Komisijas ziņojums - Progress Kioto mērķu sasniegšanā (saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu 280/2004/EK par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcas efekta izraisošo gāzu emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā) {SEC(2006) 1412} /* COM/2006/0658 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 27.10.2006 COM(2006) 658 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS PROGRESS KIOTO MĒRĶU SASNIEGŠANĀ (saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu 280/2004/EK par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcas efekta izraisošo gāzu emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā) {SEC(2006) 1412} SATURS 1. Kopsavilkums 3 2. Faktiskais progress laikā no 1990. līdz 2004. gadam 5 2.1. SEG emisiju tendences 5 2.2. Siltumnīcefekta gāzu emisiju intensitāte 2004. gadā 5 2.3. SEG emisijas 2004. gadā, salīdzinot ar 2003. gadu 6 2.4. Emisiju tendences nozīmīgākajās ekonomikas nozarēs 7 3. Paredzamais progress no 1990. līdz 2008. / 2012. gadam 10 3.1. Dalībvalstu prognozes 10 3.1.1. ES-25 10 3.1.2. ES-15 13 3.1.3. ES-10 13 3.1.4. Topošās dalībvalstis un kandidātvalstis 13 3.2. Eiropas Klimata pārmaiņu programmas (EKPP) īstenošana 13 3.3. ES emisiju tirdzniecības shēmas (ETS) īstenošana 14 3.4. Kioto mehānismu plānotais izmantojums 14 3.5. Oglekli saistošo ekosistēmu plānotais izmantojums 15 1. KOPSAVILKUMS Saskaņā ar Kioto protokolu Eiropas Kopiena (EK) ir piekritusi laika periodā no 2008. līdz 2012. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas par 8 %, salīdzinot ar atsauces gadu[1]. Pamatojoties uz jaunākajiem pieejamiem inventarizācijas datiem (2004), SEG emisijas ES-15 (bez zemes izmantojuma, zemes izmantojuma pārmaiņām un mežsaimniecības ( LULUCF )) bija par 0,9 % zemākas, bet ar LULUCF — par 3,0 % zemākas nekā atsauces gadā. Salīdzinot ar 2003. gadu, 2004. gadā SEG emisijas ES-15 valstīs palielinājās par 0,3 %. Prognozes, pamatojoties uz dalībvalstu līdz 6. jūnijam iesniegtajiem datiem, liecina, ka ES sasniegs tās Kioto mērķus, taču tikai ar šādiem nosacījumiem: - pilnībā un pietiekami laicīgi, lai varētu ietekmēt emisijas saistību periodā, ir īstenoti visi papildu pasākumi[2] Eiropas vai nacionālā līmenī, kas patlaban tiek apspriesti; - pilnā apmērā, kā plānots, tiek izmantoti Kioto mehānismi; - 3.3. un 3.4. pantā minētie pasākumi (oglekli absorbējošas ekosistēmas) tiek īstenoti dalībvalstu paredzētajā apmērā. Plānotā un reālā emisiju daudzuma atšķirības liecina, ka dalībvalstīm jāpastiprina plānoto politiku un pasākumu īstenošana. Viens no ES klimata pārmaiņu politikas stūrakmeņiem ir ES emisiju tirdzniecības shēma. Dalībvalstis šobrīd iesniedz 2. valsts kvotu sadales plānus ( NAP ), kas aptvers laika periodu no 2008. līdz 2012. gadam. Tā kā līdz Kioto 1. saistību perioda sākumam ir palicis mazāk par diviem gadiem, samazināšanas mērķu garantētai sasniegšanai ir ārkārtīgi svarīgi, lai dalībvalstis izmantotu savus NAP . 1. attēls: Reālais un plānotais emisiju daudzums ES-25 un ES-15 [pic] Kopumā SEG emisijas ES-25[3] 2004. gadā bija par 7,3 % zemākas, salīdzinot ar atsauces gada līmeni (bez emisijām un samazinājuma ar LULUCF ). Salīdzinot ar 2003. gadu, 2004. gadā ES-25 siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas otro gadu pēc kārtas pieauga par 0,4 %, un tagad tās sasniegušas augstāko līmeni kopš 1997. gada, kad pieņemts Kioto protokols. Ņemot vērā visas esošās vietējās politikas un pasākumus, kas jau tiek īstenoti, tiek lēsts, ka 2010. gadā SEG emisiju kopējais daudzums ES-25 būs aptuveni par 4,6 % mazāks nekā