PVN ieņēmumi ir svarīgs dalībvalstu un ES budžeta ienākumu avots. Kopējie ar PVN saistītie pašu resursu ieņēmumi ES budžetā ir palielinājušies no EUR 14,019 miljardiem 2013. gadā līdz EUR 18,087 miljardiem 2015. gadā. Tas atbilst dalībvalstu samaksāto PVN pašu resursu ieņēmumu relatīvajam īpatsvaram kopējā pašu resursu apjomā, kas ir palielinājies par 3 procentpunktiem — no 9,4 % 2013. gadā līdz 12,4 % 2015. gadā.

Šā ziņojuma pamatā ir informācija, kas tika saņemta no valstu nodokļu administrācijām. Iesniegto datu kvalitāte un precizitāte bija būtiski atšķirīga. Turklāt, tā kā nodokļu administrēšana arvien vairāk tiek organizēta, veicot integrētus procesus visa veidu nodokļu vajadzībām, dažkārt bija grūti nodalīt konkrētus PVN jautājumus no nodokļu administrēšanas struktūras plašākā izpratnē. Visbeidzot, šajā ziņojumā netiek aplūkotas sociāli politiskās, ģeogrāfiskās, ekonomiskās un vēsturiskās īpatnības, kas ietekmē valsts PVN iekasēšanas un kontroles sistēmas struktūru un organizēšanu.

Šis ir astotais ziņojums, kas aptver norises laikposmā no 2013. līdz 2016. gadam. Skaitliskie dati attiecas uz laikposmu no 2013. līdz 2015. gadam. Lai sagatavotu šo ziņojumu, Komisija, izmantojot aptaujas anketu, apkopoja informāciju no visu ES dalībvalstu nodokļu iestādēm. Turklāt, lai iegūtu precīzāku informāciju un noskaidrotu dažas atbildes uz aptaujas jautājumiem, Komisijas dienestu pārstāvji apmeklēja desmit dalībvalstis.

Pārskata periodā ir skaidri konstatējama šī tendence arvien vairāk izmantot IT, lai gan īstenošanas līmenis dažādās dalībvalstīs ir atšķirīgs. Atbilstības un revīzijas iniciatīvās arvien lielāku nozīme ir datizracei un datu analīzei. Balstoties uz datiem, kas saņemti no nodokļu maksātājiem, nodokļu iestādes var labāk atklāt sarežģītas darījumu attiecības un krāpnieciskas darbības, kas, piemēram, rada nepieciešamību veikt revīzijas vai apturēt atmaksas veikšanu.

Pašreizējos administratīvos procesus raksturo digitalizācija un IT. Šīs norises ietekmē attiecības starp nodokļu maksātājiem un nodokļu administrācijām — veicina nodokļu maksātāju saistību izpildi un palīdz nodokļu iestādēm konstatēt un analizēt ar PVN saistītos riskus. Tā kā situācijā, kad samazinās iestāžu resursi, ir vajadzīgi lielāki ienākumi, augstāka efektivitāte un labāka atbilstība, nodokļu iestādes aizvien biežāk izmanto nodokļu datu digitālu vākšanu un analīzi. Tas ļauj nodokļu iestādēm savākt nodokļu datus gandrīz tiešsaistes režīmā, jo īpaši tad, ja informāciju var savākt tieši no nodokļu maksātāju pašu sistēmām. PVN ir viens no pirmajiem pilnībā digitalizētajiem nodokļiem. Šādu norišu piemēri ir e-pakalpojumi, nodokļu maksātāju konti, e-rēķini, valsts kontroles paziņojumu izmantošana.

Laikposmā no 2013. līdz 2016. gadam vairākas dalībvalstis veica vai joprojām turpina veikt savas nodokļu administrēšanas sistēmas (daļēju) reformu. Turpinās tendence pārorientēties no administrēšanas, kas ir balstīta uz nodokļa veidu, uz administrēšanu, kas tiek organizēta atbilstoši nodokļu maksātāju veidiem (lieli uzņēmumi, MVU, privātpersonas) vai funkciju veidiem (reģistrācija, deklarēšana, samaksa utt.). Tāpēc šie procesi tiek integrēti vienotā procesā attiecībā uz visiem nodokļiem, nevis tiek organizēti kā atsevišķi procesi saistībā ar PVN, uzņēmumu ienākuma nodokli, iedzīvotāju ienākuma nodokli utt. Tādēļ ar Regulas 12. pantā minēto PVN procedūru efektivitātes mērīšanu ir jāsaprot nodokļu administrēšanas galveno funkciju novērtēšana neatkarīgi no nodokļa veida.

Datu analīzes izmantošana, lai konstatētu atbilstību, paplašinās. PVN jomā vairākas dalībvalstis ir ieviesušas vai pašlaik ievieš iniciatīvas, lai informāciju varētu savākt rēķinu līmenī un lai tādējādi uzlabotu to teritorijā veikto darījumu pārredzamību, vai arī vāc datus par preču pārvietošanu. Lai gan IT palīdz nodokļu administrācijām apkopot arvien vairāk datu, lielāks informācijas daudzums ne vienmēr nozīmē to, ka tiek labāk novērtēti riski, — pārāk daudz informācijas var pat kavēt lietderīgo datu identificēšanu un tādējādi pazemināt atbilstības līmeni. Tāpēc nodokļu administrācijām ir pienācīgi jālīdzsvaro nepieciešamība pēc informācijas un tās pienācīga apstrāde un analīze, no vienas puses, un uzņēmumiem uzliktais administratīvais slogs, no otras puses.

