EIROPAS KOMISIJA Briselē,15.11.2017 COM(2017) 751 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par Rumānijas panākumiem saskaņā ar sadarbības un pārbaudes mehānismu {SWD(2017) 701 final}



1. IEVADS Sadarbības un pārbaudes mehānisms (SPM) tika izveidots pēc Rumānijas pievienošanās Eiropas Savienībai 2007. gadā , lai novērstu trūkumus tiesu sistēmas reformā un korupcijas apkarošanā. Kopš tā laika SPM ziņojumu mērķis ir bijis palīdzēt koncentrēt Rumānijas iestāžu centienus, izmantojot konkrētus ieteikumus, un tajos ir sniegts pārskats par panākto progresu. Kā uzsvērusi Padome, SPM tiks izbeigts, kad apmierinošā līmenī būs izpildīti visi četri kritēriji, kas attiecas uz Rumāniju. 2017. gada janvāra SPM ziņojumā Komisija veic izvērtējošu pārskatu par sasniegumiem, neatrisinātajām problēmām un atlikušajiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai sasniegtu SPM mērķus. Šajā nolūkā Komisija sniedza divpadsmit būtiskus ieteikumus, kuru ievērošanas gadījumā varēs slēgt SPM procesu. Ziņojumā uzsvērts, ka procesa temps būs atkarīgs no tā, cik ātri Rumānija spēs neatgriezeniski izpildīt ieteikumus, un arī no tā, vai varēs izvairīties no negatīviem pasākumiem, kas apšauba iepriekšējo 10 gadu laikā panākto progresu. Tāpēc šajā SPM procesa posmā šajā ziņojumā ir sniegts pārskats par progresu, kas panākts, īstenojot 2017. gada janvāra ziņojumā sniegtos ieteikumus. Līdzīgi kā iepriekšējos gados, ziņojums izstrādāts pēc Komisijas rūpīgi veikta analīzes procesa, balstoties uz ciešu sadarbību ar Rumānijas iestādēm, kā arī pilsoniskās sabiedrības un citu ieinteresēto personu, tostarp citu dalībvalstu, sniegto ieguldījumu. Savā 2017. gada septembra runā par stāvokli Savienībā Komisijas priekšsēdētājs Ž. K. Junkers uzsvēra to, cik būtisks ir tiesiskums un tiesu iestāžu neatkarība – nepieciešamība, kas attiecas uz visām ES dalībvalstīm, ne tikai uz tām, kuras iesaistītas SPM. Tas uzsver, cik svarīgi ir izvairīties no konfrontācijas starp dažādām valsts institūcijām, kam savukārt būtu negatīvas sekas attiecībā uz tiesu iestāžu neatkarību, kas kā problēma bija norādīta 2017. gada janvāra ziņojumā un joprojām ir aktuāla šā ziņojuma atsauces laikposmā. Pamatojoties uz veikto analīzi par Rumānijas progresu visā SPM procesā kopš 2007. gada un par progresu, kas panākts kopš 2017. gada janvāra ziņojuma, Komisija joprojām uzskata, ka, nodrošinot lojālu sadarbību starp valsts iestādēm, apņēmīgu politisku vadību, cieši turoties pie jau gūtajiem panākumiem, un tiesu neatkarības ievērošanu, Rumānija tuvākajā nākotnē spēs izpildīt atlikušos SPM ieteikumus. Komisija plāno izvērtēt progresu 2018. gada beigās un ir gatava sniegt turpmāku palīdzību Rumānijai vēl neīstenoto ieteikumu īstenošanā, lai palīdzētu nostiprināt progresa neatgriezeniskumu un līdz ar to slēgt mehānismu. 2. VISPĀRĪGS SITUĀCIJAS RAKSTUROJUMS 2017. gada janvāra ziņojumā desmit gadu perspektīva parādīja, ka Rumānija ir panākusi lielu progresu ceļā uz SPM kritēriju izpildi. Ir izveidota virkne būtisku iestāžu un ieviesti daudzi svarīgi tiesību akti. Kriminālkodeksa un civilkodeksa reforma bija tuvu pabeigšanai. Ziņojumā apstiprināts, ka Rumānijas tiesu sistēmā ir veiktas dziļas reformas un tiesu iestādes ir vairākkārt apliecinājušas savu profesionalitāti, neatkarību un pārskatatbildību. Ir konstatēta arī virkne iekšēju aizsardzības pasākumu pret progresa strauju pagriezienu pretējā virzienā. 