Bēgļu un migrācijas krīzes problēmām bija vajadzīga apņēmīgs un vispusīgs risinājums no ES puses: dzīvību glābšana, neatbilstīgo ieceļotāju skaita samazināšana, jaunu instrumentu izstrāde, lai kopīgi risinātu problēmas gan ES iekšienē, gan ārpus tās. Tas pats attieksies arī uz nākotnes prasībām atbilstošu sistēmu, ko mēs veidosim turpmāko gadu laikā. Eiropas programmā migrācijas jomā Komisija izklāstīja galvenos pasākumus. Rezultātā ES tagad ir labāk sagatavota nekā jebkad agrāk. Tomēr tas nenozīmē, ka mūsu darbs ir pabeigts. Krīze atklāja nepilnības – pašreizējie ES noteikumi patvēruma jomā nozīmēja, ka patvēruma pieteikumus dažādās ES valstīs izskata atšķirīgi un tika sekmēta patvēruma meklētāju pārvietošanās no vienas dalībvalsts uz citu. Ieceļotāju skaits tagad ir zemāks nekā pirms krīzes, bet strukturālās migrācijas spiediens joprojām ir spēcīgs: mums ir dota iespēja novērst trūkumus un izveidot sistēmu, kas var izturēt turpmākās krīzes. Tas nozīmē pāriet no ad hoc reakcijas uz noturīgiem risinājumiem. Tas nozīmē proaktīvus pasākumus, izjaukt kontrabandistu darbības modeļus, gādāt par mūsu ārējo robežu drošību, panākt, ka labi darbojas tādi nozīmīgi procesi kā patvēruma un atgriešanas process, uzlabot likumīgos ieceļošanas veidus un novērst migrācijas pamatiemeslus.

Patvēruma pieteikumu sadalījums starp dalībvalstīm joprojām ir nelīdzsvarots. Uz šo brīdi 2018. gadā un sesto gadu pēc kārtas Vācija ir saņēmusi pieteikumu visaugstāko absolūto skaitu – vairāk nekā 130 000, kam seko Francija ar vairāk nekā 116 000, kas kopā veido 44 % no visiem pieteikumiem. Grieķija, Spānija un Itālija kopā saņēma gandrīz 30 % no visiem pieteikumiem.

Vidusjūras austrumdaļas maršrutā ES un Turcijas paziņojuma rezultātā ieceļojušo personu skaits tūlīt saruka par 97 % līdz vidēji mazāk nekā 100 personām dienā. Kopš 2017. gada pavasara ir vērojams ierobežots, bet manāms pieaugums, un palielinājums par 30 % no Turcijas 2018. gadā salīdzinājumā ar to pašu periodu 2017. gadā. Robežšķērsošanas gadījumu skaits joprojām ir par aptuveni 90 % mazāks nekā 2015. gada kulminācija. Vidusjūras centrālās daļas maršrutā, kas bija galvenais ieceļošanas punkts Eiropā krīzes sākumā 2014. gadā, kopš 2017. gada vasaras ir noticis ievērojams un noturīgs samazinājums – šogad līdz šim to ir šķērsojuši aptuveni 23 000 cilvēku. Vislielākais ieceļojušo personu skaits šogad ir reģistrēts Vidusjūras rietumdaļas maršrutā – līdz šim 2018. gadā ieradušies vairāk nekā 57 000 neatbilstīgu ieceļotāju, kas ir 126 % pieaugums salīdzinājumā ar 2017. gadu . Šī tendence kļuva acīmredzama 2017. gada otrajā pusē. Citas nozīmīgas tendences, piemēram, ievērojams neatbilstīgo ieceļotāju pieaugums pie Grieķijas-Turcijas sauszemes robežas un migrantu pieplūdums Bosnijā un Hercegovinā , norāda uz pastāvīgo vajadzību pēc pieejas, kas aptver visus maršrutus .

Pēdējo trīs gadu pieredze ir pierādījusi, ka labākie rezultāti tiek sasniegti, izmantojot integrētu pieeju attiecībā uz visu migrācijas maršrutu. Vidusjūras centrālās daļas maršrutā tas ir devis taustāmus rezultātus: neatbilstīgās plūsmas ir samazinājušās par aptuveni 80 %, pēdējo divu gadu laikā vairāk nekā 40 000 personu ir palīdzēts brīvprātīgi atgriezties mājās, galvenokārt no Lībijas un Nigēras; un gandrīz 2500 neaizsargātu personu, kurām nepieciešama starptautiskā aizsardzība, ir piedāvāta evakuācija un pārmitināšana . Tas ir bijis iespējams, pateicoties integrētam darbību kopumam: ar kurām novērš neatbilstīgās plūsmas no Nigēras un Lībijas krasta; ar kurām apkaro kontrabandistus un cilvēku tirgotājus, izstrādā ekonomiskas alternatīvas vietējām kopienām un palīdz grūtībās nonākušiem migrantiem. Rīcībpolitikas integrācija ir papildināta ar koordinētu pieeju visu dalībnieku starpā, sākot ar ES dalībvalstīm Lībijā un Nigērā, kā arī ar pastiprinātu sadarbību ar Apvienoto Nāciju Organizāciju un Āfrikas Savienību Āfrikas Savienības, Eiropas Savienības un ANO darba grupā.

Šie neapstrīdamie fakti un brīvības šķērsot robežas personīgu vai izklaides iemeslu dēļ atzinīgs vērtējums nozīmē spēcīgu sabiedrisko atbalstu Šengenas zonai. Nesena Eirobarometra aptauja apstiprināja, ka liels vairākums – aptuveni divas trešdaļas no aptaujātajiem iedzīvotājiem – uzskatīja Šengenas zonu par vienu no ES galvenajiem sasniegumiem, bet trīs ceturtdaļas piekrita, ka tā ir nozīmīga uzņēmējdarbībai .

·Šengenai ir milzīga ekonomiskā ietekme – Šengenas zonā katru gadu notiek vismaz 62 miljoni pārrobežu preču kustību un ik gadu tiek veikti 24 miljoni darījumdarbības ceļojumu. Tikai viena papildu stunda gaidīšanas laika var izmaksāt 3 miljardus euro gadā . Ar robežkontroles atjaunošanu saistītās Šengenas zonas likvidēšanas aplēstās izmaksas ir no 0,05 miljardiem euro līdz 20 miljardiem euro vienreizējās izmaksās.Papildu darbības izmaksas varētu sasniegt no 2 miljardiem euro līdz 4 miljardiem euro .

Mehānisms ir devis būtisku ieguldījumu 3,9 miljonu bēgļu, kurus uzņēmusi Turcija, vajadzību apmierināšanā. Tas koncentrējas uz humāno palīdzību, izglītību, migrācijas pārvaldību, veselības aprūpi, pašvaldību infrastruktūras un sociālekonomisko atbalstu – jomām, kas visas ir vērstas uz Sīrijas bēgļu un viņus uzņemošo kopienu dzīves apstākļu uzlabošanu. 3 miljardu euro finansējums 2016.–2017. gadam ir pilnībā piešķirts un piesaistīts līgumiem; ir uzsākti 72 projekti un izmaksāti aptuveni 2 miljardi euro. No otrās finansējuma daļas, kas laikposmam no 2018. līdz 2019. gadam tika pieņemta šovasar, līdz šim ir piešķirti 550 miljoni euro.

Reaģējot uz Eiropadomes 2018. gada jūnija secinājumiem Komisija 2018. gada septembrī ierosināja vairāk konsolidēt Eiropas Robežu un krasta apsardzi, lai apgādātu aģentūru tā, lai tai būtu uzticamāka un pastāvīgāka atbalsta spējas. Komisijas priekšlikumā ir saglabāta dalībvalstu primārā atbildība par ārējo robežu aizsardzību, taču aģentūrai ir piešķirti instrumenti atbalsta nodrošināšanai ar 10 000 Eiropas robežsargu pastāvīgu korpusu. Korpuss veido 8,7 % no 115 000 valstu robežsargiem ES. Tā pakāpeniska, bet ātra izveide sniegtu tūlītēju stimulu ES kolektīvajai spējai aizsargāt ārējās robežas un efektīvi īstenot personu atgriešanu no ES.

