KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI

par Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2005 par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā ietekmi

Ievads

Kopš 1977. gada ES ir noteikumi, kuri regulē dzīvnieku labturību pārvadāšanas laikā[1]. Šo noteikumu mērķis ir novērst tehniskus šķēršļus dzīvu dzīvnieku tirdzniecībā un ļaut tirgus organizācijām vienmērīgi darboties, tajā pašā laikā nodrošinot attiecīgajiem dzīvniekiem apmierinošu aizsardzības līmeni.

Pēdējo reizi ES tiesību aktus atjaunināja ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1/2005 par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā[2] (turpmāk — “regula”), kuru pieņēma 2004. gada 22. decembrī. Regulas 32. pantā noteikts, ka “Komisija iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs regulas ietekmi un dzīvu dzīvnieku tirdzniecības plūsmu paplašinātajā Kopienā. Konkrēti, ziņojumā ņem vērā zinātniskus pierādījumus par dzīvnieku labturības vajadzībām un ziņojumu par navigācijas sistēmas ieviešanu (..), kā arī šīs regulas sociāli ekonomisko ietekmi, ietverot reģionālos aspektus.” Šis ziņojums ir Komisijas atbilde uz šo prasību.

Šī ziņojuma mērķis ir rādīt pašreizējo situāciju attiecībā uz regulas ietekmi uz dzīvnieku labturību un tirdzniecību Savienībā, tās sociāli ekonomisko un reģionālo ietekmi, kā arī prasības par navigācijas sistēmām īstenošanu, kā noteikts regulas I pielikuma VI nodaļas 4.3. punktā. Turklāt ziņojums ietver informāciju attiecībā uz ES tiesību aktu izpildi.

Regulu piemēro to mugurkaulnieku pārvadājumiem, kurus pārvadā saistībā ar saimniecisku darbību. Tomēr, tā kā informācija regulā galvenokārt attiecas uz tādiem saimniecībās audzētiem dzīvniekiem kā liellopi, cūkas un zirgi, šajā ziņojumā galvenā uzmanība tiek pievērsta šo dzīvnieku pārvadāšanai. Tajā netiek ņemta vērā citu sugu, tādu kā suņu, kaķu, mājputnu, dzīvnieku, kuri paredzēti zinātniskiem mērķiem, un eksotisku sugu, pārvadāšana.

Saistībā ar šo ziņojumu būtu jāpēta arī Komisijas stratēģijā Eiropas akvakultūras ilgtspējīgai attīstībai[3] norādītās konkrētās problēmas un darbības attiecībā uz zivju transportu.

Šā ziņojuma beigās ir tehnisko terminu glosārijs.

REGULAS IETEKME

Padomes Regula (EK) Nr. 1/2005 stājās spēkā 2005. gada janvārī, un to sāka piemērot 2007. gada 5. janvārī. Lai noskaidrotu, vai regulas pieņemšanai bija kāda ietekme un, ja tāda bija, tad cik liela šī ietekme bija uz 1. nodaļā minētajiem faktoriem (tirdzniecība, dzīvnieku labturība u. c.), tika izveidots datu salīdzinājums par laikposmu pirms un pēc regulas piemērošanas (2007. gads)[4]. Papildus Komisijas iekšējiem datiem šā ziņojuma galvenie informācijas avoti ir šādi:

- “Zinātnisks atzinums par dzīvnieku labturību pārvadāšanas laikā”, kuru Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde ( EFSA ) pieņēma 2010. gada decembrī[5];

- dalībvalstu oficiālie ziņojumi par pārbaudēm[6];

- ES ieinteresēto personu iesniegtā oficiālā informācija;

- Komisijas ziņojums par sociālās jomas noteikumu pārkāpumiem autotransporta nozarē[7];

- informācija, kas iegūta no oficiālām sūdzībām un pārkāpumu procedūrās.

Komisija 2010. gadā uzdeva veikt ārēju pētījumu, lai novērtētu regulas ietekmi[8],[9]. Pētījuma galīgais ziņojums, tostarp pētījuma darbības joma un ierobežojumi, ir publicēts Komisijas tīmekļa vietnē[10].

Tika analizēti pētījuma konstatējumi un no iepriekš minētajiem avotiem iegūtā informācija, lai noteiktu vispārējas tendences un ietekmi, kura vērojama pēc regulas piemērošanas 2007. gadā[11], un jo īpaši pētītu šādus jautājumus:

1. ietekme uz dzīvu dzīvnieku tirdzniecību Savienībā;

2. regulas reģionālā un sociāli ekonomiskā ietekme;

3. salīdzinājums attiecībā uz dzīvnieku labturības kvalitāti pārvadāšanas laikā pirms un pēc regulas piemērošanas;

4. regulas prasību novērtējums, kurā ņemts vērā zinātniskais atzinums, ko 2010. gada decembrī pieņēma Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde;

5. navigācijas sistēmu izmantošanas analīze;

6. atbilstības un izpildes līmenis.

Iepriekš uzskaitīto jautājumu turpmāku aprakstu var atrast 2.1.–2.6. apakšnodaļā.

Ietekme uz dzīvu dzīvnieku tirdzniecību Savienībā

Katru gadu starp dalībvalstīm, kā arī uz trešām valstīm un no tām tiek pārvadāts liels skaits dzīvu dzīvnieku[12]. Ir vairāki iemesli, kāpēc šī tirdzniecība un tās modeļi ir saglabājušies pēc regulas piemērošanas un ES paplašināšanās 2007. gadā[13]. Uz dzīvnieku pārvietošanu dalībvalstīs neattiecas obligāta paziņošana, un tāpēc nav datu par kopējo pārvadāto dzīvnieku skaitu atsevišķās ES dalībvalstīs.

Dati par dzīvu dzīvnieku tirdzniecību Savienībā un importu uz ES/eksportu no ES liecina, ka kopējais pārvadāto dzīvu dzīvnieku skaits 2005. gadā bija apmēram tāds pats kā 2009. gadā. Tomēr, kā parādīts 1. tabulā , ir dažas atšķirības starp sugām, un īpaši ievērojami samazinājies vairāk nekā 24 stundas pārvadātu zirgu skaits, bet pārvadāto cūku skaits tajā pašā laikposmā palielinājies par 70 %. Šo pārmaiņu iemesli saistībā ar šo ziņojumu nav analizēti, un tāpēc nevar izdarīt noteiktus secinājumus.

