ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
25.

atgādina, ka pārtika ir viens no iespējamiem veidiem, kā nodot rezistentās baktērijas no dzīvniekiem uz cilvēkiem, turklāt pret zālēm rezistentas baktērijas var cirkulēt cilvēku un dzīvnieku populācijās caur ūdeni un vidi; ņem vērā risku inficēties ar rezistentiem organismiem no piesārņotām kultūrām, kuras apstrādātas ar antimikrobiāliem līdzekļiem, no kūtsmēsliem vai no tā, ka kūts notekūdeņi nonāk gruntsūdeņos; saistībā ar to norāda, ka minēto baktēriju izplatīšanos ietekmē tirdzniecība, ceļošana un cilvēku un dzīvnieku migrācija;
G.

tā kā ir saņemta informācija, ka tūkstošiem bērnu ir šķirti no saviem vecākiem, kuri ir patvaļīgi ieslodzīti aizturēšanas nometnēs, un ka šie bērni tiek turēti pārpildītos bērnunamos pat tad, ja tikai viens no vecākiem ir ieslodzīts kādā no nometnēm;
O.

tā kā Kambodža gūst labumu no visizdevīgākā režīma, kāds ir pieejams ES vispārējā preferenču shēmā (VPS), proti, no “Viss, izņemot ieročus”(EBA) režīma; tā kā ES Kambodžai 2014.–2020. gada finanšu periodā ir piešķīrusi EUR 410 miljonus, no kuriem EUR 10 miljoni ir paredzēti, lai atbalstītu vēlēšanu reformas procesu Kambodžā, un šis maksājums šobrīd ir apturēts;
I.

tā kā digitālo prasmju un IT lietotprasmes uzlabošana ir unikāla iespēja uzlabot darba un privātās dzīves līdzsvaru, palielinot piekļuvi izglītībai un apmācībai un veicinot ne tikai sieviešu un meiteņu, bet arī cilvēku ar īpašām vajadzībām, piemēram, personu ar invaliditāti, kā arī no pilsētas centra tālu esošu lauku apvidu un tālāko apvidu iedzīvotāju iekļaušanu darba tirgū; tā kā darbavietu digitalizācija var radīt konkrētas problēmas, kas jārisina; tā kā arvien lielāks skaits sieviešu IKT nozarē, kurā atalgojuma līmenis ir viens no augstākajiem, varētu veicināt sieviešu finanšu spēju nostiprināšanu un neatkarību, tādējādi samazinot kopējo vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirību un uzlabojot sieviešu finansiālo neatkarību; tā kā tikai aptuveni 16 % no gandrīz astoņiem miljoniem cilvēku, kas nodarbināti IKT nozarē Eiropā, ir sievietes;
O.

tā kā pašlaik novērotā medus bišu un savvaļas apputeksnētāju mirstības palielināšanās Eiropā ir satraucoša, jo tā negatīvi ietekmē lauksaimniecību, bioloģisko daudzveidību un ekosistēmas; tā kā bišu mirstības palielināšanos izraisa daudzi stresa faktori, kas atkarībā no ģeogrāfiskās teritorijas, vietējām īpatnībām vai klimata apstākļiem atšķiras; tā kā šie faktori ietver spēcīgo ietekmi, ko rada invazīvas svešzemju sugas, tādas kā Varroa destructor ērce, mazā stropu vabole (Aethina tumida), Āzijas sirsenis (Vespa velutina) un Amerikas peru puve, kā arī tādi dzīvnieku patogēni kā nozematoze, un ietekmi, ko rada dažas aktīvās vielas augu aizsardzības līdzekļos un citi biocīdi, klimata pārmaiņas, vides degradācija, dzīvotņu deģenerācija un ziedaugu pakāpeniska izzušana; tā kā bites ir atkarīgas no lauksaimniecības zemes, kuras platība un kultūraugu daudzveidība ir to galvenais barības avots, tāpēc gan biškopjiem, gan lauksaimniekiem būtu noderīgi izmantot noteikta veida ekoloģiski nozīmīgas platības — tā dēvētās “biškopības platības”, kuras pēc tam varētu plaši izmantot visās dalībvalstīs, it īpaši minimālas ziedēšanas periodos;
32.

