EIROPAS KOMISIJA Briselē, 31.8.2022 COM(2022) 419 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI Ziņojums par to, kā 2016.–2020. gadā īstenota shēma par ilgtermiņa valsts atbalstu lauksaimniecībā Somijas un Zviedrijas ziemeļu reģionos saskaņā ar Lēmumu C(2009) 3067, kas grozīts ar Lēmumu C(2009) 9122, Lēmumu C(2013) 2809 un Lēmumu C(2015) 2790, un Lēmumu (ES) 2018/672 attiecībā uz Somiju un Lēmumu C(2010) 6050 un Lēmumu (ES) 2018/479 attiecībā uz Zviedriju



SATURA RĀDĪTĀJS 1. IEVADS 2. ZIEMEĻU APGABALIEM PAREDZĒTĀ ATBALSTA VISPĀRĒJIE PRINCIPI 2.1. Atbalsta mērķi 2.2. Komisijas atļaujas 2.3. Reģioni, uz kuriem attiecas atbalsts 2.4. Saistība ar ražošanu 3. ZIEMEĻU APGABALIEM PAREDZĒTAIS ATBALSTS SOMIJĀ 2016.–2020. GADĀ 3.1. Piešķirtās atļaujas 3.2. Izmaksātais atbalsts 3.3. Ražošanas apjomi ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta apgabalā 3.4. Lauksaimniecības ekonomikas attīstība ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta reģionos 4. ZIEMEĻU APGABALIEM PAREDZĒTAIS ATBALSTS ZVIEDRIJĀ 2016.–2020. GADĀ 4.1. Piešķirtās atļaujas 4.2. Izmaksātais atbalsts 4.3. Ražošanas apjomi ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta apgabalā 4.4. Lauksaimniecības ekonomikas attīstība ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta reģionos

5. SECINĀJUMI 5.1. Somija 5.2. Zviedrija

1. IEVADS Saskaņā ar 142. pantu Aktā par Austrijas, Somijas un Zviedrijas pievienošanos Eiropas Savienībai Komisija ir atļāvusi Somijai un Zviedrijai sniegt ilgtermiņa valsts atbalstu lauksaimniecībai ziemeļu reģionos, lai saglabātu lauksaimniecisko darbību. Šo atbalstu dēvē par ziemeļu apgabaliem paredzēto atbalstu (“atbalsts”). Šis ziņojums ir iesniegts Padomei saskaņā ar ziņošanas prasību pievienošanās akta 143. panta 2. punktā, kur noteikts, ka Komisija gadu pēc pievienošanās un pēc tam ik pēc pieciem gadiem iesniedz Padomei pārskatu par piešķirtajām atļaujām un saskaņā ar šādām atļaujām piešķirta atbalsta rezultātiem. Iepriekšējie ziņojumi ir izstrādāti 1996., 2002., 2007., 2012. un 2017. gadā. 2. ZIEMEĻU APGABALIEM PAREDZĒTĀ ATBALSTA VISPĀRĒJIE PRINCIPI 2.1. Atbalsta mērķi Atbalstu galvenokārt piešķir tādēļ, lai saglabātu tradicionālo primāro ražošanu un pārstrādi, kas ir dabiski pielāgota attiecīgo reģionu klimatiskajiem apstākļiem, uzlabotu lauksaimniecības produktu ražošanas, tirdzniecības un pārstrādes struktūras, atvieglotu šo produktu realizāciju, nodrošinātu vides aizsardzību un saglabātu lauku ainavu. 2.2. Komisijas atļaujas Atbalsts ir atļauts ar Lēmumu C(2009) 3067, kas grozīts ar Lēmumu C(2009) 9122, Lēmumu C(2013) 2809 un Lēmumu C(2015) 2790, un vēlāk ar Lēmumu (ES) 2018/672, kas izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 8419, attiecībā uz Somiju, un ar Lēmumu C(2010) 6050 un Lēmumu (ES) 2018/479, kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 1622, attiecībā uz Zviedriju. Shēma tika pagarināta attiecībā uz Somiju uz 2022.–2027. gadu ar Komisijas Lēmumu (ES) 2021/2312, kas izziņots ar dokumenta numuru C(2021)8773, uz kuru neattiecas šā piecu gadu ziņojuma ziņošanas prasība. Pamatnosacījumi ir noteikti pievienošanās akta 142. panta 3. punktā; piešķirtā atbalsta kopsummai jābūt pietiekami lielai, lai saglabātu lauksaimniecisko darbību ziemeļu apgabalos, bet tā nedrīkst veicināt kopējā atbalsta palielināšanos tiktāl, ka tas pārsniedz atbalsta līmeni atsauces periodā pirms pievienošanās, kas noteikts atļaujās. Atbalsts arī nedrīkst būt saistīts ar nākotnē plānotu ražošanu vai veicināt ražošanas pieaugumu salīdzinājumā ar atsauces līmeņiem, ko nosaka Komisija. 