ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Neatkarīgi no nodalīšanas pamata kredītiestādēm aizvien būtu jāspēj pārvaldīt savu risku. Līdz ar to būtu jāatļauj konkrētas tirdzniecības darbības tiktāl, ciktāl to mērķis ir pamata kredītiestādes kapitāla, likviditātes un finansējuma piesardzīga uzraudzība un nerada bažas tās finanšu stabilitātei. Līdzīgi, pamata kredītiestādei būtu jāspēj saviem klientiem nodrošināt konkrētus nepieciešamos riska pārvaldības pakalpojumus. Tomēr tas būtu jādara, neradot lieku risku pamata kredītiestādei un neradot bažas par tās finanšu stabilitāti. Riska ierobežošanas darbības, kas ir atbilstošas piesardzīgai pašu riska pārvaldībai un riska pārvaldības pakalpojumu sniegšanai klientiem, var (bet nevajag) klasificēt kā riska ierobežošanas uzskaiti saskaņā ar starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem.

Neatkarīgi no nodalīšanas pamata kredītiestādēm aizvien būtu jāspēj pārvaldīt savu risku. Līdz ar to būtu jāatļauj konkrētas tirdzniecības darbības tiktāl, ciktāl to mērķis ir pamata kredītiestādes kapitāla, likviditātes un finansējuma piesardzīga uzraudzība un nerada bažas tās finanšu stabilitātei. Līdzīgi, pamata kredītiestādei būtu jāspēj saviem klientiem nodrošināt konkrētus nepieciešamos riska pārvaldības pakalpojumus. Tomēr tas būtu jādara, neradot lieku risku pamata kredītiestādei un neradot bažas par tās finanšu stabilitāti. Turklāt, piemērojot simetrijas principu, noregulējuma iestādēm tiek piešķirta iespēja likt visu veidu kreditoriem uzņemties zaudējumus, tāpat kā viņi būtu guvuši labumu veiksmes gadījumā. Riska ierobežošanas darbības, kas ir atbilstošas piesardzīgai pašu riska pārvaldībai un riska pārvaldības pakalpojumu sniegšanai klientiem, var (bet nevajag) klasificēt kā riska ierobežošanas uzskaiti saskaņā ar starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem.
32.

norāda, ka vajadzētu apskatīt arī jautājumus par šo sistēmu izmaksu samērīgumu un leģitimitāti, jo tiek lēsts, ka to izmaksas būs 1,1 miljards euro, ko ir paredzēts segt no iekšējās drošības fonda līdzekļiem 4,6 miljardu euro apmērā laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam. Atgādina, ka šī summa ir daudz lielāka nekā Komisijas 2008. gadā lēstā summa, turklāt nav garantijas, ka tā būs pietiekama, kā to norādīja EDAU (14);
Darbību revīzijas biežumam vajadzētu būt samērīgam ar Savienības atbalsta apjomu no Fonda. Konkrēti, veikto revīziju skaits būtu jāsamazina, ja kopējie attiecināmie izdevumi vienai darbībai nepārsniedz EUR 100 000. Tomēr, ja ir pierādījumi par pārkāpumu vai krāpšanu, būtu vajadzīga iespēja veikt revīziju jebkurā laikā, arī revīzijas parauga ietvaros. Lai Komisijas veiktās revīzijas līmenis būtu samērīgs ar risku, Komisijai būtu jābūt iespējai samazināt revīzijas darbu attiecībā uz darbības programmām, kurās nav ievērojami pārkāpumi vai gadījumiem, kad var paļauties uz revīzijas iestādi. Turklāt revīzijas apjomā būtu pilnībā jāņem vērā fonda mērķis un iedzīvotāju mērķgrupu iezīmes.

