Eiropas Parlamenta rezolūcija par Eiropas konkurētspējas attīstību: industriālu pārmaiņu ietekme uz politiku un MVU nozīme (2004/2154(INI))



Oficiālais Vēstnesis 124 E , 15/05/2006 Lpp. 0510 - 0516



P6_TA(2005)0230 Eiropas konkurētspējas attīstība Eiropas Parlamenta rezolūcija par Eiropas konkurētspējas attīstību: industriālu pārmaiņu ietekme uz politiku un MVU nozīme (2004/2154(INI)) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Atbalstīt strukturālās pārmaiņas: rūpniecības politika paplašinātajā Eiropā" (KOM(2004)0274), - ņemot vērā Komisijas paziņoj umu "Proaktīva konkurences politika konkurētspējīgai Eiropai" (KOM(2004)0293), - ņemot vērā Līguma par Konstitūciju Eiropai II-76. pantu (Darījumdarbības brīvība), - ņemot vērā 2000. gada 23. un 24. marta Eiropadomes prezidentūras secinājumus un Parlamenta 2000. gada 15. marta rezolūciju [1] pirms šīs Eiropadomes, - ņemot vērā W.Kok 2004. gada 3. novembra ziņojumu Padomei un Komisijai par izaugsmi un nodarbinātību, - ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Sadarbība izaugsmes un darbavietu attīstībai — Jauns posms Lisabonas stratēģijā" (KOM(2005)0024), - ņemot vērā 2005. gada 22. un 23. martā Briselē notikušās Eiropadomes prezidentūras secinājumus, - ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Mūsu kopīgās nākotnes veidošana — Paplašinātās Eiropas Savienības politiski risināmie jautājumi un budžeta līdzekļi 2007. —2013.gadā" (KOM(2004)0101) un Komisijas paziņojumu "Finanšu plāns laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam" (KOM(2004)0487), - ņemot vērā priekšlikumu Padomes regulai, ar ko definē Eiropas Reģionālās attīstības fonda, Eiropas Sociālā fonda un Kohēzijas fonda galvenos noteikumus (KOM(2004)0492), - ņemot vērā priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Eiropas Reģionālās attīstības fondu (KOM(2004)0495), - ņemot vērā 2000. gada 20.decembra Padomes lēmumu par uzņēmumu un uzņēmējdarbības gara veicināšanas daudzgadu programmu, īpaši attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem(MVU) (2001—2005. g.) [2] - ņemot vērā Eiropas Mazo uzņēmumu hartu, kuru Eiropadome pieņēma Feirā 2000. gada jūnijā, - ņemot vērā Komisijas ziņojumu par Eiropas Mazo uzņēmumu hartas īstenošanu (KOM(2005)0030), - ņemot vērā Komisijas paziņojumu par riska kapitāla rīcības plāna ieviešanu (RCAP) (KOM(2003)0654), - ņemot vērā Komisijas paziņojumu ' Eiropas pārvalde: labāka likumdošana' (KOM(2002)0275), - ņemot vērā Komisijas paziņojumu par ietekmes novērtējumu (KOM(2002)0276), - ņemot vērā Parlamenta 1991. gada 11. jūlija rezolūciju par Kopienas rūpniecības politiku atklātā un konkurējošā vidē [3], tā 1995. gada 29. jūnija rezolūciju par Komisijas paziņojumu par ES rūpniecības konkurētspējas politiku [4] un tā 2003. gada 23. oktobra rezolūciju par rūpniecības politiku paplašinātajā Eiropā [5] - ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, - ņemot vērā Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas ziņojumu, kā arī Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas atzinumu (A6-0148/2005), A. uzsverot ES rūpniecības nozares nozīmi, kas ir darba vietu un bagātību radīšanas avots, kā arī tās nozīmi pakalpojumu nozares darbībā, B. piekrītot Komisijas pieejai, kura balstīta uz Eiropas Savienības