Eiropas Parlamenta rezolūcija par bērnu izmantošanu jaunattīstības valstīs, īpašu uzmanību pievēršot bērnu darbam (2005/2004(INI))



Oficiālais Vēstnesis 157 E , 06/07/2006 Lpp. 0084 - 0091



P6_TA(2005)0271 Eiropas Savienības vides tehnoloģiju rīcības plāns Eiropas Parlamenta rezolūcija par Komisijas paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam par ilgtspējīgas attīstības tehnoloģiju veicināšanu — Eiropas Savienības vides tehnoloģiju rīcības plāns (2004/2131(INI)) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā Komisijas paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam par ilgtspējīgas attīstības tehnoloģiju veicināšanu — Eiropas Savienības vides tehnoloģiju rīcības plāns (KOM(2004)0038), - ņemot vērā EK līguma 6. un 174. pantu, Kārdifas procesu ( 1998.gada 15. un 16. jūnija Kārdifas Eiropadomes secinājumi) un Ilgtspējīgas attīstības stratēģiju ( 2001. gada 15. un 16. jūnija Gēteborgas Eiropadomes secinājumi), - ņemot vērā Lisabonas stratēģiju ( 2002. gada 15. - 16. marta Barselonas Eiropadomes secinājumi), - ņemot vērā 2002. gada Pasaules augstākā līmeņa sanāksmi par ilgtspējīgu attīstību un Johannesburgas īstenošanas plānu, - ņemot vērā secinājumus par tēmu "Nekaitīgi, prasmīgi, konkurētspējīgi" — ekoloģiski efektīvu jauninājumu izredzēm saistībā ar Lisabonas procesu (Vides Padomes 2004.gada 14. oktobra secinājumi), - ņemot vērā Kopienas Sesto rīcības programmu vides jomā [1], - ņemot vērā Piekto [2] un Sesto [3] Eiropas Kopienas pētniecības, tehnoloģiju attīstības un izstāžu pasākumu pamatprogrammu, - ņemot vērā tā 2004. gada 21. aprīļa rezolūciju par Komisijas paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam par ražojumu integrētu politiku, kas pamatota uz vides aprites cikla pieeju [4], - ņemot vērā Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvu 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai [5], - ņemot vērā Komisijas paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam par atjaunojamās enerģijas apmēriem ES (KOM(2004)0366), - ņemot vērā Komisijas paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam "Mūsu kopīgās nākotnes veidošana — paplašinātās Eiropas Savienības politiski risināmie jautājumi un budžeta līdzekļi 2007. - 2013. gadā" (KOM(2004)0101), - ņemot vērā Komisijas paziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai par vides aspektu ievērošanu, nosakot Eiropas standartus (KOM(2004)0130), - ņemot vērā Komisijas darba dokumentu — Rokasgrāmatu par valsts pasūtījumu, kas saistīts ar vidi (SEK(2004)1050), - ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, - ņemot vērā Vides, sabiedriskās veselības un pārtikas drošības komitejas ziņojumu un Rūpniecības, pētniecības un enerģijas komitejas atzinumu (A6-0141/2005), A. tā kā ilgtspējīga attīstība — attīstība, kas apmierina pašreizējās vajadzības, nekaitējot nākotnes paaudžu vajadzībām — ir skaidri noteikts Eiropas Savienības mērķis; B. tā kā saskaņā ar Gēteborgas Eiropadomes secinājumiem ilgtspējīga attīstība pamatojas uz trīs pīlāriem, proti, vides aizsardzību, ekonomikas attīstību un sociālo vienotību; C. tā kā ilgtspējīgu attīstību nav iespējams sasniegt bez jaunu vides tehnoloģiju un jauninājumu attīstības; D. tā kā, lai nodrošinātu ilgtspējīgu attīstību, Lisabonas stratēģijai, lai padarītu Eiropas Savienību par konkurētspējīgāko un dinamiskāko, uz zināšanām balstītu ekonomisko telpu pasaulē, kas