Darbību revīzijas biežumam vajadzētu būt samērīgam ar Savienības atbalsta apjomu no Fonda. Konkrēti, veikto revīziju skaits būtu jāsamazina, ja kopējie attiecināmie izdevumi vienai darbībai nepārsniedz EUR 100 000. Tomēr, ja ir pierādījumi par pārkāpumu vai krāpšanu, būtu vajadzīga iespēja veikt revīziju jebkurā laikā, arī revīzijas parauga ietvaros. Lai Komisijas veiktās revīzijas līmenis būtu samērīgs ar risku, Komisijai būtu jābūt iespējai samazināt revīzijas darbu attiecībā uz darbības programmām, kurās nav ievērojami pārkāpumi vai gadījumiem, kad var paļauties uz revīzijas iestādi. Turklāt revīzijas apjomā būtu pilnībā jāņem vērā fonda mērķis un iedzīvotāju mērķgrupu iezīmes. Izvērtējot katra pasākuma revīzijas nepieciešamību, uzmanība būtu jāpievērš arī izstrādātajām publiskās revīzijas procedūrām un pilnvarām, ko attiecīgās vietējās un reģionālās pašvaldības, iespējams, jau piemēro īstenotajos pasākumos un tos atbalstošajās darbībās. Līdzīgi būtu jāapsver arī, vai to partnerorganizāciju darbība, kuras īsteno kādu no pasākumiem, ietilpst publiskā finansējuma jomā un vai uz to attiecas ar šo jomu saistītās revīzijas metodes, kā arī jāņem vērā šīs organizācijas darbības apjoms un pieredze.
12.

piekrīt, ka rūpniecībai un ieguldījumiem uzņēmumos un to ekosistēmā labvēlīgu vispārīgu nosacījumu radīšana ir priekšnoteikums, lai uzlabotu konkurētspēju un nodrošinātu ilgtspējīgu izaugsmi. Eiropas uzņēmumu konkurētspēja ir atkarīga ne tikai no darbaspēka izmaksām, bet galvenokārt no ražīguma palielināšanas, tāpēc jāpalielina resursu, īpaši cilvēkresursu, ilgtspējīgas pārvaldības efektivitāte, izmantojot mūžizglītību, inovāciju un internacionalizāciju un dalot atbildību un peļņu ar darba ņēmējiem;
39.

RK atzinīgi vērtē Komisijas konstruktīvos centienus Rio+20 konferencē un augsnes degradācijas jautājumu iekļaušanu nobeiguma dokumentā (7), kā arī aicina Komisiju saglabāt augsnes politiku kā vienu no prioritātēm starptautiskās konferencēs, piemēram, UNFCCC sanāksmēs un citos attiecīgajos forumos, tostarp Konvencijas par bioloģisko daudzveidību ietvaros. RK arī pauž atzinību par to, ka Komisija un Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijas par cīņu pret pārtuksnešošanos (UNCCD) sekretariāts aktīvi atbalsta iniciatīvu par zemes degradācijas ekonomiku, lai noteiktu stimulus ieguldījumiem ilgtspējīgā zemes pārvaldības politikā. RK pauž gandarījumu par to, ka Komisija darbosies starptautiskā līmenī, lai veicinātu starpvaldību speciālistu grupas izveidi augsnes jautājumos.
7.

atzīmē: ar to, ka attīstības sadarbības ietvaros tiek sniegts atbalsts “pilsoniskajai sabiedrībai un vietējām pašvaldībām”, skaidri apliecina, ka — pilnīgi pamatoti — tiek atzīta šo dalībnieku nozīme. Reģionu komiteja tomēr uzsver: jāparedz, ka atbalstu vietējās un reģionālās pārvaldes līmeņiem un to publiskajiem pakalpojumiem var saņemt arī no citiem tematiskajiem un ģeogrāfiskajiem instrumentiem. Atbalsts vietējām un reģionālajām pašvaldībām un to iesaistīšana sabiedrības attīstībā ir transversāls uzdevums, un tam būtu jāatlicina vairāk nekā tikai neliela līdzekļu daļa vienā no instrumentiem;
Ex ante nosacījumi 1. Katram VSS fondam īpašajos fondu noteikumos paredz ex ante nosacījumus. 2. Dalībvalstis novērtē, vai ir izpildīti piemērojamie ex ante nosacījumi. 3. Ja partnerības līguma nosūtīšanas dienā ex ante nosacījumi nav izpildīti, dalībvalstis partnerības līgumā izklāsta to darbību kopsavilkumu, kas veicamas valsts un reģionālā līmenī, un to īstenošanas grafiku, lai nodrošinātu to izpildi ne vēlāk kā divus gadus pēc partnerības līguma pieņemšanas vai līdz 2016. gada 31. decembrim, atkarībā no tā, kura diena ir agrāk. 4. Dalībvalstis izklāsta sīki saplānotās darbības saistībā ar ex ante nosacījumu izpildi, tostarp to īstenošanas grafiku, atbilstošajās programmās. 5. Komisija novērtē sniegto informāciju par ex ante nosacījumu izpildi tad, kad tā novērtē partnerības līgumu un programmas. Pieņemot programmu, tā var nolemt apturēt visus starpposma maksājumus programmai vai daļu no tiem, līdz tiks apmierinoši pabeigtas darbības ex ante nosacījumu izpildei. Darbību neveikšana, lai izpildītu ex ante nosacījumus līdz programmā noteiktajam termiņam, ir pamatots iemesls, lai Komisija apturētu maksājumus. 6. Šā panta 1.–5. punktu nepiemēro mērķa “Eiropas teritoriālā sadarbība” programmām.

