Komisijas paziņojums Eiropas parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu Komitejai - Paziņojums par nākotnes tīkliem un internetu {SEC(2008) 2507} {SEC(2008) 2516} /* COM/2008/0594 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 29.9.2008 COM(2008) 594 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS ARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Paziņojums par nākotnes tīkliem un internetu {SEC(2008) 2507}{SEC(2008) 2516} SATURA RĀDĪTĀJS 1. Ievads 3 2. Jaunās tendences radīs grūtības digitālajai ekonomikai 4 3. Problēmas un risinājumi 6 3.1. Motivācija investēt ātrdarbīgā platjoslas pieslēgumā 6 3.2. Platjosla ikvienam 7 3.3. Brīvi pieejama interneta nodrošināšana: konkurence un konverģence 7 3.4. Nākotnes interneta pamatakmens 9 3.5. Privātums un drošība 9 4. Secinājumi 10 1. IEVADS Pēdējos desmit gados internets nesis lielas pārmaiņas tautsaimniecībā un sabiedrībā. Tas ir izrādījies par ievērojamu sakaru un tīkla infrastruktūru, kas pakāpeniski pielāgojas tā lietotāju vajadzībām. Tas ir radījis zināšanu apmaiņas, radošuma un sadarbības globālo tīmekli un bijis galvenais globalizācijas virzītājspēks. Tas ir mainījis saziņas paradumus, un pārveido plašsaziņas līdzekļu nozari, veicinot elektronisko sakaru un plašsaziņas pakalpojumu konverģenci. Jaunie un esošie tirgus dalībnieki problēmu risinājumus rod jaunos uzņēmējdarbības modeļos. Interneta revolūcija vēl nav galā. Dažos turpmākajos gados internets kļūs daudz ātrāks, jo parādīsies sevišķi ātrdarbīgi platjoslas tīkli, kas dos iespēju piedāvāt daudzus jaunus un interaktīvus plašsaziņas un satura pakalpojumus. Palielināsies arī interneta izplatība — tas būs pieejams jebkurā vietā un laikā, jo plaši tiks izstrādāti lēti bezvadu platjoslas risinājumi un notiks fiksēto un bezvadu sakaru saplūšana. Parādīsies „lietiskais internets” — tīmeklis kļūs par vidi, kurā mijiedarbojas mašīnas, transportlīdzekļi, ierīces, sensori un daudzas citas iekārtas. Tas būs pamatā daudziem jauniem lietojumiem, piemēram, energopatēriņa monitoringam, transporta drošuma sistēmām vai ēku drošības uzraudzībai. Visbeidzot, prognozes liecina, ka programmatūra, ko piedāvā kā tīmekļa pakalpojumu, samazinās izmaksas un uzlabos rezultātus, un tas nozīmē ievērojamu ražīguma pieaugumu gan lieliem, gan maziem uzņēmumiem. Ja nākotnes internets kļūs par realitāti, tas nākamajā desmitgadē pavērs iespējas inovācijām, lielākam ražīgumam, jauniem tirgiem, izaugsmei un nodarbinātībai. Eiropā ir plaši ieviesušies platjoslas un interneta pakalpojumi, kas pārveido ekonomiku un dzīvesveidu. Tomēr ieguvumus no šīm būtiskajām pārmaiņām Eiropas tautsaimniecība varēs izmantot tikai tad, ja tiks novērstas vairākas problēmas. Pirmkārt, jānodrošina interneta ekonomikas atvērtība, jo īpaši inovatīviem uzņēmējdarbības modeļiem. Lai to panāktu, ir jāturpina īstenot un jāpadara stingrāks pašreizējais konkurencei labvēlīgais e-saskaru tirgu regulējums un atbilstīgi patērētāju aizsargpasākumi. Otrkārt, lai aprīkotu nākotnes interneta tīklu, būs vajadzīgi ievērojami ieguldījumi infrastruktūrā (lai radītu ātrdarbīgu internetu), interneta arhitektūra būs jāizstrādā tā, lai tā atbilstu nākotnes vajadzībām, būs jānodrošina elastīgāka piekļuve radiofrekvenču spektram, tādējādi atvēlot vairāk resursu bezvadu pakalpojumiem. Treškārt, interneta izmantojuma eksponenciālais pieaugums radīs ar drošību un privātumu saistītas problēmas. Valsts pārvaldes iestāžu pārziņā ir nodrošināt, lai iedzīvotāji varētu paļauties uz to, ka nākotnes internets būs vienkāršs un pieejams, drošs un nepārkāps privātuma principus. Šo paziņojumu var uzlūkot kā priekšdarbu virzībai uz nākotnes internetu, un tajā galvenā uzmanība pievērsta tādu apstākļu izveidei, lai internets arī turpmāk būtu dinamisks, atvērts un arī drošāks. Šajā paziņojumā šie pasaules nozīmes jautājumi[1] aplūkoti Eiropas kontekstā, analizējot galvenās nākotnē gaidāmās problēmas (2. sadaļa) un ar tām saistītos politikas problēmjautājumus (3. sadaļa). Ņemot vērā to, ka interneta ekonomika ir nozīmīgs ES konkurētspējas aspekts, šajā dokumentā ierosināts izmantot platjoslas izmantojuma indeksu, ar kuru ir iespējams novērtēt ātrdarbīgas interneta infrastruktūras izveidē gūtos panākumus (4. sadaļa). Tomēr laikā, kad Eiropa modernizējas, lai būtu gatava nākotnes ekonomikai (Lisabonas programmas kontekstā pēc 2010. gada), ir ļoti svarīgi jau šodien likt stabilus pamatus izaugsmei, ko stimulētu nākotnes internets. Tāpēc tuvākajos mēnešos ir vajadzīgas plašākas apspriedes par to, kā šīs norises ietekmēs politiku, lai sagatavotu vērienīgāku politiku saistībā ar internetu kā ekonomikas un sabiedrības modernizēšanas pamatinfrastruktūru. 2. JAUNāS TENDENCES RADīS GRūTīBAS DIGITāLAJAI EKONOMIKAI Draugošanās tīklu un pakalpojumu interneta attīstības vēsture Web 2.0 Jauni un lietotājdraudzīgi lietojumi, piemēram, emuāri, multimediāla satura apmaiņa un draugošanās tīkli [social networks] paplašina interneta līdzdalību. 2007. gadā tiešsaistes forumos rakstīja vai bija iesaistījušies 24 % Eiropas iedzīvotāju[2]. Enterprise 2.0 — Web 2.0 korporatīvais ekvivalents — teju iet draugošanās vietņu pēdās (gaidāms, ka uz interneta balstītu uzņēmuma programmnodrošinājuma popularitātes pieaugums 2006. —2011. gadā pasaulē sasniegs aptuveni 15 %)[3]. | Platjoslas pakalpojumu plašās ieviešanas rezultātā ir mainījies interneta izmantošanas veids[4]. Ja 1990. gadu vidū tīmekļa galvenā funkcija bija informācijas sniegšana, tad tagad, pēc būtiskas meklētājprogrammu pilnveides, esam pārgājuši uz arvien līdzdalīgāku tīmekli, proti, Web 2.0 . Eksperti jau debatē par nākamo tīmekļa paaudzi, ar kuru būs iespējams automatizēt tīmekļa izmantojumu[5]. Tāpat attīstīsies modernie risinājumi, piemēram, 3D tīmeklis, ko popularizējušas tādas vides kā Second Life . Eiropas iedzīvotāji šos jaunos Web 2.0 pakalpojumus izmanto vismaz tikpat aktīvi kā citviet pasaulē, un tas paver izdevību nākamās paaudzes draugošanās pakalpojumu veidošanai tieši ES. Paredzams, ka draugošanās rīku izmantošana uzņēmumos izvērtīsies par Enterprise 2.0 , kura pamatā ir sadarbības rīki. Kopā ar programmatūras kā pakalpojuma ( Software as a Service ) parādīšanos tas vedīs pie jaunas paaudzes datorpakalpojumiem, kas pieejami pēc pieprasījuma, un pie krietni mazākām pieskaitāmām izmaksām. Uzņēmumiem, kas ir gala lietotāji, būs vieglāk un lētāk izmantot programmatūru ražojumos un pakalpojumos, kas nodrošinās iespaidīgu ražīguma pieaugumu visā tautsaimniecībā.[6] Lietiskā interneta izaugsme Veselības uzraudzība Valkājamie sensori un lietiskais internets veicina dzīvībai svarīgu parametru, piemēram, sirdsdarbības frekvences, elpošanas biežuma un asinsspiediena, uzraudzībai paredzētu vieglpiekļuves sistēmu izmantošanu. Pacienti var nēsāt uzraudzības sistēmas, nemainot ikdienas ieradumus. Jo īpaši šis risinājums ir izdevīgs, ja ņem vērā Eiropas novecojošo sabiedrību, kurā daudzi sirgst ar hroniskām kaitēm. | Ar lietiskā interneta jēdzienu ir saistīts netraucēts ierīču, sensoru, priekšmetu, telpu, iekārtu, transportlīdzekļu u.c. vienlaidu pieslēgums, tam izmantojot fiksēto vai bezvadu tīklu. Tīklam pieslēgti sensori, ierīces un birkas var mijiedarboties ar vidi un nosūtīt informāciju citiem priekšmetiem, izmantojot iekārtu savstarpējos sakarus. Šādi lietojumi ir tieši ietekmē transportu (viedie automobiļi, loģistikas un satiksmes sistēmas), vidi (viedās ēkas) un drošības sistēmas, daudzās tautsaimniecības nozarēs krietni paaugstinot efektivitāti. Raugoties nākotnē, var prognozēt, ka līdz 2018. gadam RFID tirgus vērtība visā pasaulē pieaugs pieckārt[7], un tas ļauj cerēt uz inovatīviem lietojumiem. Nomadiska izmantošana Nomadiska IST izmantošana mainīs nozīmi jēdzienam “būt darbavietā” Nomadisms padarīs darba modeļus elastīgākus laika un vietas ziņā. Tas izvirzīs sarežģītus uzdevumus gan darba devējiem, gan darba ņēmējiem. Tā kā darba dzīvei un izglītībai jākļūst ilgtspējīgākai mājās notiekošas strādāšanas un studēšanas ziņā, tad arvien neatliekamāks kļūst jautājums par tā nomadisma realizāciju, kuru var nodrošināt IST. | Patērētāji arvien vairāk izmanto virkni pārvietojamo ierīču, piemēram, klēpjdatorus, personālos ciparasistentus, MP3 atskaņotājus, mobilās TV sistēmas, GPS navigācijas ierīces un pārvietojamas spēļu konsoles. Iedzīvotāji un uzņēmēji vēlēsies neatkarīgi no viesabonēšanas vietas vienkārši un lēti piekļūt iecienītajiem interneta pakalpojumiem. Šāda attīstības gaita — lietotāja vajadzībām pielāgots, mobils Web 2.0 — radīs ne tikai daudzas jaunas uzņēmējdarbības iespējas un pārveidotus darba organizācijas modeļus, bet arī daudzus sabiedriski nozīmīgus lietojumus, piemēram, atbalsta pakalpojumus ceļotājiem ar invaliditāti vai neatliekamās palīdzības darbiniekiem. Tīkli un uzņēmējdarbības modeļi pielāgojas lielāka datu apjoma apstrādei Tiešs iepriekšējo tendenču rezultāts ir krass tīkla datu plūsmas pieaugums. Domājams, ka 2011. gadā (sk. grafiku) tīklā un internetā pieejamā digitālās informācijas daudzums būs desmitkārt lielāks nekā 2006. gadā[8]. Datu plūsmas pieaugums veicinās pāreju uz otrās paaudzes platjoslas tehnoloģijām, kuru pamatā ir protokols IP (tā padarot galvenos tīklus “viedākus”) un kuras nodrošina ievērojami augstāku datu pārraides ātrumu (nākamās paaudzes tīkli). Plašāks platjoslas pakalpojumu klāsts visvairāk ir vajadzīgi tieši piekļuves tīkliem. Pāreja uz optiskās šķiedras un bezvadu piekļuves tīkliem ir viens no sarežģītākajiem jautājumiem, uz kuru Eiropas telekomunikāciju nozarei atbilde jārod jau tuvākajā nākotnē; taču šāda pāreja ir neatliekami vajadzīga, lai nākotnes internets kļūtu par realitāti. 3. PROBLēMAS UN RISINāJUMI Lai atrisinātu iepriekš minētās problēmas, valsts pārvaldes iestādēm, ar skaidriem iepriekšparedzamiem noteikumiem ir jānodrošina investīcijām un inovācijām labvēlīga vide, kurā brīvu piekļuvi internetam nodrošina konkurētspējīgs regulējums, patērētājiem ir sniegta izvēles iespējas un informācija, bet privātums un drošība ir ciešāk iestrādāts nākotnes interneta izstrādes principos. Minētos politikas principus ES atbalsta arī starptautiskās diskusijās par interneta pārvaldību. 3.1. Motivācija investēt ātrdarbīgā platjoslas pieslēgumā ES elektronisko sakaru tiesiskais regulējums ir atvēris tirgus un veicinājis investīcijas. Jaunākie EASO dati liecina, ka pasaules platjoslas rangu tabulas pirmajās pozīcijās atrodas četras dalībvalstis[9]. Konkurences spiediens joprojām ir visiedarbīgākais virzītājspēks, kas rosina pāriet uz platjoslas tehnoloģijām. Taču, tā kā lokālās abonentu līnijas ir modernizētas, lai tuvākos gadus tās spētu piegādāt ātrdarbīgu internetu, tādējādi sagatavojoties “nākamās paaudzes piekļuvei”, tad izšķirīga nozīme būs brīvi pieejama interneta un sakaru tirgu konkurētspējas saglabāšanai. Šīs problēmas cēloņi meklējami augstajās investīciju izmaksās (aptuveni 80 % kopējo izmaksu) par inženierbūvniecības darbiem, kas vajadzīgi, lai izbūvētu kabeļu kanalizāciju jaunajiem optiskās šķiedras tīkliem, un faktā, ka nav ciešas pārliecības par to, vai patērētāji ir gatavi par nākamās paaudzes tīklu piegādātiem pakalpojumiem maksāt pietiekami augstu maksu, lai investīcijas nestu peļņu. Turklāt minēto investīciju ziņā operatori neatrodas vienādās pozīcijās. Dažos gadījumos vēsturiskie operatori var izmantot tiem piederošo ārējo kabeļu kanalizāciju un kabeļu ievadus ēkās, tāpēc kabeļu kanalizācija (ja ir pietiekami daudz vietas) kļūst par nozīmīgu tirgus atvērtības saglabāšanas faktoru. Ja vajadzīgas jaunas inženiertehniskās būves, tad, ņemot vērā neskaidrības, ar kurām saskaras ieguldītāji, ir jānodrošina, lai piekļuves noteikumi nemazina stimulus jaunās paaudzes piekļuves tīklu izstrādei. Tāpēc Komisija izstrādā ieteikumu, kurā būs iekļautas regulatoriem paredzētas pamatnostādnes par to, kā saglabāt konkurences cīņu par piekļuves tīkliem, neliedzot ieguldītājiem gūt pietiekamu peļņu no investīcijām. Savukārt valsts pārvaldes iestādes, it īpaši