Priekšlikums Padomes lēmums par Kopienas nostāju attiecībā uz Lēmumu Nr. 1/2008 par 11. pielikuma 2., 3., 4., 5., 6. un 10. papildinājuma grozījumiem, kuru pieņēmusi Apvienotā veterinārijas komiteja, kas izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību /* COM/2008/0683 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 7.11.2008 COM(2008) 683 galīgā redakcija Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par Kopienas nostāju attiecībā uz Lēmumu Nr. 1/2008 par 11. pielikuma 2., 3., 4., 5., 6. un 10. papildinājuma grozījumiem, kuru pieņēmusi Apvienotā veterinārijas komiteja, kas izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību (turpmāk “Lauksaimniecības nolīgums”) stājās spēkā 2002. gada 1. jūnijā. Šveices Konfederācija ir apņēmusies valsts tiesību aktos ieviest noteikumus, kas paredzēti Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvā 91/496/EEK, ar ko nosaka principus attiecībā uz tādu dzīvnieku veterināro pārbaužu organizēšanu, kurus Kopienā ieved no trešām valstīm, un ar ko groza Direktīvu 89/662/EEK, Direktīvu 90/425/EEK un Direktīvu 90/675/EEK, Padomes 1997. gada 18. decembra Direktīvā 97/78/EK, ar ko nosaka principus, kuri reglamentē veterināro pārbaužu organizēšanu attiecībā uz produktiem, ko ieved Kopienā no trešām valstīm, 2002. gada 16. decembra Direktīvā 2002/99/EK, ar ko paredz dzīvnieku veselības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ievešanu, kas paredzēti lietošanai pārtikā, Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem, kā arī visus noteikumus, kas pieņemti to īstenošanai, lai kontrolētu importu Eiropas Savienībā no trešām valstīm. Lai nodrošinātu nepieciešamos līdzekļus kontroļu veikšanai, importējot dzīvnieku izcelsmes produktus Kopienā no trešām valstīm, Šveici ir kaut daļēji jāiekļauj ātrās reaģēšanas sistēmā, kura izveidota ar 50. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulā (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu. Šveices Konfederācija ir apņēmusies valsts tiesību aktos ieviest noteikumus, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Regulā (EK) Nr. 998/2003 par dzīvnieku veselības prasībām, kas piemērojamas lolojumdzīvnieku nekomerciālai pārvietošanai un ar kuru groza Padomes Direktīvu 92/65/EEK. Tāpēc attiecīgi jāgroza Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikums un tā papildinājumi. Kopš Lauksaimniecības nolīguma stāšanās spēkā 11. pielikuma papildinājumā uzskaitītie Pušu noteikumi ir grozīti jomās, uz kurām attiecas nolīgums. Lai ņemtu vērā šīs izmaiņas, šie papildinājumi ir jāgroza. Nepieciešamība pielāgot Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikumu pārsniedz Apvienotajai veterinārijas komitejai piešķirtās pilnvaras. Tādēļ 11. pielikuma grozījumus jāapstiprina ar procedūru, kas ir identiska tai, ar kuru tika apstiprināts Lauksaimniecības nolīgums. Šos grozījumus pieņem ar atsevišķu procedūru. Ar Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 19. panta 1. punktu ir izveidota Apvienotā veterinārijas komiteja, kuru veido Pušu pārstāvji. Komiteja izskata visus ar minēto pielikumu un ar tā īstenošanu saistītus jautājumus un veic tajā paredzētos uzdevumus. Apvienotajai veterinārijas komitejai jo īpaši ir tiesības pieņemt lēmumu 11. pielikumā paredzētajos gadījumos. Saskaņā ar Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 19. panta 3. punktu Apvienotajai veterinārajai komitejai ir atļauts grozīt minētā pielikuma papildinājumus, jo īpaši nolūkā tos pielāgot un atjaunināt. Kopienai jāpieņem nostāja, kādu tā ieņems Apvienotajā veterinārijas komitejā attiecībā uz 11. pielikuma 2., 3., 4., 5., 6. un 10. papildinājuma nepieciešamo grozījumu pieņemšanu. Saskaņā ar Lēmuma 2002/309/EK, Euratom 5. panta 2. punkta pirmo daļu Kopienas nostāju pieņem Padome pēc Komisijas priekšlikuma. Grozījumus Nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību un Apvienotās veterinārijas komitejas Lēmumu Nr. 1/2008 publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . * * * Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par Kopienas nostāju attiecībā uz Lēmumu Nr. 1/2008 par 11. pielikuma 2., 3., 4., 5., 6. un 10. papildinājuma grozījumiem, kuru pieņēmusi Apvienotā veterinārijas komiteja, kas izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 310. pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta otro daļu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, tā kā : 1. Padomes un attiecībā uz nolīgumu par zinātnisku un tehnoloģisku sadarbību arī Komisijas 2002. gada 4. aprīļa Lēmuma 2002/309/EK, Euratom par septiņu nolīgumu noslēgšanu ar Šveices Konfederāciju 5. panta 2. punkta pirmajā daļā paredzēts, ka nostāju, kas Kopienai jāpieņem Apvienotajā veterinārijas komitejā, pieņem Padome pēc Komisijas priekšlikuma. 2. 1999. gada 21. jūnija Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību (turpmāk “Lauksaimniecības nolīgums”) ir stājies spēkā 2002. gada 1. jūnijā. 3. Ar Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 19. panta 1. punktu izveidota Apvienotā veterinārijas komiteja, kas izskata visus ar minēto pielikumu un ar tā īstenošanu saistītos jautājumus un veic tajā paredzētos uzdevumus. Saskaņā ar minētā panta 3. punktu Apvienotā veterinārijas komiteja var nolemt grozīt 11. pielikuma papildinājumus, jo īpaši nolūkā tos pielāgot un atjaunināt. 4. Lai nodrošinātu nepieciešamos līdzekļus kontroļu veikšanai, importējot dzīvnieku izcelsmes produktus Kopienā no trešām valstīm, Šveici ir kaut daļēji jāiekļauj ātrās reaģēšanas sistēmā, kura izveidota ar 50. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulā (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu. 5. Kopiena un Šveices Konfederācija ir apspriedušas un parakstījušas nolīgumu, ar ko groza 1999. gada 21. jūnija Nolīguma starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību 11. pielikumu. 6. Kopienai jāpieņem nostāja, kādu tā ieņems Apvienotajā veterinārijas komitejā attiecībā uz Nolīguma 11. pielikuma papildinājumu grozījumu pieņemšanu, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Kopienas nostāja, kādu tā ieņems Apvienotā veterinārijas komitejā, kas izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību, attiecībā uz 11. pielikuma 2., 3., 4., 5., 6. un 10. papildinājuma grozījumiem pamatojas uz Apvienotās veterinārijas komitejas lēmuma priekšlikumu šā lēmuma pielikumā. 2. pants Lēmumu Nr. 1/2008 par 11. pielikuma 2., 3., 4., 5., 6. un 10. papildinājuma grozījumiem, ko pieņēmusi Apvienotā veterinārijas komiteja, kas izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību, pēc tā pieņemšanas publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs PIELIKUMS Priekšlikums APVIENOTĀS VETERINĀRIJAS KOMITEJAS, KAS IZVEIDOTA AR EIROPAS KOPIENAS UN ŠVEICES KONFEDERĀCIJAS NOLĪGUMU PAR LAUKSAIMNIECĪBAS PRODUKTU TIRDZNIECĪBU, LĒMUMS NR. 1/2008 (2008. gada …) par Nolīguma 11. pielikuma 2., 3., 4., 5., 6. un 10. papildinājuma grozījumiem (2008/.../EK) KOMITEJA, ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību (turpmāk “Lauksaimniecības nolīgums”) un jo īpaši tā 11. pielikuma 19. panta 3. punktu, tā kā: (1) Lauksaimniecības nolīgums stājās spēkā 2002. gada 1. jūnijā. (2) Ar Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 19. panta 1. punktu izveidota Apvienotā veterinārijas komiteja, kas izskata visus ar minēto pielikumu un ar tā īstenošanu saistītos jautājumus un veic tajā paredzētos uzdevumus. Saskaņā ar minētā panta 3. punktu Apvienotā veterinārijas komiteja var nolemt grozīt 11. pielikuma papildinājumus, jo īpaši nolūkā tos pielāgot un atjaunināt. (3) Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma papildinājumus pirmo reizi grozīja ar 2003. gada 25. novembra Lēmumu Nr. 2/2003 par Nolīguma 11. pielikuma 1., 2., 3., 4., 5., 6. un 11. papildinājuma grozījumiem[1], ko pieņēma Apvienotā veterinārijas komiteja, kas izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību. (4) Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma papildinājumi pēdējo reizi grozīti ar Lēmumu Nr. 1/2006 par Nolīguma 11. pielikuma 2., 3., 4., 5., 6. un 10. papildinājuma grozījumiem[2], ko 2006. gada 1. decembrī pieņēma Apvienotā veterinārijas komiteja, kura izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību. (5) Šveices Konfederācija ir apņēmusies valsts tiesību aktos ieviest noteikumus, kas paredzēti Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvā 91/496/EEK, ar ko nosaka principus attiecībā uz tādu dzīvnieku veterināro pārbaužu organizēšanu, kurus Kopienā ieved no trešām valstīm, un ar ko groza Direktīvu 89/662/EEK, Direktīvu 90/425/EEK un Direktīvu 90/675/EEK[3], Padomes 1997. gada 18. decembra Direktīvā 97/78/EK, ar ko nosaka principus, kuri reglamentē veterināro pārbaužu organizēšanu attiecībā uz produktiem, ko ieved Kopienā no trešām valstīm[4], 2002. gada 16. decembra Direktīvā 2002/99/EK, ar ko paredz dzīvnieku veselības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ievešanu, kas paredzēti lietošanai pārtikā, Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem[5], kā arī visus noteikumus, kas pieņemti to īstenošanai, lai kontrolētu importu Eiropas Savienībā no trešām valstīm. (6) Lai nodrošinātu nepieciešamos līdzekļus kontroļu veikšanai, importējot dzīvnieku izcelsmes produktus Kopienā no trešām valstīm, Šveici ir kaut daļēji jāiekļauj ātrās reaģēšanas sistēmā, kura izveidota ar 50. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulā (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu[6]. (7) Šveices un Kopienas tiesību aktos paredzētie sanitārie pasākumi attiecībā uz dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu pārvietošanas un importa kontroli ir atzīti par līdzvērtīgiem. Tāpēc jāveic grozījumi minētā nolīguma 11. pielikuma 5. un 10. papildinājumā. (8) Šveices Konfederācija ir apņēmusies valsts tiesību aktos ieviest noteikumus, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Regulā (EK) Nr. 998/2003 par dzīvnieku veselības prasībām, kas piemērojamas lolojumdzīvnieku nekomerciālai pārvietošanai un ar kuru groza Padomes Direktīvu 92/65/EEK [7] . (9) Minētā nolīguma 11. pielikuma 2., 3., 4. un 6. papildinājums ir jāgroza, lai ņemtu vērā notikušās Kopienas un Šveices tiesību aktu izmaiņas, kas ir spēkā 2008. gada 30. jūnijā (ieskaitot), IR NOLĒMUSI ŠĀDI. 1. pants Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 2. papildinājumu groza saskaņā ar šā lēmuma I pielikuma noteikumiem, ja stājas spēkā 2008. gada 23. decembra Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju, ar ko groza 1999. gada 21. jūnija Nolīguma starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību 11. pielikumu. 2. pants Nolīguma starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību 11. pielikuma 3., 4., 5., 6. un 10. papildinājumu groza saskaņā ar šā lēmuma II līdz VI pielikuma noteikumiem. 3. pants Šo lēmumu, kas sagatavots divos eksemplāros, paraksta abi līdzpriekšsēdētāji vai citas pilnvarotas personas, kas rīkojas Pušu vārdā. 4. pants Šis lēmums stājas spēkā 2009. gada 1. janvārī. Briselē, Briselē, Šveices Konfederācijas vārdā Eiropas Komisijas vārdā delegācijas vadītājs delegācijas vadītājs _____________ I PIELIKUMS 11. pielikuma 2. papildinājumu papildina šādi. “X. LOLOJUMDZĪVNIEKU NEKOMERCIĀLA PĀRVIETOŠANA A. TIESĪBU AKTI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. Eiropas Kopiena | Šveice | Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Regula (EK) Nr. 998/2003 par dzīvnieku veselības prasībām, kas piemērojamas lolojumdzīvnieku nekomerciālai pārvietošanai, un ar kuru groza Padomes Direktīvu 92/65/EEK (OV L 146, 13.6.2003., 1. lpp.). | Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par lolojumdzīvnieku ievešanu (OIAC) (RS 916.443.14). | B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS NOTEIKUMI 1. Identifikācijas sistēma ir tāda, kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Regulā (EK) Nr. 998/2003. 2. Vakcinācijas un, ja vajadzīgs, atkārtotas vakcinācijas pret trakumsērgu derīgumu atzīst atsaucoties uz ražotājas laboratorijas rekomendācijām saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 998/2003 5. pantu un Komisijas 2005. gada 2. februāra Lēmumu 2005/91/EK, ar ko nosaka periodu, pēc kura vakcinācija pret trakumsērgu ir uzskatāma par derīgu[8]. 3. Izmantojamās pases ir tādas, kā paredzēts Komisijas 2003. gada 26. novembra Lēmumā 2003/803/EK, ar ko ievieš pases paraugu suņu, kaķu un balto sesku pārvadāšanai Kopienā[9]. 4. Šā papildinājuma nolūkos lolojumdzīvnieku nekomerciālai pārvietošanai starp Eiropas Kopienas dalībvalstīm un Šveici Regulas (EK) Nr. 998/2003 II pielikuma noteikumus (noteikumi pārvadāšanai starp dalībvalstīm) piemēro mutatis mutandis .” II PIELIKUMS 11. pielikuma 3. papildinājumu aizstāj ar šo. „3. papildinājums DZĪVU DZĪVNIEKU, TO SPERMAS UN EMBRIJU IMPORTS NO TREŠĀM VALSTĪM I. EIROPAS KOPIENA — TIESĪBU AKTI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. A. Nagaiņi, izņemot zirgu dzimtas dzīvniekus Padomes 2004. gada 26. aprīļa Direktīva 2004/68/EK, ar ko nosaka dzīvnieku veselības noteikumus par dažu nagaiņu sugu dzīvu dzīvnieku importu un tranzītu caur Kopienu, groza Direktīvas 90/426/EEK un 92/65/EEK un atceļ Direktīvu 72/462/EEK (OV L 139, 30.4.2004., 320. lpp.). B. Zirgu dzimtas dzīvnieki Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīva 90/426/EEK par dzīvnieku veselības prasībām attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvnieku pārvadāšanu un importu no trešām valstīm (OV L 224, 18.8.1990., 42. lpp.). C. Mājputni un inkubējamās olas Padomes 1990. gada 15. oktobra Direktīva 90/539/EEK par dzīvnieku veselības nosacījumiem, ar ko reglamentē mājputnu un inkubējamo olu tirdzniecību Kopienā un to ievešanu no trešām valstīm (OV L 303, 31.10.1990., 6. lpp.). D. Akvakultūras dzīvnieki Padomes 2006. gada 24. oktobra Direktīva 2006/88/EK par akvakultūras dzīvniekiem un to produktiem izvirzītajām dzīvnieku veselības prasībām, kā arī par konkrētu ūdensdzīvnieku slimību profilaksi un kontroli (OV L 328, 24.11.2006., 14. lpp.). E. Liellopu embriji Padomes 1989. gada 25. septembra Direktīva 89/556/EEK par dzīvnieku veselības nosacījumiem, kas reglamentē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopu sugu mājdzīvnieku embrijiem un to importu no trešām valstīm (OV L 302, 19.10.1989., 1. lpp.). F. Liellopu sperma Padomes 1988. gada 14. jūnija Direktīva 88/407/EEK par dzīvnieku veselības prasībām, kas piemērojamas Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar sasaldētu mājas liellopu spermu un tās ievedumiem (OV L 194, 22.7.1988., 10. lpp.). G. Cūku sperma Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīva 90/429/EEK, ar ko nosaka dzīvnieku veselības prasības, kas piemērojamas Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar cūku sugu mājdzīvnieku spermu un tās importu (OV L 224, 18.8.1990., 62. lpp.). H. Citi dzīvi dzīvnieki 1. Padomes 1992. gada 13. jūlija Direktīva 92/65/EEK, ar ko paredz dzīvnieku veselības prasības attiecībā uz tādu dzīvnieku, spermas, olšūnu un embriju tirdzniecību un importu Kopienā, uz kuriem neattiecas dzīvnieku veselības prasības, kas paredzētas īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvas 90/425/EEK A(I) pielikumā (OV L 268, 14.9.1992., 54. lpp.). 2. Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Regula (EK) Nr. 998/2003 par dzīvnieku veselības prasībām, kas piemērojamas lolojumdzīvnieku nekomerciālai pārvietošanai, un ar kuru groza Padomes Direktīvu 92/65/EEK (OV L 146, 13.6.2003., 1. lpp.). I. Citi īpaši nosacījumi 1. Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīva 96/22/EK par noteiktu hormonālas vai tireostatiskas iedarbības vielu un beta-agonistu lietošanas aizliegumu lopkopībā un par Direktīvu 81/602/EEK, 88/146/EEK un 88/299/EEK atcelšanu (OV L 125, 23.5.1996., 3. lpp.). 2. Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīva 96/23/EK, ar ko paredz pasākumus, lai kontrolētu noteiktas vielas un to atliekas dzīvos dzīvniekos un dzīvnieku izcelsmes produktos, un ar ko atceļ Direktīvu 85/358/EEK un Direktīvu 86/469/EEK, kā arī Lēmumu 89/187/EEK un Lēmumu 91/664/EEK (OV L 125, 23.5.1996., 10. lpp.). II. ŠVEICE — TIESĪBU AKTI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. 1. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu ( OITE ), (RS 916.443.10). 2. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par trešu valstu dzīvnieku importu un tranzītu ar gaisa transportu ( OITA ), (RS 916.443.12). 3. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par trešu valstu dzīvnieku izcelsmes produktu importu un tranzītu ar gaisa transportu ( OITE ) (RS 916.443.13). 4. DFE 2007. gada 16. maija rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importa un tranzīta kontroli (Rīkojums par OITE kontrolēm) (RS 916.443.106). 5. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par lolojumdzīvnieku ievešanu ( OIAC ) (RS 916.443.14). 6. Valdības 2004. gada 18. augusta rīkojums par veterinārajām zālēm ( OMédV ) (RS 812.212.27). 7. Valdības 1985. gada 30. oktobra rīkojums par Federālā veterinārā biroja iekasētajiem nodokļiem ( OEVET ) (RS 916.472). III. ĪSTENOŠANAS NOTEIKUMI Federālais veterinārais birojs vienlaicīgi ar dalībvalstīm piemēro importa nosacījumus saskaņā ar šā papildinājuma I punktu, īstenošanas noteikumus un to iestāžu sarakstus, no kurām attiecīgais imports ir atļauts. Tas attiecas uz visiem attiecīgajiem tiesību aktiem, neatkarīgi no to pieņemšanas datuma. Federālais veterinārais birojs var piemērot stingrākus pasākumus un pieprasīt papildu garantijas. Šādos gadījumos Apvienotajā veterinārijas komitejā jānotiek konsultācijām, lai atrastu piemērotus risinājumus. Federālais veterinārais birojs un dalībvalstis savstarpēji apmainās ar informāciju par īpašiem importa nosacījumiem, kas noteikti divpusēji un uz kuriem Kopienas mērogā neattiecas saskaņošana. Piemērojot šo pielikumu Šveicei, Cīrihes zooloģiskais dārzs ir apstiprinātais centrs saskaņā ar Direktīvas 92/65/EEK C pielikuma noteikumiem.” III PIELIKUMS 11. pielikuma 4. papildinājumu aizstāj ar šo. „4. papildinājums ZOOTEHNIKA, IESKAITOT IMPORTU NO TREŠĀM VALSTĪM A. TIESĪBU AKTI * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. Eiropas Kopiena | Šveice | Padomes 1977. gada 25. jūlija Direktīva 77/504/EEK par liellopu sugu tīršķirnes vaisliniekiem (OV L 206, 12.8.1977., 8. lpp.). Padomes 1988. gada 19. decembra Direktīva 88/661/EEK zootehniskajiem standartiem, kas piemērojami tīršķirnes vaislas cūkām (OV L 382, 31.12.1988., 36. lpp.). Padomes 1987. gada 18. jūnija Direktīva 87/328/EEK par tīršķirnes vaislas liellopu atzīšanu par derīgiem vairošanai (OV L 167, 26.6.1987., 54. lpp.). Padomes 1988. gada 14. jūnija Direktīva 88/407/EEK par dzīvnieku veselības prasībām, kas piemērojamas Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar sasaldētu mājas liellopu spermu un tās ievedumiem (OV L 194, 22.7.1988., 10. lpp.). Padomes 1989. gada 30. maija Direktīva 89/361/EEK par tīršķirnes vaislas aitām un kazām (OV L 153, 6.6.1989., 30. lpp.). Padomes 1990. gada 5. marta Direktīva 90/118/EEK par tīršķirnes vaislas cūku atzīšanu par derīgām vaislai (OV L 71, 17.3.1990., 34. lpp.). Padomes 1990. gada 5. marta Direktīva 90/119/EEK par vaislas cūku hibrīdiem vaislai (OV L 71, 17.3.1990., 36. lpp.). Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīva 90/427/EEK par zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem nosacījumiem, kas regulē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar zirgu dzimtas dzīvniekiem (OV L 224, 18.8.1990., 55. lpp.). Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīva 90/428/EEK par tirdzniecību ar zirgu dzimtas dzīvniekiem, kas paredzēti sacensībām, un par piedalīšanās nosacījumiem sacensībās (OV L 224, 18.8.1990., 60. lpp.). Padomes 1991. gada 25. marta Direktīva 91/174/EEK, ar ko nosaka zootehnikas un ģenealoģijas prasības tīršķirnes dzīvnieku pārdošanai un ar ko izdara grozījumus Direktīvās 77/504/EEK un 90/425/EEK (OV L 85, 5.4.1991., 37. lpp.). Padomes 1994. gada 23. jūnija Direktīva 94/28/EK, ar ko nosaka principus, kas attiecas uz zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem noteikumiem, kurus piemēro no trešām valstīm importētajiem dzīvniekiem, to spermai, olšūnām un embrijiem, un ar ko groza Direktīvu 77/504/EEK par tīršķirnes vēršu ģints sugu vaislas dzīvniekiem (OV L 178, 12.7.1994., 66. lpp.). | Valdības 2007. gada 14. novembra rīkojums par lopkopību (RS 916.310). | B. ĪSTENOŠANAS NOTEIKUMI Šā papildinājuma nolūkos dzīvu dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu, ar kuriem notiek tirdzniecība starp Kopienas dalībvalstīm un Šveices Konfederāciju, aprite notiek saskaņā ar Kopienas dalībvalstu savstarpējas tirdzniecības noteikumiem. Neskarot noteikumus par zootehniskajām pārbaudēm 5. un 6. papildinājumā, Šveices iestādes apņemas nodrošināt, ka ievedumiem Šveice piemēro tos pašus noteikumus, kas minēti Padomes Direktīvā 94/28/EK. Ja rodas sarežģījumi, jautājumu pēc vienas Puses pieprasījuma nodod izskatīšanai Apvienotajā veterinārijas komitejā.” IV PIELIKUMS 11. pielikuma 5. papildinājumu aizstāj ar šo. “5. papildinājums DZĪVI DZĪVNIEKI, SPERMA, OLŠŪNAS UN EMBRIJI: ROBEŽKONTROLE UN NODEVAS I NODAĻA Vispārējās prasības – TRACES sistēma A. TIESĪBU AKTI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. Eiropas Kopiena | Šveice | Komisijas 2004. gada 30. marta Lēmums 2004/292/EK par TRACES sistēmas ieviešanu, ar ko groza Lēmumu 92/486/EEK (OV L 94, 31.3.2004., 63. lpp.). | 1. 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE), (RS 916.40). 2. Valdības 1995. gada 27. jūnija rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.401). 3. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.10). 4. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par trešu valstu dzīvnieku importu un tranzītu ar gaisa transportu (OITA) (RS 916.443.12). 5. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par trešu valstu dzīvnieku izcelsmes produktu importu un tranzītu ar gaisa transportu (OITPA) (916.443.13). 6. DFE 2007. gada 16. maija rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importa un tranzīta kontroli (Rīkojums par OITE kontrolēm) (RS 916.443.106). 7. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par lolojumdzīvnieku ievešanu (OIAC) (RS 916.443.14). | B. PIEMĒROŠANAS NOTEIKUMI Komisija sadarbībā ar Federālo veterināro biroju iekļauj Šveici datorsistēmā TRACES saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2004/292/EK. Ja vajadzīgs, Apvienotajā veterinārijas komitejā nosaka pārejas un papildu pasākumus. II NODAĻA Veterinārās un zootehniskās pārbaudes, kas piemērojamas tirdzniecībai starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici A. TIESĪBU AKTI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. Veterinārās un zootehniskās pārbaudes, kas piemērojamas tirdzniecībai starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici, tiek veiktas atbilstīgi zemāk minētajiem noteikumiem: Eiropas Kopiena | Šveice | 1. Padomes 1989. gada 21. novembra Direktīva 89/608/EEK par dalībvalstu administratīvo iestāžu savstarpējo palīdzību un šo iestāžu un Komisijas sadarbību, lai nodrošinātu pareizu tiesību aktu piemērošanu veterinārijas un zootehnikas jomā (OV L 351, 2.12.1989., 34. lpp.). 2. Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīva 90/425/EEK par veterinārajām un zootehniskajām pārbaudēm, kas piemērojamas Kopienā iekšējā tirdzniecībā ar noteiktiem dzīviem dzīvniekiem un produktiem, lai izveidotu iekšējo tirgu (OV L 224, 18.8.1990., 29. lpp.). | 1. 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40) un jo īpaši tā 57. pants. 2. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.10). 3. DFE 2007. gada 16. maija rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importa un tranzīta kontroli (Rīkojums par OITE kontrolēm) (RS 916.443.106). 4. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par lolojumdzīvnieku ievešanu (OIAC) (RS 916.443.14). 5. Valdības 1985. gada 30. oktobra rīkojums par Federālā veterinārā biroja iekasētajiem nodokļiem (OEVET) (RS 916.472). | B. VISPĀRĪGI PIEMĒROŠANAS NOTEIKUMI Gadījumos, kas paredzēti Direktīvas 90/425/EEK 8. pantā, galamērķa vietas kompetentās iestādes nekavējoties sazinās ar nosūtīšanas vietas kompetentajām iestādēm. Tās veic visus vajadzīgos pasākumus un informē nosūtīšanas vietas kompetento iestādi un Komisiju par veikto pārbaužu raksturu, pieņemtajiem lēmumiem un šo lēmumu pamatojumu. Apvienotā veterinārijas komiteja veic Direktīvas 89/608/EEK 10., 11. un 16. panta un Direktīvas 90/425/EEK 9. un 22. panta noteikumu īstenošanu. C. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ DZĪVNIEKIEM, KAS PAREDZĒTI GANĪŠANAI PIEROBEŽĀ 1. Definīcijas Ganīšana: dzīvnieku pārvietošana dalībvalstī vai Šveicē uz vasaras ganībām uz pierobežas zonu, kas nepārsniedz 10 km. Īpašos gadījumos, kas ir pienācīgi pamatoti, attiecīgās kompetentās iestādes var atļaut izmantot lielāku platību abpus Šveices un Kopienas robežai. Ikdienas ganības: ganības, no kurām dzīvnieki katras dienas beigās atgriežas savās sākotnējās saimniecībās dalībvalstī vai Šveicē. 2. Ganīšanā starp dalībvalstīm un Šveici mutatis mutandis piemēro noteikumus Komisijas 2001. gada 20. augusta Lēmumā 2001/672/EK, ar ko paredz īpašus noteikumus liellopu pārvietošanai, kad tie izvesti vasaras ganībās kalnu apgabalos (OV L 235, 4.9.2001., 23. lpp.). Tomēr šajā pielikumā Lēmuma 2001/672/EK 1. pantam šo lēmumu piemēro ar šādiem pielāgojumiem: - atsauce uz laika periodu no 1. maija līdz 15. oktobrim tiek aizstāta ar vārdiem “kalendārais gads”; - Lēmuma 2001/672/EK 1. pantā un attiecīgajā pielikumā minētās Šveices daļas ir: ŠVEICE CĪRIHES KANTONS BERNES KANTONS LUCERNAS KANTONS ŪRĪ KANTONS ŠVICES KANTONS OBVALDENES KANTONS NIDVALDENES KANTONS GLARUSAS KANTONS CUGAS KANTONS FRIBŪRAS KANTONS ZOLOTURNAS KANTONS BĀZELES PILSĒTAS KANTONS BĀZELES LAUKU KANTONS ŠAFHAUZENES KANTONS APENCELLES-AUSERRODENES KANTONS APPENCELLES-INNERRODENES KANTONS SANKTGALLENES KANTONS GRAUBINDENES KANTONS aRGAVAS KANTONS TŪRGAVAS KANTONS TESĪNAS KANTONS VO KANTONS VALĒ KANTONS NEIŠATELES KANTONS ŽENĒVAS KANTONS JURAS KANTONS. Piemērojot Valdības 1995. gada 27. jūnija rīkojumu par epizootijām ( OFE ) (RS 916.401) un jo īpaši tā 7. pantu (reģistrācija) un Valdības 2005. gada 23. novembra rīkojumu par nelegālās tirdzniecības ar dzīvniekiem datu bāzi (RS 916.404) un jo īpaši tā 2. pantu (datubāzu saturs), Šveice katrām ganībām piešķir īpašu reģistrācijas kodu, kas ir jāiekļauj valsts liellopu datu bāzē. 3. Ganīšanai starp dalībvalstīm un Šveici nosūtīšanas valsts pilnvarotais veterinārārsts a) informē saņemšanas vietas kompetentās iestādes (vietējo veterināro nodaļu) par dzīvnieku nosūtīšanu sertifikāta izdošanas dienā vai vēlākais divdesmit četras stundas pirms paredzētās dzīvnieku ierašanās dienas ar datorizētās sistēmas palīdzību, kas savieno veterinārās iestādes un ir paredzēta Direktīvas 90/425/EEK 20. pantā, b) pārbauda dzīvniekus 48 stundas pirms to nosūtīšanas uz ganībām; dzīvniekiem jābūt pienācīgi identificētiem, c) izdod 9. punkta paraugam atbilstošu sertifikātu. 4. Visā ganīšanas periodā dzīvniekiem jāpaliek muitas kontrolē. 5. Dzīvnieku īpašniekam a) rakstiskā apstiprinājumā jāpiekrīt ievērot visus pasākumus, lai piemērotu šā pielikuma noteikumus, un citus pasākumus, ko veic vietējā līmenī kā jebkuram dalībvalsts vai Šveices dzīvnieku īpašniekam; b) norēķināties par pārbaudēm, ko veic saskaņā ar šo pielikumu; c) pilnībā sadarboties tajās muitas vai veterināro pārbaužu procedūrās, ko prasa nosūtīšanas vai galamērķa valsts iestādes. 6. Ganību sezonas beigās vai tās priekšlaicīgi atstājot, ganību vietas valsts pilnvarotais veterinārārsts a) informē saņemšanas vietas kompetentās iestādes (vietējo veterināro nodaļu) par dzīvnieku nosūtīšanu sertifikāta izdošanas dienā vai vēlākais divdesmit četras stundas pirms paredzētās dzīvnieku ierašanās dienas ar datorizētās sistēmas palīdzību, kas savieno veterinārās iestādes un ir paredzēta Direktīvas 90/425/EEK 20. pantā, b) pārbauda dzīvniekus 48 stundas pirms to nosūtīšanas uz ganībām; dzīvniekiem jābūt pienācīgi identificētiem, c) izdod 9. punkta paraugam atbilstošu sertifikātu. 