Ilgtermiņa partnerību padziļināšanai ir vajadzīgas investīcijas un ilgtspējīgi resursi. Tas nozīmēs ES Trasta fonda Āfrikai līdzekļu papildināšanu. Šodien pieejamie resursi atpaliek no 2019. gadam plānotā apjoma par aptuveni 500 miljoniem euro. Tā kā 89 % no Trasta fonda resursiem līdz šim nodrošina ES fondi, būs svarīgi, lai dalībvalstis būtu gatavas palielināt savu finansējumu šā finansēšanas perioda atlikušajai daļai, kas ir saskaņā ar Eiropadomes jūnija secinājumiem, kuros aicināts papildināt Trasta fonda līdzekļus. Vairākām programmām cieša sadarbība ar dalībvalstīm no to izstrādes brīža līdz īstenošanai ir ļāvusi panākt skaidru sinerģiju starp to iemaksām un ES budžeta iemaksām, un Komisija atzinīgi vērtētu turpmāku sadarbību ar dalībvalstīm programmās, kas reaģē uz Trasta fonda stratēģiskajiem mērķiem.

Ticamības veidošana, lai sadarbotos ar partneriem visaptverošas migrācijas politikas veidošanā, nozīmē arī nodrošināt likumīgas ieceļošanas iespējas ES. Pagājušā gada dalībvalstīm veltītais sekmīgais aicinājums piešķirt 50 000 pārmitināšanas vietu nodrošina, ka personas, kurām nepieciešama aizsardzība, var nonākt drošībā Eiropā. Taču likumīgas migrācijas iespējas nav saistītas tikai ar aizsardzību. To pirmo uzturēšanās atļauju skaits, kas piešķirtas trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri likumīgi uzturas ES, pieauga no 2,6 miljoniem 2015. gadā līdz vairāk nekā 3 miljoniem 2017. gadā, un pieaugums jo īpaši bija vērojams ar darbu saistīto uzturēšanās atļauju skaitā. Taču vairāk ir jādara, lai sniegtu iespējas studentiem un speciālistiem, jo īpaši augsti kvalificētajiem. Septembrī Komisija uzsvēra stratēģiskas un proaktīvas ES likumīgās migrācijas politikas nozīmību gan tāpēc, lai parādītu, ka neatbilstīgai migrācijai ir alternatīvas, gan tāpēc, lai veicinātu lielāku konkurenci ES ekonomikā . Vērienīga un reformēta zilā karte augsti kvalificētiem trešo valstu valstspiederīgajiem ir būtiska sastāvdaļa, un Komisija aicina Padomi ātri vienoties par nostāju, kas dod reālu pievienoto vērtību, salīdzinot ar pašreizējo zilo karti, atbilstīgi Komisijas priekšlikumā izklāstītajiem mērķiem.

ES atbalsts ietvēra bezprecedenta finansiālu atbalstu partneriem no ES budžeta – ne tikai valstu iestādēm, bet arī starptautiskām organizācijām un nevalstiskajām organizācijām. Kopš 2015. gada sākuma atbalsta kopsumma Grieķijas iestādēm ir sasniegusi vairāk nekā 525 miljonus euro ārkārtas palīdzības veidā papildus 561 miljonam euro no ES budžeta, kas jau piešķirts saskaņā ar valsts programmām 2014.–2020. gadam. Itālija ārkārtas palīdzības veidā ir atbalstīta ar 219 miljoniem euro un ar ES finansējumu 654 miljonu euro apmērā, kas jau piešķirts saskaņā ar valstu programmām. Šis atbalsts ir izmantots visās darbības jomās, piemēram, mutiskajai tulkošanai, medicīniskajai palīdzībai un neaizsargātu migrantu noteikšanai ierašanās brīdī, kā arī robežkontrolei, piemēram, izmantojot jūras helikopterus un iegādājoties svarīgas iekārtas. Ārkārtas apstākļu dēļ tika izveidots arī ārkārtas atbalsta instruments, kas piedāvā ātru un mērķtiecību reakciju uz lielām krīzēm. Šis instruments var palīdzēt dalībvalstīm tikt galā ar bēgļu lielo skaitu un, cieši koordinējot un apspriežoties ar dalībvalstīm, novirzīt humānās palīdzības finansējumu Apvienoto Nāciju Organizācijas aģentūrām, nevalstiskajām organizācijām un citām starptautiskām organizācijām. Līgumi tagad ir noslēgti par visu finansējuma piešķīrumu ārkārtas atbalsta instrumenta ietvaros, un tas sasniedz gandrīz 645 miljonus euro.

