Paziņotie dati liecina, ka Horvātija 2019. gadā ir izpildījusi parāda samazināšanas kritēriju, jo atšķirība no kritērija ir −2,7 % no IKP (t. i., pārsniegts kritērijs).

Pamatojoties uz 2020. gada konverģences programmu, tiek plānots, ka Horvātijas vispārējās valdības budžeta deficīts 2020. gadā sasniegs 6,8 % no IKP, kas pārsniedz Līgumā noteikto atsauces vērtību – 3 % no IKP – un nav tuvu tai.

2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā paziņojumā pauda Padomei viedokli, ka pašreizējos apstākļos, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir pieļaujams iedarbināt šo klauzulu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros.Dati, kurus Horvātijas iestādes paziņoja 2020. gada 31. martā un kurus pēc tam apstiprināja Eurostat, liecina, ka vispārējās valdības bilance Horvātijā 2019. gadā sasniedza +0,4 % no IKP, savukārt vispārējās valdības bruto parāds bija 73,2 % no IKP. Saskaņā ar 2020. gada konverģences programmu Horvātija 2020. gadā plāno deficītu 6,8 % apmērā no IKP, savukārt parāds tiek plānots 86,7 % apmērā no IKP.

Līguma 126. panta 3. punktā ir noteikts: ja kāda dalībvalsts neatbilst viena vai abu šo kritēriju izvirzītajām prasībām, Komisijai jāsagatavo ziņojums. Minētajā ziņojumā “ņem vērā arī to, vai valdības budžeta deficīts pārsniedz valdības investīciju izdevumus, kā arī ņem vērā visus citus būtiskus faktorus, tostarp dalībvalsts ekonomikas un budžeta stāvokli vidēji ilgā laikā”.

Minētie faktori ir sīkāk izskaidroti Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 3. punktā, kurā arī noteikts, ka nepieciešams pienācīgi ņemt vērā jebkurus citus faktorus, kurus attiecīgā dalībvalsts uzskata par būtiskiem, lai pilnībā novērtētu atbilstību deficīta un parāda kritērijiem, un par kuriem dalībvalsts paziņojusi Padomei un Komisijai.

Kas attiecas uz atbilstību deficīta kritērijam 2020. gadā, saskaņā ar Regulas Nr. (EK) 1467/97 2. panta 4. punktu, lemjot par to, vai Horvātijas gadījumā, pamatojoties uz deficīta kritēriju, pastāv pārmērīgs budžeta deficīts, šos būtiskos faktorus nevar ņemt vērā, jo valdības parāda attiecība pret IKP pārsniedz atsauces vērtību – 60 % – un nav izpildīti abi nosacījumi, t. i., deficīts saglabājas tuvu atsauces vērtībai un atsauces vērtības pārsniegums ir īslaicīgs. Pašreizējā situācijā attiecībā uz 2020. gadu jāņem vērā vēl viens svarīgs faktors – Covid-19 pandēmijas ekonomiskā ietekme, kura ļoti nopietni ir skārusi budžeta situāciju un kuras dēļ perspektīva ir ārkārtīgi nenoteikta. Pandēmijas rezultātā ir arī iedarbināta vispārējā izņēmuma klauzula.

4.1. Covid-19 pandēmija

Covid-19 pandēmija ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir būtiska negatīva ietekme Eiropas Savienībā. Ietekme uz IKP pieaugumu būs atkarīga gan no pandēmijas ilguma, gan no pasākumiem, kas veikti valstu iestāžu un Eiropas un pasaules līmenī, lai palēninātu tās izplatību, aizsargātu ražošanas jaudas un atbalstītu kopējo pieprasījumu. Dalībvalstis jau ir pieņēmušas vai pieņem budžeta pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmu kapacitāti un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajiem personām un nozarēm. Ir pieņemti arī būtiski likviditātes atbalsta pasākumi un citas garantijas. Pamatojoties uz detalizētāku informāciju, kompetentajām statistikas iestādēm ir jāpārbauda, vai šādiem pasākumiem ir tūlītēja ietekme uz vispārējās valdības bilanci. Kopā ar saimnieciskās darbības samazināšanos šie pasākumi veicinās krietni lielāka valdības budžeta deficīta un parāda veidošanos.

4.2. Ekonomikas stāvoklis vidējā termiņā

2019. gadā faktiskais ražošanas apjoms beidzot pārsniedza 2008. gada līmeni, un bezdarba līmenis samazinājās līdz nepieredzēti zemam. Makroekonomiskā nelīdzsvarotība (augsts parāda un ārējo saistību līmenis) samazinājās zem 2008. gada līmeņa. Valdības parāds joprojām ir salīdzinoši liels, tomēr tas ievērojami samazinājās, arī pateicoties tam, ka trīs gadus pēc kārtas vispārējās valdības budžetā bija pārpalikums. Turklāt ievērojami uzlabojās valsts parāda vidējais atmaksas termiņš un apkalpošanas izmaksas. Izmaksu konkurētspējas pieaugums un Horvātijas pievienošanās Savienībai veicināja spēcīgu eksporta pieaugumu līdz 2019. gadam.

Paredzams, ka Covid-19 pandēmijas ekonomiskā ietekme Horvātijā būs īpaši izteikta, ņemot vērā, ka tūrisms veido lielu daļu tās bruto pievienotās vērtības un ka tā ir pakļauta ievērojamai ietekmei galveno tirdzniecības partneru dēļ. Paredzams, ka iekšzemes pieprasījums strauji saruks dēļ marta vidū ieviestajiem salīdzinoši stingrajiem apkarošanas pasākumiem, kuru pakāpeniska izbeigšana sākās aprīļa beigās. Tajā pašā laikā eksports, visticamāk, cietīs dēļ ļoti plašajiem un stingrajiem apkarošanas pasākumiem, ko ieviesušas Horvātijas galvenās tirdzniecības partnervalstis (Itālija, Slovēnija, Austrija). Šo perspektīvu ietekmē ārkārtīgi liela nenoteiktība par pandēmijas ilgumu un tās ekonomisko ietekmi, kas lielā mērā ir atkarīgs no valdības pasākumu efektivitātes un no tā, cik ātri atjaunosies pieprasījums pasaulē.

Paredzētais straujais IKP kritums ir mīkstinošs faktors novērtējumā par Horvātijas atbilstību deficīta kritērijam 2020. gadā.

4.3. Budžeta stāvoklis vidējā termiņā

Pamatojoties uz izpildes datiem un Komisijas 2020. gada pavasara prognozi, Horvātija 2019. gadā ir izpildījusi savu vidēja termiņa budžeta mērķi.

2020. gada konverģences programmā sniegta informācija par vidēja termiņa stratēģiju ekonomikas atbalstam, kas ietver pēdējos gados izveidotās fiskālās telpas izmantošanu, lai mazinātu Covid-19 pandēmijas ekonomiskās sekas, sniedzot atbalstu citādi pastāvētspējīgiem uzņēmumiem un nodarbinātībai. Šajā sakarā trīs galvenie veiktie pasākumi bija algu subsīdija uzņēmumiem, kas neatlaiž darbiniekus, un nodokļu atlikšana un atcelšana vissmagāk skartajiem uzņēmumiem. Tiek prognozēts, ka šo pasākumu kopējā ietekme būs 3,9 % no IKP, tai skaitā deficīta pieaugums 2,7 % no IKP apmērā, bet pārējie ir likviditātes pasākumi (nodokļu atlikšana). Kopsummā konverģences programmā prognozēts, ka deficīts 2020. gadā būs 6,8 % no IKP, kam sekos atlabšana līdz 2,4 % no IKP 2021. gadā.

4.4. Valdības parādu situācija vidējā termiņā

Saskaņā ar Komisijas 2020. gada pavasara prognozi sagaidāms, ka vispārējās valdības parāds pieaugs no 73,2 % no IKP 2019. gadā līdz 88,6 % no IKP 2020. gadā. Parāda atmaksājamības analīze tika aktualizēta, pamatojoties uz minēto prognozi. Minētā analīze apstiprina, ka, neraugoties uz riskiem (ieskaitot riskus, kas saistīti ar ārvalstu valūtā denominētā parāda lielo īpatsvaru), parādu situācija vidējā termiņā joprojām ir ilgtspējīga, kas arī atspoguļo parāda samazināšanos pēdējos gados. Proti, lai gan valdības parādu situācija Covid-19 krīzes rezultātā pasliktinās, sagaidāms, ka pamatscenārijā parāda attiecība pret IKP vidējā termiņā virzīsies uz ilgtspēju (saruks).

1. grafiks. Vispārējās valdības parāds (% no IKP)

4.5. Citi faktori, ko norādījusi dalībvalsts

Horvātijas iestādes 2020. gada 11. maijā nosūtīja vēstuli ar būtiskajiem faktoriem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 3. punktu. Iepriekšējās iedaļās sniegtā analīze jau lielā mērā apraksta galvenos iestāžu norādītos faktorus.

5.Secinājumi