Ex ante nosacījumi 1. Katram VSS fondam īpašajos fondu noteikumos paredz ex ante nosacījumus. 2. Dalībvalstis novērtē, vai ir izpildīti piemērojamie ex ante nosacījumi 3. Ja partnerības līguma nosūtīšanas dienā ex ante nosacījumi nav izpildīti, dalībvalstis partnerības līgumā izklāsta to darbību kopsavilkumu, kas veicamas valsts un reģionālā līmenī, un to īstenošanas grafiku, lai nodrošinātu to izpildi ne vēlāk kā gadus pēc partnerības līguma pieņemšanas vai līdz 2016. gada 31. decembrim, atkarībā no tā, kura diena ir agrāk. 4. Dalībvalstis izklāsta darbības saistībā ar ex ante nosacījumu izpildi, tostarp to īstenošanas grafiku, atbilstošajās programmās. 5. Komisija novērtē sniegto informāciju par ex ante nosacījumu izpildi tad, kad tā novērtē partnerības līgumu un programmas. Darbību neveikšana, lai izpildītu ex ante nosacījumus līdz programmā noteiktajam termiņam, pamatots iemesls, lai Komisija apturētu maksājumus. 6. Šā panta 1.–5. punktu nepiemēro mērķa “Eiropas teritoriālā sadarbība” programmām.
20.

norāda, ka dažādās sistēmas, kas regulē Eiropas kohēzijas politikas un valstu reģionālās attīstības politikas īstenošanu, ir atkarīgas no katras dalībvalsts īpašajiem apstākļiem, kā arī no institucionālā konteksta un kompetences jomu dalījuma attiecīgajā valstī, un tātad arī no to decentralizācijas līmeņa, no tā, cik lielā mērā tiek īstenots daudzlīmeņu pārvaldības princips, un tāpat arī no reģionālās un vietējās pieredzes teritoriālās attīstības jomā un no programmu ģeogrāfiskā mēroga (4);
10.

tādēļ ierosina ne vien uzraudzīt, cik lielā mērā dalībvalstīm izdodas palielināt augstākās izglītības iestāžu studentu skaitu un, kas ir tikpat svarīgi, sekmju līmeni, bet arī cik lielā mērā dalībvalstis un augstākās izglītības iestādes piesaista “netradicionālos” studentus vai studentus no nepietiekami pārstāvētajām sabiedrības grupām, atsakoties no ierastajiem modeļiem, lai izskaustu stereotipus saistībā ar studiju izvēli un līdz ar to – segregāciju darba tirgū. Ņemot vēra demogrāfijas tendences, Komiteja pauž pārliecību, ka studentu skaita būtisku un nepieciešamu pieaugumu ilgtermiņā varēs panākt tikai tad, ja dalībvalstīm un augstākās izglītības iestādēm izdosies integrēt šo “sociālo dimensiju” augstākās izglītības politikā. Tādēļ Komiteja uzskata, ka arī šajā jomā ir jānosaka īpaši mērķi, kas pielāgoti katras dalībvalsts un tās dažādo reģionu konkrētajiem apstākļiem; tomēr uzsver, ka lielāks studentu skaits nozīmē arī to, ka Eiropas augstākās izglītības iestādēm būs vajadzīgs lielāks finansējums, lai nodrošinātu augstos pētniecības un apmācības standartus;
14.