Karstā punkta pieeja Grieķijā ir bijusi izšķiroši svarīga, lai palīdzētu stabilizēt situāciju Grieķijas salās, ņemot vērā nepārtraukto migrācijas spiedienu un atgriešanas gadījumu nelielo skaitu. Darbība ir bijusi vērsta uz dzīves apstākļu uzlabošanu – labāku infrastruktūru (elektroenerģija, ūdens, notekūdeņi), kvalificētu personālu medicīnas un psihosociālajiem pakalpojumiem, un īpašu uzsvaru uz neaizsargāto personu aizsardzību un bērnu aizsardzības uzlabošanu. To ir papildinājusi arī lielāka uzņemšanas kapacitāte kontinentālajā daļā, kā arī tiesību akti par valsts aizbildnības sistēmu nepilngadīgajiem. Tiesību akti, kas vēl vairāk racionalizē patvēruma procedūru, ir atzinīgi vērtēti, taču Grieķijas iestādēm ir jānodrošina to pilnīga īstenošana.

Pastāv acīmredzama vienprātība par to, ka Šengenas zona bez iekšējās robežkontroles ir jāsaglabā un ka tas ir jāveido, par pamatu izmantojot labi funkcionējošu kopēju Eiropas patvēruma sistēmu. Pieteikuma iesniedzējiem nedrīkstētu būt brīva izvēle attiecībā uz dalībvalsti, kurā tie piesakās starptautiskās aizsardzības saņemšanai. Pastāv arī vienprātība par to, ka pašreizējā Dublinas sistēma ir būtiski jāreformē. Komisija ir pārliecināta, ka šādai reformai ir jābūt saistītai ar spēcīgākām garantijām, ka katra dalībvalsts izskatīs tos pieteikumus, par kuriem tā ir atbildīga, un ar strukturētu, paredzamu solidaritātes mehānismu, lai nodrošinātu, ka neviena dalībvalsts neuzņemas nesamērīgu slogu.

Komisijas priekšlikumi nākamās daudzgadu finanšu shēmas ietvaros paredz ievērojami palielināt ārējai robežai sniegto atbalstu – gandrīz četrkārtīgi salīdzinājumā ar pašreizējo finansēšanas periodu, lai laikposmā no 2021. līdz 2027. gadam sasniegtu 21 miljardu euro. Nozīmīga sastāvdaļa būs atbalsts ES aģentūrām, jo īpaši Eiropas Robežu un krasta apsardzei. Jaunam robežu pārvaldības un vīzu instrumentam arī tiktu paredzēti 8 miljardi euro. Tas palielinās atbalstu dalībvalstīm to robežu pārvaldības kapacitātes palielināšanai ar valsts programmu palīdzību, kā arī palīdzēs pilnveidot kopējo vīzu politiku un integrēto robežu pārvaldību, un atbalsts būs īpaši izstrādāts tā, lai spētu reaģēt uz mainīgajām vajadzībām.

Progress patvēruma acquis reformēšanā

Komisija 2016. gadā izvirzīja septiņus priekšlikumus kopējās Eiropas patvēruma sistēmas reformēšanai. Šodien līdzsvarota politiska vienošanās ir sasniedzama par pieciem no šiem priekšlikumiem, kam drīz varētu sekot vēl viens, līdz ar to ļaujot mums pietuvoties finiša līnijai. Sīkāka informācija par šiem priekšlikumiem ir atrodama pielikumā.

Ko mainītu priekšlikumi, par kuriem ir iespējama drīza vienošanās?

·Kvalifikācijas regula nodrošinās atzīšanas rādītāju lielāku konverģenci visā Eiropas Savienībā, garantēs atzīto bēgļu tiesības un atturēs no sekundārās kustības.

·Uzņemšanas nosacījumu direktīva nodrošinās patvēruma meklētājiem visā ES konsekventus un pienācīgus uzņemšanas apstākļus. Tā palīdzēs novērst sekundāru kustību, jo tajā precizētas patvēruma meklētāju tiesības un pienākumi.