2.3. Reģioni, uz kuriem attiecas atbalsts Atbalsta shēmā ietvertie reģioni (1. attēls) ir noteikti attiecīgajos lēmumos un atrodas uz ziemeļiem no 62. paralēles, kā arī ietver dažus blakus esošus apgabalus uz dienvidiem no šīs paralēles, kuros ir līdzīgi klimatiskie apstākļi, kas ievērojami apgrūtina lauksaimniecisko darbību. Nosakot šos apgabalus, tiek ņemti vērā tādi faktori kā mazs iedzīvotāju blīvums (ne vairāk kā 10 iedzīvotāji/km2), izmantota lauksaimniecībā izmantojamā zeme (ILIZ), kuras platība izteikta procentos no kopējās platības (< 10 %), lietošanai pārtikā paredzētu kultūraugu audzēšanai izmantota lauksaimniecībā izmantojamā zeme, kuras platība izteikta procentos no ILIZ (≤ 20 %), un pašvaldības, ko ieskauj citas tādas pašvaldības, kas atrodas iepriekš minētajos apgabalos (pat tad, ja tie neatbilst minētajām prasībām). Atbalstāmā apgabala, uz ko attiecas šis ziņojums, platība ir 1 417 140 hektāri (ha) ILIZ (55,5 % no kopējās ILIZ) Somijā un 335 881 ha ILIZ (11 % no kopējās ILIZ) Zviedrijā. 1. attēls. Atbalstāmie apgabali Somijā (C1–C4) un Zviedrijā (1–3)

2.4. Saistība ar ražošanu Atbalsts ir paredzēts tikai konkrētām lauksaimniecības apakšnozarēm, kas noteiktas katrai dalībvalstij attiecīgajā lēmumā. Atbalstu piešķir par ražošanas vienībām, proti, vai nu par liellopu vienībām (LV), vai par hektāru, izņemot atbalstu piena ražošanai un pārvadāšanai, ko piešķir par piegādāto un pārvadāto apjomu. Somijā atbalstu ziemeļbriežu audzēšanai piešķir par dzīvnieku. Atbalsts nedrīkst būt saistīts ar nākotnē plānotu ražošanu vai veicināt ražošanas apjoma pieaugumu salīdzinājumā ar atsauces periodu. Katrai dalībvalstij attiecīgajā lēmumā ir noteikti atsauces periodi attiecībā uz katru nozari. 3. ZIEMEĻU APGABALIEM PAREDZĒTAIS ATBALSTS SOMIJĀ 2016.–2020. GADĀ 3.1. Piešķirtās atļaujas Pārskata periodā ziņošanas prasības attiecībā uz piešķirtajām atļaujām tika mainītas, lai vienkāršotu atbalsta sistēmu. Informācija par atļaujām, kas piešķirtas uz pārskata perioda gadiem, ir sniegta saskaņā ar attiecīgajiem lēmumiem un ir dota 1. un 2. tabulā zemāk.

1. tabula. 2016. gadā atļautais atbalsts saskaņā ar Lēmumu C(2015) 2790 Maksimālais vidējais atļautais atbalsta apmērs par vienību Vienība Maksimālais atļautais atbalsts pa kategorijām (milj. EUR) Maksimālais atbalsttiesīgo ražošanas faktoru skaits 1. PIENA RAŽOŠANA 10,9 centi/kg 193,7 1 776 765 t 2. ATGREMOTĀJI 97,7 Liellopi 546 EUR/LV 181 000 LV Aitu mātes un kazu mātes 584 EUR/LV Zirgi 252 EUR/LV 3. CŪKAS UN MĀJPUTNI 266 EUR/LV 37,0 4. DĀRZKOPĪBA 25,4 Siltumnīcas 11,3 EUR/m2 202,9 ha Dārzkopības produktu glabāšana 18,5 EUR/m3 5. AUGKOPĪBA 58,3 Vispārīgais atbalsts par hektāru 37 EUR/ha 881 825 ha Atbalsts par noteiktiem kultūraugiem 145 EUR/ha 62 475 ha Atbalsts jaunajiem lauksaimniekiem 36 EUR/ha 6. CITS ATBALSTS 14,9 Ziemeļbriežu audzēšana 36 EUR/dzīvnieks 171 100 dzīvnieku Atbalsts par piena un gaļas pārvadāšanu Lopkopības aizsardzības pakalpojumi Atbalsts meža ogu un sēņu glabāšanai 0,10–0,42 EUR/kg Cits atbalsts 2. tabula. 2017.–2020. gadā atļautais atbalsts saskaņā ar Lēmumu (ES) 2018/672, kas izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 8419. Atbalsta kategorija Ražošanas sektors Atbalsta ikgadējā vidējā maksimālā summa periodā no 2017. gada 1. janvāra līdz 2021. gada 31. decembrim (milj. EUR) Ikgadējais maksimālais atbalsttiesīgo ražošanas faktoru skaits 1. Lopkopība Govs piens, liellopi, aitu mātes un kazu mātes, zirgi, cūkas un mājputni 433,7, no kuriem govs pienam 216,9 227 200 piena govis

181 000 citu LV

139 200 LV cūkas un mājputni 2. Augkopība Lauka un siltumnīcu kultūru audzēšana, dārzkopības produktu glabāšana 110,5 944 300 ha laukkopības kultūru, no kuriem 481 200 ha zālāju kultūru; 203 ha siltumnīcu kultūru 3. Cits atbalsts Ziemeļbrieži, piena un gaļas pārvadāšana, lopkopībai vajadzīgie pakalpojumi, meža ogu un sēņu glabāšana 19,7 171 100 ziemeļbriežu ATBALSTS, KOPĀ 563,9 3.2. Izmaksātais atbalsts Ziemeļu apgabaliem paredzētais atbalsts Pārskata periodā ikgadējais Somijā izmaksātais ziemeļu apgabaliem paredzētais atbalsts nepārsniedza lēmumos noteiktos maksimālos līmeņus. Kopējais izmaksātā atbalsta apmērs saglabājās samērā vienmērīgā līmenī visā pārskata periodā. Pārskata perioda laikā tika vienkāršotas atbalsta ziņošanas kategorijas, un zemāk doto tabulu formāts atbilst attiecīgajām prasībām.



