LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 257/36

Reģionu komitejas pašiniciatīvas atzinums “Atbalsts zaļajai grāmatai “ceļā uz Eiropas Savienības kalnu politiku: Eiropas redzējums kalnu masīviem””

(2008/C 257/07)

REĢIONU KOMITEJA

— atgādina, ka Reģionu komitejas 2006. gada 7. decembra plenārsesijas ietvaros rīkotā strukturētā dialoga laikā EK priekšsēdētājs Barroso pauda principiālu atbalstu Eiropas kalnu apgabalu vēlēto pārstāvju apvienības priekšlikumam par Zaļās grāmatas “Eiropas Savienības kalnu politika” izstrādi;

— atzīmē, ka kalnu masīvi vienlaikus ir gan pastāvīgu nelabvēlīgu dabas un ģeogrāfisko apstākļu ietekmēti apgabali, gan reģioni, kuros ir izaugsmes veicināšanai un darbavietu radīšanai nepieciešamie dabas un cilvēkresursi;

— prasa Eiropas Savienībā izstrādāt efektīvu integrētu kalnu politiku, kurā ņemta vērā kalnu masīvu daudzveidība;

— vēlētos, lai Eiropas Komisija un ES dalībvalstis aktīvi īstenotu Lisabonas un Gēteborgas atjaunoto stratēģiju vispārējos mērķus, izmantojot Eiropas rīcības plānu kalnu apgabalu konkurētspējas un ilgtspējīgas attīstības veicināšanai;

— iesaka Eiropas Komisijai ņemt vērā trīs nozīmīgus tematus: a. uzlabot piekļuvi un radīt labvēlīgus apstākļus uzņēmumu un iedzīvotāju piesaistei kalnu reģioniem, kad to ir iespējams īstenot, respektējot vidi, tostarp uzlabojot sauszemes un digitālo komunikāciju ceļus, palielinot savienojumus ar TEN, kā arī ar prasmju, cilvēkresursu un uzņēmējdarbības palīdzību sekmējot inovāciju un izgudrojumus; b. izvērtēt kalnu apgabalus atbilstoši to resursiem un ņemt vērā to īpatnības, lai samazinātu papildu izmaksas saistībā ar pastāvīgu nelabvēlīgu dabas apstākļu ietekmi un lai saglabātu vispārējas nozīmes pakalpojumus; c. veidot klasterus un konkurētspējas centrus, lai iesaistītu un apvienotu dažādas darbības jomas ilgtspējīgas attīstības mērķa sasniegšanai;

Ziņotājs : Luis DURNWALDER kgs (IT/PPE), Reģionālās padomes loceklis/Bolcāno autonomā apgabala priekšsēdētājs

IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

REĢIONU KOMITEJA

1. atgādina, ka Reģionu komitejas 2006. gada 7. decembra plenārsesijas ietvaros rīkotā strukturētā dialoga laikā EK priekšsēdētājs Barroso pauda principiālu atbalstu Eiropas kalnu apgabalu vēlēto pārstāvju apvienības priekšlikumam par Zaļās grāmatas “Eiropas Savienības kalnu politika” izstrādi;

2. uzsver, ka Lisabonas līgumā (158. pantā) atzīts, ka kalnu reģioniem, tostarp pastāvīgu nelabvēlīgu dabas un ģeogrāfisko apstākļu skartiem reģioniem, ir jāpievērš īpaša uzmanība, un tas noteikts kā viens no teritoriālās kohēzijas mērķiem;

3. norāda, ka kalnu reģioniem ir būtiska nozīme Eiropas Savienības iedzīvotāju dzīvē un darbībā, ņemot vērā minēto reģionu dabas un kultūras resursus, piemēram, valodu daudzveidību un prasmes, kā arī tautsaimniecības resursus — lauksaimniecību, rūpniecību un tūrismu;

4. atzīmē, ka kalnu masīvi sastopami 21 ES dalībvalstī, tie aizņem 35,69 % no ES teritorijas un tajos dzīvo 17,73 % ES iedzīvotāju (1);

5. atzīmē, ka kalnu apgabali aizņem 26 % no pasaules sauszemes platības, kas atrodas virs jūras līmeņa, tajos dzīvo 10 % pasaules iedzīvotāju, un tādēļ tie ir būtiska planētas ilgtspējīgas attīstības sastāvdaļa, kā minēts Rio pieņemtās “Programmas 21” 13. sadaļā;

6. secina, ka piekļuve kalnu masīviem ir būtisks priekšnoteikums, lai pabeigtu vienotā tirgus izveidi un nodrošinātu personu brīvu pārvietošanos, preču un pakalpojumu brīvu apriti;