·Eiropas Patvēruma aģentūras regula nodrošinās, ka pastiprināta ES Patvēruma aģentūra var palielināt savu palīdzību dalībvalstīm, izmantojot ātru un pilnīgu atbalstu. Tā uzlabos patvēruma procedūras efektivitāti, ļaujot paātrināt procedūras, lai noteiktu tās personas, kurām ir nepieciešama aizsardzība, un personas, kurām tāda nav nepieciešama, t. sk. pie robežām. Tā arī nodrošinās vienotas garantijas patvēruma meklētājiem, kā arī stingrākus noteikumus ļaunprātīgas izmantošanas nepieļaušanai.

·Ar Eurodac regulu tiks paplašināta ES identifikācijas datubāze, palīdzot iestādēm izsekot sekundāro kustību, vērsties pret neatbilstīgu migrāciju un palīdzēt identificēt tās personas, kurām nav tiesību uzturēties ES.

·Savienības pārmitināšanas sistēmas regula palīdzēs samazināt neatbilstīgo migrāciju, nodrošinot drošas un likumīgas alternatīvas. Ar šo regulu tiks aizstātas pašreizējās ad hoc shēmas un noteikti ES mēroga divu gadu plāni to personu pārmitināšanai, kuras patiešām ir bēgļi. Sniedzot kopīgu ieguldījumu pārmitināšanas centienos visā pasaulē, Eiropas Savienība stiprinās partnerību un solidaritāti ar trešām valstīm, kurās ir liels skaits personu, kam vajadzīga starptautiskā aizsardzība.

Katrs no šiem instrumentiem pats par sevi jau būtu ievērojams progress mūsu veiktajā migrācijas pārvaldībā. Tie ir noderīgi pakāpieni vienošanās panākšanā par kopējās Eiropas patvēruma sistēmas pilnīgu reformu, un to pieņemšanu nevajadzētu aizkavēt. Kaut arī šie priekšlikumi ir daļa no plašākas reformas, nav tehnisku vai juridisku šķēršļu viena vai vairāku šo priekšlikumu pieņemšanai atsevišķi no pārējiem priekšlikumiem. Pēc vairāk nekā divus gadus ilgušām diskusijām ES ir vitāli svarīgi tagad līdz Eiropas Parlamenta vēlēšanām saviem iedzīvotājiem apliecināt spēju panākt progresu, pat ja tas notiek soli pa solim. Eiropas Parlamentam un Padomei tagad būtu jāveic pēdējie pasākumi, lai plašās vienprātības, kas jau panākta par katru no šiem priekšlikumiem, rezultātā priekšlikumi tiktu galīgi pieņemti.

Attiecībā uz Patvēruma procedūras regulu Komisija atzinīgi vērtē to, ka Eiropas Parlaments jau ir apstiprinājis savas sarunu pilnvaras. Padome ir tuvu tam, lai rastu kopsaucēju par šo priekšlikumu. Tagad ir izšķiroši svarīgi, ka sākas sarunas starp Eiropas Parlamentu un Padome, lai pēc iespējas ātrāk panāktu vienošanos. Ar pārskatīto regulu tiks racionalizēta patvēruma procedūra, padarot to efektīvāku un nodrošinot vienotas garantijas patvēruma meklētājiem, kā arī stingrākus noteikumus ļaunprātīgas izmantošanas nepieļaušanai. Vienota patvēruma procedūra ir viens no efektīvas un taisnīgas patvēruma sistēmas stūrakmeņiem, kas rada reālas izmaiņas ikdienā.

Laiks panākt progresu attiecībā uz Dublinas regulu

Stabilas un nākotnes prasībām atbilstošas patvēruma sistēmas nozīmīgs elements ir taisnīgs un ilgtspējīgs mehānisms, ar ko nosaka dalībvalsts atbildību par patvēruma pieteikuma izskatīšanu. Paturot prātā šo mērķi, Komisija 2016. gada maijā pieņēma priekšlikumu par Dublinas regulas reformu. Priekšlikuma mērķis bija padarīt sistēmu taisnīgāku un efektīvāku, integrējot mehānismu Dublinas noteikumos, saskaņā ar ko pieteikuma iesniedzējus varētu pārdalīt no pārmērīgi noslogotām dalībvalstīm atbilstīgi migrācijas spiediena līmenim.