attiecībā uz zivsaimniecību apsver iespēju risināt sarunas par jauna tipa ar trešām valstīm noslēdzamu divpusēju partnerattiecību nolīgumu ar mērķi saglabāt augstu sadarbības, saskaņotības un konverģences līmeni, nodrošināt stabilu un nepārtrauktu savstarpēju piekļuvi ūdeņiem un resursiem saskaņā ar kopējās zivsaimniecības politikas principiem, pārvaldības noteikumiem un kopīgu krājumu ilgtspējīgu pārvaldību, lai atjaunotu un uzturētu minēto krājumu populācijas virs līmeņa, kas spēj nodrošināt maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu; uzsver, ka kopīgo krājumu kopīgai pārvaldībai ir nepieciešams, lai Apvienotā Karaliste turpinātu dot ieguldījumu minēto krājumu zinātniskajā novērtējumā; tomēr uzsver, ka savstarpēja piekļuve zivsaimniecības produktu tirgum ir jāapspriež turpmākā nolīguma satvarā un ka pieejai ES iekšējam tirgum ir jābūt atkarīgai no ES zvejas kuģu pieejas Apvienotās Karalistes zvejas vietām un to resursiem, kā arī no kopīgo krājumu pārvaldībā īstenotās sadarbības līmeņa;
—

ņemot vērā spēkā esošo Partnerības un sadarbības nolīgumu (PSN), ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Krievijas Federāciju, no otras puses, un apturētās sarunas par jaunu ES un Krievijas nolīgumu,
A.

tā kā apmēram tikai puse no aizsargājamām putnu sugām un mazākā daļa no pārējām aizsargājamām sugām un dzīvotnēm Savienībā pašlaik ir labā saglabāšanas stāvoklī un tā kā tikai 50 % no visām Natura 2000 vietām ir pārvaldības plāns ar saglabāšanas mērķiem un pasākumiem,
J.

tā kā Parlamentu savienības komiteja parlamentāriešu cilvēktiesību jautājumos Maldīvija ir atzinusi par vienu no bīstamākajām valstīm pasaulē, kurā notiek uzbrukumi pret Parlamenta opozīcijas deputātiem un opozīcijas politiķi regulāri tiek iebiedēti, apcietināti un ieslodzīti; tā kā vārda brīvība, plašsaziņas līdzekļu brīvība, biedrošanās brīvība un demokrātiskais plurālisms valstī ir arvien vairāk apdraudēti, turklāt simtiem valdības pretinieku tiek arestēti un apsūdzēti; tā kā pieaug to pierādījumu skaits, kas liecina par to, ka pret prezidenta Yameen politiskajiem oponentiem vērstās kriminālapsūdzības varētu būt politiski motivētas;
M.

tā kā vairāk nekā 218 miljoni cilvēku Āfrikā dzīvo galējā nabadzībā; tā kā to iedzīvotāju īpatsvars, kas Subsahāras Āfrikā dzīvo galējā nabadzībā, ir samazinājies no 56 % 1990. gadā līdz 43 % 2012. gadā; tā kā 33 no 47 vismazāk attīstītajām valstīm atrodas Āfrikas kontinentā, tādējādi ES un Āfrikas partnerība ir būtisks instruments, lai īstenotu Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam un sasniegtu ilgtspējīgas attīstības mērķus, jo īpaši mērķi izskaust nabadzību;
3.

tomēr pauž nožēlu par to, ka četri no pieciem iesniegtajiem scenārijiem (“Turpināsim iesākto”, “Samazinām sadarbību”, “Daži sadarbojas vairāk” un “Radikāli pārveidojam”) liecina par to, ka Savienības mērķi faktiski kļūst mazāk ambiciozi, un tie paredz samazināt divas senas ES politikas jomas un Eiropas projekta stūrakmeņus, kas nostiprināti Līgumos — kopējo lauksaimniecības politiku un kohēzijas politiku; uzsver savu ilgstoši ieturēto nostāju, ka papildu politiskās prioritātes būtu jāapvieno ar papildu finanšu līdzekļiem un tās nevar finansēt, atņemot līdzekļus jau esošām ES politikas jomām; uzskata, ka piektais scenārijs (“Daudz vairāk darīt kopā”) ir pozitīvs un konstruktīvs izejas punkts pašreizējām diskusijām par ES finanšu nākotni un līdz ar to Eiropas Savienības nākotnes modelim; mudina Komisiju izstrādāt scenāriju, kurā būtu ņemti vērā Parlamenta ieteikumi, lai reaģētu uz pašreizējiem un nākotnes izaicinājumiem un noteiktu jauno prioritāšu kopumu;
33.