rūpniecības konkurētspējas nepieciešamību un kuras mērķis ir atbalstīt pārmaiņas rūpniecībā, C. tā kā rūpniecības nozares nākotne ir cieši saistīta ar izaugsmi pakalpojumu sektorā; pakalpojumi dod ieguldījumu ražošanas produktivitātes paaugstināšanā un ražošanas izaugsme veicina pieprasījumu pēc pakalpojumiem, D. pozitīvi vērtē jaunās izaugsmes un nodarbinātības stratēģijas uzsākšanu Eiropas Savienībā; atgādinot to, ka ES ir atpalikusi rūpniecības politikas jomā un ka jārīkojas ātri un efektīvi, E. tā kā ES paplašināšanās ir ievērojami izmainījusi tās rūpniecības struktūru un tā kā pieaug starptautiskās konkurences spiediens, F. atzīmējot rūpniecības politikas teritoriālo aspektu un rūpniecības pārvietošanas postošo iespaidu; uzsverot rūpniecības pārstrukturēšanas nozīmi reģionos, kurus skārusi ekonomikas pārkārtošana, G. tā kā ES saskaras ar milzīgu demogrāfisko izaicinājumu — vecākā gadagājuma iedzīvotājiem, kas noteikti ietekmēs rūpniecības nozari, ieskaitot arvien mazāku iesaistīšanos darba tirgū, H. tā kā konkurētspējas mērķa sasniegšana ir atkarīga no cilvēku resursiem; tā kā nodarbinātības kvantitatīva un kvalitatīva uzlabošana attiecas arī uz rūpniecību, I. tā kā rūpniecība nav viendabīga un nozaru pieeja dos iespēju efektīvāk izvērtēt konkurētspējas faktorus; tā kā ir jāņem vērā uzņēmumu veids, lielums un darbības veids, jo īpaši attiecībā uz mazajiem uzņēmumiem; atgādinot mazo uzņēmumu, kas pārstāv vairāk nekā 95% no Savienības uzņēmumiem, ekonomisko un sociālo nozīmīgumu un to svarīgo lomu Lisabonas stratēģijas īstenošanā, J. atzīmējot, ka pašreizējie pieticīgie rūpniecības politikas instrumenti neļauj virzīt rūpniecību augsto tehnoloģiju virzienā; atzīmējot, ka nepieciešams apjomīgs pētījumu un attīstības (P&A) publisks un privāts finansējums, K. tā kā ir būtiski uzlabot tiesisko un normatīvo regulējumu, saskaņā ar kuru uzņēmumi darbojas, kā arī to pieeju Kopienas programmām, nodrošinot, ka tiek ņemtas vērā uzņēmumu, tostarp mazo uzņēmumu, vajadzības, kā arī vienlaikus pienācīgi ņemot vērā vajadzību atvieglot tiesisko un administratīvo slogu; L. ņemot vērā vajadzību atjaunināt informāciju par situāciju ES rūpniecībā pēc 2004. gada, Noteikt Eiropas Savienības rūpniecības politikas mērķus 1. atzinīgi vērtē, ka Komisija ir nolēmusi rūpniecības politiku noteikt par Eiropas Savienības prioritāti; 2. atbalsta proaktīvas rūpniecības politikas veicināšanu, lai sekmētu strukturālās izmaiņas un sagatavotos tām, kā arī lai attīstītu pamatīgu un konkurētspējīgu Eiropas rūpniecības pamatu; 3. atzinīgi novērtē, ka ir noteikta atšķirība starp deindustrializāciju un rūpniecības strukturālajām izmaiņām, un pievienojas Komisijas veiktajai analīzei (KOM(2004)0274), kurā norādīts, ka 'Eiropas rūpniecība saskaras ar strukturālām izmaiņām, kas principā tai ir labvēlīgas un kas jāveicina'; tomēr atzīmē, ka šo izmaiņu analīze nav pilnīga un ka nav neapstrīdamu datu par uzņēmumu pārvietošanu; tāpēc uzskata, ka Komisijai jāuzaicina ekspertu grupa, kura cieši sadarbotos ar Eiropas rūpniecības izmaiņu uzraudzības centru (EMCC) un kura lielā mērā izmantotu tās zināšanas un pieredzi, lai sagatavotu Eiropadomei ziņojumu par šo jautājumu; 4. uzskata, ka nodarbinātības kvantitatīvai un kvalitatīvai palielināšanai ir jābūt vienam no