7. uzsver, ka kalnu apgabali nav viendabīgi, jo kalnu masīvi pārsniedz reģionu vai valstu robežas un tos veido kalni, ielejas, priekškalnes, pilsētu teritorijas un lauku apvidi;

8. apstiprina, ka kalnu videi ir raksturīga liela bioloģiskā daudzveidība un tādēļ tā ir sevišķi nestabila un īpaši reaģē uz klimata pārmaiņām, tādēļ to var uzskatīt par efektīvu agrīnās brīdināšanas sistēmu saistībā ar klimata pārmaiņām;

9. norāda, ka kalnu apgabalos parasti tiek izmēģinātas novatoriskas idejas ilgtspējīgas attīstības problēmu risināšanai pastāvīgu nelabvēlīgu dabas apstākļu ietekmētos reģionos;

10. atgādina, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām ir liela pieredze kalnu apgabalu ilgtspējīgas attīstības jomā;

11. atgādina, ka Eiropas Parlaments, Reģionu komiteja un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja, izstrādājot atzinumus un pētījumus, cenšas sekmēt kalnu reģionu nozīmi Eiropas politikās;

12. secina, ka šobrīd Eiropā nav politikas vai integrētas Kopienas stratēģijas kalnu apgabaliem, kaut gan šāda politika un stratēģija ir izstrādāta piekrastes reģioniem un pilsētu teritorijām.

Lai uzlabotu Eiropas Savienības pārvaldību

13. atzīmē, ka kalnu apgabalu pašvaldības būtisku nozīmi piešķir autonomijai un subsidiaritātes principa ievērošanai augšupējā Eiropas pārvaldības metodē;

14. atzīmē, ka kalnu masīvi vienlaikus ir gan pastāvīgu nelabvēlīgu dabas un ģeogrāfisko apstākļu ietekmēti apgabali, gan reģioni, kuros ir izaugsmes veicināšanai un darbavietu radīšanai nepieciešamie dabas un cilvēkresursi;

15. uzskata, ka Eiropas politikas ir jāapvieno integrētā ilgtspējīgas attīstības stratēģijā, kas pielāgota katra kalnu masīva īpatnībām;

16. secina, ka ES nekavējoties ir jāveic līdzsvaroti un taisnīgi pasākumi, lai ilgtermiņā nodrošinātu Eiropas pilsētu teritoriju, piekrastes un kalnu reģionu, kā arī reģionu ar zemu iedzīvotāju blīvumu daudzveidību;

17. atgādina, cik liela nozīme ir kalnu reģionu iedzīvotājiem un viņu ieguldījumam ainavu izveidē un vides līdzsvara saglabāšanā kalnos;

18. atbalsta reģionu un vietējo pašvaldību, kā arī tīklu, kuros tās apvienojušās, veikto labas prakses apmaiņu atbilstoši Lisabonas un Gēteborgas atjauninātajiem mērķiem ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas jomā;

19. norāda, ka Lisabonas stratēģijai un kohēzijas politikas pamatnostādnēm no 2007. līdz 2013. gadam kā Eiropas konkurētspējas veicinātājām pasaules līmenī ir būtiska nozīme ne tikai attiecībā uz kalnu, bet arī citiem apgabaliem;

20. atgādina, ka Eiropas politiku pārrobežu un starpvalstu dimensijai ir būtiska nozīme Eiropas integrācijā;

21. uzskata, ka ir būtiski tuvināt politisko un administratīvo Eiropu iedzīvotāju ikdienas dzīvei.

Galvenais pamatprincips — integrēta pieeja katram konkrētam kalnu masīvam

22. uzsver, ka Eiropas līmenī vislabākos rezultātus varēs sasniegt ar integrētu pieeju katram konkrētajam kalnu masīvam (Alpiem, Pirenejiem, Karpatiem, Pireneju pussalas kalnu grēdai, Balkāniem, Vidusjūras reģiona kalniem, tostarp salās, Skandināvijas un Centrāleiropas kalniem u.c.) pārrobežu un starpvalstu dimensijā;

23. uzsver kalnu apgabalu nozīmi dabas un kultūras resursu aspektā;

24. norāda uz valstu un reģionālo integrēto kalnu politiku ievērojamo skaitu;

25. ņem vērā Alpu konvencijas darbu un Karpatu konvencijas izveidi;

26. atzinīgi vērtē darbu, ko veic Eiroreģioni un Darba apvienības kā pārrobežu reģionu starpnieki un sadarbības veicinātāji;

27. pauž vēlmi, lai tiktu izstrādāta integrēta Eiropas kalnu stratēģija, kas starpnozaru aspektā papildinātu progresu, ko sagaida no pašreiz izstrādātās Zaļās grāmatas “Teritoriālā kohēzija”.