uzskata, ka cilvēku savstarpējai apmaiņai vajadzētu būt vienam no ES un Indijas stratēģiskās partnerības galvenajiem aspektiem; īpaši uzsver to, ka ir svarīgi pastiprināt apmaiņu izglītības, kultūras un zinātniskās pētniecības, tostarp IT, jomā, un tādēļ atzinīgi vērtē to, ka ir palielinājies apmaiņas studentu skaits programmā “Erasmus+”, kas būtu jāpaplašina vēl vairāk; tāpat arī pozitīvi vērtē sadarbības perspektīvas spēju veidošanā un iniciatīvas “Izgatavots Indijā” satvarā, kā norādīts rīcības plānā 2020. gadam, un uzsver to nozīmi tirdzniecības un sociālo attiecību intensificēšanā; prasa, lai minētajās programmās tiktu līdzvērtīgi iekļautas sievietes — studentes, zinātnieces, pētnieces un speciālistes;
1.

uzsver, ka Septītās pamatprogrammas kopējais apstiprinātais budžets bija EUR 55 miljardi, kas saskaņā ar aplēsēm bija 3 % no visiem izdevumiem pētniecības un tehnoloģiju attīstības ( RTD ) jomā Eiropā, jeb 25 % no finansējuma konkurētspējas uzlabošanai; Septītās pamatprogrammas septiņu gadu darbības laikā tika iesniegti vairāk nekā 139 000 pētniecības priekšlikumu, no kuriem tika atlasīti un finansēti 25 000 visaugstākās kvalitātes projektu; no 29 000 organizāciju, kas piedalījās Septītajā pamatprogrammā, galvenie finansējuma saņēmēji cita starpā bija universitātes (44 % no Septītās pamatprogrammas finansējuma), pētniecības un tehnoloģiju organizācijas (27 %), lieli privāti uzņēmumi (11 %) un MVU (13 %), savukārt publiskais sektors (3 %) un pilsoniskās sabiedrības organizācijas (2 %) veidoja mazāk nozīmīgu daļu;
—

ņemot vērā Iekšpolitikas ģenerāldirektorāta (B departaments —Struktūrpolitika un kohēzijas politika) 2014. gada novembra pētījumu “Communicating Europe to its Citizens: State of Affairs and Prospects” (“Informācijas sniegšana par Eiropu tās pilsoņiem: pašreizējais stāvoklis un perspektīvas”),
—

ņemot vērā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Izraēlas Valsti, no otras puses,
E.

tā kā nerūpnieciskajā zivsaimniecībā ir nodarbināti vairāk nekā 90 % no visiem zivsaimniecības nozares darbiniekiem, no kuriem aptuveni puse ir sievietes un šajā zivsaimniecībā tiek iegūti aptuveni 50 % no nozvejas pasaulē; tā kā FAO Brīvprātīgi piemērojamās pamatnostādnēs par ilgtspējīgas mazapjoma zvejas saglabāšanu pārtikas nodrošinājuma un nabadzības izskaušanas kontekstā ir teikts, ka nerūpnieciskā zveja ir vērtīgs dzīvnieku izcelsmes proteīnu avots miljardiem cilvēku visā pasaulē un bieži tas ir atbalsts piekrastes kopienu vietējai ekonomikai;
—

ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-132/14 un C-136/14 par to, kā interpretēt LESD 349. pantu, kurā uzsvērts, ka 349. pants atļauj atkāpties ne tikai no līgumiem, bet arī no sekundārajiem tiesību aktiem,
E.