1. tabula. Kopējais pārvadāto dzīvu dzīvnieku skaits (tirdzniecība Savienībā un imports uz ES/eksports no ES) pa sugām 2005. un 2009. gadā

Avots: ārējs ziņojums (izmantojot datus no Traces )

2005 | 2007 | 2009 | Pārmaiņas % 2005.–2009. gadā |

Liellopi | Kopā | 3973 008 | 4222 859 | 4299 255 | + 8 % |

Cūkas | Kopā | 16 438 637 | 21 696 563 | 27 802 500 | + 70 % |

Aitas | Kopā | 4209 196 | 9112 233 | 4335 078 | + 3 % |

Zirgi | Kopā | 176 348 | 224 449 | 147 122 | – 17 % |

Zirgi | > 24 h | 58 224 | 67 739 | 39 371 | – 33 % |

Ārējā ziņojuma datu analīze par ražošanas izmaksām un tirgus svārstībām apstiprināja, ka viens no šīs tirdzniecības galvenajiem iemesliem joprojām ir cenu atšķirību izmantošana dalībvalstīs. Viens no svarīgākajiem izmaksu faktoriem lopkopībā ir barības izmaksas, kuras dalībvalstīs un reģionos ir atšķirīgas. Turklāt dzīvu dzīvnieku tirdzniecību Savienībā var veicināt ierobežotā kaušanas vai pārstrādes spēja dažās dalībvalstīs, kā arī fakts, ka reģionālā gaļas ražošana ES neatbilst reģionālajam patēriņam. Tomēr jāatzīmē, ka lielākā daļa dzīvu dzīvnieku pārvadājumu Savienībā notiek tikai starp dažām dalībvalstīm. Septiņas dalībvalstis[14] veido 60 % no liellopu tirdzniecības apjoma Savienībā, un gandrīz 70 % no cūkām ved no Dānijas vai Nīderlandes, bet Vācija saņem vairāk nekā 50 % no pārvadātajām cūkām.

Laikposmā starp 2005. un 2009. gadu noticis kopējā dzīvu dzīvnieku sūtījumu skaita pieaugums attiecībā uz importu/eksportu un tirdzniecību Savienībā. Šajā laikposmā pieauga sūtījumu skaits gan nelielu, gan lielu attālumu pārvadājumos, bet sūtījumu skaits ļoti lielu attālumu pārvadājumos, kuru laikā dzīvnieki jāizkrauj un tiem jādod iespēja atpūsties 24 stundas pirms pārbrauciena turpināšanas, saglabājās gandrīz nemainīgs. Kā parādīts 2. tabulā , apmēram 65–70 % no pārrobežu dzīvnieku pārvadājumiem ir bijuši nelielu attālumu pārbraucieni. 25–30 % no sūtījumiem veic lielu attālumu pārbraucienus, bet ļoti lielu attālumu pārbraucienus veic 5 % no sūtījumiem. Salīdzinot 2005. un 2009. gadu, šī attiecība ir saglabājusies apmēram tādā pašā līmenī. Jānorāda: lai gan kopējo dzīvu dzīvnieku tirdzniecību Savienībā regulas ieviešana nav skārusi, nav veikts padziļināts novērtējums, lai noteiktu iespējamo ietekmi uz atsevišķām dalībvalstīm.

Jāatzīmē, ka saskaņā ar šiem datiem virkne sūtījumu ir notikusi, nenorādot braukšanas ilgumu, un šādu pārvadājumu skaits ir pieaudzis pieckārtīgi (attiecībā pret kopējo sūtījumu skaitu), salīdzinot 2005. un 2009. gadu.

2. tabula. Dzīvu dzīvnieku sūtījumu skaits[15] (tirdzniecība Savienībā un imports uz ES–27/eksports no ES–27) 2005. un 2009. gadā, norādot pārbrauciena ilgumu

Avots: ārējs ziņojums (izmantojot datus no Traces )

2005 | % no sūtījumiem | 2009 | % no sūtījumiem | % atšķirība 2005.–2009. gadā |

Kopā | 315 237 | 100 % | 399 988 | 100 % | + 27 % |

Braukšanas ilgums |

< 8 stundas | 214 831 | 68 % | 261 387 | 65,5 % | + 21 % |

8–19/24/29 stundas | 83 513 | 26,5 % | 114 820 | 28,5 % | + 37 % |

>19/24/29 stundas | 15 731 | 5 % | 16 619 | 4 % | + 5 % |

Ilgums nav zināms | 1162 | < 0,5 % | 7162 | < 2 % |

Kā parādīts 3. tabulā , zirgu sūtījumu skaits palielinājies par 31 %, bet vienlaikus pārvadāto zirgu skaits samazinājies, kā norādīts 1. tabulā . Tās varētu būt sekas, kas radušās, ievērojot regulas prasību par zirgu nodalīšanu pārvadāšanas laikā, kas varētu būt radījis vidējā vienā kravas automobilī pārvadāto dzīvnieku skaita samazinājumu. Tomēr nav pietiekami daudz datu, lai apstiprinātu šo secinājumu.

3. tabula. Kopējais sūtījumu skaits (tirdzniecība Savienībā un imports uz ES/eksports no ES) pa sugām 2005. un 2009. gadā

Avots: ārējs ziņojums (izmantojot datus no Traces )

Sugas | 2005 | 2009 | % atšķirība |

Liellopi | 118 142 | 127 685 | + 8 % |

Cūkas | 85 336 | 125 889 | + 47,5 % |

Zirgi | 29 740 | 38 930 | + 31 % |

Regulas reģionālā un sociāli ekonomiskā ietekme

Saskaņā ar datiem regulai nav bijusi konkrēta ietekme uz lopkopību Eiropas Savienības attālajos reģionos, tostarp tālākajos reģionos[16]. Lielākajā daļā attālo reģionu lopkopība saglabājas tajā pašā līmenī kā pirms regulas ieviešanas. Piemēram, pamatojoties uz datiem par aitu skaitu konkrētos attālos ES reģionos, tādos kā Skotija un Sicīlija, var teikt, ka nav vērojamas lielas atšķirības saimniecībās audzēto aitu skaita ziņā, salīdzinot 2005. un 2009. gadu.

