Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko izveido Stabilitātes instrumentu /* COM/2011/0845 galīgā redakcija - 2011/0413 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Krīzes un konflikti ietekmē valstis visā pasaulē un apdraud globālo drošību un stabilitāti. Konfliktus bieži izraisa valstu nestabilitāte, un tos pastiprina vāja pārvaldība un nabadzība. Turklāt dažas no vislielākajām drošības problēmām ir izplatītas visā pasaulē — tās ietekmē gan jaunattīstības, gan rūpnieciski attīstītās valstis. Dabas un cilvēku izraisītas katastrofas, narkotiku tirdzniecība, organizētā noziedzība, terorisms, kiberdrošības apdraudējumi un tamlīdzīgas likstas rada nedrošību, kavē attīstību, vājina tiesiskumu un palielina nestabilitāti. Aizvien postošākas klimata pārmaiņas vēl pastiprina esošos apdraudējumus, tiem pievienojot cilvēku izraisīta vides apdraudējuma un drošības risku dimensiju. Lai rastu iespēju atbalstīt valstu neiesaistīšanos konfliktos, šo strukturālo problēmu risināšanai ir vajadzīgi ievērojami sabiedrības kopēji pūliņi, kuriem jābalstās uz ciešām partnerattiecībām ar citām valstīm, pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem, daudzpusējiem un reģionālajiem partneriem. Tāpēc ES ir visaptveroši jāreaģē uz starptautiskajām krīzēm, sniedzot ne tikai humāno palīdzību, bet sagatavojoties krīzēm un veicot preventīvus un atbildes pasākumus. Turklāt ir jāattīsta iespēja sūtīt speciālistus dažādās civilās misijās, kas pamatojas uz ES dalībvalstu un citu starptautisku dalībnieku sadarbspēju, kā arī uz dialogu ar nevalstiskajām organizācijām. Jaunajā Līgumā par Eiropas Savienību (21. pants) ir definēti Eiropas Savienības ārējās darbības galvenie principi un mērķi, cita starpā, „saglabāt mieru, novērst konfliktus un pastiprināt starptautisko drošību”. Šie principi ir atbalstīti arī vairākos Padomes secinājumos par ārējās darbības efektivitāti (2004. gads), drošību un attīstību (2007. gads) un vispārīgajos secinājumos (2010. gads), kuros ir aicināts vēl vairāk pastiprināt krīžu pārvarēšanas līdzekļus, lai atbalstītu kopējo drošības un aizsardzības politiku. Papildu politiskas norādes tika sniegtas Ārlietu padomes 2011. gada 20. jūnija secinājumos par konfliktu novēršanu. Ārlietu padome 2011. gada 18. jūlijā noteica, ka klimata un drošības jautājumu saikne būs viens no galvenajiem jautājumiem tās turpmākajā darbā. Komisija 2011. gadā sagatavoja īstenošanas plānu ES stratēģijai katastrofu draudu samazināšanas atbalstam jaunattīstības valstīs[1], kurā tā prioritāti piešķīra pēckatastrofu vajadzību novērtēšanas sistēmas (PDNA) izstrādei, lai iekļautu katastrofu draudu samazināšanu cietušo valstu atveseļošanas programmās, nodrošinātu elastību un gatavību krīzēm. Attiecīgi jaunajam Stabilitātes instrumentam, kas aizstāj iepriekš pieņemto regulu, kuras darbības termiņš beidzas 2013. gada 31. decembrī, ir jāizmanto iespējas, ko sniedz saskaņotu ES centienu sekmēšana visās minētajās jomās. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI 1. Sabiedriskā apspriešana Eiropas Komisija no 2010. gada 26. novembra līdz 2011. gada 31. janvārim rīkoja ES ārējās darbības turpmākās finansēšanas sabiedrisku apspriešanu. Šis process balstījās uz tiešsaistes aptaujas anketu, kam bija pievienots pamatinformācijas dokuments „ES ārējās darbības finansējums pēc 2013. gada”, ko bija sagatavojusi Komisija un Eiropas Ārējās darbības dienests. Saņemtās 220 atbildes atspoguļoja plašu un atšķirīgu viedokļu spektru, pārstāvot dažādas struktūras, uzskatus un tradīcijas, kas raksturīgas aprindām, kuras saistītas ar ārpolitiku. Attiecībā uz ES ārējo darbību miera un starptautiskās drošības jautājumos, tostarp jautājumos, kas skar miera veidošanu un gatavību krīzēm, daudzi aptaujas respondenti uzsvēra ieguldījumus ilgtermiņa stabilitātē, cilvēktiesībās un ekonomikas attīstībā. Stabilitātes instruments tiek augstu vērtēts, un daudzi aptaujas respondenti aicina ES palielināt tā potenciālu, jo īpaši norādot uz vajadzību nosargāt instrumenta priekšrocības, proti, reaģēšanas ātrumu un tiešo finansējumu. 2. Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana 2011. gadā novērtējot tādus Stabilitātes instrumenta komponentus kā reaģēšana krīzes situācijās un gatavība krīzēm (3. pants un 4. panta 3. punkts), vērtētāji nonāca pie secinājuma, ka šis instruments ES miera, drošības un attīstības politikas īstenošanā ir unikāls un ļauj ES atbalstīt plašu būtisku iniciatīvu loku, kas vērstas uz sagatavošanos krīzēm un reaģēšanu uz tām. ES spēja reaģēt uz krīzes situācijām ir pieaugusi, un krīzes pārvarēšanas un miera veidošanas pasākumu saskaņotība un efektivitāte, kā arī partneru spēja sagatavoties un reaģēt uz krīzēm ir uzlabojušās. Ķīmisku, bioloģisku, radioloģisku un kodolvielu (CBRN) riska mazināšanas pasākumu (4. panta 2. punkts) novērtējumā ir uzsvērta lielā nozīme, kādu dalībvalstis piešķir ES programmai, kas palielina partnervalstu spējas apkarot paaugstināta riska vielu un informācijas par tām izplatīšanu. CBRN riska mazināšanas pasākumi dod iespēju ES dalībvalstīm kopīgi mazināt masu iznīcināšanas ieroču (WMD) izejvielu un tehnoloģiskās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu. 2009. gada pētījumā par gatavības krīzei komponenta (4. pants, miera veidošanas partnerība) darbības jomu bija ierosināts pastiprināti pievērsties vietējo partneru spēju veidošanai, politiskajam dialogam ar nevalstisko organizāciju pārstāvjiem, maksimāli izmantojot ES politisko prioritāšu un atbalsta pasākumu tematisko sinerģiju. Ir vajadzīga elastīgāka pieeja finansējumam, lai nodrošinātu, ka nevalstiskās organizācijas un ES dalībvalstis gūst labumu no šā atbalsta. 2009. gadā ES Drošības izpētes institūta publikācijā, kurā bija sniegts pirmais visaptverošais pārskats par kopējo drošības un aizsardzības politiku no 1999. gada līdz 2009. gadam, bija uzsvērta Stabilitātes instrumenta katalītiskā ietekme, atzīstot tā pievienoto vērtību ES ilgtermiņa ārējās palīdzības sagatavošanā un sniegšanā, kā arī kopējās ārpolitikas un drošības politikas pasākumos. Lai gan atsauksmes par šā instrumenta līdzšinējo īstenošanu ir lielā mērā pozitīvas, tika norādītas vairākas jomas, kurās vajadzīgi uzlabojumi. Īpaši jāuzlabo instrumenta piemērošanas ātrums, jāpalielina tā vispārējā elastība attiecībā uz ārkārtas palīdzības pasākumu un pagaidu reaģēšanas programmu īstenošanas termiņiem, jāpārskata robežvērtības un jāpalielina finanšu un cilvēkresursi. 3. Ietekmes novērtējums Komisija veica ietekmes novērtējumu četrām galvenajām politikas alternatīvām: (0. risinājumam) pārtraukt īstenot Stabilitātes instrumentu, (1. risinājumam) bez grozījumiem saglabāt pašreizējo darbības jomu, (2. risinājumam) pārskatīt šo instrumentu, stiprinot tā elastības noteikumus, un (3. risinājumam) izveidot jaunu instrumentu vai jaunus instrumentus, ņemot vērā šādus apsvērumus: a) risināt atsevišķi jautājumus, kas skar reaģēšanu uz krīzēm un gatavību tām, un jautājumus, kas saistīti ar drošību, t. i., terorisma, starpreģionālu apdraudējumu un CBRN jautājumus; b) iekļaut politikā ES ārējās darbības līdzekļus, kas patlaban tiek īstenoti saskaņā ar citiem instrumentiem (piem., ES vēlēšanu novērošanas misijām vai Āfrikas Miera nodrošināšanas fondu). No 0. risinājuma nekavējoties atteicās, jo tas, ka pašreizējam instrumentam nebūtu pēcteča, varētu izraisīt ES starptautiskās ticamības zaudējumu, kā arī nespēju pildīt saistības saskaņā ar Līguma 21. pantu. 1. risinājums nozīmētu zaudēt iespēju uzlabot un palielināt instrumenta vērtību, pamatojoties uz pieredzi. 3. risinājums — izveidot jaunus instrumentus, nodalot reaģēšanu uz krīzi un gatavību tai, no vienas puses, un globālos un starptautiskos apdraudējumus, no otras puses, — netika ieteikts. Būdams pretrunā ar pašreizējo instrumentu vispārējās racionalizēšanas mērķiem, tas turklāt varētu traucēt saskaņotu un kopīgu rīcību attiecībā uz konfliktu izraisītājiem. 2. risinājums — saglabāt instrumenta galvenās īpašības un iezīmes, uzlabojot noteikumus tā elastības palielināšanai, — bija izvēle, kam tika dota priekšroka, jo tā ļauj ES efektīvāk un ātrāk reaģēt uz turpmākajiem starptautiskā miera un drošības apdraudējumiem. 2. risinājums jo īpaši dod iespēju paplašināt un pagarināt ārkārtas palīdzības pasākumus, reaģējot uz krīzēm un ieilgušiem konfliktiem, un ļauj Komisijai bez kavēšanās apstiprināt sākotnējos reaģēšanas pasākumus, lai nostiprinātu ES stratēģisko stāvokli, reaģējot uz konkrētu krīzes situāciju. Aplūkotie politikas risinājumi ir paredzēti Stabilitātes instrumenta pašreizējās darbības nostiprināšanai un iespējamai uzlabošanai. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību (Līguma) V daļas III sadaļas 1. un 2. nodaļa paredz regulējumu sadarbībai ar trešām valstīm, reģionālām un starptautiskām organizācijām, valsts un nevalstiskiem dalībniekiem. Ierosinātā regula jo īpaši pamatojas uz Līguma 209. panta 1. punktu un 212. panta 2. punktu, un Komisija to ierosina saskaņā ar procedūru, kas noteikta Līguma 294. pantā. Subsidiaritāte un proporcionalitāte Šo instrumentu piemēro visā pasaulē, tam Līgumā ir dubults juridiskais pamats ( „sadarbība attīstības jomā” un „sadarbība ar trešām valstīm ekonomikas, finanšu un tehnikas jomā” ), un, tā kā uz to neattiecas oficiālās attīstības palīdzības (OAP) kritēriji, tas ļauj ES pienācīgi risināt drošības un attīstības saiknes jautājumus. Globālā mērogā ES tiek uztverta kā uzticama un neitrāla dalībniece, un šis apstāklis dod tai priekšrocības, iejaucoties daudzās konfliktu jomās, lai izvairītos no konfliktu saasināšanās un piedāvātu labus risinājumus konfliktu novēršanai. Reaģējot ES līmenī, var panākt lielāku ietekmi, jo kopēji centieni ļauj panāk daudz vairāk attiecībā uz iestādēm un starptautiskajiem partneriem. ES līmeņa pasākumi reaģēšanai uz krīzi palielina palīdzības saskaņotību un efektivitāti. Starptautiskā līmenī ir aizvien vairāk vajadzīga sinerģija un sadarbība, jo līdzekļu devēji saskaras ar līdzīgām līdzekļu trūkuma problēmām. Jānorāda, ka ļoti ierobežotam ES dalībvalstu skaitam ir krīzes reakciju un miera veidošanas instrumenti, kuru darbības joma ir pielīdzināma Stabilitātes instrumentam. Instrumenta izvēle Stabilitātes instruments risina vajadzības, kuras nevar atrisināt ar kāda cita instrumenta palīdzību vai nu a) reaģēšanas steidzamības dēļ; b) problēmas globālā vai starpreģionālā rakstura dēļ, kas pārsniedz ģeogrāfiski ierobežota instrumenta piemērošanas jomu; c) tāpēc, ka uz atbalsta jomu neattiecas finansējums, ko piešķir saskaņā ar oficiālās attīstības palīdzības instrumentiem (piem., saskaņā ar pretterorisma instrumentu), vai d) tādas palīdzības dēļ, kas paredzēta kopīgi vairākām valstīm (piem., projekti starptautisku standartu vai politikas izstrādei konfliktu novēršanas un miera veidošanas jomā). Turklāt tam ir bijusi katalītiska ietekme, sagatavojot un pilnveidojot ES ilgtermiņa ārējo palīdzību un pasākumus, kurus pieņēmusi ES, īstenojot kopējās drošības un aizsardzības politikas mērķus saskaņā ar LES V sadaļu. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Komisija ierosina 2014.–2020. gada periodā piešķirt ārējo instrumentu vajadzībām EUR 70 miljardus[2]. Paredzētais piešķīrums Stabilitātes instrumentam ir EUR 2 828,9 miljoni 7 gadiem. 5. IZVĒLES ASPEKTI 4. Vienkāršošana Komisijas prioritāte šajā jaunajā regulā tāpat kā citās programmās, kas saistītas ar daudzgadu finanšu shēmu (DFS) , ir regulējuma vides vienkāršošana un Eiropas Savienības partnervalstu un reģionu, pilsoniskās sabiedrības organizāciju utt. piekļuves atvieglošana ES palīdzībai, ciktāl tas atbilst šīs regulas mērķiem. Vienkāršošana tiks panākta, skaidrāk definējot visus ārējos instrumentus un novēršot to dublēšanos, kā arī skaidri nosakot katra instrumenta politiskos mērķus. Tiek piedāvāta to noteikumu un procedūru vienkāršošana, kas jāievēro, sniedzot ES palīdzību, jo īpaši atkāpjoties no komitoloģijas, lai pieņemtu otro ārkārtas palīdzības pasākumu saskaņā ar 7. pantu, un ieviešot jaunu papildu noteikumu, kas saskaņā ar to pašu pantu ļaus Komisijai pieņemt ārkārtas palīdzības pasākumus EUR 3 miljonu apmērā, iepriekš par to neinformējot Padomi. Turklāt Finanšu regulas pārskatīšana, kas ir jo sevišķi nozīmīga attiecībā uz īpašo noteikumu par ārējām darbībām, palīdzēs sekmēt pilsoniskās sabiedrības organizāciju piedalīšanos finansējuma programmās, piemēram, vienkāršojot noteikumus, samazinot līdzdalības izmaksas un paātrinot līdzekļu piešķiršanas procedūras. Komisija paredz īstenot šo regulu, izmantojot jaunās elastīgās procedūras, kuras paredz jaunā Finanšu regula. 5. Deleģēti akti Valda uzskats, ka ir jāuzlabo ārējās palīdzības demokrātiska pārbaude. Tā kā pašreizējā Stabilitātes instrumenta aspekti ir saglabāti nemainīti, tiek piedāvāts pastiprināt programmu konkrētu aspektu demokrātisko pārbaudi ar deleģētu aktu palīdzību saskaņā ar Līguma 290. pantu. Uz noteikumiem par palīdzību, ko sniedz saskaņā ar 3., 4. un 5. pantu, attiecas deleģētie akti. 6. Sīkāks skaidrojums Jaunā Eiropas Savienības instrumentu struktūra ārējās attīstības palīdzības īstenošanai saskaņā ar 2014.–2020. gada finanšu plānu ir izklāstīta Komisijas paziņojumā „Budžets stratēģijai „Eiropa 2020””[3]. Sīkāka informācija par Stabilitātes instrumenta īstenošanas vispārīgajiem mērķiem, īpašajiem mērķiem un nosacījumiem ir sniegta regulai pievienotajā finanšu pārskatā. 2011/0413 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko izveido Stabilitātes instrumentu EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 209. panta 1. punktu un 212. panta 2. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: 7. Šī regula ir viens no instrumentiem, ar ko sniedz tiešu atbalstu Eiropas Savienības ārpolitikai. Tā aizstās Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. novembra Regulu (EK) Nr. 1717/2006, ar ko izveido Stabilitātes instrumentu[4], kuras darbības termiņš beigsies 2013. gada 31. decembrī. 8. Miera saglabāšana, konfliktu novēršana, starptautiskās drošības stiprināšana un palīdzība iedzīvotājiem, valstīm un reģioniem, kurus skārušas dabas vai cilvēku izraisītas katastrofas, pieder pie Eiropas Savienības ārējās darbības galvenajiem mērķiem, kas definēti Līguma par Eiropas Savienību 21. pantā. Krīzes un konflikti, kas ietekmē valstis visā pasaulē, un citi faktori — terorisms, organizētā noziedzība, klimata pārmaiņas, kiberdrošības problēmas un apdraudējumi, dabas katastrofas — apdraud pasaules stabilitāti un drošību. Lai risinātu šos jautājumus efektīvi un savlaicīgi, ir vajadzīgi īpaši finanšu resursi un finanšu instrumenti, kas varētu papildināt humānās palīdzības un ilgtermiņa sadarbības instrumentus. 9. Regulu (EK) Nr. 1717/2006 pieņēma ar mērķi dot Eiropas Savienībai iespēju konsekventi un integrēti reaģēt uz krīzes un iespējamu krīžu situācijām, novērst starpreģionālus draudus drošībai un palielināt gatavību krīzēm. Šīs regulas mērķis ir ieviest pārskatītu instrumentu, kas pamatojas uz pieredzi ar iepriekšējo instrumentu, lai palielinātu Savienības pasākumu efektivitāti un saskaņotību konfliktu novēršanā un reaģēšanā uz krīzēm, gatavībā krīzēm un miera veidošanā, kā arī draudu novēršanā drošībai, ieskaitot klimata pārmaiņu radītos draudus. 10. Pasākumi, kas tiek veikti saskaņā ar šo regulu, ir paredzēti, lai sasniegtu mērķus, kuri minēti Līguma par Eiropas Savienību 21. pantā un Līguma par Eiropas Savienības darbību 208. un 212. pantā. Tie var būt papildinoši un tiem būtu jābūt saskaņotiem ar pasākumiem, ko Savienība pieņem, lai īstenotu kopējās ārpolitikas un drošības politikas mērķus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību V sadaļu, un pasākumiem, ko tā pieņem saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību V sadaļu. Padomei un Komisijai būtu jāsadarbojas, lai saskaņā ar savām pilnvarām nodrošinātu šādu konsekvenci. 11. ES programmā vardarbīgu konfliktu novēršanai[5], ko apstiprināja Eiropadome, ir uzsvērta ES „politiskā apņemšanās konfliktu novēršanu noteikt par vienu no galvenajiem ES ārējo attiecību mērķiem” un teikts, ka attīstības sadarbības instrumenti var veicināt šā mērķa sasniegšanu un panākt, ka ES kļūst par globālu spēku. Padomes 2011. gada 20. jūnija secinājumos par konfliktu novēršanu ir vēlreiz apliecināta šīs programmas lietderība turpmākajos Eiropas Savienības konfliktu novēršanas pasākumos. 12. Padomes secinājumos par drošību un attīstību[6] (kā arī Padomes secinājumos par ES reakciju uz nestabilām situācijām) ir uzsvērts, ka saiknei starp attīstību un drošību ir jābūt ES stratēģijas un politikas pamatā, lai nodrošinātu ES ārējās darbības saskaņotību. Konkrētāk, Padome secināja, ka turpmākajā darbā attiecībā uz drošību un attīstību ir jāiekļauj ietekme, kāda uz drošības un attīstības aspektiem ir klimata pārmaiņām, vides un dabas resursu pārvaldes jautājumiem un migrācijai. 13. Eiropadome 2003. gada 12. decembrī apstiprināja Eiropas Drošības stratēģiju, bet 2008. gada 11. decembrī — ziņojumu par tās īstenošanu. ES iekšējās drošības stratēģijā, ko pieņēma 2010. gada beigās[7], arī ir norādīta lielā nozīme, kāda ir sadarbībai ar trešām valstīm un reģionālām organizācijām, jo īpaši vairākveidu draudu, piemēram, cilvēku tirdzniecības, narkotiku tirdzniecības un terorisma, apkarošanā. 14. Eiropadome savā 2004. gada 25. marta Deklarācijā par terorisma apkarošanu aicināja iekļaut pretterorisma mērķus ārējā atbalsta programmās. Eiropas pretterorisma stratēģijā, ko Padome pieņēma 2005. gada 30. novembrī, bija aicināts pastiprināt sadarbību ar trešām valstīm un Apvienoto Nāciju Organizāciju terorisma apkarošanā. Padomes secinājumos par saiknes uzlabošanu starp terorisma apkarošanas iekšējiem un ārējiem aspektiem bija izteiks aicinājums Stabilitātes instrumenta stratēģiskās plānošanas ietvaros stiprināt to kompetento iestāžu veiktspēju, kas iesaistītas terorisma apkarošanā trešās valstīs. 15. Tā kā šīs regulas mērķus dalībvalstis nespēj pietiekami labi sasniegt vienas pašas un tā kā tie sava mēroga dēļ ir vieglāk sasniedzami Eiropas Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kas definēts Līguma 5. pantā. Saskaņā ar tajā pašā pantā minēto proporcionalitātes principu regulā ir paredzēti vienīgi tie noteikumi, kas vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai. 16. Eiropas Savienības ārējam atbalstam ir aizvien lielākas finansiālās vajadzības, bet Savienības ekonomikas un budžeta situācija ierobežo šim atbalstam pieejamos resursus. Komisijai tāpēc ir jārod iespēja pēc iespējas efektīvāk izmantot pieejamos resursus, jo īpaši ar tādu finanšu instrumentu palīdzību, kas nodrošina sviras efektu. Šis efekts palielinās, ja tiek dota iespēja izmantot un atkārtoti izmantot ieguldītos un finanšu instrumentu radītos līdzekļus. 