tā kā Nolīguma darbības laikā: — attiecībā uz ES tirdzniecības deficītu, kas 12 mēnešu laikā pirms Nolīguma darbības sākuma sasniedza EUR 7,6 miljardus, piektajā Nolīguma darbības gadā bija vērojams tirdzniecības bilances pārpalikums EUR 2,5 miljardu apmērā; — ES eksports uz Koreju pieauga par 47 %, no EUR 30,6 miljardiem 12 mēnešu laikā pirms Nolīguma stāšanās spēkā piektajā Nolīguma darbības gadā sasniedzot EUR 44,9 miljardus, ieskaitot uz Koreju eksportētos ES produktus, kuru tirdzniecība ar Nolīgumu tika pilnībā vai daļēji liberalizēta un kuru apjoms pieauga attiecīgi par 57 % un 71 %, un uz Koreju eksportētos ES produktus, uz kuriem attiecas nulles nodokļa likme saskaņā ar vislielākās labvēlības režīma (MFN) klauzulu un kuru eksports palielinājās par 25 % (EUR 1,9 miljardi); — Korejas imports uz Eiropas Savienību piektajā Nolīguma darbības gadā sasniedza EUR 42,3 miljardus un liecināja par 11 % pieaugumu salīdzinājumā ar 12 mēnešu laikposmu pirms Nolīguma stāšanās spēkā, ieskaitot uz ES eksportētos Korejas produktus, kuru tirdzniecība ar Nolīgumu tika pilnībā vai daļēji liberalizēta un kuru apjoms pieauga attiecīgi par 35 % un 64 % (attiecīgi par EUR 5,0 miljardiem un EUR 0,5 miljardiem), un uz ES eksportētos Korejas produktus, uz kuriem attiecas nulles nodokļa likme saskaņā ar vislielākās labvēlības režīma (MFN) klauzulu un kuru eksports palielinājās par 29 % (EUR 5,8 miljardi); — ES īpatsvars Korejas kopējā importā pieauga no 9 % pirms Nolīguma stāšanās spēkā līdz 13 % ceturtajā tā darbības gadā; tajā pašā laikā ES īpatsvars Korejas kopējā eksportā saruka no 11 % līdz nedaudz mazāk nekā 9 %; — ES vieglo automobiļu eksports uz Koreju pieauga par 246 %, no EUR 2,0 miljardiem 12 mēnešu laikā pirms Nolīguma stāšanās spēkā sasniedzot EUR 6,9 miljardus piektajā Nolīguma darbības gadā; — ES vieglo automobiļu imports no Korejas pieauga par 71 %, no EUR 2,6 miljardiem 12 mēnešu laikā pirms Nolīguma stāšanās spēkā sasniedzot EUR 4,5 miljardus piektajā Nolīguma darbības gadā; — ES pakalpojumu eksports 2014. gadā sasniedza EUR 11,9 miljardus, palielinoties par 11 % salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu, un tādējādi ES tirdzniecības pārpalikums ar Koreju pakalpojumu nozarē 2014. gadā sasniedza EUR 6,0 miljardus; tajā pašā laikā pakalpojumu imports no Korejas uz ES sasniedza EUR 6,0 miljardus, kas ir par 4 % vairāk nekā 2013. gadā; — ES ārvalstu tiešie ieguldījumi (ĀTI) Korejā 2014. gadā sasniedza EUR 43,7 miljardus, un tādējādi ES bija Korejas lielākais investors; savukārt Korejas ĀTI Eiropas Savienībā sasniedza EUR 20,3 miljardus, kas bija par 35 % vairāk, salīdzinot ar iepriekšējo gadu; — ES preferenču izmantošanas rādītājs Korejas tirgū pieauga līdz 68,5 %, savukārt Korejas preferenču izmantošanas rādītājs bija aptuveni 85 %; — tika izveidotas septiņas īpašās komitejas un septiņas darba grupas, kā arī dialogs par intelektuālo īpašumu; — darbojas tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības komiteja — specializēta iestāde, kas koncentrējas uz nodaļas par tirdzniecību un ilgtspējīgu attīstību īstenošanu un ES un Korejas Nolīguma ilgtspējīgu attīstību,
—

ņemot vērā Eiropas Juridisko ekspertu tīkla dzimumu līdztiesības jomā 2009. gada jūlija ziņojumu “Sex Discrimination in the Access to and Supply of Goods and Services and the Transposition of Directive 2004/113/EC” (“Diskriminācija dzimuma dēļ attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu un Direktīvas 2004/113/EK transponēšana”),
8.

uzsver, ka daži no dalībvalstu sniegtajiem skaitļiem par to teritorijā esošajiem objektiem, kas atzīti par tādiem, uz kuriem attiecas šī direktīva, nešķiet ticami, jo dažos gadījumos tie ir samērā mazi, salīdzinot ar tiem datiem par ieguves rūpniecības valsts līmenī radīto atkritumu kopējo apjomu, kas gūti no citiem informācijas avotiem;
11.

