KĀ KOMISIJA PĀRVALDĪJA 
GAĻAS IMPORTA  VETERINĀRO PĀRBAUŽU
SISTĒMU PĒC 2004. GADA HIGIĒNAS
TIESĪBU AKTU REFORMAS
ISSN 1831-0877 EIROPAS  
REVĪZIJAS PALĀTA
LV
2010Īpašais ziņojums  Nr. 14

KĀ KOMISIJA PĀRVALDĪJA 
GAĻAS IMPORTA 
VETERINĀRO PĀRBAUŽU 
SISTĒMU PĒC 2004. GADA 
HIGIĒNAS TIESĪBU AKTU 
REFORMAS Īpašais ziņojums  Nr. 14  2010
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)
EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasEIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA 
12, rue Alcide De Gasperi
1615 Luxembourg
LUKSEMBURGA
Tālrunis  +352 4398-1
Fakss  +352 4398-46410
E-pasts: euraud@eca.europa.eu
Internets: http://www.eca.europa.eu
Īpašais ziņojums Nr. 14  2010
Liela daļa papildu informācijas par Eiropas Savienību ir pieejama internetā.
Tai var piekļūt, izmantojot Europa  serveri (http://europa.eu).
Kataloga dati ir atrodami šīs publikācijas beigās
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2011
ISBN 978-92-9207-976-5
doi:10.2865/64559
© Eiropas Savienība, 2011. gads
Pārpublicēšanas gadījumā atsauce uz avotu ir obligāta.
Printed in Luxembourg
3
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas
SATURS
PUNKTS
 AKRONĪMI
I–VI KOPSAVILKUMS
1–11 IEVADS
12–15  REVĪZIJAS TVĒRUMS UN PIEEJA
16–86  APSVĒRUMI
16–32  AR GAĻAS IMPORTU SAISTĪTO KOPIENAS HIGIĒNAS REGULU PĀRSKATĪŠANA
17  ATTIECĪGO TIESĪBU AKTU KONSOLIDĒTAS REDAKCIJAS PIEEJAMĪBA ATVIEGLOTU PAREIZU UN VIENĀDU 
NOTEIKUMU PIEMĒROŠANU
18–19   LĒMUMU GROZĪŠANAI IEPLĀNOTAIS LAIKS IESPAIDO VETERINĀROS SERTIFIKĀTUS, KURUS IESNIEDZ LĪDZ AR 
IMPORTĒTO GAĻU
20–26  ATĻAUJU PĀRSKATĪŠANA EKSPORTAM UZ ES
27–29  VAJADZĪGI KOPĒJI RĀDĪTĀJI VETERINĀRO NOLĪGUMU VĒRTĒŠANAI
30–31   PĀRBAUŽU SKAITA SAMAZINĀŠANAI VAJADZĪGS LABĀKS PAMATOJUMS
32 VETERINĀRIE NOLĪGUMI NENOVĒRŠ DAŽĀDU ATTIEKSMI PRET DALĪBVALSTĪM
33–45  AR VETERINĀRAJĀM PĀRBAUDĒM SAISTĪTĀS INFORMĀCIJAS SISTĒMAS
34–37  JĀUZLABO TRACES  DATUBĀZES PIELIETOJUMS
38–40  PĒC IESPĒJAS LABĀK JĀIZMANTO ĀTRĀS BRĪDINĀŠANAS SISTĒMA
41–42  VAJADZĪGA SASKARNE STARP TRACES  DATUBĀZI UN ATTIECĪGAJĀM VALSTU DATUBĀZĒM
43–45   JAUNĀ DATORIZĒTĀ TRANZĪTA SISTĒMA ( NCTS ) — RISKS IZVAIRĪTIES NO VETERINĀRAJĀM PĀRBAUDĒM
4
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas
 Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas46–75   KOMISIJAS UZRAUDZĪBA PĀR VALSTU SISTĒMĀM VETERINĀRO PĀRBAUŽU PĀRVALDĪBAI
47–56   VAJADZĪGA ES STRATĒĢIJA UZRAUDZĪBAS PLĀNU SAGATAVOŠANAI UN NOVĒRTĒŠANAI
57–59  NODEVAS UN SODI NAV SASKAŅOTI
60–61  DAŽOS ROBEŽKONTROLES PUNKTOS IR ĻOTI ZEMS AKTIVITĀTES LĪMENIS
62–64  IEKŠĒJĀS REVĪZIJAS LOMA VALSTU KONTROLES SISTĒMĀS IR IEROBEŽOTA
65  VAJADZĪGI REZULTATĪVIE RĀDĪTĀJI, LAI UZRAUDZĪTU, KĀ NORIT “HIGIĒNAS NOTEIKUMU PAKETES” MĒRĶU 
SASNIEGŠANA
66–73   PAMATOJOTIES UZ RISKA ANALĪZI, MĒRĶTIECĪGĀK JĀIZVĒLAS PĀRBAUDĀMIE ROBEŽKONTROLES PUNKTI 
UN SŪTĪJUMI
74–75  VAIRĀKOS APMEKLĒJUMOS ATKĀRTOTI FORMULĒTI TIE PAŠI IETEIKUMI
76–86  VETERINĀRO PĀRBAUŽU SISTĒMAS KOORDINĒŠANA UN VĒRTĒŠANA
77–83  JĀPILNVEIDO KATRAS DALĪBVALSTS VETERINĀRO PĀRBAUŽU SISTĒMAS KOORDINĒŠANA 
84–86  DAUDZ STINGRĀKU ES STANDARTU IETEKME UZ ES RAŽOTĀJU KONKURĒTSPĒJU
87–91 SECINĀJUMI UN IETEIKUMI
KOMISIJAS ATBILDES
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas
5
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas
CIRCA : Komunikācijas un informācijas resursu centra administrators, sadarbības telpa ES iestāžu 
partneriem
Comext : Statistikas biroja ( Eurostat ) atsauces datubāze ārējai tirdzniecībai
EFSA : Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde
EUR-Lex : Eiropas Savienības tiesību aktu datu bāze
Eurostat : Eiropas Savienības Statistikas birojs
FAO : ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācija
GSE : govju sūkļveida encefalopātija
ĢD : ģenerāldirektorāts
ĢD AGRI : Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts
ĢD RTD : Pētniecības ģenerāldirektorāts
ĢD SANCO : Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāts
ĢD TAXUD : Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorātsAKRONĪMI
6
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas“Higiēnas noteikumu pakete” : jauno tiesību aktu kopums higiēnas jomā, ko pieņēma 2004. gadā 
un kas galvenokārt stājās spēkā 2006. gadā. Tas veido jaunu juridisko pamatu pārtikas nekaitīgu -
mam Eiropas Savienībā.
ISO: Starptautiskā standartizācijas organizācija
KE: kautsvara ekvivalents
KVID : kopīgais veterinārais ievešanas dokuments dzīvnieku izcelsmes produktiem Komisijas 
Regulas (EK) Nr. 136/2004 III pielikuma nozīmē un dzīviem dzīvniekiem Komisijas Regulas (EK) 
Nr. 282/2004 I pielikuma nozīmē
Potsdamas grupa : veterinārijas speciālistu darba grupa
PTO : Pasaules Tirdzniecības organizācija
PVB : Pārtikas un veterinārais birojsAKRONĪMI
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas7
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasRASFF : ātrās brīdināšanas sistēma pārtikas un barības jomā — valsts iestāžu tīkls, ko pārvalda Komisija
RKP : robežkontroles punkts Padomes direktīvu 91/496/EEK un 97/78/EK nozīmē
TARIC : Eiropas Kopienu integrētais muitas tarifs — tiešsaistes datubāze
TRACES : tirdzniecības kontroles un ekspertu sistēmaAKRONĪMI
Pārtikas un veterinārais birojs, kas atrodas Īrijā, ir ekspertu struktūra,  
kurā galvenokārt strādā veterinārijas speciālisti.
© Eiropas Komisija
8
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas
 Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasKOPSAVILKUMS
I.
Gaļas un gaļas produktu impor ta veterinā -
rās pārbaudes ir svarīga Eiropas Savienības 
(ES) pār tik as nek aitīguma politik as daļa. 
Pastāv risks, ka ar ievesto gaļu var pārnest 
slimības ne tik ai uz patērētājiem, bet arī 
uz lopkopības dzīvniek iem, ietek mējot ES 
ražošanu.
II.
L a i  g a n  i m p o r t ē  m a z ā k  n e k ā  4  %  n o  E S 
p a t ē r ē t ā s  g a ļ a s  u n  n a v  p i e r ā d ī j u m u ,  k a 
pēdējos 15 gados impor ta veterināro pār -
baužu nepilnību dēļ būtu radušies nopietni 
draudi veselībai, ievērojami palielinājusies 
sabiedrības informētība un raizes par dzīv -
n i e k u  ve s e l ī b u  u n  p ā r t i k a s  n e k a i t ī g u m u. 
Turklāt, lai gan no ES budžeta parasti pie -
šķ ir 300 miljonus EUR veter ināro slimību 
n ovē r š a n a i  u n  i z s k a u š a n a i  u n  1 0 0  m i l j o -
n u s  E U R  a r  b a r ī b a s  u n  p ā r t i k a s  n e k a i t ī -
g u m u  s a i s t ī t i e m  p a s ā k u m i e m ,  d e v i ņ d e s -
mito gadu beigu k rīze (galvenok ār t govju 
sūkļveida encefalopātija — GSE) radīja ļoti 
lielus papildizdevumus ES budžetam un arī 
dalībvalstu budžetiem.
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas99
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasKOPSAVILKUMS
III.
Revīzijā iz vēr tēja, kā Komisija pārrauga ES 
veter ināro pār baužu sistēmu. I mpor tēja -
mās gaļas pārbaudes veic robežkontroles 
punktos (RKP) saskaņā ar jauno sistēmu, ko 
ieviesa ar 2004. gadā pieņemtajām regu -
lām, kuras ir daļa no “higiēnas noteikumu 
paketes”, kas stājās spēkā 2006. gadā. Revī -
zijā apmeklēja četru dalībvalstu (Francijas, 
Nīderlandes, Spānijas un Rumānijas) iestā -
des un robežkontroles punktus, un Palātas 
revidenti piedalījās Komisijas Pār tik as un 
veterinārā biroja (PVB) rīkotajos pārbaudes 
apmek lējumos trijās dalībvalstīs (Lietuvā, 
A p v i e n o t a j ā  K a r a l i s t ē  u n  G r i e ķ i j ā ) .  T i k a 
a p t a u j ā t a s  d a ž a s  a t t i e c ī g o  i e i n t e r e s ē t o 
personu apvienības (ražotāji, impor tētāji, 
rūpnieki un patērētāji). Pār tikas un veteri -
nārā biroja plānošanas un ziņojumu saga -
tavošanas procedūras tika rūpīgi izpētītas, 
jo Biroja loma Komisijas veiktajā ES vete -
rināro pārbaužu uzraudzībā un kontrolē ir 
sevišķi svarīga.
IV.
R evīzijā secināja, k a 2004. gadā pieņem -
t ā s  “ h i g i ē n a s  n o t e i k u m u  p a k e t e s” i e v i e -
šana ir aizk avējusies un svarīgi reglamen -
tē j o š i  a s p e k t i  vē l  j o p ro j ā m  i r  j ā p a b e i d z . 
Tu r k l ā t  d a ž o s  a r  t r e š ā m  v a l s t ī m  n o s l ē g -
tajos “līdz vēr tības nolīgumos” ir pieļauta 
b ū t i s k a  i m p o r t a  k o n t r o l e s  l ī m e ņ a  p a z e -
m i n ā š a n a  b e z  p i e n ā c ī g i  p a m a t o j o š i e m 
pierādījumiem.V.
I n fo r m ā c i j a s  s i s t ē m a s  T R AC E S  ( Ti rd z n i e -
c ī b a s  k o nt ro l e s  u n  e k s p e r t u  s i s tē m a )  u n 
RASFF  (Ātrās brīdināšanas sistēma pār tikas 
un barības jomā), uz kurām balstās gaļas 
impor ta veterinārās pārbaudes, tiek plaši 
u n  l i e t d e r ī g i  i z m a n t o t a s  v i s ā  E S .  To m ē r 
atsevišķos robežkontroles punktos tr ijās 
d a l ī b v a l s t ī s  t a j ā s  j o p r o j ā m  n e t i e k  i e v a -
dīt visi vajadzīgie dati. Tas īpaši ietek mē 
u z k r ā t o  d a t u  p i l n ī g u m u  u n  t i c a m ī b u  u n 
informācijas sistēmas kopumā.
VI.
Komisija pastāvīgi uzrauga gaļas impor ta 
veterinārās pārbaudes galvenokār t ar Pār -
t i k a s  u n  v e t e r i n ā r ā  b i r o j a  s t a r p n i e c ī b u . 
Tomēr Komisijai jāuzņemas turpmāk a ini -
c i a t ī v a ,  l a i  n o v ē r s t u  š ā d u s  k o n s t a t ē t o s 
trūkumus:
— jāpabeidz “higiēnas noteikumu paketes” 
normatīvie akti un jākonsolidē tie kodifi -
cētā, lietotājiem viegli uztveramā veidā;
— turpmāk jāpilnveido TRACES  un RASFF  un 
to funkcionalitāte;
— jāsniedz turpmāki norādījumi un rezulta -
tīvie rādītāji, k as vajadzīgi, lai īstenotu 
ES veterināro pārbaužu stratēģiju un lai 
noteiktu, vai “higiēnas noteikumu pake -
tes” mērķi ir sasniegti;
— jāpilnveido risk a novēr tēšanas modeļi, 
kurus PVB izmanto sava revīzijas darba 
plānošanai;
— jāpanāk , lai dalībvalstis novērstu visas 
gaļas impor ta veterinārajās pārbaudēs 
konstatētās nepilnības īsāk ajā iespēja -
majā laikā.KOPSAVILKUMS
10
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas
 Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas1. Mūsdienu sabiedrībā rūpes par pārtikas nekaitīgumu ir kļuvu -
šas par nozīmīgu politisku jautājumu, jo tas ir būtiski sabied -
rības veselībai valstīs ar industrializētu lauksaimniecību un 
augsti attīstītām lauksaimniecības produktu nozarēm. Tādējādi 
Eiropas Savienībā augstāko pār tik as nek aitīguma standar tu 
nodrošināšana nepārprotami ir politiska prioritāte.
2. Sākoties nopietnai veselības krīzei pagājušā gadsimta deviņdes -
mitajos gados (GSE un ar dioksīnu piesārņotās vistas), noteikumi 
par pār tikas nek aitīgumu tik a pilnībā pārsk atīti. Pamatojoties 
uz Balto grāmatu1, kuru Komisija publicēja 2000. gadā, iepriek -
šējos noteikumus aizstāja vai paplašināja ar jauniem tiesību 
aktiem, kurus sauc arī par “higiēnas noteikumu paketi”. Lielākā 
daļa jauno noteikumu stājās spēkā 2006. gada 1. janvārī.
3. Impor tētie gaļas produkti pēc sava rakstura ir potenciāls sli -
mību avots un to pārnēsātājs ne tikai uz patērētājiem, bet arī 
uz lauksaimniecības dzīvniek iem, proti, uz ES ražošanu. Visā 
pasaulē ir daudz epizootiju uzliesmojumu, un ražošanas no -
sacījumi citur ne vienmēr atbilst ES standar tiem.
4. Veterinārās pārbaudes impor tam Eiropas Savienībā un atbil -
stošajās eksportētājās trešās valstīs (sk. 1. grafiku ) veic valstu 
iestādes, un to izmaksas sedz galvenokārt tirgus dalībnieki un 
galu galā patērētājs. Kopienas izdevumus šajā jomā lielākoties 
veido ĢD SANCO , konkrēti, tā PVB administratīvie izdevumi, kā 
arī izdevumi valstu inspektoru sagatavošanas kursiem. No ES 
budžeta ir finansēta arī tādu informatīvo sistēmu k ā TRACES  
(atbild par dzīvnieku izcelsmes produktu importa uzraudzību) 
un RASFF  iz veide un darbības nodrošināšana.1 Baltā grāmata par pārtikas 
nekaitīgumu, COM(1999) 719 
galīgā redakcija, 12.1.2000.IEVADS
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas11
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas5. Veselības krīzes, ko principā var radīt vāji veiktas veterinārās 
pārbaudes, ES budžetam var izmaksāt īpaši dārgi, jo paredz 
plaši piemērojamus ār k ār tas pasāk umus. Dažos k r īzes pos -
mos tie var izrādīties vairāk nek ā 500 miljoni EUR budžeta 
izdevumu, ja slimību izskaušanas veterinārajiem pasākumiem 
pieskaita izdevumus par programmām, no kurām sniedz kom -
pensācijas lauksaimniek iem. Tomēr praksē nav pierādījumu, 
k a pēdējos 15 gados trūk umi impor ta veter ināro pār baužu 
veikšanā būtu izraisījuši k ādu lielu veselības k rīzi ES. Slimī -
bas ir sākušās vai nu pašā ES, vai ir saistītas ar nelikumīgiem 
pārvadājumiem (krāpšanu), vai tāpēc, ka virtuves atkritumiem 
starptautiskajā transportā netika piemēroti vajadzīgie likvidē -
šanas pasākumi.
6. G aļas patēriņš un impor ts ir palielinājies, un sagaidāms, k a 
šī tendence saglabāsies vismaz līdz 2015. gadam (sk . 2. un 
3. grafiku ).
12
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasGALVENO GAĻAS UN GAĻAS PRODUKTU GRUPU IMPORTS 2009. GADĀ1 . G R A F I K S
Argentīna
33 %
Uruguvaja
26 %Brazīlija
18 %Austrālija  
5 %Jaunzēlande
5 %Namībija
4 %Botsvana
4 %Amerikas Savienotās
Valstis
3 %Čīle
1 %Paragvaja
1 %
Horvātija
1 %Liellopu gaļa
(225 838 tonnas)
Brazīlija
85 %Argentīna
7 %Čīle
6 %Izraēla
1 %Putnu gaļa
(196 801 tonna)
Austrālija
8 %Argentīna
3 %Čīle
2 %Urugvaja
1 %
Īslande
1 %Maķedonija
1 %Aitas un kazas gaļa
(220 986 tonnas)
Jaunzēlande
84 %
Avots:  Comext  — Tirdzniecības statistika (Imports) ES-27.
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas13
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasPAREDZAMAIS GAĻAS PATĒRIŅŠ ES 2006.–2015. GADĀ (TŪKST. T KE)2 . G R A F I K S
40 00040 50041 00041 50042 00042 50043 00043 50044 00044 50045 000
2006. g.2007. g.2008. g.2009. g.2010. g.2011. g.2012. g.2013. g.2014. g.2015. g.
3 . G R A F I K SAvots:  Dati no “Lauksaimniecības tirgu un ieņēmumu izredzes 2008.–2015. gadam” , ĢD AGRI . 
1 3501 4001 4501 5001 5501 6001 6501 7001 7501 8001 850
2006. g.2007. g.2008. g.2009. g.2010. g.2011. g.2012. g.2013. g.2014. g.2015. g.PAREDZAMAIS GAĻAS IMPORTS ES 2006.–2015. GADĀ (TŪKST. T KE)
Avots:  Dati no “Lauksaimniecības tirgu un ieņēmumu izredzes 2008.–2015. gadam” , ĢD AGRI .
14
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas7. Kopumā četrās galvenajās dzīvnieku kategorijās gaļas imports 
ir 3,6 % no Kopienas patēriņa. Lielāka daļa impor tā ir aitas un 
kazas gaļai, nozīmīga liellopu un putnu gaļai, bet nenozīmīga 
cūkgaļai (sk. 1. tabulu ). Importa kopējā vērtība šīm dažādajām 
kategorijām 2009. gadā bija 3 375 miljoni EUR.
8. ES gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmas pamatprincips 
ir — produktiem, kurus ieved ES, ir jāatbilst sanitārajam pra -
sībām, kas ir vismaz līdzvērtīgas ES iekšējā ražošanā noteikta -
jām prasībām. Lai nodrošinātu šā principa ievērošanu, kontrole 
notiek divos līmeņos.
1 . TA B U L A
PAREDZAMAIS IMPORTS UN PATĒRIŅŠ ES 2010. GADĀ (TŪKST. T KE1)
Gaļas veids Paredzamais imports%  
no kopējā importaParedzamais patēriņš%
imports/patēriņš
Liellopu gaļa 391 26,4 8 126 4,8
Aitas un kazas gaļa 264 17,8 1 100 24,0
Cūkgaļa 32 2,2 20 428 0,2
Putnu gaļa 795 53,6 11 601 6,9
KOPĀ 1 482  41 255 3,6
1 “tūkst . t KE” = tūkstoši tonnu kautsvara ekvivalentā, ko aprēķina, pamatojoties uz iepriekš saskaņotiem standartiem.
Avots:  ĢD AGRI  “Īstermiņa perspektīva laukaugu, gaļas un piena tirgiem” . 2010. gada oktobris.
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas15
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas2 Sk. COM(1997) 183 
galīgā redakcija (30.4.1997.) 
un COM(1998) 32 galīgā 
redakcija (28.1.1998.) par PVB 
organizāciju.
3 http://ec.europa.eu/food/fvo/
ir_search_en.cfm9. Pirmkār t, lai dabūtu atļauju ievešanai ES, dzīvnieku izcelsmes 
produktiem jābūt no uzņēmuma, kuru apstiprinājusi Komisija 
un kurš atrodas apstiprinātā trešā valstī, un tas, ka Kopienas 
prasības ir ievērotas, ir jāapliecina eksportētājvalsts veterinā -
rajām iestādēm. Cits veids, kā atvieglot tirdzniecības kār tību, 
ir “līdzvērtības” nolīgums ar attiecīgo trešo valsti par to, ka ES 
atzīst trešās valsts kontroles sistēmas līdz vēr tību savai kon -
troles sistēmai.
10.  Otrais pārbaužu līmenis notiek dalībvalstīs. Visi preču sūtīju -
mi jāuzrāda Komisijas apstiprinātos robežkontroles punktos, 
kur valsts veterinārās iestādes sūtījumus pārbauda un piešķir 
tiem ser tifik ātu. Ja vienā robežkontroles punktā sūtījums ir 
apstiprināts, to var brīvi pār vest no vienas dalībvalsts uz citu.