Īpaši jāuzsver lauksaimniecības nozīme klimata pārmaiņu ierobežošanā. Lauksaimnieki jau ir veltījuši daudz pūļu, lai ievērojami samazinātu siltumnīcefekta gāzu emisijas. Tomēr vēl daudz jādara un jāizstrādā pielāgošanās stratēģijas, lai lauksaimniecība arī turpmāk varētu pildīt minētās funkcijas. Jāuzsver arī to, ka augsnei ir liela nozīme CO2 piesaistīšanā, kas vienlaikus ļauj uzlabot tās produktivitāti, pateicoties lielākam organisko vielu daudzumam tajā, kā arī kokaugu spēja piesaistīt oglekli. Lauksaimniecība ir viena no nozarēm, kurai ir izšķirīga nozīme minētās problēmas risināšanā. Tai ir liela nozīme ilgtspējīgā energoapgādē un mazāk kaitīgu ķīmisko vielu izmantošanā, kuru pamatā ir atjaunīgas izejvielas. Īpaša nozīme ir arī reģionālajām un vietējām pašvaldībām, kas atbalsta novatoriskus — arī ar biomasas izmantošanu saistītus — risinājumus enerģētikas jomā. Svarīgākais ilgtspējīgi ražotas enerģijas avots ir koksne. Tāpēc turpmāk, veicinot lauku attīstību, ir jāstiprina gan mežsaimniecība reģionos, kuros mežiem ir ievērojama nozīme risku mazināšanā, erozijas ierobežošanā un tūrisma veicināšanā, gan jāveicina to atkritumu izmantošana, kas rodas, atzarojot kokaugus.
11.

uzskata, ka no 34 ierosinātajiem pasākumiem jāizvirza “Inovācijas savienības” prioritātes, lai sniegtu atbalstu to īstenošanā, sasniegtu konkrētus rezultātus un sekmētu tūlītēju rīcību. Tāpēc Komiteja ierosina nodrošināt (a) sinerģiju starp kohēzijas un inovācijas politiku, (b) inovācijas partnerības, atzīstot reģionu lomu, (c) zināšanu bāzi un pārdomātu specializāciju un (d) ieviest idejas tirgū;
34.

atzinīgi vērtē to, ka sācies jauns Armēnijas vietējo pašvaldību reformas posms. Īpaši atzinīgi vērtējams fakts, ka Armēnijas iestādes tāpēc var saņemt atbalstu reformu īstenošanai no divgadu programmas (2009–2011), ko izstrādājuši eksperti no LGI (Local Government and Public Service Reform Initiative — Vietējās pārvaldes un civildienesta reformas iniciatīva) un CFOA (Communities Finance Officers Association — Pašvaldību par finansēm atbildīgo personu apvienība);
10.

uzsver, ka reģioniem ļoti svarīgas ir dažādas politiskās mijiedarbības formas, kam bieži ir vajadzīga vertikālā koordinācija dažādos administratīvajos līmeņos (Eiropas, valsts, reģionālajā), no vienas puses, un horizontālā koordinācija reģionu līmenī, no otras puses, lai izvairītos no pārklāšanās un izmantotu partneru pieredzi;
35.

uzskata, ka attiecībā uz videi un cilvēku veselībai bīstamām vielām visā Eiropas Savienībā jānosaka vienādi kvalitātes standarti no bioatkritumiem ražotam kompostam un kompostam pielīdzināmiem produktiem. Jāņem vērā arī, kādam mērķim kompostu un kompostam pielīdzināmus produktus paredzēts izmantot un kādā stāvoklī ir augsne, ko paredzēts mēslot, kā arī komposta daudzums un koncentrācija. Viens no risinājumiem varētu būt ar kompostu un kompostam pielīdzināmiem produktiem apstrādājamās augsnes iedalījums kategorijās atkarībā no tās kvalitātes; Kvalitātes standarti no bioatkritumiem ražotajiem produktiem ir iedalāmi divās kategorijās: — no bioatkritumiem iegūtie produkti, ar kuriem mēslo augsni, kas kalpo pārtikas ražošanai, — no bioatkritumiem iegūtie produkti, ar kuriem mēslo augsni parkos, apstādījumos un mežos;
32.

izsaka šaubas par to, vai būtu jāņem vērā Padomes Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (direktīva par ietekmi uz vidi) un Seveso direktīvas 1996/82/EK daži aspekti par katastrofu novēršanu. Lai izvairītos no papildu birokrātiskā sloga, jāatturas no jau esošo procedūru satura pārslogošanas. Lai efektīvi novērstu katastrofas, priekšroka būtu jādod mērķtiecīgiem un koordinētiem pasākumiem vietējā un reģionālajā līmenī, nevis administratīvo un atļauju saņemšanas kārtības vispārējai paplašināšanai;
5.