uzsver, ka galvenā prasība attiecībā uz nediskriminējošām ceļu nodevām ir tāda, lai visi lietotāji maksātu vienādu maksu par viena un tā paša ceļa izmantošanu; uzsver, ka LESD 18. pantā paredzētā nediskriminācijas principa pārkāpums ir jebkāda tāda valstu ceļu nodevu sistēma, kas rada tiešu diskrimināciju, pamatojoties uz valstspiederību, vai arī ja tā ir apvienota ar valsts nodokļu pasākumiem, no kuriem labumu gūst tikai šīs valsts valstspiederīgie, piemēram, saņemot valsts transportlīdzekļu nodevas atlaidi, un tādējādi šādu pasākumu mērķis ir galvenokārt iekasēt ceļu nodevu no ārvalstu lietotājiem; atgādina, ka Komisijai kā līgumu izpildes uzraudzītājai ir jākontrolē tiesību aktu pareiza īstenošana un piemērošana pēc to pieņemšanas;
D.

tā kā Gvatemalas nodaļa cilvēktiesību aizstāvju aizsardzībai (UDEFEGUA) laikposmā no 2016. gada janvāra līdz novembrim Gvatemalā reģistrējusi četrpadsmit cilvēktiesību aizstāvju slepkavības un septiņus slepkavību mēģinājumus; tā kā saskaņā ar to pašu informācijas avotu 2016. gadā kopumā notikuši 223 agresijas akti pret cilvēktiesību aizstāvjiem, tostarp 68 no jauna ierosinātas lietas pret cilvēktiesību aizstāvjiem; tā kā vides aktīvisti un zemes tiesību aizstāvji un tie, kas darbojas ar tiesiskuma un nesodāmības jautājumiem, ir visbiežāk skartā cilvēktiesību aizstāvju kategorija;
B.

tā kā 2017. gada 25. janvārī Kuveitas iestādes izpildīja nāvessodu septiņiem cilvēkiem, tostarp vienam karaliskās ģimenes loceklim, proti, Mohammad Shahed Mohammad Sanwar Hussain, Jakatia Midon Pawa, Amakeel Ooko Mikunin, Nasra Youseff Mohammad al-Anzi, Sayed Radhi Jumaa, Sameer Taha Abdulmajed Abduljaleel un Faisal Abdullah Jaber Al Sabah, un lielākā daļa no viņiem tika apsūdzēta par slepkavību; tā kā pieci no ieslodzītajiem bija ārvalstu valstspiederīgie: divi no Ēģiptes, viens no Bangladešas, Filipīnām un Etiopijas, un trīs no viņiem bija sievietes; tā kā šī bija pirmā nāvessoda izpilde valstī kopš 2013. gada, kad Kuveitas iestādes pēc sešus gadus ilga moratorija izpildīja nāvessodu pieciem cilvēkiem;
137.

aicina dalībvalstis ratificēt galvenos starptautisko humanitāro tiesību instrumentus un citus attiecīgos juridiskos instrumentus, kas ietekmē starptautisko humanitāro tiesību ievērošanu; atzīst ES pamatnostādņu par starptautisko humanitāro tiesību (SHT) ievērošanas veicināšanu nozīmi un atkārtoti aicina PV/AP un EĀDD pārskatīt to īstenošanu, ņemot vērā traģiskos notikumus Tuvajos Austrumos, jo īpaši saistībā ar plaša izplatīto un sistemātisko nesodāmību par smagiem SHT un cilvēktiesību noteikumu pārkāpumiem; aicina ES atbalstīt iniciatīvas, kuru mērķis ir vairot zināšanas par SHT un labu praksi to piemērošanā, un aicina ES izmantot visus tās rīcībā esošos divpusējos instrumentus, lai efektīvi, tostarp ar politiskā dialoga starpniecību, veicinātu to, ka tās partneri ievēro starptautiskās humanitārās tiesības, atkārtoti aicina dalībvalstis apvienot starptautiskus centienus, lai novērstu to, ka bruņoti dalībnieki uzbrūk skolām vai izmanto tās militāriem mērķiem, un to var izdarīt, apstiprinot Drošu skolu deklarāciju, kas ir paredzēta, lai palīdzētu izbeigt plaši izplatītos militāros uzbrukumus skolām bruņota konflikta laikā;
19.