17. Lai šīs regulas darbības jomu pielāgotu strauji mainīgajai realitātei, Komisijai saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus par konkrētajām tehniskā un finanšu atbalsta jomām, kas minētas šīs regulas pielikumos, kā arī pieņemt papildu procedūras par informācijas apmaiņu un sadarbību. Īpaši svarīgi ir, lai Komisija veiktu pienācīgu apspriešanos sagatavošanas darba laikā, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un formulējot deleģētus aktus, ir savlaicīgi jānodrošina attiecīgo dokumentu nodošana Eiropas Parlamentam un Padomei. 18. Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. 19. Īstenošanas pilnvaras attiecībā uz plānošanas un īstenošanas pasākumiem, kas paredzētas šajā regulā, būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[8]. Ņemot vērā šo īstenošanas aktu iezīmes, jo īpaši to politikas ievirzes raksturu vai ietekmi uz budžetu, to pieņemšanā principā būtu jāpiemēro pārbaudes procedūra, izņemot maza finanšu apmēra pasākumus. Komisijai būtu jāpieņem tūlītēji piemērojami īstenošanas akti, ja pienācīgi pamatotu, nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ ir nepieciešama ātra reaģēšana no Savienības puses. 20. Kopīgi noteikumi un procedūras Savienības ārējās darbības instrumentu īstenošanai[9] ir noteikti ar Eiropas Parlamenta un Padomes [..] Regulu (ES, Euratom) Nr. …/…[10], turpmāk „Kopējā īstenošanas regula”. 21. Eiropas Ārējās darbības dienesta uzbūve un darbība ir aprakstīta Padomes Lēmumā 2010/427/ES, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I SADAĻA MĒRĶI UN DARBĪBAS JOMA 1. pants Mērķi 22. Savienība veic attīstības sadarbības pasākumus, kā arī finanšu, ekonomikas un tehniskās sadarbības pasākumus, lai saskaņā ar šīs regulas nosacījumiem sniegtu atbalstu trešām valstīm, reģionālām un starptautiskām organizācijām un citiem valsts un nevalstiskajiem dalībniekiem. 23. Saskaņā ar šādas sadarbības mērķiem šīs regulas konkrētie mērķi ir šādi: 24. ātri veicināt stabilitāti krīzes vai iespējamas krīzes situācijā, veicot efektīvus pasākumus, lai palīdzētu saglabāt, izveidot vai atjaunot būtiskākos nosacījumus, kas nepieciešami, lai nodrošinātu pienācīgu Savienības attīstības un sadarbības politikas īstenošanu; 25. novērst konfliktus, nodrošināt sagatavotību to problēmu risināšanai, ar kurām saskaras pirms un pēc krīzes, un veidot mieru; 26. novērst konkrētus globālus un starpreģionālus apdraudējumus, kuriem ir destabilizējoša ietekme, ieskaitot klimata pārmaiņas. 2. pants Savienības atbalsta saskaņotība un papildināmība 27. Komisija nodrošina, ka saskaņā ar šo regulu pieņemtie pasākumi atbilst Savienības vispārējai stratēģiskajai politikai attiecībā uz konkrēto partnervalsti un jo īpaši 2. punktā minēto instrumentu mērķiem, kā arī citiem atbilstīgiem Savienības pasākumiem. 28. Pasākumi, kas veikti saskaņā ar šo regulu, var papildināt pasākumus, kas pieņemti saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību V sadaļu un Līguma par Eiropas Savienības darbību V sadaļu, un ir saskanīgi ar tiem. 29. Savienības atbalstu saskaņā ar šo regulu sniedz kā papildinājumu atbalstam, ko piešķir saskaņā ar saistītiem Savienības ārējā atbalsta instrumentiem. Šo atbalstu sniedz tikai tad, ja ar minētajiem instrumentiem nevar panākt atbilstīgu un efektīvu rezultātu. 30. Darbības, kuras paredzētas 1996. gada 20. jūnija Regulā (EK) Nr. 1257/96 par humāno palīdzību un Padomes 2007. gada 5. marta Lēmumā (EK, Euratom) Nr. 162/2007, ar ko izveido civilās aizsardzības finanšu instrumentu, un kuras atbilst kritērijiem finansējuma saņemšanai saskaņā ar minētajiem tiesību aktiem, nevar finansēt, piemērojot šo regulu. 31. Lai uzlabotu Savienības un dalībvalstu atbalsta pasākumu efektivitāti un konsekvenci un novērstu dubultfinansējumu, Komisija veicina savu un dalībvalstu veikto pasākumu ciešu saskaņošanu gan lēmumu pieņemšanas, gan izpildes līmenī. Šim nolūkam dalībvalstis un Komisija izmanto informācijas apmaiņas sistēmu. Vajadzības gadījumā Komisija saskaņā ar 9. pantu var pieņemt papildu procedūras informācijas apmaiņai un sadarbībai. 3. pants Atbalsts, ko sniedz krīzes vai iespējamas krīzes gadījumā, lai novērstu konfliktus 32. Lai sasniegtu 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētos konkrētos mērķus, Savienība var sniegt tehnisku un finansiālu atbalstu ārkārtas, krīzes vai iespējamas krīzes situācijās, situācijās, kas var apdraudēt tiesiskumu, likumību un kārtību, cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzību un indivīdu aizsardzību un drošību, kā arī situācijās, kas draud izvērsties bruņotā konfliktā vai būtiski destabilizēt attiecīgo trešo valsti vai valstis. Šādus pasākumus var veikt arī situācijās, kad Savienība ir piemērojusi starptautisku nolīgumu svarīgāko elementu klauzulas, lai daļēji vai pilnībā apturētu sadarbību ar trešām valstīm. 33. Tehniskais un finansiālais atbalsts, kas minēts 1. punktā, attiecas uz jomām, kuras sīkāk izklāstītas I pielikumā. Atbalsta pasākumu rezultatīvais rādītājs ir to projektu īpatsvars, kas pieņemti trīs mēnešu laikā no krīzes sākuma. 34. Ārkārtas un neparedzētās situācijās, kas minētas 1. punktā, Savienība var sniegt arī tehnisku un finansiālu atbalstu, kas nav skaidri minēts 2. punktā minētajās īpašajās atbalsta jomās. Šādu atbalstu sniedz, veicot tikai 7. panta 2. punktā minētos ārkārtas palīdzības pasākumus: a) uz ko attiecas 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētā darbības joma un konkrētie mērķi, un b) kuru ilgums ir ierobežots līdz 7. panta 2. punktā paredzētajam laika posmam, un c) ko parasti veiktu saskaņā ar citiem ES ārējā atbalsta instrumentiem vai ar citiem šā instrumenta komponentiem, bet kas saskaņā ar 2. pantu būtu jārisina ar krīzes vai iespējamas krīzes novēršanas pasākumiem, jo attiecīgajā situācijā ir jārīkojas steidzami. 4. pants Atbalsts konfliktu novēršanai, gatavībai krīzēm un miera veidošanai 35. Savienība saskaņā ar 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētajiem konkrētajiem mērķiem piešķir tehnisku un finansiālu atbalstu konfliktu novēršanai, gatavībai krīzēm un miera veidošanai. 36. Tehniskais un finansiālais atbalsts, kas minēts 1. punktā, attiecas uz jomām, kuras sīkāk izklāstītas II pielikumā. Atbalsta pasākumu rezultatīvais rādītājs ir pakāpe, kādā pieaug atbalsta saņēmēju spējas novērst konfliktus, risināt problēmas, ar ko valstis saskaras pirms un pēc konfliktiem, un veidot mieru. 5. pants Atbalsts globālu un starpreģionālu apdraudējumu novēršanai Savienība saskaņā ar 1. panta 2. punkta c) apakšpunktā minētajiem konkrētajiem mērķiem piešķir tehnisku un finansiālu atbalstu jomās, kas sīkāk izklāstītas III pielikumā. Atbalsta pasākumu rezultatīvais rādītājs ir saskaņotības pakāpe ar attiecīgo ES ārējās drošības politiku, ieskaitot iekšējās drošības ārējo dimensiju. II SADAĻA PLĀNOŠANA UN ĪSTENOŠANA 6. pants Vispārēji plānošanas un īstenošanas noteikumi 37. Savienības atbalstu sniedz saskaņā ar Kopējo īstenošanas regulu un šādiem plānošanas dokumentiem un finanšu īstenošanas pasākumiem: 38. tematiskiem stratēģijas dokumentiem un daudzgadu indikatīvajām programmām; 39. ārkārtas palīdzības pasākumiem un pagaidu reaģēšanas programmām; 40. ikgadējām rīcības programmām un atsevišķiem pasākumiem; 41. īpašiem pasākumiem. 7. pants Ārkārtas palīdzības pasākumi un pagaidu reaģēšanas programmas 42. Šīs regulas 3. pantā paredzēto Savienības atbalstu sniedz, izmantojot ārkārtas palīdzības pasākumus un pagaidu reaģēšanas programmas. 43. Komisija var pieņemt ārkārtas palīdzības pasākumus 3. panta 1. punktā minētajās krīzes situācijās, kā arī 3. panta 3. punktā minētajās ārkārtas un neparedzētās situācijās, ja pasākumu efektivitāte ir atkarīga no to īstenošanas ātruma vai elastības. Šādu pasākumu maksimālais ilgums ir 18 mēneši. Pasākumu termiņu var pagarināt vēl divas reizes uz sešiem mēnešiem (maksimāli līdz 30 mēnešiem), ja to īstenošanu kavē objektīvi un neparedzēti šķēršļi, ar nosacījumu, ka nepalielinās pasākuma veikšanai paredzēto līdzekļu apjoms. Ilgstošas krīzes un konflikta gadījumā Komisija var pieņemt otru ārkārtas palīdzības pasākumu. 44. Ja ārkārtas palīdzības pasākuma izmaksas pārsniedz EUR 30 000 000, šo pasākumu pieņem saskaņā ar Kopējās īstenošanas regulas 15. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru. 45. Komisija var saskaņā ar to pašu procedūru pieņemt pagaidu reaģēšanas programmas, lai palīdzētu iedibināt vai atjaunot būtiskākos nosacījumus, kas nepieciešami Savienības ārējās sadarbības politikas efektīvai īstenošanai. Pagaidu reaģēšanas programmas izstrādā, pamatojoties uz ārkārtas palīdzības pasākumiem. 46. Pirms Komisija pieņem vai atjauno ārkārtas palīdzības pasākumus, kuru izmaksas nepārsniedz EUR 30 000 000, tā informē Padomi par minēto pasākumu veidu, mērķiem un plānoto finansējumu. Tāpat Komisija informē Padomi, pirms tā veic būtiskas izmaiņas jau pieņemtajos ārkārtas palīdzības pasākumos. Plānojot un vēlāk īstenojot šādus pasākumus, Komisija ņem vērā attiecīgo Padomes pieeju, lai nodrošinātu ES ārējās darbības saskaņotību. 47. Tomēr steidzamās ārkārtas situācijās, kas minētas 3. panta 1. punktā, Komisija var pieņemt ārkārtas palīdzības pasākumus, kuru izmaksas nepārsniedz EUR 3 000 000, iepriekš par to neinformējot Padomi. 48. Pēc iespējas ātrāk pēc ārkārtas palīdzības pasākumu pieņemšanas un katrā ziņā ne vēlāk kā septiņu mēnešu laikā Komisija ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei, sniedzot pārskatu par pieņemto pasākumu veidu un to kontekstu. 