var nodrošināt ilgtspējīgu ekonomisko izaugsmi ar vairāk un labākām darba vietām un lielāku sociālo vienotību, ir vajadzīgi ekonomiskās, sociālās un vides politikas mērķi, kuri ir savstarpēji atbilstīgi, kā arī nodrošina pastiprinātu ekonomikas izaugsmi; E. tā kā šajā kontekstā ir vitāli svarīgi pastiprināt un izmantot pozitīvo sinerģiju starp vides aizsardzību un konkurētspēju un atdalīt ekonomikas attīstību no kaitēšanas videi; un tā kā vides tehnoloģijas (visu veidu tehnoloģijas, kuru izmantošana ir videi daudz nekaitīgāka kā citu atbilstošu alternatīvu tehnoloģiju izmantošana) ir svarīgs līdzeklis, lai to sasniegtu; F. tā kā tikai vides tehnoloģiju pietiekams pieprasījums paātrinās jauninājumu ieviešanas procesu tirgū (no pētniecības, ražojumu pilnveidošanas, ražošanas, uzsākšanas līdz ieviešanai tirgū); G. tā kā Eiropas Savienībā jāizvirza augstas prasības vides politikas jomā, lai radītu vides tehnoloģiju pieprasījumu ar skaidriem un pretencioziem vides politikas mērķiem, kopīgi noteiktiem vides piesārņojuma rādītājiem, vides (ārējo) izmaksu pārņemšanu un priekšrocību piešķiršanu tiem, kas izvirzījušies vadībā, nevis atpalicējiem; H. tā kā svarīgs ir gala patērētāju pieprasījums pēc vides tehnoloģijām, bet tomēr sabiedrībai kopumā ir jāuzņemas galvenā atbildība par atbilstošu sistēmu radīšanu šādu tehnoloģiju ātrai attīstībai, I. tā kā Komisijas Rīcības plānā nav iekļauti piemēroti mehānismi zināšanu izplatīšanai, tehnoloģiju nodošanai, jauninājumiem un attīstībai; J. tā kā finansiāls atbalstam ir nozīme ne tikai pētījumu veikšanā un attīstībā, bet arī ražojumu izstrādāšanā, lai tos varētu ieviest tirgū, tad ir jāpalielina centieni atrast risinājumus attiecībā uz riska kapitālu; K. tā kā Eiropas Savienības politiskajām koncepcijām jābūt saskaņotām un jāveicina vienotu mērķu sasniegšana, tādēļ tehnoloģiskajiem risinājumiem ilgtspējības nodrošināšanai jāparādās budžeta sagatavošanā un Septītās pētniecības pamatprogrammas projektā; struktūrfondi un Kohēzijas fonds jāizmanto tā, lai tie veicinātu vides tehnoloģiju attīstību; L. tā kā ilgtspējīga attīstība prasa globālus risinājumus, un tāpēc Eiropas Savienībai ir jānodrošina saskaņa starp iekšējās politikas un ārpolitikas jomām, ne tikai divpusējas sadarbības un eksporta kredītu jomā, bet arī attiecībā uz attīstību, kas saistīta ar Apvienotajām Nācijām, Pasaules Tirdzniecības organizāciju (PTO), Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizāciju (ESAO) un Pasaules Banku. Vides tehnoloģiju pieprasījuma stimulēšana 1. atbalsta paziņojumu kā noderīgu pamatu apspriešanai un konkrētāku priekšlikumu izstrādei vides tehnoloģiju veicināšanai, bet vēlētos redzēt lielāku atbalstu šādu tehnoloģiju pieprasījuma palielināšanai; pieprasa nomainīt dalītu pieeju attiecībā uz vides politiku un ilgtspējīgu attīstību vispārīgi, kā arī it īpaši attiecībā uz Rīcības plāna, pret tādu pieeju vides politikai, kas vairāk pamatota uz sistēmu, aprites cikla pieeju atbilstoši Saskaņotajai ražojumu politikai, lielu nozīmi piešķirot jauninājumiem un videi nekaitīgu tehnoloģiju attīstībai, un, visbeidzot, uzsver koordinācijas svarīgumu starp ES un dalībvalstīm; 2. uzskata, ka ir svarīgi veicināt vides dimensiju ES konkurētspējas stratēģijā; atzīmē, ka, pārskatot Lisabonas stratēģiju, vides stāvoklis un nodarbinātības uzlabošana jāuzskata par iespēju sasniegt mērķi radīt ekonomiku, kas būtu pamatota uz