[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 22.2.2006

SEC(2006) 238 galīgā redakcija

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI

Novērtējums par Itālijas rīcību, ko tā veikusi, reaģējot uz Padomes 2005. gada 28. jūlija ieteikumu nolūkā novērst pārmērīga valsts budžeta deficīta situāciju — piemērojot Līguma 104. panta 7. punktu

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI

Novērtējums par Itālijas rīcību, ko tā veikusi, reaģējot uz Padomes 2005. gada 28. jūlija ieteikumu nolūkā novērst pārmērīga valsts budžeta deficīta situāciju — piemērojot Līguma 104. panta 7. punktu

1. PāRMēRīGA BUDžETA DEFICīTA NOVēRšANAS PROCEDūRA ATTIECīBā UZ ITāLIJU

Itālija 90. gados veica būtiskus fiskālās konsolidācijas pasākumus, tādējādi samazinot valsts budžeta deficītu no gandrīz 12 % no IKP 1990. gadā līdz mazāk nekā 2 % desmitgades beigās. Tomēr 2001., 2003. un 2004. gadā[1] deficīts atkal palielinājās, nedaudz pārsniegdams 3 % no IKP, tā iemesls bija lēnais IKP pieaugums, un to nespēja novērst būtiski vienreizējie pasākumi. Primārais pārpalikums, kas 1999. gadā bija 5 % no IKP, saruka līdz 1,8 % no IKP 2004. gadā, un valsts parāda attiecība pret IKP, kas 1994. gadā bija sasniegusi maksimumu jeb 125 %, samazinājās ievērojami lēnākā tempā. 2004. gada beigās parāds bija 106,5 % no IKP.

Padome, saņēmusi atbilstošu ieteikumu no Komisijas, 2005. gada 28. jūlijā atzina, ka Itālijā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts, un saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu nosūtīja Itālijai ieteikumus ticamā un ilgtspējīgā veidā samazināt deficītu zem 3 % no IKP, sasniedzot šo mērķi vēlākais 2007. gadā[2]. Padome Itālijai noteica termiņu līdz 2006. gada 12. janvārim, lai tā efektīvi rīkotos šajā nolūkā. Padome jo īpaši pieprasīja Itālijai, ka „ strikti jāpilda 2005. gada budžets ” un „ jāveic pasākumi, kas vajadzīgi, lai cikliski koriģētā deficīta kumulatīvais samazinājums, atskaitot vienreizējos un citus pagaidu pasākumus, 2006. - 2007. gadā būtu vismaz 1,6 % no IKP salīdzinājumā ar tā līmeni 2005. gadā, vismaz pusi no korekcijām veicot 2006. gadā ”. Turklāt Itālijai pieprasīja nodrošināt, „ ka valsts kopējā parāda attiecība samazinās pietiekami un ka tā pietiekami ātri tuvojas atsauces vērtībai, atbilstoši pārmērīgā budžeta deficīta korekcijai atjaunojot piemērotu primārā pārpalikuma līmeni vidējā termiņā ”, „ papildus neto aizņēmumiem īpaši pievēršoties citiem faktoriem, kuri ietekmē parāda līmeņa izmaiņas, piemēram, parādu palielinošām zembilances operācijām ”. Turklāt Padome mudināja Itālijas iestādes „ panākt, lai ar budžeta konsolidāciju vidējā termiņā nodrošinātu valsts finanšu stāvokli tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu, samazinot cikliski koriģēto deficītu — atņemot ārkārtas un citus pagaidu pasākumus — vismaz par 0,5 % no IKP gadā pēc tam, kad ir novērsts pārmērīgā deficīta stāvoklis ”. Visbeidzot Padome mudināja Itālijas iestādes turpināt „ veikt uzlabojumus valsts datu vākšanā un apstrādē ”.

