Standarta grozījuma apstiprināšana vīna nozares produkta specifikācijā: Paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2022/C 401/09)

Šis paziņojums publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

STANDARTA GROZĪJUMA APSTIPRINĀŠANAS PAZIŅOJUMS

“Patrimonio”

PDO-FR-A0157-AM01

Paziņojuma datums: 8.9.2022.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Vīndarības metodes

Aizsargātā cilmes vietas nosaukuma “Patrimonio” specifikācijas I nodaļu papildina, VI-1° punktā “Vīnogulāju kopšanas veidi” iekļaujot agrovides noteikumu, kas aizliedz izmantot ķīmiskos nezāļu iznīcinātājus.

Šo noteikumu iekļauj arī vienotajā dokumentā sadaļā “Audzēšanas prakse”.

2. Uzraudzības iestādes kontaktinformācija

Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Patrimonio” apzīmētā produkta specifikācijas III nodaļas II punktā “Atsauces uz uzraudzības iestādi” veic grozījumus, atjauninot INAO adresi:

“Institut National de l’Origine et de la Qualité (I.N.A.O) TSA 30003 - 93555 MONTREUIL Cedex Tālr. 33 173303800 Fakss 33 173303804 E-pasts: info@inao.gouv.fr” Šis grozījums ir izdarīts arī vienotā dokumenta sadaļā “Kontaktinformācija. Informācija par uzraudzības iestādi”.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1. Nosaukums vai nosaukumi

Patrimonio

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN — aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1. Vīns

4. Vīna vai vīnu apraksts

1. Vīnu analītiskās īpašības

ĪSS APRAKSTS

Vīni ar cilmes vietas nosaukumu “Patrimonio” ir nedzirkstoši vīni, kas var būt sarkani, sārti un balti.

Spirta dabiskā tilpumkoncentrācija atbilst šādiem kritērijiem: 11 % baltvīniem, 11,5 % sārtvīniem un 12 % sarkanvīniem.

Sarkanvīnos ābolskābes maksimālais saturs iepildīšanas posmā ir 0,4 grami uz litru.

Pēc fermentācijas vīnos fermentējamo cukuru (glikoze + fruktoze) saturs nepārsniedz turpmāk minētās vērtības:

— vīnos, kuru spirta dabiskā tilpumkoncentrācija ir mazāka vai vienāda ar 14 %: 4 g/l;

— vīnos, kuru spirta dabiskā tilpumkoncentrācija ir lielāka par 14 %: 5 g/l.

Kopējais skābums, gaistošais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs ir tāds, kā noteikts Kopienas regulās.

Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālā kopējā spirta koncentrācija (tilp. %) Minimālā faktiskā spirta koncentrācija (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

2. Vīnu organoleptiskais raksturojums

ĪSS APRAKSTS

Sarkanvīni veido 40 % no produkcijas. Tos ražo no vīnogu šķirnes “Nielluccio N”, kura vīnogu šķirņu proporcijā un maisījumā sastopama vismaz 90 % apmērā, tādējādi nodrošinot tiem tanīniem bagātu struktūru un pilnestīgumu, kas savukārt nosaka labu nogatavināšanas potenciālu. To krāsa ir spilgti sarkana, rubīnsarkana vai granātsarkana, un to spirta dabiskā tilpumkoncentrācija bieži pārsniedz 13 %. Sākotnējie aromāti, kas atgādina sarkanās ogas, piemēram, upenes vai kazenes, dažkārt kopā ar koksnes niansēm, ar laiku attīstās līdz pikantiem aromātiem, kā arī grauzdējuma un balzama notīm.

Sārtvīni visbiežāk ir smalka maisījuma rezultāts, kurā vīnogu šķirnes “Nielluccio N” proporcija ir vismaz 75 %, un tā ir maisījumā ar vīnogu šķirnēm “Sciaccarello N”, “Grenache N” un “Vermentino B”. Tie ir nedzirkstoši sausie vīni, koši sārtā krāsā, labi sabalansēti un ar aromātiskiem akcentiem, kas atgādina avenes un jāņogas. Parasti tos bauda kā jaunvīnus, kuriem piemīt izteikts svaigums.

Baltvīnus, kas ir nedzirkstoši un sausi, gatavo tikai no “Vermentino B” vīnogu šķirnes, kas tiem parasti piešķir lielisku aromāta bagātību. Ziedu aromāti, kas atgādina baltos ziedus, vilkābeles vai irbulenes, ir īpaši izteikti, kamēr vīni ir jauni.

Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālā kopējā spirta koncentrācija (tilp. %) Minimālā faktiskā spirta koncentrācija (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

5. Vīndarības metodes

5.1. Īpašās vīndarības metodes

1.

Audzēšanas prakse

— Vīnkoku stādījumu minimālā biezība ir 4 000 vīnkoku uz hektāru.