Dažādas politikas kā integrētas kalnu politikas sastāvdaļas

28. norāda, ka Eiropas kalnu politika skars vairākas nozaru politikas, uz kurām jau daļēji attiecas Eiropas tiesību akti, bet kuras līdz šim nav bijušas saskaņotas ar integrētu pieeju;

29. norāda, ka efektīvā kalnu politikā jāņem vērā šādas svarīgas politikas jomas: — ekonomiskā, sociālā un teritoriālā kohēzija, tostarp reģionālā, pārrobežu un starpvalstu sadarbība; — lauksaimniecība un lauku attīstība; — tūrisms; — rūpniecība un MVU; — klimata pārmaiņas, atjaunīgie energoresursi un dabas resursi (ūdens, gaiss, saule augstu kalnos, meži, biomasa); — vide, bioloģiskā daudzveidība, dabas un kultūras ainavas; — transports un IKT, vietējā līmeņa piekļuve un TEN; — konkurence, vienotais tirgus, vispārējas nozīmes pakalpojumi, publiskā un privātā sektora partnerība; — pētniecība un inovācija; — kultūras un valodu daudzveidība, izglītība un apmācība.

Eiropas Savienības rīcības plāns kalnu masīviem

30. prasa izstrādāt Eiropas Savienībā efektīvu integrētu kalnu politiku, kurā ņemta vērā kalnu masīvu daudzveidība;

31. vēlētos, lai Eiropas Komisija un ES dalībvalstis aktīvi īstenotu Lisabonas un Gēteborgas atjaunoto stratēģiju vispārējos mērķus, izmantojot Eiropas rīcības plānu kalnu apgabalu konkurētspējas un ilgtspējīgas attīstības veicināšanai;

32. iesaka Eiropas iestādēm “tiesību aktu labākas izstrādes” jomā ņemt vērā teritoriju īpatnības;

33. aicina Eiropas Komisiju atzīt vietējo un reģionālo pašvaldību pozitīvo un daudzpusīgo ieguldījumu kalnu apgabalu ilgtspējīgā attīstībā, un iekļaut to jaunajā Eiropas kalnu politikā;

34. iesaka Eiropas Komisijai ņemt vērā trīs nozīmīgus tematus: a. uzlabot piekļuvi un radīt labvēlīgus apstākļus uzņēmumu un iedzīvotāju piesaistei kalnu reģioniem, kad to ir iespējams īstenot, respektējot vidi, tostarp uzlabojot sauszemes un digitālo komunikāciju ceļus, palielinot savienojumus ar TEN, kā arī ar prasmju, cilvēkresursu un uzņēmējdarbības palīdzību sekmējot inovāciju un izgudrojumus; b. izvērtēt kalnu apgabalus atbilstoši to resursiem un ņemt vērā to īpatnības, lai samazinātu papildu izmaksas saistībā ar pastāvīgu nelabvēlīgu dabas apstākļu ietekmi un lai saglabātu vispārējas nozīmes pakalpojumus; c. veidot klasterus un konkurētspējas centrus, lai iesaistītu un apvienotu dažādas darbības jomas ilgtspējīgas attīstības mērķa sasniegšanai;

35. aicina Eiropas Komisiju nodrošināt, lai kalnu apgabali kļūtu par izmēģinājuma zonām inovācijas, zināšanu sabiedrības un ilgtspējīgas attīstības jomā;

36. vēlas, lai kalnu reģioni turpinātu īstenot uz tradīcijām balstītus inovācijas pasākumus un uzlabotu minēto reģionu MVU konkurētspēju;

37. ierosina Eiropas Komisijai un ES dalībvalstīm apzināt katras konkrētās teritorijas vajadzības nodarbinātības un apmācības jomā;

38. iesaka Eiropas Komisijai, pamatojoties uz dabas parku pieredzi, izstrādāt nomaļu augstu un vidēji augstu kalnu reģionu integrētu pārvaldības metodi, kas spēj apvienot dabas resursu aizsardzības politiku, ar kalnu apgabalu veicināšanas un ilgtspējīgas attīstības politikas jomām, sevišķi pateicoties tīkla “Natura 2000” instrumentiem,;

39. iesaka Eiropas Savienībai Eiropas civilās drošības organizācijas darba ietvaros ņemt vērā teritoriju īpatnības, ievērojot dabas katastrofu draudu intensitāti un īpašās vajadzības, tātad arī civilās aizsardzības pasākumu un glābšanas metožu specifiku kalnu apgabalos;