9. panta 3. punkts Padomes Regulā (EK) Nr. 1467/97, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1056/2005[3], paredz, ka pēc tam, kad beidzies dalībvalstij noteiktais termiņš, lai tā veiktu pasākumus saskaņā ar ieteikumu, kas sniegts atbilstoši 104. panta 7. punktam, „ Komisija informē Padomi, ja tā uzskata, ka veiktie pasākumi liekas pietiekami, lai, koriģējot pārmērīgo budžeta deficītu, panāktu pienācīgu progresu Padomes noteiktajā termiņā, ja tie ir pilnīgi īstenoti un tautsaimniecība attīstās atbilstoši prognozēm ”, un atbilstoši tam šajā paziņojumā novērtēta Itālijas rīcība, reaģējot uz Padomes ieteikumu[4].

2. Rīcība, ko Itālija veikusi, reaģējot uz Padomes ieteikumu

2.1. Valsts budžeta bilance

Budžeta bilance 2005. gadā

2004. gadā pieņemtajā Likumā par 2005. gada budžetu bija paredzēts, ka 2005. gadā vispārējais valsts budžeta deficīts būs 2,7 % no IKP, pamatojoties uz prognozi, ka IKP pieaugums būs 2,1 %. Lai sasniegtu šo mērķi, Likumā par 2005. gada budžetu bija paredzēta korekcija 1,7 % no IKP attiecībā uz deficīta tendenci, nemainoties tiesību aktiem (bija lēsts, ka tas būs 4,4 % no IKP)[5]. Šī korekcija, kā arī nodokļu samazinājumi un papildu izdevumi, kas atbilst 0,5 % no IKP, bija jāfinansē no izdevumu samazināšanas (jo īpaši, ierobežojot nominālo izdevumu palielināšanos līdz 2 %), jauniem ieņēmumiem un vienreizējiem pasākumiem. Saskaņā ar 2004. gadā atjaunināto stabilitātes programmu Likums par 2005. gada budžetu būtiski nemainīja primāro bilanci, kas attiecās uz 2004. gadu, tomēr tajā bija paredzēts, ka 2004. gada vienreizējie pasākumi radīs samazinājumu par apmēram 0,5 % no IKP. 2005. gadā divreiz tika pārskatīts budžeta deficīta mērķis. Aprīļa beigās, kad jaunā IKP pieauguma prognoze bija 1,2 %, minētais mērķis tika pārskatīts, paredzot, ka tas būs no 2,9 līdz 3,5 % no IKP. Otrā pārskatīšana notika jūlijā, kad Ekonomikas un finanšu plānošanas dokumentā 2005. gadam tika noteikts jauns budžeta deficīta mērķis — 4,3 % no IKP, savukārt IKP pieaugums tika lēsts ap nulli. Lai nodrošinātu budžeta deficīta mērķa (4,3 % no IKP) sasniegšanu, valdība oktobrī samazināja tēriņus un palielināja ieņēmumus, kas kopumā atbilda apmēram 0,1 % no IKP[6]. 2005. gadā atjauninātajā stabilitātes programmā bija apstiprināts, ka deficīta mērķis ir 4,3 %.

Budžeta bilance 2006. gadā

Ņemot vērā to, ka deficīta tendence, nemainoties tiesību aktiem, oficiāli tika prognozēta aptuveni 5 % apmērā no IKP, Likumā par 2006. gada budžetu, ko Itālijas parlaments apstiprināja 2005. gada 22. decembrī, bija ietverti saprātīgi pasākumi budžeta deficīta palielināšanai, kuri atbilst 0,5 % no IKP un kuru mērķis ir veicināt izaugsmi, kā arī budžeta deficīta samazināšanas pasākumi, kas atbilst apmēram 2 % no IKP. Tādējādi budžeta pilnīgas izpildes rezultātā tiks sasniegts oficiālais 2006. gada deficīta mērķis, proti, 3,5 % no IKP (skatīt 1. tabulu).