vissvarīgākajiem rūpniecības politikas mērķiem; uzskata, ka ir būtiski padarīt rūpniecību pievilcīgāku jauniem cilvēkiem; prasa sniegt vairāk informācijas par rūpniecības arodiem un prasmēm līdz ar Eiropas politiku attiecībā uz kvalifikācijas atzīšanu un mūžizglītību; aicina sociālos partnerus dot ieguldījumu šī mērķa sasniegšanā un uzņemties savu daļu atbildības kopīgas rīcības veicināšanā; 5. uzskata, ka sociālajam dialogam jāveicina to nozaru identificēšana, kurām ir vislabākie rādītāji un tās, kuras ir visvairāk apdraudētas; šai nolūkā Eiropas Rūpniecības attīstības konference, kas apvienotu sociālā dialoga dalībniekus, it īpaši Dublinas Fondu, kuram ir pazīstams sociālais dialogs, labākās prakses apmaiņa un kurš veic pētījumus pa nozarēm, sniegtu tiem iespēju regulāri tikties ar Komisiju; 6. atzīmē, ka rūpniecībā ir nodarbināti galvenokārt vīrieši; vēlētos, lai sievietes iedrošina apgūt profesiju rūpniecībā saskaņā ar Komisijas saistībām attiecībā uz mūžizglītību; 7. prasa, lai tiktu veltītas lielākas pūles cilvēku resursu attīstībā, kas ar savu jaunievedumu potenciālu dos ieguldījumu rūpniecības ilgtermiņa konkurētspējā; uzskata, ka ir būtiski padarīt rūpniecību pievilcīgāku jauniem cilvēkiem; prasa sniegt vairāk informācijas par rūpniecības arodiem un prasmēm līdz ar Eiropas politiku attiecībā uz kvalifikācijas atzīšanu un mūžizglītību; 8. vēlas, lai rūpniecības politikas rezultātā parādītos Eiropas 'rūpniecības čempioni'; 9. uzskata, ka tādi Eiropas izpētes politikas instrumenti kā tehnoloģijas platformas un tehnoloģijas ierosmes ir jāizmanto, lai veicinātu rūpniecības konkurētspēju; 10. Uzskata, ka Eiropas rūpniecības politikai ir jānostiprina rūpniecības jauninājumu spēja, ieskaitot tehniskos, tehnoloģiskos un tirgus jauninājumus; 11. uzskata, ka pieaugošā konkurence jaunattīstības valstīs mudinās valstu iestādes radīt labvēlīgus apstākļus jaunu rūpniecības zonu un jaunu ražošanas paņēmienu izveidei, kuri rada pievienoto vērtību, kvalitatīvas darba vietas un nodrošina Eiropas Savienībai atbilstošas priekšrocības; 12. uzskata, ka ES rūpniecības politikai jābūt virzītai uz līdzsvarotu attīstību, saglabājot sociālo kohēziju; 13. uzsver, ka strukturālo izmaiņu veicināšanas un plānošanas procesā ekonomikas un sociālajā sfērā ieinteresētajām pusēm ir jāiesaistās tādējādi, lai ar vienošanos palīdzību veicinātu novatoriskas darba organizācijas formas un strādājošajiem piedāvātu apmācību, kas tiem palīdzētu piemēroties pārmaiņām; Ņemt vērā Eiropas Savienības rūpniecības politikas dažādos aspektus 14. atbalsta Komisijas nozaru pieeju un vēlas, lai tā veiktu neatkarīgu un objektīvu konkurētspējas novērtējumu katrā nozarē, tostarp globālā kontekstā; prasa, lai šajās nozaru analīzēs tiktu ņemta vērā nodarbinātība un rūpniecības ietekme uz nodarbinātības rajoniem, kā arī tiktu izvērtēti vides un sociālie jautājumi; uzskata, ka šī analīze ir jāizmanto, lai noteiktu un plānotu rūpniecības vajadzības; 15. uzskata, ka ir jāapspriežas ar sociālajiem partneriem, un, ja tas ir iespējams, tiem jālūdz piedalīties novērtējuma sagatavošanā, lai nodrošinātu to, ka atsevišķu nozaru konkurētspējas novērtējumi ir noderīgi un pienācīgi ņem vērā nodarbinātības jautājumus; 16. prasa, lai nozaru pieeja ņemtu vērā MVU un mazo un vidējo