49. Komisija regulāri informē Eiropas Parlamentu par 3. pantā paredzētā Savienības atbalsta plānošanu. 8. pants Tematiskie stratēģijas dokumenti un daudzgadu indikatīvās programmas 50. Tematiskie stratēģijas dokumenti veido vispārēju pamatu atbalsta sniegšanai saskaņā ar 4. un 5. pantu. Tematiskie stratēģijas dokumenti nodrošina satvaru sadarbībai starp Savienību un partnervalsti vai attiecīgajiem reģioniem saskaņā ar Savienības vispārējo nolūku, darbības jomu, mērķiem, principiem un politiku. 51. Tematisko stratēģijas dokumentu sagatavošanā un īstenošanā ievēro atbalsta efektivitātes principus — partnerattiecības, koordināciju un saskaņošanu. Šajā nolūkā nodrošina tematisko stratēģijas dokumentu atbilstību un nedublēšanos ar plānošanas dokumentiem, kas apstiprināti vai pieņemti saskaņā ar citiem Savienības ārējā atbalsta instrumentiem. Tematiskie stratēģijas dokumenti principā balstās uz ES un attiecīgā gadījumā attiecīgo dalībvalstu dialogu ar iesaistīto partnervalsti vai reģionu, tostarp pilsonisko sabiedrību un reģionālajām un vietējām iestādēm, lai nodrošinātu attiecīgās valsts vai reģiona pietiekamu atbildības uzņemšanos par šo procesu. Plānošanas procesa agrīnā posmā Savienība un tās dalībvalstis savstarpēji apspriežas, lai sekmētu sadarbības pasākumu saskaņotību un papildināmību. 52. Katram tematiskajam stratēģijas dokumentam pievieno daudzgadu indikatīvo programmu, kurā apkopotas Savienības finansējumam izvēlētās prioritārās jomas, konkrēti mērķi, gaidāmie rezultāti un Savienības atbalsta sniegšanas grafiks. Daudzgadu indikatīvajās programmās nosaka indikatīvos finanšu piešķīrumus katrai programmai, ņemot vērā attiecīgo partnervalstu vai reģionu vajadzības un konkrētās grūtības. Vajadzības gadījumā finanšu piešķīrumu var norādīt kā summas diapazonu. 53. Komisija tematiskos stratēģijas dokumentus apstiprina un daudzgadu indikatīvās programmas pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta Kopējās īstenošanas regulas 15. panta 3. punktā. Šo procedūru piemēro arī minēto dokumentu būtiskas pārskatīšanas gadījumā, ja tiek ievērojami mainīta stratēģija vai tās plānošana. 54. Pārbaudes procedūru, kas minēta 4. punktā, nepiemēro tematisko stratēģijas dokumentu un daudzgadu indikatīvo programmu nebūtisku grozījumu gadījumā, veicot tehniskus pielāgojumus, pārvietojot līdzekļus starp indikatīvajiem piešķīrumiem katrai prioritārajai jomai vai palielinot vai samazinot sākotnējā indikatīvā piešķīruma summu par mazāk kā 20 % ar noteikumu, ka šie grozījumi neietekmē šajos dokumentos noteiktās prioritārās jomas vai mērķus. Pretējā gadījumā par grozījumiem mēneša laikā ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei. 55. Procedūru steidzamiem gadījumiem, kas minēta Kopējās īstenošanas regulas 15. panta 4. punktā, var piemērot, grozot tematiskos stratēģijas dokumentus un daudzgadu indikatīvās programmas, ja Savienībai ir steidzami jāreaģē pienācīgi pamatotu, nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ. III SADAĻA NOBEIGUMA NOTEIKUMI 9. pants Pilnvaru deleģēšana Komisijai Komisijai tiek piešķirtas tiesības pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 10. pantu, lai grozītu vai papildinātu šīs regulas I, II un III pielikumu un pieņemtu papildu procedūras informācijas apmaiņai un sadarbībai. 10. pants Deleģēšanas īstenošana 56. Pilnvaru deleģēšana, kas minēta 9. pantā, tiek piešķirta uz šīs regulas spēkā esības laiku. 57. Pilnvaru deleģēšanu jebkurā laikā var atsaukt Eiropas Parlaments vai Padome. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošo deleģēto aktu derīgumu. 58. Tiklīdz Komisija pieņem deleģētu aktu, tā vienlaikus informē par to Eiropas Parlamentu un Padomi. 59. Pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divu mēnešu laikā no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par 2 mēnešiem. 11. pants Komiteja Komisijai palīdz Stabilitātes instrumenta komiteja. Šī komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 izpratnē. 12. pants Eiropas Ārējās darbības dienests Šo regulu piemēro saskaņā ar Padomes Lēmumu 2010/427/ES, ar ko nosaka Eiropas Ārējās darbības dienesta organizatorisko struktūru un darbību. 13. pants Finansējuma bāzes summa Šīs regulas īstenošanai paredzētais finansējums laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam ir EUR 2 828 900 000. Gada apropriācijas piešķir budžeta lēmējinstitūcija atbilstoši finanšu shēmai. Laikposmā no 2014. gada līdz 2020. gadam vismaz 65 procentu punktus no finansējuma piešķir pasākumiem, uz kuriem attiecas 3. pants. 14. punkts Stāšanās spēkā Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . To piemēro no 2014. gada 1. janvāra. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs I PIELIKUMS Tehniskā un finansiālā atbalsta jomas, kas minētas 3. pantā Tehniskais un finansiālais atbalsts, kas minēts 3. panta 2. punktā, attiecas uz šādām jomām: 60. tehnisks atbalsts un atbalsts loģistikas jomā centieniem, ko uzsākušas starptautiskās un reģionālās organizācijas, valsts un nevalstiskās organizācijas, lai sekmētu savstarpēju uzticību, starpniecību, dialogu un samierināšanu; 61. atbalsts tādas pagaidu pārvaldes izveidei un darbībai, kas deleģēta saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem; 62. atbalsts demokrātisku un plurālistisku valsts iestāžu izveidei, tostarp sieviešu lomas sekmēšanai šādās iestādēs, efektīvai civilajai pārvaldei un ar to saistītai tiesiskajai sistēmai valsts un vietējā līmenī, neatkarīgām tiesu iestādēm, labas pārvaldības, likumības un kārtības nodrošināšanai, tostarp nemilitāras tehniskas sadarbības sekmēšanai un kopējās civilās pārvaldes stiprināšanai, kā arī kopējo drošības sistēmu un pasākumu tiesībaizsardzības efektivitātes palielināšanai un to tiesu iestāžu stiprināšanai, kas iesaistītas cīņā pret terorismu, organizēto noziedzību un visu veidu nelegālo tirdzniecību; 63. atbalsts starptautiskām krimināltiesām un īpašām valstu tiesām, patiesības noskaidrošanas un samierināšanas komisijām un mehānismiem prasību tiesiskai izskatīšanai attiecībā uz cilvēktiesību ievērošanu un īpašumtiesību apstiprināšanai un piešķiršanai saskaņā ar starptautiskiem cilvēktiesību aizsardzības un tiesiskuma standartiem; 64. atbalsts pasākumiem, kas vajadzīgi, lai sāktu pamatinfrastruktūras, mitekļu, sabiedrisko celtņu un ekonomisko līdzekļu, kā arī būtisko ražošanas jaudu atjaunošanu, un pasākumiem tautsaimnieciskās aktivitātes atsākšanai un nodarbinātības palielināšanai, kā arī ilgtspējīgai sociālajai attīstībai nepieciešamo apstākļu nodrošināšanai; 65. atbalsts civiliem pasākumiem, kas saistīti ar bijušo kareivju demobilizāciju un reintegrāciju pilsoniskajā sabiedrībā, un, ja nepieciešams, viņu repatriāciju, kā arī pasākumiem, kas paredzēti bērnu kareivju un sieviešu kareivju problēmu risināšanai; 66. atbalsts pasākumiem, kas mazina bruņoto spēku pārstrukturēšanas sociālās sekas; 67. atbalsts pasākumiem, kas saskaņā ar Savienības sadarbības politiku un tās mērķiem paredzēti, lai risinātu civiliedzīvotāju sociāli ekonomiskās problēmas saistībā ar kājnieku mīnu, nesprāgušas munīcijas vai citu pēc kara palikušu sprāgstošu vielu atrašanos attiecīgajā teritorijā; pasākumi, ko finansē saskaņā ar šo regulu, ietver informāciju par riskiem, palīdzību upuriem, mīnu atklāšanu un atmīnēšanu, kā arī krājumu iznīcināšanu; 68. atbalsts pasākumiem, kas saskaņā ar Savienības sadarbības politiku un tās mērķiem paredzēti, lai novērstu piekļuvi šaujamieročiem, kājnieku ieročiem un vieglajiem ieročiem un to nelikumīgu izmantošanu; šāds atbalsts paredz arī pārbaudes pasākumus, palīdzību upuriem, sabiedrības informēšanu un īpašas juridiskās un administratīvās pieredzes un paraugprakses sekmēšanu; 69. atbalsts pasākumiem, kas krīzes vai konfliktu situācijā nodrošina sieviešu un bērnu īpašo vajadzību ievērošanu, tostarp ņemot vērā viņu neaizsargātību pret vardarbību dzimuma dēļ; 70. atbalsts bruņotu konfliktu upuru rehabilitācijai un reintegrācijai, tostarp pasākumiem, kas nodrošina sieviešu un bērnu īpašo vajadzību ievērošanu; 71. atbalsts pasākumiem, kas veicina un aizsargā cilvēktiesību, pamatbrīvību, demokrātijas principu un tiesiskuma ievērošanu, kā arī attiecīgo starptautisko tiesību aktu ievērošanu; 72. atbalsts sociāli ekonomiskiem pasākumiem, kas sekmē taisnīgu piekļuvi dabas resursiem un pārredzamu to izmantošanas pārvaldību krīzes un iespējamas krīzes situācijā; 73. atbalsts sociāli ekonomiskiem pasākumiem, lai krīzes vai iespējamas krīzes situācijās risinātu pēkšņas iedzīvotāju pārvietošanas problēmas, tostarp lai veiktu pasākumus, kas nodrošina to apdzīvoto vietu vajadzības, uz kurām pārceļas civiliedzīvotāji; 74. atbalsts pasākumiem, kas veicina pilsoniskās sabiedrības attīstību un organizētību un sekmē tās līdzdalību politikas veidošanas procesā, tostarp pasākumiem sieviešu lomas palielināšanai šādos procesos, un pasākumiem neatkarīgu, plurālistisku un profesionālu plašsaziņas līdzekļu darbības veicināšanai; 75. atbalsts pasākumiem, ko saskaņā ar 2. pantu veic dabas vai cilvēka izraisītu katastrofu un sabiedrības veselības apdraudējuma gadījumos, kad trūkst Savienības humānās palīdzības un civilās aizsardzības pasākumu, vai gadījumos, kad šie pasākumi ir jāpapildina. II PIELIKUMS Tehniskā un finansiālā atbalsta jomas, kas minētas 4. pantā Tehniskais un finansiālais atbalsts, kas minēts 