40. aicina KLP reformas ietvaros ņemt vērā kalnu apgabalu lauksaimniecības, ganību lopkopības un vīnkopības stratēģisko nozīmi ainavu saglabāšanā, ūdens kvalitātes nodrošināšanā un augstas kvalitātes un izsekojamu produktu ražošanā; jaunā kopējā lauksaimniecības politika, kurā ņemts vērā teritoriālais aspekts, sekmētu kvalitatīvas produkcijas ražošanu nelielos apjomos, kas ir viena no Eiropas lauksaimniecības galvenajām sastāvdaļām un būtisks vides faktors;

41. aicina Eiropas Komisiju, Eiropas Parlamentu un ES Padomi izstrādāt virkni saskaņotu pasākumu, lai sniegtu atbalstu galvenokārt augstu un vidēji augstu kalnu reģionos tad, kad būs atcelti noteikumi par piena kvotām. Pasākumi jāfinansē ar līdzekļiem, ko vairs neizmanto tirgus organizācijas pasākumiem, tomēr tas nedrīkst notikt uz tiešo maksājumu rēķina. Lai saglabātu lauksaimniecību, ekstensīvo lopkopību un piena ražošanu augstu un vidēji augstu kalnu apgabalos, otrā pīlāra ietvaros jāizstrādā racionālākas metodes, citastarp produkcijas laišanai tirgū, un tādējādi jāatbalsta tie lauksaimnieki nelabvēlīgu dabas un ģeogrāfisku apstākļu ietekmētos reģionos, kuru darbība pozitīvi ietekmē dabu un vidi;

42. aicina ES iestādes to rīcībpolitikās ņemt vērā kalnu mežu un ilgtspējīgas mežu apsaimniekošanas stratēģisko nozīmi saistībā ar efektīvo aizsardzību, ko meži nodrošina savās atrašanās vietās, sevišķi apdzīvotās vietās, kā arī ņemot vērā mežu nozīmīgumu resursu un bioloģiskās daudzveidības saglabāšanā, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām, saglabātu gaisa un ūdens kvalitāti, uzturētu ainavas un veicinātu kalnu apgabalu sociāli — ekonomisko attīstību;

43. uzskata, ka šobrīd Eiropā pilnībā netiek izmantotas mežsaimniecības iespējas gan vides, gan saimnieciskajā aspektā (enerģija, būvniecība, kokmateriāli);

44. aicina Eiropas iestādes iekļaut Eiropas teritoriju novērtējumā enerģētikas problēmas un kalnu reģionu atjaunojamo energoresursu (hidroelektroenerģijas, saules un vēja enerģijas, biomasas un koksnes) ražošanas un pasīvo ēku būvniecības kapacitāti;

45. aicina Eiropas iestādes, valstu un reģionālās bankas, Eiropas Oglekļa fondu un Bluenext ņemt vērā kalnu vides kvalitātes (meži, pļavas un ganības) pozitīvo ieguldījumu CO2 piesaistē, ko varētu sekmēt ar finansiālu atbalstu, izmantojot sertifikātu vai oglekļa kredīta sistēmas;

46. norāda, ka teritoriālā dimensija jāpiešķir arī IKT un Eiropas enerģētikas un transporta komunikāciju tīkliem un jāņem vērā reģionu, kurus tie šķērso, ģeogrāfiskais, vides un iedzīvotāju stāvoklis, lai šie tīkli kļūtu par efektīviem Eiropas komunikāciju un sakaru tīkliem kontinenta mērogā, kurus atbalsta vietējie iedzīvotāji;

47. uzņemas veikt pētījumu par kalnu apgabalu pilsētu integrētu un ilgtspējīgu vietējo transportu saistībā ar Eiropas līmeņa debatēm par ilgtspējīgu mobilitāti pilsētās;

48. uzsver, ka ir jānodrošina regulāra satiksme starp kalnu reģioniem un blīvi apdzīvotiem apgabaliem, lai sasniegtu atjaunotos izaugsmes un nodarbinātības mērķus;

49. prasa Eiropas Komisijai darīt visu iespējamo, lai mazinātu “digitālo plaisu” un nodrošinātu visām teritorijām un visiem Eiropas iedzīvotājiem piekļuvi ātrdarbīgiem un drīzumā ļoti ātrdarbīgiem sauszemes vai gaisa sakariem, tostarp Eiropas e-iekļautības iniciatīvas i2010 ietvaros;