Balstoties uz Komisijas priekšlikumu, Eiropas Parlaments 2017. gada novembrī pieņēma savu nostāju, šo taisnīguma mehānismu pavirzot soli tālāk – pārvēršot to obligātā pārdales sistēmā, kas tiktu piemērota vispārēji un neatkarīgi no migrācijas spiediena. Tikmēr secīgas Padomes prezidentvalstis, tostarp pašreizējā Austrijas prezidentūra ar savu darbu pie “obligātas solidaritātes” koncepcijas, ir strādājušas pie tā, lai veidotu solidaritātes mehānismu, ko līdzsvaro atbildības elements. Padomē ir paveikts liels pamatdarbs attiecībā uz solidaritātes mehānisma vispārīgajām aprisēm, t. sk. par finansiālu un materiālu atbalstu dalībvalstīm, kurās stāvoklis ir saspringts, un dalībvalstīm, kuras iesaistās solidaritātes pasākumos, kā arī par prioritāru piekļuvi attiecīgo ES aģentūru atbalstam. Tomēr vairāk nekā divus gadus pēc tam, kad Komisija iesniedza savu priekšlikumu, dalībvalstu starpā joprojām valda atšķirīgas nostājas, kas, spītējot līdztiesīgo likumdevēju piešķirtajai prioritātei šim dosjē, ir liedzis Padomei pieņemt pilnvaras sarunu uzsākšanai ar Eiropas Parlamentu. Tam nepieciešama Padomes turpmāka apņēmība rast risinājumu tā, lai Dublinas regulas reformu koplēmuma procedūrā ar Eiropas Parlamentu un visu pušu kompromisa garā varētu pabeigt pēc iespējas drīz.

Atbilstīgi Eiropadomes 2018. gada jūnija secinājumiem papildu darbam pie Dublinas regulas vajadzētu koncentrēties uz līdzsvarota kompromisa rašanu, kam pamatā ir atbildība un solidaritāte, ņemot vērā personas, kas izkāpj krastā pēc meklēšanas un glābšanas operācijām. Komisija ir apņēmusies strādāt pie tāda kompromisa panākšanas, kas dod patiesu pievienoto vērtību salīdzinājumā ar pašreizējo Dublinas regulu un kas konkretizē tiešo solījumu palīdzēt dalībvalstīm, kurās stāvoklis ir saspringts, līdzsvarojot to ar efektīvu atbildības uzņemšanos. Šie divi savstarpēji papildinošie solidaritātes un atbildības jēdzieni būtu jāvirza tā, lai tie darbotos preventīvi. Proti, solidaritāte būtu jāorganizē tādā veidā, kas nodrošina plašāko iespējamo iemaksu grozu no dalībvalstīm, atspoguļojot migrācijas problēmas visaptverošo raksturu. Tāpēc dalībvalstīm būtu jādod savs ieguldījums katrā no visaptverošās pieejas trīs dažādajiem elementiem: ārējā dimensijā, ārējo robežu jomā un iekšējā dimensijā. Šādas pieejas preventīvajam un visaptverošajam raksturam būtu ilgtspējīgā veidā jānodrošina, ka neatbilstīgo ieceļotāju skaits arī turpmāk saglabājas mazs.

Tiktu sagaidīts, ka dalībvalstis brīvprātīgi piešķir resursus katrā no šiem trīs elementiem. Šī pieeja, pirmkārt, tiktu balstīta uz to, ka katra dalībvalsts apliecina savu vēlmi nostiprināt pastāvošo sistēmu, nosakot, kādu palīdzību un atbalstu tā var sniegt. Sadarbības koordinācijas mehānismi tad varētu koriģēt un pielāgot iemaksas atbilstīgāk vajadzībām uz vietas. Šī sistēma arī būtu jāpapildina ar līdzekli, ar ko nodrošina, ka solidaritātes rezultātā sistēmas dažādo elementu starpā veidojas efektīvs līdzsvars, jo īpaši attiecībā uz iekšējo dimensiju – pārdales veidā, t. sk. pārdalot personas, kas ierodas vai izkāpj krastā pie ārējām robežām. Sevišķa spiediena brīžos sistēmā jāiestrādā drošības tīkls, kas nodrošina, ka tad, ja no dalībvalstu puses trūkst pietiekamu brīvprātīgo piešķīrumu, attiecīgajai dalībvalstij var garantēt reālu atbalstu un tas notiek taisnīgi visu dalībvalstu starpā.

Solidaritātes mehānisms iet roku rokā ar atbildības mehānismu, nodrošinot vienmēr labi funkcionējošu patvēruma sistēmu visās dalībvalstīs un visā Savienībā. Pašreizējās Dublinas sistēmas svarīgs trūkums ir tas, ka pēc īsa laikposma beigām atbildība zūd, stimulējot patvēruma meklētājus bēgt. Šā jautājuma risināšana joprojām ir svarīga, lai nepieļautu ļaunprātīgu izmantošanu un sekundāru kustību. Dalībvalstīm ir ātri jāizskata patvēruma pieteikumi un jānodrošina pieņemto lēmumu kvalitāte tā, lai personas, kurām nepieciešama starptautiskā aizsardzība, to saņem bez kavēšanās. Tajā pašā laikā dalībvalstīm būtu jārisina neatbilstīgā migrācija un jāturpina darbs pie tā, lai likvidētu kontrabandistu darbības modeli. Šajā nolūkā ir ātri jātiek galā ar to personu pieteikumiem, kurām nav tiesību uz starptautisko aizsardzību, lai pēc tam varētu nodrošināt šo personu ātru atgriešanu. Tam visam ir vajadzīga paļāvība uz efektīviem patvēruma un atgriešanas procesiem, tostarp izmantojot kontrolētu centru risinājumu.

Balstoties uz iepriekš izklāstītajām idejām un ņemot vērā pieredzi ar ad hoc risinājumiem vasarā, varētu ieviest pagaidu pasākumus, kam pamatā ir patiesa solidaritāte un atbildība. Šos pasākumus, kas būtu ierobežoti laikā un kalpotu kā pārejas posms līdz jaunās Dublinas regulas piemērošanas brīdim, varētu izmantot, lai paredzētu nākotnes sistēmas pamatelementus. Visas dalībvalstis būtu jāmudina piedalīties šajos kopīgajos centienos, ņemot vērā to, ka vasarā gūtā pieredze norāda, ka šādu pasākumu efektivitātei ir vajadzīga dalībvalstu kritiskā masa. Šie pagaidu pasākumi varētu nozīmēt, ka jau tagad ES ir labāk sagatavota tam, lai piedāvātu solidaritāti, reaģējot uz visām ieceļotāju skaita pagaidu kulminācijām, un darīt to veidā, kas nodrošina sekundāras kustības efektīvu novēršanu. Šo pasākumu ieviešanai nevajadzētu kavēt Dublinas regulas pieņemšanu, kas būtu jāpabeidz pēc iespējas drīz kā daļa no plašākas migrācijas un patvēruma reformas. Dalībvalstīm pēc to pieprasījuma būtu pieejams pilnīgs ES atbalsts pagaidu pasākumiem, kurus īsteno ar aģentūru starpniecību, un finanšu programmām.

Komisija arī turpmāk ir apņēmusies sadarboties gan ar Eiropas Parlamentu, gan Padomi attiecībā uz visiem Dublinas regulas reformas elementiem nolūkā izveidot sistēmu, kas garantēs tādu Eiropu, kurā nepastāv iekšējās robežas un kuras pamatā ir solidaritātes un atbildības principi.

Vērienīgs finansējums, lai reaģētu uz migrācijas problēmām un papildinātu reformu

Lai ierosinātā reforma dotu gaidītos rezultātus, dalībvalstīm būs vajadzīgs ievērojams finansiālais atbalsts. Priekšlikumi par Patvēruma un migrācijas fondu paredzēs atbalstu kopējās Eiropas patvēruma sistēmas nostiprināšanai, t. sk. patvēruma pieteikumu apstrādes uzlabošanai, lai apstrāde notiktu ātrāk un labākā kvalitātē. To var izmantot agrīnam integrācijas atbalstam trešo valstu valstspiederīgajiem, t. sk. valodu un pilsoniskās orientācijas kursiem. Tas var palīdzēt atgriešanas sistēmām un faktiskai atgriešanai – gan brīvprātīgai, gan piespiedu kārtā. Šo mērķu ietvaros fondi nodrošinātu papildu piešķīrumus, lai atbalstītu pārmitināšanu, pārcelšanu un pārvietošanu. Tagad ir izšķiroši svarīgi, ka sarunas starp Eiropas Parlamentu un Padome sākas pēc iespējas drīz un ka tiek saglabāts Komisijas priekšlikumu augstais vērienīguma līmenis.