Izaugsmi veicinošie pasākumi ietver vispārēju sociālo iemaksu samazinājumu, dažu nodokļu atvieglojumu pagarinājumu lauksaimniecības un celtniecības nozarē, jaunus līdzekļus mājsaimniecību atbalstam, ieguldījumu atbalsta pasākumus, līdzekļus līgumu pagarināšanai valsts sektorā 2006.-2007. gadā un citus pasākumus. Galvenie korektīvie pasākumi ir centrālās valdības un vietējo pārvaldes iestāžu starppatēriņa samazināšana (0,4 % no IKP)[7], kapitālizdevumu un citu izdevumu samazināšana (0,6 % no IKP), ietaupījumi veselības aprūpes nozarē, par ko atbild reģioni (0,2 % no IKP)[8], papildu ieņēmumi (0,75 % no IKP, no kuriem nedaudz vairāk nekā 0,1 % no IKP atbilst jauniem vienreizējiem pasākumiem). Kopumā primārie izdevumi ir samazināti par 0,8 % no IKP attiecībā pret tendenci, un ieņēmumi ir palielināti par 0,6 % no IKP.

Lai samazinātu izdevumus, budžetā pastiprināti izdevumu kontroles mehānismi, piemēram, ieviesti ierobežojumi, piešķirot centrālās valdības ikmēneša izdevumus, un nostiprināta Revīzijas palātas nozīme, uzraugot iekšzemes stabilitātes pakta izpildi. Budžetā arī ietverti noteikumi par to, kā reaģēt uz atkārtotu ierobežojumu pārsniegšanu veselības aprūpes izdevumu jomā[9], [10].

Budžeta bilance 2007. gadā un turpmāk

Saskaņā ar stabilitātes programmas 2005. gada decembra atjauninājumu Itālija vēlas līdz 2007. gadam samazināt budžeta deficītu līdz vērtībai, kas zemāka par 3 % no IKP, un turpmākajos gados turpināt īstenot fiskālo konsolidāciju, lai sasniegtu vidēja termiņa mērķi, proti, lai budžeta stāvoklis atbilstu Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem par sabalansētu budžetu strukturālā izteiksmē. Atjauninātajā programmā nav ziņu par 2007.-2009. gadam paredzētajiem pasākumiem, kas nepieciešami budžeta mērķu sasniegšanai; ir minēts tikai nodoms kopš 2007. gada pakāpeniski atteikties no vienreizējiem pasākumiem.

2.2. Valsts parāds

Pēc parāda palielināšanās iepriekšējā gadā 2005. gadā atjauninātajā stabilitātes programmā bija paredzēts, sākot ar 2006. gadu, samazināt parāda attiecību pret IKP. Tiek prognozēts, ka parāda attiecība pret IKP saruks no 108,5 % 2005. gadā līdz nedaudz mazāk nekā 102 % 2009. gadā, un to galvenokārt izraisīs primāro pārpalikumu palielināšanās un ieņēmumi no privatizācijas 2006. un 2007. gadā, kas katru gadu sasniegs 0,7 % no IKP. Plānots, ka parāda palielinājums, ko izraisa finanšu aktīvu uzkrāšana (izņemot ieņēmumus no privatizācijas), 2005.–2006. gadā būs 0,25 % no IKP, un tā ir samazināšanās, salīdzinot ar vairāk nekā 1 % no IKP 2004. gadā[11]. Lai gan programmā nav sniegtas sīkākas ziņas par krājumu/plūsmu korekciju 2007.-2009. gadā (izņemot privatizāciju 2007. gadā), prognozes par kopējo krājumu/plūsmu korekciju rosina domāt, ka parādu palielinošās finanšu operācijas beigsies, sākot ar 2007. gadu.

2.3. Statistika

Itālija ir veikusi pasākumus valsts datu vākšanā un apstrādē. Sadarbība starp Valsts statistikas institūtu ( ISTAT ), Itālijas Banku un Ekonomikas un finanšu ministriju ir pastiprinājusies, lai samazinātu statistiskās atšķirības starp datiem, kas iegūti no šiem trim avotiem. Ir izveidota jauna informācijas sistēma par valsts iestāžu darbību ( SIOPE ), lai tiešsaistē iegūtu informāciju par valsts pārvaldes iestāžu veiktajiem budžeta darījumiem.