50. iesaka iekļaut kalnu dimensiju arī ārpolitikā un kaimiņattiecību politikā saistībā ar dažiem starptautiskiem ģeopolitikas jautājumiem, piemēram, ūdeni un dabas resursiem, kultūras daudzveidības ievērošanu, izglītību, ilgtspējīgu tautsaimniecības attīstību un migrācijas plūsmām;

51. iesaka Eiropas Komisijai īstenot tās komunikācijas stratēģiju, ievērojot teritoriālās īpatnības, lai minētajai stratēģijai būtu iespējami ciešāka saikne ar Eiropas iedzīvotāju ikdienas dzīvi;

52. iesaka nostiprināt teritoriālo dimensiju Eiropas politikās, Kopienas lēmumu pieņemšanas un komitoloģijas procesā, lai uzlabotu demokrātiju Eiropā;

53. aicina Eiropas Parlamentu novērtēt Eiropas Savienības veikto pasākumu kalnu masīvu jomā ietekmi uz budžetu;

54. iesaka saskaņot kohēzijas politiku, veidojot partnerības kalnu masīvu reģionos, lai koncentrētu un uzlabotu strukturālo pasākumu stratēģisko dimensiju;

55. iesaka saskaņot kalnu masīvu līmenī arī citu Kopienas politiku rīcības plānus, kuriem ir teritoriāla ietekme, lai izstrādātu transversālas, integrētas un partnerības stratēģijas;

56. atbalsta teritoriālplānojuma Ministru padomes apņemšanos veikt pētījumu par klimata pārmaiņu ietekmi uz kalnu reģioniem Teritoriālās attīstības programmas rīcības plāna ietvaros un aicina Eiropas Komisiju iekļaut šo jautājumu tās darba kārtībā un tiesību aktu izstrādes priekšlikumos;

57. atbalsta kohēzijas politikas būtisko nozīmi šajā Eiropas stratēģijā kalnu masīviem, teritoriālās kohēzijas mērķa un Interreg programmu vadošo lomu;

58. aicina dalībvalstis un to parlamentus, pieņemot regulu par Eiropas pārrobežu sadarbības grupas izveidi, ņemt vērā, ka kopīgam juridiskam instrumentam teritoriālās sadarbības veicināšanai kalnu apgabalos ir noteicoša loma;

59. uzsver, ka konkurences un iekšējā tirgus politikā jāņem vērā arī vispārējas nozīmes pakalpojumu, publiskā un privātā sektora partnerības būtiskā nozīme kalnu apgabalu ekonomikā, kā arī pastāvīgas papildu ekonomiskās un sociālās izmaksas pastāvīgu nelabvēlīgu dabas apstākļu ietekmētos apgabalos, lai novērstu iedzīvotāju skaita samazināšanos un labāk izmantotu šo apgabalu priekšrocības;

60. aicina Eiropas Komisiju apspriesties ar visiem Alpu konvencijas un Karpatu konvencijas dalībniekiem un novērotājiem, lai iepazītos ar to pārvaldību, novērtētu mērķus un, pamatojoties uz šo apspriešanos, pieņemtu lēmumu par Alpu konvencijas protokolu ratifikāciju un Karpatu konvencijas parakstīšanu un ratifikāciju, un pozitīva lēmuma gadījumā uzņemties vadošo lomu šajās starpvalstu konvencijās;

61. ierosina noteikt Eiropas kalnu gadu un Komisijai sadarbībā ar Reģionu komiteju pēc 2002. gada konferences parauga reizi divos gados rīkot Eiropas līmeņa konferenci par kalnu masīviem;

62. aicina Eiropas Parlamentu un Padomi, veicot komisāru uzklausīšanu pirms viņu iecelšanas amatā, uzticēt kalnu jautājumus vienam komisāram, kas papildus citām viņa pilnvarām koordinētu Komisijas locekļu darbību transversālajā teritoriālajā jautājumā;

63. aicina Eiropas Komisijai ierosināt Zaļajā grāmatā priekšlikumus par turpmākajām Eiropas kalnu politikām kā pirmo soli ceļā uz integrētu Eiropas kalnu partnerības stratēģiju, kuras izstrādē piedalās Eiropas Komisija, dalībvalstis, reģionālās un vietējās pašvaldības kopā ar sociāli ekonomiskajiem un vides partneriem.

Briselē, 2008. gada 19. jūnijā Reģionu komitejas priekšsēdētājs Luc VAN DEN BRANDE

(1) Pētījums “Mountain Areas in Europe: Analysis of mountain areas in EU member states, acceding and other European countries”. Reģionālās politikas ĢD uzdevumā izstrādājis Nordregio centrs, 2004. gada janvārī. Skat.

http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/studies/pdf/montagne/mount1_fr.pdf.