— Šo vīnkoku rindstarpu attālums nedrīkst pārsniegt 2,80 metrus, bet attālums starp vienas rindas vīnkokiem nedrīkst būt mazāks par 0,80 metriem.

— Vīnkokus apgriež īsi (kausveidā vai Ruajā [Royat] kordona formā), katram vīnkokam atstājot ne vairāk par 10 vīnstīgu pumpuriem.

— Ķīmisko nezāļu iznīcinātāju izmantošana ir aizliegta.

— Apūdeņošana ir aizliegta.

2.

Īpašā vīndarības metode

— Jebkādas bagātināšanas darbības ir aizliegtas.

— Koksnes šķeldas izmantošana ir aizliegta.

— Kokogles izmantošana vīndarības vajadzībām ir aizliegta.

Līdztekus šeit iepriekš izklāstītajiem noteikumiem vīndarības metožu jomā jāievēro arī attiecīgās saistības, kas minētas Kopienas līmeņa tiesību aktos un Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksā.

5.2. Maksimālās ražas

1.

55 hektolitri no hektāra

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Vīnogu novākšana, vinifikācija, vīnu gatavošana un kopšana notiek šādu Augškorsikas (Haute-Corse) departamenta pašvaldību teritorijā: Barbaggio, Farinole, Oletta, Patrimonio, Poggio-d’Oletta, Saint-Florent un Santo-Pietro-di-Tenda.

7. Vīna vīnogu šķirne(-s)

“Grenache N”

“Nielluccio N” - “Nielluciu”

“Sciaccarello N”

“Vermentino B” - “Rolle”

8. Saiknes vai saikņu apraksts

8.1. Saikni veicinošo dabas faktoru un cilvēkfaktoru apraksts

Saikni veicinošo dabas faktoru apraksts

Ģeogrāfiskais apgabals, kas atrodas Korsikas raga (Cap Corse) pakājē un iziet uz Senflorēna (Saint Florent) līci, ir daļa no plaša amfiteātra, kas izvietojies līdzenumā, kalnos un ielejās. Austrumos, virzienā uz Bastiā (Bastia) pilsētu, un dienvidos, virzienā uz Agriates tuksnesi, to norobežo blīvs piekrastes mazo upju tīkls un grēdu līnija.

Tas aptver septiņu pašvaldību teritoriju Augškorsikas departamentā un Nebbiu (korsikāņu valodā tas nozīmē “migla”) reģionu.

Reljefs ir varens, tas atspoguļo svārstības, kas satricināja reģionu mezozoja ērā. Ģeoloģisko cilmiezi veido spīdīgi okeāna gultnes slānekļi, ko rietumos klāj nogulumieži, bet austrumos — kristāliskie nogulumi. Šajā ģeoloģiskajā situācijā ir izveidojušās kaļķakmens pakalnu ainavas ar noapaļotām virsotnēm un monoklinālu ieplaku, kas stiepjas no Poggio-d'Oletta līdz Farinole. Lielākā daļa vīna dārzu aug šajā monoklinālā ieplakā, ko dēvē par “Conca d'Oro” (kas nozīmē “zelta gliemežvāks”) un kas atrodas dažus desmitus metru virs jūras, ieplakai ir sarežģīts reljefs. Vīnogulājus audzē arī kalnu nogāzēs vai dažās labi drenētā piejūras līdzenuma vietās, piemēram, Patrimonio pašvaldības ziemeļrietumos.

Lielāko daļu kultivēto platību aizņem vīnogulāji, bet neapstrādātajās platībās ir blīvi, bieži vien necaurejami krūmāji, ko ielejās rotā savvaļas olīvkoki vai dižozolu birzis.

“Patrimonio” vīna dārza teritorijas savdabība slēpjas šīs ieplakas augsnes sarežģītībā, kas ļoti atšķiras katrā pašvaldībā atkarībā no augstuma un jūras tuvuma un kas lielākoties ir mālainas kaļķakmens augsnes rietumu virzienā un ļoti akmeņainas un slāņainas augsnes Poggio-d'Oletta virzienā — uz austrumiem.

Šajā amfiteātrī, kas ir atvērts uz rietošās saules pusi, Vidusjūras klimatu labvēlīgi ietekmē jūras tuvums. Veģetāciju spēcīgi ietekmē sezonālie vēji — ziemeļrietumu vējš mistrāls un dienvidrietumu vējš libečo. Temperatūras atšķirības ir nelielas.

Vīnkopība Korsikā aizsākās jau senatnē. Grieķi sāka vīnogulāju audzēšanu 6. gadsimtā pirms mūsu ēras, un pēc tam romieši attīstīja tirdzniecību ārpus salas.

Līdz ar Romas impērijas sabrukumu vīna eksports kļuva par retumu, un vīnkopību atjaunoja tikai XI gadsimtā, ko paveica Pizas iedzīvotāji, pievēršoties baznīcas vīna ražošanai.