atsauces gadā. Ja ņem vērā arī papildu vietējās politikas un pasākumus, kas patlaban tiek apspriesti, paredzams samazinājums par 8,1 %, bet, pieskaitot Kioto mehānismus un oglekli absorbējošās ekosistēmas — par 10,8 %. Divas ES-15 dalībvalstis, proti, Zviedrija un Apvienotā Karaliste, ir ceļā uz savu mērķu sasniegšanu 2010. gadā, izmantojot vienīgi vietējās politikas un pasākumus. Tiek lēsts, ka vēl 6 dalībvalstis varētu sasniegt savus mērķus ar patlaban apspriešanas stadijā esošo papildu vietējo politiku un pasākumu, Kioto mehānismu un oglekli absorbējošu ekosistēmu palīdzību. Paredzams, ka septiņas dalībvalstis (Austrija, Beļģija, Dānija, Itālija, Īrija, Portugāle un Spānija) nesasniegs savus mērķus, izmantojot visus minētos pasākumus. Šīm valstīm būs jānosaka tālāka politika un pasākumi emisiju samazināšanai[4]. Tiek lēsts, ka visas astoņas jaunās dalībvalstis 2010. gadā sasniegs vai pat pārsniegs tām noteiktos Kioto mērķus, izmantojot esošās vietējās politikas un pasākumus. Tomēr vairumā valstu laikā no 2004. līdz 2010. gadam emisijas palielināsies. Slovēnija paredz, ka tā sasniegs savus Kioto mērķus, izmantojot papildu politikas un pasākumus, kas patlaban tiek apspriesti, un oglekli absorbējošas ekosistēmas. 2. FAKTISKAIS PROGRESS LAIKā NO 1990. LīDZ 2004. GADAM 2.1. SEG emisiju tendences ES kontrolēšanas mehānisma ietvaros visas ES-15 dalībvalstis sniedza SEG inventarizācijas datus par laiku no 1990. līdz 2004. gada, norādot visas gāzes. Trīs dalībvalstīm (Grieķijai, Īrijai, Luksemburgai) trūkst datu vai nu par dažiem gadiem, vai par dažām gāzēm. SEG inventarizācijas datus par laika posmu no 1990. līdz 2004. gadam iesniedza arī vairums jauno dalībvalstu. Daudzām valstīm trūkst informācijas par fluorētām gāzēm. SEG emisiju tendences dažādās dalībvalstīs būtiski atšķiras. Kopumā SEG emisiju jomā EK dominē divas lielās emitētājas, proti, Vācija un Apvienotā Karaliste, kas kopā veido divas trešdaļas no ES-25 kopējām SEG emisijām. Šajās divās dalībvalstīs panākts SEG emisiju samazinājums par 316 miljoniem tonnu, salīdzinot ar 1990. gadu. Itālija ir trešā un Francija ir ceturtā lielākā emitētāja — to emisiju īpatsvars ir attiecīgi 12 % un 11 %. Itālijas SEG emisiju daudzums 2004. gadā bija aptuveni par 12 % augstāks nekā 1990. gadā. Itālijas SEG emisijas kopš 1990. gada palielinājās galvenokārt uz autotransporta, elektroenerģijas un siltumenerģijas ražošanas un naftas pārstrādes rēķina. Francijā emisijas 2004. gadā bija par 1 % zemākas nekā 1990. gadā. Francijā lielu N2O emisiju samazinājumu izdevās panākt adipīnskābes ražošanā, taču laikā no 1990. līdz 2004. gadam ievērojami pieauga CO2 emisijas no autotransporta. Spānija ir piektā un Polija ir sestā lielākā emitētāja ES-25 — tās veido attiecīgi 9 % un 8 % no ES-25 kopējā SEG emisiju apjoma. Spānijā laikā no 1990. līdz 2004. gadam emisijas pieauga par 48 %. Lielā mērā to noteica emisiju daudzuma pieaugums autotransporta, elektroenerģijas un siltumenerģijas ražošanas un rūpniecības nozarē. Polijā laikā no 1990. līdz 2004. gadam SEG emisiju apjoms samazinājās par 16 % (–32 % kopš atsauces gada, kas Polijas gadījumā ir 1988.). Nozīmīgākie faktori, kas ietekmējuši emisiju samazinājumu Polijā (un arī citās jaunajās dalībvalstīs), ir no enerģijas viedokļa neefektīvās smagās rūpniecības nozares panīkums un ekonomikas vispārēja pārstrukturizācija 1980. gadu beigās un 1990. gadu sākumā. Būtisks izņēmums bija transporta (īpaši autitransporta) nozare, kurā emisijas palielinājās aptuveni par 16 %. 