norāda, ka, popularizējot ilgtspējīgu enerģijas apgādi un energoefektivitāti, pilsētas mēru pakts var kalpot par stimulu pilsētām un reģioniem pārmaiņu īstenošanā, lai pasargātu vismazāk aizsargātās iedzīvotāju kategorijas, jo īpaši tos, kuriem ir zemi vai fiksēti ienākumi, no augstu energoresursu cenu un degvielas trūkuma radītās ietekmes; tomēr visiem pasākumiem jābūt vērstiem uz to, lai izvairītos no subsidētas enerģijas patēriņa un lai nodrošinātu ievērojamus finansiālus stimulus ar mērķi paaugstināt energoefektivitāti un samazināt enerģijas patēriņu, ja vien tas iespējams;
—

uzskata, ka iepriekšēja (ex ante) novērtējuma procedūra ir jāsaglabā, lai nodrošinātu uzticēšanos Eiropas ekomarķējumam un tā ticamību. Kopienas ekomarķējums ir tāda marķējuma sistēma, kuras pamatā ir dzīves cikla novērtējums saskaņā ar ISO 14024, ko verificējusi trešā persona. Lai nodrošinātu ISO standartu ievērošanu, par marķējumu atbildīgajai iestādei jāveic gan iepriekšējs (ex ante) novērtējums, gan par novērtējums pēc izpildes (ex post) un jānoskaidro, vai attiecīgais produkts, kam tiek pieprasīts ekomarķējums, atbilst ekomarķējuma kritērijiem. Priekšlikums pāriet no novērtējuma uz reģistrēšanu un uzraudzību pēc izpildes nopietni apdraud uzticēšanos marķējumam un tā ticamību.
29.

norāda, ka vietējās un reģionālās pašvaldības ir veicinājušas biodegvielu izmantošanu, piemēram, savācot izlietoto pārtikas eļļu, lai ražotu biodīzeļdegvielu municipālajam transportam, šīm pašam vajadzībām ražojot arī biogāzi no notekūdeņiem un citiem bioloģiskiem atkritumiem, un no vietējo pašvaldību apsaimniekotajiem mežiem, kā arī no koksnes atkritumiem iegūstot koksnes granulas, ko izmanto galvenokārt apkurei, kā arī siltuma koģenerācijas sistēmās. Jāatbalsta iniciatīvas, kas uzsāktas dažādos Eiropas reģionos, lai izveidotu “biodegvielu tīklus”, kuru uzdevums ir reģionālā līmenī koordinēt biodegvielu ražošanu un patēriņu. Ja biodegvielu ražos ilgtspējīgā veidā, t.i., ņemot vērā visus ekonomiskos, vides un sociālos aspektus, šādi tīkli var veicināt reģionālās ekonomikas attīstību;
13.

lai stratēģija gūtu panākumus, proti, mobilitāte kļūtu iespējama visiem darba ņēmējiem, kas vēlas meklēt darbu citā dalībvalstī, nepieciešami šādi pasākumi: i) informācija par darba piedāvājumiem citās dalībvalstīs būtu jāsniedz ar EURES, valstu nodarbinātības dienestu, starpniecību, bet vietējā un reģionālajā līmenī — ar vietējo vai reģionālo iestāžu starpniecību; ii) dalībvalstis būtu jāmudina savās nodarbinātības un mūžizglītības stratēģijās kā prioritāti iekļaut ģeogrāfisko un profesionālo mobilitāti (5. pasākums); iii) darba ņēmējiem jābūt informētiem par savām tiesībām meklēt darba vietu citās dalībvalstīs un par formalitātēm, kā viņi to var izdarīt un kas viņiem jādara, lai šajā sakarā saglabātu savas sociālā nodrošinājuma tiesības; iv) darba devējiem, jo īpaši vietējā līmeņa mazos un vidējos uzņēmumos, jābūt izpratnei par to, ka viņi, ievērojot visus spēkā esošos darba, darba drošības un sociālās drošības tiesību aktus, var pieņemt darbā darbiniekus no citām dalībvalstīm, un par iespējamiem abpusējiem ieguvumiem šajā sakarā; v) lielāka uzmanība jāpievērš valodu apguvei un daudzvalodības veicināšanai; vi) jāveicina kvalifikācijas, tajā skaitā profesionālās kvalifikācijas, atzīšana citās valstīs; vii) sociālie partneri jāiesaista visos darba mobilitātes jautājumos; viii) jāpanāk pensijas tiesību pārvedamība (4. pasākums) un elastīgāki sociālā nodrošinājuma noteikumi dalībvalstīs un pārrobežu kontekstā; ix) atbilstīga apmācība jānodrošina vietējo, reģionālo un valsts varas iestāžu darbiniekiem, kas nodarbojas ar visiem jautājumiem saistībā ar darba ņēmēju, kas citās valstīs meklē darbu, mobilitāti, lai viņi spētu ātri sniegt pareizu informāciju un palīdzēt darba ņēmēju saziņā ar uzņemošās valsts kompetentajām iestādēm, izmantojot tiesības uz sociālo aizsardzību;
47.

aicina Komisiju izstrādāt vidusposma pārskatu, kas ļautu, pirmkārt, novērtēt stratēģijas ietekmi uz to nomaļo reģionu tatsaimniecības attīstību, kuri atteikušies no konverģences mērķa, un, otrkārt, veikt novērtējumu par to, kā Eiropas fondu izmantošana ietekmē faktisko konverģences procesu pārējos nomaļajos reģionos;
16.

izsaka nožēlu par to, ka netika veikts minēto projektu, to īstenošanas gaitas un savstarpējās sinerģijas daudzpusējs novērtējums, un iesaka Komisijai turpmāk veikt analīzi, pamatojoties uz jauniem un precīziem statistikas datiem, kas atbilstošā veidā iegūti attiecīgajos projektos iesaistītajās dalībvalstīs. Paziņojumā uzsvērts, ka lai nodrošinātu Eiropas transporta tīklu optimālu īstenošanu noteiktajos termiņos, jāveic iespējami labāka projektu koordinācija, tomēr līdz šim nav veikts neviens novērtējums. To varētu veikt Eiropas transporta tīklu koordinācijas grupa. Minētais novērtējums varētu būt kā papildelements, izdarot grūtu izvēli Eiropas atbalsta līdzekļu sadalē 2007.-2013. gadam.
2.1

piekrīt viedoklim, ka jāizveido īpaša Eiropas mācību procesā iegūto kvalifikāciju ietvarstruktūra, kas papildina noteikumus profesionālās kvalifikācijas jomā, īpaši tāpēc, ka Eiropas Kvalifikāciju ietvarstruktūra mūžizglītībai padarīs pārredzamāku un pamanāmāku pāreju starp dažādiem izglītības un apmācības veidiem. Tomēr mācību procesā iegūtajai kvalifikācijai ir arī svarīga nozīme pārejā no mācību vides uz darba dzīvi, un tāpēc to nevar aplūkot atrauti no jautājumiem, kas skar sagatavošanos profesionālajai darbībai;
D 1 Noglabāšana virs vai zem zemes (piem., poligons u.c.) D 2 Attīrīšana augsnē (piem., šķidrumu vai nogulšņu biodegradācija augsnē u.c.) D 3 Iesūknēšana (piem., sūknējamu atkritumu ievadīšana akās, tektoniski veidotās sālsalās vai dabīgi izveidotās iedobēs u.c.) D 4 Izgāšana uz virsmas (piem., šķidrumu vai nogulšņu uzglabāšana bedrēs, dīķos vai ūdens baseinos u.c.) D 5 Speciāli konstruēts poligons (piem., ievietošana speciāli iekārtotos atsevišķos nodalījumos, kas pārklāti un izolēti viens no otra un no vides u.c.) D 6 Izgāšana ūdenstilpēs, izņemot jūras/okeānus D 7 Izgāšana jūrā/okeānā, ieskaitot novietošanu uz gultnes D 8 Bioloģiska apstrāde, kas nav precizēta citur šajā pielikumā, un kā rezultātā veidojas galīgi savienojumi vai maisījumi, kurus apglabā, izmantojot kādu no D 1 līdz D 12 darbībai D 9 Fizikāli ķīmiska apstrāde, kas nav precizēta citur šajā pielikumā, un kā rezultātā veidojas galīgi savienojumi vai maisījumi, kurus apglabā, izmantojot kādu no D 1 līdz D 12 darbībai (piem., iztvaicēšana, žāvēšana, kalcinēšana u.c.) D 10 Sadedzināšana uz sauszemes D 11 Sadedzināšana jūrā D 12 Ilgstoša glabāšana (piem., konteineru ievietošana kalnraktuvēs u.c.) D 13 Sajaukšana vai samaisīšana pirms kādas no D 1 līdz D 12 darbības veikšanas D 14 Pārsaiņošana pirms kādas no D 1 līdz D 13 darbības veikšanas D 15 Glabāšana līdz kādas no D 1 līdz D 14 darbības veikšanai (izņemot īslaicīgu glabāšanu pirms savākšanas vietā, kur atkritumi radušies)