3. tabula. 2016. gadā Somijā izmaksātais ziemeļu apgabaliem paredzētais atbalsts (milj. EUR) Atbalstītā nozare 2016 Piena ražošana 161,10 Atgremotāji 72,66 Cūkas un mājputni 17,41 Dārzkopība 16,80 Augkopība 9,99 Cits atbalsts 14,30 Kopā 292,26

4. tabula. 2017–2020. gadā Somijā izmaksātais ziemeļu apgabaliem paredzētais atbalsts (milj. EUR) Atbalstītā nozare 2017 2018 2019 2020 Lopkopība 258,51 259,49 255,15 253,31 Augkopība 34,06 33,31 33,27 32,66 Cits atbalsts 7,60 7,00 6,90 6,98 Kopā 300,17 299,80 295,32 292,95 Kopējais atbalsts ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta apgabalā Atbalsta shēmas ietvaros atbalsts lauksaimniecībai atbalstāmajos apgabalos tiek saņemts arī no ES finansētajiem instrumentiem. Lauksaimniecības nozarei atbalstāmajos apgabalos jo īpaši svarīgs ir atbalsts mazāk labvēlīgiem apgabaliem (apgabaliem, kuros ir dabīgi ierobežojumi) un agrovides un klimata pasākumiem. Ar Lēmumu (ES) 2018/672, kas izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 8419, tika noteikta maksimālā kopējā atbalsta summa gadā atbalstāmajā apgabalā 1118,9 miljonu EUR apmērā (1993. gada līmenis). Kā redzams 3. tabulā, atbalsts, kas izmaksāts atbalstāmajā apgabalā 2016.–2020. gadā, iekļaujas lēmumā noteiktās maksimālās summas robežās.



5. tabula. Kopsavilkums par kopējo atbalstāmajā apgabalā Somijā izmaksāto atbalstu gadā, ieskaitot ES atbalstu (milj. EUR) Gads Tiešais atbalsts, pilnībā finansējusi ES Atbalsts mazāk labvēlīgiem apgabaliem, kuros ir dabīgi ierobežojumi, ieskaitot valsts atbalstu saskaņā ar valsts atbalsta noteikumiem Atbalsts agrovidei Ziemeļu apgabaliem paredzētais atbalsts Kopā 2016 288,70 314,10 169,00 292,26 1064,06 2017 239,90 311,60 155,80 300,17 1007,47 2018 239,90 311,60 155,20 299,80 1006,50 2019 236,30 309,80 155,30 295,32 996,72 2020 236,50 307,90 155,60 292,95 992,95 3.3. Ražošanas apjomi ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta apgabalā Piena nozare Piena ražošana ir galvenā ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta shēmas atbalstītā nozare Somijā. Pārskata periodā aptuveni 80 % Somijā saražotā piena tika saražots atbalstāmajā apgabalā, un īpatsvars no kopējā valstī saražotā apjoma saglabājās samērā stabilā līmenī visā pārskata periodā. Ražošana ir koncentrēta reģionā C2 (sk. 1. attēlu). Pārskata periodā piena ražošanas apjoms atbalstāmajā apgabalā saglabājās nemainīgs. Ārpus ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta apgabala ražošanas apjomi samazinājās par 6 %. Šajā kontekstā ražošanas apjomu stabilitāte atbalstāmajā apgabalā liecina, ka atbalsta shēma ir efektīvi sasniegusi lēmumos noteikto mērķi saglabāt lauksaimniecisko darbību ziemeļu reģionos. Atgremotāji Pārskata periodā aptuveni 81 % Somijas liellopu gaļas ražošanas notika ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta apgabalā. Ražošanas apjoms saglabājās konstantā līmenī visā pārskata periodā, izmaiņām nepārsniedzot 2 %. Reģionā C2 (sk. 1. attēlu) bija lielākie ražošanas apjomi, veidojot aptuveni 60 % no visa ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta apgabala saražotā liellopu gaļas apjoma. Ražošanas apjomu stabilitāte atbalstāmajos apgabalos liecina, ka atbalsta shēma ir sasniegusi lēmumos noteikto mērķi saglabāt lauksaimniecisko darbību atbalstāmajos apgabalos. Cūkas un mājputni Valsts mērogā aptuveni puse kopējā cūkgaļas apjoma tiek saražota ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta apgabalā. Laikā no 2016. līdz 2020. gadam ražošanas apjoms atbalstāmajā apgabalā samazinājās par aptuveni 6 %. Taču pārējā valsts daļā ražošanas apjoma samazinājums bija nedaudz lielāks. Šis kontrasts liecina par ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta nozīmi lauksaimnieciskās ražošanas saglabāšanā. Cūkgaļas ražošana ir koncentrēta atbalstāmā reģiona dienvidos (reģions C1, sk. 1. attēlu), kur tiek saražoti aptuveni 70 % no kopējā atbalstāmajā apgabalā saražotā apjoma. Putnu gaļas (ieskaitot broileru un tītara) ražošanas apjomi saglabājās samērā konstantā līmenī visā pārskata periodā. Putnu gaļas ražošana ir koncentrēta atbalstāmajā reģionā C1 (sk. 1. attēlu). Dārzkopība Pārskata periodā dārzkopības produktu ražošana saglabājās samērā konstantā līmenī, kopējam ražošanas apjomam svārstoties tikai aptuveni 3 % robežās.