3. Novērtējums par Itālijas rīcību, reaģējot uz Padomes ieteikumu

Novērtējums, vai iepriekšminētie pasākumi atbilst Padomes saskaņā ar 104. panta 7. punktu sniegtajam ieteikumam, tiek veikts, pamatojoties uz Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozi, ko papildina informācija, kas tika sniegta pēc prognozes pieņemšanas datuma (2005. gada 7. novembra). Īpaši jāmin Likums par 2006. gada budžetu, ko Itālijas parlaments pieņēma 22. decembrī, un valdības 23. decembrī iesniegtais stabilitātes programmas atjauninājums.

Atbilstoši makroekonomiskajam scenārijam, kas ir atjauninātās stabilitātes programmas pamatā, IKP pieaugums palielināsies no nulles 2005. gadā līdz 1,5 % 2006. un 2007. gadā un tad līdz 1,75 % 2008.-2009. gadā. Šis scenārijs, kas atbilst Ekonomikas un finanšu plānošanas dokumenta un Padomes saskaņā ar 104. panta 7. punktu sniegtā ieteikuma pamatojumam, kopumā atbilst arī Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozei, kur IKP pieaugums no 2005. līdz 2007. gadam attiecīgi tiek lēsts 0,2 %, 1,5 % un 1,4 % apmērā.

3.1. Valsts budžeta bilance

Budžeta bilance 2005. gadā

Padomes saskaņā ar 104. panta 7. punktu sniegtajā ieteikumā ir uzskatīts, ka budžeta deficīts, kas nepārsniedz 4,3 % no IKP, ir saderīgs ar stingru 2005. gada budžeta izpildi, pieņemot, ka IKP pieaugums 2005. gadā ir nulle. Rudens prognozē tika lēsts, ka budžeta deficīta attiecība pret IKP 2005. gadā būs 4,3 %, un tas atbilst oficiālajam mērķim, lai gan IKP pieaugums tika minēts mazliet augstāks. Pēdējie dati par skaidru naudu saistībā ar 2005. gada valsts sektora aizņēmuma vajadzībām rosina domāt, ka 2005. gada budžeta deficīta mērķis, visticamāk, tiks sasniegts.

1. tabula. Itālijas 2006. gada budžets

% no IKP | Budžeta projekts, 28.10.2005.1 | 2005. gada rudens prognoze2 | Galīgais budžets |

Budžeta bilance, nemainoties tiesību aktiem („tendenziale”) | -4,9 | -5,0 | -4,9 |

Samazināti primārie izdevumi | 0,8 | 0,5 | 0,8 |

no tiem veselības aprūpes nozarē | 0,1 | - | 0,1 |

Ieņēmumi no nekustamā īpašuma pārdošanas | 0,2 | 0,2 | - |

Ar Lisabonas procesu saistītie izdevumi | -0,2 | -0,2 | - |

Palielinātie ieņēmumi | 0,4 | 0,2 | 0,6 |

no tiem veselības aprūpes nozarē | 0,1 | - | 0,1 |

Budžeta bilance | -3,8 | -4,2 | -3,5 |

Cikliski koriģētā bilance | -3,2 | -3,6 | -2,9 |

Vienreizējie pasākumi3 | 0,5 | 0,4 | 0,3 |

no tiem: - nekustamā īpašuma pārdošana | 0,3 | 0,2 | 0,1 |

- nodokļu atlaišana | - | - | 0,1 |

- aizstājošie nodokļi | 0,2 | 0,1 | 0,2 |

Strukturālā bilance4 | -3,7 | -4,0 | -3,2 |

Izmaiņas strukturālajā bilancē | 0,4 | 0,0 | 0,9 |

Piezīmes: 1 Pēc t.s. „Terza face” grozījumiem 2005. gada 28. oktobrī. 3 Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozes pamatā bija 28.10.2005. budžeta projekts. 3 Vienreizējie un citi pagaidu pasākumi saskaņā ar Komisijas dienestu aprēķiniem. 4 Strukturālā bilance = cikliski koriģētā bilance, no kuras atņemti vienreizējie un citi pagaidu pasākumi. Avots: Likuma par 2006. gada budžetu projekts un galīgā redakcija, Komisijas dienestu 2005. gada rudens ekonomiskā prognoze, Komisijas dienestu aprēķini. |