viskonkurētspējīgākajām zināšanām; uzskata, ka vides tehnoloģiju attīstībai un ieviešanai šajā ziņā ir izšķiroša nozīme; 3. uzsver, ka nodarbinātības un izaugsmes potenciālam vides tehnoloģiju nozarē, kas var nodrošināt daudzas jaunas uzņēmējdarbības iespējas un tātad arī jaunas darba vietas, jo īpaši mazos un vidējos uzņēmumos, varētu būt izšķiroša nozīme Lisabonas mērķu īstenošanā; 4. norāda, ka Lisabonas stratēģijas mērķu īstenošanai ES vairāk jāņem vērā mazie un vidējie uzņēmumi, un izsaka nožēlu, ka Komisijas Rīcības plānā šiem uzņēmumiem nav piešķirta pietiekami svarīga nozīme; 5. aicina Komisiju noteikt faktorus, kas pašreiz visvairāk kaitē videi, un pēc tam visās nozarēs pēc kārtas apskatīt, kādi tehnoloģijas jauninājumi ir vajadzīgi, lai risinātu šīs problēmas; ierosina, ka to īstenojot, jāņem vērā šādi apsvērumi: a) Kādas problēmas jārisina? b) Kādi ir šķēršļi konkrēto problēmu pārvarēšanai? c) Kādu mērķi ES cenšas sasniegt attiecībā uz minētajām problēmām? d) Kā tika noteiktas prioritātes attiecībā uz pasākumiem un mērķiem? e) Kādi darbības mērķi attiecas uz katru jomu? f) Kādas dažādas politikas izvēles iespējas ir minētas attiecībā uz šķēršļu samazināšanu un attiecībā uz kādām tehnoloģijām šīs dažādās politikas izvēles iespējas varētu vislabāk izmantot? g) Kādas ir minēto iespēju priekšrocības un trūkumi un kādas politiskas koncepcijas jāīsteno? h) Kāds finansējums ir piešķirts katram no konkrētajiem pasākumiem? i) Kādus obligātus pasākumus veiks un kādi ir izpildes termiņi? 6. atzīst vides politikas vadošo lomu jauninājumu ieviešanā tirgus ekonomikā, kuras augstās prasības liek rasties jauninājumiem; atgādina, ka, pateicoties stingriem kritērijiem vides jomā, ES ir izvirzījusies vadībā daudzās attīstības nozarēs, un uzsver, ka ES jācenšas saglabāt vadošo lomu jaunu tehnoloģiju un konceptuālu jauninājumu tirgū; tādēļ aicina Komisiju arī turpmāk izstrādāt metodes un scenārijus par paredzamo attīstību vides tehnoloģiju jomā; 7. uzsver, ka ES tiesību aktu mērķis vides jomā ir nepārtraukti uzlabot vides stāvokli un sasniegt visaugstāko iespējamo vides aizsardzības līmeni; uzskata, ka tiesību aktiem jābalstās uz vislabāko pieejamo tehnoloģiju, un tiem jābūt gan pretenciozi formulētiem, gan noturīgiem un paredzamiem, lai radītu vajadzīgo, ar tirgus ekonomiku pamatoto jauno vides tehnoloģiju pieprasījumu ražošanā un uzņēmumos; konstatē, ka Ekodizaina direktīva, kuru pašreiz izskata koplēmuma procedūrā, ir piemērs tam, kā izveidot pamatu ievērojamai ražojumu dizaina un vides aizsardzības prasību uzlabošanai; 8. aicina Komisiju noteikt pretenciozu mērķi attiecībā uz ES daļu vides tehnoloģiju pasaules tirgū; uzskata, ka turpmākajos desmit gados ES jāpanāk, ka tās tirgus daļa ir vismaz 50 %; norāda, ka videi nekaitīgu preču un pakalpojumu tirgus ātri pieaug un ka ES uzņēmumiem arī turpmāk būs ievērojama nozīme šajā tirgū un tiem jāizmanto priekšrocības, kas izriet no apstākļa, ka šie uzņēmumi pirmie guvuši pieredzi ar šīm tehnoloģijām; 9. atbalsta vienošanās ideju par godkārīgi izvirzītiem darbības mērķiem visa veida ražošanai, pakalpojumiem un ražojumu attīstībai, īpaši prioritārās jomās, kas noteiktas Kopienas Sestajā vides rīcības programmā; uzsver, ka šādi mērķi palīdzēs Eiropas rūpniecībai palielināt tās konkurētspēju un radīt vairāk darba vietas, un vienlaicīgi nodrošināt mazāku kaitējumu videi; aicina Komisiju iespējami īsā laikā