2017. gada janvāra ziņojumā iekļautie divpadsmit galvenie ieteikumi paredzēti atlikušo konstatēto trūkumu novēršanai. Lielākajā daļā ieteikumu uzmanība vērsta uz atbildību un pārskatatbildību, kas nepieciešama Rumānijas iestādēm, un iekšējiem aizsardzības pasākumiem, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu rezultātu neatgriezeniskumu. Rumānijas valdība pauda atzinību par šo pieeju un atkārtoti apstiprināja savu apņēmību izpildīt SPM ieteikumus. Gan parlamenta deputātu vairākums, gan arī opozīcija apliecināja vēlmi iesaistīties konstruktīvā dialogā un pozitīvi reaģēja uz dažiem ieteikumiem. Tomēr, neraugoties uz valdības apņemšanos censties pabeigt SPM cik drīz vien iespējams, panākt progresu 2017. gada janvāra SPM ieteikumu īstenošanā traucēja politiskā situācija. Deviņu mēnešu laikā kopš 2017. gada janvāra ziņojuma publicēšanas Rumānija ir pieredzējusi divas valdības, un arvien pieaugošā spriedze starp valsts struktūrām (parlamentu, valdību un tiesu iestādēm) sadarbību starp tām padara arvien sarežģītāku. Turklāt pozitīvo virzību un tiesu iestāžu pastāvīgos labos rezultātus cīņā pret korupciju lielā mērā kavēja tādi pasākumi, kā, piemēram, 2017. gada janvārī iepriekšējās valdības pieņemtais Valdības ārkārtas rīkojums par kriminālsoda nepiemērošanu noteiktiem korupcijas nodarījumiem, piemēram, pilnvaru ļaunprātīgai izmantošanai, un priekšlikums apžēlošanas likumam.. Visā Rumānijā notika plaši protesti pret šiem pasākumiem. Kaut gan valdība un arī parlaments atcēla Ārkārtas rīkojumu, šie notikumi sabiedrībā radīja neuzticēšanos. Pretrunīgu reakciju izraisīja arī ierosinātās Tiesu likuma pārskatīšanas apspriešana augusta beigās. Tiesnešu augstākā padome divreiz ir noraidījusi minētos projektus, norādot uz tādām problēmām, kā, piemēram, tiesu varas neatkarība. Bažas paudis arī Rumānijas prezidents un pilsoniskā sabiedrība. Tika iesniegta arī petīcija, kuru parakstījis vairums Rumānijas tiesnešu un kurā pieprasīts, lai tiktu ievērots Tiesnešu augstākās padomes atzinums. Trīs Tiesu likumi, kas pieņemti 2004. gadā, reglamentē tiesnešu un prokuroru statusu, kā arī tiesu, prokuratūru un pašas Tiesnešu augstākās padomes organizatorisko struktūru un darbību. Šiem likumiem ir tieša ietekme uz tiesu iestāžu neatkarību un tiesu sistēmu kopumā, un šie pašlaik spēkā esošie likumi bija svarīgs elements Komisijas sniegtajā pozitīvajā novērtējumā pagājušajā janvārī. Ierosinātās izmaiņas attiecās uz tādiem jautājumiem kā Tiesu inspekcijas loma un tiesnešu personiskā atbildība, kā arī vecāko prokuroru iecelšana amatā; tie ir jautājumi, kuri skar tiesu iestāžu neatkarību un kuros veiktas izmaiņas rada jautājumu par to, vai nebūtu jāpārskata 2017. gada janvāra ziņojuma novērtējums attiecībā uz progresu tiesu sistēmas neatkarības jomā. Tiesu iestāžu un pilsoniskās sabiedrības grupu izteikti negatīvā reakcija bija vērsta galvenokārt uz jautājumu, kas saistīts ar tiesu iestāžu neatkarību. Izšķiroša nozīme būs valdības un parlamenta spējai nodrošināt atvērtu, pārredzamu un konstruktīvu likumdošanas procesu attiecībā uz Tiesu likumiem. Kopumā process, kurā tiek atzīta un pienācīgi ievērota tiesu iestāžu neatkarība un tiesu iestāžu viedoklis, kā arī Venēcijas komisijas viedoklis, ir reformas ilgtspējas priekšnoteikums un svarīgs elements SPM kritēriju izpildē. Kritika attiecībā uz tiesu iestādēm un tiesu nolēmumiem joprojām ir problemātisks aspekts publiskajās debatēs. Tas ir pretrunā Komisijas pozitīvajiem atzinumiem par tiesnešu lomu reformas īstenošanā, ko atbalsta Padome, un ar nepieciešamību ievērot tiesu iestāžu neatkarību. Galīgo tiesas spriedumu atzīšana un ievērošana un tiesnešu netraucēts darbs ir ārkārtīgi būtiski, tostarp lai ievērotu janvāra ziņojumā minētos nosacījumus. 3. SPM KRITĒRIJU IZPILDĒ PANĀKTĀ PROGRESA NOVĒRTĒJUMS, PAMATOJOTIES UZ 2017. GADA JANVĀRA SPM ZIŅOJUMĀ SNIEGAJIEM IETEIKUMIEM 3.1. Pirmais kritērijs. Tiesu neatkarība un tiesu iestāžu reforma 3.1.1. Tiesu neatkarība Ieteikums Nr. 1. Ar Venēcijas komisijas atbalstu ieviest stingru un neatkarīgu sistēmu augstākā līmeņa prokuroru iecelšanai amatā, balstoties uz skaidriem un pārredzamiem kritērijiem.