4. pantā, attiecas uz pasākumiem, kuru mērķis ir ES un tās partneru spēju veidošana un stiprināšana, lai novērstu konfliktus, veidotu mieru un risinātu vajadzības, kas rodas pirms krīzes un pēc tās, ciešā sadarbībā ar starptautiskajām, reģionālajām un apakšreģionālajām, valsts un nevalstiskajām organizācijām, cenšoties: 76. politikas veidošanā veicināt agrīno brīdināšanu un uzticību skarošu risku analīzi; 77. sekmēt uzticības veidošanu, starpniecību un samierināšanu, īpaši lai novērstu spriedzi starp kopienām; 78. stiprināt spēju piedalīties civilās stabilizācijas misijās; 79. uzlabot atjaunošanas procesus pēc konfliktiem un katastrofām. Šajā punktā minētie pasākumi ietver zinātības nodošanu, informācijas un paraugprakses apmaiņu, riska un draudu izvērtējumu, pētījumus un analīzi, agrīnās brīdināšanas sistēmas, apmācību un pakalpojumu sniegšanu. Vajadzības gadījumā pasākumi var ietvert arī finansiālu un tehnisku atbalstu miera un valsts veidošanas pasākumu atbalstam. III PIELIKUMS Tehniskā un finansiālā atbalsta jomas, kas minētas 5. pantā Tehniskais un finansiālais atbalsts, kas minēts 5. pantā, attiecas uz šādām jomām: 80. draudi likumībai un kārtībai, personu aizsardzībai un drošībai, būtiskām infrastruktūrām un sabiedrības veselībai; atbalsta pasākumi attiecas uz: 81. tiesībaizsardzības iestāžu un tiesu, kā arī to civilo iestāžu spēju stiprināšanu, kas iesaistītas cīņā pret terorismu, organizēto noziedzību un visu veidu nelegālo tirdzniecību un nodrošina efektīvu nelegālās tirdzniecības un tranzīta kontroli. Prioritāti piešķir reģionu sadarbībai, kas ietver divas vai vairākas trešās valstis, kas skaidri izteikušas politisko gribu risināt šīs problēmas. Sadarboties cīņā pret terorismu var arī ar atsevišķām valstīm, reģioniem vai starptautiskām, reģionālām un apakšreģionālām organizācijām. Pasākumi šajā jomā ir īpaši vērsti uz labu pārvaldi, un tiem jābūt saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem, jo īpaši cilvēktiesību un starptautisko humanitāro tiesību aktiem. Attiecībā uz atbalstu pārvaldes iestādēm, kas iesaistītas cīņā pret terorismu, prioritāti piešķir atbalsta pasākumiem pret terorismu vērstas likumdošanas izstrādei un stiprināšanai, finanšu, muitas un imigrācijas tiesību aktu ieviešanai un izmantošanai, tādu procedūru izstrādei tiesībaizsardzības jomā, kas atbilst visaugstākajiem starptautiskajiem standartiem, demokrātiskas kontroles un iestāžu uzraudzības mehānismiem, kā arī radikālisma novēršanai. Attiecībā uz atbalstu narkotiku apkarošanas jomā pienācīga uzmanība jāvelta starptautiskajai sadarbībai, kas vērsta uz paraugprakses veicināšanu pieprasījuma, ražošanas un nodarītā ļaunuma samazināšanai; 82. draudu novēršanu būtiskām infrastruktūrām, kas ietver starptautiskus pārvadājumus, tostarp pasažieru un kravas transportu, enerģijas ražošanu un sadali, elektroniskos informācijas un komunikācijas tīklus. Šajā jomā pieņemtie pasākumi īpaši attiecas uz reģionu sadarbību un starptautisku standartu īstenošanu riska apzināšanā, neaizsargātības analīzē, ārkārtas situāciju paredzēšanā, trauksmes gatavībā un seku likvidēšanā; 83. atbalstu piemērotas rīcības nodrošināšanai, ja rodas draudi sabiedrības veselībai, piemēram, pēkšņas epidēmijas ar iespējamu pārrobežu ietekmi. Pasākumos īpašu uzsvaru liek uz operatīvās rīcības plānošanu, vakcīnu un farmaceitisko produktu krājumu pārvaldību, starptautisko sadarbību, agrīnās brīdināšanas un trauksmes sistēmām; 84. to globālo un reģionālo klimata pārmaiņu seku novēršanu, kam ir iespējami destabilizējoša ietekme. 85. Ar ķīmiskām, bioloģiskām, radioloģiskām un kodolvielām vai aktīvajām vielām saistītu tīši radītu, nejaušu vai dabiskas izcelsmes risku mazināšana un gatavība tiem; atbalsts attiecas uz pasākumiem, kuru mērķis ir: 86. civilo pētījumu veicināšana, uzskatot tos par alternatīvu pētniecībai aizsardzības jomā; atbalsts zinātniekiem un viņu izpratnes veicināšana (piem., izpratnes veicināšana par informācijas konfidencialitāti), un atbalsts to zinātnieku un inženieru pārkvalificēšanai un nodarbināšanai citās jomās, kas iepriekš nodarbināti ieroču ražošanā (piem., tādās jomās kā zinātnisku programmu demilitarizācija, civiliem mērķiem izmantojamu kodoldegvielu ciklu nošķiršana no militāriem mērķiem izmantojamiem kodoldegvielu cikliem); 87. atbalsts pasākumiem, kas veicina drošības prakses izmantošanu civilos objektos, kur tiek uzglabātas vai civilo pētījumu programmu vajadzībām tiek izmantotas jutīgas ķīmiskās, bioloģiskās, radioloģiskās un kodolvielas vai aktīvās vielas; 88. īstenojot Savienības sadarbības politiku un tās mērķus, sniegt atbalstu civilo infrastruktūru izveidei un atbilstošiem civilajiem pētījumiem, kas nepieciešami tādu ar ieročiem saistītu objektu likvidēšanai, teritoriju atveseļošanai un pārbūvei, kuri vairs nav iekļauti aizsardzības programmā; 89. to atbildīgo civilās pārvaldes iestāžu spēju palielināšana, kas iesaistītas efektīvas kontroles izveidē un piemērošanā attiecībā uz ķīmisko, bioloģisko, radioloģisko un kodolvielu vai aktīvo vielu (tostarp to ražošanas un piegādes iekārtu) nelegālu tirdzniecību, tostarp uzstādot modernas iekārtas šo vielu transportēšanas novērtēšanai un pārbaudei; 90. tiesiskā regulējuma un iestāžu spēju pilnveidošana divējāda lietojuma preču eksporta efektīvas kontroles ieviešanai un piemērošanai, ietverot reģionālās sadarbības pasākumus; 91. efektīva civilā sagatavotība katastrofām, ārkārtas situāciju paredzēšana, reaģēšana uz krīzēm, kā arī spēja veikt vides attīrīšanas pasākumus pēc iespējamām lielām katastrofām šajā jomā; 92. attiecībā uz b) un d) punktā minētajiem pasākumiem īpašu vērību pievērst palīdzībai tiem reģioniem vai valstīm, kurās vēl ir sastopami b) un d) punktā minēto vielu vai aktīvo vielu krājumi un pastāv šādu vielu vai aktīvo vielu izplatīšanas risks. TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS 1. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS 1.1. Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums 1.2. Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā 1.3. Priekšlikuma/iniciatīvas būtība 1.4. Mērķi 1.5. Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums 1.6. Ilgums un finansiālā ietekme 1.7. Paredzētie pārvaldības veidi 2. PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI 2.1. Uzraudzības un ziņošanas noteikumi 2.2. Pārvaldības un kontroles sistēma 2.3. Krāpšanas un pārkāpumu apkarošanas pasākumi 3. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME 3.1. Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas 3.2. Paredzamā ietekme uz izdevumiem 3.2.1. Paredzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums 3.2.2. Paredzamā ietekme uz darbības apropriācijām 3.2.3. Paredzamā ietekme uz administratīvajām apropriācijām 3.2.4. Saderība ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu 3.2.5. Trešo personu līdzdalība finansējumā 3.3. Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko izveido Stabilitātes instrumentu Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā[11] 19. sadaļa: ārējās attiecības Darbība 19 06: reakcija krīzes situācijās un globālie draudi drošībai Šīs budžeta nodaļas 19 06 nosaukums atbilst 2007.–2013. gada finanšu instrumentu struktūrai. Ir ierosināts saglabāt to pašu darbību un sadaļu 19 06. Priekšlikuma/iniciatīvas būtība ( Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību ( Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma projekta/sagatavošanas darbību[12] ( Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas darbības turpināšanu ( Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā Mērķi Komisijas daudzgadu stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu Šā finanšu instrumenta mērķis ir atbalstīt stratēģisko mērķi, kas formulēts Komisijas 2011. gada 29. jūnija paziņojumā „Budžets stratēģijai „Eiropa 2020” — 2. daļa” (COM/2011/500 — Budžets stratēģijai „Eiropa 2020” — 2. daļa. Politikas pārskats „Ārējā darbība”, 43. lpp.): „Krīzes novēršanas un atrisināšanas uzlabošana: Tiks palielināta ES rīcība krīzes novēršanā un atrisināšanā, miera saglabāšanā un starptautiskās drošības nostiprināšanā, tostarp ES sagatavotības krīzei spēju uzlabošanā.” Turklāt tas atbilst vispārīgajiem norādījumiem, kas sniegti attiecībā uz visiem ārējiem instrumentiem iepriekš minētajā jūnija paziņojumā (19. lpp.), kurā teikts, ka „jauni instrumenti ļauj ES reaģēt ātri un efektīvi uz cilvēku izraisītām un dabas katastrofām”. Konkrētie mērķi un attiecīgās ABM/ABB darbības/iniciatīvas Konkrētais mērķis Nr. 1 Krīzes vai iespējamas krīzes situācijās, kas radušās cilvēku izraisītu vai dabas katastrofu dēļ, sekmēt stabilitāti, veicot efektīvus pasākumus, lai palīdzētu saglabāt, izveidot vai atjaunot nosacījumus, kas ir būtiski Savienības attīstības un sadarbības politikas īstenošanai. Konkrētais mērķis Nr. 2 Palīdzēt stiprināt ES un tās partneru spējas sagatavoties konfliktu novēršanai, miera veidošanai un to problēmu risināšanai, ar kurām tie saskaras pirms un pēc krīzes, ciešā sadarbībā ar starptautiskām, reģionālām un apakšreģionālām organizācijām, kā arī ar valsts un nevalstiskām organizācijām. Konkrētais mērķis Nr. 3 Novērst globālus un starpreģionālus draudus drošībai , kuri rada risku mieram un stabilitātei. Attiecīgās ABM/ABB darbības 19.06: reakcija krīzes situācijās un globālie draudi drošībai Paredzamie rezultāti un ietekme