nodrošināt pirmo darbības mērķu sarakstu, kas balstīts uz aprites cikla pieeju, kurus īsteno ar obligātām minimuma prasībām vai brīvprātīgiem nolīgumiem, ja tie politikas mērķus sasniedz ātrāk vai ar mazākām izmaksām nekā to nodrošina obligātās prasības; 10. izsaka nožēlu, ka Komisija savā dokumentā nav iekļāvusi pagaidu sarakstu ar precīzi noteiktiem darbības mērķiem vides aizsardzības galvenajās jomās; aicina Komisiju jaunu tiesību aktu priekšlikumos, kā arī priekšlikumos par esošo tiesību aktu grozījumiem iekļaut ambiciozus darbības mērķus; uzskata, ka mērķi ir jāpamato ar vislabāko pieejamo tehnoloģiju un regulāri jākoriģē atbilstoši tehniskajam progresam, lai nodrošinātu efektīvu un nepārtrauktu jauninājumu ieviešanu rūpniecībā; 11. aicina Komisiju pieprasīt dalībvalstīm noteikt pamatnostādnes, lai izpildītu prasības, kas formulētas Vides tehnoloģiju rīcības plānā ar grafiku, kas atbilst šajā plānā formulētajiem termiņiem, un sasaisti ar darbības mērķiem, lai visi galvenie mērķi būtu savstarpēji saskaņoti un lai tos varētu uzraudzīt gan dalībvalstu, gan ES līmenī, un lai tiem būtu noteikti izpildes termiņi; 12. aicina Komisiju atbalstīt rūpniecību notiekošajā Saskaņoto ražojumu politikas procesā un pārdomāt tradicionālos uzņēmējdarbības modeļus, cenšoties veicināt integrētākas un ar sistēmu pamatotākas prakses attīstību, īpašu uzmanību pievēršot iespējām, ko piedāvā dažādu ražošanas darbību apvienošana, lai sekmētu no viena ražošanas procesa pārpalikušo materiālu izlietojumu citos ražošanas procesos, piemēram, sadzīves atkritumu izmantošana, lai panāktu enerģijas ietaupījumu, kā rezultātā labumu gūtu gan ekonomika, gan vide; 13. uzsver, ka resursu un materiālu efektivitāte samazinās rūpniecības un individuālo patērētāju izmaksas, atbrīvos resursus citiem ieguldījumiem un padarīs ES ekonomiku mazāk atkarīgu no nepietiekamajiem resursiem un ļoti svārstīgā resursu tirgus; tādēļ mudina Komisiju iesniegt tādu tiesību aktu priekšlikumus, kas prasa samazināt gan atjaunojamo, gan neatjaunojamo dabas resursu izmantošanu; 14. uzsver, ka vides tehnoloģiju ieviešanai jābūt saistītai ar efektīvāku resursu izmantošanu un mainītu patērētāju attieksmi, lai ES panāktu patiešām ilgtspējīgu izaugsmi; 15. aicina Komisiju palīdzēt pilnveidot metodes un vides rādītājus dažādu ražojumu, pakalpojumu un procesu kaitīgās ietekmes uz vidi noteikšanai, lai veicinātu, ka visi tirgus dalībnieki pieņem lēmumus, kas pamatojas uz situācijas izpratni; aicina Komisiju un dalībvalstis uzsākt ES līmeņa kampaņu, kas pamatota uz informāciju par vides aizsardzības prasībām, lai mudinātu patērētājus pieprasīt videi nekaitīgas tehnoloģijas; 16. atzīmē, ka ārējo (vides) izmaksu pārņemšanas process ir ļoti lēns, un norāda, ka risinājuma atrašana šai problēmai Kopienas līmenī (nodokļi, nodokļu atlaides, subsīdijas, emisijas atļaujas par maksu, nodevas piesārņojuma izmantotājiem un izraisītājiem, utt.) lielā mērā uzlabotu pieprasījumu pēc vides tehnoloģijām; 17. atzinīgi novērtē Padomes Direktīvu 2003/96/EK, kas vēl ir tikai neliels solis pareizajā virzienā un kas pārstrukturē Kopienas nodokļu sistēmu enerģijas ražojumu un elektrības jomā, bet uzsver vajadzību paveikt vairāk šajā jomā; mudina Komisiju, Padomi un dalībvalstis būt progresīvām, ierosinot un pieņemot jaunas iniciatīvas, lai uzlabotu enerģijas efektivitāti no pieprasījuma puses, pastiprinātu atjaunojamās enerģijas