11.  Pienākums pārliecināties, ka dalībvalstis nodrošina, lai ES tie -
sību akti par pār tikas un veterinārijas produktu nekaitīgumu 
tiktu ievēroti, ir uzticēts Pār tik as un veterinārajam birojam 
(PVB)2, kas ir viens no Komisijas ĢD SANCO  direktorātiem. Tajā 
strādā eksper tu grupa, galvenok ār t veterinārijas speciālisti, 
un tā veic inspekcijas atbilstoši gada darba programmai, kas 
izstrādāta, pamatojoties uz riska analīzi (2008. gadā notika 228 
inspekcijas: 160 dalībvalstīs, 60 trešās valstīs un astoņas  — 
k andidāt valstīs). PVB ziņojumi, k as ir publicēti un pieejami 
internetā3, ir galvenais apliecinājums Komisijas veiktajai ES 
pār tikas nekaitīguma pārraudzībai visā ES teritorijā.
16
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas12.  Revīzijas mērķis bija novēr tēt, kā Komisija pār valda gaļas un 
gaļas produktu impor ta ES veterināro pārbaužu sistēmu pēc 
higiēnas tiesību aktu reformām, kuras pieņēma 2004. gadā un 
kuras ir spēkā kopš 2006. gada.
13.  Izskatīja šādus jautājumus:
 ο vai Kopienas regulu pārskatīšana, ko sāka ar 2000. gada 
Balto grāmatu, ir pabeigta;
 ο vai Komisija nodrošina ar gaļas impor ta veterinārajām 
pārbaudēm saistīto sistēmu efek tīvu darbību;
 ο vai Komisija (PVB) pārliecinās, ka pienācīgi darbojas val -
stu veterināro pārbaužu sistēmas;
 ο vai Komisijai pilda tai uz ticēto lomu — būt koordinato -
rei starp dalībvalstīm un veik t gaļas impor ta sanitāro 
pārbaužu sistēmas vispārēju vēr tēšanu.
14.  Turk lāt sava darba ietvaros Palāta savāca informāciju par to, 
kā Komisija ņem vērā dažādo ieinteresēto personu (ražotāju, 
pārstrādātāju, importētāju, patērētāju) intereses, kad tā izska -
ta Kopienas regulu prasības.REVĪZIJAS TVĒRUMS UN PIEEJA
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas17
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas15.  Revīzijas darbs, ko veica 2009. gadā, ietvēra turpmāk minēto:
 ο at tiecīgo ĢD SANCO  darbību pārbaudi, konkrēti — PVB 
veik tās darbības;
 ο atbildīgo iestāžu un robežkontroles punk tu apmeklēju -
mus četrās dalībvalstīs (Francijā, Nīderlandē, Spānijā un 
Rumānijā);
 ο dalību PVB revīzijās, kuras notika Lietuvā, Apvienotajā 
Karalistē un Grieķijā; 
 ο aptaujas apvienībās, kuras pārstāv at tiecīgās ieinteresē -
tās personas (ražotājus, impor tētājus, rūpniekus un 
patērētājus)4.4 Eiropas Lauksaimniecības 
dzīvnieku un gaļas tirdzniecības 
savienība ( UECBV ), Eiropas 
Savienības Profesionālo 
lauksaimniecības organizāciju 
komiteja un Eiropas Savienības 
Lauksaimniecības kooperatīvu 
vispārējā konfederācija ( COPA-
COGECA ), ES pārtikas un dzērienu 
rūpniecības konfederācija un 
ES Gaļas pārstrādes rūpniecības 
kontaktcentrs ( CIAA-CLITRAVI ), 
Eiropas Patērētāju tiesību 
organizācija ( BEUC ).
© Eiropas Revīzijas palāta
Katram preču sūtījumam jāšķērso Komisijas apstiprināts robežkontroles punkts.
18
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasAR GAĻAS IMPORTU SAISTĪTO KOPIENAS 
HIGIĒNAS REGULU PĀRSK ATĪŠANA
16.  Baltajā grāmatā par pār tikas nekaitīgumu bija paredzēts pār -
skatīt regulas par pārtikas nekaitīgumu, un lielākā daļa no tām 
ir aizstāta ar jauniem tiesību aktiem, kurus sauc par “higiēnas 
noteikumu paketi”. Turpmāk ajos punktos ir sk atīts, vai attie -
cīgās izmaiņas, ko ieviesa “higiēnas noteikumu paketē”, tik a 
īstenotas un atspoguļojās veterinārajos nolīgumos ar trešām 
valstīm.
AT TIECĪGO TIESĪBU AKTU KONSOLIDĒTAS 
REDAKCIJAS PIEE JAMĪBA AT VIEGLOTU PAREIZU UN 
VIENĀDU NOTEIKUMU PIEMĒROŠANU
17.  Gaļas un gaļas produktu impor tu reglamentē normas, kas ie -
t ver tas vairāk nek ā piecdesmit tiesību aktos, kuriem jāpie -
skaita arī veterinārie nolīgumi (sk. 2. tabulu ). Baltās grāmatas 
67. punktā uzsvērts, ka atsevišķam tiesību aktam ir jābūt skaid -
ram, vienk ārši īstenojamam un saprotamam visiem uzņēmē -
jiem. Tomēr, tā kā nav konsolidētas redakcijas vai arī impor ta 
noteikumi ir pilnībā pārformulēti, daudzie normatīvi un to paš -
reizējā sarežģītība rada grūtības un ir pamats interpretāciju 
daudz veidībai, kas neļauj šos noteikumus īstenot vienādi un 
pareizi. Piemēram, tas attiecas uz stingrāku pārbaužu īsteno -
šanas kār tību, pie kuras ĢD SANCO  un dalībvalstis ir atkār toti 
atgriezušās kopš 1997. gada (sk. 1. izcēlumu ).APSVĒRUMI
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas19
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasLĒMUMU GROZĪŠANAI IEPLĀNOTAIS LAIKS 
IESPAIDO VETERINĀROS SERTIFIK ĀTUS, KURUS 
IESNIEDZ LĪDZ AR IMPORTĒTO GAĻU
18.  Tā k ā higiēnas noteikumu mērķ is ir garantēt augsta līmeņa 
aizsardzību pār tik as nek aitīguma aspektā, ir svarīgi un tas ir 
prasīts Regulas (EK ) Nr. 852/2004 1. panta g) apakšpunktā, lai 
trešās valstis apliecinātu, ka pārtika, kuru tās eksportē, atbilst 
tādiem pašiem vai līdzvērtīgiem higiēnas standartiem kā Eiro -
pas Savienībā ražotā pār tika. Ja impor ta ser tifikācijas nosacī -
jumus laikus neatjaunina, ir iespējams, ka attiecīgie produkti 
vairs neatbildīs tām pašām stingrajām ražošanas un kontroles 
prasībām.
19.  Izcelsmes valsts veterināru pienākums ir apstiprināt, k a gaļa 
atbilst higiēnas noteik umiem, k ur i stājās spēk ā 2006. gada 
1. janvārī, bet kuri nebija spēkā līdz 2006. gada augustam at -
tiecībā uz putnu gaļu, līdz 2006. gada novembrim attiecībā uz 
gaļas produktiem un līdz 2008. gada jūlijam attiecībā uz svaigu 
un pārstrādātu gaļu, kas nav putnu gaļa.
1 . I Z C Ē L U M S 
TIESĪBU AKTI PAR STINGR ĀK ĀM PĀRBAUDĒM NAV SK AIDRI
Padomes Direktīvas 97/78/EK 24. pantā noteikta kārtība, kādā jāveic stingrākas pārbaudes, kuras var 
sākt ar ātrās brīdināšanas sistēmas ( RASFF ) paziņojumu pēc tam, kad robežkontroles punktā ir konstatēts 
pārkāpums. Tiek prasīts, lai “dalībvalstis stingrāk kontrolē visus tās pašas izcelsmes produktu sūtījumus. 
Jo īpaši robežkontroles punktā fiziskai pārbaudei ir jāaiztur nākamie 10 tās pašas izcelsmes sūtījumi 
un jāiemaksā drošības nauda par pārbaudes izmaksām, ieskaitot paraugu ņemšanu un laboratoriskas 
pārbaudes, kas noteiktas  III pielikumā”. 
Tomēr tika konstatēts, ka šo procedūru, kas saistīta ar stingrākām pārbaudēm, dalībvalstis īsteno dažādi. 
Dažas dalībvalstis pārbauda tikai desmit nākamos sūtījumus no tā paša produktu veida tajā pašā robež -
kontroles punktā, kur bijis pārkāpums, citas pārbauda nākamos desmit tā paša veida un izcelsmes vai 
pat eksportētāja sūtījumus jebkurā savas teritorijas robežkontroles punktā ilgākais sešus mēnešus, bet 
vēl citas pārbauda tikai nākamos trīs sūtījumus, jo uzskata, ka tā nav tikai valsts, bet Eiropas problēma. 
Tā kā tiesību akts nav pietiekami precīzs un tiek interpretēts dažādi, nav vienotas un saskaņotas pieejas 
Eiropas Savienībā, ne iespējas ĢD SANCO  vai PVB uzraudzīt procesu vai novērtēt pārbaužu mehānismus. 
Tiešām, PVB ne vienmēr ir iespējams pārliecināties, ka nav sistemātisku problēmu ar vienas izcelsmes pre -
cēm, ko ieved ES, īpaši tad, ja tās ieved ES caur dažādiem robežkontroles punktiem dažādās dalībvalstīs.
20
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasATĻAUJU PĀRSK ATĪŠANA EKSPORTAM UZ ES
20.  Parlaments un Padome 2004. gadā pieņēma direktīvu5, ar kuru 
a p s t i p r i n ā j a  a t ļ a u t o  u z ņ ē m u m u  u n  t re š o  v a l s t u  s a r a k s t u s, 
k as bija spēk ā tajā laik ā un līdz 2006. gada 1. janvārim, k ad 
stājās spēk ā higiēnas noteik umi, un tajos bija šāda atruna: 
“K amēr nav pieņemti vajadzīgie noteikumi, pamatojoties uz 
Regulām (EK ) Nr. 852/20046, Nr. 853/20047, Nr. 854/20048 vai 
Direktīvu 2002/99/EK9”.
21.  Procedūra, ar k uru paplašina ekspor tam uz ES apstipr ināto 
uzņēmumu sarakstu, bija tāda, ka trešās valsts iestādēm jāap -
liecina katra jaunā uzņēmuma atbilstība higiēnas regulu pra -
sībām. Tomēr revīzijas laik ā Komisija vēl nebija pārsk atījusi 
atļaujas, kuras bija piešķir tas trešām valstīm un uzņēmumiem 
pirms 2006. gada, t. i., pirms “ higiēnas noteikumu paketes” 
stāšanās spēk ā. Šī pārsk atīšana bija paredzēta, lai Komisija 
varētu pārbaudīt trešo valstu tiesību aktu un kontroles sistē -
mu atbilstību jaunajām Kopienas prasībām. Komisija nebija arī 
pabeigusi pārstrādāt attiecīgos norādījumus par informāciju, 
ko trešās valstis sniedz par pārbaužu vispārējo organizāciju 
un izpildi.
22.  “Higiēnas noteikumu paketi” pieņēma 2004. gada beigās, un tie 
stājās spēkā 2006. gada 1. janvārī. Revīzijas laikā (2009. gada 
beigās) Komisijai bija izdevies pārskatīt trīs no 11 nolīgumiem, 
kas šajā nozarē sākotnēji bija noslēgti ar ES galvenajiem tirdz -
niecības par tneriem10.
23.  Revīzijā pārbaudīja četrus no vissvarīgākajiem nolīgumiem (ar 
Kanādu, Jaunzēlandi, ASV un Šveici), kas uzskaitīti 2. tabulā . 
Revidenti rūpīgi analizēja nolīgumu tekstu, aptaujāja nodaļu 
vadītājus, kuri bija piedalījušies sarunās, un ieguva informāciju 
no apmeklēto dalībvalstu kompetentajām iestādēm.5 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2004. gada 21. aprīļa 
Direktīva 2004/41/EK, ar ko atceļ 
dažas direktīvas par pārtikas 
higiēnu un dzīvnieku veselības 
nosacījumiem attiecībā uz dažu 
lietošanai pārtikā paredzētu 
dzīvnieku izcelsmes produktu 
ražošanu un laišanu tirgū un groza 
Padomes Direktīvas 89/622/EEK un 
92/118/EEK un Padomes Lēmumu 
95/408/EK (OV L 157, 30.4.2004., 
33. lpp.) (Labojums (OV L 195, 
2.6.2004., 12. lpp.)).
6 Eiropas Parlamenta un Padomes 
2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) 
Nr. 852/2004 par pārtikas produktu 
higiēnu (OV L 139, 30.4.2004., 1. lpp.) 
(Labojums (OV L 226, 25.6.2004., 
3. lpp.)).
7 Eiropas Parlamenta un Padomes 
2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) 
Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus 
higiēnas noteikumus attiecībā uz 
dzīvnieku izcelsmes pārtiku (OV 
L 139, 30.4.2004., 55. lpp.), (Labojums 
(OV L 226, 25.6.2004., 22. lpp.)).
8 Eiropas Parlamenta un Padomes 
2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) 
Nr. 854/2004, ar ko paredz īpašus 
noteikumus par lietošanai pārtikā 
paredzētu dzīvnieku izcelsmes 
produktu oficiālās kontroles 
organizēšanu (Labojums (OV L 139, 
30.4.2004., 206. lpp.)), (OV L 226, 
25.6.2004., 83. lpp.).
9 Padomes 2002. gada 
16. decembra Direktīva 2002/99/EK, 
ar ko paredz dzīvnieku veselības 
noteikumus, kuri reglamentē tādu 
dzīvnieku izcelsmes produktu 
ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un 
ievešanu, kas paredzēti lietošanai 
pārtikā (OV L 18, 23.1.2003., 11. lpp.).
10 Andora, Kanāda, Čīle, EEZ valstis, 
Farēru salas, Lihtenšteina, Meksika, 
Jaunzēlande, Sanmarīno, Šveice un 
ASV.
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas21
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas2 . TA B U L A 
PĀRBAUDĪTIE VETERINĀRIE NOLĪGUMI
Trešā valstsStāšanās spēkā 
(datums)Pirmo grozījumu datums, ņemot vērā 
“higiēnas noteikumu paketes” regulasImports (2009. g.) 
tonnās
(COMEXT  dati)
1. Kanāda 17.12.1998. 11 073
2. Jaunzēlande 26.2.1997. ο 1.9.2006. (nolīgums) Komisijas 2006. gada 26. jūlija 
Lēmums 2006/854/EK, ar ko Eiropas Kopienas vārdā 
apstiprina V un VIII pielikuma grozījumus Nolīgumā 
starp Eiropas Kopienu un Jaunzēlandi par sanitāra -
jiem pasākumiem, kas piemērojami dzīvu dzīvnieku 
un dzīvnieku izcelsmes produktu tirdzniecībai
 ο 25.12.2006. (sertifikāti) Komisijas 2006. gada 
24. augusta Lēmums 2006/855/EK, ar ko groza 
Lēmumu 2003/56/EK par veselības sertifikātiem 
dzīvu dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu 
importam no Jaunzēlandes222 698
3. Šveice 1.6.2001. ο 1.12.2006. (stāšanās spēkā) Apvienotās veterinārās 
komitejas, kas izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas 
Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimnie -
cības produktu tirdzniecību, 2006. gada 1. decembra 
Lēmums Nr. 1/2006 par nolīguma 11. pielikuma 1., 
2., 3., 4., 5., 6. un 10. papildinājuma grozījumiem19 475
4. ASV 1.8.1999. 14 780
Avots:   http://ec.europa.eu/food/international/trade/agreements_en.htm
http://eur-lex.europa.eu/en/index.htm  
http://www.wto.org/english/tratop_e/sps_e/decisions06_e.htm
22
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas11 Regulas (EK) Nr. 882/2004 
46. panta 1. punkts: “Šāda oficiālā 
kontrole jo īpaši attiecas uz šādiem 
jautājumiem: g) tās oficiālās 
kontroles apjoms un norise, ko 
piemēro dzīvnieku, augu un to 
produktu importam” .24.  Protams, sarunu rezultāti ir atkarīgi arī no otras puses. Tomēr, 
tā kā sarunas ieilga, tika atlikta tādu pašu “higiēnas noteikumu 
paketes” nosacījumu piemērošana importam, kādi bija obligāti 
ES ražotājiem. Revīzijā konstatēja, ka pārskatīto nolīgumu ar 
Jaunzēlandi sāk a piemērot astoņus mēnešus pēc noteikumu 
stāšanās spēk ā, lai gan ES piek rita saglabāt relatīvi nelielu 
pārbaužu skaitu (par kuru Komisija nav dokumentējusi nekā -
dus pieņemamus iemeslus).
25.  ĢD SANCO  nav datu par fizisk ām pirms ekspor ta pārbaudēm 
(laboratoriskām analīzēm), kuras būtu veiktas Kanādā un Jaun -
zēlandē produktiem, kas paredzēti sūtīšanai uz ES. Turklāt Pār -
tikas un veterinārā biroja ziņojumos ne vienmēr bija iekļauts 
novēr tējums par to, kā un kādā apmērā darbojas trešo valstu 
oficiālās pārbaudes viņu pašu veiktajam dzīvnieku produktu 
impor tam11.
26.  Tomēr Eurostat  dati par 2008. gadu rāda, ka Apvienotā Karaliste 
impor tēja 111 930 tonnas aitas gaļas, tostarp 82 898 tonnas 
no Jaunzēlandes (apmēram 77 %), kuras iz veda tālāk uz citām 
dalībvalstīm. Neraugoties uz to, ka impor ta apmērs uz ES bija 
ļoti nozīmīgs, kompetentās iestādes Apvienotajā Karalistē in -
formēja Palātas revidentus, ka pretēji pamatnoteikumam par 
identitātes pārbaudēm, kas jāveic vienmēr, dažos robežkontro -
les punktos pārbaudīja tikai 2 % sūtījumu — kas ir tikpat, cik 
fiziskām pārbaudēm. Šādu praksi pamatoja ar to, ka nolīgumā 
ar Jaunzēlandi nav identitātes pārbaužu definīcijas.
VA JADZĪGI KOPĒ JI R ĀDĪTĀ JI VETERINĀRO 
NOLĪGUMU VĒRTĒŠANAI
27.  Ja vēr tējumi bija par labu līdz vēr tības saglabāšanai, tie tik a 
veikti, iepriekš nedefinējot k valitatīvus vai k vantitatīvus rā -
dītājus. Ar jaunajām higiēnas regulām noteiktais pienācīgas 
sanitārās aizsardzības līmenis netik a objektīvi salīdzināts ar 
līmeni, kas pastāvēja pirms noteikumu paketes pieņemšanas, 
un ar to aizsardzības līmeni, kas bija panākts ar nolīguma pa -
rakstītāju trešo valstu ieviestajām kontroles sistēmām.
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas23
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas28.  Piemēram, Jaunzēlandes tiesību aktus ar higiēnas regulām salī -
dzināja tehniskā darba grupa, kurā bija pārstāvji no ĢD SANCO , 
speciālisti no Jaunzēlandes un Potsdamas grupas12 pārstāvji 
(no Komisijas, Grieķ ijas, S omijas un Apvienotās K aralistes). 
Vēr tēšanā secināja, ka Jaunzēlandes tiesību akti bija tādi, ka 
“higiēnas noteikumu paketes” mērķus varēja sasniegt. Pēc tam 
attiecīgi grozīja nolīguma pielikumus un līdzvērtību saglabāja. 
Tomēr nebija detalizētu dokumentu, k as apliecinātu, k a dar -
ba grupas un Potsdamas grupas secinājumi bija balstīti uz 
pierādījumiem, kuri ļāva saglabāt pirmās pakāpes līdz vēr tību 
(“Yes-1 ” equivalece )13.
29.  Visbeidzot, revīzijā atklāja, ka nav kopējas pārskatīšanas pro -
cedūras, kuras pamatā būtu kvantitatīvi un kvalitatīvi rādītāji, 
un nekur nebija rakstīts, ka nolīguma sarunu laikā būtu ņemti 
vērā PVB pārbaužu gaitā formulētie apsvērumi.12 Grupu izveidoja, lai 
novērtētu trešās valsts tiesību 
aktu līdzvērtības pakāpi. Par 
tās sastāvu lēma Padome 
(paziņojums 10225/08 AGRILEG 91), 
un tajā ir pārstāvji no Padomes 
un Komisijas, kā arī eksperti no 
dažām dalībvalstīm, kas izraudzītas 
saistībā ar attiecīgo trešo valsti.
13 Pirmās pakāpes līdzvērtība jeb 
“Yes-1 ” nozīmē, ka līdzvērtība ir 
atzīta un var izmantot vienkāršotu 
sertifikātu; otrās pakāpes 
līdzvērtība jeb “ Yes-2 ” nozīmē, ka 
līdzvērtība ir atzīta, ņemot vērā 
vairākus ražošanas un/vai kontroles 
nosacījumus; trešās pakāpes 
līdzvērtība jeb “ Yes-3 ” nozīmē, ka 
līdzvērtība principā ir atzīta, bet ar 
dažiem konkrētiem nosacījumiem 
un sertifikāciju, kas ir tāda pati kā 
citām trešām valstīm, ar kurām 
nolīguma nav.
2 . I Z C Ē L U M S
GALVENĀS GRŪTĪBAS SAISTĪBĀ AR SPS (SANITĀRO UN 
FITOSANITĀRO PASĀKUMU) NOLĪGUMU PĀRSK ATĪŠANU
ASV . Juridiskas grūtības piemērot “higiēnas noteikumu paketi”, saskaņot revīziju biežumu un vienoties 
par līdzvērtības pārbaudīšanas metodoloģiju.