Ieteikums Nr. 2. Nodrošināt, ka deputātu Rīcības kodeksā, kas patlaban tiek izstrādāts parlamentā, ir ietverti skaidri noteikumi par savstarpēju cieņu iestāžu starpā un tajā ir skaidri norādīts, ka deputātiem un parlamentārajam procesam ir jārespektē tiesu iestāžu neatkarība. Līdzīgu Rīcības kodeksu varētu pieņemt arī ministriem. Amatpersonu iecelšana Janvārī Komisija atkārtoti ieteica ieviest pārredzamu un uz nopelniem balstītu sistēmu augstākā līmeņa prokuroru iecelšanai, kura sniegtu pietiekamas garantijas pret politisko iejaukšanos. Augstākā līmeņa prokuroru amatā iecelšanas procedūra ir bijis būtisks jautājums kopš augusta notiekošajās debatēs par Tiesu likumos ierosinātajiem grozījumiem. Tā ir daļa no pirmā negatīvā atzinuma, ko septembrī sniegusi Tiesnešu augstākā padome, un tajā ir veiktas papildu izmaiņas pašlaik izskatāmajā projektā. Venēcijas komisija ir atzinusi, ka pastāv atšķirīgi modeļi attiecībā uz ģenerālprokurora (vai līdzīgu augstākā līmeņa prokuroru) iecelšanu amatā. Tomēr tā ir uzsvērusi vajadzību pēc atbilstoša līdzsvara, “lai iegūtu sabiedrības uzticēšanos un cieņu pret tiesu iestādēm un juridisko profesiju pārstāvjiem.” Debatēs tikušas apspriestas gan prezidenta pilnvaras un tieslietu ministra rīcības brīvības pakāpe, izvēloties kandidātus, gan tas, cik lielā mērā tā pati amatā iecelšanas un atlaišanas procedūra attiektos uz zemākiem vadības līmeņiem prokuratūrā. Janvāra ieteikumā minēta nepieciešamība izmantot Venēcijas komisijas atbalstu, lai palīdzētu noslēgt šīs ilgtermiņa debates. . Joprojām spēkā ir ieteikumā ietvertā prasība, ka Rumānijai jālūdz Venēcijas komisijas viedoklis. Šā ieteikuma izpildei vajadzēs arī nodrošināt atbilstīgus aizsardzības pasākumus pārredzamības, neatkarības un kontroles un līdzsvara ziņā, pat ja galīgais lēmums paliktu politiskā līmenī. Rīcības kodeksi Kopš pēdējā SPM ziņojuma tiesu sistēmas un tiesnešu kritika plašsaziņas līdzekļos ir bijusi īpaši izteikta. Tas apstiprina, ka ir pamatoti ieteikumi nodrošināt, ka tiek veikti pasākumi, lai atturētu no rīcības, kas ir atklāts izaicinājums tiesu neatkarībai un tiesas nolēmumu autoritātei. Centieni panākt tiesisko aizsardzību ir notikuši gan ar Tiesnešu augstākās padomes starpniecību, gan atsevišķiem tiesnešiem iesniedzot savas lietas tiesā. Komisijas ieteikuma mērķis bija panākt problēmas atzīšanu iestāžu līmenī un lēmumu veikt pasākumus, lai to risinātu. Tas ir pamatā ieteikumam par Parlamenta rīcības kodeksu, kurā būtu iekļauti noteikumi par tiesu iestāžu neatkarības ievērošanu. Parlaments pieņēma rīcības kodeksu 2017. gada 11. oktobrī. Plaša noteikuma iekļaušana par pilnvaru nodalīšanas ievērošanu ir pozitīvs solis. Kaut arī netika ievērots Komisijas ieteikums īpaši minēt tiesu sistēmas neatkarību, īstenojot rīcības kodeksu, tādu pašu rezultātu varētu panākt citā veidā. Tāpēc nākamais solis būs novērtēt, kāda ir kodeksa praktiskā ietekme, nosakot, kādi pasākumi pārsniegtu kodeksā noteiktās robežas un kādi pasākumi tiek veikti, ja šīs robežas tiek pārkāptas. Rīcības kodeksu varētu papildināt, piemēram, ar vadlīnijām, piemēriem un informētības veicināšanas pasākumiem par to, kā rīkoties konkrētās situācijās , lai palīdzētu tam kļūt par efektīvu rīku, kā mazināt kritiku, ko sabiedrība velta tiesnešiem, un uzlabot cieņu pret tiesu sistēmu un tiesas nolēmumiem. Tā, piemēram, sagaidāms, ka ikreiz, kad Tiesnešu augstākā padome nosoda parlamenta deputāta paziņojumus, kuros tas kritizē tiesnesi vai tiesu sistēmu, parlamentā tiktu veikti nepārprotami atbildes pasākumi, lai novērtētu, vai nav pārkāpts kodekss. Janvāra ziņojumā bija arī ierosināts, ka valdība varētu lietderības nolūkā pieņemt Ministru rīcības kodeksu. 