nozari, un veicinātu enerģijas un siltuma sasaistes izplatīšanu un biomasas enerģētiski efektīvu izmantošanu arī attiecībā uz transportu, dzīvokļu saimniecību un celtniecību; 18. aicina Komisiju izvirzīt pretenciozu mērķi attiecībā uz valsts pasūtījumu nozīmi, lai ieviestu vispārēju noteikumu, ka visiem valsts pasūtījumiem jāietver vides kritēriji un ka dalībvalstīm jāizstrādā standartizētas pamatnostādnes vissvarīgākajiem ražojumiem un pakalpojumiem līdz 2007.gadam, kā arī jāveic šo pasūtījumu veicēju apmācība par šīm pamatnostādnēm; uzsver, ka vides tehnoloģiju vērtības noteikšanas mehānisms būtu galvenais instruments, lai veicinātu publisko pasūtījumu ar ekoloģiskiem nosacījumiem; 19. atzinīgi novērtē Komisijas veikto darbu attiecībā uz rokasgrāmatas izveidošanu par valsts pasūtījumu vides jomā, un ar nepacietību gaida šīs rokasgrāmatas ietekmes novērtēšanu, lai konstatētu, vai nebūtu noderīgi vēl saistošāki noteikumi; apstiprina Wim Kok ziņojumā iekļautos ieteikumus, ka valsts un vietējām iestādēm jāizstrādā rīcības plāni apkārtējai videi nekaitīgiem valsts pasūtījumiem. Godīga un konkurētspējīga tirgus izveide vides tehnoloģijām 20. uzsver to šķēršļu konstatēšanas un novēršanas nepieciešamību, kas palēnina vides tehnoloģiju attīstību un plašāku pielietojumu; tādēļ aicina Eiropas Vides aģentūru analizēt, cik lielā mērā Kopienas noteikumi kavē vides tehnoloģiju izmantošanu un izplatību un lūdz Komisijai pēc tam izstrādāt konkrētu rīcības programmu, lai novērstu konstatētās problēmas, kā arī grafiku to risināšanai; šajā sakarā aicina Komisiju sagatavot ziņojumu par labāko praksi, kas ir palielinājusi vides tehnoloģiju pielietojumu ārpus ES, piemēram, Japānā; 21. aicina Komisiju par vislielāko prioritāti izvirzīt "pareizu tirgus apstākļu" radīšanu vides tehnoloģijām, sākotnēji ar lēmumu palīdzību Kopienas līmenī, piemēram, īstenojot piesārņotāja maksāšanas principu, savukārt nodrošinot to, ka uzņēmumi, kas piedāvā vidi nepiesārņojošas tehnoloģijas, tiek atalgoti; 22. aicina Komisiju un dalībvalstis paātrināt tādus pasākumus, kuru rezultāta var samazināt un visbeidzot vispār atcelt subsīdijas, kas negatīvi ietekmē vidi; konstatē, ka šāda veida subsīdijas ir ievērojamas; un aicina Eiropas Vides aģentūru sagatavot pārskatu par subsīdijām, kas tieši vai netieši atbalsta videi kaitīgus ražošanas procesus un patēriņu un tādējādi rada netaisnīgu konkurenci attiecībā uz videi nekaitīgām tehnoloģijām; 23. konstatē, ka vides tehnoloģiju attīstību, it īpaši enerģētikas nozarē, Kopienā kavē ievērojamais valsts atbalsts izrakteņu degvielai un kodolenerģijai; ir cieši pārliecināts, ka ārējās izmaksas jāiekļauj maksā par enerģiju no dažādiem avotiem un ka, pamatojoties uz šo principu, jāpārskata valsts atbalsta pamatnostādnes ES, kuras paredzētas 2005. gada beigās; turklāt konstatē, ka vides aizsardzības nodokļi ir svarīgs instruments pareizu enerģijas cenu noteikšanā; 24. uzskata, ka iekšējā tirgus netraucētas darbības nodrošināšanai, vislabāk ir rīkoties Kopienas līmenī un aicina Komisiju īstenot pretenciozas iniciatīvas attiecībā uz vides izmaksu iekļaušanu enerģijas patēriņā, ja izrādās, ka atklāta koordinēšanas metode nedod atbilstošus rezultātus; 25. izsaka bažas par nepietiekamu jau pieejamo vides tehnoloģiju risinājumu izmantošanu; atbalsta ierosmes pastiprināt instrumentus enerģijas efektivitātes un materiālās efektivitātes ieguldījumu finansēšanai