Turklāt nodokļu iestādes izjūt ierobežojumus saistībā ar ieguldīšanu IT. IT sistēmas (aparatūra un programmatūra) bieži vien ir dārgas un ne vienmēr ir savstarpēji savietojamas, un tas var kavēt informācijas apmaiņu starp nodokļu iestādēm un/vai citām valsts struktūrām. Dalībvalstis varētu gūt labumu no ciešākas savstarpējas sadarbības, lai netiktu dublēti to centieni un sistēmas, tiktu samazinātas IT izmaksas un lai iegūtu kopējas priekšrocības, ieguldot savietojamos IT risinājumos.

2. ieteikums. Digitalizācija un IT

Tā kā digitalizācija un IT ir kļuvuši par kritiskiem nodokļu administrēšanas elementiem, dalībvalstīm ir jāturpina digitalizēt un automatizēt datus un uzdevumus. Pēc tam kopā ar citām dalībvalstīm tām ir jāizvērtē iespējas, kā iekšzemē iegūtos datus varētu vislabāk izmantot, palīdzot arī citām dalībvalstīm. Šai nolūkā kā atskaites punkts var lieti noderēt pašlaik īstenotais darījumu tīklu analīzes (DTA) projekts.

3.1.3.PVN iztrūkuma analīze

Pārskata periodā bija vērojama PVN iztrūkuma neliela samazināšanās gan apjoma, gan procentuālā ziņā (sk. 1. attēlu). Tomēr individuālajā līmenī PVN iztrūkuma atšķirības starp dalībvalstīm joprojām ir būtiskas (robežās no 0 % līdz 36,9 %). Lai gan PVN iztrūkuma samazināšanās iemesli var būt dažādi, piemēram, pilnīgāki dati vai ekonomikas izaugsme, samazinājums var būt saistīts arī ar labāku nodokļu administrēšanu. Aplūkotajos gados (2013–2016) daudzas nodokļu iestādes ir veikušas vairākus dažreiz tālejošus pasākumus, lai samazinātu PVN iztrūkumu. Lai gan nav pārliecinošu pierādījumu par šo pasākumu ietekmi uz PVN iztrūkuma apmēru, ir ļoti iespējams, ka tie ietekmēja atbilstības līmeni un līdz ar to arī PVN iztrūkuma apmēru. Papildus Komisijas publicētajam ziņojumam par PVN iztrūkumu arvien vairāk dalībvalstu aprēķina savu PVN iztrūkumu, darot to detalizētāk, piemēram, aprēķinot PVN iztrūkumu pa ekonomikas nozarēm vai ģeogrāfiskajiem reģioniem.

Dalībvalstīm būtu jāiegulda vai jāturpina ieguldīt resursi, lai aprēķinātu un sīkāk analizētu savu PVN iztrūkumu.

3.2.PVN maksātāja reģistrācija un reģistrācijas anulēšana

Dalībvalstīs ir jābūt izveidotai nodokļa reģistrācijas sistēmai, kas identificē to PVN maksātājus, kā arī attiecīgie dati par ES iekšienē ar nodokli apliekamiem darījumiem ir jāglabā VIES sistēmā.

3.2.1.PVN maksātāja reģistrācija

Efektīva reģistrācijas procedūra un pareiza PVN identifikācijas numuru piesaiste stiprina galvenos administratīvos procesus, kas saistīti ar deklarēšanu, samaksu, aplikšanu ar nodokli, iekasēšanu un strīdu izšķiršanu. Lai to panāktu, reģistrācijas brīdī savāktajai un nodokļu iestādes datubāzēs glabātajai informācijai ir jābūt pilnīgai, precīzai un aktuālai. Ir ārkārtīgi svarīgi, lai nodokļu iestādes precīzi izpildītu reģistrēšanas un reģistrācijas anulēšanas procedūras, jo neizpilde šajā jomā būtiski ietekmēs PVN iekasēšanu citās dalībvalstīs.

Lai gan reģistrācijas procesam ir jābūt ātram, lai nekavētu nodokļu maksātāju darījumdarbību, ir būtiski izvairīties no tā, ka PVN identifikācijas numuri tiek piešķirti nodokļu maksātājiem, kuru nodomi ir krāpnieciski. Tādēļ ir svarīgi panākt līdzsvarotu pieeju starp ātrumu un uzraudzību.

Apzīmējumi: PVN reģistrācijas pieprasījumi (kopējais skaits) PVN reģistrācijas pieprasījumi salīdzinājumā ar 2013. gadu (izmaiņas) Reģistrācijas atteikumi

Avots: Dalībvalstu atbildes uz 2017. gada aptaujas jautājumiem.

Pārskata periodā kopējais PVN reģistrācijas pieprasījumu skaits 21 dalībvalstī, kā parādīts attēlā, ir vairāk vai mazāk stabils, savukārt VIES sistēmā anulēto reģistrāciju skaits 2015. gadā būtiski palielinājās. Nav norādīts konkrēts šāda pieauguma iemesls.

Reģistrācijas procedūras ir ieviestas visās dalībvalstīs. Dažās valstīs ir pieejami “vienas pieturas aģentūras” reģistrācijas pakalpojumi. Tā vietā, lai reģistrētos vairākiem mērķiem dažādās iestādēs (piem., Tirdzniecības palātā, Komerclietu tiesā un nodokļu iestādē), uzņēmumi visu pienākumu veikšanai var reģistrēties vienuviet. Tas nozīmē arī integrētu datubāzu izveidi un informācijas apmaiņu starp attiecīgajām iestādēm.