2004. gadā 10 dalībvalstīs SEG emisijas bija virs atsauces gada līmeņa, bet pārējās 13 dalībvalstīs tās bija zem atsauces gada līmeņa (Kiprai un Maltai nav Kioto mērķa). SEG emisiju procentuālās izmaiņas no atsauces gada līdz 2004. gadam svārstās no – 60 % (Lietuva) līdz + 48 % (Kipra un Spānija). Jauno dalībvalstu emisiju īpatsvars no to kopējā apjoma 2004. gadā bija 15 %. 2.2. Siltumnīcefekta gāzu emisiju intensitāte 2004. gadā ES-25 laikā no 1990. līdz 2004. gadam ikgadējās SEG emisijas uz vienu iedzīvotāju samazinājās par 1 tonnu, kas atbilst samazinājumam par 9 %. ES-15 SEG emisijas uz vienu iedzīvotāju samazinājās aptuveni par 6 %, lielā mērā pateicoties emisiju samazinājumam Vācijā un AK. Par spīti būtiskam samazinājumam, kas pārsniedz ES-15 rādītājus, jaunajās ES dalībvalstīs emisijas uz IKP ievērojami pārsniedz ES-15 vidējos rādītājus. Tas norāda uz jauno dalībvalstu ekonomikas izaugsmes potenciālu, tālāk samazinot SEG emisijas. Laikā no 1990. līdz 2004. gadam SEG emisijas uz IKP ES-15 samazinājās par 25 %. Pastāvīgais samazinājums norāda uz SEG emisiju atsaisti no ekonomikas izaugsmes. 2. attēls: SEG emisijas, IKP, enerģijas patēriņš un CO 2 emisijas ES-15 [pic] 2.3. SEG emisijas 2004. gadā, salīdzinot ar 2003. gadu SEG emisiju pieaugums 2003.–2004. gadā galvenokārt bija saistīts ar: a) augstākām CO2 emisijām autotransporta nozarē (+1,5 %), dzelzs un tērauda ražošanā (+5,4 %), un naftas pārstrādē (+3,3 %), kā arī b) augstākām HFC emisijām no saldēšanas un gaisa kondicionēšanas iekārtām (+12,1 %). Autotransporta nozarē CO2 emisiju būtisko pieaugumu, izmantojot dīzeļdegvielu (+5 %), tikai daļēji kompensēja CO2 emisiju samazinājums, izmantojot benzīnu (-3,2 %). SEG apjoma būtisks samazinājums 2003.–2004. gadā cita starpā bija vērojams šādās jomās: a) CO2 emisijas mājsaimniecībās un pakalpojumu nozarē (–1,4 %) un elektroenerģijas un siltumenerģijas ražošanā (–0,3 %), kā arī b) CH4 emisijas no atkritumu izgāztuvēm (-4,3 %) un ogļu ieguves un apstrādes nozarē (–16,5 %). Laikā no 2003. līdz 2004. gadam vislielākais emisiju pieaugums absolūtajos skaitļos bija vērojams Spānijā un Itālijā. Spānijā emisiju apjoma pieaugumu galvenokārt noteica CO2 emisijas elektroenerģijas un siltuma ražošanas nozarē un enerģijas patēriņš pārējā rūpniecībā, autotransportā un dzelzs un tērauda ražošanā. Būtiskais kāpums elektroenerģijas un siltumenerģijas ražošanā atspoguļo izteiktu termoelektroenerģijas ražošanas pieaugumu nelielā hidroelektroenerģijas ražošanas apjoma dēļ. Itālijā CO2 emisiju palielinājumu galvenokārt noteica naftas pārstrāde un autotransports. No pozitīvā aspekta, 2004. gadā bija vērojams emisiju samazinājums Vācijā, Dānijā un Somijā. Emisiju samazinājumu Vācijā noteica galvenokārt CO2 emisiju samazinājums mājsaimniecībās un pakalpojumu jomā, kā arī elektroenerģijas un siltumenerģijas ražošanas sektorā, turpretī dzelzs un tērauda ražošanā CO2 emisijas pieauga. Emisiju samazinājumu Dānijā un Somijā noteica galvenokārt CO2 emisiju samazinājums elektroenerģijas un siltuma ražošanas nozarē, kas atspoguļo lielāku hidroenerģijas īpatsvaru Ziemeļvalstu elektroenerģijas tirgū. 2.4. Emisiju tendences nozīmīgākajās ekonomikas nozarēs Nozīmīgākais sektors – enerģētika (ietverot transportu) – 2004. gadā veidoja 80 % no kopējā emisiju apjoma ES-15, kas ir par 3,8 % vairāk, salīdzinot ar 1990. gadu. 24 % no emisijām, kas saistītas ar enerģiju, veido transporta nozare. Nākamais lielākais ir lauksaimniecības sektors, kas veido 9 % no emisijām, un rūpnieciskie procesi – 8 %. Emisiju apjoma pieaugumu ES-15 valstīs 2004. gadā noteica galvenokārt augstākas CO2 emisijas autotransporta, dzelzs un tērauda ražošanas un naftas pārstrādes nozarē, kā arī fluorogļūdeņražu (HFC) emisiju pieaugums saldēšanas un gaisa kondicionēšanas iekārtu darbības dēļ. No pozitīvā aspekta, bija vērojams metāna emisiju samazinājums no atkritumu izgāztuvēm un ogļu ieguves un apstrādes nozarē. 