7. Slimību parādīšanās gadījumā ar kompetento iestāžu kopīgu vienošanos tiek piemēroti atbilstoši pasākumi. Šīs iestādes nosaka, kā sedzamas jebkuras radušās izmaksas. Ja vajadzīgs, jautājumu nodod izskatīšanai Apvienotajā veterinārijas komitejā. 8. Atkāpjoties no 1. līdz 7. pantā paredzētajiem noteikumiem, ikdienas ganīšanā starp dalībvalstīm un Šveici a) dzīvnieki nekontaktējas ar citu saimniecību dzīvniekiem; b) dzīvnieku īpašnieks apņemas informēt kompetento veterināro iestādi par dzīvnieku kontaktiem ar citu saimniecību dzīvniekiem; c) katru kalendāro gadu, pirmo reizi ievedot dzīvniekus dalībvalstī vai Šveicē, kompetentajām veterinārajām iestādēm jāuzrāda 9. punkta paraugam atbilstošs veselības sertifikāts. Šis sertifikāts kompetentajām veterinārajām iestādēm jāuzrāda pēc to pieprasījuma; d) 2. un 3. punktā minētie noteikumi tiek piemēroti, tikai pirmo reizi kalendārajā gadā vedot dzīvniekus uz dalībvalsti vai Šveici; e) 6. punkta noteikumi netiek piemēroti; f) dzīvnieku īpašnieks apņemas informēt kompetentās veterinārās iestādes par ganīšanas perioda beigām. 9. Veselības sertifikāta, kas nepieciešams liellopu sugas dzīvnieku ganīšanai pierobežas zonā vai ikdienas ganīšanai, un atgriežoties no ganībām pierobežas zonā, paraugs ir šāds. Veselības sertifikāta, kas nepieciešams liellopu sugu dzīvnieku ganīšanai pierobežas zonā vai ikdienas ganīšanai un atgriežoties no ganībām pierobežas zonā, paraugs [pic] EIROPAS KOPIENA 2005/22 Ganīšana | II. Informācija par veselību | II.a. Sertifikāta references numurs | II.b. Vietējais references numurs | II.1. Veselības sertifikāts liellopu sugas dzīvnieku ganīšanai pierobežas zonā(3) vai ikdienas ganīšanai(3) (4). Es, apakšā parakstījies pilnvarots veterinārārsts, apliecinu, ka katrs iepriekš aprakstītā dzīvnieku sūtījuma dzīvnieks II.1.1. nāk no sākotnējās saimniecības un zonas, kurā saskaņā ar Kopienas vai valsts tiesību aktiem netiek piemēroti nekādi aizliegumi vai ierobežojumi, kas saistīti ar dzīvnieku slimībām, kuras skar liellopu sugas dzīvniekus; II.1.2. nāk no sākotnējā ganāmpulka, kas atrodas dalībvalstī vai tās teritorijas daļā: a) kura ir ieviesusi pārraudzības tīklu, kas apstiprināts ar Komisijas Lēmumu xx/xx/EK vai, attiecībā uz Šveici, kas apstiprināts ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveici 1999. gada 21. jūnija (11. pielikuma 2. papildinājuma I punkts), b) kas oficiāli ir atzīta par leikozes, tuberkulozes un brucelozes neskartu; II.1.3. ir lauksaimniecības dzīvnieks(3) vai privātsaimniecībai piederīgs(3) un a) pēc pieejamās informācijas tas ir uzturējies sākotnējā saimniecībā pēdējās trīsdesmit dienas vai kopš dzimšanas, ja tas ir jaunāks par 30 dienām, un neviens no trešām valstīm importēts dzīvnieks šajā periodā nav ielaists šajā saimniecībā, izņemot vienīgi gadījumā, ja tas bija pilnīgi nošķirts no citiem saimniecības dzīvniekiem, b) pēdējo trīsdesmit dienu laikā tam nav bijis kontakts ar dzīvniekiem no ganāmpulka, kas neatbilst II.1.2. punktā izklāstītajiem nosacījumiem. II.1.4. Iepriekš aprakstītie dzīvnieki tika pārbaudīti [norādīt datumu], 48 stundas pirms paredzētās došanās projām, un tie neizrādīja nekādas infekciozas vai lipīgas slimības klīniskas pazīmes. II.1.5. Sākotnējā saimniecībā un, vajadzības gadījumā, apstiprinātā savākšanas centrā, un zonā, kurā dzīvnieki ir uzturējušies, saskaņā ar Kopienas vai valsts tiesību aktiem netiek piemēroti nekādi aizliegumi vai ierobežojumi, kas saistīti ar dzīvnieku slimībām, kuras skar liellopu sugas dzīvniekus. II.1.6. Visi piemērojamie Padomes Direktīvas 64/432/EEK noteikumi ir ievēroti. II.1.7. Attiecībā uz dzīvniekiem ir nodrošinātas papildu garantijas saistībā ar liellopu infekciozo rinotraheītu/infekciozu pustulozo vulvovaginītu saskaņā ar Komisijas Lēmumu 93/42/EEK, kura nosacījumus piemēro mutatis mutandis saskaņā ar Eiropas Kopienas un Šveices 1999. gada 21. jūnija Nolīgumu. II.1.8. Pārbaudes laikā iepriekš minētie dzīvnieki bija piemēroti paredzētajai pārvietošanai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2005(5) noteikumiem. II.1.9. Ierašanās datums ganībās(6): II.1.10. Datums, kad dzīvnieku paredzēts aizvest no ganībām: II.2. II.2. Veselības sertifikāts liellopu sugas dzīvniekiem, kas atgriežas no ganībām pierobežas zonā (paredzēta vai priekšlaicīga atgriešanās). II.2.1. Šeit aprakstītie dzīvnieki [dzīvnieku saraksts priekšlaicīgas atgriešanās gadījumā(3) vai dzīvnieku saraksts, kas ir uz sākotnēji pievienotā sertifikāta(3) (7) (8)] tika pārbaudīti (dzīvnieku iekraušanas datums vai 48 stundas pirms došanās projām), un tie neizrādīja nekādas infekciozas vai lipīgas slimības klīniskas pazīmes; II.2.2. ganīšanas zonā, kurā dzīvnieki ir uzturējušies, saskaņā ar Kopienas vai valsts tiesību aktiem netiek piemēroti nekādi aizliegumi vai ierobežojumi, kas ir saistīti ar dzīvnieku slimībām, kas skar liellopu sugas dzīvniekus, un tieši ganīšanas laikā nav atklāta neviena saslimšana ar tuberkulozi, brucelozi vai leikozi. Piezīmes I daļa ( Veselības sertifikāta numurs, kas tika izmantots, iebraucot ganību zonā, ir jānorāda šā sertifikāta I.6. daļā. II daļa (1) Informācija, kurai jābūt šajā sertifikātā ir jāievada Direktīvas 90/425/EEK 20. pantā paredzētajā datorizētajā sistēmā, kas savieno veterinārās iestādes, sertifikāta izsniegšanas dienā un vēlākais 24 stundas pirms paredzētā dzīvnieku ierašanās datuma. (2) Šis sertifikāts ir derīgs desmit dienas, sākot no Šveicē vai sākotnējā Kopienas dalībvalstī veiktās veselības pārbaudes dienas. Ikdienas ganīšanas gadījumā šis sertifikāts ir derīgs visu ganīšanas periodu. (3) Nevajadzīgo svītrot. (4) Ikdienas ganīšanas gadījumā šis sertifikāts ir derīgs visu ganīšanas periodu. (5) Šī deklarācija neatbrīvo transportētājus no pienākumiem, kas tiem ir jāuzņemas saskaņā ar spēkā esošiem Kopienas noteikumiem un jo īpaši attiecībā uz dzīvnieku pārvadāšanu. (6) Ganību reģistrācijas numurs norādīts šā sertifikāta I.13. daļā (apstiprinājuma numurs). (7) Gadījumos, kad dzīvnieki veselības dēļ atgriežas no ganīšanas perioda savā sākotnējā novietnē un tiem ir attiecīgs veselības sertifikāts, identifikācijas atzīmēm jābūt izsvītrotām no sākotnējā saraksta, kuru apstiprina pilnvarotais veterinārārsts. (8) II.1. daļu jāaizpilda, dodoties uz ganībām pierobežas zonā vai uz ikdienas ganībām, II.2. daļa jāaizpilda, atgriežoties no ganībām pierobežas zonā. Zīmoga un paraksta krāsai jāatšķiras no pārējo sertifikātā iekļauto datu krāsas. | II daļa Sertifikācija | Pilnvarotais veterinārārsts vai inspektors Uzvārds (drukātiem burtiem): Kvalifikācija un amats: Vietējā veterinārā nodaļa: Vietējās veterinārās nodaļas reğistrācijas numurs : Datums: Paraksts: Zīmogs: | III NODAĻA Noteikumi tirdzniecībai starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju A. TIESĪBU AKTI Tirdzniecībā starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar dzīviem liellopiem, ar to spermu, olšūnām un embrijiem, kā arī to pierobežas ganīšanā veselības sertifikātiem jāatbilst šim pielikumam, un tie ir pieejami TRACES sistēmā saskaņā ar Komisijas 2004. gada 30. marta Regulu (EK) Nr. 599/2004 par vienota parauga sertifikāta un inspekcijas ziņojuma ieviešanu Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar dzīvniekiem un dzīvnieku izcelsmes produktiem (OV L 94, 31.3.2004., 44. lpp.). IV NODAĻA Veterinārās pārbaudes, kas piemērojamas attiecībā uz importu no trešām valstīm A. TIESĪBU AKTI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. Pārbaudes no trešām valstīm importētiem dzīvniekiem tiek veiktas saskaņā ar turpmāk minētajiem noteikumiem: Eiropas Kopiena | Šveice | 1. Komisijas 2004. gada 18. februāra Regula (EK) Nr. 282/2004, ar ko ievieš no trešām valstīm Kopienā ievestu dzīvnieku deklarēšanas un veterinārās kontroles dokumentu (OV L 49, 19.2.2004., 11. lpp.). 2. Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.). 3. Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīva 91/496/EEK, ar ko nosaka principus attiecībā uz tādu dzīvnieku veterināro pārbaužu organizēšanu, kurus Kopienā ieved no trešām valstīm, un ar ko groza Direktīvu 89/662/EEK, Direktīvu 90/425/EEK un Direktīvu 90/675/EEK (OV L 268, 24.9.1991., 56. lpp.). 4. Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīva 96/22/EK par noteiktu hormonālas vai tireostatiskas iedarbības vielu un beta-agonistu lietošanas aizliegumu lopkopībā un par Direktīvu 81/602/EEK, 88/146/EEK un 88/299/EEK atcelšanu (OV L 125, 23.5.1996., 3. lpp.). 5. Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīva 96/23/EK, ar ko paredz pasākumus, lai kontrolētu noteiktas vielas un to atliekas dzīvos dzīvniekos un dzīvnieku izcelsmes produktos, un ar ko atceļ Direktīvu 85/358/EEK un Direktīvu 86/469/EEK, kā arī Lēmumu 89/187/EEK un Lēmumu 91/664/EEK (OV L 125, 23.5.1996., 10. lpp.). 6. Komisijas 1997. gada 12. novembra Lēmums 97/794/EK, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Direktīvas 91/496/EEK piemērošanai attiecībā uz veterinārajām pārbaudēm dzīviem dzīvniekiem, kas importējami no trešām valstīm (OV L 323, 26.11.1997., 31. lpp.). | 1. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.10). 2. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par trešu valstu dzīvnieku importu un tranzītu ar gaisa transportu (OITA), (RS 916.443.12). 3. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par trešu valstu dzīvnieku izcelsmes produktu importu un tranzītu ar gaisa transportu (OITE) (RS 916.443.13). 4. DFE 2007. gada 16. maija rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importa un tranzīta kontroli (Rīkojums par OITE kontrolēm) (RS 916.443.106). 5. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par lolojumdzīvnieku ievešanu (OIAC) (RS 916.443.14). 6. Valdības 1985. gada 30. oktobra rīkojums par Federālā veterinārā biroja iekasētajiem nodokļiem (OEVET) (RS 916.472). 7. Valdības 2004. gada 18. augusta rīkojums par veterinārajām zālēm (OMédV) (RS 812.212.27). | B. PIEMĒROŠANAS NOTEIKUMI 1. Lai piemērotu Direktīvas 91/496/EEK 6. pantu, Komisijas 2001. gada 7. decembra Lēmuma 2001/881/EK, ar ko izstrādā to robežkontroles punktu sarakstu, kas ir apstiprināti veterinārajai kontrolei attiecībā uz dzīvniekiem un dzīvnieku izcelsmes produktiem no trešām valstīm, un atjaunina sīki izstrādātos noteikumus attiecībā uz pārbaudēm, kas jāveic Komisijas ekspertiem, pielikumā sniegts dalībvalstu robežkontroles punktu saraksts, kuros veic veterinārās pārbaudes dzīviem dzīvniekiem. 2. Piemērojot Direktīvas 91/496/EEK 6. pantu, Šveicei ir šādi robežkontroles punkti: Nosaukums | TRACES kods | Tips | Pārbaužu centrs | Akreditācijas veids | Cīrihes lidosta | CHZRH4 | A | Centrs 3 | O – Citi dzīvnieki (tai skaitā zooloģisko dārzu dzīvnieki)* | Ženēvas lidosta | CHGVA4 | A | Centrs 2 | O – Citi dzīvnieki (tai skaitā zooloģisko dārzu dzīvnieki)* | * Saskaņā ar Komisijas Lēmumā 2001/881/EK noteiktajām apstiprinātajām kategorijām Apvienotā veterinārijas komiteja veic turpmākas robežkontroles punktu, to pārbaužu centru saraksta un akreditācijas veida izmaiņas. Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 91/496/EEK 19. pantu, un Likuma par epizootijām 57. pantu. 3. Federālais veterinārijas birojs vienlaicīgi ar dalībvalstīm piemēro importa nosacījumus šā pielikuma 3. papildinājumā un īstenošanas pasākumus. Federālais veterinārais birojs var piemērot stingrākus pasākumus un pieprasīt papildu garantijas. Šādos gadījumos Apvienotajā veterinārijas komitejā jānotiek konsultācijām, lai atrastu piemērotus risinājumus. Federālais veterinārais birojs un dalībvalstis savstarpēji apmainās ar informāciju par īpašiem importa nosacījumiem, kas noteikti divpusēji un uz kuriem Kopienas mērogā neattiecas saskaņošana. 4. 1. punktā minētie dalībvalstu robežkontroles punkti pārbauda importu Šveicē no trešām valstīm saskaņā ar šā papildinājuma IV nodaļas A punktā paredzētajiem nosacījumiem. 5. 2. punktā minētie Šveices robežkontroles punkti pārbauda importu no trešām valstīm dalībvalstīs saskaņā ar šā papildinājuma IV nodaļas A punktā paredzētajiem nosacījumiem. V NODAĻA Īpaši noteikumi A. DZĪVNIEKU IDENTIFIKĀCIJA 1. TIESĪBU AKTI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. Eiropas Kopiena | Šveice | 1. Padomes 1992. gada 27. novembra Direktīva 92/102/EEK par dzīvnieku identificēšanu un reģistrēšanu (OV L 355, 5.12.1992., 32. lpp.). 2. Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 17. jūlija Regula (EK) Nr. 1760/2000, ar ko izveido liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu un paredz liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu, kā arī atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 820/97 (OV L 204, 11.8.2000., 1. lpp.). | 1. Valdības 1995. gada 27. jūnija rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.401) un jo īpaši tā 7. līdz 20. pants (reģistrācija un identifikācija). 2. Valdības 2005. gada 23. novembra rīkojums par nelegālās tirdzniecības ar dzīvniekiem datu bāzi (RS 916.404). | 2. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI a. Apvienotā veterinārijas komiteja ir atbildīga par Direktīvas 92/102/EEK 3. panta 2. punkta, 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta piektās daļas un 4. panta 2. punkta piemērošanu. b. Attiecībā uz cūku, aitu un kazu pārvietošanu Šveices teritorijā datums, kas jāņem vērā 5. panta 3. punkta nolūkos, ir 1999. gada 1. jūlijs. c. Saskaņā ar Direktīvas 92/102/EEK 10. pantu Apvienotā veterinārijas komiteja ir atbildīga par elektroniskās identifikācijas sistēmas iespējamās uzstādīšanas koordināciju. B. DZĪVNIEKU AIZSARDZĪBA 1. TIESĪBU AKTI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. Eiropas Kopiena | Šveice | 1. Padomes 2004. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 1/2005 par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas un saistīto darbību laikā un grozījumu izdarīšanu Direktīvās 64/432/EEK un 93/119/EK un Regulā (EK) Nr. 1255/97 (OV L 3, 5.1.2005., 1. lpp.). 2. Padomes 1997. gada 25. jūnija Regula (EK) Nr. 1255/97, ar ko nosaka Kopienas kritērijus pieturvietai, kā arī groza pārvadājuma plānu, kas minēts Direktīvas 91/628/EEK pielikumā (OV L 174, 2.7.1997., 1. lpp.). | Valdības 2008. gada 23. aprīļa rīkojums par dzīvnieku aizsardzību (OPAn) (RS 455.1) un jo īpaši tā 169. līdz 176. pants. | 2. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI a. Šveices iestādes apņemas ievērot prasības, kas attiecībā uz tirdzniecību starp Šveici un Kopienu un importu no trešām valstīm noteiktas Regulā (EK) Nr. 1/2005. b. Gadījumos, kas paredzēti Regulas (EK) Nr. 1/2005 26. pantā, galamērķa valsts kompetentās iestādes nekavējoši sazinās ar nosūtītājas valsts kompetentajām iestādēm. c. Par Direktīvas 89/608/EEK 10., 11. un 16. pantā paredzēto noteikumu īstenošanu ir atbildīga Apvienotā veterinārijas komiteja. d. Apvienotā veterinārijas komiteja īsteno pārbaudes uz vietas, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 1/2005 28. pantu un Valdības 2008. gada 23. aprīļa rīkojuma par dzīvnieku aizsardzību ( OPAn ) (RS 455.1) 208. pantu. e. Saskaņā ar Valdības 2008. gada 23. aprīļa rīkojuma par dzīvnieku aizsardzību ( OPAn ) (RS 455.1) 175. pantu liellopu, aitu, kazu un cūku tranzīts caur Šveici var notikt, izmantojot vienīgi dzelceļa vai gaisa transportu. Šo jautājumu izskatīs Apvienotā veterinārijas komiteja. C. NODEVAS 1. Par veterinārajām pārbaudēm, kas veiktas tirdzniecībā starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici, nodevas netiek iekasētas. 2. Par veterinārajām pārbaudēm, ko piemēro importam no trešām valstīm, Šveices iestādes apņemas iekasēt nodevas par oficiālajām pārbaudēm, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.)”. V PIELIKUMS A. Īpašos nosacījumus attiecībā uz lietošanai pārtikā paredzētiem dzīvnieku izcelsmes produktiem, kas uzskaitīti 11. pielikuma 6. papildinājumā, papildina šādi. “(11) Līdz Kopienas un Šveices tiesību aktu saskaņošanai attiecībā uz eksportu uz Eiropas Kopienu Šveice apņemas ievērot turpmāk minētos tiesību aktus un dokumentus, kas attiecas uz to piemērošanu: - Padomes 1988. gada 13. jūnija Direktīva 88/344/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, ko izmanto pārtikas produktu un pārtikas sastāvdaļu ražošanā (OV L 157, 24.6.1988., 28. lpp.) - Padomes 1988. gada 22. jūnija Direktīva 88/388/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz aromatizētājiem, ko izmanto pārtikā un izejmateriālos to ražošanai (OV L 184, 15.7.1988., 61. lpp.) - Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīva 89/107/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas piedevām, ko atļauts izmantot cilvēku uzturā (OV L 40, 11.2.1989., 27. lpp.) - Padomes 1990. gada 26. jūnija Regula (EEK) Nr. 2377/90, ar ko nosaka Kopienas procedūru veterināro zāļu maksimāli pieļaujamo atlieku daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes produktos (OV L 224, 18.8.1990., 1. lpp.) - Padomes 1993. gada 8. februāra Regula (EK) Nr. 315/93, ar ko nosaka Kopienas procedūras attiecībā uz piesārņotājiem pārtikā (OV L 37, 13.2.1993., 1. lpp.) - Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 30. jūnija Direktīva 94/35/EK par saldinātājiem, kurus lieto pārtikas produktos (OV L 237, 10.9.1994., 3. lpp.) - Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 30. jūnija Direktīva 94/36/EK par krāsvielām, kuras lieto pārtikas produktos (OV L 237, 10.9.1994., 13. lpp.) - Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 20. februāra Direktīva 95/2/EK par pārtikas piedevām, kas nav krāsvielas vai saldinātāji (OV L 61, 18.3.1995., 1. lpp.) - Komisijas 1995. gada 5. jūlija Direktīva 95/31/EK par pārtikas produktos lietojamo saldinātāju noteiktajiem tīrības kritērijiem (OV L 178, 28.7.1995., 1. lpp.) - Komisijas 1995. gada 26. jūlija Direktīva 95/45/EK, ar ko nosaka īpašus tīrības kritērijus krāsvielām, kuras lieto pārtikas produktos (OV L 226, 22.9.1995., 1. lpp.) - Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 28. oktobra Regula (EK) Nr. 2232/96, ar ko nosaka Kopienas procedūru attiecībā uz garšvielām, kuras lieto vai kuras paredzētas lietošanai pārtikas produktu sastāvā vai to dekorēšanai (OV L 299, 23.11.1996., 1. lpp.) - Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīva 96/22/EK par noteiktu hormonālas vai tireostatiskas iedarbības vielu un beta-agonistu lietošanas aizliegumu lopkopībā un par Direktīvu 81/602/EEK, 88/146/EEK un 88/299/EEK atcelšanu (OV L 125, 23.5.1996., 3. lpp.) - Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīva 96/23/EK, ar ko paredz pasākumus, lai kontrolētu noteiktas vielas un to atliekas dzīvos dzīvniekos un dzīvnieku izcelsmes produktos, un ar ko atceļ Direktīvu 85/358/EEK un Direktīvu 86/469/EEK, kā arī Lēmumu 89/187/EEK un Lēmumu 91/664/EEK (OV L 125, 23.5.1996., 10. lpp.) - Komisijas 1996. gada 2. decembra Direktīva 96/77/EK par noteiktajiem tīrības kritērijiem pārtikas piedevām, izņemot krāsvielas un saldinātājus (OV L 339, 30.12.1996., 1. lpp.) - Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 22. februāra Direktīva 99/2/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtiku un pārtikas sastāvdaļām, kas ir apstrādātas ar jonizējošo radiāciju (OV L 66, 13.3.1999., 16. lpp.) - Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 22. februāra Direktīva 1999/3/EK par Kopienas pārtikas produktu un sastāvdaļu, ko apstrādā ar jonizējošo starojumu, saraksta izveidi (OV L 66, 13.3.1999., 24. lpp.) - Komisijas 1999. gada 23. februāra Lēmums 99/217/EK, ar ko pieņem pārtikas produktos vai uz tiem lietojamo aromatizējošo vielu reģistru, kurš sagatavots, piemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 28. oktobra Regulu (EK) Nr. 2232/96 (OV L 84, 27.3.1999., 1. lpp.) - Komisijas 2002. gada 23. oktobra Lēmums 2002/840/EK, ar ko pieņem sarakstu attiecībā uz apstiprinātām iekārtām pārtikas produktu apstarošanai trešās valstīs (OV L 287, 25.10.2002., 40. lpp.) - Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 10. novembra Regula (EK) Nr. 2065/2003 par kūpināšanas aromatizētājiem, ko izmanto vai kas ir paredzēti izmantošanai pārtikas produktos vai uz tiem (OV L 309, 26.11.2003., 1. lpp.) - Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku (OV L 139, 30.4.2004., 55. lpp.) - Komisijas 2006. gada 19. decembra Regula (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (OV L 364, 20.12.2006., 5. lpp.) - Komisijas 2007. gada 26. jūlija Regula (EK) Nr. 884/2007 par ārkārtas pasākumiem, ar kuriem aptur krāsvielas E 128 Sarkanā 2G izmantošanu pārtikas produktos (OV L 195, 27.7.2007., 8. lpp.)” B. Daļu par 11. pielikuma 6. papildinājumā uzskaitītajiem dzīvnieku blakusproduktiem, kuri nav paredzēti lietošanai pārtikā, aizstāj ar šo. “Dzīvnieku blakusprodukti, kuri nav paredzēti lietošanai pārtikā Eiropas Kopienas eksports uz Šveici un Šveices eksports uz Eiropas Kopienu | Tirdzniecības nosacījumi | Atbilstība | EK standarti* | Šveices standarti* | Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Regula (EK) Nr. 999/2001, ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai (OV L 147, 31.5.2001., 1. lpp.). 1). Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 3. oktobra Regula (EK) Nr. 1774/2002, ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kuri nav paredzēti cilvēku uzturam (OV L 273, 10.10.2002., 1. lpp.). | Valdības 2005. gada 23. novembra rīkojums attiecībā uz dzīvnieku kaušanu un gaļas kontroli (OAbCV) (RS 817.190). DFE 2005. gada 23. novembra rīkojums attiecībā uz higiēnas noteikumu ievērošanu dzīvnieku kaušanā (OHyAb) (RS 817.190.1). Valdības 1995. gada 27. jūnija rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.401). Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu, importu, tranzītu un eksportu (OITE) (RS 916.443.10). Valdības 2004. gada 23. jūnija rīkojums par dzīvnieku blakusproduktu likvidēšanu (OESPA) (RS 916.441.22). | Jā, ar īpašiem nosacījumiem | * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. Īpaši nosacījumi Importēšanai Šveice piemēro tādus pašus noteikumus, kā VII pielikumā, VIII pielikumā, X pielikumā (sertifikāti) un XI pielikumā (valstis) saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1774/2002 29. pantu. Tirdzniecība ar 1. un 2. kategorijas vielām notiek saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1774/2002 8. panta 2. līdz 6. punktu. Veicot tirdzniecību starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar 3. kategorijas vielām, tām jāpievieno II pielikuma III nodaļā noteiktie tirdzniecības dokumenti un veselības sertifikāti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1774/2002 7. un 8. pantu. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1774/2002 III nodaļu Šveice sastāda sarakstu ar atbilstošiem uzņēmumiem. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1774/2002 III nodaļu, Šveicē ir aizliegts līdz 2011. gada 1. jūlijam cūku nobarošanā izmanot ēdināšanas uzņēmumu pārtikas atkritumus. Šo jautājumu izskatīs Apvienotā veterinārijas komiteja.” VI PIELIKUMS 11. pielikuma 10. papildinājumu aizstāj ar šo. “10. papildinājums DZĪVNIEKU IZCELSMES PRODUKTI: ROBEŽKONTROLE UN NODEVAS I NODAĻA Vispārēji noteikumi A. TIESĪBU AKTI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. Eiropas Kopiena | Šveice | Komisijas 2004. gada 30. marta Lēmums 2004/292/EK par TRACES sistēmas ieviešanu, ar ko groza Lēmumu 92/486/EEK (OV L 094, 31.3.2004., 63. lpp.). Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regula (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.). | 1. 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40) un jo īpaši tā 57. pants. 2. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.10). 3. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par trešu valstu dzīvnieku izcelsmes produktu importu un tranzītu ar gaisa transportu (OITE) (RS 916.443.13). 4. DFE 2007. gada 16. maija rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importa un tranzīta kontroli (Rīkojums par OITE kontrolēm) (RS 916.443.106). 5. Valdības 1985. gada 30. oktobra rīkojums par Federālā veterinārā biroja iekasētajiem nodokļiem (OEVET) (RS 916.472). | B. PIEMĒROŠANAS NOTEIKUMI 1. Komisija sadarbībā ar Federālo veterināro biroju iekļauj Šveici datorsistēmā TRACES saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2004/292/EK. 2. Komisija sadarbībā ar Federālo veterināro biroju un Federālo sabiedrības veselības biroju iekļauj Šveici ātrās reaģēšanas sistēmā, kas paredzēta Regulas (EK) Nr. 178/2002 50. pantā saistībā ar dzīvnieku izcelsmes produktu neielaišanu uz robežas. Ja kompetentā iestāde Eiropas Savienības robežkontroles punktā noraida kādu partiju, konteineru vai kravu, tad Komisija to tūlīt paziņo Šveicei. Šveice nekavējoties paziņo Komisijai par katru kompetentas iestādes robežkontroles punktā noraidītu pārtikas vai dzīvnieku barības partiju, konteineru vai kravu, kas var radīt tiešu vai netiešu apdraudējumu cilvēku veselībai, un ievēro Regulas (EK) Nr. 178/2002 52. pantā paredzētos konfidencialitātes noteikumus. Apvienotā veterinārijas komiteja nosaka īpašos pasākumus saistībā ar šo dalību. II NODAĻA Veterinārās pārbaudes, kas piemērojamas tirdzniecībā starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici A. TIESĪBU AKTI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. Veterinārās pārbaudes, kuras piemēro tirdzniecībā starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici, tiek veiktas saskaņā ar turpmāk minētajiem noteikumiem. Eiropas Kopiena | Šveice | 1. Padomes 1989. gada 21. novembra Direktīva 89/608/EEK par dalībvalstu administratīvo iestāžu savstarpējo palīdzību un šo iestāžu un Komisijas sadarbību, lai nodrošinātu pareizu tiesību aktu piemērošanu veterinārijas un zootehnikas jomā (OV L 351, 2.12.1989., 34. lpp.). 2. Padomes 1989. gada 11. decembra Direktīva 89/662/EEK par veterinārajām pārbaudēm Kopienas iekšējā tirdzniecībā, lai izveidotu iekšējo tirgu (OV L 395, 30.12.1989., 13. lpp.). 3. Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīva 2002/99/EK, ar ko paredz dzīvnieku veselības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ieviešanu, kas paredzēti lietošanai pārtikā (OV L 018, 23.1.2003., 11. lpp.). | 1. 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40) un jo īpaši tā 57. pants. 2. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.10). 3. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par trešu valstu dzīvnieku izcelsmes produktu importu un tranzītu ar gaisa transportu (OITE) (RS 916.443.13). 4. DFE 2007. gada 16. maija rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importa un tranzīta kontroli (Rīkojums par OITE kontrolēm) (RS 916.443.106). 5. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par lolojumdzīvnieku ievešanu (OIAC) (RS 916.443.14). 6. Valdības 1985. gada 30. oktobra rīkojums par Federālā veterinārā biroja iekasētajiem nodokļiem (OEVET) (RS 916.472). | B. PIEMĒROŠANAS NOTEIKUMI Gadījumos, kas paredzēti Direktīvas 89/662/EEK 8. pantā, galamērķa vietas kompetentās iestādes nekavējoties sazinās ar nosūtīšanas vietas kompetentajām iestādēm. Tās veic visus vajadzīgos pasākumus un informē nosūtīšanas vietas kompetento iestādi un Komisiju par veikto pārbaužu raksturu, pieņemtajiem lēmumiem un šādu lēmumu pamatojumu. Apvienotā veterinārijas komiteja veic Direktīvas 89/608/EEK 10., 11. un 16. panta un Direktīvas 89/662/EEK 9. un 16. panta noteikumu īstenošanu. III NODAĻA Veterinārās pārbaudes importam no trešām valstīm A. TIESĪBU AKTI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. Pārbaudes importam no trešām valstīm tiek veiktas saskaņā ar turpmāk izklāstītajiem noteikumiem. Eiropas Kopiena | Šveice | 1. Komisijas 2004. gada 22. janvāra Regula (EK) Nr. 136/2004, ar ko nosaka procedūras veterinārajām pārbaudēm Kopienas robežkontroles punktos attiecībā uz produktiem, ko importē no trešām valstīm (OV L 021, 28.1.2004., 11. lpp.). 2 Komisijas 2004. gada 16. aprīļa Regula (EK) Nr. 745/2004, ar ko nosaka pasākumus attiecībā uz pašu patēriņam paredzēto dzīvnieku izcelsmes produktu ievedumiem (OV L 122, 26.4.2004., 1. lpp.). 3. Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 854/2004, ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu (OV L 139, 30.4.2004., 206. lpp.). 4. Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.). 5. Padomes 1989. gada 21. novembra Direktīva 89/608/EEK par dalībvalstu administratīvo iestāžu savstarpējo palīdzību un šo iestāžu un Komisijas sadarbību, lai nodrošinātu pareizu tiesību aktu piemērošanu veterinārijas un zootehnikas jomā (OV L 351, 2.12.1989., 34. lpp.). 6. Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīva 96/22/EK par noteiktu hormonālas vai tireostatiskas iedarbības vielu un beta-agonistu lietošanas aizliegumu lopkopībā un par Direktīvu 81/602/EEK, 88/146/EEK un 88/299/EEK atcelšanu (OV L 125, 23.5.1996., 3. lpp.). 7. Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīva 96/23/EK, ar ko paredz pasākumus, lai kontrolētu noteiktas vielas un to atliekas dzīvos dzīvniekos un dzīvnieku izcelsmes produktos, un ar ko atceļ Direktīvu 85/358/EEK un Direktīvu 86/469/EEK, kā arī Lēmumu 89/187/EEK un Lēmumu 91/664/EEK (OV L 125, 23.5.1996., 10. lpp.). 8. Padomes 1997. gada 18. decembra Direktīva 97/78/EK, ar ko nosaka principus, kuri reglamentē veterināro pārbaužu organizēšanu attiecībā uz produktiem, ko ieved Kopienā no trešām valstīm (OV L 24, 30.1.1998., 9. lpp.). 9. Komisijas 2002. gada 12. augusta Lēmums 2002/657/EK, ar ko īsteno Padomes Direktīvu 96/23/EK par analīzes metožu veiktspēju un rezultātu interpretēšanu (OV L 221, 17.8.2002., 8. lpp.). 10. Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīva 2002/99/EK, ar ko paredz dzīvnieku veselības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ieviešanu, kas paredzēti lietošanai pārtikā (OV L 018, 23.1.2003., 11. lpp.). 11. Komisijas 2005. gada 11. janvāra Lēmums 2005/34/EK, ar ko ievieš saskaņotus standartus, nosakot atsevišķas atliekas dzīvnieku izcelsmes produktos, kas ievesti no trešām valstīm (OV L 16, 20.1.2005., 61. lpp.). | 1. 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40) un jo īpaši tā 57. pants. 2. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.10). 3. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par trešu valstu dzīvnieku izcelsmes produktu importu un tranzītu ar gaisa transportu (OITE) (RS 916.443.13). 4. DFE 2007. gada 16. maija rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importa un tranzīta kontroli (Rīkojums par OITE kontrolēm) (RS 916.443.106). 5. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par lolojumdzīvnieku ievešanu (OIAC) (RS 916.443.14). 6. Valdības 1985. gada 30. oktobra rīkojums par Federālā veterinārā biroja iekasētajiem nodokļiem (OEVET) (RS 916.472). 7. 1992. gada 9. oktobra Pārtikas produktu likums (LDAl) (RS 817.0). 8. Valdības 2005. gada 23. novembra rīkojums par pārtikas produktiem un patēriņa precēm (ODAlOUs) (RS 817.02). 9. Valdības 2005. gada 23. novembra par tiesību aktu izpildi attiecībā uz pārtikas produktiem (RS 817.025.21). 10. DFI 1995. gada 26. jūnija rīkojums par pārtikas piemaisījumiem un sastāvdaļām (OSEC) (RS 817.021.23). | B. PIEMĒROŠANAS NOTEIKUMI 1. Piemērojot Direktīvas 91/496/EEK 6. pantu, dalībvalstu robežkontroles punkti ir šādi: Komisijas 2001. gada 7. decembra Lēmuma 2001/881/EK, ar ko izstrādā to robežkontroles punktu sarakstu, kas ir apstiprināti veterinārajai kontrolei attiecībā uz dzīvniekiem un dzīvnieku izcelsmes produktiem no trešām valstīm, un atjaunina sīki izstrādātos noteikumus attiecībā uz pārbaudēm, kas jāveic Komisijas ekspertiem, pielikumā sniegts apstiprinātu robežkontroles punktu saraksts, kuros veic veterinārās pārbaudes dzīvnieku izcelsmes produktiem. 2. Piemērojot Direktīvas 91/496/EEK 6. pantu, Šveices robežkontroles punkti ir šādi. Nosaukums | TRACES kods | Tips | Pārbaužu centrs | Akreditācijas veids | Cīrihes lidosta | CHZRH4 | A | Centrs 1 | NHC* | Centrs 2 | HC(2)* | Ženēvas lidosta | CHGVA4 | A | Centrs 1 | HC(2), NHC* | * Saskaņā ar Komisijas Lēmumā 2001/881/EK noteiktajām apstiprinātajām kategorijām Apvienotā veterinārijas komiteja veic turpmākas robežkontroles punktu, to pārbaužu centru saraksta un akreditācijas veida izmaiņas. Apvienotā veterinārijas komiteja veic pārbaudes uz vietas, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 882/2004 45. pantu un Likuma par epizootijām 57. pantu. IV NODAĻA Veselības aizsardzības un kontroles nosacījumi tirdzniecībā starp Eiropas Kopienu un Šveici Nozarēs, kuru atbilstība ir abpusēji atzīta, dzīvnieku izcelsmes produkti, ar kuriem notiek tirdzniecība starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici, ir apritē atbilstīgi tādiem pašiem noteikumiem, kādi piemērojami šo produktu tirdzniecībai starp Kopienas dalībvalstīm. Vajadzības gadījumā šiem produktiem pievieno veselības sertifikātus, kas paredzēti tirdzniecībai Kopienas dalībvalstu starpā vai ir noteikti šajā pielikumā un ir pieejami sistēmā TRACES . Attiecībā uz citām nozarēm joprojām piemēro 6. papildinājuma II nodaļā noteiktās veselības prasības. V NODAĻA Veselības aizsardzības un kontroles nosacījumi attiecībā uz importu no trešām valstīm 1. Eiropas Kopiena – Tiesību akti* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. A. NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ SABIEDRĪBAS VESELĪBU 1. Padomes 1988. gada 13. jūnija Direktīva 88/344/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, ko izmanto pārtikas produktu un pārtikas sastāvdaļu ražošanā (OV L 157, 24.6.1988., 28. lpp.). 2. Padomes 1988. gada 22. jūnija Direktīva 88/388/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz aromatizētājiem, ko izmanto pārtikā un izejmateriālos to ražošanai (OV L 184, 15.7.1988., 61. lpp.). 3. Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīva 89/107/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas piedevām, ko atļauts izmantot cilvēku uzturā (OV L 40, 11.2.1989., 27. lpp.). 4. Padomes 1990. gada 26. jūnija Regula (EEK) Nr. 2377/90, ar ko nosaka Kopienas procedūru veterināro zāļu maksimāli pieļaujamo atlieku daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes produktos (OV L 224, 18.8.1990., 1. lpp.). 5. Padomes 1993. gada 8. februāra Regula (EEK) Nr. 315/93, ar ko nosaka Kopienas procedūras attiecībā uz piesārņotājiem pārtikā (OV L 37, 13.2.1993., 1. lpp.). 6. Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 30. jūnija Direktīva 94/35/EK par saldinātājiem, kurus lieto pārtikas produktos (OV L 237, 10.9.1994., 3. lpp.). 7. Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 30. jūnija Direktīva 94/36/EK par krāsvielām, kuras lieto pārtikas produktos (OV L 237, 10.9.1994., 13. lpp.). 8. Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 20. februāra Direktīva 95/2/EK par pārtikas piedevām, kas nav krāsvielas vai saldinātāji (OV L 61, 18.3.1995., 1. lpp.). 9. Komisijas 1995. gada 5. jūlija Direktīva 95/31/EK par pārtikas produktos lietojamo saldinātāju noteiktajiem tīrības kritērijiem (OV L 178, 28.7.1995., 1. lpp.). 10. Komisijas 1995. gada 26. jūlija Direktīva 95/45/EK, ar ko nosaka īpašus tīrības kritērijus krāsvielām, kuras lieto pārtikas produktos (OV L 226, 22.9.1995., 1. lpp.). 11. Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīva 96/22/EK par noteiktu hormonālas vai tireostatiskas iedarbības vielu un beta-agonistu lietošanas aizliegumu lopkopībā un par Direktīvu 81/602/EEK, 88/146/EEK un 88/299/EEK atcelšanu (OV L 125, 23.5.1996., 3. lpp.). 12. Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīva 96/23/EK, ar ko paredz pasākumus, lai kontrolētu noteiktas vielas un to atliekas dzīvos dzīvniekos un dzīvnieku izcelsmes produktos, un ar ko atceļ Direktīvu 85/358/EEK un Direktīvu 86/469/EEK, kā arī Lēmumu 89/187/EEK un Lēmumu 91/664/EEK (OV L 125, 23.5.1996., 10. lpp.). 13. Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 28. oktobra Regula (EK) Nr. 2232/96, ar ko nosaka Kopienas procedūru attiecībā uz garšvielām, kuras lieto vai kuras paredzētas lietošanai pārtikas produktu sastāvā vai to dekorēšanai (OV L 299, 23.11.1996., 1. lpp.). 14. Komisijas 1996. gada 2. decembra Direktīva 96/77/EK par noteiktajiem tīrības kritērijiem pārtikas piedevām, izņemot krāsvielas un saldinātājus (OV L 339, 30.12.1996., 1. lpp.). 15. Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 22. februāra Direktīva 1999/2/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtiku un pārtikas sastāvdaļām, kas ir apstrādātas ar jonizējošo radiāciju (OV L 66, 13.3.1999., 16. lpp.). 16. Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 22. februāra Direktīva 1999/3/EK par Kopienas pārtikas produktu un sastāvdaļu, ko apstrādā ar jonizējošo starojumu, saraksta izveidi (OV L 66, 13.3.1999., 24. lpp.). 17. Komisijas 1999. gada 23. februāra Lēmums 1999/217/EK, ar ko pieņem pārtikas produktos vai uz tiem lietojamo aromatizējošo vielu reģistru, kurš sagatavots, piemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 28. oktobra Regulu (EK) Nr. 2232/96 (OV L 84, 27.3.1999., 1. lpp.). 18. Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Regula (EK) Nr. 999/2001, ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai (OV L 147, 31.5.2001., 1. lpp.). 19. Komisijas 2002. gada 23. oktobra Lēmums 2002/840/EK, ar ko pieņem sarakstu attiecībā uz apstiprinātām iekārtām pārtikas produktu apstarošanai trešās valstīs (OV L 287, 25.10.2002., 40. lpp.). 20. Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 17. novembra Regula (EK) Nr. 2160/2003 par salmonellas un dažu citu pārtikā sastopamu zoonozes īpašu izraisītāju kontroli (OV L 325, 12.12.2003., 1. lpp.). 21. Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 10. novembra Regula (EK) Nr. 2065/2003 par kūpināšanas aromatizētājiem, ko izmanto vai kas ir paredzēti izmantošanai pārtikas produktos vai uz tiem (OV L 309, 26.11.2003., 1. lpp.). 22. Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīva 2004/41/EK, ar ko atceļ dažas direktīvas par pārtikas higiēnu un dzīvnieku veselības nosacījumiem attiecībā uz dažu lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu un laišanu tirgū un groza Padomes Direktīvas 89/622/EEK un 92/118/EK un Padomes Lēmumu 95/408/EK (OV L 157, 30.4.2004., 33. lpp.). 23. Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 853/2004, ar ko paredz īpašus higiēnas noteikumus dzīvnieku izcelsmes pārtikai (OV L 139, 30.4.2004., 14. lpp.). 24. Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 854/2004, ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu (OV L 139, 30.4.2004., 206. lpp.). 25. Komisijas 2005. gada 11. janvāra Lēmums 2005/34/EK, ar ko ievieš saskaņotus standartus, nosakot atsevišķas atliekas dzīvnieku izcelsmes produktos, kas ievesti no trešām valstīm (OV L 16, 20.1.2005., 61. lpp.). 26. Komisijas 2006. gada 23. februāra Regula (EK) Nr. 401/2006, ar ko nosaka paraugu ņemšanas un analīzes metodes mikotoksīnu līmeņu oficiālai kontrolei pārtikas produktos (OV L 70, 9.3.2006., 12. lpp.). 27. Komisijas 2006. gada 19. decembra Regula (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (OV L 364, 20.12.2006., 5. lpp.). 28. Komisijas 2006. gada 19. decembra Regula (EK) Nr. 1883/2006, ar ko nosaka paraugu ņemšanas un analīzes metodes dioksīnu un dioksīniem līdzīgu PCB koncentrācijas oficiālai kontrolei noteiktos pārtikas produktos (OV L 364, 20.12.2006., 32. lpp.). 29. Komisijas 2007. gada 28. marta Regula (EK) Nr. 333/2007, ar ko nosaka paraugu ņemšanas un analīzes metodes svina, kadmija, dzīvsudraba, neorganiskās alvas, 3-MHPD un benzopirēna koncentrācijas oficiālajai kontrolei pārtikas produktos (OV L 88, 29.3.2007., 29. lpp.). 30. Komisijas 2007. gada 26. jūlija Regula (EK) Nr. 884/2007 par ārkārtas pasākumiem, ar kuriem aptur krāsvielas E 128 Sarkanā 2G izmantošanu pārtikas produktos (OV L 195, 27.7.2007., 8. lpp.). B. DZĪVNIEKU VESELĪBAS NOTEIKUMI 1. Padomes 1992. gada 17. decembra Direktīva 92/118/EEK, ar ko paredz dzīvnieku veselības un sabiedrības veselības prasības attiecībā uz tādu produktu tirdzniecību un ievešanu Kopienā, uz kuriem neattiecas šādas prasības, kas paredzētas īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvas 89/662/EEK A pielikuma I daļā, un – attiecībā uz slimību izraisītājiem – īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvā 90/425/EEK (OV L 62, 15.3.1993., 49. lpp.). 2. Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Regula (EK) Nr. 999/2001, ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai (OV L 147, 31.5.2001., 1. lpp.). 3. Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 3. oktobra Regula (EK) Nr. 1774/2002, ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kuri nav paredzēti cilvēku uzturam (OV L 273, 10.10.2002., 1. lpp.). 4. Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīva 2002/99/EK, ar ko paredz dzīvnieku veselības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ieviešanu, kas paredzēti lietošanai pārtikā (OV L 018, 23.1.2003., 11. lpp.). 5. Padomes 2006. gada 24. oktobra Direktīva 2006/88/EK par akvakultūras dzīvniekiem un to produktiem izvirzītajām dzīvnieku veselības prasībām, kā arī par konkrētu ūdensdzīvnieku slimību profilaksi un kontroli (OV L 328, 24.11.2006., 14. lpp.). C. CITI ĪPAŠI PASĀKUMI* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. 1. Pagaidu nolīgums par tirdzniecību un muitas savienību starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Sanmarīno Republiku – Kopīgā deklarācija – Kopienas deklarācija (OV L 359, 9.12.1992., 14. lpp.). 2. Padomes un Komisijas 1993. gada 13. decembra Lēmums 94/1/EK par Eiropas Ekonomiskās zonas līguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu, tās dalībvalstīm un Austrijas Republiku, Somijas Republiku, Islandes Republiku, Lihtenšteinas Grāfisti, Norvēģijas Karalisti, Zviedrijas Karalisti un Šveices Konfederāciju (OV L 1, 3.1.1994., 1. lpp.). 3. Padomes 1996. gada 17. decembra Lēmums 97/132/EK par Nolīguma slēgšanu starp Eiropas Kopienu un Jaunzēlandi attiecībā uz tirdzniecību ar dzīviem dzīvniekiem un dzīvnieku izcelsmes produktiem piemērojamajiem sanitārajiem pasākumiem (OV L 57, 26.2.97., 4. lpp.). 4. Padomes 1997. gada 17. februāra Lēmums 97/345/EK attiecībā uz protokola par veterinārajiem jautājumiem noslēgšanu, kas papildina vienošanos vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Andoras Firstisti (OV L 148, 6.6.1997., 15. lpp.). 5. Padomes 1998. gada 16. marta Lēmums 98/258/EK par Eiropas Kopienas un Amerikas Savienoto Valstu vienošanās noslēgšanu par sanitārajiem pasākumiem, lai aizsargātu sabiedrības un dzīvnieku veselību tirdzniecībā ar dzīviem dzīvniekiem un dzīvnieku produktiem (OV L 118, 21.4.1998., 1. lpp.). 6. Padomes 1998. gada 29. jūnija Lēmums 98/504/EK par Pagaidu nolīguma noslēgšanu par tirdzniecību un ar to saistītajiem jautājumiem starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Meksikas Savienotajām Valstīm, no otras puses (OV L 226, 13.8.1998., 24. lpp.). 7. Padomes 1998. gada 14. decembra Lēmums 1999/201/EK par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Kanādas valdību par sanitārajiem pasākumiem, lai aizsargātu sabiedrības veselību un dzīvnieku veselību, ņemot vērā tirdzniecību ar dzīviem dzīvniekiem un dzīvnieku produktiem (OV L 71, 18.3.1999., 1. lpp.). 8. Padomes 1999. gada 15. novembra Lēmums 1999/778/EK par Nolīgumu starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Dānijas valdību un Farēru salu autonomijas valdību, no otras puses, papildinošā Protokola par veterinārajiem jautājumiem noslēgšanu (OV L 305, 30.11.1999., 25. lpp.). 9. Protokols 1999/1130/EK par veterinārajiem jautājumiem, ar ko papildina Nolīgumu starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Dānijas valdību un Farēru salu autonomijas valdību, no otras puses (OV L 305, 30.11.1999., 26. lpp.). 10. Padomes 2002. gada 18. novembra Lēmums 2002/979/EK par tā Nolīguma dažu noteikumu parakstīšanu un pagaidu piemērošanu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Čīles Republiku, no otras puses (OV L 352, 30.12.2002., 1. lpp.). 2. Šveice – Tiesību akti* * Ja vien nav noteikts citādi, jebkura atsauce uz tiesību aktu jāsaprot kā atsauce uz šo aktu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti līdz 2008. gada 30. jūnijam. A Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu, importu, tranzītu un eksportu ( OITE ); B Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par trešu valstu dzīvnieku izcelsmes produktu importu un tranzītu ar gaisa transportu ( OITPA ); 3. Īstenošanas noteikumi A Federālais veterinārais birojs vienlaicīgi ar dalībvalstīm piemēro importa nosacījumus saskaņā ar šā papildinājuma I punktu, īstenošanas noteikumus un to iestāžu sarakstus, no kurām attiecīgais imports ir atļauts. Tas attiecas uz visiem attiecīgajiem tiesību aktiem, neatkarīgi no to pieņemšanas datuma. Federālais veterinārais birojs var piemērot stingrākus pasākumus un pieprasīt papildu garantijas. Šādos gadījumos Apvienotajā veterinārijas komitejā jānotiek konsultācijām, lai atrastu piemērotus risinājumus. Federālais veterinārais birojs un dalībvalstis savstarpēji apmainās ar informāciju par īpašiem importa nosacījumiem, kas noteikti divpusēji un uz kuriem Kopienas mērogā neattiecas saskaņošana. B Šā papildinājuma III nodaļas B.1) punktā minētie dalībvalstu robežkontroles punkti pārbauda importu Šveicē no trešām valstīm saskaņā ar šā papildinājuma III nodaļas A punkta nosacījumiem. C Šā papildinājuma III nodaļas B.2) punktā minētie Šveices robežkontroles punkti pārbauda importu dalībvalstīs no trešām valstīm saskaņā ar šā papildinājuma III nodaļas A punkta nosacījumiem. D Piemērojot Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojumu par trešu valstu dzīvnieku izcelsmes produktu importu un tranzītu ar gaisa transportu ( OITPA ) (RS 916.443.13), Šveices Konfederācija saglabā iespēju ievest liellopu gaļu, kas iegūta no liellopiem, kuri, iespējams, saņēmuši augšanas stimulēšanas hormonus. Šīs gaļas eksports uz Eiropas Kopienu ir aizliegts. Turklāt Šveices Konfederācija - atļauj šādas gaļas izmantošanu tikai tiešai nodošanai patērētājam ar mazumtirdzniecības uzņēmuma starpniecību, gaļu atbilstoši marķējot; - atļauj šīs gaļas ievešanu tikai caur Šveices robežkontroles punktiem un - saglabā atbilstošas izsekojamības un izplatīšanas sistēmas, kas domātas, lai novērstu jebkādu iespēju to vēlākai nokļūšanai dalībvalstu teritorijā; - iesniedz Komisijai ikgadēju ziņojumu par importa izcelsmi un tā galasaņēmējiem, kā arī par veiktajām pārbaudēm, lai pārliecinātos par iepriekš uzskaitīto nosacījumu ievērošanu; - nopietnu bažu gadījumā šos nosacījumus izskata Apvientotā veterinārijas komiteja. VI NODAĻA Nodevas 1. Par veterinārajām pārbaudēm, ko piemēro tirdzniecībā starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici, nodevas netiek iekasētas. 2. Par veterinārajām pārbaudēm, ko piemēro importam no trešām valstīm, Šveices iestādes apņemas iekasēt nodevas par oficiālajām pārbaudēm, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.)”. [1] OV L 23, 28.1.2004., 27. lpp. [2] OV L 32, 6.2.2007., 91. lpp. [3] OV L 268, 24.9.1991., 56. lpp. [4] OV L 24, 30.1.1998., 9. lpp. [5] OV L 18, 23.1.2003., 11. lpp. [6] OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp. [7] OV L 146, 13.6.2003., 1. lpp. [8] OV L 314.2.2005., 61. lpp. [9] OV L 312, 27.11.2003., 1. lpp.