Šveice . Lielākā daļa ES higiēnas noteikumu ir transponēta Šveices tiesību aktos. Tomēr, tā kā Šveice nav 
iesaistīta ātrās brīdināšanas sistēmā ( RASFF ), tai jāizmanto citas paziņošanas procedūras (vai nu ar ĢD 
SANCO , vai ar CIRCA  sistēmas starpniecību). Nākamajās sarunās šis stāvoklis ir jānovērš.
Jaunzēlande . Atjauninātais nolīgums nebija stājies spēkā astoņus mēnešus pēc “higiēnas noteikumu 
paketes” pieņemšanas. Turklāt nolīgumā paredzēts ļoti neliels pārbaužu skaits, kas nebalstās uz doku -
mentētu riska analīzi.
Kanāda . Kavēšanos ar nolīguma pielikumu atjaunināšanu atbilstoši “higiēnas noteikumu paketei” izrai -
sīja grūtības noteikt līdzvērtību, vajadzība grozīt Kanādas tiesību aktus un publikācijas aizkavēšanās.
24
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas14 Komisijas 2004. gada 22. janvāra 
Regula (EK) Nr. 136/2004, ar ko 
nosaka procedūras veterinārajām 
pārbaudēm Kopienas 
robežkontroles punktos attiecībā uz 
produktiem, ko importē no trešām 
valstīm (OV L 21, 28.1.2004., 11. lpp.).
15 Padomes 1997. gada 
18. decembra Direktīva 97/78/EK, ar 
ko nosaka principus, kuri reglamentē 
veterināro pārbaužu organizēšanu 
attiecībā uz produktiem, ko ieved 
Kopienā no trešām valstīm (OV L 24, 
30.1.1998., 9. lpp.).PĀRBAUŽU SK AITA SAMAZINĀŠANAI VA JADZĪGS 
LABĀKS PAMATOJUMS
30.  K o p i e n a s  g a l v e n ā s  p r a s ī b a s ,  k a s  i e t v e r  R e g u l a s  ( E K ) 
Nr. 136/200414 un Direktīvas 97/78/EK15 noteikumus, paredz, ka 
veterināri veic regulāras dokumentu un identitātes pārbaudes. 
Tās jāpapildina ar fizisk ām dzīvnieku produktu pārbaudēm, 
kad šos produktus ieved ES teritorijā. Gaļas impor tam no Ka -
nādas un Jaunzēlandes fizisko pārbaužu biežums ir attiecīgi 
samazināts līdz 10 % un 2 %. Tomēr, ja nav īpaša lēmuma vai 
līdz vēr tības nolīguma, noteiktais pārbaužu īpatsvars ir 20 % 
(svaigai cūkgaļai, liellopu un teļa gaļai, aitas un zirga gaļai) 
vai 50 % (putnu gaļai).
3 . I Z C Ē L U M S
RETĀK AS FIZISK ĀS PĀRBAUDES
Ja piemēro mazāku fizisko pārbaužu skaitu, sūtījuma atlases metodes dalībvalstīs atšķiras. Kopumā pār -
baudēs būtu pienācīgi jāņem vērā statistiskās paraugu ņemšanas metodes un attiecīgie riska faktori16; 
bieži vien plānošanu atstāj robežkontroles punktu inspektoru ziņā. Francijā galvenā veterinārijas iestāde 
ir uzskaitījusi atlases parametrus, kuri jāņem vērā, lai sakārtotu prioritārā secībā pārbaudāmos sūtījumus. 
Šīs procedūras priekšrocība ir tā, ka nejauša un neparedzama atlase ir garantēta. Saskaņā ar Francijas 
iestāžu ziņoto šo procedūru neievēro Ruasī robežkontroles punktā, kas sūtījumu skaita ziņā ir visvairāk 
noslogotais robežkontroles punkts. Nīderlandē turpretim paraugus atlasa elektroniski pēc nejaušības 
principa tad, kad saņemts iepriekšējs paziņojums. Lai uzlabotu pārbaužu efektivitāti, elektroniskā atlases 
sistēma izdala apakškopas, piemēram, “produkta veids” un “izcelsme — trešā valsts”. 
Spānijā fizisko pārbaužu biežums pārsniedza noteikumos paredzēto samazināto pārbaužu skaitu par 
20 %–30 %, tomēr konstatēto neatbilstošo sūtījumu īpatsvars ne vienmēr bija augstāks17. Līdzīgi bija 
Rumānijā, kur 2008. gadā fiziski pārbaudīja apmēram 36 % (salīdzinājumā ar parasti noteikto pārbaužu 
skaitu 20 % trešās valstīs, 10 % Kanādā un 2 % Jaunzēlandē) sarkanās gaļas sūtījumu. Nebija centralizētas 
pārbaužu procedūras, lai nodrošinātu robežlielumu sasniegšanu, un atlases procedūras negarantēja, ka 
pārbaudāmie sūtījumi ir atlasīti pēc nejaušības principa.
16 Attiecīgie riska faktori ietver produkta vai tā iepakojuma radīto apdraudējumu cilvēku veselībai, iespējamu neatbilstību noteiktajām prasībām, 
patērētāju mērķgrupu, produkta turpmākas apstrādes apmēru un veidu, eksportētājvalsts inspekcijas un sertifikācijas kārtību un ierakstu par trešās 
valsts ražotāju un importētāju atbilstību.
17 Piemēram, 2008. gadā trīs (gaļas un piena) sūtījumus (jeb 0,06 %) no 4 694 sūtījumiem pēc fiziskas pārbaudes noraidīja. Kopumā noraidīja 0,63 % 
sūtījumu (ES vidējais rādītājs 2006. gadā bija 0,88 %).
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas25
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas31.  Revīzijā konstatēja, k a laboratorisko analīžu rezultātiem (šīs 
analīzes veica kā daļu no fiziskajām pārbaudēm, ko ierosināja 
robežkontroles punkts dalībvalstī un/vai pati trešā valsts pirms 
ekspor tēšanas) statistisko analīzi neveica (t. i., neanalizēja 
konstatētos piesārņotājus, gaļas izcelsmi, ievešanas vietu). 
Šāda analīze varētu būt pamats objektīvāk am risk a novēr tē -
jumam un noteikti būtu izmantojama sarunās ar trešo valsti — 
vai nu lai pamatotu biežāku pārbaužu veikšanu robežkontro -
les punktā, vai lai sniegtu lielāk u atbalstu, nosakot analīta 
veidu, kas jāmeklē impor tētajā pār tikā. Šāda veida statistikas 
datu izmantošana ir loti svarīga: to apliecina viens Jaunzē -
landē iesniegtais ziņojums18 par to, ka 101 no 103 aitas gaļas 
paraugiem atk lājās hormoni, lai gan tie bija zem maksimāli 
pieļaujamā atliekvielu daudzuma. Šie dati pamato viedokli, ka 
visvairāk noslogotajos robežkontroles punktos paraugi pār -
baudēm jāiz vēlas selektīvāk.
VETERINĀRIE NOLĪGUMI NENOVĒRŠ DAŽĀDU 
AT TIEKSMI PRET DALĪBVALSTĪM
32.  Nolīgums ar Kanādu negarantēja, ka nebūs nekādas dalībvalstu 
disk riminācijas, jo revīzijas laik ā K anādas iestādes vēl nebi -
ja atļāvušas impor tu no četrām dalībvalstīm. Līdzīgi arī ASV 
iestādes, kur ekspor ta kontroles mehānismi ir valsts depar ta -
mentu ziņā, pret k atru dalībvalsti attiecās k ā pret atsevišķu 
valsti, lai gan sask aņā ar pašreizējā nolīguma nosacījumiem 
visām dalībvalstīm ir jāpieņem gaļas impor ts no ASV. Vienā 
dalībvalstī tik ai viena k autuve ir apstiprināta ekspor tam uz 
ASV. Turklāt vienpadsmit dalībvalstu līdzvērtības pieteikumus, 
no kuriem pirmo iesniedza 2000. gadā, ASV iestādes vēl nav 
apstiprinājušas.18 New Zealand National Chemical 
Residues and Contaminant Report 
(EU) [Jaunzēlandes valsts ziņojums 
par ķīmiskajām atliekvielām un 
piesārņotājiem (ES)], 2008. gada 
decembris.
26
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasAR VETERINĀR A JĀM PĀRBAUDĒM SAISTĪTĀS 
INFORMĀCIJAS SISTĒMAS
33.  No ES budžeta ir finansēta ar ī tādu infor matīvo sistēmu k ā 
TRACES  (atbild par dzīvnieku izcelsmes produktu impor ta uz -
raudzību) un R ASFF  (Ātrās brīdināšanas sistēma pār tik as un 
barības jomā) iz veide un darbības nodrošināšana. Nākamajos 
punktos ir iz vēr tēts, vai šīs sistēmas pilnībā atbilst “higiēnas 
noteikumu paketes” mērķiem, un attiecībā uz TRACES  — vai šī 
sistēma palīdz lēmumu pieņemšanā.
JĀUZLABO TRACES  DATUBĀZES PIELIETOJUMS
34.  Lai gan TRACES  ir sekmējusi ES kontroles procedūru saskaņoša -
nu, dažas dalībvalstis joprojām izvēlas izmantot ar TRACES  ne-
savietojamu programmatūru, kuru tās ir izstrādājušas tāpēc, ka 
to kontroles mehānismiem nozīmīgas šķitušas dažas funkcijas, 
kuru nav TRACES  sistēmā. Lai gan tā ir obligāta prasība, daži 
robežkontroles punkti Vācijā, Nīderlandē un Spānijā vēl nav ie -
vadījuši visus vajadzīgos gaļas importa datus TRACES  sistēmā. 
Tas ietekmē TRACES  sistēmā ietverto datu pilnīgumu un arī tās 
statistisko rezultātu ticamību. Turk lāt vairākumā dalībvalstu 
nav izveidota saikne ar muitas datubāzēm, kas ļautu saskaņot 
abās sistēmās reģistrētos datus par gaļas impor tu. Komisija 
pār valda TRACES  Eiropas Savienības līmenī un dod ieguldīju -
mu sistēmas finansēšanā un attīstībā (2009. gadā 2,25 miljoni 
EUR). Revīzijā atklājās, ka pastāvošo tehnisko nepilnību pārva -
rēšanai joprojām vajadzīga turpmāka sistēmas pilnveidošana, 
piemēram, jāuzlabo piek ļuves drošība, k as vajadzīga TRACES  
lietošanai, apstiprināta KVID (kopīgais veterinārais ievešanas 
dokuments) elektroniska izsniegšana un tādu statistikas datu 
ieguve, kuri noderētu riska analīzes veikšanai nolūkā uzlabot 
veterināro pārbaužu mērķtiecību.
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas27
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas35.  Pilnveidojot TRACES , plašāk jāizpēta veidi un līdzek ļi, k ā sa -
saistīt un/vai nodrošināt vajadzīgo saskaņošanu starp attiecī -
gajiem muitas vajadzībām apstrādātajiem datiem un TRACES  
datiem19. Galvenie iemesli pašreizējām grūtībām ir saistīti ar 
muitas īpašajām prasībām attiecībā uz kodiem, kurus izmanot 
produktu identificēšanai. Tomēr no izmēģinājuma projekta, ko 
īsteno kopā ar Francijas muitu, k ļuva sk aidrs, k a pastāvošās 
saskarnes problēmas ir novēršamas.
36.  Dalībvalstu apmek lējumos atk lājās, k a TR ACES  izmantošana 
ir ierobežota attiecībā uz turpmāk minēto noderīgu funkciju 
virkni:
a) mērķtiecīga sūtījumu atlase vai atlase pēc nejaušības prin -
cipa fiziskām pārbaudēm, ar laboratoriskām analīzēm un/
vai bez tām;
b) pienākums veikt pastiprinātas pārbaudes un šādu pārbau -
žu uzraudzība;
c) automātiskas veterināro ser tifikātu atbilstības un auten -
tiskuma pārbaudes, piemēram, veicot sasaistu pārbaudes 
ar izdevējas trešās valsts ievadītajiem datiem (ser tifikāta 
numurs, identifikācija — par sertifikāciju atbildīgās amat -
personas e-adrese un paraksta paraugs20, sertifikācijas no -
daļas zīmoga paraugs);
d) i e s p ē j a  n o s k e n ē t  s e r t i f i k āt u s,  k u r i  i z s n i e g t i ,  p ā r k ā p j o t 
noteikumus;
e) iespēja ievadīt desmit ciparu TARIC  (muitas nomenklatū -
ras) kodu;
f ) automātiskas sasaistu pārbaudes ar muitas datiem;
g) vienk āršāk a procedūra datu ievadīšanai par produktiem, 
kurus importē privātpersonas virs atļautajiem beznodokļu 
daudzumiem21;
h) iespēja noteikt atk ār toti ievesto sūtījumu sākotnējo iz -
celsmes vietu;
i) iespēja ievadīt iz vērstus iemeslus, k ādēļ robežkontroles 
punkts impor tu nav atļāvis;
j) maksu un soda naudu vienota automātiska aprēķināšana;
k) obligāta datu ievade par impor tētās pār tikas sūtījumiem 
Kopienas iekšienē, lai ārkārtas gadījumos tos varētu daudz 
ātrāk atsaukt.19 Minētās saiknes svarīgums ir 
minēts 5. un 6. pantā Komisijas 
2004. gada 18. februāra Regulā 
(EK) Nr. 282/2004, ar ko ievieš no 
trešām valstīm Kopienā ievestu 
dzīvnieku deklarēšanas un 
veterinārās kontroles dokumentu 
(OV L 49, 19.2.2004., 11. lpp.) 
un Regulas Nr. 136/2004 6. un 
7. pantā.
20 Par sertifikāciju atbildīgās 
amatpersonas akreditē vai 
apstiprina eksportētājvalsts 
kompetentā iestāde, un viņu 
pienākums ir sagatavot un izsniegt 
oficiālus sertifikātus.
21 Izņemot nedaudzas trešās 
valstis un nelielus daudzumus, 
kas paredzēti privātam patēriņam, 
Kopienas noteikumi neļauj 
privātpersonām ievest gaļu vai 
gaļas produktus, ja vien tās nav 
iesniegušas iepriekšēju deklarāciju 
un veterināro sertifikātu.
28
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas37.  Kopumā jāsecina, ka lietotāji var piekļūt tikai tām TRACES  ie-
daļām, kas uz tiem attiecas. Tomēr 2007. gadā ārējs pētījums22 
parādīja, k a vajadzīga periodisk a sistēmas drošības revīzija. 
Attiecībā uz gaļas impor tu TR ACES  izmanto Jaunk aledonijā, 
Meksikā un Jaunzēlandē. Tomēr Eiropas Pār tikas nekaitīguma 
iestādei ( EFSA ) nebija tiešas piekļuves TRACES , k ad tai no vi -
sām jomām bija jāsavāc dati par tiešu vai netiešu ietekmi uz 
pār tikas nekaitīgumu.
PĒC IESPĒ JAS LABĀK JĀIZMANTO ĀTR ĀS 
BRĪDINĀŠANAS SISTĒMA
38.  RASFF  apkopo visus pieņemamos brīdinājumus, kurus izziņo 
dalībvalsts un/vai trešā valsts. Tomēr apstāk ļi, k ādos dalīb -
valsts var izziņot brīdinājumu, līdz 2011. gadam vēl nebūs ofi -
ciāli definēti23.22 Gartner: France, “Hosting Traces 
project ”, 2007  [Konsultantu biroja 
Gartner  2007. gada pētījums 
par TRACES  projekta uzturēšanu 
Francijā], ĢD SANCO .
23 Komisija gaidīja Eiropas 
Kopienu Pirmās instances tiesas 
2009. gada 29. oktobra spriedumu 
lietā Komisija pret Bowland Dairy 
Products Ltd .
© Eiropas Komisija (ĢD SANCO )
RASFF  apkopo visus pieejamos brīdinājumus, 
ko izsludinājusi kāda dalībvalsts vai trešā valsts.
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas29
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas39.  Revidenti konstatēja, ka visur Savienībā atzinīgi novērtē RASFF  
sistēmas noderību un darbību. Tomēr dalībvalstu reakcijas in -
tensitāte uz brīdinājumiem, kurus izziņoja citas dalībvalstis, 
atšķ īrās atk arībā no tā, k ā tās interpretēja pastiprināto pār -
baužu piemērošanu, un no brīdinājuma “kvalitātes”. Piemēram, 
Francija nesāk pastiprinātas pārbaudes, ja vien izziņotājvalsts 
to neinformē par saviem analīzes kritērijiem.
40.  Kopumā jāsecina, ka nav skaidri saprotamu noteikumu kopas 
ne attiecībā uz RASFF , ne uz gadījumiem, kad jāizsludina trauk -
sme saistībā ar apdraudējumu cilvēku veselībai valsts līmenī 
un pēc tam — visās dalībvalstīs. Līdzīgs konsekvences trūkums 
vērojams attiecībā uz daudz stingrāku pārbaužu ieviešanu pēc 
brīdinājuma izziņošanas vai pēc izmek lēšanas sākšanas Ko -
misijas atbildīgo dienestu pārraudzībā. Revīzijā atk lājās, k a 
vienā gadījumā, kad gaļu eksportēja uz ES un izcelsmes trešās 
valsts iestādes par to paziņoja, sistēma nespēja pietiekami ātri 
reaģēt, lai uzsāktu pastiprinātas pārbaudes un nodrošinātu, 
ka visa minētā gaļa tiek izņemta no tirgus un nosūtīta atpakaļ 
uz izcelsmes valsti. Dalībvalstis faktiski informēja tikai nedē -
ļu pēc tam, Komisijas īpašie profilakses pasākumi (piemēram, 
profilakses vienība jeb Safeguard Cell ) nebija sākusi darboties 
un līdz ar to pastiprinātu pārbaužu ieviešana aizkavējās.
30
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasVA JADZĪGA SASK ARNE STARP TR ACES DATUBĀZI 
UN AT TIECĪGA JĀM VALSTU DATUBĀZĒM
41.  Vairāku iemeslu dēļ, kas saistīti ar starptautiskās tirdzniecības 
noteikumiem un prasībām, joprojām ir grūti veikt sasaistu pār -
baudes TRACES  sistēmas datiem un muitas informācijai:
 ο uzņēmumu datubāzes nav visur pieejamas;
 ο starptautiskās tirdzniecības noteikumi neparedz detali -
zēti aprak stīt sūtījumus (pa jūru vai citus);
 ο nav pienākuma ievadīt desmit ciparu TARIC  kodu impor -
tēto preču kopsavilkuma deklarācijā;
 ο valsts muitas dati netiek automātiski nosūtīti ĢD TA XUD  
reālajā laikā. Turklāt galamērķa muitas dienests, kas 
ielaiž impor tēto gaļu, ne vienmēr ir tās dalībvalsts die -
nests, caur kuru gaļa ievesta ES.
42.  Var izdarīt vispārēju secinājumu, ka dalībvalstis nav iz veido -
jušas valsts procedūras, lai sask aņotu datus TRACES  sistēmā 
(piemēram, gaļas impor ta apmēru) ar tiem datiem, kurus ie -
vada vietējās sistēmās vai muitas reģistros, Statistikas biroja 
atsauces datubāzē ārējai tirdzniecībai ( Comext )24 un/vai kurus 
reģistrē trešās valsts inspekcijas struktūras. Piemēram, Hav -
ras robežkontroles punkta apmek lējumā atk lājās, k a, lai gan 
2008.  gadā valsts datubāzē bija reģistrēti 14 560 patēriņam 
pār tikā paredzētas gaļas impor ta sūtījumi, attiecīgais skaitlis 
vietējā sistēmā bija 14 750.
JAUNĀ DATORIZĒTĀ TR ANZĪTA SISTĒMA 
(NCTS ) — RISKS IZVAIRĪTIES NO VETERINĀR A JĀM 
PĀRBAUDĒM
43.  NCTS25 ir datorizēta sistēma, kuru ieviesa 2003. gadā, lai uz -
ņēmumi varētu ievadīt datus par tiem preču pār vadājumiem 
“ t ra n z ī t ā”2 6,  k u r i e m  g a l ī g ā  at m u i to š a n a ,  v i s t i c a m ā k ,  n o t i k s 
jebkurā iekšējā galamērķa muitas punktā, nevis vietā, kur tās 
ieved ES.24 Comext  ir Eiropas Statistikas 
biroja ( Eurostat ) atsauces datubāze 
ārējai tirdzniecībai.
25 NCTS (jaunā datorizētā tranzīta 
sistēma) — Eiropas Parlamenta un 
Padomes 1999. gada 17. decembra 
Lēmums 105/2000/EK, ar ko groza 
Lēmumu 210/97/EK, ar ko pieņem 
rīcības programmu attiecībā uz 
Kopienas muitu (“Muita 2000”) 
un ar ko atceļ Padomes Lēmumu 
91/341/EEK (OV L 13, 19.1.2000., 
1. lpp.).
26 Tiesību aktos veterinārijas jomā 
“tranzīts” ir definēts kā sūtījums 
starp divām trešām valstīm caur ES 
teritoriju.
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas31
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas44.  Attiecīgie Kopienas tiesību akti neparedz piešķirt TARIC  kodu, 
kad veic ierakstu NCTS . Tā kā nav filtru, kuri ļautu identificēt 
preces, uz kurām attiecas tiesību akti sanitārijas jomā, pilnīgi 
iespējams, ka notiek atmuitošana, lai gan pēc preču ievešanas 
ES veterināro pārbaužu nav bijis. Katras muitas pārvaldes ziņā 
ir pārbaudīt savas darbības un iekšējo struktūru un nolemt, vai 
šādi filtri būtu izveidojami. Pēc nesenā incidenta, kad ar gaisa 
transpor tu impor tētās preces tālāk nosūtīja pa sauszemi, vēl 
pirms tās bija pārbaudītas, Spānijas muitas iestādes grozīja 
savu valsts NCT S , lai šādus sūtījumus varētu atk lāt un veikt 
tiem veterinārās pārbaudes, tiklīdz tie ir ievesti valstī.
45.  Vairākos PVB ziņojumos27 ir norādīts, ka valstu jaunajās datori -
zētajās tranzīta sistēmās nav pienācīgu filtru. Tomēr ES tiesību 
akti joprojām nav grozīti, lai izlabotu šo trūkumu.