2004. gadā vērojamo pieaugumu enerģētikas nozarē radīja autotransports, savukārt CO2 emisijas no mājsaimniecībām un pakalpojumu nozarē, kā arī elektroenerģijas un siltumenerģijas ražošanā samazinājās. 2004. gadā pieaugumu emisijas sektorā kompensēja samazinājums visās pārējās pamatkategorijās: salīdzinot ar 1990. gadu, emisijas rūpnieciskajos procesos samazinājušās par 16 %, lauksaimniecības nozarē — par 10 %, atkritumu apsaimniekošanas nozarē — par 33 %, bet emisijas šķīdinātāju un citu produktu lietošanas sektorā samazinājušās par 20 %. 3. attēls: SEG emisiju izmaiņas ES-15 pa sektoriem laikā no atsauces gada līdz 2004. gadam, sektoru prognozes ar pašreizējiem un papildu pasākumiem laikā no atsauces gada līdz 2010. gadam un sektoru īpatsvars 2004. gadā [pic] | [pic] | Avots: EVA. Energoapgāde un enerģijas izmantošana, neietverot transportu - Laikā no 1990. līdz 2004. gadam CO2 emisijas elektroenerģijas un siltumenerģijas ražošanā palielinājās par 6 %, jo par 35 % pieauga elektroenerģijas ražošana termoelektrostacijās. - Laikā no 1990. līdz 2004. gadam visās ES-15 dalībvalstīs enerģijas pieprasījuma kāpums pārsniedza emisiju pieaugumu. Zviedrijā, Francijā un AK bija vislabākie panākumi, atsaistot emisiju līmeni no pieprasījuma. Vācijā un Apvienotajā Karalistē emisiju samazinājums bija iespējams galvenokārt tādēļ, ka Vācijā tika uzlabota ar oglēm darbināmo spēkstaciju efektivitāte, bet Apvienotajā Karalistē enerģijas ražošanā notika pāreja no oglēm uz gāzi. Vērā ņemamā siltumenerģijas ražošanas atsaiste no CO2 emisijām Zviedrijā galvenokārt bija iespējama, pateicoties pārejai uz biomasas izmantošanu. - Saglabājoties pašreizējām tendencēm, elektroenerģijas daļa no atjaunojamiem energoresursiem līdz 2010. gadam sasniegs 19 %. Atjaunojamās enerģijas mērķis ES-15 ir 22 % no bruto elektroenerģijas patēriņa un ES-25 – 21 % no bruto elektroenerģijas patēriņa. - Koģenerācijas īpatsvars kopējā elektroenerģijas ražošanā ES-15 samazinājās no 10 % 2000. gadā līdz 9 % 2002. gadā. - CO2 emisijas no mājsaimniecībām laikā no 1990. līdz 2004. gadam pieauga par 3 %, bet mājokļu skaits līdz 2000. gadam bija palielinājies par 12 %. Tādējādi ir vērojama zināma atsaiste. Jāpiemin, ka Dānijā, Somijā un Zviedrijā sakarā ar centralizētās siltumapgādes attīstību samazinājusies kurināmā izmantošana mājsaimniecībās. Vācijā CO2 emisiju samazinājumu mājsaimniecībās galvenokārt noteica efektivitātes uzlabojums, īpaši Austrumvācijas mājsaimniecībās veicot ēku siltumizolāciju un pāreju no viena degvielas veida uz citu, saules siltumenerģijas izmantošana un centralizētā siltumapgāde ar biomasu. Transporta nozare - Laikā no 1990. līdz 2004. gadam SEG emisijas no iekšzemes transporta ES-15 palielinājās par 26 %, tajā pašā laikā par 26 % pieaugot arī emisijām no autotransporta. Tikai AK, Somijā, Vācijā un Zviedrijā emisijas no transporta pieauga nelielā mērā. - Paredzams, ka, izmantojot vietējās politikas un pasākumus, ES-15 SEG emisijas no iekšzemes transporta 2010. gadā būs par 35 % augstākas nekā 1990. gadā [5]. - Pasažieru autotransports laikā no 1990. līdz 2004. gadam palielinājās par 27 %, bet kravu autotransports laikā no 1990. līdz 2003. gadam palielinājās par 51 %. - Laikā no 1995. līdz 2004. gadam aptuveni par 12 % tika samazinātas emisijas no jaunajām vieglajām automašīnām, taču automašīnu pārdošanas apjoms šajā periodā palielinājās par 21 %. Šis pieaugums tādējādi “noēd” efektivitātes uzlabojumu jaunajās automašīnās. - CO2 emisijas no starptautiskās aviācijas un jūras transporta (uz ko neattiecas Kioto protokols) ES-15 laikā no 1990. līdz 2004. gadam pieaugušas par 59 %. - ES-10 emisijas no transporta laikā no atsauces gada līdz 1995. gadam samazinājušās par 6 %, taču pēc tam strauji augušas. 2004. gadā šīs emisijas bija par 28 % augstākas nekā atsauces gadā. Lauksaimniecība - Kopumā ES-25 SEG emisijas no lauksaimniecības laikā no 1990. līdz 2004. gadam samazinājās par 13 %, neraugoties uz to, ka Spānijā, Portugālē, Kiprā, Maltā un Polijā tās palielinājās. Emisiju no lauksaimniecības samazināšanās svarīgākie iemesli bija liellopu skaita samazinājums un mākslīgā un dabīgā mēslojuma izmantošanas samazinājums. - Tiek lēsts, ka, ņemot vērā pašreizējās vietējās politikas un pasākumus, SEG emisijas no lauksaimniecības ES-15 2010. gadā varētu būt par 16 % zemākas nekā 1990. gadā. Rūpniecība (kas nav saistīta ar enerģētiku) - Salīdzinot ar atsauces gada rādītājiem, SEG (oglekļa dioksīda, slāpekļa oksīda un fluorēto gāzu) emisijas no rūpniecības procesiem ES-15 bija samazinājušās par 16 %. Paredzams, ka ar pašreizējām vietējām politikām un pasākumiem 2010. gadā tās atkal varētu palielināties, sasniedzot 4 % zem atsauces gada līmeņa, bet ar papildu iekšzemes pasākumiem varētu saglabāties tikai nedaudz augstākas par 2004. gada līmeni. - Emisiju palielinājumu 2004. gadā, salīdzinot ar 2003. gadu, izraisīja cementa ražošanas pieaugums Francijā, Vācijā un Itālijā, un augošs HFC izmantojums saldēšanas un gaisa kondicionēšanas iekārtās Vācijā un Itālijā. - ES-15 fluorogļūdeņražu emisijas no saldēšanas un gaisa kondicionēšanas iekārtām, kas šobrīd veido 1 % no kopējā SEG emisiju daudzuma ES-15, laikā no atsauces gada līdz 2004. gadam palielinājās 9 reizes. - Slāpekļa oksīda emisijas no ķīmiskās rūpniecības ES-15 laikā no 1990. līdz 2004. gadam samazinājās par 55 %. Atkritumu apsaimniekošana - CH4 emisijas no atkritumu izgāztuvēm ES-15 laikā no 1990. līdz 2004. gadam samazinājās par 38 %. - Lielākajā daļā ES-15 dalībvalstu SEG emisijas no atkritumu apsaimniekošanas laikā no 1990. līdz 2004. gadam samazinājās; emisiju pieaugums bija vērojams vienīgi Itālijā, Īrijā, Portugālē un Spānijā. Daļēji emisiju samazinājumu no atkritumu apsaimniekošanas izdevās panākt, pieņemot direktīvu par atkritumu izgāztuvēm un līdzīgus tiesību aktus dalībvalstīs. - Tiek lēsts, ka 2010. gadā SEG emisijas no atkritumu apsaimniekošanas sektora būs vairāk kā par 40 % zemākas nekā 1990. gadā (ar pašreizējām politikām un pasākumiem). 3. PAREDZAMAIS PROGRESS NO 1990. LīDZ 2008. / 2012. GADAM Šajā novērtējumā ietverta informācija par 25 ES dalībvalstīm, taču detalizētāka informācija ir par ES-15. Novērtējums, vai dalībvalsts ir vai nav ceļā uz mērķu sasniegšanu, ir balstīts galvenokārt uz jau pieņemto vietējo politiku un pasākumu analīzi ES līmenī. Koriģētas prognozes ir pieejamas 18 dalībvalstīm. Informācija par elastīgo mehānismu izmantošanu saskaņā ar Kioto protokolu bija pieejama par 19 dalībvalstīm (Ungārija, Polija, Latvija un Lietuva neiesniedza nekādu informāciju). Šogad kopumā 14 dalībvalstu ziņojumos pirmoreiz bija iekļauta informācija par pasākumiem, kas saistīti ar LULUCF (oglekli absorbējošām ekosistēmām) saskaņā ar Kioto protokola 3.3. un 3.4. pantu. Ziņojumi par oglekli absorbējošo ekosistēmu izmantošanu ir būtiski uzlabojušies daļēji tāpēc, ka 2006. gadā bija pienākums sniegt ziņojumus saistībā ar UNFCCC . 