2017. gada jūlijā tikko ieceltā valdība pieņēma Ministru rīcības kodeksu, kurā ietverts līdzīgs noteikums par pilnvaru nošķirtības ievērošanu. Svarīga ir arī šo rīcības kodeksu praktiskā piemērošana, reaģējot uz parlamenta deputātu un valdības locekļu pausto tiesu sistēmas kritiku. 3.1.2. Tiesu sistēmas reforma Ieteikums Nr. 3. Rumānijas kriminālkodeksu reformas pašreizējais posms būtu jāpabeidz, parlamentam virzot uz priekšu tā plānus pieņemt grozījumus, kurus valdība iesniedza 2016. gadā pēc apspriešanās ar tiesu iestādēm. Tieslietu ministram, Tiesnešu augstākajai padomei un Augstākajai kasācijas instancei būtu jāpabeidz rīcības plāns, lai nodrošinātu, ka var ievērot jauno termiņu atlikušo Civilprocesa kodeksa noteikumu īstenošanai. Ieteikums Nr. 4. Lai vēl vairāk uzlabotu likumdošanas procesa pārredzamību un paredzamību un nostiprinātu iekšējos aizsardzības pasākumus neatgriezeniskuma interesēs, valdībai un parlamentam lēmumu pieņemšanā likumdošanas darbībās saistībā ar Kriminālkodeksu un Kriminālprocesa kodeksu, korupcijas jomas tiesību aktiem, integritātes jomas tiesību aktiem (neatbilstības, interešu konflikti, nepamatoti iegūti līdzekļi), tiesu likumiem (kas attiecas uz tiesu sistēmas organizāciju) un saistībā ar Civilkodeksu un Civilprocesa kodeksu būtu jānodrošina pilnīga pārredzamība un atbilstīgi jāņem vērā apspriedes ar attiecīgajām pārvaldes iestādēm un ieinteresētajām personām, iedvesmu smeļoties lēmumu pieņemšanas procesa pārredzamībā, ko valdība ieviesa 2016. gadā. Jauni kodeksi 2017. gadā ir notikušas vairākas pārmaiņas attiecībā uz Kriminālkodeksu un Kriminālprocesa kodeksu. Daži no šiem notikumiem palīdz sasniegt Komisijas ieteikumos izvirzītos mērķus, savukārt citi kavē mērķi par lielāku kodeksu reformas noteiktību un stabilitāti. Jāatzīmē, ka daudzas diskusijas par Kriminālkodeksu ir vērstas uz noteikumiem, kas attiecas uz augsta līmeņa korupcijas noziegumiem. Ieteikums pabeigt pašreizējo Rumānijas Kriminālkodeksu reformas posmu joprojām nav izpildīts. Parlaments līdz šim nav pieņēmis nevienu grozījumu projektu, ko valdība ierosinājusi 2016. gadā un kas bijis plašas apspriešanās ar tiesu iestādēm rezultāts . Tomēr parlaments ir pieņēmis citus grozījumus Kriminālprocesa kodeksā, t.i., tādus, kuru rezultātā tiek atcelta kriminālatbildība par interešu konfliktu. Tas, ka Konstitucionālā tiesa ātri pieņēma nolēmumus, kuros atzīts, ka Kodeksu noteikumi neatbilst konstitūcijai, veicina stabilitātes problēmas. Tieslietu ministrija ir sākusi risināt šo problēmu, apspriežoties ar tiesu iestādēm, juridisko profesiju pārstāvjiem un pilsonisko sabiedrību, un valdība ir paudusi apņemšanos pieņemt attiecīgus grozījumus. Tomēr neviena no ierosinātajām izmaiņām nav iestrādāta tiesību aktu grozījumos, un šādas kavēšanās dēļ var rasties atšķirīgas interpretācijas. Ātra un saskaņota reakcija uz nepieciešamību pielāgot tiesību aktus, lai atspoguļotu Konstitucionālās tiesas nolēmumus, būtu jānosaka par būtisku prioritāti, vienlaikus neapdraudot grozījumu sagatavošanas kvalitāti. Valdība ir paudusi apņemšanos ņemt vērā Konstitucionālās tiesas nolēmumus jaunā grozījumu kopumā. Ieteikums attiecas arī uz Civilprocesa kodeksa reformas pabeigšanu. 2016. gada decembrī tika noteikts jauns termiņš, proti, 2019. gada janvāris, no kura sāk piemērot pārējos šā kodeksa noteikumus. Ir sākušās apspriedes starp tieslietu ministru, Tiesnešu augstāko padomi un Augstāko kasācijas instanci. Ir veikti pirmie pasākumi, lai nodrošinātu vajadzīgo infrastruktūru jaunajām padomes palātām, un tieslietu ministrs pašlaik pabeidz darbu pie plāna, kas jāpieņem valdībai. Konstitucionālās tiesas nolēmumi rada problēmas arī attiecībā uz Civilkodeksu stabilitāti. Konkrēti, nesens Konstitucionālās tiesas nolēmums attiecībā uz robežvērtību, kas iepriekš tika ievērota, lai ierobežotu iespēju iesniegt otrās instances apelācijas sūdzības, var kļūt par būtisku papildu noslogojumu Augstākajai kasācijas instancei. Tieslietu ministrs meklē risinājumus, lai mazinātu ietekmi uz Augstākās tiesas darba slodzi un rastu iespēju vairāk lietu izskatīt zemākas instances tiesās. Augstākajai tiesai jau ir liela darba slodze, un janvāra ziņojumā uzsvērts, cik nozīmīgs ir tās darbs saistībā ar kasācijas sūdzību izskatīšanu un tiesību normu interpretāciju. Likumdošanas procesa pārredzamība un paredzamība attiecībā uz tiesību aktiem par tiesu sistēmas reformu un korupcijas apkarošanu