Attiecībā uz dārzkopības datiem ziņojumā tiek izšķirti apgabali, kuros notiek īstermiņa (2–7 mēneši) un ilgtermiņa (vairāk par 7 mēnešiem) audzēšana siltumnīcās. Šādā veidā izdalītu datu analīzes rezultāti liecina par būtiskākām izmaiņām. Īstermiņa dārzkopības produktu ražošana atbalstāmajā apgabalā pārskata periodā samazinājās par 7 %. Valsts mērogā aptuveni puse īstermiņa dārzkopības produktu ražošanas notiek atbalstāmajā apgabalā, kur ražošana ir koncentrēta atbalstāmajā reģionā C1 (sk. 1. attēlu). Ilgtermiņa dārzkopības produktu ražošana atbalstāmajā apgabalā pārskata periodā palielinājās par aptuveni 5 %. Aptuveni 59 % no ilgtermiņa dārzkopības produktu ražošanas valstī notiek atbalstāmajā apgabalā, kur ražošana ir koncentrēta atbalstāmajā reģionā C1 (sk. 1. attēlu). Dārzkopības produktu ražošanas tendences liecina, ka atbalsta shēma ir sasniegusi mērķi saglabāt lauksaimniecisko ražošanu, jo kopējais audzēšanas apjoms siltumnīcās saglabājās samērā nemainīgs, neraugoties uz zināmām izmaiņām, kuras ir izšķiramas tikai detalizētā analīzē. Augkopība Graudaugu un cukurbiešu audzēšana notiek galvenokārt reģionos A un B (sk. 1. attēlu), kuri atrodas ārpus atbalstāmā apgabala. Dati par augkopības ražošanas apjomiem nav pieejami dalījumā pa atbalstāmajiem reģioniem. Tomēr secināms, ka klimatisko un ģeogrāfisko apstākļu dēļ augkopības ražošanas apjomi ir ievērojami mazāki atbalstāmajā apgabalā salīdzinājumā ar valsts dienvidu reģioniem. Savukārt zāles kultivēšana galvenokārt ir koncentrēta ziemeļu reģionos, jo zāle bieži vien tiek kultivēta liellopu audzēšanas saimniecībās. Salīdzinājumā ar augkopību zāles kultivēšana atbalstāmajā apgabalā ir lētāka. Valsts mērogā vairāk nekā puse dzīvnieku barībai paredzēto kultūraugu tiek audzēti atbalstāmajā apgabalā, un lielākā daļa cietes kartupeļu tiek audzēti atbalstāmajos reģionos C1 un C2 (sk. 1. attēlu). Cits atbalsts Ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta shēma Somijā ietver atbalstu par ziemeļbriežiem par katru dzīvnieku. Lēmumos noteiktais maksimālais atbalsttiesīgo ražošanas faktoru skaits pārskata periodā netika pārsniegts. Pārējā cita atbalsta daļa nav tieši saistīta ar ražošanu. Secinājumi saistībā ar ražošanas apjomiem Secināms, ka ziemeļu apgabaliem paredzētais atbalsts uztur stabilus ražošanas apjomus atbalstāmajā apgabalā Somijā. Atbalstītajās nozarēs kopējais ražošanas apjoms atbalstāmajā apgabalā saglabājās samērā konstantā līmenī visā pārskata periodā. Dažādām ražošanas kategorijām noteiktais maksimālais attiecināmo ražošanas faktoru skaits pārskata periodā netika pārsniegts. 3.4. Lauksaimniecības ekonomikas attīstība ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta reģionos Pārskata periodā Somijā bija aptuveni 47 000 saimniecību, no kurām 58 % atradās atbalstāmajā apgabalā. Tas ir 8 % samazinājums salīdzinājumā ar 2015. gada pamatlīmeni. Pārskata periodā visās nozarēs un atbalstāmajos reģionos saimniecību skaits samazinājās. Šī tendence bija mazliet straujāka vistālāk dienvidos esošajos atbalstāmajos reģionos C1 un C2P (sk. 1. attēlu) salīdzinājumā ar pārējo atbalstāmo apgabalu. Piena saimniecību skaita samazinājums bija lielāks par vidējo saimniecību skaita samazinājumu valsts mērogā. Neraugoties uz saņemto atbalstu, piena saimniecību skaita samazinājums atbalstāmajā apgabalā un pārējā valstī bija aptuveni līdzvērtīgs, proti, pārskata periodā ražošanu pārtrauca aptuveni katra ceturtā piena saimniecība. Atbalstāmajā reģionā C4 (sk. 1. attēlu) darbību pārtrauca aptuveni katra trešā piena saimniecība. Negatīvās tendences lauksaimniecības ekonomikā piena nozarē atspoguļo