3.1. Dalībvalstu prognozes 3.1.1. ES-25 Tiek lēsts, ka SEG emisijas ES-25 2010. gadā būs aptuveni par 4,9 % zemākas nekā atsauces gadā. Šādas prognozes pamatā ir pašu dalībvalstu aprēķini, kuros ņemtas vērā visas pašreizējās vietējās politikas un pasākumi. Ja ņem vērā arī apspriešanas stadijā esošās papildu vietējās politikas un pasākumus, paredzams samazinājums par 8,1 %, bet, pieskaitot Kioto mehānismus un oglekli absorbējošās ekosistēmas — par 10,8 %. Paredzams, ka, neīstenojot papildu vietējās politikas un pasākumus, emisijas laikā no 2004. līdz 2010. gadam palielināsies. 4. attēls: Starpība līdz Kioto mērķim, norādot relatīvo atšķirību (pārprodukcija vai deficīts) starp SEG prognozēm 2010. gadam un atbilstošajiem 2010. gada mērķiem, pamatojoties uz pašreizējām un papildu vietējām politikām un pasākumiem, tostarp Kioto mehānismu un oglekli saistošo ekosistēmu izmantošanu [pic] 3.1.2. ES-15 Kopējās prognozes, pamatojoties uz pašreizējām vietējām politikām un pasākumiem, liecina, ka SEG emisijas ES-15 2010. gadā būs tikai par 0,6 % zemākas nekā atsauces gadā (starpība līdz Kioto mērķim — 7,4 %). Apspriešanā esošie papildu pasākumi, par kuriem ziņojušas dalībvalstis, ir elektroenerģijas ražošanas veicināšana, izmantojot atjaunojamos enerģijas avotus, kā arī koģenerācijas un energoefektivitātes veicināšana. Šie papildu pasākumi var samazināt atšķirību par 4,0 %, tas ir, līdz 3,4 %. Tomēr ar vietējiem pasākumiem vien sasniegtais emisiju samazinājums nebūs pietiekams, lai sasniegtu Kioto mērķi. Paredzams, ka Kioto mehānismu izmantošana ļautu samazināt emisijas vēl par 2,6 %. Tiek lēsts, ka kopējais samazinājums 3.3. un 3.4. panta pasākumu dēļ ES-15 būtu aptuveni 32,6 miljoni tonnu CO2 ekvivalenta gadā, kas atbilstu vēl 0,8 %. Ņemot vērā visus pasākumus, ES-15 paredzamais emisiju samazinājums būs 8,0 %, sasniedzot Kioto mērķi. 3.1.3. ES-10 Paredzams, ka visu jauno dalībvalstu kopējās emisijas (izņemot Kipru un Maltu, par kurām dati nav pieejami) pēc 2004. gada palielināsies, taču 2010. gadā joprojām būs par 12 % zemākas nekā 1990. gadā. Emisiju samazinājums laikā no 2004. līdz 2010. gadam plānots vienīgi Čehijā un Igaunijā. Paredzams, ka Ungārijā un Polijā SEG emisijas 2010. gadā ievērojami pārsniegs 2004. gada līmeni. Prognozes jaunajām dalībvalstīm, kas ietvertas šajā ziņojumā, ir par 2 % zemākas nekā pagājušajā gadā ziņotās. Visās valstīs darbojas politikas un pasākumi, lai samazinātu SEG emisijas, un sešās valstīs ir noteiktas papildu politikas un pasākumi. Slovēnija ir vienīgā no ES-8 valstīm, kas plāno izmantot Kioto mehānismus kā investētāja valsts, taču pagaidām vēl nav pieņemts lēmums par to nozīmi Kioto mērķa sasniegšanā. Ar pašreizējiem un papildu pasākumiem, kā arī Slovēnijas aktivitātēm saskaņā ar 3.3. un 3.4. pantu, paredzams, ka ES-10 2010. gadā kopumā pārsniegs savus mērķus (kopā 163 miljoni tonnu CO2 ekvivalenta, kas atbilst 16 %). 3.1.4. Topošās dalībvalstis un kandidātvalstis Laikā no 1990. līdz 2004. gadam SEG emisijas uz vienu iedzīvotāju būtiski samazinājās Bulgārijā un Rumānijā, bet tikai nedaudz samazinājās Turcijā un Horvātijā. Ar 4,2 tonnām gadā emisijas uz vienu iedzīvotāju Turcijā ir mazāk nekā puse no vidējām ES-25 emisijām uz vienu iedzīvotāju. Visās valstīs samazinājies arī emisiju līmenis uz IKP, kas norāda uz tautsaimniecības izaugsmes atsaisti no resursu patēriņa. 2004. gadā Bulgārija, Horvātija un Rumānija bija ceļā uz savu Kioto mērķu sasniegšanu. Prognozes 2010. gadam, ņemot vērā vietējās politikas un pasākumus, liecina, ka Bulgārija un Rumānija sasniegs vai pārsniegs savus Kioto mērķus. Nav pieejamas prognozes Horvātijai. 