KOMISIJAS UZR AUDZĪBA PĀR  
VALSTU SISTĒMĀM VETERINĀRO PĀRBAUŽU 
PĀRVALDĪBAI
46.  K atrai dalībvalstij ir jāsagatavo valsts kontroles daudzgadu 
plāns, lai sekmētu saskanīgu, visaptverošu un integrētu pieeju 
tās oficiālajiem kontroles mehānismiem pār tik as un barības 
apritē, kā arī plāns attiecībā uz tiesību aktu īstenošanu dzīv -
nieku veselības un labturības jomā un impor ta jomā.
VA JADZĪGA ES STR ATĒĢIJA UZR AUDZĪBAS PLĀNU 
SAGATAVOŠANAI UN NOVĒRTĒŠANAI
47.  Līdz šim laikam Komisija nav uzņēmusies iniciatīvu sniegt pa -
matnostādnes (piemēram, sask aņotai paraugu ņemšanai un 
laboratoriskām pārbaudēm) par to, kā izstrādāt valsts uzrau -
dzības plānus, kuri definēti Regulā (EK ) Nr. 136/2004, un tas 
ir pilnīgi atstāts dalībvalstu ziņā. Lai gan PVB savās revīzijās 
pārliecinās, vai šādi plāni eksistē un tiek praktiski piemēroti, 
to atbilstību detalizēti nepārbauda.27 ĢD(SANCO )/ 2009-8203: 
Pārbaudes apmeklējuma ziņojums, 
galīgā redakcija (Slovēnija); 
ĢD(SANCO )/ 2009-8085: Pārbaudes 
apmeklējuma ziņojums, 
galīgā redakcija (Zviedrija); 
ĢD(SANCO )/ 2009-8081: Pārbaudes 
apmeklējuma ziņojums, galīgā 
redakcija (Lietuva).
32
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas48.  Tika konstatēts, ka valsts uzraudzības plānus sagatavo, pama -
tojoties uz riska analīzi un uz to analīžu rezultātiem, kuras ir 
veikušas akreditētas valsts laboratorijas. Tomēr no konkrētās 
dalībvalsts ir atk arīgs, vai risk a analīzē ņem vērā elementus, 
k as noteikti Direktīvā 96/23/EK28 (secinājumus valsts plānos 
attiecībā uz atliekvielu uzraudzību) un regulās Nr. 2073/200529, 
Nr. 466/200130 un Nr. 1881/200631 (ES vai starptautisku ātrās 
brīdināšanas sistēmu un EFSA  zinātnisko atzinumu pastāvēša -
na, kā arī trešo valstu atliekvielu plānu raksturojums, šo valstu 
konstatējumi un riski32). Turklāt izrādās, ka šiem plāniem bieži 
vien ir budžeta ierobežojumi.28 Padomes 1996. gada 29. aprīļa 
Direktīva 96/23/EK, ar ko paredz 
pasākumus, lai kontrolētu 
noteiktas vielas un to atliekas 
dzīvos dzīvniekos un dzīvnieku 
izcelsmes produktos un ar ko 
atceļ Direktīvu 85/358/EEK un 
Direktīvu 86/469/EEK, kā arī 
Lēmumu 89/187/EEK un Lēmumu 
91/664/EEK (OJ L 125, 23.5.1996., 
10. lpp.)
29 Komisijas 2005. gada 
15. novembra Regula (EK) 
Nr. 2073/2005 par pārtikas 
produktu mikrobioloģiskajiem 
kritērijiem (OV L 338, 22.12.2005., 
1. lpp.).
3 . TA B U L A
DAŽĀDIE LABOR ATORISKO ANALĪŽU LĪMEŅI
Sūtījumu skaits, kam veic laboratoriskas 
analīzes / kravu skaits × 100 (aptuveni procentos )Piezīmes
Valsts Sarkanā gaļa Baltā gaļa 2008. g.
Lietuva ≤ 10 % Katram desmitajam sūtījumam paraugā 
Francija 3 % Regulāri veica divas analīzes 
Spānija 0,4 % 1,8 % Plānā paredzētais analīžu īpatsvars ir 5 %
Grieķija 0,02 % līdz 0,2 % 0,02 % līdz 0,5 % 1 % no fiziskajām pārbaudēm
Nīderlande ≤ 1,0 % atliekvielas + ≤ 0,5 % mikrobioloģija% aprēķina analīžu skaitam, nevis paraugā iekļautajam 
sūtījuma skaitam 
Rumānija plānots 1 līdz 3 % atkarībā no preču kategorijas Pārbaužu dati nav pieejami
Apvienotā 
Karaliste0,02 % līdz 0,2 % 0,02 % līdz 0,5 % 1 % no fiziskajām pārbaudēm (piemēram, 0,02 % no 
Jaunzēlandes izcelsmes gaļas)
Avots:  Dalībv alstu revīzijas apmeklējumos uz vietas iegūtie dati.
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas33
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas49.  Piemēram, tik a konstatēts, k a Apvienotās K aralistes un Spā -
nijas plānos nav atsevišķ i izdalīti konk rēti analīta veidi, k as 
būtu jāmeklē attiecībā uz izcelsmes trešo valsti. Savukārt Spā -
nijā, Lietuvā un Rumānijā, kur pārbaužu iz vēli ierobežo labo -
ratoriju iespējas veikt konk rētas analīzes un/vai tas, vai šīm 
laboratorijām ir vajadzīgās atļaujas, 2008. gada uzraudzības 
plānos neietilpa hormonu atliekvielu (anaboliķu) un/vai vides 
piesārņotāju (dioksīnu, smago metālu) noteikšana konk rētu 
kategoriju gaļā. Visbeidzot, Grieķija vēl nav izstrādājusi valsts 
uzraudzības plānu, un tāpēc veterināri Grieķijas robežkontro -
les punktos paši nosaka, kurus analītus tiem būtu jāmeklē.
50.  Saskaņā ar Francijas iestāžu sniegto informāciju dažos robež -
kontroles punktos pieaugošā slodze var izsmelt to budžetus 
jau līdz gada beigām, un tāpēc tie nespēs pilnībā izpildīt savus 
uzraudzības plānus, kas nozīmē to, ka analīžu izvēli var noteikt 
vairāk finansiāli nekā zinātniski apsvērumi. Tika konstatēts, ka 
vienā Rumānijas robežkontroles punktā bija veiktas tikai 20 no 
63 laboratoriskajām analīzēm, kas bija paredzētas 2008. gada 
plānā. Ievērojot budžeta ierobežojumus, 2009. gadā bija ie -
plānotas vairs tikai 44 analīzes.
51.  ES tiesību aktos nav noteikts minimālais procentuālais dau -
dzums ne kopējam skaitam, ne katram laboratorisko pārbaužu 
veidam, kas jāveic atkarībā no apjoma, produkta veida vai iz -
celsmes vietas. Tomēr tie paredz, ka tiks pieņemti tādi īsteno -
šanas lēmumi, kuros ir definēta sask aņota paraugu ņemšana 
un laboratoriskas pārbaudes. Tādējādi veicamo laboratorisko 
analīžu procents ir noteikts valsts uzraudzības plānā. Dati par 
dažādu laboratorisko pārbaužu līmeņiem, ko apmeklējumā uz 
vietas revidētās dalībvalstis plānoja un/vai veica 2008. gadā, 
ir attēloti 3. tabulā .
52.  Dažādās dalībvalstīs darbojas dažādas pārraudzības stratēģi -
jas. Dažas ir noteikušas paraugu ņemšanas biežumu atkarībā 
no impor ta sūtījumu sk aita un/vai attiecīgā produkta veida/
izcelsmes, vienlaikus, iespējams, k aut ko atstājot arī robež -
kontroles punktu veter ināru ziņā. Citās paraugu ņemšanas 
biežumu saista ar fizisko pārbaužu biežumu, k as noteikts ES 
tiesību aktos, un šajā gadījumā var būt tā, ka pārtiku no trešām 
valstīm, ar kurām ES ir parakstījusi SPS nolīgumu (nolīgumu 
par sanitāro un fitosanitāro pasākumu piemērošanu), labora -
torisk i pārbauda īpaši reti (piemēram, tie ir 0,02 % gaļai no 
Jaunzēlandes).30 Komisijas 2001. gada 8. marta 
Regula (EK) Nr. 466/2001, ar ko 
nosaka atsevišķu piesārņotāju 
maksimālos pieļaujamos līmeņus 
pārtikas produktos (OV L 77, 
16.3.2001., 1. lpp.).
31 Komisijas 2006. gada 
19. decembra Regula (EK) 
Nr. 1881/2006, ar ko nosaka 
konkrētu piesārņotāju maksimāli 
pieļaujamo koncentrāciju pārtikas 
produktos (OV L 364, 20.12.2006., 
5. lpp.).
32 http://ec.europa.eu/food/
food/chemicalsafety/residues/
third_countries_en.htm#3
34
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas53.  Revīzijā atklāja arī to, ka impor ta kontroles mehānismi dalīb -
valstīs ne vienmēr aptver visu izplatīšanas ķēdi, sākot no ieve -
šanas vietas (robežkontroles punkta) līdz galapatērētājam caur 
struktūrām, kas atbild par iekraušanu (kurām ir jānokār to no -
teiktas formalitātes ar muitas/robežkontroles punktu), kravas 
pārvadātājiem, importētājiem un izplatītājiem. Konstatēja arī, 
ka nav nekādu atsauču uz Regulas (EK) Nr. 882/2004 42. pantā 
definētajiem valsts kontroles daudzgadu plāna mērķiem, kad 
vēr tē rezultātus, kuri norādīti gada ziņojumos, ko dalībvalstis 
iesniedz saskaņā ar minētās regulas 44. pantu.
54.  Lai gan par sūtījuma ievešanu ES galvenok ār t atbild impor -
tētājs, šo atbildību bieži vien dala ar transpor tētājiem un/
vai muitas darbiniekiem, kuru pienākums ir sniegt iepriekšēju 
paziņojumu un robežkontroles punktā uzrādīt sūtījumus.
Muita veic tādus uzdevumus kā sūtījumu uzrādīšana robežkontroles punktā.
© Eiropas Revīzijas palāta
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas35
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas55.  ĢD SANCO  rīcībā nav datu par pārbaudēm, k as būtu veiktas 
pie šīm “ieinteresētajām personām” nosūtīšanas procesā, lai 
gan tām jāspēj sniegt pierādījumus par preču izsekojamību 
un jāuzglabā tās pienācīgos apstākļos.
56.  Iegūtie un gada ziņojumos iekļautie rezultāti nebija pienācī -
gi iz vēr tēti saistībā ar valsts kontroles daudzgadu plānā no -
spraustajiem mērķ iem. Pirmais Komisijas gada ziņojums par 
valsts kontroles integrēto daudzgadu plānu izpildi, kas minēts 
Regulas (EK ) Nr. 882/2004 44. panta 6. punktā, tika publicēts 
2010. gada 25. augustā33.
NODEVAS UN SODI NAV SASK AŅOTI
57.  Saskaņā ar PTO (Pasaules Tirdzniecības organizācija) un ANO 
Pār tik as un lauksaimniecības organizācijas ( FAO ) pamatno -
stādnēm Komisija Baltajā grāmatā34 bija noteikusi, ka importa 
kontrolei piemērojamajām nodevām jāatbilst šīs kontroles iz -
maksām un ka tās jāpiemēro vienādi, lai izvairītos no tirdznie -
cības izkropļojumiem. Tomēr praksē Regulas (EK) Nr. 882/2004 
27. pantā prasīts, lai dalībvalstis iekasētu nodevas par importu 
vai nu atbilstoši minimālajām noteiktajām likmēm, vai lai segtu 
ar oficiālo kontroli saistītos izdevumus.
58.  Revīzijā atklājās, ka Komisijai nav precīzas informācijas par to, 
vai kontroles izmaksas precīzi atbilst iek asētajām nodevām, 
īpaši tad, ja dalībvalsts piemēro zemākas likmes nekā noteik -
tais minimums. Divās no četrām apmeklētajām dalībvalstīm re -
vīzijā konstatēja arī to, ka valsts kompetentās iestādes nespēja 
ar apliecinošiem finanšu dokumentiem pierādīt, ka ir sasniegts 
tiesību aktos noteiktais ES mērķ is — panākt līdzsvaru starp 
kontroles izdevumiem un ieņēmumiem. Pēc Komisijas pasūtī -
juma nesen veiktajā pētījumā35 arī ir norādīts, k a dalībvalstu 
izmantotās aprēķina metodes nav pietiekami pārredzamas.
59.  Tāpat kā attiecībā uz nodevām, ir svarīgi nepieļaut tirdzniecības 
izkropļojumus, saskaņojot sodus, kurus var uzlikt, ja pārbaudēs 
atk lājas nepilnības. Revīzijā konstatēja, k a, veicot pārbaudes 
uz vietas, PVB pārliecinās, vai ir paredzēti sodi un vai tos patie -
šām piemēro uzņēmējiem, kas izdarījuši pārkāpumu. Tomēr šajā 
jomā nav nekādu vispārēju pamatnostādņu vai labas prakses, 
un Komisijas dienesti nespēja sniegt atzinumu par to, vai dažā -
dās shēmas, ko īsteno dalībvalstīs, ir samērīgas un preventīvas.33 COM(2010) 441 galīgā redakcija, 
25.8.2010.
34 C pielikuma 1. panta 
f) apakšpunktā PTO Nolīgumā 
par sanitāro un fitosanitāro 
pasākumu piemērošanu noteikts, 
ka “jebkādas nodevas, ko liek 
maksāt par procedūrām saistībā 
ar importētajiem produktiem, 
nedrīkst būt augstākas par 
faktiskajām pakalpojuma 
izmaksām” . FAO standarta 
CAC/GL 20-1995 18. punktā 
teikts, ka “neviena nodeva, ko 
uzliek importētājvalsts, nedrīkst 
būt lielāka par maksu, kas ir 
pamatota un nepieciešama” . Baltās 
grāmatas par pārtikas nekaitīgumu 
6. nodaļas 87. punktā noteikts, ka 
“jāievieš garantijas, lai nodrošinātu, 
ka nodevas izmanto tikai kontroles 
pasākumu finansēšanai” .
35 Pārtikas aprites vērtēšanas 
konsorcija ( FCEC ) pētījums 
no 2008. gada aprīļa līdz 
novembrim, Agra CEAS Consulting .
36
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasDAŽOS ROBEŽKONTROLES PUNKTOS IR ĻOTI ZEMS 
AKTIVITĀTES LĪMENIS
60.  Atsevišķos Spānijā, Grieķijā un Rumānijā iz veidotajos robež -
kontroles punktos konstatēja tik maz darījumu, k a nāk as ap -
šaubīt, vai ir vajadzīgi šādi punkti, kuros pastāvīgi jāatrodas 
pieredzējušiem un k valificētiem speciālistiem. Faktisk i dažu 
robežkontroles punktu pastāvēšanai ir iekšēji iemesli, kuri nav 
saistīti ar pār valdības lietderību vai kontroles efektivitāti, un 
nav pieejama nekāda izmaksu un ieguvumu analīze, kas attais -
notu to saglabāšanu.
61.  Turklāt revīzijā uz vietas arī atklājās, ka šajos robežkontroles 
punktos bieži vien nav pieejamas ne datubāzes, ne attiecīgās 
to daļas, k as ir pieejamas muitas dienestiem. Tas traucē ro -
bežkontroles punktos viegli veikt sasaistu pārbaudes, lai pār -
liecinātos, vai par visiem attiecīgajiem sūtījumiem saistībā ar 
veterinārajām pārbaudēm robežkontroles punktam ir iepriekš 
paziņots.
IEKŠĒ JĀS REVĪZIJAS LOMA VALSTU KONTROLES 
SISTĒMĀS IR IEROBEŽOTA
62.  Trijās no četrām dalībvalstīm, kuras apmeklēja bez PVB inspek -
toriem, iekšējās kontroles funkcija nebija pienācīgi organizē -
ta un nedarbojās ne sask aņā ar piemērojamajām ES regulām 
(piemēram, Regulu (EK ) N r. 882/2004), ne attiecīgajiem ISO 
standar tiem36 (piemēram, attiecībā uz revīzijas plānu, uzde -
vumu aprakstu, kvalitātes kontroles pasākumiem, organizētu 
pēcpārbaudi, Revīzijas komitejas īstenotu uzraudzību). Turklāt 
Komisija ir izdevusi pamatnostādnes37 valstu iekšējai revīzijai 
sask aņā ar minētajiem standar tiem, bet tās nav saistošas un 
netiek pienācīgi piemērotas. Divās no četrām minētajām dalīb -
valstīm nebija ievērots iekšējo revidentu neatkarības princips, 
jo iekšējie revidenti nebija tieši pakļauti hierarhijā augstākajai 
valsts kompetentajai iestādei.
 436 ISO 19011  (2002. gada 
standarts): “Pamatnostādnes 
kvalitātes un/vai vides pārvaldības 
sistēmu revīzijai” , ko publicējusi 
Starptautiskā standartizācijas 
organizācija 2002. gada 1. oktobrī; 
ISO 9000 (2000. gada standarts): 
“Kvalitātes vadības sistēmas — 
pamatprincipi un jēdzieni” , 
ko publicējusi Starptautiskā 
standartizācijas organizācija 2000. 
gada decembrī.
37 Komisijas 2006. gada 
29. septembra Lēmums 
2006/677/EK, ar ko izklāsta 
pamatnostādnes, ar kurām nosaka 
kritērijus revīzijas veikšanai 
saskaņā ar Eiropas Parlamenta un 
Padomes Regulu (EK) Nr. 882/2004 
par oficiālo kontroli, ko veic, lai 
nodrošinātu atbilstības pārbaudi 
saistībā ar dzīvnieku barības un 
pārtikas aprites tiesību aktiem un 
dzīvnieku veselības un dzīvnieku 
labturības noteikumiem (OV L 278, 
10.10.2006., 15. lpp.).
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas37
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas63.  Starp nepilnībām, k as atk lājās dalībvalstu iekšējās revīzijas 
procedūrās, jāmin šādas:
a) plānošana, kuras pamatā bija nedokumentēta riska analīze 
(Spānijā, Rumānijā), neņemot vērā robežkontroles pun -
kta noslodzi (Rumānijā) vai akli sekojot piecgades ciklam 
(Lietuvā);
b) revīzijas nekoncentrējās uz valsts kontroles daudzgadu 
plānos iz virzītajiem mērķiem vai arī vairāk pievērsās ap -
rīkojuma, nevis faktisko kontroles procedūru atbilstībai;
c) pārbaudes veica tikai viens inspektors, kurš varēja nebūt 
pietiekami apmācīts, lai veiktu veterinārās pārbaudes ga -
ļas impor tam;
d) kontroles ziņojumu struktūra un saturs neatbilst vispārpie -
ņemtajai praksei, īpaši attiecībā uz nepilnību aprakstu un 
vajadzīgo koriģējošo pasākumu apzināšanu un prioritātes 
noteikšanu.
64.  Ja PVB pašlaik izmantotās revīzijas metodes un paņēmieni at -
bilstu metodēm un paņēmieniem, ko izmanto iekšējā revīzijā 
tās dalībvalstu iestādes, kuras veic importa pārbaudes, tad PVB 
varētu ņemt vērā šo revīziju rezultātus un pielāgot savu ap -
meklējumu biežumu un/vai mērķtiecīgi pievērsties vājākajiem 
posmiem kontroles ķēdē, lai uzlabotu kontroles procedūru.
VA JADZĪGI REZULTATĪVIE R ĀDĪTĀ JI, LAI 
UZR AUDZĪTU, K Ā NORIT “HIGIĒNAS NOTEIKUMU 
PAKETES” MĒRĶU SASNIEGŠANA
65.  Pretēji tam, k as tik a apgalvots Baltajā grāmatā par pār tik as 
nekaitīgumu38, Komisija vēl nav formulējusi rezultatīvos rādī -
tājus valstu kontroles sistēmām. Ciktāl tas skar ekspor tētājus 
no trešām valstīm uz ES, arī šajā jomā nav oficiāli pieņemtu 
rezultatīvo rādītāju, kas attiektos kontroli, kuru pirms eksporta 
veic jebkurā ražošanas ķēdes posmā.38 Viens no mērķiem, kas minēts 
Baltās grāmatas 6. nodaļas 
91. punktā, ir šāds: “Tādējādi 
ir skaidrs, ka valsts kontroles 
sistēmām jābalstās uz Kopienas 
pamata. (...) Tāpēc ir noteikti 
jāizstrādā Kopienas pamatsistēma 
valsts kontroles sistēmām. (...) 
Šajā pamatsistēmā būtu ietvertas 
visai Kopienai vienotas kontroles 
pamatnostādnes. Tajās būtu (...) 
[definēti] Kopienas rezultatīvie 
rādītāji.”
38
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasPAMATOJOTIES UZ RISK A ANALĪZI,  
MĒRĶTIECĪGĀK JĀIZVĒLAS PĀRBAUDĀMIE 
ROBEŽKONTROLES PUNKTI UN SŪTĪJUMI
66.  Komisijas Lēmuma 2001/881/EK, kas grozīts ar Komisijas 2005. 
g a d a  3 .  j a nv ā r a  Lē m u m u  2 0 0 5 / 1 3 / E K ,  2 .  p a n t a  3 .  p u n k t ā3 9 
teikts, k a “pārbaudes, ko veic Komisijas veterinārie eksper ti, 
balstītas uz visu atbilstošo un Kopienā esošo faktoru novēr -
tējumu, k as sīk i izk lāstīti 4. pantā, k ā arī uz iespējamo risku 
analīzi un šo faktoru ietekmi uz dzīvnieku un sabiedrības ve -
selības aizsardzību”, un 4. punktā: “Komisija, plānojot Pārtikas 
un veterinārā biroja uzdevumus, nosaka prioritātes attiecībā 
uz vietu, k ur tiek veikta kontrole, un biežumu, ņemot vērā 
iepriekšējo pieredzi saistībā ar jebkurā dalībvalstī veiktajām 
pārbaudēm; ziņas tiek apkopotas saskaņā ar TRACES  sistēmu, 
dalībvalstis iesniedz pārsk atus sask aņā ar Komisijas Regulu 
(EK ) Nr. 745/2004 un šādu informāciju:
 ο k vantitatīvie un k valitatīvie tirdzniecības modeļi par 
jebkuru dalībvalsti, tai skaitā dzīvnieku vai at tiecīgo 
produk tu veids un suga, kā arī to izcelsmes valstis,
 ο at tiecīga informācija par iespējamu nelegālu impor tu un 
par potenciālo slimības ievazāšanas risku,
 ο ātrajā brīdināšanas sistēmā pieejamā informācija,
 ο jebkura cita at tiecīga informācija.”