Kopš janvāra ziņojuma ir bijusi virkne gadījumu, kas rada bažas par likumdošanas procesa pārredzamību un paredzamību neatkarīgi no tā, vai tos uzsākusi valdība vai parlaments. Parlaments ir pieņēmis vairākus pasākumus un grozījumus, sniedzot nelielu iespēju apspriedēm un publiskām debatēm vai nesniedzot to vispār . Ir iesniegti arī citi problemātiski un nesaskaņoti priekšlikumi un, kaut arī daudzi no tiem netiek izskatīti parlamentārajā procesā, tas, ka tie paliek parlamenta darba kārtībā, rada būtisku nenoteiktības līmeni. Kā piemērus var minēt tiesību aktus par apžēlošanu vai tiesnešu atbildību. Pilsoniskajai sabiedrībai arī ir svarīga loma, uzsverot iespējamās sekas attiecībā uz tiesu sistēmas reformu un cīņu pret korupciju. Pašreizējās domstarpības par Tiesu likumiem būs svarīgs pārbaudījums tam, cik lielā mērā tiek dota iespēja paust tiesu un citu ieinteresēto personu likumīgās intereses un cik lielā mērā tās tiek pietiekami ņemtas vērā galīgajos lēmumos. Senāta juridiskās komitejas priekšsēdētājs nāca klajā ar iniciatīvu, lai palīdzētu atrisināt šo situāciju, un aicināja tieslietu ministru un Tiesnešu augstāko padomi izveidot pastāvīgu dialogu starp valsts iestādēm par grozījumiem kriminālkodeksos un citos būtiskos tiesību aktos. Mērķis bija izveidot paredzamu grozīšanas procesu, nodrošinot debates un sabiedrisku apspriešanu. Parlaments ir pārņēmis šo ideju, un oktobra sākumā tika izveidota īpaša parlamentārā komiteja, kas nodarbosies ar sistematizāciju, unifikāciju un juridiskās stabilitātes nodrošināšanu tiesu iestāžu jomā. Attiecībā uz ieteikuma Nr. 4 izpildi šai komitejai būs jāpierāda sava spēja veidot uzticēšanos starp parlamentu, valdību un tiesu iestādēm un veicināt konstruktīvu sadarbību attiecībā uz galvenajiem tiesību aktiem. Šai komitejai ir iespēja atrisināt neskaidrības, kas attiecas uz kodeksiem un ir ieteikuma Nr. 3 pamatā, vienprātīgi pieņemot grozījumus, kas saglabā ar šo četru kodeksu reformu panākto progresu. Komiteja varētu arī palīdzēt nodrošināt konsekventu procesu, lai sniegtu juridisko noteiktību pēc Konstitucionālās tiesas nolēmumiem. Ieteikums Nr. 5. Valdībai būtu jāievieš atbilstīgs rīcības plāns, lai risinātu jautājumu par tiesu nolēmumu īstenošanu un valsts pārvaldes piemēroto tiesu praksi, tostarp mehānisms precīzas statistikas sniegšanai, lai būtu iespējams veikt uzraudzību nākotnē. Tai būtu arī jāizstrādā iekšējās uzraudzības sistēma, iesaistot Tiesnešu augstāko padomi un Revīzijas palātu, lai nodrošinātu rīcības plāna pareizu īstenošanu. Ieteikums Nr. 6. Stratēģiskajai tiesu pārvaldībai, t.i., tieslietu ministram, Tiesnešu augstākajai padomei, Augstākajai kasācijas instancei un ģenerālprokuroram būtu jānodrošina pieņemtā rīcības plāna īstenošana un jāievieš regulāri, vispārēji, publiski ziņojumi par tā īstenošanu, iekļaujot risinājumus tiesu darbinieku trūkuma, pārmērīgas darba slodzes un nolēmumu pamatojumu aizkavēšanās problēmām. Tiesu nolēmumu ievērošana Šis ieteikums attiecas uz nolēmumu izpildi pret valsti, kurā valsts iestādei ir jāmaksā naudas summa vai jāveic tiesas nolēmumā minēts pasākums. Tieslietu ministrs ir atzinis, ka ir būtiski efektīvi īstenot visus tiesu nolēmumus pret valsti. Augusta beigās Rumānija atjaunināja savu 2016. gada rīcības plānu, kas sagatavots Eiropas Padomei ar mērķi risināt strukturālas problēmas saistībā ar tiesas nolēmumu pret valsti