Budžeta bilance 2006. gadā

Balstoties uz dažu 2006. gada budžeta projekta (pieņemts 2005. gada 28. oktobrī) pasākumu piesardzīgu novērtējumu, Komisijas dienesti savā 2005. gada rudens prognozē lēsa, ka 2006. gadā deficīts būs 4,2 % no IKP, kas ir vairāk nekā oficiālais mērķis — 3,8 % no IKP (skatīt 1. tabulu). Saskaņā ar Komisijas dienestu aprēķiniem strukturālā korekcija (t.i., izmaiņas cikliski koriģētajā bilancē, neskaitot vienreizējos un pagaidu pasākumus) no 2005. līdz 2006. gadam, kā izriet no rudens prognozes, nepārprotami būs mazāka nekā Padomes ieteiktie „vismaz” 0,8 % no IKP.

Izmaiņas, kas ieviestas budžeta galīgajā redakcijā, ko pieņēma Itālijas parlaments, rosina atkārtoti izvērtēt strukturālās korekcijas. Pilnībā īstenojot Likumu par 2006. gada budžetu, būtu izpildīta Padomes prasība panākt strukturālā budžeta deficīta uzlabošanos par vismaz 0,8 % no IKP, ja faktiskais IKP pieaugums 2006. gadā būs 1,5 % un īstenotie pasākumi būs efektīvi. Šīs strukturālās piepūles plašāko mērogu (salīdzinājumā ar 28. oktobra budžeta projektu) var izskaidrot ar papildu korektīvajiem pasākumiem, kas atbalsta budžeta deficīta mērķa samazināšanu (līdz 3,5 % no IKP), un ar mazāku skaitu plānoto vienreizējo pasākumu.

Komisija uzskata, ka, pateicoties izdevumu kontroles mehānismu pastiprināšanai, ir palielinājusies iespēja, ka budžeta pasākumu īstenošana būs efektīva un tādējādi tiks sasniegts 2006. gada fiskālais mērķis. Vienlaikus Komisija uzskata, ka ar 2006. gada budžeta mērķi vēl joprojām saistītas ievērojamas neskaidrības, ko rada vērienīgs izdevumu samazinājums apvienojumā ar nepārbaudītiem izdevumu kontroles mehānismiem. Šīs neskaidrības jo īpaši attiecas uz visu plānoto ietaupījumu panākšanu pašvaldību izdevumu, veselības aprūpes un (mazākā mērā) centrālās valdības izdevumu jomā, kā arī saistībā ar dažiem citiem sīkākiem pasākumiem. Novirzes šajās jomās varētu izraisīt budžeta deficīta tuvošanos 4 % no IKP, nevis 3,5 %, kas ir oficiālais mērķis[12].

Budžeta bilance 2007. gadā un turpmāk

Pieņemot, ka izaugsme noritēs atbilstoši prognozētajam scenārijam, un ņemot vērā Itālijas apņemšanos kopš 2007. gada pakāpeniski atteikties no vienreizējajiem un pagaidu pasākumiem, 2007. gada budžeta deficīta mērķa sasniegšana jeb iekļaušanās 2,8 % no IKP robežās nozīmētu strukturālo korekciju 0,9 % no IKP apmērā (skatīt 2. tabulu). Tomēr Itālija nav sniegusi informāciju par plašāka mēroga pasākumiem, kas paredzēti, lai sasniegtu 2007. gada mērķi. Tāpēc nav iespējams novērtēt korekcijas kvalitāti un sastāvu. Turklāt programmā, iespējams, ir pārāk zemu novērtēta deficīta tendence un līdz ar to arī budžeta korekcijas apjoms (attiecībā pret tendenci), kas vajadzīga 2007. gada budžeta mērķa sasniegšanai. Īpaši jānorāda, ka prognozē (ar nosacījumu, ka nemainās tiesību akti) nav pilnīgi ņemta vērā turpmākā algu palielināšanās valsts sektorā, un tāpēc programmas aplēsēs 2006.- 2007. gadā minēts neiespējams darbinieku atlīdzību samazinājums — 0,6 % no IKP. Šis piemērs kopumā paskaidro, kāpēc 2007. gada budžeta deficīta tendence programmā ir minēta tikai 3,3 % no IKP, proti, vēl mazāka nekā 2006. gada budžeta deficīta mērķis. 2007. gadam sekojošajos gados pieskaņošanās temps programmā ietvertajam vidēja termiņa mērķim kopumā atbilst Padomes pieprasītajam obligātajam gada uzlabojumam strukturālajā bilancē, kas ir 0,5 % no IKP.

3.2. Valsts parāds

Ja parāda attiecība pret IKP 2006. līdz 2007. gadā samazināsies kā paredzēts, tas atbildīs Padomes ieteikumiem. Pastāv ievērojamas neskaidrības par parāda samazināšanu, jo tā ir atkarīga no kombinētā efekta, ko rada primāro pārpalikumu palielināšana atbilstoši budžeta mērķiem, privatizācijas plānu īstenošana un parādu palielinošo zembilances operāciju efektīva samazināšana, kas nepārprotami nozīmē atšķirīgu praksi salīdzinājumā ar neseno pagātni[13]. Pēc 2007. gada, liekas, vajadzēs papildus nostiprināt budžeta mērķus, lai pietiekami samazinātos parāda attiecība pret atsauces vērtību, kas ir būtiski nepieciešams, lai ilgtermiņa perspektīvā mazinātu ilgtspējības risku.

3.3. Statistika

Pēc pasākumiem, kas veikti vispārējo valsts datu kvalitātes uzlabošanai, ir samazinājušās statistiskās neatbilstības. Pēc 2005. gada 1. septembra paziņojuma par pārmērīga valsts budžeta deficīta novēršanas procedūras uzsākšanu Eiropas Statistikas birojs publicēja datus par Itāliju, neminēdams nenokārtotos jautājumus[14]. Tomēr vēl joprojām pastāv nepilnības saistībā ar datu pieejamību pietiekami ātrā laikā pašvaldību jomā un veselības aprūpes nozarē. Gaidāms, ka SIOPE izveidošana palīdzēs apkopot informāciju par vietējām finansēm.

2. tabula. Budžeta bilance un parāds

% no IKP | 2004. g. | 2005. g. | 2006. g. | 2007. g. |

KOM | SP1 | KOM | SP1 | KOM1 | SP2 | KOM1 | SP2 |

Vispārējā valsts budžeta bilance | -3,2 | -3,2 | -4,3 | -4,3 | -4,2 | -3,5 | -4,6 | -2,8 |

Primārā bilance | 1,8 | 1,8 | 0,6 | 0,6 | 0,6 | 1,3 | 0,3 | 1,9 |

Vienreizējie pasākumi3 | 1,4 | 1,4 | 0,5 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | - | - |

Strukturālā bilance4 | -4,4 | -4,4 | -4,0 | -4,1 | -4,0 | -3,2 | -4,0 | -2,3 |

Izmaiņas strukturālajā bilancē | 0,5 | 0,5 | 0,4 | 0,3 | 0,0 | 0,9 | 0,0 | 0,9 |

Strukturālā primārā bilance5 | 0,7 | 0,7 | 0,9 | 0,8 | 0,8 | 1,5 | 0,9 | 2,4 |

Parāds | 106,5 | 106,5 | 108,6 | 108,5 | 108,3 | 108,0 | 107,9 | 106,1 |

tostarp faktiskais IKP (gada izmaiņas %) | 1,2 | 1,2 | 0,2 | 0,0 | 1,5 | 1,5 | 1,4 | 1,5 |

tostarp starpība starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu6 | -0,5 | -0,4 | -1,5 | -1,5 | -1,2 | -1,2 | -1,2 | -1,0 |

Piezīmes 1 Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozes pamatā bija 28.10.2005. budžeta projekts. 2 Starpība starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu un cikliskās korekcijas saskaņā ar 2005. gada decembrī atjaunināto stabilitātes programmu (SP) atbilstoši Komisijas dienestu pārrēķiniem, pamatojoties uz programmā sniegto informāciju. 3 Vienreizējie un citi pagaidu pasākumi saskaņā ar Komisijas dienestu aprēķiniem. 4 Cikliski koriģētā bilance, izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. 5 Cikliski koriģētā primārā bilance, izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. 6 Procentos no potenciālā IKP. Avots: Stabilitātes programma, Komisijas dienestu 2005. gada rudens ekonomiskās prognozes (KOM), Komisijas dienestu aprēķini. |

4. Secinājumi

Saskaņā ar pašreizējo informāciju Itālija, domājams, ir rīkojusies atbilstoši Padomes ieteikumiem, kas sniegti saskaņā ar 104. panta 7. punktu. Itālija jo īpaši

- domājams, ir sasniegusi 2005. gadam izvirzīto budžeta deficīta mērķi — 4,3 % no IKP;

- ir pieņēmusi korektīvus pasākumus Likumā par 2006. gada budžetu, kuri — ar nosacījumu, ka tiks īstenoti pilnībā un tautsaimniecības attīstība atbildīs Padomes ieteikumu pamatā esošajam scenārijam —, nodrošinās piemērotus panākumus, cenšoties novērst pārmērīgu valsts budžeta deficītu Padomes noteiktajā termiņā. Īpaši Likums par 2006. gada budžetu, ja tiks izpildīti minētie nosacījumi, 2006. gadā radīs strukturālo korekciju, kas atbilst Padomes lēmumam;

- ir noteikusi nominālā deficīta mērķi 2007. gadam, kas mazāks par 3 %, un plāno strukturālu korekciju atbilstoši Padomes ieteikumiem 2007. gadā un turpmākajos gados;

- parādam plāno izveidot krītošu tendenci, pateicoties kombinētajam efektam, ko rada primāro pārpalikumu palielināšana atbilstoši budžeta mērķiem, lielo privatizācijas plānu īstenošana un parādu palielinošo zembilances operāciju efektīva samazināšana;

- ir īstenojusi iniciatīvas, kas uzlabojušas vispārējo valsts statistikas datu kvalitāti.

Tomēr pārmērīgā valsts budžeta deficīta koriģēšanu, ievērojot līdz 2007. gadam noteikto termiņu, un valsts parāda attiecības samazināšanu var ietekmēt būtiskas neskaidrības, jo to pamatā galvenokārt ir:

1. 2006. gada budžeta efektīva izpilde. Ja pasākumi netiks īstenoti pilnībā vai izrādīsies neefektīvi, būs vajadzīgi papildu korektīvie pasākumi;

2. būtisku papildu 2007. gada korektīvo pasākumu specifikācija un īstenošana.

Balstoties uz iepriekš sniegto novērtējumu, Komisija uzskata, ka šobrīd nav nepieciešami turpmāki pasākumi attiecībā uz Itālijas pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas procedūru. Komisija turpinās stingri uzraudzīt budžeta attīstību Itālijā saskaņā ar Līgumu un Stabilitātes un izaugsmes paktu, īpaši ņemot vērā valsts finanšu nestabilo stāvokli.