pašvaldību līmenī, var rosināt ieguldīt līdzekļus jaunos tīklos; tās var samazināt inženierbūvniecības izmaksas, vienkāršojot piekļuvi to kabeļu kanalizācijai vai arī modernizāciju saskaņojot ar ceļu darbiem vai citiem — piemēram, energoapgādes uzņēmuma vai kanalizācijas apsaimniekotāja — darbiem. Tās var arī atvēlēt piekļuvi infrastruktūrām, nodrošinot pietiekami daudz brīvpiekļuves kanālu zaļajā zonā un kartējot pastāvošo infrastruktūru vai publiskojot inženierbūvniecības darbu plānus. Visbeidzot, tās var veicināt darbu koordinēšanu starp pakalpojuma sniedzējiem un ēku īpašniekiem, ja kabeļi jāievelk jaunās telpās. Pamatojoties uz spēkā esošajiem ES tiesību aktiem, pašvaldības pilsētas plānošanas un ar vidi saistītu iemeslu dēļ var uzlikt pienākumu iekārtas izmantot kopēji[10]; taču lielāki pūliņi jāpieliek, lai panāktu lielāku informētību un apmaiņu ar labāko pieredzi šajā jomā; kā piemēru var minēt dažās dalībvalstīs izveidoto ieinteresēto aprindu forumu. Turklāt tirgus fiasko gadījumā valsts pārvaldes iestādes var piešķirt tiešo finansējumu saskaņā ar valsts atbalsta piešķiršanas noteikumiem. Minēto atbalstu būtu jāpiešķir tikai pasīvās infrastruktūras nodrošināšanai (piemēram, kabeļu kanalizācija, kabeļu akas vai tumšās optiskās šķiedras) un tikai tad, ja nodrošināta neierobežota piekļuve, t.i., visi drīkst tīklam piekļūst brīvi un bez diskriminācijas. 3.2. Platjosla ikvienam Platjosla ieviesta jau aptuveni 40 % Eiropas mājsaimniecību. Tā kā tās izmantojums arvien paplašinās un tā kļūst par neatņemamu ikdienas daļu, tad pieaugs informācijas trūkuma izraisītas atstumtības risks tiem iedzīvotājiem, kam platjoslas pakalpojumi nav vai kas tos nevar atļauties. Ceļā uz nākotnes internetu šodienas digitālā plaisa var kļūt par rītdienas “informācijas trūkuma izraisītu atstumtību”, kurā daži sabiedrības locekļi ģeogrāfisko aspektu vai resursu un prasmju atšķirības dēļ tiks atstāti novārtā un pastāvīgi atradīsies neizdevīgā situācijā. Tehnoloģiju modernizācijas gaitā par politikas prioritāti kļūs ātrdarbīgu tīklu priekšrocību pieejamības nodrošināšana kā lauku apvidos, tā arī pilsētās. Viens no galvenajiem Komisijas informācijas sabiedrības politikas stratēģijas (i2010) mērķiem paredz popularizēt iekļaujošu informācijas sabiedrību, aktīvi rūpējoties par to, lai ikviens varētu izmantot platjoslu. Stratēģija “platjosla ikvienam” ir izklāstīta 2006. gada marta paziņojumā “Atšķirību izlīdzināšana platjoslas pakalpojumu jomā”[11]. Tajā ir iztirzāts, kā reģionālās un vietējās pārvaldes iestādes Eiropas Savienībā var mobilizēt ES struktūrfondus un lauku attīstības fondus, it īpaši attālos un lauku apgabalos — ne tikai infrastruktūrai, bet arī iedzīvotājiem paredzētiem e-pakalpojumiem un lietojumiem (e-veselība, e-pārvalde, e-mācības un e-iekļaušana). Turklāt, judikatūrai pilnveidojoties, Komisija aktīvi sagatavos atjauninājumus un kopsavilkumus norādījumiem par valsts atbalsta noteikumiem, kas piemērojami platjoslas projektiem, tostarp nākamās paaudzes piekļuves tīkliem[12]. Visbeidzot, Komisija drīzumā pieņems paziņojumu, kurā būs analizēta universālā pakalpojuma darbības joma un ierosināta diskusija par universālā pakalpojuma lomu mērķa “platjosla ikvienam” sasniegšanā. 3.3. Brīvi pieejama interneta nodrošināšana: konkurence un konverģence Konverģence izpludina tirgus robežas, kas šķir telekomunikāciju, patērētāju elektronikas, plašsaziņas pakalpojumu un interneta uzņēmumus. Telekomunikāciju un kabeļu tīkla operatori arvien biežāk apvieno TV, interneta, fiksēto un mobilo telefonsakaru pakalpojumus (“četrkāršs piedāvājums”). Jauni plašsaziņas un interneta uzņēmumi piedāvā saturu lejupielādēšanai vai pāriet uz mobilo sakaru satura pakalpojumu sniegšanu. Tā kā šie tirgi mainās un saplūst, tad jābūt modriem, lai saglabātu pilnvērtīgu konkurenci. Iepriekš izklāstītā situācija raisījusi bažas par “ tīkla neitralitātes ” saglabāšanu interneta modernizācijas laikmetā. Ar jaunajiem tīkla pārvaldības paņēmieniem ir iespējams