un pieprasa, lai valsts atbalsts ieguldījumiem vispār tiktu piešķirts atkarībā no tā, vai ir izraudzītas videi nekaitīgas ražošanas metodes; turklāt pieprasa Eiropas Investīciju bankai un Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankai palielināt to projektu finansēšanu, kas saistīti ar ekojauninājumiem un tehnoloģiju, īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem. Vides tehnoloģijas pieprasījuma apmierināšana 26. uzsver, cik svarīgi ir piešķirt pētniecības nozarei pietiekamus līdzekļus un atgādina Barselonā 2002. gadā panākto vienošanos palielināt pētniecībai un attīstībai Eiropas Savienībā paredzētos izdevumus, lai tie sasniegtu 3% no iekšzemes kopprodukta līdz 2010.gadam; atzinīgi novērtē iniciatīvas, kas saistītas ar finansēšanas un koordinēšanas centienu palielināšanu šajā jomā; 27. uzsver, ka Septītajā pētniecības pamatprogrammā jāparedz līdzekļi vides tehnoloģijām; aicina Komisiju priekšlikumos par turpmāko pētniecības pamatprogrammu, apspriežoties ar visām iesaistītajām pusēm (ražotājiem, vides organizācijām, augstskolām, pētniecības organizācijām, patērētajiem), sagatavot stratēģisku pētniecības darba kārtību; 28. uzsver nepieciešamību veicināt un atbalstīt kvantitatīvās struktūras aktivitātes sakarības modeļus, lai noteiktas pētniecības metodes, kas balstās uz izmēģinājumiem un eksperimentiem ar dzīvniekiem, varētu aizstāt tās ar citām metodēm; 29. uzskata, ka ilgtspējīgas attīstības veicināšanai ir vajadzīgs radīt stimulus īpašu tehnoloģiju izpētīšanai un novatoriskai turpmākai attīstīšanai, kas koncentrējas uz dabas, kultūras un vēsturisko resursu aizsargāšanu un atjaunošanu; 30. atzinīgi novērtē vides tehnoloģiju platformu veicināšanu; tomēr uzstāj, ka šādām platformām jābūt atvērtām attiecībā uz līdzdalību un pieeju informācijai visām ieinteresētajām pusēm ar vienādiem nosacījumiem; uzsver, ka šo platformu izdošanās ir atkarīga no tā, vai ar tām sadarbojas un tās līdzfinansē rūpniecība; atzīmē, ka tehnoloģiju platformas ir vajadzīgas arī citur, ne tikai esošajās spēcīgajās rūpniecības nozarēs; uzskata par īpaši svarīgu, lai šīm platformām būtu savstarpēja saikne ar valsts pētniecības un tehnoloģijas programmām; 31. aicina Komisiju atbalstīt ar tehnoloģijām saistītus pasākumus, kas palīdz pārvarēt plaisu starp pētniecības darbību, izstāžu projektiem un ieviešanu tirgū; aicina Komisiju nopietnāk pievērsties jautājumiem, kas ir saistīti ar tirgu veidošanu, ražojumu izplatīšanas programmām, un tam, kādus instrumentus izmantot, lai izveidotu vides tehnoloģiju tirgu; 32. uzsver ekoloģiski efektīvu informācijas un komunikāciju tehnoloģiju izmantošanas nozīmi kā līdzekli, lai mazinātu kaitējumu videi (dematerializēšana), un prasa, lai dalībvalstis veicinātu un rosināt šādu domāšanas veidu; 33. atbalsta dažādus priekšlikumus pastāvošo tehnoloģiju izplatīšanai, kā ES pastāvošo direktoriju kataloga izveidi vai datu bāzes izveidi par vides tehnoloģijām, tehnoloģijas platformām utt.; 34. izsaka nožēlu, ka Komisija nav iesaistījusi Eiropas Patentu biroju šajā ierosmē, un pieprasa, lai obligāti izpaustu to vides tehnoloģiju pētījumu rezultātus, kurus finansēja no publiskajiem līdzekļiem. Saskaņotas politikas iekšējā, kā arī ārējā līmenī 35. aicina Komisiju veikt novērtējumu par iekšējiem un ārējiem Eiropas Savienības politikas jomu savstarpēji traucējošiem blakus efektiem, vērtējot tās no ilgtspējīgas attīstības