LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 23/8

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2018/C 23/08)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTS DOKUMENTS

“PITINA”

ES Nr.: PGI-IT-02332 – 23.1.2017.

ACVN ( ) AĢIN ( X )

1. Nosaukums(-i)

“Pitina”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Itālija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.2. grupa. Gaļas produkti (termiski apstrādāti, sālīti, kūpināti u. c.)

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

“Pitina” iegūst no masas, kas sagatavota no:

— pārsvarā liesas šādu sugu dzīvnieku gaļas gabaliem: aitas, kazas, stirnas, dambrieža, brieža, kalnu kazas,

— pārsvarā treknas cūku vēderdaļas vai plecu gaļas gabaliem.

Pēc ārējā izskata produktam “Pitina” ir puslodes forma, kuras krāsa var būt no zeltaini dzeltenas līdz brūngandzeltenai; griezuma vietā produkta krāsa ir no koši sarkanas līdz tumšam bordo tonim, turklāt malējā daļā produkta krāsa ir tumšāka. Masu pārgriežot, tā izskatās liesa un ļoti smalkgraudaina. Garša ir niansēta ar raksturīgu dūmojuma aromātu.

Produktu “Pitina” piedāvājot tirdzniecībā, tam ir šādas fizikālās un ķīmiskās īpašības:

mitrums: < 55 %,

sāls < 3,5 %,

olbaltumvielas < 28 %,

nitrāti < 100 mg/kg,

nitrīti < 25 mg/kg.

“Pitina” sver 100–300 gramus.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Gaļa kā izejviela

“Pitina” ražošanai izmantojamās izejvielas ir aitas vai kazas gaļa vai šādu savvaļas nagaiņu gaļa: stirnas, dambrieža, brieža, kalnu kazas – veidojot pārsvarā produkta lieso frakciju –, un cūku vēderdaļas un/vai plecu daļas gabals – veidojot pārsvarā produkta trekno frakciju.

Produkta sastāvā esošajai liesajai gaļai ir jābūt iegūtai no dzīvniekiem, kas pieder tikai pie vienas no iepriekš uzskaitītajām sugām.

Miecēšana:

izmanto miecvielu maisījumu, kuru veido jūrassāls vai akmenssāls, vai iepriekš minēto maisījumu kopā ar pipariem, ķiplokiem, vīnu un garšaugiem, pievienojot arī nitrītus un nitrātus.

Atļautie garšaugi ir šādi: kadiķogas, parastās ķimenes vai savvaļas fenhelis, fenheļa sēklas, muskusa pelašķis.

Panējums:

kukurūzas milti.

Gaļai kā izejvielai jāatbilst šādām prasībām:

a) gaļas krāsa un īpašības: liesums sarkanā krāsā, bez zemādas taukiem, sīkiem asinsizplūdumiem vai hematomām;

b) cūku vēderdaļas vai plecu gaļas krāsa un īpašības: liesums sārti sarkanā, bet speķis koši baltā krāsā.

Mehanizēti atdalīta gaļa nav atļauta.

Gaļai kā izejvielai jāatbilst šādam procentuālajam sastāvam:

Minimālais saturs Maksimālais saturs Liesuma daļa 70 % 90 % Speķa daļa 10 % 30 %

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Visi “Pitina” ražošanas posmi – sākot ar gaļas izcirtņu aplīdzināšanu un beidzot ar produkta nogatavināšanu – noris ražošanas ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Produktu “Pitina” laiž tirdzniecībā veselu un fasētu vakuumiepakojumā vai modificētas atmosfēras iepakojumā.

“Pitina” iepakošanas darbības tiek veiktas vienīgi laboratorijās, kuras atrodas ražošanas apgabalā, un tādos pašos apstākļos, kādos notiek tā apstrāde. Noteikums par to, ka “Pitina” iepakošanu drīkst veikt tikai tādos pašos apstākļos, kādos to apstrādā, ir vajadzīgs tāpēc, lai garantētu produkta specifiskuma saglabāšanu. Atšķirībā no citiem nogatavinātiem produktiem attiecībā uz “Pitina” nav paredzēts posms, kurā produkta masu iepilda zarnu apvalkā. Produkts ir “ietīts” vienīgi kukurūzas miltu aizsargkārtā, pašu tā masu veidojot puslodes formā. Tāpēc produkta fasēšana tādos pašos apstākļos, kādos to apstrādā, nepieļauj, ka tas zaudē raksturīgo “Pitina” formu un pārāk sacietē, ja to pastāvīgi tur vidē bez mitruma un temperatūras kontroles.

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Uz katra iepakojuma jābūt produkta logotipam un Eiropas Savienības simbolam.

Aizsargātā ģeogrāfiskās izcelsmes norāde “Pitina” uz etiķetes jāatveido ar skaidriem un neizdzēšamiem burtiem, kas krasi atšķiras no jebkuriem citiem uz etiķetes esošiem uzrakstiem; turpat blakus jābūt uzrakstam “aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde” un/vai tā akronīmam AĢIN.

Produkta logotipu veido grafiska kopa no simboliem un vārdiem, kā norādīts attēlā:

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

“Pitina” iegūst vienīgi Pordenone provincē šādu pašvaldību teritorijā: Andreis, Barcis, Cavasso Nuovo, Cimolais, Claut, Erto Casso, Frisanco, Maniago, Meduno, Montereale Valcellina, Tramonti di Sopra un Tramonti di Sotto.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Produkta “Pitina” specifiskums izpaužas tā raksturīgajā kvalitātē un neatkārtojamībā, proti, savvaļas medījamo dzīvnieku vai aitas un kazas gaļas izmantošanā, ko nekur citur visā Alpu apvidū nedara, un uzglabāšanas veidā, kurš atšķirībā no parastajiem gaļas izstrādājumiem, neparedz izmantot zarnu apvalkus vai ādu, bet gan plānu kukurūzas miltu kārtiņu, kas apvienojumā ar prasmīgi veiktu kūpināšanu nodrošina produkta nogatavināšanu un nepieļauj, ka tas pārāk sažūst.

Produkts “Pitina” ir radies teritorijā ar īpatnējiem ekoloģiskajiem un vides apstākļiem, ko reģionālais meteoroloģiskās novērošanas centrs (OSMER, 2011) definējis šādi: “meteoroloģiskajā un klimatiskajā ziņā autonoms Priekšalpu anklāvs, kam raksturīgs gada vidējais nokrišņu daudzums, kurš saskaņā ar novērojumiem ir īsts rekords, kur bieži sajaucas gaisa masas, kurām piemīt vietējā reljefa ietekmē izveidojušās īpatnības, un kur atrodas viszemākais Alpu pastāvīgais firns”.

Ģeogrāfiski “Pitina” ražošanas apgabalu veido trīs ielejas, ko sauc par Valcellina, Val Colvera un Val Tramontina un kas ietilpst kalnu apvidū blakus līdzenumam Friuli augstienes rietumpusē, un kas stiepjas starp upēm Tagliamento un Piave. Daļa šās teritorijas ietilpst Friuli dolomītu dabas parkā [Parco Naturale Dolomiti Friuli].

Tā ir teritorija, kurā vēsturiski piedzīvota migrācija, valdījusi nabadzība un izdzīvošanas ekonomika, kurā gaļa bijusi vērtīgs labums un cūkas audzētas tikai ļoti nedaudzās saimniecībās. Vajadzību pēc dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielām nodrošināja vai nu ar tādu aitu vai kazu gaļu, kuras nokāva, kad tās bija sasniegušas galējā vecuma robežu vai tad, kad tās bija savainojušās vai iekritušas kādā aizā, vai arī – atsevišķos gadījumos – ar savvaļas nagaiņu gaļu, kas gandrīz vienmēr bija iegūta malumedniecībā.

Nepieciešamība cik ilgi vien iespējams saglabāt tik reti dabūjamo gaļu, it īpaši ziemas mēnešos, bija par iemeslu tam, ka attīstījās konservēšanas paņēmieni, kuri kopumā ir līdzīgi visā Alpu kalnu grēdu veidotā reljefa loka apvidū un Eiropas ziemeļdaļā un kuru vidū ir kūpināšana un stabilizācija, ko panāk, pievienojot cūku taukus.

Attiecībā uz “Pitina” gaļu, ko nepatērēja uzreiz, un – vispārējā kārtā – mazvērtīgākās gaļas gabalu daļas rupji apstrādāja, attīrīja no treknumiem un cīpslām, sasmalcināja ar gaļas griezēju, ko sauca par “pestadoria”, kurš bija apgādāts ar smagu nazi, sauktu par “manarin”, un veidoja frikadeles [polpettine], pievienojot sāli, garšvielas (ko reizumis izmiekšķēja vīnā) un savvaļas fenheli. Tad frikadeles (ko sauca arī par “pitine”) izvalstīja kukurūzas miltos un pēc tam novietoja tās žāvēties [kvēlojošu ogļu] dūmos, kas cēlās no pavarda (“fogher” jeb “fogolar”).

Virkne mutvārdu liecību, ko vietējie pētnieki savākuši no 1978. gada (“La cultura popolare di Andreis e la sua valle” – Renata Vettorelli disertācija, Università degli studi di Urbino, 1981./82. mācību gads), ļauj pārliecinoši apgalvot, ka 19. gadsimta sākumā “Pitina” gatavošana un patērēšana gan Val Tramontina, gan blakus esošajās ielejās bija plaši izplatīta.

Svarīga nozīme, šķiet, ir tam, ka produkta “Pitina” un tā raksturīgās īpašības minētas darbā “La valle del Colvera” (Mazzoli, Maniago, 1973): “(..) “Pitina” gatavoja no aitas un kazas gaļas”; savukārt sīks produkta apraksts sniegts darbā “Civiltà contadina del Friuli – architettura spontanea e lavoro a Navarons”, kas izdots 1979. gadā: “Pitina” – tā ir saplacināta frikadele (astoņu centimetru diametrā un trīs centimetru biezumā), kas veidota no aitas vai auna, kazas vai āža, vai kalnu kazas gaļas. Gaļu atkaulo, attīra no taukiem, samaļ mehanizēti vai ar rokām, sāla un piparo, pievienojot arī ķiplokus un noteiktu daudzumu speķa. Visu masu labi samaisa un izvalstī kukurūzas miltos. Porcijas kūpina uz kvēlojošām kadiķkoka oglēm. Iegūtos “pitini” var uzglabāt sausā vietā pat vairāk nekā gadu (“pitini” ir autora mēģinājums izteikt šo nosaukumu daudzskaitlī).

“Pitina” tradīcija Val Tramontina ir minēta V Comunità Montana“Tūristu ceļvedī”, kas izdots 1989. gadā. “(..) “Pitina” ir pelnījusi, ka to piemin īpaši: tas ir produkts uz kalnu āža gaļas bāzes, kas kūpināts ar reti sastopamiem aromātiskajiem garšaugiem un kam prasmīgi pievienotas garšvielas saskaņā ar senu ģimenes recepti, ko stingri sargā un nevienam neatklāj”.

Nosaukums “Pitina” sākotnēji bija izplatīts Val Tramontina. Pirmie ražotāji, par kuriem saglabājušās liecības, bija Inglagna un Frasaneit zemju iedzīvotāji Tramonti di Sopra pašvaldības teritorijā. Šajā pašvaldībā kopš 1969. gada apvienība Pro Loco atdzīvināja vietējo tradīciju, rīkojot Pitina svētkus, kurus kopš tā laika atkārto katru gadu jūlijā.

Laikposmā no 1997. gada līdz 2000. gadam organizācija Arcigola Slow Food iekļāva “Pitina” pirmajā saglabājamo produktu sarakstā, un šādā kontekstā uzņēma videoierakstu (Pieffe immagini, Maniago, 1999) un izveidoja īpašu tradīcijas un receptes aizsardzības “komiteju”.

Gandrīz tajā pašā laikā produktu iekļāva pirmajā sarakstā, kas ievietots tradicionālo produktu reģistrā, kuru Friuli-Venēcijas Džūlijas reģions sagatavojis saskaņā ar Ministrijas dekrētu 350/99.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

Itālijas Republikas Oficiālā Vēstneša 287. numurs, 9.12.2016. Specifikācija ir pieejama šādā vietnē: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335.

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.