piešķirt plūsmas prioritātes. Operatori šos rīkus var izmantot, lai optimizētu datu plūsmu un garantētu pakalpojuma kvalitāti laikposmā, kad krasi pieaug pieprasījums un palielinās tīkla pārblīve maksimumslodzes laikā. Datu plūsmas pārvaldību var izmantot konkurenci kropļošanai, piemēram, dažām datu plūsmām negodīgi piešķirot augstāku prioritāti vai bremzējot un — galējā gadījumā — bloķējot datu plūsmu. Minētā iemesla dēļ Komisija likumdošanas iniciatīvā pārstrādāt Universālā pakalpojuma direktīvu[13] ir ierosinājusi pasākumus, ar ko stiprina galapatērētāju intereses un tiesības saņemt informāciju par visiem ierobežojumiem attiecībā uz piekļuvi likumīgiem pakalpojumiem; lai novērstu pakalpojumu kvalitātes pasliktināšanos, Komisija ir ierosinājusi noteikt arī stingrākas minimālās prasības pakalpojuma kvalitātei[14]. Konkurences kropļošanas profilaksē un izskaušanā liela nozīme ir EK konkurences noteikumiem (EK līguma 81. un 82. pants). Šie noteikumi dod iespēju cīnīties gan ar to tīkla operatoru ļaunprātīgu rīcību, kam tirgū ir dominējošs stāvoklis, gan ar kooperēšanos, kuras mērķis ir izslēgt citus pakalpojumus vai operatorus no tirgus. Konverģences rezultātā rodas arī daudz dažādu ierīču un pakalpojumu, kam jāspēj nodrošināt savstarpēja saziņa. Piemēram, nomadisku pakalpojumu izplatīšanai vajadzīgi sadarbspējīgi tīkli, tālruņi, satura aizsardzība un drošības lietojumi. Vairumā gadījumu šos jautājumus atrisina tirgus mehānismi: tikai tirgus spēj radīt visām pusēm izdevīgas atvērtās saskarnes un standartus. Spēcīgākie tirgus dalībnieki — jo īpaši izmantojot tīkla ārējo ietekmi — var mēģināt izmantot īpašniekstandartus, lai patērētājus spiestu izmantot viņu produktus vai arī lai no citiem tirgus dalībniekiem ieturētu ārkārtīgi augstu maksu par licencēm, rezultātā būtiski palēninot inovāciju procesu un liedzot tirgū ienākt jauniem dalībniekiem. Liela nozīme cīņā pret minētajiem paņēmieniem būs EK konkurences noteikumiem. Tāpēc atvērtie standarti ir ļoti nozīmīgi, kaut arī ir tos nav viegli popularizēt, ņemot vērā pāreju uz globālajiem IST standartiem. Aho rīcības grupas jaunākajā ES finansēto IST pētījumu pārskatā konstatēts, ka aktīvākai standartizācijas stratēģiju izmantošanai var būt izšķirīga ietekme uz inovācijām un attīstību iekšējā tirgus apstākļos; secinājumos izklāstīto atspoguļo arī Eiropas vadība mobilo telefonsakaru (GSM standarts) un mobilās televīzijas (DVB-H standarts) jomā[15]. Komisija sāk īstenot politikas stratēģiju, kuras mērķis ir ņemt vērā šo pārmaiņu ietekmi uz Komisijas stratēģijām tādās jomās kā IST standartizācija[16] un Eiropas sabiedrisko pakalpojumu attīstība[17]. Satura veidošana ir vēl viena nozīmīga joma, kurā var norisināties ekonomiskā izaugsme un kas ir atkarīga no nākotnes interneta attīstības. Politika attiecībā uz multimediālo saturu, t.i., pirmās paaudzes interaktīvā satura pakalpojumiem, ir iestrādāta Paziņojumā par tiešsaistē pieejamu saturu[18], kurā Komisija izklāstīja virkni jautājumu, kas jāatrisina, lai uzlabotu satura pieejamību un izplatīšanu, savukārt drīzumā gaidāmajā ieteikumā par tiešsaistes saturu iztirzās digitālā satura tiesību pārvaldības pārredzamību un sadarbspēju, licencēšanas režīmus un pirātisma apkarošanas pasākumus. Tā kā intelektuālā īpašuma tiesības ir izšķirīgs faktors ilgtspējīgu digitālā satura uzņēmējdarbības modeļu noteikšanai, tad Komisija mēģināja ar Zaļo grāmatu[19] vadīt diskusiju par ilgtermiņa nākotni autortiesību politikai uz zināšanām balstītā ekonomikā. Tomēr ES pieeja licencēšanas režīmiem un autortiesību politikai digitālā vidē vēl aizvien zināmā mērā kavē gan jaunu uzņēmējdarbības modeļu rašanos, kuru pamatā būtu lietotājradīts saturs, gan pāreju uz „own and share” pieeju intelektuālajam īpašumam. Tāpat vēl nav drošu garantiju nepilngadīgo aizsardzībai un informācijas patiesumam nākotnes internetā. 