atzinīgi vērtē to, ka septiņus no saņemtajiem atbalsta pieprasījumiem, kurus izskatīja saskaņā ar pārskatītajiem noteikumiem, Komisija pieņēma, tostarp četrus, kuri tika apstiprināti 2014. gada beigās, bet kuru apropriācijas bija jāpārnes uz 2015. gadu, kā norādīts ESSF 2015. gada ziņojumā; šajā sakarā atgādina, ka 2015. gads bija pirmais pilnais pārskatīto noteikumu īstenošanas gads un analizētie dati rāda, ka ar reformu ieviestie juridiskie precizējumi ir nodrošinājuši to, ka vairāk pieprasījumu tiek atzīti par atbilstošiem, kas tā nebija, kamēr spēkā bija agrākie noteikumi, saskaņā ar kuriem aptuveni divas trešdaļas no reģionālo katastrofu palīdzības pieprasījumiem tika novērtēti kā neatbilstoši;
4.

atzīst, ka ir svarīgi nodrošināt saskaņotību starp kohēzijas politikas instrumentiem un plašāko ekonomikas pārvaldības satvaru, lai atbalstītu ekonomikas atveseļošanas centienus, kas nepieciešami, lai panāktu Eiropas pusgada noteikumu ievērošanu; tomēr uzsver, ka kohēzijas politikas leģitimitāte izriet no Līgumiem un ka šī politika ir Eiropas solidaritātes izpausme, kuras galvenie mērķi ir ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas stiprināšana ES, samazinot atšķirības starp dažādo reģionu attīstības līmeni, finansējot investīcijas, kas saistītas ar stratēģijas “Eiropa 2020” mērķiem, un tuvinot ES tās pilsoņiem; tādēļ uzskata, ka pasākumi, kas saista ESI fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību, būtu jāpiemēro saprātīgi un līdzsvaroti, taču tikai kā galējais līdzeklis, un ka būtu jāziņo par šo pasākumu ietekmi; turklāt atgādina, ka šādu pasākumu piemērošanai vienmēr vajadzētu būt pamatotai un pārredzamai un tajā būtu jāņem vērā attiecīgās dalībvalsts sociāli ekonomiskie apstākļi, lai izvairītos no reģionālo un vietējo investīciju ierobežošanas, kuras ir ārkārtīgi svarīgas dalībvalstu ekonomikai, it īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), jo šīs investīcijas maksimāli palielina izaugsmi un darbavietu radīšanu, kā arī stimulē konkurētspēju un produktivitāti, it īpaši laikā, kad pastāv liels spiediens uz publiskajiem izdevumiem; attiecībā uz gadījumu, kad divām dalībvalstīm, kurām, piemērojot Padomes 2016. gada 12. jūlija lēmumu, tika noteiktas sankcijas saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 126. panta 8. punktu, norāda uz Komisijas 2016. gada 27. jūlija priekšlikumu un tam sekojošo Padomes 2016. gada 8. augusta lēmumu atcelt iespējamo naudas sodu, ņemot vērā šo dalībvalstu argumentētos pieprasījumus, sarežģīto ekonomikas vidi, abu valstu reformu centienus un to apņemšanos ievērot Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus; šajā sakarā uzskata, ka, pieņemot priekšlikumu apturēt daļu no 2017. gada saistībām attiecībā uz ESI fondiem saskaņā ar pasākumiem, kas saista ESI fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību, būtu jāņem vērā strukturētā dialogā laikā paustais Parlamenta viedoklis;
A.

tā kā uzņēmums Monsanto Europe S.A. saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 11. un 23. pantu 2007. gada 11. un 18. aprīlī iesniedza trīs pieteikumus Komisijai par atļauju atjaunošanu esošajiem pārtikas produktiem, pārtikas produktu sastāvdaļām un barībai, kas ražota no kukurūzas MON 810, atļaujas atjaunošanu barībai, kas satur kukurūzu MON 810 vai sastāv no tās, un atļaujas atjaunošanu kukurūzas MON 810 izmantošanai produktos, kuri sastāv no minētās kukurūzas vai satur to un ir paredzēti citiem lietojumiem, nevis pārtikai un barībai, kā jebkuru citu kukurūzu, ieskaitot kultivēšanu; tā kā pēc Regulas (EK) Nr. 1829/2003 stāšanās spēkā par šiem produktiem tika paziņots Komisijai saskaņā ar minētās regulas 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu un 20. panta 1. punkta b) apakšpunktu un tie tika iekļauti Kopienas ģenētiski modificētās pārtikas un barības reģistrā;
14.