nepildīšanu, kā to konstatējusi Eiropas Cilvēktiesību tiesa. Šā rīcības plāna īstenošana lielā mērā risinātu ieteikumu Nr. 5. Lai novērtētu progresu šā ieteikuma īstenošanā, Komisija cer saņemt konkrētus risinājumus un detalizētu grafiku apzināto problēmu risināšanai. Lai īstenotu šo ieteikumu, nepieciešams arī izstrādāt procedūras valsts pārvaldē, kuras nodrošinātu, ka valsts pārvaldes iestādes konsekventi piemēro risinājumu, ko tiesas sniegušas līdzīgās lietās, kurās Augstākā kasācijas instance ir pieņēmusi galīgo pārsūdzības lēmumu vai interpretējošu nolēmumu. Šāda procedūra mazinātu risku, ka tiesā tiek iesniegtas līdzīgas lietas, un palielinātu iedzīvotāju un uzņēmēju uzticēšanos valsts pārvaldes iestāžu lēmumiem. Tiesu sistēmas strukturālās reformas Pēc kavēšanās, kas bija vērojama šā gada sākumā, Tiesu iestāžu stratēģiskās pārvaldības padome tikās 2017. gada jūnijā un septembrī. Pēdējā sanāksmē tika noteikts, ka ir jāveic vispārēja uzraudzība par rīcības plāna īstenošanu attiecībā uz tiesu sistēmas attīstības stratēģiju 2015.–2020. gadam, un jāiesniedz ceturkšņa ziņojumi. Atsevišķas tiesu iestādes ziņo, ka tās īsteno rīcības plānu, un Tieslietu ministrija ir veiksmīgi pieteikusies ES struktūrfondu līdzekļiem rīcības plāna finansēšanai. Šie pasākumi būtu jāpapildina ar skaidru uzraudzību un regulāri jāizmanto Padome kā reāla koordinācijas struktūra, lai veicinātu dialogu un sadarbību attiecībā uz kopīgajiem jautājumiem, kuri skar tiesu sistēmas darbību. Ieteikums Nr. 7. Jaunajai Tiesnešu augstākajai padomei būtu jāsagatavo kolektīva programma tās pilnvaru termiņam, iekļaujot pasākumus, lai sekmētu pārredzamību un pārskatatbildību. Tajā būtu jāiekļauj stratēģija par sadarbību, paredzot regulāras, atklātas sanāksmes ar tiesnešu un prokuroru asamblejām visos līmeņos, kā arī ar pilsonisko sabiedrību un profesionālajām organizācijām, un jāparedz ikgadēju ziņojumu sniegšana, kuri tiks apspriesti tiesu un prokuroru ģenerālasamblejās. Tiesnešu augstākās padomes pārredzamība un pārskatatbildība 2017. gada 6. janvārī darbu sāka jaunā padome . Jaunajai padomei ir nācies saskarties ar sarežģītiem apstākļiem. Tomēr tā ir parādījusi, ka ir gatava pieņemt sarežģītus lēmumus, piemēram, sniedzot negatīvu viedokli par izpildu rīkojumu februārī, kā arī par Tiesu likumu grozījumiem septembrī un novembrī. Padome ir saskārusies arī ar nepieciešamību aizsargāt tiesnešu, jo īpaši prokuroru, neatkarību un reputāciju, un sarežģījumiem, kad no citām valsts varas iestādēm par šiem pašiem tiesnešiem atkārtoti tiek saņemtas disciplināras vai ar vadību saistītas sūdzības. Tādējādi var uzskatīt, ka padome ir izpildījusi savu uzdevumu un parādījusi iestādes spēku un noturību. Saskaņā ar ieteikumu 2017. gada februāra beigās Tiesnešu augstākā padome noteica sava pilnvaru termiņa (2017.–2022. gadam) prioritātes. Tas sniedz pamatu iestādes pārskatatbildības veicināšanai. Padome ir īstenojusi pasākumus, lai veicinātu pārredzamību un atvērtību, piemēram, ieviesusi jaunu tīmekļa vietni un tiesu, tiesnešu profesionālo asociāciju vai NVO pārstāvju tiešu līdzdalību padomes sanāksmēs. Padome arī rīko tiesu un prokuratūru apspriedes, kas joprojām turpinās un ir kļuvušas par svarīgu saziņas un apspriešanās kanālu. Padome arī izstrādā kopēju programmu un stratēģiju, kura aptvers tādas jomas kā informācijas izplatīšanu, pasākumus tiesu iestāžu tēla uzlabošanai sabiedrībā, attiecības ar plašsaziņas līdzekļiem un sadarbību ar valdību un parlamentu. Padomei būtu konsekventi un efektīvi jāturpina nostiprināt tās darbu pie tiesnešu reputācijas aizstāvības un jāveicina konstruktīvs un pārredzams dialogs ar valdību un parlamentu. Padomei būtu jāveicina arī turpmāka sadarbības nostiprināšana starp tiesu iestādēm par galvenajiem neatrisinātajiem jautājumiem, tostarp par Tiesu inspekcijas darbību.