Kā parādīts 2.1. nodaļā, nav notikušas lielas pārmaiņas pārrobežu pārvadājumos iesaistīto dzīvnieku skaita ziņā, un tāpēc varētu pieņemt, ka liela ietekme uz nozari nav notikusi. Tomēr regulai ir bijusi ekonomiska ietekme — galvenokārt uz transporta uzņēmumiem. Izmaksas attiecas uz administratīvajiem pasākumiem un ieguldījumiem transportlīdzekļu uzlabošanā lielu attālumu pārbraucieniem. (Minēto pasākumu sīkāks apraksts un ar tiem saistītie izdevumi ir sniegti 2.2.1. un 2.2.2. apakšnodaļā.) Šķiet, ka transporta uzņēmumi nav varējuši minētās izmaksas novirzīt uz citiem pārtikas nozares dalībniekiem. Varētu pieņemt, ka tas noticis, jo dzīvnieku pārvadājumu nozarē ir liela konkurence. Dzīvu dzīvnieku pārvadājumu tirgus cenas laikposmā starp 2005. un 2009. gadu ir palikušas nemainīgas vai pat samazinājušās. Tāpēc transporta uzņēmumu peļņa ir samazinājusies. Kā turpmāk izklāstīts 2.6.1. apakšnodaļā, atšķirības starp dalībvalstīm regulas interpretācijā un izpildē ir radījušas dažus tirgus izkropļojumus. Aplūkojot tos saistībā ar samazināto peļņu, varētu pieņemt, ka ir vērojama negatīva ietekme uz dzīvnieku pārvadāšanas uzņēmumiem.

Atzīstot izmaksu pieaugumu dzīvnieku pārvadāšanas nozarē, jānorāda, ka noteicošie faktori, kuri ietekmē dzīvnieku pārvadāšanas izmaksas, tādi kā transportlīdzekļu iegāde, kā arī darbaspēka un degvielas izmaksas, nav saistīti ar regulu. Izmaksas, kuras tieši attiecas uz dzīvnieku pārvadāšanu, tādas kā transportlīdzekļu tīrīšanas un dezinficēšanas izmaksas, kā arī administratīvo pasākumu izmaksas, kuras aprakstītas 2.2.1. apakšnodaļā, ir saistītas ar tiesību aktiem dzīvnieku veselības jomā.

Saskaņā ar informāciju no augsta līmeņa neatkarīgu ieinteresēto personu grupas ar administratīvo slogu saistītiem jautājumiem (augsta līmeņa grupa)[17] regula ir radījusi ievērojamas administratīvās izmaksas[18]. Tomēr saskaņā ar ārējo ziņojumu izmaksu pieaugums, kuru radījusi regula, attiecībā uz lielāko daļu sugu tiek lēsts mazāk nekā 1 % apmērā no dzīvnieku pārvadāšanas kopējām izmaksām. Zirgu pārvadāšanā, kurā vērojams lielākais izmaksu pieaugums, līgumslēdzējs lēsa, ka pieaugums nepārsniedz 3 % no kopējā izmaksu pieauguma.

Izmaksas, kas rodas, pildot administratīvas prasības

Kā parādīts ārējā ziņojumā un 4. tabulā , starp dalībvalstīm pastāv lielas atšķirības administratīvo izmaksu ziņā, lai nodrošinātu atbilstību regulas prasībām. Viens no piemēriem ir pārvadāšanas atļauju saņemšanas plānotās izmaksas[19]. Atšķirības attiecībā uz regulas radītajām plānotajām administratīvajām izmaksām daļēji iespējams skaidrot ar faktu, ka augsta līmeņa grupas aprēķinātās izmaksas, šķiet, ietver citas izmaksas, nevis tikai ar Regulu (EK) Nr. 1/2005 par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā saistītās izmaksas[20], bet līgumslēdzēja aplēsē ietvertas tikai tās izmaksas, kuras radušās, lai nodrošinātu atbilstību regulai.

4. tabula. Vidējās administratīvās izmaksas. Avots: ārējais ziņojums[21]

Pozīcija | Administratīvās izmaksas (vidēji ES) |

Izmaksas, kuras rodas apmēram reizi piecos gados[22] |

Transportlīdzekļa apstiprinājums | EUR 26 (diapazons EUR 1,65–30) |

Pārvadāšanas atļaujas saņemšana | EUR 515 (diapazons EUR 33–605) |

Izmaksas par katru sūtījumu |

Tādas izmaksas kā pārvadājumu žurnālu izstrāde un iesniegšana kompetentajai iestādei | EUR 22 (diapazons EUR 1,37–25,21) |

Lai samazinātu administratīvās izmaksas, augsta līmeņa grupa iesaka “pāriet uz elektroniskām tehnoloģijām tādā veidā, lai dalībvalstis varētu atvieglot uzņēmumu darbu, veicinot administrācijām vajadzīgo datu uzglabāšanu un paziņošanu”[23]. Iemesls, kāpēc regulā tika iekļautas prasības par navigācijas sistēmām, bija saistīts ar iespēju transporta nozarei un kompetentajām iestādēm samazināt administratīvo slogu attiecībā uz pārvadājumu žurnālu izmantošanu. Tomēr praksē šķiet, ka ne nozare, ne iestādes pilnībā neizmanto navigācijas sistēmu radīto iespēju samazināt administratīvo slogu, kā turpmāk skaidrots 2.5. nodaļā. Kā iepriekš minēts, ir arī administratīvās izmaksas, kuras rodas saistībā ar atbilstības nodrošināšanu tiesību aktiem dzīvnieku veselības jomā. Tās ir izmaksas par dzīvnieku veselības pārbaužu veikšanu, kā arī dzīvnieku pārvietošanas sertifikāciju un paziņošanu izsekojamības nolūkā[24].