[1] Vienreizējie pasākumi ietekmēja budžetu par 0,6 % no IKP 2001. gadā, 1,9 % 2003. gadā un par 1,4 % 2004. gadā. 2002. gadā deficīts bija 2,7 % no IKP, taču vienreizējo pasākumu ietekme bija 1,3 % no IKP.

[2] Politiska vienošanās par „Padomes ieteikumu Itālijai nolūkā novērst pārmērīga valsts budžeta deficīta situāciju — piemērojot Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 104. panta 7. punktu” tika panākta 2005. gada 12. jūlijā.

[3] Atbilstīgi OV L 209 no 2.8.1997. un OV L 174 no 7.7.2005.

[4] Komisija vienlaikus novērtē Itālijas 2005. gada decembrī atjaunināto stabilitātes programmu. Komisijas novērtējumu, kā arī Padomes atzinumu par šo programmu var atrast http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/country/italy_en.htm

[5] Itālijas budžeta procedūrā visi pieņemtie un nākotnē plānotie pasākumi tiek noteikti, ņemot vērā deficīta tendences, nemainoties tiesību aktiem (t.s. „ tendenziale ”). Tas nozīmē, ka nākotnes izdevumi un ieņēmumi tiek iekļauti deficīta tendencē vienīgi tad, ja runa ir par Parlamentā jau apstiprinātiem tiesību aktiem. Sīkākas ziņas par deficīta tendenci un Itālijas budžeta procedūru kopumā var atrast 2005. gadā atjauninātās stabilitātes programmas tehniskajā novērtējumā.

[6] Šie pasākumi, kas tika ieviesti ar 2005. gada 17. oktobra Dekrētu 211/2005, ir iekļauti Likumā par 2006. gada budžetu.

[7] Reģionālo un vietējo pārvalžu izdevumu ietaupījumi izraisa plašu 1999. gadā ieviestā „iekšzemes stabilitātes pakta” pārskatīšanu. Maksimālais līmenis ir atšķirīgs atkarībā no vietējās iestādes veida (reģioni vai provinces un pašvaldības) un izdevumu tipa (kārtējie vai kapitālie).

[8] Ietaupījumi ir rēķināti no tīrajiem veselības aprūpes izdevumiem. Paredzamais to sadalījums ir 1,5 miljardi euro no palielinātajiem ieņēmumiem un 1 miljards euro no samazinātajiem izdevumiem (skatīt 1. tabulu).

[9] Šo noteikumu mērķis jo īpaši ir piespiest reģionus ar strukturālu veselības aprūpes budžeta deficītu segt daļu no tā ar papildu ieņēmumiem un īstenot pieprasītos ietaupījumus. Turklāt tiks palielināta ārstu un farmaceitu atbildība, tostarp izmantojot medikamentu un analīžu norīkojumu elektronisku uzskaiti.

[10] Šobrīd Itālijas parlamentā notiek apspriedes par neveiktu sociālo iemaksu atlaišanu lauksaimniecības nozarē, ja tās tiks apstiprinātas un statistiski verificētas, tas varētu ierobežotā mērā palielināt budžeta deficītu un/vai parāda attiecību.

[11] Atjauninātajā stabilitātes programmā tiek lēsts, ka starpība starp skaidru naudu un uzkrājumiem 2006. gadā būs 0,5 % no IKP. Šī starpība ir saistīta arī ar procentu izmaksu par pasta obligācijām, kuri ir uzkrājušies (un ir pareizi uzskaitīti kā izdevumi) agrāk, bet tiks izmaksāti tikai tad, kad obligācijas tiks dzēstas. Bez šā faktora starpība starp skaidru naudu un uzkrājumiem būtu niecīga.

[12] Skatīt 10. zemsvītras piezīmi.

[13] Skatīt 10. zemsvītras piezīmi.

[14] Izņemot norādi, ka jāpaskaidro gadījumi par ziņoto kapitāla ieguldīšanu no 2001. līdz 2004. gadam vairākās valstīs, tostarp Itālijā.