ekonomiskos apstākļus, kādos tiek nodrošināts ziemeļu apgabaliem paredzētais atbalsts, kā arī tā radīto ietekmi, proti, neraugoties uz saimniecību skaita samazināšanos, ražošanas apjomi saglabājās konstantā līmenī. Izmaiņas liellopu gaļas saimniecību skaitā notika lēnāk nekā izmaiņas piena saimniecību skaitā. Atbalstāmajā apgabalā izmaiņu ātrums dažādos atbalstāmajos reģionos atšķiras. Reģionā C2P (sk. 1. attēlu) tika slēgtas vairāk nekā piektā daļa visu liellopu gaļas saimniecību, savukārt reģionā C1 (sk. 1. attēlu) pārskata periodā darbību pārtrauca tikai 2 % liellopu gaļas saimniecību. Salīdzinājumam — valsts mērogā liellopu gaļu ražojošo saimniecību skaits samazinājās par vairāk nekā 8 %. Šī atšķirība liecina par ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta nozīmi ražošanas saglabāšanā. Putnu saimniecību skaits atbalstāmajā apgabalā pārskata periodā saglabājās samērā nemainīgs, kas arī liecina par atbalsta nozīmi lauksaimnieciskās ražošanas saglabāšanā ziemeļu reģionos. Neraugoties uz atbalsta shēmu, dažās nozarēs atbalstāmajā apgabalā bija vērojama būtiska darbības samazināšanās, kas daļēji atspoguļo lauksaimnieku slikto ekonomisko stāvokli un lauksaimniecības zemo rentabilitāti Somijā. Kultūraugu saimniecību skaits pārskata periodā būtiski samazinājās (piemēram, −45 % reģionā C2P un −35 % reģionā C3, sk. 1. attēlu), taču salīdzinošo skaita samazinājumu daļēji var saistīt ar kultūraugu saimniecību nelielo absolūto skaitu atbalstāmajā apgabalā. Teritorijās ārpus atbalstāmā apgabala kultūraugu saimniecību skaits samazinājās par 11 %. Turklāt samazinājās arī dārzkopības saimniecību skaits (−19 % valsts mērogā, −23 % reģionā C3, sk. 1. attēlu). Arī cūku audzēšanas saimniecību skaits ievērojami samazinājās. Ziemeļu reģionos C2P un C3 ir tikai dažas cūku audzēšanas saimniecības, un vistālāk uz ziemeļiem esošajā reģionā C4 nav nevienas (reģionu novietojumu sk. 1. attēlā). Valsts atbalsta nozīme kopējās saimniecības peļņas kontekstā atšķiras dažādās nozarēs un atbalstāmajos reģionos. Atbalsta nozīme palielinās virzienā uz ziemeļiem visās nozarēs. 2016.–2019. gadā atbalstam bija lielākā nozīme piena ražošanas (10,4 % no peļņas reģionā C1, 11,5 % reģionā C2, 12 % reģionā C2P, 19,2 % reģionā C3) un liellopu audzēšanas (10 % reģionā C1, 11,3 % reģionā C2, 16,2 % reģionā C3) saimniecībās. Šajās nozarēs arī saimniecību skaits saglabājās samērā konstantā līmenī visā pārskata periodā, norādot uz ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta nozīmi lauksaimnieciskās ražošanas saglabāšanā ziemeļos. Atbalstam vismazākā nozīme kopējās saimniecības peļņas kontekstā bija dārzkopībā (1,1 % reģionā C1 un 1,2 % reģionā C2). Kā norāda ekonomisko pētījumu institūts Pellervo Economic Research, ir sarežģīti noteikt ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta tiešo ietekmi uz kopējo ekonomisko situāciju atbalstāmajā apgabalā, jo to veido arī citi faktori, piemēram, citi atbalsta veidi, politika, sociālie faktori. Tomēr, ņemot vērā nodarbinātības rādītājus un uzņēmumu skaitu, var secināt, ka ziemeļu reģionos C (sk. 1. attēlu) situācija ir nelabvēlīgāka salīdzinājumā ar vistālāk uz dienvidiem esošo lauksaimniecības reģionu A (sk. 1. attēlu). Nodarbinātība lauksaimniecībā ir proporcionāli nozīmīgāka atbalstāmajā apgabalā (piemēram, aptuveni 8 % no kopējās nodarbinātības reģionā C2) nekā pārējā valstī (piemēram, aptuveni 0,8 % reģionā A). Augstais lauksaimnieciskās nodarbinātības īpatsvars kopējā nodarbinātībā ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta apgabalā uzsver nozarei ziemeļu reģionos sniegtā valsts atbalsta nozīmi.