Pašlaik notiekošās ES dzīvnieku veselības tiesību aktu pārskatīšanas gaitā arī turpmāk tiks apspriesta iespēja turpināt tādu administratīvo pienākumu integrēšanu, kuru pamatā ir ar dzīvnieku veselību un dzīvnieku labturību saistīti tiesību akti[25].

Transportlīdzekļu uzlabošanas izmaksas

Papildus administratīvajām izmaksām regulā noteiktas transportlīdzekļu uzlabošanas izmaksas. To galveno izmaksu kopsavilkums, kuras attiecas uz transportlīdzekļu uzlabošanu, ir parādīts 5. tabulā . Arī šīs izmaksas var atšķirties atkarībā no dažādiem faktoriem. Saskaņā ar ārējo ziņojumu izmaksas par satelīta navigācijas sistēmas ierīkošanu var svārstīties no EUR 250 līdz EUR 6000. Saistībā ar šo ziņojumu netika veikts padziļināts šo atšķirību iemeslu novērtējums. Tomēr šķiet, ka viens šo atšķirību iemesls ir tāds, ka dažos gadījumos ierīkotās navigācijas sistēmas ir sarežģītākas, nekā tas tiek prasīts regulā.

5. tabula. Izmaksas, kas rodas, uzlabojot kravas automobili ar piekabi. Avots: ārējais ziņojums[26]

Prasības regulā | Plānotās izmaksas (vidēji ES) |

Izolēts jumts un ierīces dzeršanai ar tvertni | EUR 5000 |

Satelīta navigācijas sistēma, tostarp temperatūras uzraudzība un reģistrācijas sistēma | EUR 3800 |

Ventilācijas sistēma | EUR 2300 |

Kopējās transportlīdzekļa uzlabošanas izmaksas | EUR 11 900 |

Salīdzinājums par dzīvnieku labturības kvalitāti pārvadāšanas laikā pirms un pēc regulas piemērošanas

Lai gan nevar izdarīt noteiktus secinājumus, pieejamie dati liecina, ka kopš 2005. gada kopējā dzīvnieku pārvadāšanas kvalitāte lielu attālumu pārbraucienos ir uzlabojusies — īpaši uzlabotu transportlīdzekļu un labākas dzīvnieku aprūpes dēļ. Šķiet, ka tas noticis dzīvnieku aprūpes personāla apmācības stingrāka pienākuma, kuru ieviesa ar regulu[27], pareizas īstenošanas rezultātā.

Dati[28], kuri ir šo secinājumu pamatā, arī liecina, ka klibu, ievainotu, atūdeņojušos un novārdzinātu pārvadāto dzīvnieku procentuālā attiecība laikposmā no 2006.[29] līdz 2009. gadam ir samazinājusies vai palikusi nemainīga.

To dzīvnieku skaits, kuri ziņojumā uzrādīti kā “ceļā miruši”, laikposmā no 2005. līdz 2009. gadam ir ievērojami samazinājies. Lielāka atšķirība vērojama lielu attālumu pārvadājumos, nekā nelielu attālumu pārvadājumos. Arī to dzīvnieku skaits, kuri “pēc ierašanās galamērķī tiek novērtēti kā nepiemēroti pārvadāšanai”, ir ievērojami samazinājies.

Lai arī vispārēji dzīvnieku labturība pēc regulas ieviešanas ir uzlabojusies, pieejamā informācija liecina, ka pastāv ievērojamas dzīvnieku labturības problēmas pārvadāšanas laikā. Šķiet, ka lielākā daļa problēmu attiecas uz vāju atbilstību dažām regulas prasībām. Šie jautājumi sīkāk aplūkoti 2.6. nodaļā.

To regulas prasību novērtējums, kurās ņemts vērā zinātniskais atzinums, ko 2010. gada decembrī pieņēma Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde

Kopumā regulas pamatā ir zinātnisks atzinums par dzīvnieku labturību pārvadāšanas laikā, kuru 2002. gada 11. martā pieņēma Dzīvnieku veselības un labturības zinātniskā komiteja. Tomēr regulas noteikumi, kuri attiecas uz pārvadāšanas ilgumu, atpūtas ilgumu un izvietošanas blīvumu, tika aizgūti no iepriekšējās direktīvas[30]. Lai saņemtu atjauninātus zinātnes datus un izstrādātu šo ziņojumu, Komisija 2010. gadā lūdza Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi ( EFSA ) sniegt zinātnisku atzinumu par dzīvnieku labturību pārvadāšanas laikā.

EFSA atzinums tika pieņemts 2010. gada 2. decembrī[31]. Atzinuma secinājumos zinātnieki atzīst, ka dažas esošās regulas daļas neatbilst pašreizējai zinātniskajai pieredzei, un norāda konkrētas jomas, kuras ieteicams izpētīt nākotnē.

Zinātnieki jo īpaši iesaka, ka zirgu pārvadāšanas laikam uz kautuvi jābūt īsākam, nekā tas paredzēts regulā. Attiecībā uz citām sugām, īpaši uz aitām, zinātnieki uzskata, ka ļoti labos pārvadāšanas apstākļos attiecībā uz turēšanas blīvumu, salmiem, barību, ūdeni un ventilāciju dzīvnieku labturība ir vairāk atkarīga no braukšanas kvalitātes nekā pārvadāšanas ilguma.

Atzinuma konstatējumos ieteikts pārrēķināt regulā paredzēto izvietošanas blīvumu, izmantojot formulu, kurā ņemta vērā dzīvnieka izmēra un svara attiecība. Turklāt saskaņā ar atzinumu būtu jānosaka īpašas prasības attiecībā uz konkrētiem tiesību aktu elementiem, tādiem kā sauszemes transportlīdzekļu nodalījumu iekšējais augstums.

Navigācijas sistēmu izmantošanas analīze

Ar regulu tika ieviesta prasība aprīkot lielu attālumu pārbraucieniem apstiprinātus transportlīdzekļus ar navigācijas sistēmu. Pieņemot šo konkrēto prasību, Padome pilnvaroja Komisiju veikt īpašu sīki izstrādātu šīs jaunās tehnoloģijas īstenošanas analīzi. Tās mērķis jo īpaši bija uzlabot braukšanas ilguma un atpūtas laikposmu kontroles kvalitāti, vienlaikus mazinot administratīvo slogu. Tiesību aktos tiek pieprasīts, ka sistēma uzskaita šādu informāciju: pārvadātāja nosaukums un atļaujas numurs, iekraušanai paredzētās malas nolaišanas/pacelšanas laiks, kā arī izbraukšanas un ierašanās galamērķī laiks un vieta. Minētajai informācijai jābūt pieejamai pēc kompetentās iestādes pieprasījuma.

