Šā novērtējuma nolūkā Komisija ir apkopojusi atsauksmes no dažādām grupām par to, kā regula ir mainījusi vispārējo stāvokli attiecībā uz atvērtu internetu, izmantojot:

Piedāvājums tiek saukts par “nulles likmes piedāvājumu”, ja interneta pakalpojumu sniedzējs datplūsmai, kas saistīta ar konkrētu lietojumprogrammu vai to kategoriju, piemēro nulles robežcenu (un patērētie dati netiek ierēķināti vispārējā datu maksimālajā apmērā). Interneta pakalpojumu sniedzēji lietotājam to bieži nodrošina bez papildu izmaksām.

Interneta pakalpojumu sniedzēji ierosināja iespējamos nākotnes piedāvājumus, kuros paredzēts, ka savienotie objekti var pieslēgties tikai to ražotāja lietojumprogrammai un tiešais lietotājs var izvēlēties ierobežot savienojuma iespēju, atļaujot savienoties tikai ar savām ierīcēm. Tipisks piemērs varētu būt gadījums, kad persona iegādājas pretzagļu signalizāciju vai tīmekļkameru un nosaka, ka to ir atļauts konfigurēt tikai ar attiecīgo telpu iemītnieku ierīcēm. Šādā gadījumā interneta pakalpojumu sniedzējs īstenotu piekļuves ierobežojumus tīklā, bet pēc tiešā lietotāja pieprasījuma. Šajā gadījumā būtiska ir 3. panta 2. punktā tiešajam lietotājam sniegtā iespēja vienoties ar interneta pakalpojumu sniedzēju par tehniskajiem nosacījumiem. Šādā gadījumā 3. panta 3. punktā noteiktie pienākumi, kas attiecas uz operatora veiktu galapunktu bloķēšanu, neattiecas uz gadījumiem, kad tiešais lietotājs visā pilnībā kontrolē un punktu pa punktam nosaka, kas tiek vai netiek bloķēts (un pārējie interneta piekļuves pakalpojuma tehniskie vai komerciālie nosacījumi paliek nemainīgi neatkarīgi no viņa izvēles). Tomēr šāda prakse būtu rūpīgi jāpārrauga, lai nodrošinātu, ka interneta pakalpojumu sniedzējs šādu izvēli neuzspiež. Gluži pretēji, tai vajadzētu palikt tiešā lietotāja pastāvīgā kontrolē ar iespēju sākumā viegli pieteikties un vēlāk viegli atteikties.

Regulas 3. panta 3. punkta otrajā daļā paredzēts, ka pakalpojumu sniedzēji var īstenot saprātīgus datplūsmas pārvaldības pasākumus. Tomēr “šādi pasākumi nepārrauga konkrētu saturu un netiek veikti ilgāk, nekā nepieciešams”. Atkarībā no izvēlēm, kas izdarītas, izvēršot 5G tīklus, nākotnē varētu rasties vajadzība precīzi novērtēt, kāds saturs ir “konkrēts” un kāds nav. Šajā posmā Komisijai nav zināms neviens konkrēts piemērs, kas liecinātu, ka šis noteikums kavē tīkla daļu izmantošanas tehnoloģijas ieviešanu. 5G tehnoloģijai attīstoties tirgū, Komisija turpinās uzmanīgi sekot šim jautājumam.

BEREC ir paziņojusi, ka tā atbalsta dialogu starp interešu grupām un valstu regulatīvajām iestādēm, ja interešu grupas nav pārliecinātas par to, vai kāds konkrēts 5G tehnoloģijas lietojums atbilst regulai. Komisija atbalsta šo ieinteresēto personu dialogu un atjaunināto pamatnostādņu sakarā cieši sadarbosies ar BEREC.

6.Tehnoloģiju attīstība un specializētie pakalpojumi — 3. panta 5. punkts

Pakalpojumi, kas nav interneta piekļuves pakalpojumi

Regulas 3. panta 5. punktā ir paredzēta iespēja piedāvāt pakalpojumus, kas nav interneta piekļuves pakalpojumi (turpmāk “specializētie pakalpojumi”), kas ir optimizēti konkrētam saturam, lietojumprogrammām vai pakalpojumiem, vai to kombinācijai, ja šāda optimizācija ir nepieciešama, lai izpildītu konkrēta kvalitātes līmeņa prasības attiecībā uz saturu, lietojumprogrammām vai pakalpojumiem.

Tajā ir noteikts, ka interneta pakalpojumu sniedzēji var piedāvāt vai sekmēt šādus pakalpojumus tikai tad, ja tīkla jauda ir pietiekama, lai sniegtu tos papildus jebkādiem interneta piekļuves pakalpojumiem, nesamazinot to kvalitāti.

Kopš regulas stāšanās spēkā nav bijis daudz jautājumu par 3. panta 5. punkta piemērošanu, jo uzsākti ir tikai nedaudzi jauni specializētu pakalpojumu veidi.

Saskaņā ar apsekojumu daudzi interneta pakalpojumu sniedzēji jau kādu laiku piedāvā vienus un tos pašus specializētos pakalpojumus — tie galvenokārt ir pārvaldīti balss zvani (IP balss pārraide — VoIP) un televīzija internetā (IPTV).