Dženovā XV gadsimtā vīnkopība, un jo īpaši “Patrimonio”, ieņem nozīmīgu vietu. XVIII gadsimta beigās Nebbiu reģiona vīni, kurus iekrāva buru kuģos Senflorānā, apkuģoja apkārt Korsikas ragam, un tos izkrāva Bastijā. Tur tos degustēja un, ja pārbaudījums tika izturēts, tie ieguva tiesības tikt eksportētiem ar nosaukumu “vini navigati” (vīni, kas ir vesti ar kuģi).

“Patrimonio” ražotāji bija pirmie, kas aktīvi sāka rūpēties par kvalitāti, un 1942. gadā viņi iesniedza savu pirmo pieteikumu kontrolēta cilmes vietas nosaukuma atzīšanai. Normatīvo ierobežojumu un salas īpašās situācijas dēļ vīna atzīšanas dekrētu varēja parakstīt tikai 1968. gada pavasarī.

2008. gadā “Patrimonio” vīna dārzu platība bija 410 hektāri, un 32 privātajos pagrabos tika saražoti 14 200 hektolitri šī vīna.

8.2. Cēloņsakarības

Šajā nelielajā, dzīvīgajā un bagātajā reģionā, kas ir labi pasargāts no vēja un ir īpaši pakļauts rietošās saules stariem, ražo vienus no pazīstamākajiem Korsikas vīniem un salā pirmo ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu apzīmēto vīnu.

Vidusjūras klimats, kuestas formas monoklināls reljefs un kaļķakmens augsne ļauj “Nielluccio N” būt galvenajai “Patrimonio” vīna dārza vīnogu šķirnei. Tā ir Bakha valstības visizcilākā pārstāve, jeb Jupitera asinis, “sanguis jovis”, ko “Patrimonio” vīna dārza kaļķakmens augsne padara bagātīgas un krāsas ziņā ļoti piesātinātas.

“Nielluccio N” ir Korsikas šķirņu mantojums, kas saistībā ar “Patrimonio” ir tas pats, kas šķirne “Sciaccarello N” saistībā ar “Ajaccio”.

Ģeogrāfiskā apgabala sirdī savijas pauguri, kas pasargā no vēja vīnogulājus, kuri ar izplestām lapām uzņem siltos saules starus, pārāk neciešot no vasaras žāvējošo vēju kaprīzēm.

Vīnogu ražas novākšanai precīzi noteiktajā zemesgabalu apgabalā ietilpst zemesgabali, kas atrodas kalnu aizvējā, tos pozitīvi ietekmē labākais izvietojums un jūras klimats, un tajās galvenokārt ir māla–kaļķakmens augsnes vai augsnes, kas vietām ir izveidojušās uz kaļķainiem vai spīdīgiem slānekļiem.

Šajos apstākļos vīna dārzs un tā ražošanas potenciāls ir optimāli jāpārvalda ar konkrētajām vīnogulāju audzēšanas metodēm, īsi apgriežot augļzarus un kontrolējot ražu. Vietējie apstākļi izpaužas vīnu aromātiskajā buķetē, sarkanvīnu smalkajā tanīnu struktūrā un sārtvīnu dāsnumā.

Tādu vīnkoku esība, ko labvēlīgi ietekmējusi dabiskā vide, galvenokārt ir vīnogu audzētāju kopienas darbs, kura ir spējusi izvēlēties labākās vietas, saglabāt tradicionālo vīnogu šķirni un ražot vīnus, kas izturējuši laika pārbaudi, lai uzturētu savu identitāti un galu galā to piedāvātu prasīgiem patērētājiem.

Vīna dārzs ir sadalīts nelielos īpašumos, kuros paaudžu paaudzēs iegūtā vīndaru zinātība ir ļāvusi radīt cēlus vīnus, brīnišķīgi atspoguļojot izcilo Korsikas vīnogu šķirņu īpatnības.

Kopš kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “Patrimonio” trīsdesmitās gadadienas (1998. gada 11. novembrī) Sanmartino (San Martino) ir tradīcija svinēt Svētā Mārtiņa, vīnkopju un dalīšanās aizbildņa, dienu. Jaunās ražas degustācija vīna brālības pavadībā katru gadu ir patīkams brīdis.

9. Būtiski papildu nosacījumi (iepakojums, marķēšana, citas prasības)

Tiesiskais regulējums

Valsts tiesību akti

Papildu nosacījumu veids

Atkāpe, kas saistīta ar ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Nosacījuma apraksts

Tiešās apkaimes apgabalu, kas, paredzot atkāpi, noteikts vinifikācijai, vīnu gatavošanai un kopšanai, veido Olmeta-di-Tuda pašvaldības teritorija Augškorsikas departamentā.

Saite uz produkta specifikāciju

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-ef16a4b1-5277-4772-9bf6-0d315936c90c

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.