3.4. Nākotnes interneta pamatakmens Ir pierādījies, ka internets ir ārkārtīgi robusts un spēj palielināt jaudu, lai izpildītu visus tajā ievadītos pieprasījumus. Tomēr nomadiskās skaitļošanas un lietiskā interneta neizsmeļamība un sarežģītība patlaban izmantotajai interneta arhitektūrai sagādās papildu slodzi. Lai stātos pretī minētajām pārmaiņām, internets, izmantojot tā patlaban lietotos principus, ir jāmodernizē, lai tas spētu apmierināt augošo pieprasījumu pēc mērogojamības, mobilitātes, elastīguma, drošības, uzticamības un robustuma. Piemēram, prognozēts, ka nākamajos gados radio viedtagu — lietiskā interneta galvenā virzītājspēka — skaits trīssimtkārtšosies (patlaban izmanto 2 miljardus viedtagu)[20]. Taču vēl nav skaidri zināms nedz tas, vai būs pieejams pietiekami daudz radiofrekvenču, lai pieslēgtu visus ar viedtagiem aprīkoto priekšmetus, sensorus un viedierīces, nedz arī tas, vai visiem šiem priekšmetiem pietiks adrešu (izņemot tad, ja pāreja uz IPv6 notiek bez aizķeršanās). Jau ir īstenoti vairāki pasākumi. Pirmkārt, Komisija ir izvirzījusi mērķi — 2010. gadā 25 % Eiropas interneta lietotāju jāspēj pie interneta pieslēgties, izmantojot IPv6, un aicinājusi dalībvalstis, interneta pakalpojumu sniedzējus, satura un pakalpojumu sniedzējus, ražotājus un ražošanas pārstāvjus veicināt pāreju uz IPv6[21]. Otrkārt, ir iepriekš jāparedz galvenās lietiskā interneta, jo īpaši tā arhitektūras un pārvaldības modeļa radītās problēmas. Pārvaldības jautājumiem, kas attiecas arī uz lietisko internetu, ir izšķirīga nozīme, un Pasaules sammits par informācijas sabiedrību (WSIS) tiem ir pievērsis visas pasaules uzmanību. Komisija organizē sabiedrisku lietiskā interneta apspriešanu, un visa apspriešanai nepieciešamā informācija ir izklāstīta šim paziņojumam pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā. Diskusijas rezultātā 2009. gada sākumā Komisija publicēs paziņojumu, ar kuru tā informēs par vairākiem konkrētiem pasākumiem. Pasaulē nākotnes interneta pētījumi jau sen sākti ar ASV īstenoto GENI iniciatīvu un Japānas programmu AKARI. Septītā pētniecības pamatprogramma Eiropai nodrošinās vadošo pozīciju šajā patiesi globālajā modernizācijas procesā. Ir pienācis laiks centienus koordinēt saskaņotāk, proti, izstrādāt skaidru tehnoloģijas plānu šai jomai. Komisija ir arī iecerējusi apvienot sadrumstaloto nākotnes interneta pētniecību un analizē iespēju Eiropas mērogā izveidot publiskā un privātā sektora partnerību[22], kas nodarbotos ar galveno izstrādes principu izpēti, tostarp ar pilnīga pārklājuma, atvērtuma, neitralitātes un pārredzamības izpēti. 3.5. Privātums un drošība Privātums tīklā — šis jautājums jau tagad raisa lielas bažas. Nākotnes internets tikai palielinās pieprasījumu pēc robustāka un drošāka tīkla. Paredzamo privātuma apdraudējumu cēlonis meklējams lietotāju profilēšanā, ar lietotāju vai RFID saistītu priekšmetu identifikatoru izmantošanā, nepamanītā apstrādē un informācijas saišu veidošanā vai informācijas izpaušanā, piemēram, vairākkārtīga personiskas informācijas izmantošana draugošanās tīklos vai RFID izmantošana lietotāju profilēšanai. Eurobarometer 2008. gada pētījuma[23] rezultāti liecina, ka divas trešdaļas lietotāju ir nobažījušies par personiskas informācijas norādīšanu internetā. Lai drošības aspektus iekļautu nākotnes interneta arhitektūrā, jārīkojas jau tagad. Kopienas datu aizsardzības tiesību akti ir tehnoloģiju ziņā neitrāli tiesību akti, tāpēc tie ir piemēroti arī nākotnes problēmu risināšanai. Tomēr minēto noteikumu īstenošana ir nepārtraukti jāpārrauga. Gaidāmais Komisijas ieteikums par RFID, datu aizsardzību, privātumu un drošību palīdzēs rast atbildes uz jautājumu par to, kā RFID lietojumus izstrādāt un izmantot likumīgā, ētiski pieļaujamā un sociāli un politiski pieņemamā veidā, respektējot tiesības uz privātumu un nodrošinot personas datu aizsardzību un pienācīgu informācijas drošību. Datu aizsardzības paņēmieni pirmām kārtām aizsargā pret nelikumīgu interneta izmantojumu. Pēdējos gados gan apjoma, gan sarežģītības ziņā krasi palielinājies interneta radītais drošības apdraudējums. Komisijas politikā cīņai ar kibernoziedzību[24] ieskicēta virkne pasākumu minēto apdraudējumu novēršanai. Nākotnes internets, iespējams, radīs jauna veida neaizsargātību. Šajā jomā ir iespēja jau arhitektūras izstrādes posmā parūpēties par spēcīgākiem drošības mehānismiem, taču, lai to panāktu, ir jāpieliek vairāk pūliņu, lai dalībvalstis nodrošinātu tīklu un pakalpojumu drošību un integritāti, turklāt tā, lai Eiropa kļūtu par pasaules līderi. Tāpēc Komisija patlaban izstrādā uz nākotni vērstu stratēģiju privātumam un uzticamībai universālā informācijas sabiedrībā. 