3.2. Eiropas Klimata pārmaiņu programmas (EKPP) īstenošana 2001. gada jūnijā Eiropas Klimata pārmaiņu programmā (EKPP) tika noteiktas vairākas ES mēroga kopējās un koordinētās politikas un pasākumi. Lielākā daļa šo politiku un pasākumu, kas minēti EKKP I, šobrīd jau ir īstenoti. Ieinteresēto pušu konferencē, kas 2005. gada oktobrī notika Briselē, Komisija izziņoja EKKP II. EKPP II galvenais uzsvars likts uz EKPP I pārskatīšanu, energoefektivitāti, energoapgādi, aviāciju, lauksaimniecību un mežsaimniecību, ne-CO2 gāzēm, oglekļa saistīšanu un glabāšanu, CO2 un automobiļiem, aviāciju un ES lomu jutīguma samazināšanā un adaptācijas veicināšanā Eiropā. 1. tabula: EKPP I politiku un pasākumu efektivitāte Darbības posms | ES-15: Prognozētais samazinājuma potenciāls (Mt CO2 ekv.) | Pilnībā īstenots (Mt CO2 ekv.) | Tiek pabeigts (Mt CO2 ekv.) | Energoapgāde | 236–278 | - | 200–230 | Enerģijas pieprasījums | 194–239 | 86–106 | 85–110 | Transports | 152–185 | 75–80 | 72–95 | Ne-CO2 gāzes | 59–62 | 41 | 18–21 | Lauksaimniecība un mežsaimniecība | 133 | 45 | 0 | KOPĀ | 774–897 | 247–272 | 375–456 | Vairākas kopējās un koordinētās politikas un pasākumi ir pieņemti vai ir galējā sagatavošanas fāzē, un tie, kā redzams 1. tabulā, tuvākajos gados varētu nodrošināt emisiju samazinājumu par gandrīz 272 Mt CO2 ekv. Vairākās dalībvalstīs līdzīgas valstu politikas un pasākumi jau darbojās. 3.3. ES emisiju tirdzniecības shēmas (ETS) īstenošana EKPP stūrakmens ir emisiju tirdzniecības direktīva, jo tā no 01.01.2005. izveidojusi CO2 kvotu tirgu. Tas palīdz nodrošināt, ka emisiju samazinājums tiktu panākts tur, kur tas ir visrentablākais. ES emisiju tirdzniecības shēmas saistīšana ar Kioto mehānismiem ir paredzēta, lai samazinātu izmaksas uzņēmumiem, kas piedalās videi draudzīgu tehnoloģiju pārnesē uz valstīm ar pārejas ekonomiku un attīstības valstīm vai arī veicina šo procesu. Pirmajā pastāvēšanas gadā ES ETS darbojusies kā TAM un KPĪ tirgus katalizators, un šobrīd projektu ir daudz vairāk nekā iepriekšējos gados. 5. tabula pielikumā sniedz pārskatu par iekārtu skaitu, to apstiprinātajām emisijām 2005. gadā un atbilstošajām piešķirtajām atļaujām ES ETS pirmajā darbības gadā saskaņā ar datiem, kas uz 2006. gada 5. oktobri bija reģistrēti Kopienas neatkarīgo darījumu žurnālā ( CITL ). 2006. gada otrajā pusē notiek valsts kvotu sadales plānu izskatīšana attiecībā uz pirmo saistību periodu (2008.–2012.). Komisija nodrošina, lai valsts kvotu sadales plāni dotu būtisku ieguldījumu ES Kioto mērķa sasniegšanā un ļautu dalībvalstīm sasniegt savus emisiju samazināšanas mērķus. 3.4. Kioto mehānismu plānotais izmantojums Deviņpadsmit dalībvalstis (visas ES-15 valstis plus Čehija, Igaunija, Slovākija un Slovēnija) ir sniegušas informāciju par Kioto mehānismu (plānoto izmantojumu (Kopīgu projektu īstenošanu (KPĪ), Tīras attīstības mehānismu (TAM) un emisiju starptautisko tirdzniecību), lai sasniegtu savus 2008.–2012. gada periodam noteiktos mērķus). ES-15 Kioto mehānismu paredzamais izmantojums no 10 dalībvalstu puses veido 110,6 miljonus tonnu CO2 ekv. katrā saistību perioda gadā. Šis daudzums atbilst vairāk kā 30 % no kopējā nepieciešamā emisiju samazinājuma ES-15, kas pirmajā saistību periodā ir aptuveni 342 miljoni tonnu CO2 ekvivalenta gadā. Desmit dalībvalstis jau ir piešķīrušas līdzekļus Kioto mehānismu izmantošanai: Austrija, Beļģija, Dānija, Itālija, Īrija, Nīderlande, Somija, Spānija, Vācija[6] un Zviedrija. Austrija, Itālija, Nīderlande un Spānija piecu gadu saistību periodam piešķīra vislielāko budžetu — attiecīgi 288 miljonus EUR, 1320 miljonus EUR, 600 miljonus EUR un 250 miljonus EUR. Desmit dalībvalstu piešķirto līdzekļu kopējā summa ir 2830 miljoni EUR. 3.5. Oglekli saistošo ekosistēmu plānotais izmantojums Papildus politikām un pasākumiem, kas vērsti uz SEG emisiju avotiem, dalībvalstis var izmantot arī oglekli absorbējošas ekosistēmas. 