rūpniecības uzņēmumu lomu ražošanā un ārējo pakalpojumu sniegšanā, kā arī kooperatīvo saišu veidošanā; prasa, lai šī pieeja ņemtu vērā arī mikrouzņēmumus, kas veido vairāk nekā 92 % no ES uzņēmumiem; atkārtoti norāda uz Eiropas mazo uzņēmumu hartas nozīmi un atkārtoti prasa, lai tai piešķir juridisku spēku; vēlas, lai Padome pieņem attiecīgu lēmumu; 17. izsaka nožēlu, ka Komisija nav veltījusi pietiekamu uzmanību tam, kas jāveic attiecībā uz nozarēm un reģioniem, kurus izmaiņas rūpniecībā skārušas visvairāk, jo valsts iestādēm ir jāīsteno mērķtiecīgas īstermiņa politikas, kas īpaši paredzētas darba ņēmējiem, reģioniem un nozarēm, kurus skārušas šīs izmaiņas; struktūrfondi un īpaši Eiropas Sociālais fonds varētu darboties šajā virzienā; 18. uzsver rūpniecības lomu struktūras izveidē Eiropas teritorijā; prasa Komisijai to ņemt vērā sarunās par struktūrfondiem un pamatprogrammu; vēlas, lai pietiekami daudz resursu tiktu piešķirti konkurences centru un konkurētspējīgu rūpniecības vienību (clustering) radīšanai un attīstīšanai; tajā pašā laikā uzsver to, ka ražošanas kvalitāte ir tikpat svarīga kā šajos resursos ieguldītie naudas līdzekļi; 19. iesaka veikt īpašus pasākumus nozarēs, kuras īpaši apdraud pārvietošana, nošķirot pārvietošanu Kopienas iekšienē un ārpus tās, un nozarēs ar salīdzinošām priekšrocībām un/vai ar modernām tehnoloģijām, pamatojoties uz Komisijas ziņojumu, kas tostarp ņem vērā šo nozaru sociālo un reģionālo ietekmi; 20. izsaka bažas par pieejamu datu trūkumu par rūpniecību jaunajās dalībvalstīs; prasa Komisijai veikt rūpniecības uzņēmumu uzskaiti un izstrādāt rīcības plānu, lai noteiktu riskus, kas šajās valstīs apdraud rūpniecību un nodarbinātību; prasa Komisijai veikt īpašus pasākumus, lai pārraudzītu acquis īstenošanu šo valstu iekšējā tirgū; uzsver, ka trūkst zināšanu par mazajiem uzņēmumiem, īpaši amatniecības uzņēmumiem, visās dalībvalstīs, ieskaitot vecās dalībvalstis, un atkārtoti prasa saistībā ar šiem uzņēmumiem veikt statistikas un ekonomikas pētījumus un analīzi; 21. uzsver Komisijas izdarītos galvenos secinājumus, proti, ka ir jāvienkāršo regulējums, lai saglabātu jauno dalībvalstu konkurētspēju, kas vēl nav nostiprinājusies, un uzskata, ka šī prasība par mazāk striktu tiesisko regulējumu būtu jāpiemēro visām dalībvalstīm, ja ir vēlēšanās uzlabot vispārējo konkurētspēju un reāli paaugstināt nodarbinātību; 22. atgādina, ka Eiropas Savienībai nāksies risināt lielas problēmas saistībā ar nākotnē paredzamo darba devēju aiziešanu pensijā un uzsver, ka ir liktas uz spēles miljoniem darba vietu; prasa, lai Komisija un Padome izstrādā Kopienas stratēģiju, kas saskaņota ar organizācijām, kuras pārstāv uzņēmumus, lai veicinātu īpašumtiesību pēctecību esošajiem darbotiesspējīgajiem uzņēmumiem; Mūsu rūpniecības mērķiem atbilstoša metode un normatīvais regulējums 23. uzskata, ka rūpniecības politikai jākļūst par pārskatītās Lisabonas stratēģijas sastāvdaļu; aicina ņemt vērā tās trīs pīlāru rūpniecisko dimensiju; 24. atzinīgi vērtē rīcības programmas priekšlikumu Lisabonas stratēģijas īstenošanai un uzsver, ka tajā jāiekļauj precīzi mērķi, kuri jāīsteno dalībvalstīm; tomēr uzskata, ka desmit tematiskās prioritātes šajā etapā pietiekami neņem vērā ar rūpniecību saistītos uzdevumus; 25. uzskata, ka