4. SECINāJUMI Nākotnes interneta sociālais un ekonomiskais potenciāls vēl nav pilnībā apzināts, tomēr to ņem vērā, izstrādājot attīstības stratēģijas daudzos reģionos, kas iesaistīti globālajā ekonomikā, un šādi pirmie mēģinājumi vērojami arī Eiropā, domājot par nākotni pēc Lisabonas programmas darbības beigām. Šis potenciāls ietver gan strauju ražīguma pieaugumu, kas vajadzīgs, lai saglabātu izaugsmi un labklājību apstākļos, kad sastopamies ar globālu konkurenci, novecojošu sabiedrību un vides ilgtspējības nodrošināšanas izmaksām, gan daudzas sociāla rakstura inovācijas, kas var nodrošināt, ka Eiropas iedzīvotāju dzīves kvalitāte turpina uzlaboties. Tomēr šā potenciāla pilnīga izmantošana arī nozīmē, ka ir vajadzīgi pasākumi, lai nākotnes internets kļūtu par stabilu pamatu Eiropas inovācijām un izaugsmei. Galvenais, šādam internetam jābūt ātrdarbīgam, visuresošam un vispārpieejamam, starptautiski atvērtam un konkurējošam, lietošanā drošam, ar pārredzamām un efektīvām pārvaldības procedūrām. Šie pamatnosacījumi par pieejamību, atvērtību, pārredzamību un drošību ir pamatā Komisijas īstermiņa programmai par nākotnes internetu, ko var īsi sagrupēt sešos rīcības punktos. 1. Izveidot ātrdarbīga interneta infrastruktūras, kas nerada šķēršļus konkurencei un paver reālas iespējas patērētājiem. Komisija uzskata, ka patlaban izmantotā uz konkurētspēju balstītā pieeja ir vislabākais veids, kā sasniegt šos mērķus. Papildus Komisijas 2007. gada priekšlikumiem par e-sakaru regulējuma reformu 2. Komisija 2009. gada sākumā Ieteikumā par nākamās paaudzes tīkliem publicēs norādes par e-sakaru noteikumu piemērošanu dalībvalstīs. 3. Sekmēt, lai visiem ir pieejams kvalitatīvs interneta pieslēgums par pieņemamu cenu. Īstenojot „platjoslas plaisas novēršanas„politiku, 4. Komisija aktīvi sagatavos atjauninājumus un kopsavilkumus par tās praksi attiecībā uz valsts atbalsta noteikumiem, kas piemērojami platjoslas projektiem, 5. Komisija 2008. gada rudenī universālā pakalpojuma darbības jomas pārskatīšanas gaitā sāks diskusiju par universālā pakalpojuma lomu mērķa “platjosla ikvienam” sasniegšanā . 6. Nodrošināt, lai nākotnes tīklā nebūtu šķēršļu konkurencei, inovācijām un patērētāju brīvai izvēlei, lai lietotāji nebūtu spiesti izmantot noteiktus pakalpojumus un produktus. Minētie priekšlikumi ir viens no 2007. gada e-sakaru regulējuma reformas aspektiem, un domājams, ka tos pieņems 2009. gadā. 7. Paņēmieniem, kas internetā ierobežo konkurenci un patērētāju izvēles brīvību, Komisija arī turpmāk piemēros EK konkurences noteikumus . 8. Komisija 2009. gada sākumā pieņems Balto grāmatu par IST standartizāciju . 9. Sākt diskusiju par nākotnes interneta izstrādi un pilnveidi. Tādēļ 10. Komisija īstenos rīcības plānu, kas izklāstīts saistītajā paziņojumā par IPv6[25] ieviešanas veicināšanu un novērtēs dalībvalstu un nozares panākumus, kas gūti līdz 2010. gadam; 11. Komisija sāk sabiedrisku lietiskā interneta arhitektūras un pārvaldības apspriešanu, pēc kuras slēgšanas 2009. gada sākumā publicēs paziņojumu ; 12. Komisija izpētīs arī iespēju radīt ES līmeņa publiskā un privātā sektora partnerību nākotnes interneta pētniecības jomā un par gūtajiem rezultātiem ziņos 2010. gada sākumā. 13. Sniegt skaidrus norādījumus par spēkā esošo datu aizsardzības noteikumu īstenošanu un saskaņotu stratēģiju drošam nākotnes internetam, lai Eiropa varētu sekmīgāk novērst nākotnē gaidāmos drošības apdraudējumus un vadīt starptautiskās debates. Tādēļ 14. Komisija 2008. gada rudenī pieņems Ieteikumu par to, kā vispārīgos datu aizsardzības noteikumus piemērot RFID sistēmām ; 15. patlaban sagatavo Paziņojumu par privātumu un uzticamību universālā informācijas sabiedrībā. 16. Ņemot vērā starptautiskās stratēģijas, dialogu par regulējumu un pētnieciskās sadarbības būtisko lomu minētās attīstības laikmetā, 17. Komisija 2008. gada beigās publicēs Paziņojumu par informācijas sabiedrības stratēģiju ārējiem aspektiem . Kopumā uz nākotnes internetu iespējams pāriet tikai tad, ja ikvienam ir pieejams ātrdarbīgs internets. Tāpēc platjoslas stratēģijas atradīsies un tām ir jāpaliek politikas veidotāju uzmanības centrā. Tāpēc Komisija tās gada progresa ziņojumā par Lisabonas stratēģiju[26] ierosināja izmantot platjoslas izmantojuma indeksu; indeksa izmantošana tika apstiprināta pavasara Eiropadomē. Indekss raksturo, cik nozīmīgs ir datu pārraides ātrums, pārklājums, pieejamas cenas, inovācijas, kvalitatīvi pakalpojumi un labvēlīgi sociālekonomiskie apstākļi. Tāpēc platjoslas izmantojuma indekss ir komplekss rādītājs, kas aptver vairākus aspektus un dalībvalstīm paver iespēju salīdzināt platjoslas izmantojumu un labāk izprast, kurām jomām jāpievērš lielāka politikas veidotāju uzmanība[27]. Platjoslas efektivitātes rezultāti apstiprina to, ka līdera pozīcijās arvien atrodas tās valstis, kas veiksmīgi ieviesušas stratēģiju kompleksu, kura pamatā ir konkurence, inovācijas un iekļaušana. Šos principus aktīvi atbalsta Eiropas stratēģijas: telekomunikāciju tiesiskais regulējums ir labākās prakses piemērs konkurences veicināšanai, zemākām cenām un ieguldījumiem tīklos; to papildina vispārēja stratēģija „platjosla ikvienam” un pieprasījuma puses stratēģijas, kuras veicina modernu pakalpojumu izstrādi un izmantošanu. [pic] [1] ESAO ministru tikšanās “Interneta ekonomikas nākotne” (2008. gada jūnijs) un WSIS — Pasaules sammits par informācijas sabiedrību, http://www.itu.int/wsis. [2] Eurostat, 2007. gada Kopienas mēroga aptauja par to, cik daudz mājsaimniecību un fizisku personu lieto IST. [3] Avots: Gartner Dataquest Market Databook, 2007. gada septembra redakcija. [4] OECD DSTI/ICCP/IE(2007)4/galīgā redakcija. [5] Pirmo ideju par semantisko tīmekli pauda globālā tīmekļa izgudrotājs Tim Berners Lee: http://www.sciam.com/article.cfm?id=the-semantic-web. [6] Piemērs. Nessi. European Software Strategy, 2008. gada jūnijs. [7] IDTechEx RFID tirgus prognozes 2008.– 2018. [8] IDC “The Diverse and Exploding Digital Universe”, 2008. gada marts, IDC. [9] EASO, 2007. gada decembris. [10] Sk. Pamatdirektīvas 2002/21/EK 12. pantu. [11] COM(2006) 129. [12] Atjauninājumi ir pieejami īpašā Komisijas vietnē: http://ec.europa.eu/comm/competition/sectors/telecommunications/overview_en.html. [13] COM(2007) 698. [14] Sk. Universālā pakalpojuma direktīvas pārstrādāto 20. panta 5. punktu un 22. panta 3. punktu. [15] Information Society Research and Innovation. Delivering results with Sustained Impact, 2008. gada maijs, materiāls publicēts http://ec.europa.eu/dgs/information_society/evaluation/data/pdf/fp6_ict_expost/ist-fp6_panel_report.pdf [16] COM(2008) 133. [17] Sk. sagatavošanā esošo Eiropas Sadarbspējas sistēmas pārskatu http://ec.europa.eu/idabc/en/document/7728. [18] COM(2007) 836. [19] ZAĻĀ GRĀMATA „Autortiesības uz zināšanām balstītā ekonomikā”, COM(2008) 466. [20] IDTechEx (2008) — RFID Analyst. [21] COM(2008) 313. [22] Bledas konferences deklarācija — http://www.future-internet.eu/publications/bled-declaration.html. [23] Flash Eurobarometer Series #225 Data Protection in the European Union (Datu aizsardzība Eiropas Savienībā) —Tiesiskuma, brīvības un drošības ģenerāldirektorāta veiktais iedzīvotāju interešu pētījums, 2008. gads. [24] COM(2007) 267. [25] COM(2008) 313. [26] COM(2007) 803. [27] Sīkāku informāciju par rādītājiem un rezultātiem sk. šim paziņojumam pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā.