Šis priekšlikums ir daļa no Savienības gatavības un ārkārtas rīcības plāna, kas paredzēts, lai mazinātu negatīvās sekas, ko rada Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības bez izstāšanās līguma. Priekšlikumā ir ievēroti vispārīgie principi, kas izklāstīti paziņojumā par rīcības plānu ārkārtas situācijai. Konkrētāk, tā kā priekšlikums nedublē priekšrocības, ko sniedz dalība Savienībā, nedz arī pārejas perioda noteikumus, kas būtu paredzēti izstāšanās līgumā, tas ir vienpusējs un pagaidu risinājums.

Neatkarīgi no scenārija Komisija ir konsekventi un skaidri norādījusi, ka Savienības pilsoņu aizsardzība Apvienotajā Karalistē, kā arī Apvienotās Karalistes valstspiederīgo aizsardzība Eiropas Savienībā ir prioritāte. Tādēļ dalībvalstīm būs jāieņem labvēlīga nostāja attiecībā uz Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, kuri jau dzīvo to teritorijā. Sagaidāms, ka Apvienotā Karaliste rīkosies tāpat. Ņemot to vērā, šā priekšlikuma mērķis ir mazināt dažas negatīvās sekas, ko rada Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības, ja nav risinājumu, par kuriem panākta vienošanās ar Apvienoto Karalisti.

Eiropas Komisija 2018. gada 13. novembra paziņojumā “Sagatavošanās saistībā ar Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības 2019. gada 30. martā: rīcības plāns ārkārtas situācijai” (“paziņojums par rīcības plānu ārkārtas situācijai”) uzsvēra, ka izstāšanās līgums ir labākā iespēja, lai sakārtotu Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības. Tomēr, ja izstāšanās līguma nebūs, Savienība rīkosies, lai aizsargātu savas intereses, un tai būtu jāieņem vienota un koordinēta pieeja visās jomās. Tajā pašā paziņojumā Komisija iepazīstināja ar sešiem vispārējiem principiem, kas jāievēro visos ārkārtas pasākumos visos līmeņos. Šie principi paredz, ka ārkārtas pasākumiem nevajadzētu dublēt priekšrocības, ko sniedz dalība Savienībā, nedz arī pārejas perioda noteikumus, kā paredzēts izstāšanās līgumā; šiem pasākumiem jābūt pagaidu rakstura, un principā tiem nevajadzētu pārsniegt 2019. gada beigas; tiem jābūt Eiropas Savienības vienpusēji pieņemtām darbībām, kas aizstāv tās intereses, un tādējādi Savienība tos principā jebkurā laikā varēs atcelt.

2017. gada 29. martā Apvienotā Karaliste uz Līguma par Eiropas Savienību 50. panta pamata iesniedza paziņojumu par nodomu no Savienības izstāties. Tātad, ja izstāšanās līgums netiek ratificēts, Savienības primāro un sekundāro tiesību kopums Apvienotajai Karalistei no 2019. gada 30. marta (“izstāšanās diena”) vairs nebūs piemērojams. Apvienotā Karaliste kļūs par “trešo valsti”.

Priekšlikums neietekmē Savienības budžetu. Tā mērķis ir aizsargāt attiecīgo personu sociālā nodrošinājuma tiesības, tostarp to ienākumus, kas gūti no sociālā nodrošinājuma tiesībām, un dalībvalstu finanses.

Ierosinātā regula nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu Komisijas ārkārtas rīcības plāna mērķus, jo ar to nodrošina minimālo sociālā nodrošinājuma tiesību aizsardzību personām, kuras pirms izstāšanās dienas izmantojušas tiesības brīvi pārvietoties.

5. pantā noteikts, ka Regulā (EK) Nr. 883/2004 paredzētos pielīdzināšanas un summēšanas principus turpinās Savienībā piemērot attiecībā uz visiem pieprasījumiem, kas saistīti ar faktiem un notikumiem, kuri notikuši pirms izstāšanās dienas, un periodiem, kas ir izpildīti pirms izstāšanās dienas.

6. pantā ir noteikta ierosinātās regulas spēkā stāšanās un piemērošanas sākumdiena.

2019/0019 (COD)

Priekšlikums

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA

par ārkārtas pasākumu noteikšanu sociālā nodrošinājuma koordinācijas jomā pēc Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības



(Dokuments attiecas uz EEZ un Šveici)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 48. pantu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,

tā kā:

(1)2017. gada 29. martā Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (“Apvienotā Karaliste”) uz Līguma par Eiropas Savienību 50. panta pamata iesniedza paziņojumu par nodomu no Savienības izstāties. No dienas, kad stājas spēkā izstāšanās līgums, vai, ja tas nenotiek, pēc diviem gadiem no minētā paziņojuma, tas ir, no 2019. gada 30. marta, Apvienotajai Karalistei Līgumus vairs nepiemēros, ja vien Eiropadome, vienojoties ar Apvienoto Karalisti, vienprātīgi nenolems šo laikposmu pagarināt.

(2)Ja izstāšanās līgums nav noslēgts vai ja divu gadu laikposms pēc Apvienotās Karalistes paziņojuma par savu nodomu izstāties no Savienības nav pagarināts, 2019. gada 30. martā Savienības noteikumi par sociālā nodrošinājuma koordināciju, kas paredzēti Regulā (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu, un Regulā (EK) Nr. 987/2009, ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu, arī vairs nebūs piemērojami Apvienotajai Karalistei un Apvienotajā Karalistē.

(3)Līdz ar to personas, kuras pirms Apvienotās Karalistes izstāšanās dienas no Savienības kā Savienības pilsoņi ir likumīgi izmantojušas Līguma 45. un 49. pantā noteiktās tiesības uz pārvietošanās brīvību, vairs nevar paļauties uz šiem noteikumiem attiecībā uz to sociālā nodrošinājuma tiesībām, kuru pamatā ir fakti un notikumi, kas notikuši pirms izstāšanās dienas, un apdrošināšanas, pašnodarbinātības, nodarbinātības vai dzīvesvietas periodi, kas izpildīti pirms izstāšanās dienas, un kuros iesaistīta Apvienotā Karaliste. Tas skars arī bezvalstniekus un bēgļus, uz kuriem attiecas vai ir attiekušies vienas vai vairāku dalībvalstu tiesību akti un kuri ir vai ir bijuši situācijās, kurās iesaistīta Apvienotā Karaliste, kā arī visu šo kategoriju ģimenes locekļus un apgādnieku zaudējušās personas.

(4)Lai sasniegtu mērķi aizsargāt attiecīgo personu sociālā nodrošinājuma tiesības, dalībvalstīm Savienības vienlīdzīgas attieksmes, pielīdzināšanas un summēšanas principus, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 883/2004 un Regulā (EK) Nr. 987/2009, kā arī šo regulu noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu minētos principus, būtu jāturpina piemērot attiecībā uz aptvertajām personām, faktiem vai notikumiem, kas notikuši pirms izstāšanās dienas, un periodiem, kas izpildīti pirms Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības.

(5)Lai panāktu, ka sociālā nodrošinājuma principi – vienlīdzīga attieksme, pielīdzināšana un summēšana – tiek piemēroti vienoti un vienpusēji, ir nepieciešams ieviest šo ārkārtas pasākumu regulu.

(6)Šī regula būtu jāpiemēro no nākamās dienas pēc tam, kad Līgumi vairs nav piemērojami Apvienotajai Karalistei un Apvienotajā Karalistē, ja vien līdz minētajam datumam nav stājies spēkā izstāšanās līgums, kas noslēgts ar Apvienoto Karalisti,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.