viedokļa, lai izvairītos no Eiropas Savienības mērķu nelabvēlīgas ietekmēšanas; konstatē, ka Rīcības plānu jāsaskaņo ar jau esošajām iniciatīvām, un uzsver, cik svarīgi ir īstenot tos instrumentus noteiktajā termiņā, par kuriem jau ir panākta vienošanās, piemēram Kārdifas procesu, kā tas ir ierosināts Wim Kok ziņojumā; 36. uzsver struktūrfondu un Kohēzijas fonda izmantošanas nozīmi tādējādi, lai tie atbilstu ilgtspējīgas attīstības mērķim un veicinātu ieguldījumu veikšanu vides tehnoloģijās; atbalsta šo fondu izmantošanu vides tehnoloģiju integrēšanā gadījumos, kad pamatkapitāla fonds ir atjaunojams tā termiņa beigās; 37. uzsver ekoloģisku jauninājumu iekļaušanas nozīmi visos turpmākajos Kopienas finansēšanas instrumentos un uzskata, ka ir būtiski, lai vides tehnoloģiju finansējums būtu centrālais elements šobrīd gatavotajā konkurētspējas un jauninājumu programmā; 38. uzsver, ka ilgtspējīga attīstība prasa globālus risinājumus un atbalsta visus priekšlikumus vides tehnoloģiju izplatīšanai un sekmēšanai jaunattīstības valstīs; uzskata, ka jānovērš novecojošu un piesārņojošu tehnoloģiju eksportēšana uz trešām valstīm; uzsver, ka Eiropas Savienībai jāuzņemas vadošā loma tehnoloģiju izplatīšanā un pieprasa, lai dalībvalstis mudina valsts sektoru, privāto sektoru un starptautiskās finanšu institūcijas izplatīt un veicināt vides tehnoloģijas un prioritāti piešķirt vides tehnoloģijām, izsniedzot aizdevumus, nepiešķirot finanšu atbalstu novecojošām un piesārņojošām tehnoloģijām; atbalsta nesen pieņemto Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas ieteikumu par vienotu pieeju videi un valsts atbalstītiem eksporta kredītiem; 39. mudina Komisiju iekļaut vides jautājumus starptautiskajās sarunās tirdzniecības jomā un uzsver vides jautājumu apspriešanas nozīmīgumu attiecībā uz starptautiskajiem tirdzniecības noteikumiem; 40. atzīmē, ka nepietiekami resursi bieži ir reģionālo konfliktu pamatā jaunattīstības valstīs; uzskata, ka ES vides tehnoloģiju izplatīšana var arī kalpot par konfliktu novēršanas līdzekli; 41. uzsver nepieciešamību atbalstīt tehnoloģijas dabas katastrofu vai tādu darbību novēršanai, kuras var izraisīt resursu iznīcināšanu vai bojāšanu vai ir saistītas ar apdraudējumu iedzīvotājiem; * * * 42. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, Eiropas Investīciju bankai, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankai un dalībvalstu valdībām un parlamentiem. [1] Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 1600/2002/EK ( 2002. gada 22. jūlijs), ar ko nosaka Sesto Kopienas vides rīcības programmu (OV L 242, 10.9.2002., 1. lpp.). [2] Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 182/1999/EK ( 1998. gada 22. decembris) par piekto Eiropas Kopienas pamatprogrammu attiecībā uz pētniecības, tehnoloģijas attīstības un izstāžu pasākumiem (no 1998. līdz 2002. gadam) (OV L 26, 1.2.1999., 1. lpp.). [3] Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 1513/2002/EK ( 2002. gada 27. jūnijs) par sesto Eiropas Kopienas pamatprogrammu attiecībā uz pētniecības, tehnoloģijas attīstības un izstāžu pasākumiem, kas veicina Eiropas pētniecības telpas izveidi un jauninājumus (no 2002. līdz 2006. gadam) (OV L 232, 29.8.2002., 1. lpp.). [4] OV C 104 E, 30.4.2004., 725. lpp. [5] OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/75/EK (OV L 157, 30.4.2004., 100.pp.). --------------------------------------------------