 kg), barošanās ar no dabas vidē atrodamiem barības līdzekļiem, jo īpaši nobeiguma posmā.

Tādējādi ekstensīvām cūkkopības saimniecībām gandrīz visā Korsikas teritorijā ir pieejami bagātīgi barības resursi, jo kastaņkoku un mūžzaļo ozolu audzes ir izplatītas gan dabiskos mežu masīvos, ko būtiski ietekmējusi cilvēku saimnieciskā darbība, gan arī apvidos, ko var raksturot kā lauksaimniecībā izmantojamu zemju un mežu zonas.

Ņemot vērā to, ka šī šķirne ir labi pielāgojusies un ka ir pieejami dabiskie barības līdzekļi, var iegūt produktu, par kura kvalitāti liecina gaļas krāsa (no sarkanas līdz tumši sarkanai), daudz taukaudu (liels tauku īpatsvars attiecībā pret liesumu un daudz cauraugušu tauku) un žāvēta produkta svars, kas nepārsniedz 2,2 kg.

Turklāt nobarošanas beigu posmam ir tieša ietekme uz:

— dzīvsvara pieaugumu, jo īpaši zemādas tauku kārtas izveidē (biezāka par 2,5 cm),

— tauku kvalitāti (nepiesātināto taukskābju saturs ir augsts un piesātināto taukskābju saturs ir zems).

Tāpēc šī cūkgaļa viegli padodas sālīšanai. Sālīšanā kā vienīgo konservantu izmanto tikai jūras sāli, tāpēc gatavajā produktā ir labi jūtama sāļā garša.

Turklāt šī cūkgaļa ir piemērota ilgam nogatavināšanas posmam dabiskos vides apstākļos. Tā rezultātā iegūst īpašas organoleptiskās īpašības, piemēram, stingru un maigu konsistenci un ļoti bagātīgu aromātu.

Salīdzinoši augstā sāls līmeņa un ilgā produkta ražošanas cikla (žāvēšana un nogatavināšana) dēļ proteolīze ir vājāka un lipolīze spēcīgāka, kas savukārt nosaka produkta organoleptiskās īpašības, proti, tā konsistence ir stingra un maiga.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju:

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 5. panta 7. punkts (3))

http://agriculture.gouv.fr/IMG/pdf/CDCCoppaDeCorse_cle073621.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

(2) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp. Aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām.

(3) Skat. 2. atsauci.