Pamatojoties uz 1.–7. ieteikuma analīzi, Komisija uzskata, ka ir vajadzīgs turpmāks darbs, lai izpildītu pirmo kritēriju. Ir notikušas vairākas pozitīvas norises, jo īpaši attiecībā uz rīcības kodeksiem, civilkodeksiem, kā arī pasākumiem, kas veikti, lai īstenotu tiesu iestāžu attīstības stratēģiju un saistībā ar jaunās Tiesnešu augstākās padomes darbībām. Tomēr progresu ir aizkavējusi politiskā situācija un tiesību aktu priekšlikumi, kuri varētu negatīvi ietekmēt reformu. Analizējot ieteikumus, apzinātas vairākas iniciatīvas un procesi, kuru īstenošanas gadījumā Rumānijai pavērtos daudzsološas iespējas strauji atsākt virzību saskaņā ar pirmo kritēriju. 3.2. Otrais kritērijs. Integritātes sistēma un Integritātes valsts aģentūra Ieteikums Nr. 8. Nodrošināt, ka darbību sāk PREVENT sistēma. Integritātes valsts aģentūrai un Valsts Publiskā iepirkuma aģentūrai būtu jāievieš sistēma ziņošanai par publiskā iepirkuma procedūru ex ante pārbaudēm un to pēcpasākumiem, tostarp ex post pārbaudēm, kā arī par konstatētiem interešu konflikta vai korupcijas gadījumiem, un sabiedrisku diskusiju rīkošanai tā, lai valdība, vietējās pārvaldes iestādes, tiesu iestādes un pilsoniskā sabiedrība tiktu aicinātas reaģēt. Ieteikums Nr. 9. Parlamentam vajadzētu būt pārredzamam savā lēmumu pieņemšanā, kas saistīti ar pēcpasākumiem galīgu un negrozāmu lēmumu par neatbilstībām, interešu konfliktiem un nepamatoti iegūtiem līdzekļiem gadījumos pret parlamenta deputātiem. PREVENT sistēma ir izstrādāta tā, lai novērstu interešu konfliktus publiskā iepirkuma procedūrās, izveidojot ex ante pārbaudes mehānismu un ļaujot līgumslēdzējām iestādēm novērst šādas situācijas pirms līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas. Sistēma sāka darboties jūnija beigās. Tā ir rezultāts ciešai sadarbībai starp Integritātes valsts aģentūru, Valsts Publiskā iepirkuma aģentūru un Digitalizācijas programmas aģentūru, kā arī sadarbībai ar valdību. Tā ir darbojusies četrus mēnešus, un ir redzami tās pirmie rezultāti. Secīgos SPM ziņojumos uzsvērts, ka kavēšanās un neatbilstība sankciju piemērošanā parlamenta deputātiem ir nesaderīga vai rada interešu konfliktu ar galīgo tiesas lēmumu par Integritātes valsts aģentūras ziņojumu. Tāpēc Komisija ir ieteikusi, ka parlamentam vajadzētu būt pārredzamam savā lēmumu pieņemšanā, kas saistīti ar pēcpasākumiem galīgu un negrozāmu lēmumu gadījumos par neatbilstībām, interešu konfliktiem un nepamatoti iegūtiem līdzekļiem pret parlamenta deputātiem. Komisija ir saņēmusi informāciju par piemērojamām procedūrām un par parlamentāro debašu publiskumu, bet vēl nav informēta par to, vai tiešām ir notikušas diskusijas un pieņemti lēmumi par neizskatītajām lietām. Kaut arī parlamenta noteikumi un procedūras par sankciju piemērošanu šķiet skaidras, Integritātes valsts aģentūra ziņo par trīs lietām attiecībā uz parlamenta deputātiem, kurās joprojām nav īstenoti galīgie integritātes lēmumi, ko tiesas pieņēmušas 2017. gadā. Nav skaidrs, vai pastāv termiņš, kādā parlamentam jāīsteno sankcijas. Turklāt ir arī trīs lietas attiecībā uz parlamenta deputātiem, kuru pilnvaras ir apstiprinātas pēc vēlēšanām 2016. gada beigās, neraugoties uz to, ka uz šiem deputātiem saskaņā ar tiesas galīgo lēmumu attiecas trīs gadus ilgs aizliegums ieņemt vēlētu amatu. Integritātes valsts aģentūra informēja parlamentu 2017. gada februārī, bet parlaments vēl nav veicis pasākumus, lai atrisinātu šīs trīs lietas. Konkrēti pasākumi ieteikumā minētās pārredzamības nodrošināšanai varētu būt, piemēram, ka attiecīgās parlamenta palātas priekšsēdētājs publiski apstiprina, ka ir saņēmis galīgo tiesas lēmumu (vai Integritātes valsts aģentūras ziņojumu, kas nav apstrīdēts tiesā); paziņo darba grafiku lēmuma pieņemšanai un informē sabiedrību un Integritātes valsts aģentūru, kad šis lēmuma pieņemšanas process ir pabeigts. Parlamenta rīcība attiecībā uz minētajām sešām lietām ļautu ātri panākt progresu attiecībā uz šo ieteikumu. Pamatojoties uz ieteikumu Nr. 8 un 9 analīzi, Komisija uzskata, ka kopumā Rumānija ir panākusi ievērojamu progresu attiecībā uz otro kritēriju. Ieteikuma Nr. 8 īstenošana ir apmierinoša. Ātra lēmumu pieņemšana attiecībā uz visām neatrisinātajām lietām par parlamenta deputātiem, attiecībā uz kuriem jāpieņem galīgais integritātes lēmums, ļautu ātri panākt progresu attiecībā uz otro kritēriju. 3.3. Trešais kritērijs. Augsta līmeņa korupcijas apkarošana Ieteikums Nr. 10. Pieņemt objektīvus kritērijus tam, lai lemtu par parlamenta deputātu imunitāti un pamatotu tās atcelšanu nolūkā palīdzēt nodrošināt, ka imunitāte netiek izmantota, lai izvairītos no korupcijas nodarījumu izmeklēšanas un saukšanas pie atbildības par tiem. Valdība varētu arī apsvērt grozīt likumu, lai ministriem imunitāte būtu tikai viņu amata pilnvaru laikā. Šajos pasākumos palīdzību varētu sniegt Venēcijas komisija un GRECO . Parlamentam būtu jāizveido sistēma, lai regulāri ziņotu par lēmumiem, ko pieņēmušas tā palātas attiecībā uz pieprasījumiem atcelt imunitāti, un tas varētu rīkot sabiedrisku diskusiju tā, lai Tiesnešu augstākā padome un pilsoniskā sabiedrība var sniegt atbildi. Ieteikums Nr. 10 attiecas uz parlamenta pārskatatbildību tā lēmumos par prokuratūras pieprasījumiem atļaut preventīvus pasākumus, piemēram, meklēšanu vai apcietināšanu, un par pieprasījumiem atļaut veikt izmeklēšanu par parlamenta deputātiem, ja viņi ieņem vai ir ieņēmuši ministra amatu (turpmāk tekstā – “imunitātes atcelšana”). Iepriekšējos SPM ziņojumos bija uzsvērts, ka sabiedrība šos lēmumus uzskata par mēģinājumiem ierobežot vai izvairīties no korupcijas nodarījumu izmeklēšanas un saukšanas pie atbildības par tiem. Tādējādi kritēriji lēmumu pieņemšanai par šādiem prokuratūras pieprasījumiem ir viens no veidiem, kā iespējams pierādīt, ka lēmumiem ir objektīvs pamatojums . Trīs neseni pieprasījumi par parlamenta deputātu imunitātes atcelšanu tika noraidīti. Pārredzamības uzlabošanas nolūkos Deputātu palāta pirms plenārsēdes balsojuma ir sākusi atklāt Juridiskās komitejas argumentus par pieprasījuma noraidīšanu vai piekrišanu tam. Divās lietās Juridiskās komitejas minētie argumenti par labu noraidīšanai bija tādi, ka nodarījumiem nav juridiska pamata, kaut arī opozīcijas partijas to apstrīdēja, norādot, ka vienīgi tiesneši var novērtēt, vai persona ir izdarījusi noziedzīgu nodarījumu. Komisija atzinīgi vērtē to, ka uzmanība tiek pievērsta nepieciešamībai nodrošināt lielāku pārredzamību attiecībā uz to, kā tiek izpildīti prokuratūras pieprasījumi, bet uzskata, ka ir jāstrādā vairāk, lai īstenotu ieteikumu Nr. 10. Tā atkārto savu ieteikumu lūgt Venēcijas komisijas un GRECO atbalstu, jo tie var sniegt vērtīgas specializētās zināšanas par praksi šajā jomā. Janvāra ziņojumā Komisija precizēja, ka korupcijas kā noziedzīga nodarījuma jomas vājināšana vai sašaurināšana vai Korupcijas apkarošanas prokuratūras neatkarības un efektivitātes būtiska apdraudēšana nozīmētu atkāpšanos no progresa. Komisija uzskata, ka pie ieteikuma Nr. 10 ir jāstrādā vairāk. Kopumā pozitīvs novērtējums par trešā kritērija ietvaros sasniegto progresu ir atkarīgs no tā, vai neatkarīgs Valsts Pretkorupcijas direktorāts spēj darboties ar visiem tā rīcībā esošajiem instrumentiem un uzturēt stabilus rezultātus. Iepriekšējos ziņojumos tas, ka Valsts Pretkorupcijas direktorāts bija saglabājis stabilus rezultātus, neraugoties uz spēcīgu spiedienu, tika minēts kā ilgtspējas pazīme. Tāpēc Komisija trešajā kritērijā aprobežojās tikai ar viena ieteikuma sniegšanu. Ja minētais spiediens sāktu kaitēt cīņai pret korupciju, Komisija var pārskatīt šo secinājumu. 3.4. Ceturtais kritērijs. Korupcijas apkarošana visos līmeņos Ieteikums Nr. 11. Turpināt īstenot Valsts pretkorupcijas stratēģiju, ievērojot valdības 2016. gada augustā noteiktos termiņus. Tieslietu ministram būtu jāievieš sistēma ziņošanai par Valsts pretkorupcijas stratēģijas efektīvu īstenošanu (iekļaujot statistiku par integritātes pārkāpumiem valsts pārvaldē, sīkāku informāciju par disciplinārajām procedūrām un sankcijām, informāciju par strukturālajiem pasākumiem, kas piemēroti neaizsargātās jomās). Ieteikums Nr. 12. Nodrošināt, ka Atsavinātu līdzekļu pārvaldības valsts aģentūra ir pilnībā darbotiesspējīga un efektīva tā, lai tā var sniegt pirmo gada ziņojumu ar ticamu statistikas informāciju par noziedzīgi iegūtu līdzekļu konfiskāciju. Aģentūrai būtu jāievieš sistēma, lai regulāri ziņotu par administratīvās kapacitātes attīstību, noziedzīgi iegūtu līdzekļu konfiskācijas un pārvaldības rezultātiem.