Pieejamā informācija[32] liecina — neraugoties uz faktu, ka regula tiek piemērota vairāk nekā četrus gadus, starp dalībvalstīm joprojām ir ievērojamas atšķirības attiecībā uz prasību īstenošanu saistībā ar navigācijas sistēmām. Lielākā daļa dalībvalstu nav izstrādājušas vispārēju pieeju, kā pārbaudīt, vai ierīkotās sistēmas atbilst regulas prasībām, un dažas kontrolējošās iestādes lieto datus, kuri savākti, izmantojot navigācijas sistēmas, lai veiktu regulas prasību izpildes pārbaudes. Daudzos gadījumos dati tiek ņemti vērā tikai pēc tam, kad kompetentā iestāde ir atklājusi pārkāpumu, veicot fizisko kontroli pirms pārvadāšanas vai tās laikā vai nonākot galamērķī. Tāpēc secināms, ka plašā perspektīvā navigācijas sistēmas netiek izmantotas, lai uzlabotu kontroli.

Atbilstības un izpildes līmenis

Dalībvalstis ir atbildīgas par regulas izpildi. Dalībvalstu kompetento iestāžu darba revīziju veic Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāta (PVB — Pārtikas un veterinārais birojs) Komisijas pārbaudes dienests, kurš atrodas Grendžā, Īrijā. Ziņojumi[33] no šīm revīzijām ir galvenais informācijas avots, kuru izmanto Komisijas novērtējumā par regulas izpildes situāciju visā ES.

Turklāt saskaņā ar regulas 27. pantu dalībvalstis iesniedz Komisijai gada pārskatu par pārbaudes pasākumiem, kā arī informāciju par dalībvalstu veiktajām darbībām, lai novērstu būtiskākās nepilnības. Pēc katras dalībvalsts piekrišanas šie ziņojumi tiek publicēti Komisijas tīmekļa vietnē[34].

Ziņojumi no PVB un dalībvalstīm liecina, ka izpildes līmenis dalībvalstīs ievērojami atšķiras. Tas sasaucas ar informāciju, kuru savāca vairākas nevalstiskas dzīvnieku labturības organizācijas[35] un iesniedza Komisijā ar oficiāliem ziņojumiem. Dažas no šajos ziņojumos atspoguļotajām būtiskajām nepilnībām un problēmām ir aprakstītas nākamajās nodaļās.

Tirgus izkropļojumi un citas pārvadātāju grūtības, kuras rodas regulas interpretācijas un izpildes atšķirību dēļ

Pieejamā informācija liecina, ka pastāv ievērojamas atšķirības veidā, kā dalībvalstis interpretē dažus regulas noteikumus. Komisija bieži iejaucas, lai sniegtu skaidrojumus un norādījumus par konkrētiem regulas noteikumiem. Lai gan regulu piemēro dzīvu mugurkaulnieku pārvadāšanai, lielākā daļa sīki izstrādāto noteikumu attiecas uz lauksaimniecības dzīvniekiem. Attiecībā uz to dzīvnieku pārvadāšanu, kuri pieder pie citām dzīvnieku kategorijām, jo īpaši saimniecībās audzētām zivīm, kā identificēts Komisijas stratēģijā Eiropas akvakultūras ilgtspējīgai attīstībai[36], regulas īstenošanā ir radušās zināmas grūtības.

Atšķirīgas noteikumu interpretācijas rezultātā veidojas tirgus izkropļojumi, kuri apvienojumā ar samazinātu peļņu un dažādām administratīvām izmaksām varētu radīt grūtu situāciju uzņēmējam, kas darbojas pārvadājumu nozarē. Turklāt nepietiekama regulas izpilde var būt par iemeslu dažu tādu pārvadātāju problēmām, kuri ievēro regulas prasības. Tāpēc ir svarīgi, ka visiem pārvadātājiem tiek nodrošināti vienādi darbības apstākļi.

Vāja atbilstība un nepareiza regulas izpilde pasliktina dzīvnieku labturību

Atzīstot vienādu darbības apstākļu nozīmi visiem pārvadātājiem, galvenais risks saistībā ar vāju atbilstību un nepareizu regulas izpildi ir tāds, ka tiek apdraudētas dzīvnieku labturības vajadzības.

Nepietiekamai izpildei un tiesisko prasību neievērošanai var būt liela negatīva ietekme uz dzīvnieku labturību, un pieejamā informācija liecina, ka atkārtojas daži piemēri attiecībā uz vāju atbilstību, tādi kā:

7. nepiemērotu dzīvnieku pārvadāšana;

8. pārmērīga dzīvnieku daudzuma iekraušana transportlīdzeklī;

9. dzīvnieku pārvadāšana transportlīdzekļos, kuros ir nepiemērots iekšējais augstums nodalījumos;

10. dzīvnieki pārbrauciena laikā nesaņem pietiekami daudz ūdens,

11. dzīvnieku pārvadājumi pārsniedz maksimālo atļauto braukšanas ilgumu.

Bieži vāja atbilstība saistās ar prasību neapmierinošu izpildi. Piemēram, saskaņā ar regulu kompetentās iestādes ir atbildīgas par pārvadājumu žurnālu pārbaudi un apstiprināšanu pirms lielu attālumu pārbraucieniem, lai nodrošinātu, ka tie ir reāli un atbilst regulai. Tomēr dažos gadījumos tiek apstiprināti nereāli pārvadājumu žurnāli. Dažos pārvadājumu žurnālos tiek norādīts nereāls vidējais ātrums — vairāk nekā 100 km/h, lai sasniegtu galamērķi, kā norādīts pārvadājumu žurnālā. Tas var novest pie pārbraucieniem, kuri par vairākām stundām pārsniedz regulā paredzēto ilgumu. Kad tas notiek vienlaikus ar nepietiekamu telpu un ūdens trūkumu, kā liecina pieredze, tiek kaitēts dzīvnieku labturībai.