Nozare gaida jaunu specializētu pakalpojumu parādīšanos, ko veicinās 5G tīkli. Komerciāli 5G pakalpojumi vēl nav pieejami, un ieinteresētās personas ir paudušas, ka nav skaidrības par to, kā valstu regulatīvās iestādes turpmāk interpretēs 3. panta 5. punktu. Atbilstoši 3. panta 5. punktā paredzētajam nosacījumam specializētos pakalpojumus var piedāvāt “tikai tad, ja ir pietiekama tīkla jauda, lai tos nodrošinātu papildus jebkuriem nodrošinātajiem interneta piekļuves pakalpojumiem”, un “šādi pakalpojumi nav izmantojami vai netiek piedāvāti kā aizstājējs interneta piekļuves pakalpojumiem, un tie nekaitē tiešajiem lietotājiem paredzēto interneta piekļuves pakalpojumu pieejamībai vai vispārējai kvalitātei”.

Lai gan interneta pakalpojumu sniedzēji atbalsta regulas pamatprincipu, tie, tāpat kā daži satura nodrošinātāji, ir nobažījušies par to, ka pašreizējās BEREC pamatnostādnes savos piemēros nesniedz pietiekami elastīgus risinājumus, kā šos nosacījumus izpildīt, liekot tiem rezervēt resursus īpaši šiem jaunajiem pakalpojumiem un zaudēt ieguvumus, ko sniedz dinamiska jaudas piešķiršana. Tie arī norāda, ka jebkurš specializēts pakalpojums, kas atbilst 3. panta 5. punkta nosacījumiem, būtu jāatļauj, neparedzot vajadzību pirms tā sākšanas saņemt atļauju. Pakalpojumu sniedzēji uzsver, ka vēlas izvairīties no situācijas, kad ex post novērtējuma iespējamās sarežģītības dēļ pirms jebkāda pakalpojuma izstrādes vai uzsākšanas praksē tiem jāsaņem īpaša atļauja. Viņi arī ir uzsvēruši, ka pamatnostādnēs sniegtais piemērs par darbības rādītāju mērīšanu, ko īsteno, testējot interneta piekļuves pakalpojumu, kamēr visi specializētie pakalpojumi ir izslēgti, praksē ir grūti realizējams, jo dažu vertikālo pakalpojumu izpilde to īpašā veida dēļ nav atliekama.

Patērētāju un pilsoniskās sabiedrības organizācijas un satura nodrošinātāji uzskata, ka gan regula, gan pamatnostādnes ir pietiekami elastīgas, lai pielāgotos 5G pakalpojumiem.

Domājot par nākamās paaudzes specializētajiem pakalpojumiem, var rasties jautājumi par 3. panta 5. punkta piemērošanu. Varētu būt nepieciešams sīkāk precizēt, kad pakalpojumu optimizāciju var uzskatīt par nepieciešamu tehnisku vai komerciālu apsvērumu dēļ, kad “ir pietiekama tīkla jauda” un kad specializētie pakalpojumi “kaitē (..) interneta piekļuves pakalpojumu pieejamībai vai vispārējai kvalitātei”. Šādi precizējumi var būt vajadzīgi, lai nodrošinātu tiešo lietotāju aizsardzību un interneta ekosistēmas kā inovāciju virzītājspēka nepārtrauktu funkcionēšanu.

BEREC ir paziņojusi, ka apsvērs iespēju sniegt papildu precizējumus pamatnostādnēs par to, kā katrā atsevišķā gadījumā novērtēt, vai pakalpojums, kas nav interneta piekļuves pakalpojums, atbilst 3. panta 5. punktā izklāstītajiem nosacījumiem. Saistībā ar šo pamatnostādņu atjaunināšanu Komisija cieši sadarbosies ar BEREC.

Tīkla darbības rādītāju mērīšana

Tīkla daļu izmantošanas un specializēto pakalpojumu augošā izplatība rada jautājumus, kā tiešajiem lietotājiem nodrošināt elastību, lai viņi gūtu labumu no dinamiskas resursu piešķiršanas, vienlaikus ievērojot 3. panta 5. punkta pienākumu neļaut specializētiem pakalpojumiem kaitēt vispārējo interneta piekļuves pakalpojumu kvalitātei.

Tīkla darbības rādītāju mērīšana ir sarežģīts uzdevums, jo tas ir atkarīgs no vairākiem faktoriem, piemēram, no citiem tiešajiem lietotājiem, kas izmanto tīklu, vai no attāluma starp mobilo tālruni un bāzes stacijas antenu, un darbības rādītāju salīdzināšanai laikā ir vajadzīga statistikas analīze.

Interneta pakalpojumu sniedzēji uzstāj, ka, interpretējot mērījumus, ir svarīgi atspoguļot daudzos tīkla darbības rādītāju ietekmētājus. Patērētāju un pilsonisko tiesību organizācijas atzīst šā uzdevuma sarežģītību, bet uzstāj, ka ir jāpārbauda kvantitatīvā informācija.

BEREC veic darbu ar mērķi atjaunināt pamatnostādnes šajā jomā un ir sākusi iepirkuma procedūru, lai izstrādātu attiecīgo programmatūras rīku.