14 dalībvalstis ir sniegušas provizoriskos datus par oglekli absorbējošo ekosistēmu izmantošanu, lai sasniegtu savus mērķus; šīs valstis ir AK, Austrija, Beļģija, Čehija, Dānija, Itālija, Īrija, Luksemburga, Nīderlande, Portugāle, Slovēnija, Somija, Spānija un Zviedrija. Oglekli saistošo ekosistēmu izmantojums ES-15 Kioto mērķu sasniegšanā veido relatīvi nelielu daļu, taču tā ir svarīga, lai sasniegtu Kioto mērķi. Līdz šim ir plānots, ka ES-15 līdz 2008.–2012. gadam ar apmežošanu un mežu atjaunošanu tiks likvidētas aptuveni 18 tonnas CO2 gadā. Šīs prognozes ir relatīvi neskaidras, arī tāpēc, ka trūkst detalizētas informācijas par oglekli absorbējošo ekosistēmu veidiem. Pēc pagājušā gada aprēķiniem Īrijas un AK korekciju dēļ šis skaitlis samazinājās līdz aptuveni 13 Mt CO2 gadā. SEG emisiju paredzamais papildu samazinājums no pasākumiem mežu apsaimniekošanā varētu būt 14,2 miljoni tonnu CO2 gadā. Turklāt Portugāle plāno panākt ikgadēju samazinājumu par 0,5 Mt no aramzemes un ganību apsaimniekošanas. Tādējādi kopējais paredzamais samazinājums Kioto protokola 3.3. un 3.4. pantā minēto pasākumu dēļ Kioto saistību periodā būs 32,6 Mt CO2 jeb aptuveni 0,8 % (attiecībā uz ES-15 mērķi — 8 %). Papildus tam Slovēnija paredz samazinājumu par aptuveni 0,4 miljoniem tonnu CO2 ekvivalenta gadā. [1] Padomes Lēmumā (2002/358/EK), kas attiecas vienīgi uz ES-15 dalībvalstīm, to atšķirīgās saistības ir izteiktas kā izmaiņas procentos salīdzinājumā ar atsauces gadu. 2006. gadā atbilstošais emisiju apjoms tiks izteikts tonnās CO2 ekv. Šajā saistībā Vides ministru padome un Komisija vienotā paziņojumā ir vienojušās inter alia ņemt vērā pieņēmumus, kas ietverti Dānijas paziņojumā, atbildot uz Padomes 1998. gada 16.–17. jūnija secinājumiem par emisijām atsauces gadā. [2] Pašreizējās politikas un pasākumi ir tie, kas atbilst vienam vai vairākiem no turpmāk uzskaitītajiem parametriem: (a) ir spēkā valsts tiesību akti; (b) ir noslēgts viens vai vairāki brīvprātīgi nolīgumi; (c) ir piešķirti finansiālie resursi; (d) ir mobilizēti cilvēkresursi; (e) ir pieņemts oficiāls valdības lēmums un ir skaidra apņemšanās turpināt īstenošanu. Notiek diskusija arī par papildu (plānotām) politikām un pasākumiem, un ir reāla iespēja, ka tie varētu tikt laicīgi pieņemti un īstenoti, lai ietekmētu emisijas saistību periodā. [3] Atsauces gada emisijas šajā ziņojumā ietvertajai analīzei aprēķinātas, izmantojot 23 dalībvalstu emisijas atsauces gadā, jo Maltai un Kiprai nav noteikti mērķi ne saskaņā ar ES-15 vienošanos par saistību sadali, ne ar Kioto protokolu. Šīm ES-23 emisijām atsauces gadā nav likumīga statusa ne saskaņā ar Kioto protokolu, ne ar pašreizējiem ES tiesību aktiem. [4] Saskaņā ar informāciju, kas Komisijai bija pieejama 2006. gada 6. jūnijā. Ar 2. valsts kvotu sadales plānu saskaņā ar ES ETS dalībvalstis iesniegs koriģētas prognozes un plānus par īstenojamām politikām un plāniem, lai sasniegtu savus mērķus. [5] Aplēsē par SEG emisijām no transporta ES-15 nav iekļauta Vācija, bet aplēsē par emisijām no lauksaimniecības, rūpniecības un atkritumu apsaimniekošanas trūkst datu gan par Vāciju, gan Luksemburgu. [6] Vācijā piešķirtie līdzekļi paredzēti eksperimentālajām programmām. Vācija neplāno izmantot Kioto mehānismus mērķa sasniegšanai.