Ja regulas ieviešana tiktu pareizi izpildīta, rūpīgi piemērojot pārbraucienu plānošanas un braukšanas ilguma prasības, tās ietekme uz dzīvnieku labturību būtu lielāka, nekā parādīts 2.3. nodaļā.

Iepriekš minētā analīze norāda uz konkrētām un dažādām vajadzībām un pienākumiem kontroles jomā dalībvalstīs, no kurām dzīvnieki tiek sūtīti, un tajās valstīs, kuras atbildīgas par kontroli tranzītā vai galamērķī.

Sodi un sankcijas

Lēmums par privātpersonu sodīšanu ir tikai dalībvalstu kompetencē. Saskaņā ar regulas 25. pantu dalībvalstis paredz iedarbīgus, samērīgus un atturošus sodus, kā arī paziņo par šiem sodiem Komisijai.

Dalībvalstu sniegtā informācija parasti attiecas uz valsts kriminālkodeksu. Tāpēc soda apjoma padziļināts salīdzinājums dalībvalstīs būtu nozīmīgs tikai tad, ja to saistītu ar konkrētu pārkāpumu vai nodarījumu un pretstatītu tam pārkāpuma vai nodarījuma nopietnību. Komisija nav veikusi šādu salīdzinājumu. Tomēr aplēses, pamatojoties uz pieejamo informāciju, liecina, ka visā Eiropas Savienībā pastāv ievērojamas atšķirības attiecībā uz soda apjomu, ko piemēro par regulas pārkāpumiem.

Šajā saistībā jāuzsver, ka jautājums par atšķirībām soda jomā neattiecas tikai uz dzīvnieku pārvadāšanas jomu, bet sasaucas ar Komisijas konstatējumiem ziņojumā par sociālās jomas noteikumu pārkāpumiem autotransporta nozarē[37]. Komisija ziņojumā analizē tādus sodus kā, piemēram, tos, kurus piemēro par ES tiesību aktu pārkāpumiem attiecībā uz maksimālo braukšanas ilgumu, un tos, kuri saistīti ar tahogrāfu. Komisija uzskatīja, ka stāvoklis nav apmierinošs, un mudināja dalībvalstis nodrošināt saskaņotāku noteikumu piemērošanu, ievērojot kompetenci “(..) ko dalībvalstis un likumdevēji ir nolēmuši piešķirt Komisijai”.

SECINāJUMI

Pamatojoties uz ziņojumā sniegto informāciju, par ziņojuma 2. nodaļā aprakstītajiem un analizētajiem jautājumiem var izdarīt šādus galvenos secinājumus:

12. regulai ir bijusi labvēlīga ietekme uz dzīvnieku labturību pārvadāšanas laikā;

13. ar regulu tika ieviesta prasība aprīkot lielu attālumu pārbraucieniem apstiprinātus transportlīdzekļus ar navigācijas sistēmu. Tomēr šķiet, ka nav izmantots viss minēto sistēmu potenciāls, lai samazinātu nozares administratīvo slogu vai uzlabotu oficiālo kontroli;

14. saskaņā ar pieejamajiem datiem regulai nav bijusi nekāda ietekme uz dzīvu dzīvnieku tirdzniecības apjomu Savienībā;

15. šķiet, ka regula nav radījusi nekādu ietekmi uz lopkopību attālos reģionos. Regulas ieviešana ir radījusi pārvadāšanas izmaksu pieaugumu, bet, šķiet, transporta nozarē esošās konkurences dēļ šis pieaugums nav ticis vienādi sadalīts visā pārtikas apritē, un galvenokārt pārvadātāji sedz visus papildu izdevumus;

16. saskaņā ar EFSA atzinumu[38] šķiet, ka dažas regulas daļas pilnībā neatbilst pašreizējai zinātniskajai pieredzei;

17. regulas prasību izpilde joprojām ir galvenais uzdevums, daļēji atšķirību prasību interpretācijā un dalībvalstu kontroles trūkuma dēļ. Turklāt to uzraudzības datu kvalitāte, kurus dalībvalstis iesniedz Komisijā, bieži nav pietiekama, lai nodrošinātu skaidru situācijas analīzi un dotu iespēju plānot konkrētus koriģējošus pasākumus ES līmenī.

Kā minēts iepriekš, regulai ir bijusi labvēlīga ietekme uz dzīvnieku labturību pārvadāšanas laikā. Tomēr šķiet, ka stāvoklis ir jāuzlabo. Šos uzlabojumus varētu veikt ar dažādām darbībām, un jāuzsver, ka attiecībā uz lielāko daļu dzīvnieku, uz kuriem attiecas šī regula, Komisija neuzskata, ka grozījumi būtu vispiemērotākā pieeja, lai risinātu konstatētās problēmas. Stabila tiesiskā situācija dos iespēju dalībvalstīm un ieinteresētajām personām pievērst galveno uzmanību regulas izpildei atbilstoši stabilam tiesiskajam regulējumam. Attiecībā uz plaisu starp tiesību aktu prasībām un pieejamajiem zinātnes datiem Komisija uzskata, ka pašlaik to vislabāk novērst, pieņemot labas prakses rokasgrāmatas.

Attiecībā uz dzīvām zivīm Komisija uzsāks pētījumu par zivju labturību to pārvadāšanas laikā ar nolūku konstatēt, cik lietderīgi ir saskaņā ar Komisijas Akvakultūras stratēģiju pārskatīt Regulas noteikumus, lai akvakultūras operatoriem padarītu skaidrāku tiesisko regulējumu attiecībā uz dzīvu zivju pārvadāšanu.

Lai novērstu konstatētās problēmas, pareizai esošo noteikumu izpildei joprojām jābūt prioritātei. Šajā nolūkā Komisija izvērtēs turpmāk minētās darbības tuvākajai nākotnei.

18. Pieņemt īstenošanas pasākumus attiecībā uz navigācijas sistēmām, kā paredzēts regulas 6. panta 9. punktā, un ieviest vienkāršotu pārvadājumu žurnāla variantu saskaņā ar regulas II pielikuma 8. punktu. Turklāt, cieši sadarbojoties ar Eiropas GNSS aģentūru ( GSA )[39], jānodrošina, ka transportlīdzekļu vadītāji tiek informēti par to, kā vislabāk izmantot šo ierīci.