Norādīt, kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām. - Sniegt ieguldījumu ES visaptverošā reaģēšanā uz nedrošām un nestabilām situācijām, piem., pieaugošiem krīzes draudiem vai dabas katastrofām, veicot mērķtiecīgus un papildinošus pasākumus un izmantojot Stabilitātes instrumentu reaģēšanai uz krīzēm. - Palielināt ES spējas efektīvi piedalīties daudzpusējos un starptautiskos pasākumos, lai novērstu un atrisinātu globālus konfliktus. - Atbalstīt konfliktu novēršanu un miera veidošanu, lai ierobežotu bruņotu konfliktu skaitu visā pasaulē un samazinātu to valstu skaitu, kas iesaistās konfliktos. - Novērst globālus un starpreģionālus draudus, papildinot šo instrumentu ar citiem ES instrumentiem, iesaistot starptautiskus dalībniekus un palielinot spēju labāk integrēt finansējuma saņēmējus starptautiskā kopienā (tostarp izveidojot tīklus, uzlabojot spēju vākt informāciju un apmainīties ar to, atbalstot reģionālo sadarbību un platformu izveidi). Rezultātu un ietekmes rādītāji Norādīt priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā izmantojamos rādītājus. - Krīzes vai iespējamas krīzes situācijās to projektu īpatsvars, kurus pieņem 3 mēnešu laikā no krīzes sākuma, dodot ES iespēju efektīvi šīs krīzes novērst, atrisināt vai stabilizēt. - Palīdzības saņēmēju pastiprināta spēja novērst konfliktus, risināt problēmas, kas radušās pirms un pēc konflikta, un nodrošināt mieru. - Saskaņotības pakāpe ar attiecīgo ES ārējās drošības politiku, ietverot arī iekšējās drošības ārējo dimensiju. Īstermiņa vai ilgtermiņa vajadzības Paskaidrojuma raksta 1. iedaļā ir izklāstītas politikas vajadzības, kuru apmierināšanai, ievērojot politiskus norādījumus, ir paredzēts šis instruments. Ņemot vērā gatavības krīzēm un reaģēšanas pasākumu konkrētos apstākļus, kā arī draudus globālai un starptautiskai drošībai, būs jāapmierina gan īstermiņa, gan ilgtermiņa vajadzības. ES iesaistīšanās pievienotā vērtība Globālā mērogā ES tiek uztverta kā uzticama un neitrāla dalībniece, un šis apstāklis dod tai priekšrocības kā godīgai starpniecei, iejaucoties daudzās konfliktu jomās, lai novērstu konfliktu saasināšanos un piedāvātu labus risinājumus konfliktu atrisināšanai. Reaģējot ES līmenī, var panākt lielāku ietekmi, jo kopēji centieni ļauj panākt daudz vairāk attiecībā uz iestādēm un starptautiskajiem partneriem. ES līmeņa pasākumi reaģēšanai uz krīzi palielina palīdzības saskaņotību un efektivitāti. Starptautiskajā līmenī ir aizvien vairāk vajadzīga sinerģija un sadarbība, jo līdzekļu devēji saskaras ar līdzīgām līdzekļu trūkuma problēmām. Jānorāda, ka ļoti ierobežotam ES dalībvalstu skaitam ir tik lielas iespējas reaģēt uz krīzēm vai veidot mieru tik plašā mērogā, kādas ir Stabilitātes instrumentam. Sastopoties ar aizvien sarežģītākām problēmām, nevienu no ES iekšējām prioritātēm — drošību, izaugsmi un darbavietu radīšanu, klimata pārmaiņu seku novēršanu, piekļuvi enerģijas avotiem, veselības, pandēmiju un migrācijas problēmas — nebūs iespējams īstenot vieniem pašiem bez visas pasaules palīdzības. Ekonomikas krīzes laikā ES un tās dalībvalstu koordinēta un integrēta pieeja, izmantojot kopīgu plānošanu, dos lielāku pievienoto vērtību, spēku un leģitimitāti, ietekmi un efektivitāti. Turklāt 2007.–2013. gadā Stabilitātes instrumentam ir bijusi katalītiska ietekme, sagatavojot un pilnveidojot ES ilgtermiņa ārējo palīdzību un pasākumus, kurus pieņem ES, īstenojot kopējās drošības un aizsardzības politikas mērķus saskaņā ar LES V sadaļu. Līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās atziņas Četrus gadus pēc tā ieviešanas 2007. gadā Stabilitātes instruments ir izveidojies par patiesi papildinošu ES līdzekli reaģēšanai uz krīzēm. Līdz šim tas ir ļāvis ES sekmīgi finansēt daudzas svarīgas konfliktu novēršanas, krīzes sagatavotības un reaģēšanas iniciatīvas miera, drošības un attīstības politikas ietvaros, kad nedz citi ES sadarbības instrumenti, nedz arī citas intervences, kuras veic saskaņā ar citiem instrumentiem, nav pieejamas. Taču ir jāuzlabo šā instrumenta piemērošanas ātrums un tā vispārējās plānošanas un īstenošanas elastība, lai cita starpā labāk reaģētu uz Padomes politiskajiem norādījumiem un ilgtspējīgi risinātu turpmākās miera un drošības problēmas. Ir pierādījies, ka maksimālā summa, kas saskaņā ar šo regulu ir atvēlēta pasākumiem, kuri paredzēti, lai novērstu draudus likumībai un kārtībai, indivīdu aizsardzībai un drošībai, kritiskām infrastruktūrām un sabiedrības veselībai, ir nepietiekama. Ir jāpārskata maksimālās summas, kas piešķirtas draudu novēršanai globālai drošībai (tostarp risku mazināšanai un pasākumu sagatavošanai attiecībā uz ķīmiskām, bioloģiskām, radioloģiskām un kodolvielām un aktīvām vielām) saskaņā ar Komisijas priekšlikumu regulas 2009. gada starpposma pārskatīšanas laikā, lai nodrošinātu elastību un pienācīgi spētu reaģēt uz jauniem draudiem. Saderība un iespējamā sinerģija ar citiem attiecīgajiem instrumentiem Līgumā par Eiropas Savienību (21. pantā) ir definēti Savienības ārējās darbības vispārīgie pamatmērķi, cita starpā „saglabāt mieru, novērst konfliktus un stiprināt starptautisko drošību” . Stabilitātes instruments atbalstīs ES pasākumus drošības stiprināšanā, miera saglabāšanā, konfliktu novēršanā un tāpat kā citi ES ārējās sadarbības instrumenti sargās ES vērtības, jo īpaši cilvēktiesības un demokrātiju. Tas dos ieguldījumu savstarpēji papildinošā un saskanīgā ES reaģēšanā uz krīzi, un tāpēc tas būs piemērojams kopā ar KĀDP operācijām, humānās palīdzības sniegšanu, civilās aizsardzības palīdzības pasākumiem, makrofinansiālu atbalstu un instrumentu sadarbībai kodoldrošības jomā. Tas sniegs ieguldījumu arī konfliktu novēršanā, miera veidošanā un valsts veidošanā, nodrošinot sinerģiju ar galvenajiem ES ģeogrāfiskajiem instrumentiem ( ENI , ASI, EAF, IPA ) un tematiskajiem instrumentiem, piemēram, Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instrumentu (EIDHR). Pēc politiskas krīzes vai dabas katastrofām to var izmantot, lai cita starpā finansētu pasākumus, kas sasaista humāno palīdzību ar attīstības palīdzību (palīdzības sniegšanas, atjaunošanas un attīstības sasaiste jeb LRRD ), ievērojot subsidiaritāti, proti, ja nav iespējams savlaicīgi mobilizēt ģeogrāfiskos un tematiskos instrumentus vai efektīvai reaģēšanai ir vajadzīgas papildinošas intervences. Starp ES ārējo darbību, kas attiecas uz reaģēšanu uz krīzēm un centieniem tās novērst, kā arī uz globālo drošības draudu risināšanu, un ES iekšpolitikas līdzekļiem migrācijas, tiesiskuma, brīvības un drošības jomās ir neapšaubāma saikne. Padomes 2011. gada 9. jūnija secinājumi par saiknes uzlabošanu starp terorisma apkarošanas iekšējiem un ārējiem aspektiem ir jo īpaši svarīgi, tāpat kā 2011. gada 6. jūnijā pieņemtā darba metode ciešākai sadarbībai un koordinācijai ārējās drošības jomā. Ņemot vērā to, ka daudzi starpreģionu draudi un riski ir ES ārējās drošības galvenās prioritātes, šis instruments dos ieguldījumu arī Eiropas Drošības stratēģijas (kas pārskatīta 2008. gadā) īstenošanā un ES iekšējās drošības stratēģijas ārējās dimensijas problēmu risināšanā (2010. g.) Dabas katastrofas, vides degradācija un cīņa par resursiem saasina konfliktus, jo īpaši, pieaugot nabadzībai un iedzīvotāju skaitam, kas izraisa humanitāras, veselības, politiskas un drošības problēmas, tostarp pastiprinātu migrāciju. Ilgums un finansiālā ietekme ( Ierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva - ( Priekšlikuma/iniciatīvas darbības laiks: no 01.01.2014. līdz 31.12.2020. - ( Finansiālā ietekme: no 01.01.2014. līdz 31.12.2020. - ( Beztermiņa priekšlikums/iniciatīva - Īstenošana ar uzsākšanas periodu no GGGG. līdz GGGG., - pēc kura turpinās normāla darbība. Paredzētie pārvaldības veidi [13] ( Komisijas īstenota centralizēta tieša pārvaldība ( Centralizēta netieša pārvaldība, izpildes uzdevumus deleģējot: - ( izpildaģentūrām - ( Kopienu izveidotām struktūrām[14] - ( valstu publiskā sektora struktūrām vai struktūrām, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus - ( personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību V sadaļu un kuras ir ieceltas attiecīgā pamatakta Finanšu regulas 49. panta nozīmē ( Dalīta pārvaldība ar dalībvalstīm ( Decentralizēta pārvaldība kopā ar trešām valstīm ( Pārvaldība kopā ar starptautiskām organizācijām (precizēt) Ja norādīti vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju iedaļā „Piezīmes”. Piezīmes Šā instrumenta īpašais raksturs — reaģēt uz krīzēm un konfliktiem, uzlabot sagatavotību krīzēm un risināt globālo un starptautisko drošības apdraudējumu problēmas — liek izvēlēties maksimālu skaitu pārvaldības veidu. PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI Uzraudzības un ziņošanas noteikumi Norādīt periodiskumu un nosacījumus. Eiropas Komisijas uzraudzības un vērtēšanas sistēmas ir lielā mērā vērstas uz rezultātiem. Tās nodrošina štata darbinieki, kā arī neatkarīgi eksperti. Delegāciju vadītāji un centrālie dienesti dažādos veidos pastāvīgi uzrauga projektu un programmu īstenošanu, ja iespējams, veicot izbraukuma pārbaudes. Uzraudzība sniedz vērtīgu informāciju par darba gaitu; tā palīdz vadītājiem konstatēt radušās un potenciālās problēmas un novērst tās. Ārējos neatkarīgos ekspertus nolīgst ES ārējās darbības novērtēšanai ar triju dažādu sistēmu palīdzību. Šie novērtējumi sekmē pārskatatbildību un notiekošo intervenču uzlabošanu; tie noder arī, lai mācītos