D 1 Noglabāšana virs vai zem zemes (piem., poligons u.c.) D 2 Attīrīšana augsnē (piem., šķidrumu vai nogulšņu biodegradācija augsnē u.c.) D 3 Iesūknēšana (piem., sūknējamu atkritumu ievadīšana akās, tektoniski veidotās sālsalās vai dabīgi izveidotās iedobēs u.c.) D 4 Izgāšana uz virsmas (piem., šķidrumu vai nogulšņu uzglabāšana bedrēs, dīķos vai ūdens baseinos u.c.) D 5 Speciāli konstruēts poligons (piem., ievietošana speciāli iekārtotos atsevišķos nodalījumos, kas pārklāti un izolēti viens no otra un no vides u.c.) D 6 Izgāšana ūdenstilpēs, izņemot jūras/okeānus D 7 Izgāšana jūrā/okeānā, ieskaitot novietošanu uz gultnes D 8 Bioloģiska apstrāde, kas nav precizēta citur šajā pielikumā, un kā rezultātā veidojas galīgi savienojumi vai maisījumi, kurus apglabā, izmantojot kādu no D 1 līdz D 12 darbībai D 9 Fizikāli ķīmiska apstrāde, kas nav precizēta citur šajā pielikumā, un kā rezultātā veidojas galīgi savienojumi vai maisījumi, kurus apglabā, izmantojot kādu no D 1 līdz D 12 darbībai (piem., iztvaicēšana, žāvēšana, kalcinēšana u.c.) D 10 Sadedzināšana uz sauszemes D 11 Sadedzināšana jūrā D 12 Ilgstoša glabāšana (piem., konteineru ievietošana kalnraktuvēs u.c.) D 13 Sajaukšana vai samaisīšana pirms kādas no D 1 līdz D 12 darbības veikšanas D 14 Pārsaiņošana pirms kādas no D 1 līdz D 13 darbības veikšanas D 15 Glabāšana līdz kādas no D 1 līdz D 14 darbības veikšanai (izņemot īslaicīgu glabāšanu pirms savākšanas vietā, kur atkritumi radušies)
1.2.8

izsaka bažas par to, ka tāds līdzeklis kā krīzes destilācija, kam jābūt īstermiņa risinājumam, pārvēršas par strukturālu pasākumu, kļūstot par vienu no pašreizējās finanšu paketes galvenajiem mērķiem un tādējādi atņemot līdzekļus kvalitātes, kā arī tirdzniecības un patēriņa pasākumiem. Komiteja arī uzskata, ka paziņojumā jāiekļauj arī dzeramā alkohola destilācija līdz ar blakusproduktu destilāciju. Tiek uzsvērts, ka blakusproduktu destilācija būtu veicama vismaz 15 % alkohola, kas iegūts no jēlspirta;
2.1

zināšanu nodošana un izplatīšana ir galvenais jautājums. Pašreizējā pamatprogrammā ir iekļauti šim nolūkam paredzēti mehānismi, bet nav zināms, vai tas notiek sistemātiski un efektīvi. Kādi ir rezultāti? Par to ir zināms maz, jo nav skaidru prasību attiecībā uz pārbaudi. Viens no iespējamiem risinājumiem — apstiprinātiem projektiem uzlikt skaidrāk definētu atbildību par zināšanu nodošanas stratēģiju izstrādi un to izpildi. Komisijai vajadzētu projektus uzraudzīt, lai redzētu sasniegtos rezultātus;
2.2

uzskata, ka ir svarīgi pilnveidot vietējo un reģionālo varu darbības jomu, lai veidotu un stiprinātu to darbības pamatā esošos ekonomiskos nosacījumus, kas ir būtiski to dzīvotspējai; Par vienu no iespējamām pieejām jāuzskata vietējās un reģionālās varas sniegto pakalpojumu attīstīšana;