Turpinot lauksaimniecisko ražošanu atbalstāmajā apgabalā, ir saglabāti daudzi vidiskie pakalpojumi un atklāta lauksaimnieciska ainava, kas reģionā, kurā dominē meži, ir retums. Šāda attīstība būtiski samazina eroziju un barības vielu zudumu, kā arī pozitīvi ietekmē biodaudzveidību. Jāatzīmē, ka bez ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta lauksaimnieciskā ražošana, iespējams, vēl vairāk būtu koncentrēta valsts dienvidu daļā, tādējādi vairāk veicinot uzturvielu pārnesi uz ūdensceļiem. 4. ZIEMEĻU APGABALIEM PAREDZĒTAIS ATBALSTS ZVIEDRIJĀ 2016.–2020. GADĀ 4.1. Piešķirtās atļaujas Pārskata periodā ziņošanas prasības attiecībā uz piešķirtajām atļaujām tika mainītas, lai vienkāršotu atbalsta sistēmu. Informācija par atļaujām, kas piešķirtas uz pārskata perioda gadiem, ir sniegta saskaņā ar attiecīgajiem lēmumiem un ir dota 6. un 7. tabulā zemāk. Ar Lēmumu C(2010) 6050 Zviedrijai tika atļauts izmaksāt 318,67 miljonus SEK gadā (aptuveni 33,37 miljoni EUR gadā) 2016. un 2017. gadā, kā norādīts 6. tabulā. Ar Komisijas Lēmumu (ES) 2018/479 no 2018. gada 1. janvāra, kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 1622, Zviedrijai tika atļauts izmaksāt 422,92 miljonus SEK gadā (aptuveni 40,51 miljoni EUR gadā). Šo maksimālo ikgadējo summu uzskata par Lēmuma (ES) 2018/479 aptverto piecu kalendāro gadu laikā piešķirtā atbalsta vidējo gada vērtību. 6. tabula. 2016.–2017. gadā atļautais atbalsts saskaņā ar Lēmumu C(2010) 6050, kas grozīts ar Lēmumu C(2015) 6592 Maksimālais vidējais atļautais atbalsta apmērs par vienību Vienība Maksimālais atļautais atbalsts (milj. SEK gadā) Maksimālais atbalsttiesīgo ražošanas faktoru skaits 1. Piena nozare 299,87 450 000 tonnu - Govs piens 0,73 SEK/kg - Kazu mātes 500 SEK/dzīvnieks - Atbalsts govs piena pārvadāšanai 0,039 SEK/kg 2. Cūkas un mājputni 1350 SEK/LV 13,60 16 532 LV - Kaujamās cūkas - Sivēnmātes - Dējējvistas 3. Mīkstie augļi un dārzeņi 2800 SEK/ha 1,00 750 ha 4. Kartupeļi 2500 SEK/ha 4,20 2910 ha 7. tabula. Atļautais atbalsts 2018.–2022. gadā saskaņā ar Lēmumu (ES) 2018/479, kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 1622. Maksimālais vidējais ikgadējais atbalsts piecu gadu laikposmā no 2018. gada 1. janvāra līdz 2022. gada 31. decembrim (miljonos SEK) Ikgadējā maksimālā atbalsttiesīgo ražošanas faktoru skaitliskā vērtība vai atbalsttiesīgie daudzumi Atbalsts govs pienam un govs piena pārvadāšanai 450 000 000 kg Kazu mātes, kaujamās cūkas, sivēnmātes, dējējvistas 17 000 LV Mīkstie augļi un dārzeņi, kartupeļi 3660 ha ATBALSTS, KOPĀ 422,92 4.2. Izmaksātais atbalsts Ziemeļu apgabaliem paredzētais atbalsts Pārskata periodā ikgadējais Zviedrijā izmaksātais ziemeļu apgabaliem paredzētais atbalsts nepārsniedza lēmumos noteiktos maksimālos līmeņus. Izmaksātais atbalsts 2018. gadā palielinājās par trešdaļu (atbilstoši Lēmumā (ES) 2018/479, palielinātajiem atļautajiem līmeņiem) ar nelieliem palielinājumiem turpmākajos gados. Pārskata perioda laikā tika vienkāršotas atbalsta ziņošanas kategorijas, un zemāk doto tabulu formāts atbilst attiecīgajām prasībām. 8. tabula. Ziemeļu apgabaliem paredzētais atbalsts Zviedrijā pa nozarēm (milj. SEK) 2016.–2017. gadā maksimālais atļautais atbalsta apjoms bija 318,67 milj. SEK. 2018.–2020. gadā maksimālais atļautais atbalsta apjoms bija 422,92 milj. SEK. Tabulā zemāk redzams, ka maksimālās robežvērtības netika pārsniegtas. Atbalstītā nozare 2016 2017 2018 2019 2020 Piena ražošana 291,79 283,43 374,92 378,72 383,18 Cūkas, mājputni, kazas 13,51 13,44 23,39 22,23 23,68 Mīkstie augļi un dārzeņi, kartupeļi 4,77 4,7 6,11 5,94 5,81 Kopā 310,07 301,57 404,42 406,89 412,67 Kopējais atbalsts ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta apgabalā Atbalsta shēmas apgabalos atbalsts lauksaimniecībai tiek saņemts arī no ES finansētajiem instrumentiem, jo īpaši diviem KLP pīlāriem (9. tabula). No otrā pīlāra pasākumiem jo īpaši svarīgs ir atbalsts apgabaliem, kuros ir dabīgi ierobežojumi, un agrovides un klimata pasākumi. Ne Lēmumā C(2010) 6050, ne Lēmumā (ES) 2018/479 nav noteikta maksimālā atbalsta kopsumma gadā atbalstāmajam reģionam. Saskaņā ar lauku attīstības programmu 2014.–2022. gadam atbalstu papuvēm var piešķirt tikai ārpus apgabaliem, kuros ir dabas ierobežojumi. Tāpēc atbalsts papuvēm apgabalos, kuros ir dabas ierobežojumi, (saskaņā ar 2007.–2013. gada plānošanas periodā paredzētajiem pasākumiem) tika pakāpeniski samazināts un 2018. gadā pārtraukts. Kopš 2003. gada tiek veiktas ES atbalsta apjoma ex post pārbaudes. 9. tabula. Kopsavilkums par Zviedrijā izmaksāto atbalstu, ieskaitot Kopienas atbalstu (milj. SEK) Atbalsta veids 2016 2017 2018 2019 2020 Kompensācijas maksājumi (apgabaliem, kuros ir dabīgi ierobežojumi) 587,22 593,73 591,12 597,81 599,25 Atbalsts agrovides pasākumiem (papuvēm) 36,60 21,69 — — — Ziemeļu apgabaliem paredzētais atbalsts 310,07 301,57 404,42 406,89 412,67 Kopā 933,89 916,99 995,54 1004,70 1011,92

Kopējais atbalsts visās jomās ar zināmām variācijām pēdējo piecu gadu laikā ir mazliet palielinājies, tomēr konsekventi turējies zem atsauces apjoma un nemainīgā diapazonā kopš 1997. gada. 4.3. Ražošanas apjomi ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta apgabalā Piena nozare Piens ir nozīmīgākais lauksaimniecības produkts reģionā; šeit tiek saražoti aptuveni 13 % no kopējā Zviedrijā saražotā piena apjoma. Šis īpatsvars ir saglabājies samērā vienmērīgā līmenī piecu gadu periodā, taču ir samazinājies salīdzinājumā ar 1991. gada atsauces apjomu, kas bija 15 %. Pārskata periodā vidējais izmaksātais atbalsts govs piena ražošanai bija 342 milj. SEK gadā (salīdzinājumā ar vidēji 267 milj. SEK 2011.–2015. gadā), kas atbilst Lēmumā (ES) 2018/479, atļautajam līmenim. Pārskata periodā piena ražošanas apjomi atbalstāmajā apgabalā samazinājās par aptuveni 3,9 % (valsts mērogā samazinājums bija 3,1 %). Samazinājums bija samērā stabils visā pārskata periodā. Atbalsts pārvadāšanai tika izmaksāts par vidēji 362 778 tonnām gadā (salīdzinājumā ar 386 202 tonnām gadā iepriekšējā piecu gadu periodā). Fakts, ka atbalstāmajā apgabalā ražošanas apjomi samazinājās līdzīgā apmērā kā pārējā valstī, liecina par atbalsta nozīmi ražošanas saglabāšanā izaicinošākajos ziemeļu reģionu apstākļos. Cūkas un mājputni Cūkgaļas ražošanas apjomi reģionā piecu gadu periodā ir mazliet samazinājušies. Apgrūtinošs faktors cūkgaļas ražotājiem Zviedrijas ziemeļos ir mazais kautuvju skaits. Tas nozīmē, ka kautuve atrodas tālu no saimniecības, un tādējādi mazinās lauksaimnieku iespējas izvēlēties, kurp nogādāt dzīvniekus, un apspriest kaušanas cenas. Attiecībā uz sivēnmātēm sivēnu radīšanai saimniecību un sivēnmāšu skaitu periodā bija nelielas variācijas atbilstoši izmaiņām maksājumos. Ikgadējais ražošanas apjoms (vidēji 11 436 LV) saglabājas ievērojami zem kopējā atļautā ražošanas faktoru skaita (17 000 LV). Olu ražošanā pārskata periodā bija vērojamas izmaiņas gadu no gada. Ikgadējās izmaiņas var būt atkarīgas no tā, kurā brīdī vistas tiek nomainītas pret jaunām. Olu ražošana Zviedrijas ziemeļos lielā mērā ir atkarīga no barības, kas ražota no graudaugiem, jo šeit apstākļi graudaugu kultivēšanai ir mazāk produktīvi, salīdzinot ar Zviedrijas dienvidu daļu. Mīkstie augļi un dārzeņi Katru gadu tika atbalstītas saimniecības, kas audzē mīkstos augļus un dārzeņus, aptverot vidēji 341 ha platību, kas ir 5 % samazinājums salīdzinājumā ar iepriekšējo piecu gadu periodu. Pēdējo piecu gadu laikā platība, tāpat kā ražošanas apjoms, ir bijusi mainīga, un tā ir mazāk nekā puse no maksimālā atbalsttiesīgo ražošanas faktoru skaita. Secinājumi saistībā ar ražošanas apjomiem Attiecībā uz pienu ražošanas apjomi ir saglabājušies samērā konstantā līmenī, izņemot nelielu palielinājumu 2020. gadā atbilstoši tendencēm valsts mērogā. Arī citās nozarēs vērojama diezgan liela stabilitāte, lai arī ražošanas apjoms katru gadu atšķiras. Visās nozarēs atbalsttiesīgo ražošanas faktoru skaits nepārsniedz maksimālo pieļaujamo skaitu. 4.4. Lauksaimniecības ekonomikas attīstība ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta reģionos Zviedrijas atbalstāmajā apgabalā iedzīvotāju blīvums ir mazs un turpina samazināties, ekonomikas attīstības iespējas ir ierobežotas, un apstākļi lauksaimniecībai ir slikti. Saimniecību struktūru raksturo mazāki, izkaisītāki un nelīdzenāki lauki nekā vidēji Zviedrijā. Tas palielina izmaksas, tostarp par pārvadāšanu saimniecību robežās, kas saistīts ar attālumu starp laukiem. Ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta shēmā ietilpstošajās lēnēs, kas atrodas vistālāk uz ziemeļiem, vietējās ražošanas apjoms (reģionālais kopprodukts) ar nelielām ikgadējām variācijām samazinājās laikā no 1995. līdz 2015. gadam, pēc tam izlīdzinoties (attiecīgo lēņu reģionālais kopprodukts izteikts kā daļa no valsts kopējā iekšzemes kopprodukta ir aptuveni 13 %). Galvenais lauksaimnieciskais produkts šajā apgabalā ir piens, kura ražošanas daļa ir aptuveni 13 % no kopējā piena ražošanas apjoma Zviedrijā (salīdzinājumā ar 15 % 1991. gadā). Laikā no 2016. līdz 2020. gadam ražotāju skaits gan apgabalā, gan valstī kopumā samazinājās par 20 %, savukārt govju skaits apgabalā samazinājās par 10 % salīdzinājumā ar 8 % samazinājumu valsts mērogā. Piena ražošanas apjomi samazinājās lēnāk (−3,9 %), taču ātrāk, nekā valstī kopumā (−3,1 %). Atbalstāmajā apgabalā piena ražošanas apjoms 2020. gadā bija par 15 000 tonnām mazāks, nekā 2016. gadā. Neraugoties uz ziemeļu apgabaliem paredzēto atbalstu un citu piešķirto atbalstu, saimniecību ekonomiskā dzīvotspēja atbalstāmajā apgabalā bija ievērojami vājāka, salīdzinot ar valsts dienvidu daļu un vidusdaļu. Atbalstāmajā apgabalā, kurā dominē meži, lauksaimnieciskā ražošana palīdz saglabāt atklātu ainavu, kas veicina biodaudzveidību. Lauksaimniecības praksi atbalstāmajos apgabalos raksturo mazāk intensīva ražošana, jo galvenās apstrādātās platības ir pļavas un ganības. Tajās parasti izmanto maz pesticīdu un mēslojuma. Šā iemesla dēļ ietekme uz vidi ir mazāka nekā uz lauksaimniecības darbībām citās valsts daļās. Lai arī attiecīgajā reģionā laikā no 2016. līdz 2020. gadam iedzīvotāju skaits mazliet palielinājās, šis palielinājums bija ievērojami mazāks nekā pārējā valstī, līdz ar to iedzīvotāju skaita atšķirības starp ziemeļu reģioniem un pārējo valsti palielinājās. Kopš 1990. gada atbalstāmā reģiona iedzīvotāju skaits ir samazinājies par 3 %, turpretim pārējā Zviedrijas daļā iedzīvotāju skaits ir palielinājies (18 %). 5. SECINĀJUMI Šajā ziņojumā ir analizētas ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta atļaujas, kas piešķirtas Somijai un Zviedrijai 2016.–2020. gada laikposmā, un sasniegtie rezultāti. Ziņojums ir sagatavots, pamatojoties uz datiem, ko dalībvalstu iestādes iesniegušas saskaņā ar pievienošanās akta 143. panta 2. punktu. 5.1. Somija Attiecībā uz Somijas ziemeļu apgabaliem paredzētā atbalsta shēmu Komisija atzīmē turpmāk izklāstīto.