no pagātnes pieredzes, izstrādājot turpmāko politiku un pasākumus. Visos šajos instrumentos tiek izmantoti starptautiski atzītie ESAO- DAC vērtēšanas kritēriji, tostarp (iespējamā) ietekme. Pirmkārt, projektu līmenī centrālo dienestu vadīta uz rezultātiem orientēta uzraudzības (ROM) sistēma sniedz koncentrētu ieskatu intervences kvalitātē. Izmantojot augsti strukturētu un standartizētu metodoloģiju, neatkarīgie ROM eksperti piešķir kategorijas, kas parāda projekta stiprās un vājās puses, un sniedz ieteikumus, kā uzlabot projekta efektivitāti. Vērtējumi projektu līmenī, ko veic ES delegācijas, kas ir atbildīgas par attiecīgo projektu, sniedz sīkāku un dziļāku analīzi, palīdzot projektu vadītājiem uzlabot notiekošās un sagatavot nākamās intervences. Tematisko un ģeogrāfisko projektu ārējos neatkarīgos ekspertus nolīgst, lai tie veiktu analīzi un vāktu atsauksmes un pierādījumus ne tikai no finansējuma saņēmējiem, bet arī no visām ieinteresētām personām.. Komisija veic arī stratēģiskus savas politikas vērtējumus, sākot no plānošanas un stratēģijas līdz intervenču īstenošanas vērtējumam konkrētā nozarē (piemēram, veselības, izglītības utt.), valstī vai reģionā vai arī kāda konkrēta instrumenta vērtējumus. Šie vērtējumi ir svarīgs ieguldījums politikas formulēšanā un instrumentu un projektu izstrādē. Visus šos vērtējumus publicē Komisijas tīmekļa vietnē, bet konstatējumu kopsavilkums tiek iekļauts Padomes un Eiropas Parlamenta gada ziņojumā. Konkrēta informācija par izdevumu summu klimata problēmu risināšanai, kas aprēķināta saskaņā ar metodoloģiju, kura pamatojas uz Rio politikas rādītājiem, kā noteikts 2011. gada jūnija DFS paziņojumā, tiks iekļauta Stabilitātes instrumenta budžeta izdevumu pozīcijās, kas iekļautas ABB/ABM gada darbības pārskatos, visos plānošanas dokumentos, visu līmeņu vērtējumos un gada ziņojumos. Pārvaldības un kontroles sistēma Apzinātie riski Riska vide Palīdzības īstenošanas vidi saskaņā ar šo instrumentu raksturo vairāki riski — risks nesasniegt instrumenta mērķus, neoptimāla finanšu pārvaldība un/vai piemērojamo noteikumu neievērošana (likumības un pareizības kļūdas): - ekonomiska un politiska nestabilitāte un/vai dabas katastrofa var novest pie grūtībām un kavēšanās intervences plānošanā un īstenošanā, jo īpaši nestabilās valstīs; - institucionālo un administratīvo spēju trūkums partnervalstīs var novest pie grūtībām un kavēšanās intervences plānošanā un īstenošanā; - ģeogrāfiski izkliedēti projekti un programmas (kas tiek veikti daudzās valstīs, teritorijās un reģionos) var radīt loģistikas un resursu problēmas uzraudzības veikšanai, jo īpaši kontroles pasākumiem intervences veikšanas vietās; - iespējamo partneru/finansējuma saņēmēju dažādība un viņu iekšējās kontroles struktūru un spēju dažādība var radīt sadrumstalotību un tāpēc mazināt Komisijai pieejamo resursu efektivitāti un lietderību, atbalstot un uzraugot intervences īstenošanu; - to datu sliktā kvalitāte un kvantitāte, kas pieejami par ārējās palīdzības sniegšanas rezultātiem un ietekmi un valstu attīstības plānu īstenošanu partnervalstīs, var ierobežot Komisijas spēju ziņot un atskaitīties par rezultātiem. Piemērojamo noteikumu neizpildes paredzamais riska līmenis Instrumenta atbilstības mērķis ir saglabāt vēsturisko neatbilstības riska līmeni (kļūdas īpatsvaru) FPI/DEVCO portfelim, kas ir pieņemams atlikušo kļūdu neto līmenis (daudzgadu programmas ietvaros pēc tam, kad veiktas visas pabeigto līgumdarbu plānotās kontroles un korekcijas), kas nepārsniedz 2 %. Tas tradicionāli nozīmē aplēsto kļūdu īpatsvaru diapazonā no 2 % līdz 5 %, pamatojoties uz darījumu nejaušu izlasi Revīzijas palātas ikgadējās ticamības deklarācijas (DAS) vajadzībām. FPI/DEVCO uzskata to par zemāko neatbilstības riska līmeni, kādu var panākt augsta riska vidē, ņemot vērā administratīvo slogu un atbilstības kontroles izmaksu lietderību. Paredzētās kontroles metodes FPI/DEVCO iekšējās kontroles struktūra FPI/DEVCO iekšējās kontroles un vadības process ir plānots, lai sniegtu pamatotu pārliecību par tā mērķu sasniegšanu, operāciju efektivitāti un lietderību, finanšu pārskatu ticamību un atbilstību attiecīgajiem tiesību aktiem un procedūru noteikumiem. Efektivitāte un lietderība Lai nodrošinātu savas darbības efektivitāti un lietderību (un lai mazinātu augsto riska līmeni ārējās palīdzības vidē) FPI/DEVCO papildus Komisijas stratēģiskās politikas un plānošanas procesa aspektiem, Komisijas iekšējās revīzijas videi un citām iekšējās kontroles standartu prasībām turpinās piemērot īpaši pielāgotu palīdzības pārvaldības struktūru visiem attiecīgajiem instrumentiem, ietverot šādus pasākumus: - ārējās palīdzības pārvaldību lielākoties uzticēt attiecīgajām ES delegācijām; - skaidrus un oficiāli paredzētus finanšu pārskatatbildības noteikumus (kurus nosaka deleģētais kredītrīkotājs), pastarpināti deleģējot pilnvaras delegācijas vadītājam (FPI gadījumā ) ; - skaidrus un oficiāli paredzētus finanšu pārskatatbildības noteikumus (kurus nosaka deleģētais kredītrīkotājs (ģenerāldirektors), pastarpināti deleģētajam kredītrīkotājam (direktoram) centrālajos dienestos deleģējot pilnvaras delegācijas vadītājam ( DEVCO gadījumā)); - regulārus ES delegāciju ziņojumus centrālajiem dienestiem (Ārējās palīdzības pārvaldības ziņojumus DEVCO ), tostarp delegācijas vadītāja sagatavotus ikgadējus ticamības ziņojumus; - vērienīgas centrālo dienestu un delegāciju personāla apmācību programmas; - lielu centrālā dienesta atbalstu un vadošus norādījumus delegācijām (tostarp ar interneta palīdzību); - regulāras (ik pa 3–6 gadiem) atbildīgo delegāciju izbraukuma pārbaudes; - projektu un programmu ciklu, iekļaujot tajā arī vadības metodoloģiju; - vajadzības gadījumā kvalitātes atbalsta rīkus intervences plānošanai, tās īstenošanas metodes, finansēšanas mehānismus, vadības sistēmas, novērtējumu un īstenošanas partneru atlasi utt.; - programmu un projektu vadības, uzraudzības un ziņošanas rīkus efektīvai projektu īstenošanai, ieskaitot projektu regulāru ārējo uzraudzību uz vietas; - ievērojamus pārbaudes un revīziju komponentus. Finanšu pārskati un grāmatvedība FPI/DEVCO turpinās ievērot visaugstākos grāmatvedības un finanšu pārskatu standartus, izmantojot Komisijas grāmatvedības sistēmu, kas balstās uz uzkrājumiem (ABAC) , kā arī īpašus ārējus atbalsta rīkus, piemēram, Kopējo RELEX informācijas sistēmu (CRIS) . Attiecīgo tiesību aktu un procedūru noteikumu ievērošanas atbilstības kontroles metodes ir izklāstītas 2.2. iedaļā (krāpšanas un pārkāpumu apkarošanas pasākumi). Krāpšanas un pārkāpumu apkarošanas pasākumi Norādīt esošos vai plānotos krāpšanas un pārkāpumu novēršanas un aizsardzības pasākumus. Ņemot vērā augstā riska vidi, kurā darbojas FPI/EuropeAid , tā sistēmām ir jāņem vērā ievērojams darījumu potenciālo atbilstības kļūdu (pārkāpumu) skaits un jānodrošina augsts novēršanas, atklāšanas un korekciju līmenis pēc iespējas agrāk maksājumu procesā. Praksē tas nozīmē, ka FPI/EuropeAid atbilstības kontrole galvenokārt balstīsies uz ievērojamām ex-ante pārbaudēm, kuras daudzgadu kontekstā gan neatkarīgie revidenti, gan Komisijas darbinieki veiks uz vietas pirms galīgajiem projekta maksājumiem (veicot arī dažas ex-post revīzijas un pārbaudes), tādējādi ievērojami pārsniedzot Finanšu regulā prasīto finanšu aizsardzības līmeni. FPI/EuropeAid atbilstības tiesību aktiem nodrošināšanas sistēmu cita starpā veido šādi svarīgi komponenti: Novēršanas pasākumi - Obligātas pamatapmācības palīdzības sniedzēju vadošajiem darbiniekiem un revidentiem par krāpšanas jautājumiem. - Vadoši norādījumi (arī izmantojot internetu), tostarp praktiska rokasgrāmata par līgumiem, EuropeAid rokasgrāmata un finanšu pārvaldības instrumentu kopums (projektu īstenošanas partneriem). - Ex-ante novērtējums, lai nodrošinātu, ka iestādēs, kas pārvalda attiecīgo finansējumu saskaņā ar kopīgu un decentralizētu vadības sistēmu, ir izstrādāti pienācīgi krāpšanas apkarošanas pasākumi, lai atklātu un novērstu krāpšanu ES finansējuma pārvaldībā. - Pieejamo ex-ante krāpšanas apkarošanas mehānismu pārbaude partnervalstīs kā daļa no valsts finanšu pārvaldības atbilstības kritēriju novērtējuma, lai saņemtu atbalstu budžetam (t.i., aktīvas saistības apkarot krāpšanu un korupciju, piemērotas kontroles iestādes, pietiekama tiesu veiktspēja un efektīvi reaģēšanas un sankciju mehānismi). - Komisija 2008. gadā Akrā parakstīja Starptautiskās palīdzības pārredzamības iniciatīvu (IATI) , vienojoties par palīdzības pārredzamības standartu, kas nodrošina savlaicīgākus, detalizētākus un regulārākus datus par palīdzības un dokumentu plūsmām. - Kopš 2011. gada 14. oktobra Komisija īsteno IATI standarta pirmo posmu, kas attiecas uz publicējamās palīdzības informācijas pārredzamību, gatavojoties nākamajam augsta līmeņa forumam par palīdzības efektivitāti, kas notiks 2011. gada novembrī Busanā. Turklāt Komisija sadarbībā ar ES dalībvalstīm strādās pie kopīgas interneta IT lietojumprogrammas ( TR-AID ), kas pārveido ES palīdzības datus, kuri atrodami IATI un citos avotos, vieglāk uztveramā informācijā par palīdzības pasākumiem. Atklāšanas un koriģēšanas pasākumi - Ārējās revīzijas un pārbaudes (gan obligātās, gan riska), tostarp arī Eiropas Revīzijas palātas revīzijas. - Retrospektīvas pārbaudes (pamatojoties uz risku) un līdzekļu atgūšana. - ES finansējuma pārtraukšana, ja ir notikusi nopietna krāpšana un plaša mēroga korupcija, līdz laikam, kad iestādes ir veikušas pienācīgus pasākumus, lai labotu krāpšanas sekas un turpmāk novērstu krāpšanas iespēju. FPI/EuropeAid turpinās saskaņot savu krāpšanas apkarošanas stratēģiju ar Komisijas jauno krāpšanas apkarošanas stratēģiju (CAFS) , ko pieņēma 2011. gada 24. jūnijā, lai cita starpā nodrošinātu, ka: - FPI/EuropeAid iekšējā krāpšanas apkarošanas kontrole ir pilnīgi saskaņota ar CAFS ; - FPI/EuropeAid krāpšanas riska pārvaldības pieeja ir pielāgota riska jomu atklāšanai un pienācīgai reaģēšanai; - sistēmas, kuras izmanto ES finansējuma īstenošanai trešās valstīs, ļauj atlasīt būtiskos datus, lai ievadītu tos krāpšanas risku (piem., dubultfinansējuma) pārvaldības sistēmā; - vajadzības gadījumā var nodibināt kontaktu veidošanas grupas un izmantot piemērotus IT rīkus, kas spēj analizēt krāpšanas gadījumus ārējās palīdzības jomā. Kontroles izmaksu un ieguvumu aplēse Stabilitātes instrumenta iekšējās kontroles un vadības izmaksām nevajadzētu stipri atšķirties no izmaksām, ko aprēķinājis EuropeAid savu ārējās darbības instrumentu pārvaldībai (t.i., 6 % no finansējuma): Ir aplēsts, ka 2014.–2020. gada budžeta plānā EuropeAid portfelim kopumā iekšējās kontroles un vadības izmaksas vidēji gadā ir EUR 658 miljoni saistību apropriācijās. Šī summa ietver Eiropas Attīstības fonda (EAF) pārvaldību, kas EuropeAid pārvaldības struktūrā darbojas integrētā veidā. Šīs izmaksas, kas nav darbības izmaksas, ir aptuveni 6,4 % no aplēstās gada vidējās summas, proti, EUR 10,2 miljardiem, kas laika posmā no 2014. gada līdz 2020. gadam plānoti kā kopējās (darbības un administratīvās) EuropeAid izdevumu portfeļa saistību apropriācijas, ko finansē no ES vispārējā budžeta un Eiropas Attīstības fonda. Šajās pārvaldības izmaksās ir ņemti vērā EuropeAid darbinieki centrālajos dienestos un delegācijās, kā arī infrastruktūras, ceļošanas, apmācību, uzraudzības, novērtēšanas un revīziju līgumi (ieskaitot arī tos, ko ierosina slēgt finansējuma saņēmēji). EuropeAid plāno ar laiku samazināt pārvaldības un operatīvo pasākumu proporciju, izmantojot jauno instrumentu uzlaboto un vienkāršoto sistēmu un paļaujoties uz pārmaiņām pārskatītajā Finanšu regulā. Galvenie ieguvumi no šī pārvaldības izmaksu samazinājuma ir sasniegtie politikas mērķi, resursu efektīva un lietderīga izmantošana un stingri, izmaksu ziņā efektīvi krāpšanas novēršanas pasākumi un citas pārbaudes, lai nodrošinātu finanšu likumīgu un pareizu izlietojumu. Pārvaldības pasākumu un atbilstības pārbaužu veida un uzsvara uzlabojumi attiecībā uz šo budžeta portfeli tiks veikti arī turpmāk, tomēr šīs izmaksas kopumā ir nepieciešamas, lai efektīvi un lietderīgi sasniegtu šo instrumentu mērķus, pieļaujot mazāko iespējamo neatbilstības risku (nepārsniedzot 2 % atlikušo kļūdu). Šīs izmaksas ir ievērojami zemākas nekā riski, ko šajā augsta riska jomā radītu iekšējās kontroles atcelšana vai samazināšana. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas - Esošās budžeta izdevumu pozīcijas Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija | Budžeta pozīcija | Izdevumu veids | Iemaksas | Numurs [Izdevumu kategorija………………………...……….] | Dif./nedif. ([15]) | no EBTA[16] valstīm | no kandidātvalstīm[17] | no trešām valstīm | Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē | IV | 19 06: Reakcija krīzes situācijās un globālie draudi drošībai 19 06 01 Gatavība un reakcija krīzes situācijās 19 06 01 01 Gatavība un reakcija krīzes situācijās 19 06 01 02 Iepriekšējās sadarbības noslēgums 19 06 02 Darbības, lai aizsargātu valstis un to iedzīvotājus pret kritiskiem tehnoloģiskiem draudiem 19 06 02 01 Darbības riska mazināšanas un sagatavotības jomā saistībā ar ķīmiskām, bioloģiskām un kodolvielām vai aktīvām vielām 19 06 02 02 Sagatavošanās darbības kodolieroču, ķīmisko un bioloģisko ieroču un kājnieku ieroču izmantošanas samazināšanai 19 06 02 03 Savienības politika vieglo ieroču izplatīšanas apkarošanai 19 06 03 Starpreģionu darbības cīņā ar organizēto noziedzību, nelegālo tirdzniecību, kritisko infrastruktūru aizsardzībai, sabiedrības veselības apdraudējumu novēršanai un cīņai pret terorismu 19 06 09 Izmēģinājuma projekts — Programma NVO vadītiem miera veidošanas pasākumiem | Dif. | NĒ | NĒ | NĒ | NĒ | - No jauna veidojamās budžeta pozīcijas Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām. Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija | Budžeta pozīcija | Izdevumu veids | Iemaksas | Numurs [Izdevumu kategorija………………………...……….] | Dif./nedif. | no EBTA valstīm | no kandidātvalstīm | no trešām valstīm | Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē | IV | 19 06: Reaģēšana uz krīzēm un globālās drošības apdraudējumiem 19 06 01 Reaģēšana krīzes vai iespējamas krīzes situācijā 19 06 02 Konfliktu novēršana, sagatavotība krīzēm un miera veidošana 19 06 03 Draudi globālai un starpreģionu drošībai | Dif. | NĒ | NĒ | NĒ | NĒ | Paredzamā ietekme uz izdevumiem Paredzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums miljonos EUR (3 zīmes aiz komata) Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija | Numurs | IV kategorija. ES — globālo procesu dalībniece | miljonos EUR (3 zīmes aiz komata) Paredzamās cilvēkresursu vajadzības - ( Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu - ( Priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu izmantošanu šādā veidā: Paredzamais apjoms izsakāms veselos skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata) N gads | N+1 gads | N+2 gads | N+3 gads | … iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (sk. 1.6. punktu) | ( Štatu sarakstā ietvertās amatu vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) | Ārštata darbinieki | Saderība ar daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam - ( Priekšlikums/iniciatīva atbilst daudzgadu finanšu shēmai 2014.–2020. gadam. - ( Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā. Aprakstīt, kas jāpārplāno, norādot attiecīgās budžeta pozīcijas un atbilstošās summas. - ( Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro elastības instruments vai jāpārskata daudzgadu finanšu shēma[27]. Aprakstīt, kas jādara, norādot attiecīgās izdevumu kategorijas, budžeta pozīcijas un atbilstošās summas. Trešo personu iemaksas - Priekšlikums/iniciatīva neparedz trešo personu līdzfinansējumu. - Priekšlikums/iniciatīva paredz šādu līdzfinansējumu: Apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes aiz komata) N gads | N+1 gads | N+2 gads | N+3 gads | … iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (sk. 1.6. punktu) | Kopā | N gads | N+1 gads | N+2 gads | N+3 gads | … iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo aiļu skaitu (sk. 1.6. punktu) | Pants…………. | | | | | | | | | |Attiecībā uz īpaši novirzāmiem dažādiem ieņēmumiem norādīt attiecīgās izdevumu pozīcijas. Norādīt ietekmes uz ieņēmumiem aprēķināšanai izmantoto metodi. [1] SEC(2011) 215 galīgā redakcija [2] EAF, Globālā klimata un bioloģiskās daudzveidības fonds un Ārkārtas atbalsta rezerve ir papildu līdzekļi, kas nav iekļauti ES budžetā. [3] COM(2011) 500, 2011. gada 29. jūnijs. [4] OV L 327, 24.11.2006., 1.–11. lpp. [5] Prezidentūras secinājumi, Gēteborgas Eiropadome, 2001. gada 15.–16. jūnijs. [6] Padomes dokuments 15097/07, 20.11.2007. [7] ES Iekšējās drošības stratēģija darbībā — pieci soļi pretim drošākai Eiropai, COM (2010) 673 galīgā redakcija, 22.11.2010. [8] OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp. [9] [10] [11] ABM — budžeta vadība pa darbības jomām, ABB — budžeta līdzekļu sadale pa darbības jomām. [12] Kā paredzēts Finanšu regulas 49. panta 6. punkta a) vai b) apakšpunktā. [13] Sīkāku informāciju par pārvaldības veidiem un atsauces uz Finanšu regulu var atrast BudgWeb vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [14] Kā minēts Finanšu regulas 185. pantā. [15] Dif. — diferencētas apropriācijas, nedif. — nediferencētas apropriācijas. [16] EBTA — Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācija. [17] Kandidātvalstis un attiecīgā gadījumā potenciālās kandidātvalstis no Rietumbalkāniem. [18] N gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu. [19] Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES programmu un/vai pasākumu īstenošanas atbalsta izdevumi (kādreizējās „BA" pozīcijas), netiešā pētniecība, tiešā pētniecība. [20] N gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu. [21] Rezultāti ir attiecīgie produkti un pakalpojumi (piemēram, finansēto studentu apmaiņas braucienu skaits, uzbūvēto ceļu garums km utt.). [22] Kā aprakstīts 1.4.2. iedaļā „Konkrēti mērķi”. [23] N gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu. [24] Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES programmu un/vai pasākumu īstenošanas atbalsta izdevumi ( kādreizējās „BA” pozīcijas), netieša pētniecība, tieša pētniecība. [25] CA — līgumdarbinieki; INT — pagaidu darbinieki ( Intérimaire) ; JED — jaunākie eksperti delegācijās ( Jeune Expert en Délégation) ; LA — vietējie darbinieki; SNE — valstu norīkotie eksperti. [26] Saskaņā ar robežlielumiem attiecībā uz ārštata darbiniekiem, kurus finansē no darbības apropriācijām (kādreizējām „BA” pozīcijām). [27] Sk. Iestāžu nolīguma 19. un 24. punktu. [28] Norādītajām tradicionālo pašu resursu (muitas nodokļi, cukura nodevas) summām jābūt neto summām, t. i., bruto summām, no kurām atskaitītas iekasēšanas izmaksas 25 % apmērā.