labāka sinerģiju izmantošana starp dažādām Kopienas politikām, kas ietekmē rūpniecības konkurētspēju, būs iespējama tikai tad, ja šo mērķi izskaidro rīcības programmā Lisabonas stratēģijas īstenošanai; 26. uzskata par prioritāru Komisijas apņemšanos uzlabot likumdošanas procesu; vēlas, lai Eiropas Parlaments un Padome dod ieguldījumu šajos centienos; aicina Komisiju un dalībvalstis noteikt precīzus mērķus, lai vienkāršotu un pilnībā ieviestu esošos normatīvos aktus visās nozarēs pēc kārtas; 27. prasa, lai tiktu uzlabota procedūra, ko izmanto jauno normatīvo aktu ietekmes novērtējumā; izsaka nožēlu, ka šīs procedūras attiecas tikai uz uzņēmumiem kopumā un netiek analizēta ietekme uz maziem un mikrouzņēmumiem, neskatoties uz to nozīmīgumu; tāpat izsaka nožēlu par pārredzamības trūkumu šajās procedūrās un par to, ka organizācijām, kas pārstāv uzņēmumus, nav iespējams atbildēt uz ietekmes novērtējumu; sagaida, ka Komisija pieņems skaidru un pārredzamu metodi šo procedūru veikšanai un ka tajā būs paredzēta arī efektīva rūpniecības nozares pārstāvju piedalīšanās; 28. uzsver, ka Komisijai jāapspriežas ar visiem sociālajiem partneriem, īpaši arodbiedrībām; 29. uzsver nepieciešamību pēc stabilas makroekonomiskas sistēmas, uz kuru uzņēmumi var balstīt savas ekonomikas prognozes; tāpēc uzskata, ka ir lietderīgi vairāk izmantot ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes un Nodarbinātības politikas pamatnostādnes; Instrumenti Eiropas rūpniecības atbalstam 30. uzsver, ka daudzi esošie instrumenti nav pietiekami vienkārši, lai tos varētu lietot visi uzņēmumi; uzsver arī, cik svarīgi ir veikt pasākumus, lai samazinātu administratīvo slogu, ar ko saskaras MVU; atzīmē, ka mazie uzņēmumi pagaidām nevar pilnībā izmantot Kopienas programmas, jo tās ir sarežģītas, to izmantošanai tiek prasītas garantijas vai arī uzņēmumiem jāsastopas ar administratīva rakstura grūtībām; prasa, lai Komisija tās uzlabo un sāk apspriesties ar uzņēmumu pārstāvju organizācijām, lai palielinātu programmu efektivitāti, it īpaši saistībā ar iespēju nodot mazajiem un vidējiem uzņēmumiem pētniecību un attīstību, un lai paredz ar dalībvalstu atbalstu rīkot mērķtiecīgas informēšanas kampaņas; 31. prasa, lai pētniecības un attīstības septītā pamatprogramma nosaka skaidru ilgtermiņa stratēģiju rūpniecības, tostarp MVU, inovācijas spēju uzlabošanai; atbalsta ilgtermiņa rūpniecības tehnoloģiju attīstības programmas, kurās iesaistīti gan valsts, gan privātā sektora pārstāvji tādās nozarēs kā veselība, nanotehnoloģijas, aeronautika vai enerģētika; 32. prasa, lai turpmāk tiktu vairāk rosinātas tehnoloģijas platformas, jo tās ir būtisks atbalsts jauninājumiem un Eiropas rūpniecībai; uzskata, ka tehnoloģijas platformas ir jāveido, ņemot vērā Eiropas rūpniecības struktūru, ko galvenokārt veido MVU; 33. uzsver Eiropas ekonomikas konkurētspējas problēmu, kas daļēji ir radusies kā paradoksāla neatbilstība starp zinātnes atziņām (kuras ES ir pietiekamā daudzumā) un nespēju tās pienācīgi pārvērst jauninājumos un īpaši ieviest ražošanā; uzsver, ka uzņēmumu piedalīšanās prioritāšu noteikšanā attiecībā uz finansējuma piešķiršanu varētu uzlabot šo situāciju, un tāpēc ir jāveicina uzņēmumu iesaistīšanās septītajā pamatprogrammā un jāuzlabo MVU stāvoklis saistībā ar šo programmu; 34. lūdz Komisiju, lai tā ar septītās pamatprogrammas starpniecību nostiprina esošo saikni starp uzņēmumiem un programmu EUREKA, kurā ir plaši pārstāvēti uzņēmumi; 35. sagaida no daudzgadu programmas konkurētspēju un inovācijas, ka tā atbalstīs Eiropas mazo uzņēmumu attīstību un būs Eiropas Mazo uzņēmumu hartas ieviešanas instruments; uzskata, ka tā ļaus patiesi iekļaut šos uzņēmumus ES rūpniecības stratēģijā; 36. atbalsta mērķi samazināt kopējo palīdzības apjomu uzņēmumiem, taču atgādina, ka dažkārt palīdzība ir noderīga, lai pārvarētu zināmas tirgus grūtības, piemēram, palīdzība pētniecībai un attīstībai, izglītībai, it īpaši profesionālajai apmācībai un arodapmācībai, kā arī palīdzība uzņēmumu ekonomiskajai attīstībai un konsultācijām; uzskata, ka rūpniecība ir jāpadara pievilcīgāka jaunatnes vidū, izmantojot palīdzību pētniecībai un tehnoloģijai, kā arī jāsniedz informācija par arodiem un prasmēm rūpniecībā līdz ar Eiropas politiku attiecībā uz kvalifikācijas atzīšanu un mūžizglītību; ir noraizējies par projektu gandrīz pilnībā pārtraukt reģionālo palīdzību tiem lielajiem uzņēmumiem, uz kuriem pašlaik neattiecas EK līguma 87. panta 3. punktā noteiktā palīdzība; 37. uzskata, ka ir jābūt arvien kvalificētākam un konkurētspējīgākam darbaspēkam, lai varētu pilnībā un efektīvi iekļauties starptautiskajā konkurencē; 38. uzskata, ka konkurētspējas un nodarbinātības veicināšanai prioritāte jāpiešķir izglītībai un apmācībai, it īpaši jauno tehnoloģiju jomā; šai nolūkā dalībvalstīm objektīvi jānovērtē sava izglītības un apmācības sistēma; 39. uzsver, ka jāveicina efektīvākas politikas īstenošana pētniecības un inovāciju jomā, ņemot vērā tādus papildu pasākumus kā iekšējā tirgus pabeigšana un ne tik dārgas un elastīgākas licenču politikas īstenošana, kas būs pieejamāka maziem un vidējiem uzņēmumiem; 40. atzīmē, cik nozīmīga ir valsts palīdzība, ko dalībvalstis piešķir MVU; prasa Komisijai struktūrfondu ietvaros saglabāt visus palīdzības instrumentus, kuri paredzēti to reģionu, ko skārusi uzņēmumu pārvietošana, ekonomiskajai un sociāli ekonomiskajai pārstrukturēšanai; uzsver, ka šajos reģionos un vispār kohēzijas politikā kopumā vairāk jāņem vērā mazie uzņēmumi un mikrouzņēmumi; tāpēc prasa, lai Komisija un Padome ietver Eiropas Mazo uzņēmumu hartas ieteikumus konverģences, konkurētspējas un sadarbības prioritārajos mērķos; 41. sagaida skaidri formulētu un efektīvu intelektuālā īpašuma regulējumu un vēlas, lai sekmīgi tiktu pieņemtas direktīvas par intelektuālā īpašuma tiesību ievērošanu un par Kopienas patentu ; 42. uzskata, ka ir nepieciešami papildu pasākumi, lai palīdzētu mūsu rūpniecības uzņēmumiem iekarot tirgu ārpus ES, un tādējādi aktīvi piedalīties jaunattīstības valstu izaugsmē; 43. prasa Komisijai noteikt līdzekļus (piemēram, riska kapitāla fondu izveidi), lai arī Eiropas Savienības līmenī veicinātu jaunu uzņēmumu rašanos, īpaši jauno tehnoloģiju jomā, un sekmētu pasākumus, kas palīdz darbiniekiem pašiem uzsākt uzņēmējdarbību (spin off); 44. atbalsta ieteikumus, kas dod iespējas uzņēmumiem attīstīties starptautiskā mērogā; vēlas, lai tie attiektos arī uz maziem un vidējiem uzņēmumiem; aicina Komisiju izmantot PTO paredzētos aizsardzības mehānismus ja kāda Eiropas rūpniecības nozare cieš no nelegālas komercdarbības prakses; 45. uzsver, ka Eiropas sadrumstalotais finanšu tirgus kavē sekmīgu riska kapitāla tirgus darbību un uzskata, ka ir ļoti svarīgi to novērst, lai atvieglotu uzņēmumu piekļuvi finansējuma avotiem; atgādina, ka ir jāveicina uzņēmumu piekļuve finanšu instrumentiem un finansējums jāpadara pieejams, izmantojot savstarpēju garantiju un galvojuma sistēmu; prasa attīstīt novatoriskas finansējuma sistēmas, lai apmierinātu uzņēmumu, tostarp mazo uzņēmumu un mikrouzņēmumu jaunās vajadzības pēc materiālajiem un nemateriālajiem ieguldījumiem īpaši tādās jomās kā standartizācija, tehnoloģijas, vide un tirgus attīstība; vēlas, lai tiktu veikti pasākumi, kas sekmē pašu kapitāla un finanšu resursu saskaņotību un kas nodibina saikni starp finansējuma avotiem, uzņēmumiem, rūpniecību un universitātēm; prasa, lai šajā kontekstā tiktu pievērsta īpaša uzmanība tiem instrumentiem, kas paredzēti MVU; 46. uzskata, ka tur, kur tirgus ir nepilnīgs, valsts iestādēm jāveicina darbība jomās, kuru risku ekonomikas dalībnieki novērtē kā pārāk lielu; šajā kontekstā ir neatliekami jānosaka tās nozares, kurām ir liela pievienotā vērtība, it īpaši jaunajās tehnoloģijās, un kuru attīstību valsts iestādes varētu veicināt, lai nodrošinātu kvalitatīvas darba vietas; uzskata arī, ka to pienākums ir attīstīt pētniecību un jaunradi, kas ir pozitīvs veids, kā piesaistīt pakalpojumus; 47. uzsver, ka efektīvai rūpniecības politikai ir jākļūst globālai, un cer, ka Eiropas Savienības jaunās ārējās palīdzības programmas laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam tiks izmantotas stratēģiski piemērotā veidā, lai veicinātu un atbalstītu Eiropas uzņēmumu, īpaši MVU, internacionalizāciju trešo valstu tirgū; 48. vēlas, lai, sastādot jauno finanšu plānu 2007. līdz 2013. gadam, ņemtu vērā Eiropas rūpniecības, it īpaši MVU, nozīmīgums un vajadzības; 49. uzskata, ka komunikāciju infrastruktūra un apgādes sistēma ir ārkārtīgi nozīmīgas rūpniecības attīstības veicināšanā un ekonomiskajā integrācijā paplašinātajā Eiropas Savienībā; uzskata, ka steidzīgi jāpabeidz Eiropas transporta tīkla izveide, īpaši tā pārrobežu daļas, un cer, ka saskaņā ar ES budžetu laika posmā no 2007. līdz 2013. gadam tiks nodrošināts tam nepieciešamais atbalsts; 50. ierosina saskaņā ar valsts palīdzības sistēmas reformu izveidot skaidru rīcības plānu inovāciju atbalstam visās nozarēs atbilstīgi Lisabonas mērķiem; uzskata, ka jauninājumiem, kuri ir jāuztver plašākā nozīmē, neaprobežojoties vienīgi ar tehnoloģu, ir jākļūst par Kopienas rūpniecības politikas stratēģijas galveno mērķi; 51. pievērš uzmanību vajadzībai veicināt visas ierosmes, kuru mērķis ir palīdzēt uzņēmumiem sasniegt vajadzīgo mērogu, lai efektīvāk konkurētu pasaules tirgū; 52. aicina Komisiju regulāri izvērtēt rezultātus, it īpaši attiecībā uz radītajām darba vietām, pētniecību un attīstību veicinošu politiku, jo ir jāveic analīze ne tikai no finansiālā viedokļa. * * * 53. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, dalībvalstu valdībām un parlamentiem. [1] OV C 377, 29.12.2000., 164. lpp. [2] OV L 333, 29.12.2000., 84. lpp. [3] OV C 240, 16.9.91., 213. lpp. [4] OV C 183, 17.7.95., 26. lpp. [5] OV C 82 E, 1.4.2004., 627. lpp. --------------------------------------------------