vērš uzmanību uz iespējām, ko piedāvā hibrīdi publiskā un privātā sektora partnerības projekti, sasaistot infrastruktūras ieguldījumu finansējuma avotus no ES dotācijām (līdz 85 % no kopējām attiecināmajām izmaksām), valsts finansējuma, ko veido līdzfinansējums, kas jānodrošina saņēmējam, un naudas līdzekļiem no privātiem uzņēmumiem; vienlaikus uzsver, ka ES fondu līdzekļi un budžeta resursi ir faktors, kas palielina ieguldījumu uzticamību, jo tie mazina risku privātajam sektoram; norāda, ka tajā pašā laikā privātais sektors gūst labumu no stabiliem ilgtermiņa līgumiem, kuri nav atkarīgi no ekonomiskajām, politiskajām un budžeta svārstībām valstīs; tādēļ mudina dalībvalstis attiecīgā gadījumā izmantot publiskā un privātā sektora partnerības, kas var būt izdevīgs veids ieguldījumu veikšanai infrastruktūrā, jo īpaši attiecībā uz sarežģītiem infrastruktūras projektiem, kuriem nepieciešami lieli izdevumi un kuru peļņas līmenis ir zems, no vienas puses, un vēlme garantēt efektīvu augstas kvalitātes sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu, no otras puses; šajā saistībā aicina Komisiju sniegt dalībvalstīm Centrāleiropas un Austrumeiropas reģionā tehnisku palīdzību, ņemot vērā, ka dažām no šīm valstīm ir maz pieredzes darbā ar finanšu instrumentiem un privātā sektora iesaistīšanu lielos projektos; turklāt aicina Komisiju sadarbībā ar valstu, reģionālajām un vietējām pārvaldes iestādēm regulāri sagatavot vispārēju pārskatu par transporta projektiem ar atbilstīgām summām, ko līdzfinansē no dažādiem ES fondiem;
24.

uzsver, ka pārdomātas specializācijas stratēģijas, kaut arī formāli tās netiek prasītas kā 3. TM ex ante nosacījums, ir svarīgs instruments, lai nodrošinātu tematisko mērķu inovāciju un pielāgojamību, un tajā pašā laikā uzsver, ka šo stratēģiju mērķim vajadzētu būt ne tikai uz zinātni un tehnoloģiju balstītai inovācijai, bet arī tādai inovācijai, kuras pamatā zinātnes nav; aicina Komisiju ziņot Parlamentam par to pārdomāto specializācijas stratēģiju rezultātiem, kuras veltītas mazajiem un vidējiem uzņēmumiem valsts un/vai reģionālajā līmenī; uzsver, ka saskaņotas ir pārdomātās specializācijas stratēģijas, kas pieņemtas katrā reģionā ar attiecīgu teritoriālo ekonomiku, un ka problēma ir pārdomātu specializāciju īstenot ārpuspilsētu teritorijās, kuras atbalsta infrastruktūra var nebūt pietiekama; atzinīgi vērtē ex ante nosacījumus attiecībā uz MUA 3. tematiskajā mērķī un aicina dalībvalstis veikt vajadzīgo darbību un paātrināt to mērķu sasniegšanu, kuri noteikti Mazās uzņēmējdarbības aktā; atbalsta balvu “Eiropas reģions, kas veicina uzņēmējdarbību” ( EER ), kuras mērķis ir apzināt un apbalvot ES reģionus, kam ir izcilas, uz nākotni orientētas stratēģijas uzņēmējdarbības jomā, piemērojot desmit MUA principus;
54.

atgādina, ka 2014. gada valsts atbalsta pamatnostādnes nosaka, ka, sākot no 2016. gada, atjaunojamo energoresursu ražotāji uzņemas līdzsvarošanas saistības, kas ir paredzētas kā ražotāju pienākums kompensēt īstermiņa novirzes no to iepriekšējām piegādes saistībām gadījumos, kad pastāv likvīds dienas tirgus; uzsver, ka novirzes gadījumā no operatora deklarētā plāna būtu jāpieprasa samērīga izlīdzinoša enerģijas cena; aicina pārskatīt spēkā esošo Atjaunojamo energoresursu direktīvas tiesisko regulējumu, ar kuru atjaunojamajiem energoresursiem piešķirta prioritāra piekļuve un pārvade; ierosina, ka šie noteikumu būtu jānovērtē un jāpārskata, kad tiks īstenots pārveidots elektroenerģijas tirgus, kas nodrošinās vienlīdzīgākus konkurences apstākļus un kura lielākā mērā tiks ņemti vērā atjaunojamās enerģijas ražošanas raksturlielumi;