Mērķis: uzlabota regulas īstenošanas saskaņošana un uzlabota dzīvnieku labturība, izmantojot lielāku iespēju kontrolēt dzīvnieku pārvadāšanas ilgumu, izvietošanas blīvumu u. c. Šai darbībai arī būtu jādod ieguldījums pārvadātāju administratīvā sloga mazināšanā, bet tā var palielināt dalībvalstu iestāžu administratīvo slogu. Tomēr rezultātā tai būtu jāuzlabo tiesību aktu izpilde dzīvnieku pārvadāšanas jomā.

19. Pieņemt īstenošanas pasākumus attiecībā uz kontroli, kuru veic dalībvalstu kompetentās iestādes saskaņā ar regulas 27. panta 1. punktu. Vienlaikus jāturpina saskaņot ziņošanas sistēmas struktūru.

Mērķis: pārbaužu skaita pieaugumam, vajadzības gadījumā, jāuzlabo regulas izpilde. Informācijai, kura sniegta dalībvalstu ziņojumos, jānodrošina labāki un salīdzināmāki dati, pamatojoties uz vienādu struktūru, un tādējādi jāpiedāvā PVB tāda informācija, kura ir noderīgāka, veicot revīzijas dalībvalstīs.

20. Komisija uzsāks pētījumu par zivju labturību pārvadāšanas laikā. Tiks turpināts pašreizējais darbs, uzsākot pētījumu par zivju labturību saistībā ar apdullināšanu.

Mērķis: gūt priekšstatu par pašreizējo situāciju attiecībā uz zivju labturību pārvadāšanas laikā, lai šajā saistībā konstatētu un risinātu ES tiesiskā regulējuma iespējamās nepilnības, ievērojot saistības, kas izriet no Komisijas Akvakultūras stratēģijas.

21. Palielināt sadarbību un saziņu ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm un ieinteresētajām personām, tostarp dzīvnieku labturības nevalstiskajām organizācijām. Šim nolūkam varētu izmantot kontaktpunktus attiecībā uz regulu[40] un esošās darba grupas, tādas kā pārtikas aprites un dzīvnieku un augu veselības padomdevēja grupa[41].

Mērķis: vākt un analizēt informāciju par grūtībām un apmainīties ar pieredzi par iespējamiem risinājumiem attiecībā uz regulas īstenošanu.

22. Izplatīt Komisijas norādījumus par regulas interpretāciju un atbalstīt labas prakses rokasgrāmatu izstrādi, kā paredzēts regulas 29. pantā. Rokasgrāmatās galveno uzmanību varētu pievērst dažādiem ikdienas pārvaldības aspektiem, kuri var radīt problēmas, un tām jāveicina labāka prakse, kura ietver jaunāko zinātnisko pieredzi.

Mērķis: jārisina dažas neskaidrības un trūkumi pašreizējos tiesību aktos dzīvnieku labturības jomā un jāuzlabo noteikumu īstenošanas saskaņošana. Vienlaikus jāmudina nozare un citas attiecīgās personas paplašināt obligātos dzīvnieku pārvadāšanas labturības standartus.

Pamatojoties uz iepriekš minētajiem elementiem, Komisija aicina Eiropas Parlamentu un Padomi apspriest šajā ziņojumā minētos jautājumus.

ŠAJā ZIņOJUMā IZMANTOTO TEHNISKO TERMINU GLOSāRIJS

Sūtījums — tās pašas sugas dzīvnieki, uz ko attiecas viens un tas pats veterinārais sertifikāts, ko pārvadā ar vienu un to pašu transportlīdzekli un kas nāk no vienas un tās pašas izbraukšanas vietas un ierodas vienā un tajā pašā galamērķī.

Pārbrauciens — viss pārvadāšanas process no izbraukšanas vietas līdz galamērķa vietai, ietverot izkraušanu, ievietošanu un iekraušanu pārvadājuma starpposma punktos.

Neliela attāluma pārvadājums — pārbrauciens, kurš nepārsniedz 8 stundas.

Liela attāluma pārvadājums — pārbrauciens, kurš pārsniedz 8 stundas, bet ir īsāks par ļoti liela attāluma pārvadājumu .

Ļoti liela attāluma pārvadājums — pārbrauciens, kurš pārsniedz 19 stundas jauniem dzīvniekiem, 24 stundas zirgiem un cūkām un 29 stundas pieaugušiem liellopiem (dokumentā apzīmēts šādi: 19/24/29).

Tirdzniecība Savienībā — tirdzniecība starp ES dalībvalstīm.

[1] Padomes 1977. gada 18. jūlija Direktīva 77/489/EEK par noteikumiem attiecībā uz dzīvnieku aizsardzību starptautisko pārvadājumu laikā, OV L 200, 8.8.1977., 10.–16. lpp.

[2] Padomes 2004. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 1/2005 par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas un saistīto darbību laikā un grozījumu izdarīšanu Direktīvās 64/432/EEK un 93/119/EK un Regulā (EK) Nr. 1255/97, OV L 3, 5.1.2005., 1. lpp.

[3] COM(2009) 162 galīgā redakcija.

[4] Bulgārija un Rumānija pievienojās ES 2007. gadā. Saskaņā ar Eurostat datiem šīs dalībvalstis ražo apmēram 2,5 % no visa ES saražotā gaļas daudzuma, un tāpēc šajā ziņojumā šīs paplašināšanās ietekme uz dzīvu dzīvnieku, kuri nav zirgi, pārvadāšanu Savienībā tiek uzskatīta par nelielu.

[5] EFSA Journal 2011; 9(1):1966 [125 lpp.].

[6] Saskaņā ar regulas 27. pantu dalībvalstis katru gadu iesniedz pārskatu par veiktajām pārbaudēm saistībā ar regulu.

[7] COM(2009) 225 galīgā redakcija, “Komisijas ziņojums, ar kuru analizē sodus, kas par sociālās jomas noteikumu nopietniem pārkāpumiem autotransporta nozarē paredzēti dalībvalstu tiesību aktos”.

[8] Pētījums par Regulas (EK) Nr. 1/2005 par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā ietekmi, SANCO/2010/D5/116733.

[9] http://www.ibf.be/animalstransport/

[10] http://ec.europa.eu/food/animal/welfare/index_en.htm

[11] Regulu, izņemot 6. panta 5. punktu, piemēro no 2007. gada 5. janvāra, sal. ar regulas 37. pantu.

[12] Saskaņā ar ārējo ziņojumu 2009. gadā dalībvalstīs, kā arī uz trešām valstīm un tām, pārvadāja apmēram 37 miljonus dzīvu liellopu, cūku, aitu, kazu un zirgu. Turklāt tajā pašā gadā pārvadāja vairāk nekā 1 miljardu mājputnu.

[13] Bulgārija un Rumānija pievienojās ES 2007. gadā.

[14] Beļģija, Francija, Vācija, Polija, Itālija, Nīderlande un Spānija.

[15] Liellopi, cūkas, aitas, kazas, mājputni un zirgi.

[16] Uzskaitīti LESD 349. pantā (t. i., Gvadelupa, Franču Gviāna, Martinika, Reinjona, Senbartelmī, Senmartēna, Azoru salas, Madeira un Kanāriju salas).

[17] Sal. ar Komisijas 2007. gada 31. augusta Lēmumu C(2007) 4063, ar ko izveido augsta līmeņa neatkarīgu ieinteresēto personu grupu ar administratīvo slogu saistītiem jautājumiem.

[18] “Tikai divi informēšanas pienākumi — “Pārvadāšanas un plānošanas informācijas izstrāde un tās pieejamības nodrošināšana” un “Dezinfekcijas reģistra izstrāde” — veido administratīvās izmaksas EUR 1,6 miljardu apmērā jeb 30 % no kopējām administratīvajām izmaksām, kuras rodas, pildot ES informēšanas pienākumus. Abi minētie pienākumi paredzēti Regulā (EK) Nr. 1/2005 par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas un saistīto darbību laikā”, sal. ar augsta līmeņa grupas atzinumu par administratīvā sloga samazināšanu prioritārajā pārtikas nekaitīguma jomā, 4.3.2009., 3. lpp.

[19] Francijā pārvadātājs maksā EUR 605, bet Bulgārijā — EUR 33, lai saņemtu tādu pašu atļauju (18 reizes vairāk).

[20] Viens no piemēriem — Regulā (EK) Nr. 1/2005 nav paredzēta prasība izveidot dezinfekcijas reģistru.

[21] IBF izmantotie informācijas avoti, lai novērtētu administratīvo izmaksu ietekmi, ir Eurostat un IBF pieprasījums.

[22] Sal. ar regulas 6. un 7. pantu.

[23] Augsta līmeņa grupas atzinums par administratīvā sloga samazināšanu prioritārajā pārtikas nekaitīguma jomā, 4.3.2009., 3. lpp.

[24] TRACES (tirdzniecības kontroles un ekspertu sistēma) — Eiropas veterinārās veselības tīkls, kuru izmanto dzīvnieku un dzīvnieku produktu importa, eksporta un tirdzniecības Savienībā paziņošanai, sertificēšanai un uzraudzībai.

[25] Pašlaik ES tiesību akti par dzīvnieku veselību tiek pārskatīti, un var tikt pārskatītas dažas ar kontroli saistītas izmaksas un administratīvās izmaksas, kas attiecas uz šiem tiesību aktiem.

[26] Līgumslēdzējs izmantoja šādus informācijas avotus attiecībā uz minētajām izmaksām: literatūra, gadījumu izpēte, IBF pieprasījums, informācija no Eiropas mājlopu un gaļas tirdzniecības apvienības ( UECBV ), Eurostat .

[27] Saskaņā ar regulas 6. panta 4. punktu.

[28] Pamatojoties uz līgumslēdzēja izstrādātu aptauju. Aptaujā piedalījās lauksaimnieki, kautuves, tirdzniecības un transporta uzņēmumi, pārbaudes punktu īpašnieki, valstu kompetentās iestādes, dzīvnieku labturības grupas un zinātnieki, kuri darbojas dzīvu dzīvnieku pārvadāšanas jomā.

[29] Līgumslēdzēja savāktie dati par šo jautājumu neietver informāciju par 2005. gadu.

[30] Padomes 1991. gada 19. novembra Direktīva 91/628/EEK par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā, ar kuru groza Direktīvas 90/425/EEK un 91/496/EEK, OV L 340, 11.12.1991., 17. lpp.

[31] “Zinātnisks atzinums par dzīvnieku labturību pārvadāšanas laikā”, kuru Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde ( EFSA ) pieņēma 2010. gada decembrī, EFSA Journal 2011; 9(1):1966 [125 lpp.].

[32] Tās pamatā galvenokārt ir pētījums dalībvalstīs, kuru Komisija veica 2011. gada pirmajā pusgadā, SANCO D5 AN/oj (2011)441562.

[33] PVB ziņojumi no revīzijām tiek publicēti šādā vietnē: http://ec.europa.eu/food/fvo/ir_search_en.cfm

[34] http://ec.europa.eu/food/animal/welfare/transport/inspections_reports_reg_1_2005_en.htm

[35] Piemēram, Eurogroup For Animals , Animal Angels , Compassion in World Farming , Eyes on Animals .

[36] COM(2009) 162 galīgā redakcija.

[37] COM(2009) 225 galīgā redakcija, “Komisijas ziņojums, ar kuru analizē sodus, kas par sociālās jomas noteikumu nopietniem pārkāpumiem autotransporta nozarē paredzēti dalībvalstu tiesību aktos”.

[38] EFSA Journal 2011; 9(1):1966 [125 lpp.].

[39] http://www.gsa.europa.eu/

[40] Regulas īstenošanas nolūkā kontaktpunkti ir paziņoti Komisijai saskaņā ar regulas 24. panta 2. punktu.

[41] Pārtikas aprites un dzīvnieku un augu veselības padomdevējas grupas apraksts pieejams vietnē http://ec.europa.eu/food/committees/advisory/index_en.htm