67.  Neraugoties uz ierobežotajiem resursiem, Komisijas Pārtikas un 
veterinārajā birojā strādā spēcīga speciālistu grupa, un kopā 
ar valstu atbildīgajām struktūr vienībām tam ir būtisk a loma 
vajadzīgās kontroles spriedzes uzturēšanā saistībā ar visas ES 
robežkontroles punktos veikto kontroles pārbaužu kvalitāti. 
Kopumā PVB darba plānošanai, izpildei, ziņošanai un pēcpār -
baudei ir pieņemti pienācīgi standar ti, iz vērstas pamatnos -
tādnes un procedūras. PVB inspekcijas tiek veiktas organizēti 
un sask aņā ar pieņemtajiem normatīviem. Tomēr uzlabojumi 
joprojām ir iespējami, galvenokār t attiecībā uz dokumentētu 
r isk a analīzi, ko veic, lai izstrādātu ikgadējo revīziju dar ba 
plānu, un attiecībā uz mērķtiecīgiem revīzijas apmeklējumiem, 
lai pārbaudītu iepriekšējo apsvērumu izpildi.39 Komisijas Lēmumu 
2001/881/EK (OV L 326, 
11.12.2001., 44. lpp.) atcēla ar 
Komisijas Lēmumu 2009/821/EK 
(OV L 296. 12.11.2009., 1. lpp.), 
taču 3. punktā formulētie principi 
uz riska analīzi joprojām ir spēkā.
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas39
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas68.  Lai ievērotu tiesību aktos noteiktās prasības, k atru gadu in -
spekcijas darbs PVB jāplāno, izmantojot pārredzamu risku mo -
deli. PVB ir izstrādājis modeli Excel  programmā, un to izmanto, 
lai katrai dalībvalstij piešķirtu attiecīgo riska līmeni (kuru ap -
zīmē ar zaļu, oranžu vai sarkanu krāsu).
69.  Izmantotie risk a k ritēriji un PVB standar ta veidlapa revīzijas 
apmeklējumu ziņojumiem ir zināmā mērā saskaņoti. Attiecībā 
uz dažādo kritēriju īpatsvaru PVB uzsvēra, ka to apakškritēriju 
sk aits, kurus izmanto k atram galvenajam k ritērijam, dažiem 
kritērijiem piešķir lielāku nozīmi nekā pārējiem.
70.  Tomēr nav saprotams, kāpēc ir izraudzīti PVB pieņemtie kritē -
riji40, jo tirdzniecības apmērs un svarīgā informācija, ko iegūst 
no TR ACES  vai no R ASFF , nav iek ļauta, lai gan to ņemt vērā 
prasa attiecīgā PVB Standarta operāciju procedūra. Turklāt nav 
skaidrs ne tas, kā ir noteikts katra kritērija svarīgums, ne arī ir 
precīzi nosacījumi, pēc kuriem novēr tē dalībvalstis ar sark a -
nu, dzeltenu vai zaļu krāsu atkarībā no konkrētiem kritērijiem 
plānošanas tabulā.
71.  P V B  p l ā n o t ā s  i n s p e k c i j a s  i e s n i e d z  d a l ī bva l s t ī m ,  u n  t ā s  va r 
šos plānus komentēt. Tomēr līdz šim ir saņemti ļoti nedaudzi 
komentāri. 
72.  Līdz ar to riska modelis, kas pieņemts, lai katru gadu noteiktu 
PVB inspekciju prioritātes dalībvalstīs, neiek ļauj svarīgu un 
tiesību aktos prasītu informāciju un neatvieglo k vantitatīvo 
analīzi, lai apstiprinātu prioritāšu secību. Izmantoto k ritēri -
ju un apakšk r itēr iju relatīvais svar īgums nav ne pietiek ami 
skaidrs, ne pietiekami pamatots. Tāpēc pieņemtajam modelim 
ir ierobežota vērtība, pārredzamā veidā skaidrojot vai paziņo -
jot PVB veikto analīžu rezultātus.40 Standarta operāciju 
procedūra PL-SOP01: ĢD SANCO  
apmeklējumu programmas 
plānošana, 4.4. punkts “Prioritāšu 
noteikšana” .
40
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas73.  Revīzijā atklājās arī, ka labāk dokumentējama izdarītā iz vēle, 
kad tiek plānotas inspekcijas dalībvalstīs (piemēram, izraudzī -
tie robežkontroles punkti, saldētavas, sūtījumu veids, iekšējās 
kontroles nepilnības) un tas, kā šajā procesā ir izmantota riska 
analīze (tādi faktori kā iepriekšējā apmeklējuma konstatējumi, 
saņemto sūtījumu veids un TRACES  sistēmā atklātās/reģistrē -
tās novirzes). Pamatojoties uz savu pieredzi, PVB inspektori 
cenšas ņemt vērā šos faktorus. Tomēr ir nepieciešams labāk 
strukturēts plānošanas process, k as dokumentāri pamatotu 
pieņemtos plānošanas lēmumus, lai inspekcijas varētu nodroši -
nāt efektīvu ārēju kvalitātes kontroli un palīdzētu pēc iespējas 
samazināt grūtības, ko rada kadru mainība.
VAIR ĀKOS APMEKLĒ JUMOS ATK ĀRTOTI FORMULĒTI 
TIE PAŠI IETEIKUMI 
74.  R e v ī z i j ā  p ā r b a u d ī j a  va i rā k u s  s e c ī g u s  P V B  i n s p e k c i j a s  z i ņ o -
jumus, k as bija sagatavoti par trijām no septiņām apmek lē -
tajām dalībvalstīm, proti, Grieķ iju (2007.–2009. g.), Spāniju 
(2002.–2008. g.) un Apvienoto Karalisti (2001.–2009.). Paziņo -
tie trūkumi bieži atkārtojās un galvenokārt attiecās uz telpām, 
aprīkojumu un īstenotajām procedūrām. PVB ziņojumos patie -
šām četrus piecus gadus pēc kār tas bieži atkār tojās vienas un 
tās pašas piezīmes par stāvokli, kas vēl ar vien nav mainījies.
PVB inspekcijas veic organizēti  
un saskaņā ar pieņemtajiem  
noteikumiem.
© Eiropas Komisija
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas41
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas75.  Tā kā PVB parasti veic pēcpārbaudes par savu konstatējumu ie -
vērošanu, ir pierādījumi, ka dalībvalstis bieži vien pieņemamā 
laikposmā efektīvi nenovērsa konstatētās nepilnības. Tas lie -
cina, ka pašlaik ĢD SANCO  nespēj nodrošināt vajadzīgo korek -
ciju veikšanu, lai gan inspekcijas apmeklējumi notiek gandrīz 
katru gadu (piemēram, vēlu ieviests uzraudzības plāns, dažos 
robežkontroles punktos neatbilstīga infrastruktūra, novēlota 
nodevu likmju piemērošana, trūkumi sūtījumu identificēšanas 
sistēmā, nepilnīgi ieraksti TRACES  sistēmā utt.).
VETERINĀRO PĀRBAUŽU SISTĒMAS 
KOORDINĒŠANA UN VĒRTĒŠANA
76.  Komisijai ir tiesības koordinēt dalībvalstu veiktos pasākumus, 
kad tā uzzina par darbībām, kas varētu būt pretrunā ar dzīv -
nieku barības un pār tikas aprites tiesību aktiem.
JĀPILNVEIDO K ATR AS DALĪBVALSTS VETERINĀRO 
PĀRBAUŽU SISTĒMAS KOORDINĒŠANA
77.  Saskaņā ar IV sadaļu Regulā (EK) Nr. 882/2004 Komisija ir uzņē -
musies vairākas iniciatīvas, lai paātrinātu robežkontroles pun -
ktu kontroles mehānismu sask aņošanu. Piemēram, var minēt 
mācību programmu vairāku dalībvalstu robežkontroles punktu 
amatpersonām “Labākas mācības, lai nodrošinātu pārtikas ne -
k aitīgumu” ( Better Training for Safer Food ), valstu speciālistu 
piedalīšanos PVB revidentu grupās revīzijās uz vietas, izdotās 
pamatnostādnes par higiēnas regulu atsevišķu noteikumu pie -
mērošanu un citas pamatnostādnes par impor tu.
42
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas41 OV L 306, 23.11.2001., 28. lpp. 78.  Tomēr Palātas veiktās revīzijas laik ā apmēram 49 Kopienas 
ro b e ž k o n t ro l e s  p u n k t u s  ( k o p ā  t o  i r  a p  3 0 0 )  P V B  vē l  n e b i -
ja pārbaudījis, kopš bija pieņemts Lēmums 2001/812/EK , ar 
kuru nosak a prasības attiecībā uz to robežkontroles punktu 
apstiprināšanu, kuri atbild par veterinārām pārbaudēm pro -
duktiem, ko ieved Kopienā no trešām valstīm41. Taču jāatzīmē, 
k a PVB inspekcijas ir instruments, kuru izmanto Komisija, lai 
pārliecinātos, k a tiek īstenoti ES tiesību akti, k as nodrošina 
labas prakses piemērošanu visos ES robežkontroles punktos, 
un to, ka valsts iestādes pienācīgā laikā veic visus vajadzīgos 
koriģējošos pasākumus.
79.  Revīzijā arī konstatēja, k a vairāk as galvenās “pamatnostād -
nes” joprojām ir sagatavošanas vai atjaunināšanas procesā. 
Šīs pamatnostādnes attiecas uz īstenošanas kār tību Padomes 
2002. gada 16. decembra Direktīvai 2002/99/EK, ar ko paredz 
dzīvnieku veselības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīv -
nieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un 
ievešanu, kas paredzēti lietošanai pār tikā.
80.  Revīzijā atklājās, ka pastiprinātās pārbaudes dažādās dalībval -
stīs nav īstenotas vienādi (sk. 1. izcēlumu ).
81.  Revīzijā norādīja arī uz to, ka spēkā esošo pār tikas un veteri -
nārijas jomas tiesību aktu atjaunināšana ir smags slogs visām 
iesaistītajām administratīvajām struktūrām. Tiesību aktus bieži 
atjaunina, groza un papildina (piemēram, nolīgumus par sani -
tārajiem un fitosanitārajiem pasākumiem, apstiprinātajiem uz -
ņēmumiem vai apstiprināto robežkontroles punktu sarakstu). 
Lai būtu lietas kursā par jaunāk ajām izmaiņām un pārzinātu 
visu piemērojamo tiesību aktu kopumu, PVB organizē iekšējus 
informācijas atjaunināšanas pasākumus. Tādējādi vienam no 
PVB robežkontroles grupas darbiniekiem ir jāpārbauda O ficiā -
lais Vēstnesis  un par ieviestajām izmaiņām jāinformē pārējie 
kolēģi. Sask aņā ar PVB šī procedūra ir nepieciešama, jo nav 
cita avota, kur būtu pieejams konsolidēts un izsmeļošs tiesību 
aktu kopums. Pašlaik tiesību aktu teksti ir pieejami ĢD SANCO  
tīmekļa vietnē un EUR-Lex . Tomēr neviens no šiem avotiem lie -
totājam draudzīgā veidā nepiedāvā vieglu piekļuvi izsmeļošai 
un pilnīgai informācijai, jo nav pieejamas sistemātiski konso -
lidētas redakcijas (piemēram, nolīgumiem par sanitārajiem un 
fitosanitārajiem pasākumiem).
 
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas43
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas82.  Lai gan PVB impor ta grupa šim uzdevumam jau norīko vienu 
no sešiem grupas dalībniek iem un dalībvalstis lielākoties ir 
izveidojušas pašas savu sistēmu vai arī par maksu lieto esošās 
komercsistēmas, būtu labi, ja šo informāciju konsolidētā un iz -
smeļošā veidā centralizēti sniegtu Komisija. Ja Komisija varētu 
nodrošinātu šādu līdzekli, tas ļautu 27 dalībvalstīm un PVB, kā 
arī citiem Komisijas dienestiem izvairīties no savu sistēmu vei -
došanas un uzturēšanas, mazinātu informācijas trūkuma risku 
un kavēšanos ar atjaunināšanu.
83.  Komisija nav palīdzējusi dalībvalstīm sagatavot un/vai atjau -
nināt valstu plānus saistībā ar impor tu. Revīzijas laik ā visās 
dalībvalstīs bija valsts kontroles daudzgadu plāns, un pirmos 
gada ziņojumus tās bija nosūtījušas PVB, kurš savukār t saga -
tavo saņemto dokumentu (plānu un gada ziņojumu) analīzi. 
“ Vispārējo” revīziju trīs gadu programmā ir paredzēts nosūtīt 
sākotnējo konstatējumu kopumu revidētajām dalībvalstīm. 
Taču neviena no Palātas veiktajā revīzijā apmek lētajām da -
lībvalstīm nebija saņēmusi atzinumus ne par valsts kontroles 
daudzgadu plāniem, ne par to pirmajiem gada ziņojumiem; 
tām nebija nosūtīti arī nekādi rakstiski ieteikumi par darbības 
plāna iz veidi.
DAUDZ STINGR ĀKU ES STANDARTU IETEKME UZ ES 
R AŽOTĀ JU KONKURĒTSPĒ JU
84.  Revīzijā atklājās, ka atsevišķus standar tus (galvenokār t attie -
cībā uz dzīvnieku labturību), kuri obligāti jāievēro ES lauk -
saimniekiem un gaļas ražošanā iesaistītajiem tirgus dalībnie -
kiem un kuri papildina PTO pieņemtos starptautiskos sanitāros 
standar tus, nevar attiecināt uz impor tētās gaļas ražotājiem. 
Jebkādi importa ierobežojumi sanitāru iemeslu dēļ ir jāpamato 
ar zinātniskiem pierādījumiem.
 
44
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas
 Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas85.  Informācija, kas pieejama par šādu standartu piemērošanas iz -
maksām un ieguvumiem, ir nepilnīga. Dažas analīzes un daļēja 
informācija par izmaksām (piemēram, attiecībā uz izsekojamī -
bu) bija sniegta 2005./2006. gada ĢD RTD  pētījumā par sav -
starpējo atbilstību. Zināms informācijas daudzums — konkrēti, 
par lauksaimniecības tirdzniecības standartiem (marķēšanu) — 
bija sniegts arī 2008. gadā Zaļajā grāmatā par lauksaimniecī -
bas produktu kvalitāti42. Vēl sanitārie pasākumi bija apspriesti 
ĢD SANCO  Pār tikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā 
komitejā ( SCFCAH ), un to ieinteresēto personu pārstāvjiem, uz 
kurām gulstas papildizmaksas, kas rodas, kad pieņem tiesību 
aktus (piemēram, ražotājiem un pārstrādātājiem), bija iespē -
ja par savām raizēm runāt konsultatīvajās komitejās, tostarp 
Pār tikas aprites un dzīvnieku un augu veselības padomdevējā 
grupā43. Visbeidzot, pēdējos gados ir uzlabojusies apsprieša -
nās ar nozares pārstāvjiem; šim viedoklim piekrita aptaujātās 
organizācijas, kas pārstāv galveno pār tikas un barības aprites 
posmu — ražotāji, impor tētāji, rūpniek i un patērētāji —, lai 
gan Komisijas dienestu atbildes reakciju joprojām uzskata par 
vāju.
86.  Tomēr revīzijā konstatēja, ka Komisijas rīcībā līdz šim nav pie -
tiek ami izsmeļošu un ticamu pētījumu, k as ļautu salīdzināt 
izmaksas un ieguvumus, kas rodas pārbaudēs, kuras noteiktas 
ES lauksaimniekiem un tirgus dalībniekiem, un gaļas impor ta 
kontroles izmaksas un ieguvumus; īpaši trūkst pētījumu, ku -
ros būtu ņemtas vērā citas publisk ās dotācijas ES lauksaim -
niek iem. Padome aicināja Komisiju44 līdz 2010. gada beigām 
iesniegt Padomei un Parlamentam ziņojumu par sanitāro un 
fitosanitāro pasākumu efektivitāti un saskaņotību saistībā ar 
pār tikas produktu impor tu. Parlaments arī pasūtīja pētījumu 
par to, “cik izmaksā ES tiesību aktu ievērošana vides, dzīvnie -
ku labturības un pār tik as nek aitīguma jomā”, un šā pētījuma 
rezultāti varētu aizpildīt robus informācijā, k as par šo tēmu 
pieejama Komisijas dienestiem.42 COM(2008) 641 galīgā redakcija, 
15. 10. 2008.
43 Tās sastāvā ir dažādu apvienību 
pārstāvji, un tā ir izveidota ar 
Komisijas 2004. gada 6. augusta 
Lēmumu 2004/613/EK (OV L 275, 
25.8.2004., 17. lpp.).
44 Padomes secinājumi (4.2. iedaļa), 
16.12.2008., 17169/08 ADD 1.
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas
45
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas87.  I m p o r tē t ā s  g a ļ a s  ve te r i n ā ro  p ā r b a u ž u  t i e s i s k ā  re g u l ē j u m a 
pārsk atīšana un pieņemšana, ko Komisija sāk a 2000. gadā ar 
Balto grāmatu un ko beidzot apstiprināja 2004. gadā, pieņe -
mot “higiēnas noteikumu paketi”, ir aizkavējusies un vairākos 
s v a r ī g o s  a s p e k to s  t ā  j o p ro j ā m  i r  j ā p i l nve i d o.  N av  r ā d ī t ā j u 
pārbaudēm pirms ekspor ta un veterināro nolīgumu vēr tēša -
nai (17.–29.  punkts). Līdz vēr tības nolīgumos, k as noslēgti ar 
trešām valstīm, pieņēma mazāku impor tam noteikto pārbau -
žu skaitu, kas nav pienācīgi dokumentēts, un nebija izdevies 
iz vairīties no dažu dalībvalstu diskriminācijas saistībā ar eks -
por tu (30.–32. punkts).
88.  Abas informācijas sistēmas ( TRACES  un RASFF ), uz kurām bal -
stās ES gaļas importa veterinārās pārbaudes, tiek plaši izman -
totas, bet tās vēl jāuzlabo. Atsevišķ i robežkontroles punkti 
dažās dalībvalstīs datus par gaļas impor tu joprojām neievada 
TRACES  sistēmā, un vēl nav iz veidota sask arne ar muitas vai 
c i t ā m  va l s t s  d at u b ā zē m .  R A S F F  n e n o d ro š i n a ,  l a i  va j a d z ī gi e 
brīdinājumi tiktu izsūtīti un lai profilakses pasākumi visā ES 
vienmēr tiktu īstenoti pienācīgi ātri (34.–45. punkts).
89.  Komisija pastāvīgi veic pārbaudes dalībvalstīs galvenokār t ar 
PVB starpniecību. Tomēr sask aņā ar PVB ziņojumiem, ar ku -
riem var iepazīties attiecīgajā tīmek ļa vietnē kopā ar atbil -
dēm no valstu iestādēm, atk lātos trūkumus dalībvalstis bie -
ži vien nav novērsušas pat vairāk nek ā divus gadus pēc tam 
(47.–83.  punkts). Revīzijā secināja, k a turpmāk i uzlabojumi 
joprojām ir iespējami.SECINĀJUMI  
UN IETEIKUMI
46
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas90.  Atbilstoši Komisijai uzticētajām pārraudzības un koordinēšanas 
pilnvarām Komisijai būtu jāveic turpmāk minētie pasākumi:
 ο jācenšas nodrošināt, lai visām dalībvalstīm būtu vienā -
das tiesības ek spor tēt uz tām dalībvalstīm, ar kurām ES 
ir noslēgusi līdz vēr tības nolīgumus;
 ο turpmāk jāpilnveido tiesiskais regulējums, kas vajadzīgs 
“higiēnas noteikumu paketes” īstenošanai, un tas jāiz -
klāsta konsolidētā un lietotājam viegli uz t veramā veidā;
 ο turpmāk jāpilnveido TRACES  un RASFF  informācijas sistē -
mas, lai visi vajadzīgie dati būtu laikus pieejami un lai 
brīdinājumus ātri iz ziņotu un tiem atbilstoši līdzīgi rīko -
tos visās valstīs, kuras iesaistītas šajās sistēmās;
 ο jāizstrādā pamatnostādnes valstu uzraudzības un kon -
troles plāniem, ar kuriem īsteno kopēju ES veterināro 
pārbaužu stratēģiju, ar saskaņotām nodevām un efek tī -
viem robežkontroles punk tiem, kuros veic pienācīgas 
iek šējas pārbaudes;
 ο jāizstrādā kopīgi rādītāji, lai novēr tētu “higiēnas notei -
kumu paketes” īstenošanu un ar šiem noteikumiem sais -
tīto at tiecīgo ES mērķu sasniegšanu;
 ο turpmāk jāuzlabo to riska novēr tējuma modeļu veidi un 
pārredzamība, kurus PVB izmanto riska analīzei saistībā 
ar plānoto revīzijas darbu;
 ο jāuzņemas vajadzīgā iniciatīva, tostarp, ja nepieciešams, 
jāpieņem tiesību ak ti vai jāiesniedz prasība tiesā, lai iz -
beigtu pašreizējo situāciju, kad pēc atkār totiem konsta -
tējumiem un ierosinājumiem dalībvalstu iestādes bie  ži 
vien vairākus gadus neuzsāk koriģējošus pasā  kumus;
 ο jāsaskaņo dalībvalstu noteikumi sanitārās trauk smes 
sāk šanai un at tiecīgu pastiprinātu pārbaužu ieviešanai.
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas47
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas91.  E S  g a ļ a s  r a ž o š a n a s  k o n k u r ē t s p ē j u  v a r  i e s p a i d o t  m i n ē t ā s 
dzīvnieku labturības prasības, kuras ir stingrāk as nek ā starp -
t a u t i s k i  p i e ņ e m t i e  u n  P TO  a p s t i p r i n ā t i e  s t a n d a r t i .  K o m i s i -
jai jāiz vēr tē šo specifisko normatīvu ietek me uz ES ražotāju 
konk urētspēju. S aistībā ar to Padome ir aicinājusi Komisi  ju 
l ī d z  2 0 1 0 .  g a d a  b e i g ā m  i e s n i e g t  z i ņ o j u m u  p a r  i m p o r t a  ve -
terinārajām pārbaudēm. Turk lāt Eiropas Parlamenta pasūtītā 
p ē t ī j u m a  re z u l t ā t i e m  a r ī  j ā b ū t  p i e e j a m i e m  l ī d z  2 0 1 0 .  g a d a 
beigām, un iespējams, ka tie ļaus spriest par minēto pasākumu 
ietekmi (84.–86. punkts).
Šo ziņojumu pieņēma Revīzijas palātas I apakšpalāta, kuru vada 
Revīzijas palātas loceklis Michel CRETIN , 2010. gada 17. novembra 
sēdē Luksemburgā.
Revīzijas palātas vārdā
priekšsēdētājs 
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
48
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas
 Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasKOPSAVILKUMS
IV. 
V i s p ā r ī g i e  p ā r t i k a s  a p r i t e s  t i e s ī b u  a k t i 
u n  “ h i gi ē n a s  n o te i k u m u  p a k e te”,  to s t a r p 
R e g u l a  ( E K )  N r.  8 8 2 / 2 0 0 4 ,  s t ā j ā s  s p ē k ā 
attiecīgi 2002. un 2004. gadā. Tik a veikti 
a t b i l s t o š i  p a s ā k u m i ,  l a i  n o d r o š i n ā t u ,  k a 
j e b k ā d a  k a vē š a n ā s  “ h i g i ē n a s  n o t e i k u m u 
p a k e t e s ” p a s ā k u m u  ī s t e n o š a n ā  n e r a d a 
zemāku higiēnas aizsardzības līmeni.
Sask aņā ar nolīgumiem veterinārijas jomā 
trešām valstīm tika samazināts fizisko pār -
baužu biežums, jo centrālo iestāžu veikto 
p ā r b a u ž u  r e z u l t ā t i  a t t i e c ī b ā  u z  ī p a š i e m 
i z s t r ā d ā j u m i e m ,  k o  e k s p o r t ē  u z  E S ,  b i j a 
ticami. 
V.
R ASFF  un TR ACES  sistēmas ir veidotas tā, 
l ai  n o droš in ātu  i n fo r mā ci ja s  i zp l at īš an u, 
k ad tiek konstatētas neatbilstības, veicot 
pār tik as un barības aprites pārbaudes ES 
t i r g ū .  Tā s  a r ī  n o d r o š i n a  i e s p ē j u  i z s e k o t 
preču impor tam uz ES un dzīvu dzīvnieku 
tirdzniecībai ES iekšienē. TRACES  ir salīdzi -
noši jauna sistēma, kuras izstrāde joprojām 
turpinās.
TRACES  ir ļoti vērienīga iniciatīva, un dalīb -
valstīs neizbēgami ir bijušas kavēšanās tās 
prasību vienotā pielāgošanā. Komisija jau 
ir veikusi pasākumus, lai mudinātu dalīb -
valstis pareizi izmantot TRACES . VI.
Šie ieteikumi tiks ņemti vērā Komisijas paš -
reizējā darbā, lai nodrošinātu, k a impor ta 
kontrole arī turpmāk atbilst paredzētajam 
mērķim.
Otrais ievilkums
Komisija piek r īt tur pināt pilnveidot TR A -
CES un RASFF  un to funkcionalitāti. Faktiski 
darbs jau tiek veikts.
Trešais ievilkums
Pa š r e i z ē j o s  t i e s ī b u  a k t o s  K o m i s i j a i  n a v 
p a re d zē t a s  j u r i d i s k a s  p i l nv a r a s  t o  d a r ī t . 
Š ā d a  p r i e k š l i k u m a  p i e m ē r o t ī b a  b ū t u 
jāpēta. 
Ceturtais ievilkums
PVB un ĢD SANCO  politik as ģenerāldirek -
torātu darbiniek iem ir jāvienojas par k ri -
t ē r i j i e m ,  k u r i  t i e k  a p s v ē r t i ,  l a i  n o t e i k t u 
i e s p ē j a m o  a p m e k l ē j u m u  p r i o r i t ā t e s  u n 
lai parādītu un dok umentāli apliecinātu, 
k a šie k ritēriji tiek konsek venti piemēroti 
p a š ā  p r i o r i t ā š u  n o te i k š a n a s  p ro ce s ā .  Ta s 
savukārt rada pārredzamākas izvēles iespē -
jas gadījumā, ja programmā būtu vajadzī -
gas izmaiņas. Tomēr šis darbs arī turpmāk 
būs vairāk vērsts uz k valitāti, nevis k van -
t i t ā t i .  I e p r i e k š,  i z s t r ā d ā j o t  “ k v a n t i t a t ī vo 
modeli”, tik a atzīts, k a tas ir ļoti smagnējs 
un nedod labākus rezultātus kā kvalitatīvā 
pieeja, ko izmanto pašlaik (pat tad, ja tiek 
sk atīti k vantitatīvie dati, piemēram, dati 
par tirdzniecību).KOMISIJAS  
ATBILDES
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas4949
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasIEVADS
2.
Nevienu no minētajām k rīzēm neizraisīja 
gaļas vai gaļas produktu impor ts. 
V i s p ā r ī g i e  p ā r t i k a s  a p r i t e s  t i e s ī b u  a k t i 
u n  “ h i gi ē n a s  n o te i k u m u  p a k e te”,  to s t a r p 
R e g u l a  ( E K )  N r.  8 8 2 / 2 0 0 4 ,  s t ā j ā s  s p ē k ā 
attiecīgi 2002. un 2004. gadā. Tik a veikti 
a t b i l s t o š i  p a s ā k u m i ,  l a i  n o d r o š i n ā t u ,  k a 
j e b k ā d a  k a vē š a n ā s  “ h i g i ē n a s  n o t e i k u m u 
p a k e t e s ” p a s ā k u m u  ī s t e n o š a n ā  n e r a d a 
zemāku higiēnas aizsardzības līmeni.
5.
Gaļas un gaļas produktu (vai pat dzīvnieku 
izcelsmes pār tikas) legālais impor ts nav šo 
slimību uzliesmojumu nozīmīgs avots.
9.
L ī d z v ē r t ī b a s  n o t e i k š a n a  v e t e r i n ā r i j a s 
j o m a s  n o l ī g u m o s  r i s i n a  j a u t ā j u m u s,  k a s 
saistīti ar tiesību aktiem un standar tiem, 
un neietver kontroles sistēmas darbību, ja 
vien nav noteikts citādi.
REVĪZIJAS TVĒRUMS UN PIEEJA
12.
Gaļas impor ta veterināro pārbaužu juridis -
kais pamats joprojām ir Padomes Direktīva 
97/78/EK, kura vēl ar vien ir spēkā (tāpat kā 
lēmumi, ar kuriem to īsteno). APSVĒRUMI
17.
K o m i s i j a  j a u  i r  s ā k u s i  t i e s ī b u  a k t u  v i e n -
k āršošanu impor ta jomā un plāno arī mi -
nēto tiesību aktu pārskatīšanu, kas ietvers 
iespēju noteikt lietotājiem labāk saprota -
m a s  u n  v i e n o t ā k a s  n o r m a t ī v ā s  p r a s ī b a s. 
S t a r p l a i k ā ,  l a i  d a l ī bva l s t u  k o nt ro l i e r i  u n 
robežkontroles punktu darbiniek i zinātu, 
k ā d a s  p ā r b a u d e s  i r  j ā v e i c ,  v i s a  b ū t i s k ā 
informācija, proti, impor ta garantijas, ser -
tifik āti un atļauto trešo valstu un apstip -
rināto iestāžu saraksti, ir pieejama TRACES  
sistēmā. Sistēmai, t. i., ser tifik ātiem, ap -
s t i p r i n ā t o  i e s t ā ž u  s a r a k s t i e m  u n  t i e s ī b u 
aktiem par īpašajām prasībām, var piekļūt 
arī uzņēmēji. ES tiesību aktu konsolidētās 
versijas ir atrodamas CELEX  datubāzē, kura 
ir pieejama plašai sabiedrībai. 
Ti e k  g at avo t s  p ro j e k t s  ro k a s grā m at a i  p a r 
stingrākām pārbaudēm, tostarp par TRACES  
izmantošanu, lai nodrošinātu stingrāku pār -
baužu vispārīgu piemērošanu un sask aņo -
šanu visās dalībvalstīs. 
1. izcēlums. Tiesību akti par stingrākām 
pārbaudēm nav skaidri
L ū d z a m  s k a t ī t  a t b i l d i  u z  i e p r i e k š ē j o 
apsvērumu.KOMISIJAS  
ATBILDES
50
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas18.
Komisija vienmēr ir rūpīgi raudzījusies, lai 
līdz minimumam tiktu samazināta jebkāda 
kavēšanās tādu izmaiņu izdarīšanā impor ta 
prasībās, kuras atspoguļo atbilstošās pra -
sību izmaiņas pašā ES. Līdz minēto izmaiņu 
izdar īšanai ir spēk ā pašreizējās prasības, 
k u r a s  v a r  b ū t  s t i n g r ā k a s .  E i r o p a s  Pa r l a -
menta un Padomes 2004. gada 21. apr īļa 
D i re k t ī v a  2 0 0 4 / 4 1 / E K  i n t e r  a l i a  t i k a  p i e -
ņemta šai nolūkā. 
19.
Šīs kavēšanās neradīja apdraudējumu vese -
l ī b a i  s a i s t ī b ā  a r  i m p o r tē to  g a ļ u  u n  g a ļ a s 
produktiem.
20.
Komisija veica pasākumus attiecībā uz šo 
a t r u n u,  n o d ro š i n o t ,  l a i  n e b ū t u  j u r i d i s k a 
tukšuma starp “higiēnas noteikumu pake -
t e s” u n  d a ž u  t ā s  ī s t e n o š a n a s  n o t e i k u m u 
stāšanos spēkā. 
21.
B a l s t o t i e s  u z  p r i o r i t ā t ē m ,  k a s  n o t e i k t a s 
P V B  a p m e k l ē j u m u  p r o g r a m m a i ,  t a s  v e i c 
regulāras pār baudes trešās valstīs, k uras 
ekspor tē uz ES ievērojamu daudzumu gaļas 
un gaļas produktu. 
Regulā (EK ) Nr. 882/2004 vienīgi paredzēta 
p r a s ī b a  t r e š ā m  v a l s t ī m  s n i e g t  K o m i s i j a i 
i n f o r m ā c i j u  p a r  s a v u  k o n t r o l e s  s i s t ē m u 
attiecībā uz visiem produktu veidiem, ko 
paredzēts ekspor tēt uz ES. Līdz ar to minē -
tie norādījumi par tādu pārbaužu vispārējo 
organizāciju un izpildi, ko veic trešo val -
stu kompetentās iestādes, nav vajadzīgi, 
un sask aņā ar ES tiesību aktiem tie netiek 
prasīti.24.
K avēšanās tik a samazinātas līdz minimu -
mam, un tām nebija ietek mes uz apdrau -
dējumu cilvēku veselībai saistībā ar impor -
tētu gaļu un gaļas produktiem, tāpat ar ī 
n e b i j a  j u r i d i s k a  t u k š u m a  s t a r p  “ h i gi ē n a s 
noteikumu paketes” un dažu tās īstenoša -
nas noteikumu stāšanos spēkā.
Pasākumi, kuri stājās spēk ā pēc astoņiem 
m ē n e š i e m ,  i z r i e t ē j a  n o  n o t i e k o š ā s  n o l ī -
g u m a  ī s te n o š a n a s  u n  a t s a u č u  u z  t i e s ī b u 
a k t i e m  a t j a u n i n ā š a n a s .  Pā r b a u ž u  s k a i t a 
s a m a z i n ā š a n a  i z r i e t ē j a  n o  s ā k o t n ē j ā m 
sarunām par nolīgumu, kuras notika 1996. 
u n  1 9 9 7 .  g a d ā ,  u n  š i s  s a m a z i n ā j u m s  n av 
saistīts ar “higiēnas noteikumu paketi”. 
25.
Sask aņā ar ES tiesību aktiem par gaļas un 
gaļas produktu impor tu pārbaudes pirms 
ekspor ta nav obligātas, jo kontrole notiek 
četros līmeņos. Šie līmeņi ir: valsts apstip -
r i n ā š a n a ;  v a l s t s  i e k ļ a u š a n a  a t l i e k v i e l u 
u z r a u d z ī b a s  p l ā n u  s a r a k s t ā ,  u z ņ ē m u m u 
i e k ļ a u š a n a  s a ra k s t ā  u n  s a s k a ņ o t s  ve s e l ī -
bas ser tifik āts, ar k uru nosak a dzīvniek u 
un sabiedrības veselības nosacījumus. Šie 
l ī m e ņ i  i r  b a l s t ī t i  u z  t re š o  v a l s t u  k o m p e -
tento iestāžu kontroles sistēmu precēm, ko 
ekspor tē uz ES.
PVB pārbaudes vienmēr ietver trešās valsts 
kontroles sistēmas pār baudi attiecībā uz 
t ā s  s p ē j u  i z m a n t o t  v i e n ī g i  t ā d u s  g a ļ a s 
un gaļas produktu ieguves avotus, k urus 
a p s t i p r i n ā j u s i  E S .  Ta s  a t t i e c a s  a r ī  u z  t o 
impor ta prasībām. KOMISIJAS  
ATBILDES
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas5151
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas26.
Pastāv vispārīgs konsenss par to, k a Jaun -
z ē l a n d ē  s i t u ā c i j a  d z ī v n i e k u  v e s e l ī b a s 
u n  h i g i ē n a s  j o m ā  i r  v i e n a  n o  l a b ā k a j ā m 
p a s a u l ē .  N e r a u g o t i e s  u z  t o,  n ā k a m a j o s 
grozījumos veterinārajā nolīgumā ar Jaun -
zēlandi tiks precizēts ( VIII pielikumā), k a 
i m p o r t a m  n o  J a u n zē l a n d e s  j āve i c  1 0 0  % 
identitātes pārbaudes. 
27.
S t a r p t a u t i s k ā s  o r g a n i z ā c i j ā s  ( P T O  u n 
C o d e x )  l ī d z vē r t ī b a s  n o t e i k š a n a s  p ro c e s s 
netiek balstīts uz rādītāju izmantošanu. 
Pienācīgas sanitārās aizsardzības līmenis 
ES nemainījās ne pirms, ne pēc “higiēnas 
n o t e i k u m u  p a k e t e s ” p i e ņ e m š a n a s .  V i s -
pirms to nosak a politisk ā līmenī, pēc tam 
tiek noteikti no tā izrietošie pasākumi, lai 
sasniegtu pienācīgas sanitārās aizsardzības 
līmeni, un nevis otrādi, jo tas nozīmētu, ka 
pienācīgas sanitārās aizsardzības līmenis 
tiek panākts pasākumu rezultātā. Līdz vēr -
tības noteikšana ir balstīta uz pasāk umu 
un standar tu novēr tēšanu, neņemot vērā 
kontroles sistēmas rezultatīvos rādītājus. 
28.
Š ī  vē r tē š a n a  t i k a  ve i k t a  v i e n ī gi  a b u  p u š u 
i n fo r m ē š a n a s  n o l ū k ā .  Ta j ā  k o n s t a t ē t s,  k a 
jaunie ES tiesību akti līdzvērtību neietekmē. 
L ī d z  a r  t o ,  v i e n ī g a i s ,  k a s  b i j a  j ā d a r a   — 
j ā v e i c  g r o z ī j u m i  p i e l i k u m o s ,  i e k ļ a u j o t 
atsauces uz jauno regulu. 
29.
K ā minēts atbildē uz 27. apsvērumu, pār -
skatīšana attiecībā uz veterinārajiem nolī -
g u m i e m  u n  s a s n i e g t a j i e m  d a ž ā d a j i e m 
l ī d z v ē r t ī b a s  l ī m e ņ i e m  n e b i j a  v a j a d z ī g a . 
Tāpēc nebija vajadzīga “kopēja pārskatīša -
nas procedūra, kuras pamatā būtu noteikti 
kvantitatīvi un kvalitatīvi rādītāji”.Sākotnēji līdz vēr tības noteikšanai veteri -
nārajos nolīgumos tika izmantota metode, 
k as ieteikta Pār tik as kodeksā un k as bal -
stīta uz tiesību aktu salīdzināšanu.
P V B  i r  a t b i l d ī g s  n e v i s  p a r  l ī d z v ē r t ī b a s 
novēr tēšanu, bet par to, lai pārbaudītu, vai 
pareizi tiek piemēroti nolīgumos paredzē -
tie standar ti. 
2. izcēlums. Galvenās grūtības saistībā 
ar SPS (sanitāro un fitosanitāro 
pasākumu) nolīgumu pārskatīšanu
K ā pask aidrots atbildē uz 24. apsvērumu, 
pārbaužu skaita samazināšana izrietēja no 
sākotnējām sarunām par nolīgumu, kuras 
notika 1996. un 1997. gadā, un šis samazi -
nājums nav saistīts ar “higiēnas noteikumu 
p a k e t i ”.  Ta g a d  p i e r e d z e  i r  a p l i e c i n ā j u s i , 
k a Jaunzēlande vislabāk pilda ES impor ta 
nosacījumus.
3. izcēlums. Fizisko pārbaužu skaits ir 
minimāls. Dalībvalstis var darīt vairāk 
I mpor ta pār baudes ir atbilstības kontro -
les pasākumi, kas paši par sevi nav pietie -
k ami, lai noteiktu piemērojamos impor ta 
nosacījumus. Pašlaik tiek gatavoti papildu 
priekšlikumi dažu procedūru saskaņošanai 
un TRACES  plašākai izmantošanai dalībval -
stīs. Turklāt tiek pārskatīti tiesību akti par 
impor ta kontroles pasākumiem, un ir ļoti 
iespējams, k a tie tiks pārstrādāti. Apsvē -
rumu 16. zemsvītras piezīmē ir minēti riska 
faktori, par kuriem nevar apgalvot, k a tie 
i r  z i n ā m i  ro b e ž k o n t ro l e s  p u n k t i e m ,  p i e -
m ē ra m ,  p atē rē t ā j u  m ē r ķ gr u p a ,  p ro d u k t a 
tālākapstrādes apmērs un raksturs, ekspor -
tētājvalsts inspekcijas un ser tifikācijas kār -
tība un ieraksts par trešo valstu ražotāju 
un impor tētāju atbilstību.KOMISIJAS  
ATBILDES
52
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasS a s k a ņ ā  a r  s u b s i d i a r i t ā t e s  p r i n c i p u  p a r 
s ū t ī j u m u  a t l a s e s  m e t o d i  g a l v e n o k ā r t  i r 
atbildīgas dalībvalstis, kuras šo uzdevumu 
var veikt vislabāk . Tomēr Komisija popu -
l a r i z ē  p a r a u g p r a k s i  u n  s a d a r b ī b u  r i s k u 
apzināšanā — gan izmantojot PVB inspek -
cijas ziņojumus, gan koordinējot darbu ar 
dalībvalstīm.
31.
Laboratorijas analīžu rezultāti ir viens no 
d a u d z a j i e m  f a k t o r i e m ,  k u r u s  ņ e m  v ē r ā , 
novēr tējot risku. ĢD SANCO  apsver mērķ -
t i e c ī g ā k a s  f i z i s k o  p ā r b a u ž u  s i s t ē m a s 
iz veidi, k as balstīta uz risk iem, un izman -
tos šos datus, lai informētu dalībvalstis par 
va j a d z ī g a j ā m  f i z i s k a j ā m  p ā r b a u d ē m ,  p a r 
to,  k u ra s  t re š ā s  va l s t i s  /  u z ņ ē m u m i  b ū t u 
s t i n g r ā k  j ā u z r a u g a  u n  k ā d i  a n a l ī t i  b ū t u 
jāmeklē impor tētajā pār tikā. 
Hormoni dzīvniekos parasti ir nelielos dau -
dzumos, un šie rezultāti nedod iemeslu aiz -
domām par hormonu k ā augšanas faktoru 
ļaunprātīgu vai nepareizu izmantošanu. 
32.
Tu r p i n ā s  p r o g r e s s  t o  d a l ī b v a l s t u  s k a i t a 
p a l i e l i n ā š a n ā ,  k u r a s  a t z ī t a s  p a r  p i l n ī g i 
līdz vēr tīgām. 
Attiecībā uz ASV nav pilnīga līdz vēr tības 
statusa nevienā virzienā (izņemot zivsaim -
n i e c ī b a s  p ro d u k t i e m ,  k o  i m p o r tē  u z  E S ) . 
Līdz ar to tirdzniecībai piemēro ASV fede -
rālos tiesību aktus un ES tiesību aktus. Tie -
sību akti impor ta jomā ir sask aņoti visās 
d a l ī b v a l s t ī s ,  t ā p ē c  t ā m  i r  j ā p i e ņ e m  t a s , 
kas norādīts veterinārajā nolīgumā. Praksē 
gaļai un gaļas produktiem piemēro vispārī -
gās impor ta garantijas un attiecīgos ser ti -
fikātus — tāpat kā attiecībā uz visām pārē -
jām trešām valstīm. 
Skatīt iepriekš.34.
D a l ī bva l s t i s  a r v i e n  va i rā k  u n  p l a š ā k  p i e -
ņem TRACES . Juridiskais pienākums izman -
tot TR ACES  (Lēmums 2004/92/EK ) neliedz 
izmantot valstu programmatūru.
B i j a  p ro b l e m āt i s k i  p ā r l i e c i n āt  t r ī s  m i n ē -
t ā s  d a l ī b v a l s t i s ,  l a i  t ā s  i z m a n t o t u  T R A -
C E S .  To m ē r  T R AC E S  i e v i e š a n a  i r  g a n d r ī z 
pabeigta visās dalībvalstīs.
Pastāvīgi turpinās TRACES  sistēmas pilnvei -
došanas process.
K o m i s i j a  m e k l ē  r i s i n ā j u m u s  j a u t ā j u m a m , 
ko iz virzīja Palāta, lai apsvēr tu, k ā izman -
tot minētos datus, lai izstrādātu uz risku 
balstītu pieeju veterinārajām pārbaudēm 
attiecīgajos robežkontroles punktu ser tifi -
kātu paraugos.
35.
A t š ķ i r ī g i e m  m ē r ķ i e m  p a r e d z ē t u  s t a t i s -
t i k a s  d a t u  s a l ī d z i n ā š a n a  p a š l a i k  n a v  n e 
būtisk a, ne iespējama. Tāpēc minēto datu 
sask aņošana pagaidām vēl nenotiek . Tur -
p i n ā s  a p s p r i e š a n ā s  s t a r p  a t t i e c ī g a j i e m 
depar tamentiem. 
TRACES  ir dati par visiem sūtījumiem, k as 
u z  r o b e ž a s  i r  p ā r b a u d ī t i  u n  i e l a i s t i  v a i 
n o r a i d ī t i ,  v a i  a r ī  p a re d z ē t i  t r a n z ī t a m  u z 
trešām valstīm, savuk ār t muitas iestādes 
izmanto divas dažādas sistēmas — vienu 
sūtījumiem, k as uz robežas ielaisti brīvai 
lietošanai ES, un vienu sūtījumiem, k as to 
galamērķī kādā no dalībvalstīm ielaisti brī -
vai lietošanai ES. KOMISIJAS  
ATBILDES
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas5353
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas36.
ĢD SANCO  darbiniek i ir informēti par vai -
r ā k i e m  n o  š i e m  j a u t ā j u m i e m  u n  s t r ā d ā 
pie tiem. Šajā darbā būs noderīgs Palātas 
viedoklis. 
37.
Š i e  d a t i  t i k a  i e s n i e g t i  E F S A ,  k a d  i e s t ā d e 
p i e p r a s ī j a  i n f o r m ā c i j u ,  l a i  v a r ē t u  v e i k t 
novēr tējumu. 
38.
V i s p ā r ī g i e  n o s a c ī j u m i  p a r  i n f o r m ā c i j a s 
p a z i ņ o š a n u  R A S F F  i r  i z k l ā s t ī t i  5 0 .  p a n t ā 
Regulā (EK ) Nr. 178/2002. Sīk āk izstrādāti 
piemērošanas pasākumi, kuri izriet no pie -
redzes (sk atīt šā ziņojuma 23. zemsvītras 
piezīmi) un k ā paredzēts 51. pantā, būtu 
jāpieņem 2011. gadā.
39.
Komisija atzinīgi vēr tē dalībvalstu pausto 
vispārējo apmierinātību ar sistēmu.
Saskaņā ar subsidiaritātes principu reaģē -
šanas veidi ir dalībvalstu ziņā, bet Komisija 
a k t ī v i  s t rā d ā  p i e  t ā ,  l a i  s e k m ē t u  v i e n o t u 
pieeju.
40.
Skatīt atbildi uz 38. punktu.
Šajā gadījumā tika uzskatīts, ka apdraudē -
jums cilvēku veselībai, ko radīja šī gaļa, ir 
nenozīmīgs.
Komisija uzskata, ka sistēma reaģēja atbil -
stīgi un savlaicīgi (skatīt iepriekš). 41.
Tā  k ā  š o  d a t u  m ē r ķ i  a t š ķ i r a s ,  t o  s a s k a -
ņ o š a n a  p a g a i d ā m  v ē l  n e n o t i e k .  N o t i e k 
p a s t āv ī g a  s a d a r b ī b a  s t a r p  Ģ D  S A N CO  u n 
ĢD TAXUD , un ir iz veidota īpaša projekta 
g r u p a ,  k u r a s  u z d e v u m s  i r  d e f i n ē t  s a i t e s 
starp muitas datubāzēm un TRACES .
Vairākkār t tika iz virzīts jautājums par pie -
nākumu iek ļaut kopsavilkuma dek larācijā 
desmit ciparu TARIC  kodu. Tomēr ĢD TAXUD  
darba grupu ieinteresētās personas attei -
cās iekļaut šo kodu.
42.
TRACES  ir dati par visiem sūtījumiem, k as 
u z  r o b e ž a s  i r  p ā r b a u d ī t i  u n  i e l a i s t i  v a i 
n o r a i d ī t i ,  v a i  a r ī  p a re d z ē t i  t r a n z ī t a m  u z 
trešām valstīm, savuk ār t muitas iestādes 
izmanto divas dažādas sistēmas — vienu 
sūtījumiem, k as uz robežas ielaisti brīvai 
lietošanai ES, un vienu sūtījumiem, k as to 
galamērķī kādā no dalībvalstīm ielaisti brī -
vai lietošanai ES.
44.
Va i r ā k k ā r t  t i k a  a p s p r i e s t s  j a u t ā j u m s  p a r 
Lē m u m a  2 0 0 7 / 2 7 5 / E K  p i e l i k u m ā  p i e v i e -
notā produktu saraksta iek ļaušanu TARIC  
s a r a k s t ā  u n  N C T S .  To m ē r  t a m  i r  v a j a -
d z ī g a  m u i t a s  i e s t ā ž u  p i e k r i š a n a ,  k a s  n av 
saņemta. Turpināsies apspriešana saistībā 
ar tiesību aktu pārsk atīšanu par kontroles 
pasākumiem impor ta jomā.
45.
Tas ir dalībvalstu pienākums, bet Komisija 
aktīvi popularizē vienotu pieeju.KOMISIJAS  
ATBILDES
54
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas47.
Ar Regulu (EK ) Nr. 136/2004 Komisijai nav 
noteikta juridiska prasība sagatavot šādus 
norādījumus. 
P a p i l d u s  u z r a u d z ī b a s  p l ā n u  e s ī b a s  u n 
p i e m ē r o š a n a s  p ā r b a u d e i ,  k a s  p i e p r a -
s ī t a  R e g u l ā  1 3 6 / 2 0 0 4 ,  P V B  p ā r b a u d a 
š o  p l ā n u  p i e m ē r o t ī b u  ( s k a t ī t  a t b i l d i  u z 
49. apsvērumu). 
48.
Š o  k o n s t a t ē j u m u  s a i s t ī b a  a r  p a t ē r ē t ā j u 
veselības apdraudējumu, īpaši ķīmisko pie -
sārņojumu, ir ļoti neliela. Turklāt dzīvnieku 
izcelsmes pār tiku, tostarp lauksaimniecī -
bas produktus, un atļautās valstis iek ļauj 
s a r a k s t ā ,  p a m a to j o t i e s  u z  a t l i e k v i e l u  u n 
vides piesārņotāju uzraudzības plānu.
K o m i s i j a i  n a v  p i l n v a r u  a t t i e c ī b ā  u z 
b u d že t u,  k o  d a l ī bv a l s t u  v a l d ī b a s  p i e š ķ i r 
kompetento iestāžu kontroles plāniem.
49.
T i e s ī b u  a k t i ,  k a s  s a i s t ī t i  a r  m i n ē t a j i e m 
uzraudzības plāniem, nav presk riptīvi, un 
paredzams, ka dalībvalstu uzraudzības plā -
nus pielāgos k atras valsts vajadzībām. Ja 
plānā ir trūkumi, PVB uz tiem norāda. 
Ve i co t  k o r i ģ ē j o š a s  d a r b ī b a s,  b ū t u  j ā ņ e m 
vērā subsidiaritātes princips.
51.
Likumdevēju iestāžu nolūks bija nodroši -
nāt darbam elastību un subsidiaritāti. Tā kā 
nav sīki izstrādātu juridisku prasību, šādas 
atšķ irības ir sagaidāmas, un līdz ar to tās 
nav ES tiesību aktu pārkāpums. 52.
Par pārraudzības stratēģijām ir atbildīgas 
dalībvalstis.
53.
ES tiesību aktos ir noteikts, k a visi impor -
tētās dzīvnieku izcelsmes pār tikas sūtījumi 
ir jākontrolē robežkontroles punktos. Šos 
sūtījumus un to iespējamo turpmāko kon -
troli izseko, pamatojoties uz R egulu (EK ) 
Nr. 882/2004.
55.
P e r s o n a ,  k u r a  a t b i l d  p a r  i e k r a u š a n u , 
paraksta KVID, apņemoties samaksāt vaja -
d z ī g ā s  n o d e v a s  u n  n o r ā d o t  p r e č u  i z c e l -
smes vietu un piegādes adresi. Tas garantē 
pilnīgu izsekojamību. 
Saistībā ar uzglabāšanas nosacījumiem uz 
šiem sūtījumiem attiecas parastie notei -
k u m i  p a r  K o p i e n a s  p r e č u  i e l a i š a n u  p ē c 
robežkontroles punktos veiktās pārbaudes.
57.
L a i  g a n  K o m i s i j a  p i e l i k a  v i s a s  i e s p ē j a -
mās pūles, lai sask aņotu nodevas, ko pie -
mēro kontrolei, tas ir sarežģīts un pretru -
nīgs jautājums, kura risināšanā bija grūti 
panākt progresu. Tiklīdz sadarbībā ar Eiro -
pas Parlamentu un Padomi būs formulēti 
tiesību akti, tie būs pilnībā piemērojami 
d a l ī b v a l s t ī s .  K o m i s i j a s  k ā  L ī g u m u  s a r g a 
pienākums ir nodrošināt, lai tie tiktu īste -
noti pašreizējā redakcijā.
58.
Komisijai vienīgi jāpārbauda, vai šīs node -
vas atbilst 27. panta prasībām Regulā (EK ) 
Nr. 882/2004. KOMISIJAS  
ATBILDES
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas5555
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasKomisija jau ir paziņojusi, ka tā plāno pār -
skatīt kontrolei piemērojamo nodevu paš -
reizējo struktūru. Pašlaik tiek veikts ar to 
saistītais ietek mes novēr tējums. Vajadzī -
bas gadījumā Komisija 2012. gadā iesniegs 
p r i e k š l i k u m u  p a r  n o t e i k u m u  g r o z ī š a n u 
attiecībā uz oficiālās kontroles finansēšanu 
( l ī d z  a r  c i t i e m  p r i e k š l i k u m i e m  p a r  p l ā -
notu pārsk atīšanu saistībā ar Regulu (EK ) 
Nr. 882/2004).
59.
S a s k a ņ o š a n a s  m ē r ķ i s  n a v  i e k ļ a u t s  j u r i -
disk ajā pamatā (55. pants Regulā (EK ) Nr. 
882/2004). Turk lāt saistībā ar sodiem ļoti 
svarīgs ir subsidiaritātes princips.
Revīzijās PVB pārbauda, vai ir pareizi īste -
nots 55. pants.
Tā kā sodu saskaņošanas mērķis nav iekļauts 
j u r i d i s k a j ā  p a m at ā  ( 5 5 .  p a nt s  R e g u l ā  ( E K ) 
Nr. 882/2004), jautājums par norādījumu vai 
paraugprakses formulēšanu nav aktuāls.
60.
S a s k a ņ ā  a r  E S  t i e s ī b ā m  š ī s  p i l n v a r a s  i r 
paredzētas dalībvalstīm. Ja dalībvalsts lūdz 
apstipr ināt k ādu robežkontroles punktu, 
vienīgais, ko Komisija var darīt, ir pārlieci -
nāties, vai aprīkojums, iek ār tas un perso -
nāls, k as atrodas uz vietas, atbilst ES tie -
sību aktiem. Komisija nav pilnvarota lemt 
par tā lietderību vai nelietderību.62.
PVB ziņoja par līdzīgiem konstatējumiem. 
Ar R egulu 882/2004 tik a ieviesta prasība 
par iekšējo revīziju (vai prasība veikt ārē -
j ā s  re v ī z i j a s ) .  Ņ e m o t  vē r ā  š ā d u  re v ī z i j a s 
s i s t ē m u  s a r e ž ģ ī t ī b u  u n  n e p i e c i e š a m ī b u 
risināt jautājumus, kuriem ir augstāka prio -
ritāte, ir saprotams, ka šīs sistēmas vēl nav 
pilnībā izstrādātas un to izstrādes pak āpe 
dalībvalstīs ir atšķirīga. Tomēr PVB vēr tēja 
dalībvalstu revīzijas, veicot vir k ni vispā -
rīgu revīziju par dalībvalstu kontroles sis -
tēmām. Revīziju pirmā k ār ta tiks pabeigta 
2010. gadā. PVB jau ir sagatavojis daudzus 
konstatējumus, secinājumus un ieteikumus 
attiecībā uz revīzijas sistēmām. Tika veikta 
struktur izēta pār baude par šo ieteik umu 
īstenošanu.
T i e  i r  j u r i d i s k i e  n o t e i k u m i ,  k o  p i e ņ ē m a 
E i r o p a s  P a r l a m e n t s  u n  P a d o m e ,  k a s 
nolēma, k a šādiem pasākumiem nav jābūt 
saistošiem, tomēr PVB tos ņem vērā, veicot 
pārbaudes pasākumus.
63.
S k a t ī t  a t b i l d i  u z  6 2 .  a p s v ē r u m u .  D a ž ā s 
dalībvalstīs jau ir iz veidoti iekšējās revīzi -
jas dienesti, un laika gaitā to skaitam būtu 
jāpalielinās.
c)
Tā  k ā  p r e c e s  u n  d z ī v n i e k i  /  d z ī v n i e k u 
p r o d u k t i ,  k o  i m p o r t ē  c a u r  r o b e ž k o n t r o -
les punktiem, ir dažādi, inspektor i nevar 
b ū t  s p e c i ā l i s t i  v i s ā s  p ro d u k t u  j o m ā s.  Š ā 
iemesla dēļ TRACES  sistēma ir ļoti vēr tīgs 
rīks, ar kura palīdzību sniegt atjauninātu 
d o k u m e n t ā c i j u  r o b e ž k o n t r o l e s  p u n k t u 
inspektoriem. KOMISIJAS  
ATBILDES
56
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas64.
Ņ e m o t  v ē r ā  P a l ā t a s  n o v ē r t ē j u m u  p a r 
d a l ī b v a l s t u  i e k š ē j o  r e v ī z i j u ,  k a s  s n i e g t s 
62. apsvērumā, ir pāragri ierosināt Komi -
s i j a s  r e v ī z i j u  s a s k a ņ o š a n u  a r  d a l ī b v a l -
s t u  re v ī z i j ā m .  To m ē r,  t i k l ī d z  R e g u l a  ( E K ) 
N r.   8 8 2 / 2 0 0 4  b ū s  p i l n ī b ā  ī s te n o t a  d a l ī b -
valstīs, Komisijas mērķ is būs ieviest šādu 
saskaņotu pieeju.
65.
Baltā grāmata ir politik as dokuments, un 
pati par sevi tā nav pietiek ams juridisk ais 
pamats jebkādai rīcībai.
S k a t ī t  i e p r i e k š .  T u r k l ā t  R e g u l a  ( E K ) 
N r.   8 8 2 / 2 0 0 4  u z  t re š ā m  v a l s t ī m  a t t i e c a s 
tikai daļēji.
67.
P V B  p a s t ā v ī g i  v ē r t ē  s a v a  d a r b a  e f e k t i -
v i t ā t i ,  l a i  n o d r o š i n ā t u  r e s u r s u  o p t i m ā l u 
izmantošanu.
68.
Š a j ā  m o d e l ī  i r  ņ e m t a  v ē r ā  l i e l ā k ā  d a ļ a 
attiecīgo parametru, k as precizēti atceltā 
Lēmuma 2001/881/EK 2. panta 3. punktā.
70.
PVB stingri uzrauga tirdzniecības apjomus. 
Tie ir kontroles grupu darbinieku korpora -
tīvo zināšanu sastāvdaļa, un tos ņem vērā, 
p l ā n o j o t  a p m e k l ē j u m u s.  I n fo r m ā c i j a i  n o 
RASFF  nav lielas vērtības dalībvalstu izvēlē, 
bet to var izmantot, lai izvēlētos atsevišķos 
robežkontroles punktos novēr tējamos sūtī -
j u m u s  va i  l a i  i z vē l ē to s  i n s p e k c i j a i  d a ž a s 
trešās valstis vai to uzņēmumus.K atram k ritērijam noteiktais svarīgums ir 
atspoguļots vairākos apakšk ritērijos. Vēr -
tējums sniedz ieskatu par to, vai kopaina ir 
laba, viduvēja vai slikta.
71.
K o m e n t ā r u  t r ū k u m s  n e l i e c i n a  p a r  t o,  k a 
p a s t ā v  p r o b l ē m a .  D a l ī b v a l s t i s  a p m e k l ē -
jumu programmu uzt ver ļoti nopietni, jo 
tā ir ļoti svarīga veselības aizsardzībai un 
iz virza nopietnas prasības to resursiem.
72.
“Kvantitatīvais modelis” ir izstrādāts sen. 
T i k a  a t z ī t s ,  k a  t a s  i r  ļ o t i  s m a g n ē j s  u n 
n e s n i e d z  l a b ā k u s  r e z u l t ā t u s  k ā  k v a l i t a -
tīvā pieeja, ko izmanto pašlaik (pat tad, ja 
t i e k  s k at ī t i  k va nt i t at ī v i e  d at i , p i e m ē ra m , 
dati par tirdzniecību). Turk lāt ar dalībval -
s t ī m ,  k u r u  i e g u l d ī j u m s  l ē m u m a  p i e ņ e m -
š a n ā  p a r  p r i o r i t ā t ē m  i r  n e n o v ē r t ē j a m s , 
tiek apspriesta un saskaņota apmeklējumu 
prioritāšu noteikšana.
Skatīt atbildi uz 73. apsvērumu.
Turpinās darbs pie tā, lai labāk izmantotu 
datus, lemjot par prioritātēm.
73.
Komisija pilnībā īsteno ieteikumus, kas šajā 
s a i s t ī b ā  t i k a  s n i e g t i  a p m e k l ē j u m u  p r i o -
r itāšu noteikšanas neatk ar īgajā novēr tē -
jumā. ĢD SANCO  nosak a k ritērijus apmek -
l ē j u m u  i e s p ē j a m a j ā m  p r i o r i t ā t ē m .  Pa š ā 
prioritāšu noteikšanas procesā ir jāparāda 
un jādokumentē, k a šie k ritēriji tiek kon -
sekventi piemēroti. Tas savuk ār t rada pār -
redzamāk as iz vēles iespējas gadījumā, ja 
programmā būtu vajadzīgas izmaiņas. 
D a žo s  p ē d ē j o s  g a d o s  k a d r u  m a i n ī b a  n av 
bijusi pārāk liela. KOMISIJAS  
ATBILDES
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas5757
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas75.
Dalībvalstīm ir jāiesniedz PVB rīcības plāni, 
k u ro s  n o rā d ī t s,  k ā  t ā s  g a t avo j a s  n ovē r s t 
inspekcijās konstatētās nepilnības. Koriģē -
jošo pasākumu pārbaude ir PVB darbības 
neatņemama sastāvdaļa, un PVB regulār i 
veic dalībvalstu atkār totus apmeklējumus, 
lai uzraudzītu darba norisi.
Komisija pastāvīgi uzrauga ieteikumu īste -
nošanu. Rādītāji tiek izmantoti, lai pārlie -
cinātos par PVB darba efektivitāti. Kopumā 
l ī d z  2 0 0 9 .  g a d a  b e i g ā m  d a l ī bv a l s t i s  b i j a 
v e i k u š a s  p a s ā k u m u s  a t t i e c ī b ā  u z  8 6  % 
ieteikumu, ko PVB bija sniedzis kopš 2004. 
gada. Turpinājās pasākumi saistībā ar vēl 
1 0  %  i e t e i k u m u .  D a l ī b v a l s t i s  v ē l  n e b i j a 
veikušas koriģējošus pasākumus 4 % gadī -
jumu. Š os gadījumus pastāvīgi pār bauda 
ĢD S A N CO . 
78.
P V B  ve i c  p ā r b a u d e s  u z  v i e t a s,  l a i  p ā r l i e -
c i n āto s  p a r  d a l ī bva l s t u  k o nt ro l e s / re v ī z i -
jas sistēmu darbību. ES tiesību aktos nav 
norādīts, kad jāveic atkār toti robežkontro -
l e s  p u n k t u  a p m e k l ē j u m i .  I z p ē to t  T R AC E S  
datus, tika secināts, ka 49 minētajos robež -
kontroles punktos ir maza caurlaidība un 
l ī d z  a r  t o  a r ī  i e ro b e žo t s  k o n t ro l e s  p a s ā -
kumu skaits. Tas nozīmē, ka prioritāte tiek 
piešķir ta vissvarīgākajiem pasākumiem. PVB uzdevums ir nevis ziņot par paraug -
p r a k s i ,  b e t ,  n ovē r t ē j o t  d a l ī bv a l s t u  k o m -
p e t e n t o  i e s t ā ž u  k o n t ro l e s  s i s t ē m a s  d a r -
b ī b u ,  p ā r b a u d ī t ,  v a i  p a r e i z i  u n  e f e k t ī v i 
t i e k  ī s te n o t a  o f i c i ā l ā  k o nt ro l e  u n  E S  t i e -
sību aktu piemērošana. Rīcības plānus, ko 
dalībvalstis iesniedz PVB, pārbauda, veicot 
i e k š ē j ā s  p r o c e d ū r a s,  u n  t o s  u z r a u g a  Ģ D 
SANCO  pār valdības komiteja.
79.
K ā  j a u  m i n ē t s  at b i l d ē  u z  1 9 .  a p s vē r u m u, 
k avē š a n ā s  n e r a d ī j a  a p d r a u d ē j u m u  ve s e -
l ī b a i  s a i s t ī b ā  a r  g a ļ a s  u n  g a ļ a s  p ro d u k t u 
impor tu.
81.
A t t i e c ī b ā  u z  i m p o r t a  k o n t r o l e s  p a s ā k u -
miem robežkontroles punktu amatperso -
nām un PVB, k ā arī “ES atļautajām” trešām 
valstīm un to uzņēmumiem, visi spēkā eso -
šie ser tifik āti ir pieejami sistēmā TRACES . 
Tā p a t  a r ī  i r  n o r ā d ī t a  s a i t e  u z  E S  t i e s ī b u 
aktiem, ja ir vajadzīga informācija par īpa -
šām prasībām.
Pats par sevi saprotams, k a izmaiņas tie -
sību aktu prasībās tiek stingri uzraudzītas, 
bet šim uzdevumam nav vajadzīgi resursi 
un katrā ziņā ne pilna laika darbinieks.
82.
Lai nodrošinātu PVB darbinieku informē -
šanu par izmaiņām tiesību aktos, tostarp 
oficiālas konsultācijas par pašu likumdo -
šanas procesu, ir pieejamas plašas infor -
m ā c i j a s  s i s t ē m a s.  Ģ D  S A N CO  i r  a r ī  ī p a š a 
i nte r n e t a  i e d a ļ a ,  k a s  p i e vē r š a s  s va r ī g ā m 
prasībām un kontroles pasākumiem.KOMISIJAS  
ATBILDES
58
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas83.
Norādes valsts kontroles daudzgadu plānu 
sagatavošanai un pasākumi, kurus Palāta 
a p r a k s t ī j a  7 7 .  p u n k t ā ,  i r  p i e t i e k a m i ,  l a i 
dalībvalstis varētu efektīvi veikt svarīgus 
kontroles pasākumus.
A r  R e g u l u  ( E K )  N r.  8 8 2 / 2 0 0 4  K o m i s i j a i 
n e t i e k  u z l i k t s  p i e n ā k u m s  i z vē r t ē t  v a l s t s 
kontroles daudzgadu plānus. Tomēr visas 
d a l ī bva l s t i s  s a ņ e m  n o  P V B  atgr i e ze n i s k o 
s a i t i  p a r  s av i e m  v a l s t s  k o n t ro l e s  d a u d z -
g a d u  p l ā n i e m  v i s p ā r ē j ā  v a l s t s  r e v ī z i j a s 
ziņojumā. Noslēdzot k atru vispārējo revī -
ziju, dalībvalstīm tiek nosūtīts ziņojums. 
Tajā ir ietver ti ieteikumi. 
Š ī  r e g u l a  n e u z l i e k  K o m i s i j a i  p i e n ā k u m u 
s n i e g t  v ē r t ē j u m u  p a r  d a l ī b v a l s t u  g a d a 
z i ņ o j u m i e m  v a i  i e t e i k u m u s  d a r b ī b a s 
plāna iz veidei. Tomēr 2010. gada augustā 
t i k a  p i e ņ e m t s  p i r m a i s  K o m i s i j a s  z i ņ o -
jums, k as paredzēts 44. pantā Regulā (EK ) 
Nr. 882/2004.
84.
N o t e i k u m o s  p a r  g a ļ a s  i m p o r t u  u z  E S  i r 
i e t v e r t a  p r a s ī b a ,  k a  d z ī v n i e k i e m  j ā b ū t 
k a u t i e m  h u m ā n ā  ve i d ā  a t b i l s to š i  E S  t i e -
sību aktiem. Jautājums par spēju konk u -
rēt ar trešām valstīm tik a iz vēr tēts Komi -
s i j a s  z i ņ o j u m ā  Pa d o m e i  u n  Pa r l a m e nt a m 
(COM(2002) 626 galīgā redakcija) par tie -
s ī b u  a k t i e m  p a r  l a u k s a i m n i e c ī b a s  d z ī v -
niek u labtur ību trešās valstīs un ietek mi 
uz ES. Komisija tagad atk ār toti iz vēr tē šo 
jautājumu saistībā ar ES politikas novēr tē -
jumu dzīvnieku labturības jomā, kas jāpub -
licē 2010. gada decembrī.85.
Minētās izmaksas neapšaubāmi ir svarīgas 
Eiropas ražotāju konkurētspējas nodroši -
nāšanai. Jebkurā kontroles izmaksu salīdzi -
nājumā ir jāņem vērā visdažādākie ekono -
m i s k i e  f a k t o r i ,  t o s t a r p  t i e š ā s  s u b s ī d i j a s, 
netiešais atbalsts (piemēram, preferenciālu 
procentu likmju veidā), zemes, ēku, barības 
un darbaspēka izmaksas un daudzi citi fak -
tori. Tāpat arī jāņem vērā, ka šī situācija ir 
izdevīga ES ražotājiem, k as iegūst pilnīgu 
piekļuvi ES tirgum, tostarp dzīvu dzīvnieku 
tirgum, bet trešo valstu ražotāji var pie -
kļūt minētajam tirgum vienīgi attiecībā uz 
dažiem produktiem, līdz ar to daudz iero -
b e ž o t ā k ā  v e i d ā .  K o m i s i j a  i r  a p ņ ē m u s i e s 
tur pināt apspr iešanos ar ieinteresētajām 
personām. 
86.
Šis ziņojums līdz 2010. gada beigām tiks 
iesniegts Padomei un Parlamentam, kā tas 
t i k a  p ra s ī t s,  u n  t a j ā  t i k s  p i e vē r s t a  u z m a -
nība kontroles pasākumu efektivitātei un 
sask aņotībai saistībā ar pār tik as, barības, 
dzīvnieku un augu impor tu.
A t t i e c ī b ā  u z  E P  p ē t ī j u m u  K o m i s i j a  a i c i -
nāja iesniegt piedāvājumus eksperimentā -
lam projektam, lai novēr tētu galalietotāju 
izmaksas, kas saistītas ar atbilstības nodro -
š i n ā š a n u  E S  t i e s ī b u  a k t i e m  2 0 0 9 .   g a d ā , 
b e t  t ā  k ā  t i k a  i e s n i e g t s  t i k a i  v i e n s  p i e -
d ā v ā j u m s ,  p r o c e d ū r u  p ā r t r a u c a .  Pa š l a i k 
t i e k  g at avo t s  l i te rat ū ra s  p ē t ī j u m s  p a r  š o 
tematu.
EP pētījuma rezultāti tiks rūpīgi analizēti, 
un vajadzības gadījumā analīzi veiks Komi -
sijas attiecīgās struktūr vienības.KOMISIJAS  
ATBILDES
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas5959
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasSECINĀJUMI  
UN IETEIKUMI
87.
I mpor ta veterināro pārbaužu noteikumus 
reglamentē Direktīva 97/78/EK, un kopumā 
B a l t ā  g r ā m a t a  u n  “ h i g i ē n a s  n o t e i k u m u 
pakete” tos neietek mēja. “Higiēnas notei -
k umu paketē” tik a pārstrādāti noteik umi 
par trešo valstu un iestāžu apstiprināšanu, 
b e t  t i e  j o p ro j ā m  i r  l ī d z ī g i  i e p r i e k š ē j i e m 
noteikumiem. 
Rādītāji pārbaudēm pirms ekspor ta netiek 
prasīti ne ES tiesību aktos par pārbaudēm 
pirms ekspor ta (kuras pat nav nepiecieša -
m a s ) ,  n e  s t a r p t a u t i s k a j o s  i e te i k u m o s  va i 
standar tos par līdz vēr tības noteikšanu. 
Veterinārijas nolīgumi ir noslēgti ar augsti 
attīstītām valstīm, ar kuru kompetentajām 
iestādēm panākta savstarpēja uzticēšanās. 
M a z ā k u  f i z i s k o  p ā r b a u ž u  s k a i t u  i m p o r -
t a m  n o t e i c a  v i e n ī g i  t a d,  j a  t i k a  s a ņ e m t i 
ļoti pozitīvi PVB ziņojumi par kompetento 
i e s t ā ž u  k o nt ro l e s  s i s tē m ā m  at t i e c ī g a j ā m 
precēm.
88.
Pienākums veikt gaļas impor ta veterinārās 
pārbaudes ir nostiprināts ES tiesību aktos. 
R ASFF , TR ACES  un PVB pārbaudes apmek -
l ē j u m u  z i ņ o j u m i  u n  c i t a  i n fo r m ā c i j a ,  k o 
saņem no trešām valstīm, kalpo vienīgi kā 
instrumenti, lai palīdzētu Komisijai apzināt 
saistīto risku un tādējādi noteikt piemēro -
jamo fizisko pārbaužu līmeni.
TRACES  ir salīdzinoši jauns rīks, un tiek pie -
liktas visas pūles, lai nodrošinātu tā vie -
notu izmantošanu visās dalībvalstīs. R A S F F  b r ī d i n ā š a n a s  s i s t ē m a s  l i e t o t ā j i  i r 
atk arīgi no tajā atrastās informācijas sav -
l a i c ī g u m a  u n  p r e c i z i t ā t e s ,  u n  p a r  l i e l u 
daļu šīs informācijas piegādes ir atbildīgi 
v i ņ i  p a š i .  K o m i s i j a  p a s t ā v ī g i  m e k l ē  j a u -
n u s  ve i d u s,  k ā  n o d ro š i n āt ,  l a i  š ī  s i s tē m a 
sniegtu atjauninātu un precīzu informāciju 
par brīdinājumiem, tā lai varētu atvieglot 
lēmumu par riska pār valdību pieņemšanu, 
k u r i  i r  n e p i e c i e š a m i ,  l a i  p ē c  v a j a d z ī b a s 
nodrošinātu profilakses un/vai koriģējošo 
pasākumu īstenošanu. Šī sistēma darbojas 
savlaicīgi un samērīgi. 
89.
Atbildē uz 75. apsvērumu izsk aidrots, k ā 
d a l ī b v a l s t i s  g a t a v o j a s  v e i k t  k o r i ģ ē j o š o s 
pasākumus un kā Komisija uzrauga to īste -
nošanu. Tajā arī raksturota situācija īsteno -
šanas jomā 2009. gada beigās. 
90. 
Pirmais ievilkums
S ask aņā ar veter inār ijas nolīgumiem pil -
n ī g a  l ī d z v ē r t ī b a  t i e k  p a n ā k t a  r e t i ,  k a s 
nozīmē to, k a ekspor tam no dalībvalstīm 
piemēro impor tējošo trešo valstu tiesību 
aktus. Tāpēc dalībvalstīs var būt atšķirības 
trešo valstu sanitāro prasību izpildē vai šo 
prasību oficiālās kontroles līmenī. Turk lāt 
attiecībā uz situāciju dzīvnieku veselības 
jomā trešās valstis bieži vien k avējas pie -
ņ e m t  d a l ī b v a l s t u  g a r a n t i j a s.  Vi s b e i d z o t , 
a p l ū k o j o t  d a l ī b v a l s t u  e k s p o r t u ,  t r e š ā s 
valstis ne vienmēr uzsk ata ES par vienotu 
veselumu.KOMISIJAS  
ATBILDES
60
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasOtrais ievilkums
V i s p ā r ī g i e  p ā r t i k a s  a p r i t e s  t i e s ī b u  a k t i 
u n  “ h i gi ē n a s  n o te i k u m u  p a k e te”,  to s t a r p 
R e g u l a  ( E K )  N r.  8 8 2 / 2 0 0 4 ,  s t ā j ā s  s p ē k ā 
attiecīgi 2002. un 2004. gadā. Komisija jau 
ir vienk āršojusi savu tiesisko regulējumu 
n o l ū k ā  to  k o n s o l i d ē t  u n  p a d a r ī t  l i e to t ā -
j a m  v i e g l i  u z t ve ra m u.  K o m i s i j a  i r  g at ava 
t u r p i n ā t  š o  p ro c e s u  s av u  v i s p ā r ī g o  c e n -
tienu ietvaros veicināt labāku regulējumu. 
L i e l ā k ā  d a ļ a  E S  t i e s ī b u  a k t u  k o n s o l i d ē to 
ve r s i j u  i r  a t ro d a m a  C E L E X  d a t u b ā zē,  k a s 
ir pieejama plašai sabiedrībai, un TRACES  
datubāzē, k as ir pieejama robežkontroles 
punktu darbiniekiem un uzņēmējiem.
Trešais ievilkums
J a u n ā  R A S F F  s i s t ē m a  i r  t ī m e k ļ a  l i e t o -
j u m p ro gra m m a ,  k a s  ļ a u j  d a l ī bva l s t ī m  u n 
Komisijai tieši ievadīt lietojumprogrammā 
i n fo r m ā c i j u  p a r  b r ī d i n ā j u m i e m  u n  p a z i -
ņ o j u m u s.  L a i  p a rā d ī t u  d a t u s,  n av  n e p i e -
ciešama TR ACES  turpmāk a pilnveidošana, 
bet, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis ievada 
attiecīgo informāciju pirms preču pār vadā -
šanas, ir jāmaina juridiskais pamats (Komi -
sijas Lēmums 2004/292/EK ), ar kuru dalīb -
v a l s t ī m  u z l i e k  p a r  p i e n ā k u m u  i z m a n t o t 
TR ACES . Tas ir būtisk i, lai sanitārās trauk -
smes gadījumā saņemtu visus vajadzīgos 
datus un sniegtu precīzu informāciju. TRA -
CES darbības modelis tiks turpmāk nostip -
rināts tiesību aktā par dzīvnieku veselību.Ceturtais ievilkums
Pa š r e i z ē j o s  t i e s ī b u  a k t o s  K o m i s i j a i  n a v 
p a re d zē t a s  j u r i d i s k a s  p i l nva ra s  i z s t rā d āt 
š ā d a s  p a m a t n o s t ā d n e s .  To m ē r  K o m i s i j a 
iesaistās daudzos un dažādos pasākumos, 
kuri nodrošina sask aņotu pieeju veterinā -
rajām pārbaudēm, ko veic robežkontroles 
punktos. Šie pasākumi ietver regulāras tik -
ša nās  ar  da lībval stu  kom petent ajā m i es -
tādēm dažādās dar ba grupās (piemēram, 
Ve t e r i n ā r o  p ā r b a u ž u  d a r b a  g r u p ā ,  k u r a 
tiek as tr īs līdz četras reizes gadā), mācī -
bas robežkontroles punktu dar biniek iem 
programmas “Labāk as mācības, lai nodro -
šinātu pār tik as nek aitīgumu” ietvaros un, 
protams, ES tiesību aktus, kuros ļoti pres -
kriptīvi un skaidri noteikti robežkontroles 
punktu uzdevumi.
Piektais ievilkums
S p ē k ā  e s o š a j o s  t i e s ī b u  a k t o s  K o m i s i j a i 
nav paredzētas juridiskas pilnvaras izstrā -
d ā t  š ā d u s  r ā d ī t ā j u s.  To m ē r  P V B  re v ī z i j a s 
a p m e k l ē j u m u  z i ņ o j u m i ,  p ē c p ā r b a u d e s 
p a s ā k u m i  u n  d a ž ā d i  z i ņ o j u m i  i r  r ī k i ,  a r 
k ur iem var novēr tēt ES tiesību aktu īste -
nošanu, tostarp kontroli un piemērošanu, 
ī p a š i  a t t i e c ī b ā  u z  “ h i g i ē n a s  n o t e i k u m u 
paketi”.KOMISIJAS  
ATBILDES
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas6161
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010 — Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformasSestais ievilkums
Pēc ārēj a novēr tējuma tik a sniegti ietei -
k u m i  p a r  r i s k a  n o v ē r t ē j u m a  m o d e ļ i e m , 
k u r u s  i z m a n t o  u n  i e v ē r o  P V B .  To m ē r  t o 
riska faktoru sarežģītības dēļ, kuri ietekmē 
impor tu, k vantitatīvie modeļi ir ļoti iero -
bežoti, un tas var dot ļoti maldinošus sig -
nālus attiecībā uz pr ior itātēm. Līdz ar to 
apmek lējumu prioritāšu noteikšanas pro -
c e s s  j o p ro j ā m  t i e k  p l a š i  b a l s t ī t s  u z  p i e -
re d z i ,  a t t i e c ī g o  i e i n te re s ē to  p e r s o n u  u n 
īpaši dalībvalstu kontroles iestāžu sprie -
d u m i e m  u n  a p s p r i e š a n o s  a r  t ā m .  Tu r k l āt 
dati, ko iekļauj analīzē pirms apmeklējumu 
plānošanas, ir tādi kvantitatīvie faktori kā 
i m p o r t a  a p j o m s  u n  i m p o r t ē t o  p r o d u k t u 
veidi. Ieteikuma darbības joma pārsniedz 
revidētās nozares robežas. Palāta ir apska -
tījusi tikai vienu riska novēr tējuma modeli. 
Ir uzsākts process, lai formalizētu apmeklē -
jamo robežkontroles punktu atlasi. 
Septītais ievilkums
Pa p i l d u s  ī p a š ā m  i e te i k u m u  i z p i l d e s  p ā r -
baudēm konkrētās nozarēs PVB 2005. gadā 
ieviesa “vispārīgus pēcpārbaudes apmeklē -
jumus”, lai pārsk atītu progresu ieteikumu 
ī s t e n o š a n ā  v i s ā s  n o z a r ē s .  Š a j ā  p r o c e s ā 
uzmanības centrā nonāk jautājumi, attie -
c ī b ā  u z  k u r i e m  d a l ī bva l s t i s  n av  ve i k u š a s 
koriģējošus pasākumus. Šie gadījumi tiek 
pastāvīgi pārsk atīti, un atk arībā no k atra 
a t s e v i š ķ ā  g a d ī j u m a  n o p i e t n ī b a s  p a r a s t i 
tiek iz vēr tēta vajadzība pēc īpašiem pie -
mērošanas pasākumiem. Lai pēc PVB nega -
tīvajiem konstatējumiem panāktu turpmā -
kus uzlabojumus, jau ir iz veidota iekšējā 
p ē c p ā r b a u d e s  p ro ce d ū ra ,  k u r u  a t t i e c ī b ā 
uz impor ta kontroles jautājumiem piemēro 
tādā pašā veidā un tikpat stingri kā dalīb -
valstu ražošanas kontroli. Astotais ievilkums
Panākta vienošanās un norit darbs.
91.
PTO dalībvalstīm ir atļauts piemērot sani -
tāros un fitosanitāros pasākumus, kuri pār -
s n i e d z  s t a r p t a u t i s k i  p i e ņ e mto  s t a n d a r t u 
prasības, ja tiek uzskatāmi parādīts, ka tie 
ir zinātniski pamatoti, nediskriminējoši un 
samēr īgi. I mpor ta noteik umiem ar ī tur p -
m ā k  j ā b ū t  o r i e n tē t i e m  u z  d ro š ī b u,  v i e n -
l a i k u s  i e vē ro j o t  s t a r p t a u t i s k ā s  s a i s t ī b a s. 
Komisija atbilstoši iniciatīvu “Labāks regu -
lējums” un “ES 2020” politik as mērķ iem ir 
pilnībā apņēmusies veikt to priekšlikumu 
ietek mes novēr tējumu, kuri var ietek mēt 
konkurētspēju.
Šis ziņojums līdz 2010. gada beigām tiks 
iesniegts Padomei un Parlamentam, kā tas 
tik a prasīts, un tajā tiks pievērsta uzma -
nība kontroles pasākumu efektivitātei un 
sask aņotībai saistībā ar pār tik as, barības, 
dzīvnieku un augu impor tu. 
EP pētījuma rezultāti tiks rūpīgi analizēti, 
un vajadzības gadījumā analīzi veiks Komi -
sijas attiecīgās struktūr vienības.KOMISIJAS  
ATBILDES

63
Eiropas Revīzijas palāta
Īpašais ziņojums Nr. 14/2010
Kā Komisija pārvaldīja gaļas importa veterināro pārbaužu sistēmu pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu reformas
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs
2011 — 61 lpp. — 21 × 29,7 cm
ISBN 978-92-9207-976-5
doi:10.2865/64559

KĀ SAŅEMT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi:
• izmantojot EU Bookshop  (http://bookshop.europa.eu);
• Eiropas Savienības pārstāvniecībās un delegācijās.
 Informāciju saziņai varat iegūt tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu vai sūtot faksu uz
 +352 2929-42758.
Maksas izdevumi:
• izmantojot EU Bookshop  (http://bookshop.europa.eu).
Maksas abonementi (piemēram, ikgadējie Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša
izdevumi un Eiropas Savienības Tiesas judikatūras krājumi):
• izmantojot Eiropas Savienības Publikāciju biroja tirdzniecības aģentus
 (http://publications.europa.eu/others/agents/index_lv.htm).
QJ-AB-10-012-LV-C
SĀKOTIES NOPIETNAI VESELĪBAS KRĪZEI PAGĀJUŠĀ GADSIMTA 
DEVIŅDESMITAJOS GADOS UN PAMATOJOTIES UZ BALTO GRĀMATU 
PAR PĀRTIKAS NEKAITĪGUMU, 2004. GADĀ TIKA PIEŅEMTS JAUNS 
TIESISKAIS REGULĒJUMS JEB TĀ SAUKTĀ “HIGIĒNAS NOTEIKUMU 
PAKETE”. PALĀTAS VEIK TA JĀ REVĪZIJĀ VĒRTĒ JA, KĀ KOMISIJA 
PĀRVALDA GAĻAS UN GAĻAS PRODUKTU IMPORTA ES VETERINĀRO 
PĀ R B AU Ž U  S I S T Ē M U. R E V Ī Z I J Ā  S E C I N Ā J A , K A  “ H I G I Ē N A S 
NOTEIKUMU PAKE TES” IE VIEŠANA VĒL IR JĀPABEIDZ UN K A 
TURPMĀK VĒL JĀUZLABO ROBEŽKONTROLES PUNKTOS PIEEJAMĀS 
INFORMĀCIJAS SISTĒMAS UN KONTROLES MEHĀNISMI, KURUS ŠIE 
ROBEŽKONTROLES PUNKTI NODROŠINA.
EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA