Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA , ar ko izveido Reģistrēto ceļotāju programmu /* COM/2013/097 final - 2013/0059 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS · Priekšlikuma pamatojums un mērķi Jauno tehnoloģiju sniegtais potenciāls integrētas robežu pārvaldības (IRP) jomā ir aktīvi apsvērts ES līmenī kopš 2008. gada, kad Komisija publicēja paziņojumu “Sagatavojot nākamos soļus robežu pārvaldībai Eiropas Savienībā”[1]. Šajā paziņojumā Komisija, lai atvieglotu robežšķērsošanu, ierosināja reģistrēto ceļotāju programmas (RCP) izveidi ceļotājiem no trešām valstīm, kuri ceļo bieži un kuriem iepriekš veikta personas padziļināta drošības pārbaude. RCP tika atbalstīta Stokholmas programmā[2], par kuru Eiropadome vienojās 2009. gada decembrī. Eiropadome 2011. gada jūnija sanāksmē aicināja “strauj[i] paātrinā[t] [to darbu], kas notiek "viedrobežu" jomā”. Kā pirmo atbildi uz šo aicinājumu Komisija 2011. gada 25. oktobrī publicēja paziņojumu[3] par ieceļošanas/izceļošanas sistēmas un RCP īstenošanas iespējām. Šis priekšlikums tiek iesniegts kopā ar priekšlikumu izveidot reģistrēto ceļotāju programmu un priekšlikumu izdarīt grozījumus Kopienas kodeksā par noteikumiem, kas attiecas uz pārbaudēm ārējās robežas šķērsošanas vietās un uzraudzību pie ārējās robežas (Šengenas Robežu kodeksā; ŠRK)[4], saistībā ar abu jauno sistēmu darbību. Ietekmes novērtējumi tiek sniegti par katru sistēmu. Šis priekšlikums neskar muitas kontroli, t.i., preču kontroli. · Vispārīgais konteksts ŠRK tika pieņemts 2006. gada 15. martā, lai paredzētu nosacījumus, kritērijus un sīki izstrādātus noteikumus, kuri attiecas uz pārbaudēm ārējās robežas šķērsošanas vietās un uzraudzību pie ārējās robežas. Saskaņā ar 7. pantu pie ārējām robežām visām personām piemēro pārbaudes. Pilnas pārbaudes parasti attiecina uz trešo valstu valstspiederīgajiem, un minimālās pārbaudes attiecina uz ES pilsoņiem un personām, kurām ir tiesības brīvi pārvietoties[5]. Tomēr pašlaik spēkā esošos noteikumus, kas tiek piemēroti trešo valstu valstspiederīgajiem, varētu aprakstīt kā “vienu pieeju visiem”, jo pašlaik vienas un tās pašas pārbaudes ir piemērojamas neatkarīgi no tā, vai pastāv atšķirības attiecībā uz risku, ko rada dažādie ceļotāji, vai to ceļošanas biežumu. Šāda situācija pastāv, jo pašlaik spēkā esošie tiesību akti nepieļauj atkāpes no pilnīgu robežpārbaužu principa, izņemot vienīgi tās trešo valstu valstspiederīgo kategorijas, kas ir īpaši minētas ŠRK vai Vietējās pierobežas satiksmes regulā[6], piemēram, valstu vadītāji, pārrobežu darbinieki un pierobežas iedzīvotāji. Tikai ļoti neliels personu skaits, kuras šķērso ārējo robežu, var izmantot iepriekš minētos izņēmumus: tie ir apmēram divi miljoni personu, kas veido 0,2 % no kopējām pasažieru plūsmām. Ir sagaidāms, ka šis skaitlis visumā paliks konstants, marginālas izmaiņas ir iespējamas, plašāk izmantojot vietējās pierobežas satiksmes režīmus. Līdz 2010. gada beigām dalībvalstis bija izdevušas 110 000 vietējās pierobežas satiksmes atļaujas. Lai izpildītu ŠRK nosacījumus, robežsargam katru reizi, kad persona ieceļo, ir jānosaka, vai trešās valsts valstspiederīgais izpilda nosacījumus ieceļošanai ES (uzturēšanās ES nolūks, vai viņam ir pietiekami iztikas līdzekļi un nodoms atgriezties izcelsmes valstī). To dara, veicot ceļotāja interviju un pārbaudot nepieciešamos dokumentus, piemēram, naktsmītnes rezervācijas apstiprinājumu un lidojuma/prāmja/vilciena biļetes rezervācijas apstiprinājumu atpakaļceļam. Robežsargam ir jāuzrauga arī atļautā uzturēšanās Šengenas zonā, ko pašlaik veic, apskatot spiedogus ceļojuma dokumentā. Ņemot vērā paredzēto pasažieru plūsmu pieaugumu pie ārējām robežām, bieži ceļojošiem trešo valstu valstspiederīgajiem būtu jāpiedāvā alternatīva robežpārbaudes procedūra, “uz valsti vērsto pieeju” pamazām aizstājot ar “uz personu vērstu pieeju”. Praksē RCP pie robežas darbotos šādā veidā. Reģistrētam ceļotājam tiktu izsniegta marķierierīce mašīnlasāmas kartes veidā, kurā tiktu iekļauts tikai unikālais identifikators (t.i., pieteikuma numurs) un kura pie robežas, ieceļojot un izceļojot, tiktu izmantota pie automatizētas izejas. Izeja nolasītu marķierierīci un ceļošanas dokumentu (un vīzas uzlīmes numuru, ja piemērojams), un ceļotāju pirkstu nospiedumus, kuri tiktu salīdzināti ar pirkstu nospiedumiem, kas tiek glabāti centrālajā repozitorijā un citās datu bāzēs, tai skaitā vīzu informācijas sistēmā (VIS) attiecībā uz vīzu turētājiem. Ja visas pārbaudes ir sekmīgas, ceļotājs var šķērsot automatizēto izeju. Ja rodas problēmas, ceļotājam palīdzētu robežsargs. Robežšķērsošanas atvieglošana notiktu arī manuālās robežpārbaudes gadījumā, jo robežsargiem nebūtu jāuzdod “papildu” jautājumi reģistrētajam ceļotājam, piemēram, par ceļojuma mērķi un pietiekamu iztikas līdzekļu pastāvēšanu. Ieceļošanas/izceļošanas sistēmas (IIS) izveide ar vai bez biometriskiem datiem, kurā pie ārējās robežas tiktu reģistrēta trešo valstu valstspiederīgo ieceļošana un izceļošana īstermiņa uzturēšanās nolūkā, būtu priekšnoteikums, lai ieviestu reģistrētiem ceļotājiem piemērojamo robežpārbaužu pilnīgu automatizāciju, kā aprakstīts iepriekš. IIS ļautu atteikties no Šengenas Robežu kodeksā noteiktā pienākuma iespiest spiedogu ceļošanas dokumentā, jo spiedoga manuālā iespiešana tiktu aizstāta ar uzturēšanās automātisku reģistrēšanu un aprēķināšanu. Līdzko spiedoga iespiešanas pienākums būtu beidzies, IIS aplūkošana pie ārējās robežas būtu obligāta, lai nodrošinātu, ka trešās valsts valstspiederīgais nepārsniedz savu legālās uzturēšanās laiku Šengenas zonā. Šo aplūkošanu varētu veikt automātiski, izmantojot ceļošanas dokumenta mašīnlasāmo zonu vai pirkstu nospiedumus. RCP kopā ar IIS būtiski uzlabos ceļotāju plūsmu pārvaldību un kontroli pie robežām, pastiprinot pārbaudes un vienlaikus paātrinot robežšķērsošanu bieži ceļojošiem trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem veikta pirmatnējā pārbaude. Šim priekšlikumam pievienotais tiesību akta finanšu pārskats ir balstīts uz pētījumu par IIS un RCP izmaksām, ko veicis ārējs līgumdarba veicējs. Balstoties uz iepriekš minētajiem apsvērumiem, šā priekšlikuma Eiropas Parlamenta un Padomes regulai mērķi ir šādi: – izveidot procedūras un nosacījumus piekļuvei RCP, – noteikt marķierierīces[7]-centrālā repozitorija kā sistēmas reģistrēto ceļotāju datu glabāšanai mērķi, funkcionalitāti un atbildību, un – uzticēt Aģentūrai lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā[8] (Aģentūrai) centrālā repozitorija izstrādi un darbības pārvaldību un marķierierīces tehnisko specifikāciju definēšanu. Šī regula ir RCP tiesiskā regulējuma pamatinstruments. Lai papildinātu šo tiesisko regulējumu, ir nepieciešami arī grozījumi ŠRK attiecībā uz atvieglotu robežšķērsošanu trešo valstu valstspiederīgajiem, un tie tiek iesniegti vienlaikus ar šo priekšlikumu. Turklāt vienlaikus tiek iesniegts priekšlikums Ieceļošanas/izceļošanas sistēmai, kurā tiek reģistrēta trešo valstu valstspiederīgo ieceļošana un izceļošana. · Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss). Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1931/2006, ar ko nosaka vietējās pierobežas satiksmes noteikumus pie dalībvalstu ārējām sauszemes robežām un ar ko groza Šengenas Konvencijas noteikumus. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 767/2008 par Vīzu informācijas sistēmu (VIS) un datu apmaiņu starp dalībvalstīm saistībā ar īstermiņa vīzām (VIS regula). Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 810/2009, ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1077/2011, ar ko izveido Eiropas Aģentūru lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS · Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Apspriešanās ar ieinteresētajām personām ir aprakstīta pievienotajā ietekmes novērtējumā. · Ietekmes novērtējums Pirmais ietekmes novērtējums[9] tika veikts 2008. gadā, gatavojot Komisijas paziņojumu par šo tematu, bet otrais tika pabeigts 2013. gadā[10]. Pirmajā novērtējumā tika analizēti politikas risinājumi un to paredzamā ietekme un tika secināts, ka būtu jāizveido RCP trešo valstu valstspiederīgajiem. Pēc apspriešanās un iepriekšējas pārbaudes otrajā ietekmes novērtējumā tika analizēti īstenošanas galvenie iespējamie risinājumi. Pēc iespējamo risinājumu un to apakšrisinājumu izvērtēšanas tika atzīts, ka par samaksu pieejama RCP trešo valstu ceļotājiem, kuri ceļo bieži un kuriem veikta personas pirmatnējā pārbaude un personas padziļināta drošības pārbaude, datus (biometriskos datus, burtciparu datus un unikālo identifikatora numuru) uzglabājot centrālajā repozitorijā un unikālo identifikatora numuru (pieteikuma numuru) uzglabājot marķierierīcē, ir vislabākais risinājums, lai nodrošinātu pasažieru raitu plūsmu pie ārējām robežām, nesamazinot drošības līmeni ES. Ar šo risinājumu tiek līdz minimumam samazināta personas datu izmantošana ES IT sistēmā, jo robežsargi pirmajā pārbaudes līnijā neiegūst personas datus, un tas ļauj izvairīties no galvenajiem ar drošību saistītajiem trūkumiem, kas piemīt tikai uz marķierierīci balstītai sistēmai. Tādu pašu datu aizsardzības noteikumu piemērošana kā VIS un status quo, tai skaitā informācijas uzglabāšana uz laiku, kas nav ilgāks par pieciem gadiem, būtu nepieciešama, lai vēlamajā risinājumā nodrošinātu pienācīgus datu aizsardzības noteikumus. Personas dati, kas atrodas centrālajā repozitorijā (biometriskie dati un burtciparu dati no pieteikuma), būtu jāuzglabā ne ilgāk, kā vajadzīgs RCP nolūkiem. Ir piemēroti glabāt datus ne ilgāk kā piecus gadus, lai ļautu ņemt vērā iepriekšējos pieteikumos iekļautus datus, izvērtējot vēlāk iesniegtus pieteikumus RCP, piekļuves RCP atjaunošanu un arī ņemt vērā repozitorijā glabāto pirkstu nospiedumu atkārtotu izmantošanu (59 mēneši). Turklāt piecu gadu uzglabāšanas periods ļautu piešķirt piekļuvi RCP uz pieciem gadiem bez nepieciešamības iesniegt jaunu pieteikumu. Sākotnējā piekļuve RCP būtu jāpiešķir uz vienu gadu. Piekļuvi varētu pagarināt uz diviem gadiem, pēc tam vēl uz diviem gadiem, bez nepieciešamības iesniegt jaunu pieteikumu. Jauns pieteikums būtu jāiesniedz, lai atjaunotu piekļuvi līdzko ir beidzies piecus gadus ilgais derīguma termiņš. Tas būtu saskaņā ar vairākkārtējas ieceļošanas vīzu izsniegšanu ceļotājiem (uz laikposmu ne ilgāku par pieciem gadiem), kuru dati VIS tiek glabāti piecus gadus. Centrālajā repozitorijā būtu jāglabā četri pirkstu nospiedumi, lai nodrošinātu precīzu reģistrētā ceļotāja verifikāciju ārējās robežas šķērsošanas vietā. Pirkstu nospiedumu datu glabāšana garantē, ka visos apstākļos ir pieejami pietiekami dati, vienlaikus saglabājot datu apmēru samērīgā līmenī. Tikai viena vai divu pirkstu nospiedumu glabāšana var izraisīt problēmas ceļotājiem un robežiestādēm pie ārējās robežas, jo pirkstu nospiedumi var būt izplūduši, izkropļoti vai nepilnīgi. Tas ir īpaši svarīgi attiecībā uz RCP, jo piekļuvi var piešķirt uz pieciem gadiem un tos pašus pirkstu nospiedumus var izmantot vairākkārt (59 mēnešus), ja reģistrētais ceļotājs iesniedz jaunu pieteikumu. Centrālajā repozitorijā uzglabātie dati robežsargiem būtu pieejami, tikai izskatot pieteikumu, atsaucot/pagarinot piekļuvi RCP, ja ir nozaudēta vai nozagta marķierierīce vai rodas problēmas ar reģistrēta ceļotāja robežšķērsošanas atvieglošanu. Robežpārbaudes laikā robežsargs no centrālā repozitorija saņemtu tikai informāciju “trāpījums”/“nav trāpījuma”. Tādēļ vēlamajā risinājumā ir nodrošināts līdzsvars starp drošību, robežšķērsošanas atvieglošanu un datu aizsardzību. Lai nodrošinātu vienkāršu piekļuvi RCP, trešo valstu valstspiederīgajiem būtu jāļauj iesniegt pieteikumu RCP jebkuras dalībvalsts konsulātā vai jebkurā ārējās robežas šķērsošanas vietā. Tas nodrošinātu, ka programmā piedalās liels dalībnieku skaits, tādējādi palīdzot dalībvalstīm pārvaldīt pasažieru plūsmas ārējās robežas šķērsošanas vietās. Pieteikumi būtu jāizskata, balstoties uz tiem pašiem kritērijiem, ko izmanto vairākkārtējas ieceļošanas vīzu gadījumā. Tomēr tādu pieteikumu izskatīšanai, kurus iesnieguši Savienības pilsoņu ģimenes locekļi, izmanto tos pašus kritērijus, ko izmanto viņu ieceļošanas vīzu pieteikumu izskatīšanai. Dalībvalstis var izlemt, vai ārējās robežas šķērsošanas vietās izmantot un uzstādīt automatizētas robežkontroles sistēmas. Ir skaidrs, ka to pašu personas padziļinātās drošības pārbaudes kritēriju, ko piemēro vairākkārtējas ieceļošanas vīzām, savietošanai ar pilnībā automatizētu robežkontroli ir vislielākā ietekme uz robežšķērsošanas atvieglošanu reģistrētiem ceļotājiem. Turklāt tas ļauj saglabāt augstu drošības līmeni, vienlaikus ievērojot pamattiesības.Šī pieeja rada arī vismazākās izmaksas, ņemot vērā arī izmaksas, kas saistītas ar stingrāku personas padziļinātas drošības pārbaudes procedūru un daļēji automatizētu robežkontroli. Pilnīga automatizācija būtu izmaksu ziņā efektīgs risinājums, jo īpaši robežšķērsošanas vietās, kurās ir kapacitātes problēmas un jau pašlaik rodas rindas. Tomēr katrai dalībvalstij attiecībā uz katru robežšķērsošanas vietu būtu jāizvērtē, vai automatizēta robežkontroles sistēma uzlabotu robežšķērsošanas vietas caurplūdes spēju un tādējādi samazinātu laiku, kas ceļotājiem nepieciešams robežas šķērsošanai, atbrīvotu cilvēkresursus un sniegtu instrumentu dalībvalstij, lai pārvaldītu tās arvien pieaugošās pasažieru plūsmas. Neatkarīgi no tā, vai tiek izmantotas automatizētas robežšķērsošanas sistēmas, robežšķērsošanas atvieglošanai trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem sniegta piekļuve RCP, būtu jāattiecas uz visām ārējās robežas šķērsošanas vietām. Lai nodrošinātu pieteikuma iesniedzēju uzticamu verifikāciju, būs nepieciešams apstrādāt biometriskos datus (pirkstu nospiedumus) centrālajā repozitorijā un verificēt biometriskos datus ārējās robežas šķērsošanas vietās[11]. Ietekmes novērtējuma padome (IAB) pārskatīja ietekmes novērtējuma projektu un sniedza savu atzinumu 2012. gada 14. martā. Ziņojuma galīgajā redakcijā tika ņemti vērā ieteikumi uzlabojumiem. Konkrēti, tika veiktas šādas izmaiņas: tika precizēts un paskaidrots pamatscenārijs; tika paplašināta problēmas definīcija, iekļaujot atziņas, kas gūtas izstrādājot citas lielapjoma IT sistēmas, kā arī atziņas, kas gūtas, īstenojot automatizētu robežkontroli un reģistrētu ceļotāju programmas dalībvalstīs un valstīs, kas nav ES dalībvalstis; tika uzlabotas saites uz pielikumiem un 2008. gada ietekmes novērtējumu; tika ziņots par ieinteresēto personu uzskatiem, cik plaši vien iespējams, ņemot vērā, ka ieinteresēto personu uzskati bija samērā vispārīgi; tika izskaidrota metode, kas izmantota izmaksu aprēķināšanai un tika precīzāk ziņots par gaidāmajām izmaksām un labumu, kas tiek sniegts dažādām ieinteresētajām personām; tika precizēta informācija, kas saistīta ar robežsargu pārgrupēšanu, ņemot vērā ceļotāju plūsmu gaidāmo pieaugumu; un, visbeidzot, tika pievienots skaidrs pārskats par Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja uzskatiem. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI · Ierosināto pasākumu kopsavilkums Ir jādefinē RCP mērķis un funkcijas, ieskaitot marķierierīci-centrālo repozitoriju, un ar tiem saistītie pienākumi. Turklāt ir jāpiešķir pilnvaras Aģentūrai lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā, lai izstrādātu un izveidotu centrālo repozitoriju un veiktu tā darbības pārvaldību, kā arī lai definētu marķierierīces tehniskās specifikācijas, balstoties uz darbības prasību iepriekšēju definēšanu. Ir jāizveido procedūras un nosacījumi, kurus ievēro, izskatot pieteikumu RCP un glabājot reģistrēto ceļotāju datus. Priekšlikuma detalizēts skaidrojums pa pantiem ir atrodams atsevišķā Komisijas dienestu darba dokumentā. · Juridiskais pamats Šīs regulas juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 74. pants, 77. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 77. panta 2. punkta d) apakšpunkts. Līguma 77. panta 2. punkta b) un d) apakšpunkts ir atbilstīgs juridiskais pamats, lai turpmāk noteiktu pasākumus attiecībā uz dalībvalstu ārējo robežu šķērsošanu un izstrādātu standartus un procedūras, ko dalībvalstīm jāievēro, veicot personu pārbaudes pie šādām robežām. Līguma 74. pants ir atbilstīgs juridiskais pamats RCP izveidei un uzturēšanai un informācijas apmaiņas procedūrām starp dalībvalstīm, nodrošinot sadarbību starp dalībvalstu attiecīgajām iestādēm, kā arī starp minētajām iestādēm un Komisiju jomās, uz kuram attiecas Līguma V sadaļa. · Subsidiaritātes princips Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 74. pantu, 77. panta 2. punkta b) apakšpunktu un 77. panta 2. punkta d) apakšpunktu Savienībai ir tiesības pieņemt pasākumus attiecībā uz personu pārbaudēm un dalībvalstu ārējo robežu šķērsošanas efektīvu uzraudzību. Pašreizējos ES noteikumus par dalībvalstu ārējo robežu šķērsošanu ir nepieciešams grozīt, lai ņemtu vērā pieaugošās pasažieru plūsmas un iespējas, ko sniedz jaunās tehnoloģijas. Ir vajadzīgs kopējs režīms saskaņotu noteikumu izveidošanai, ar kuriem atvieglo robežu šķērsošanu reģistrētiem ceļotājiem tā, lai atvieglošana attiektos uz visām Šengenas robežas šķērsošanas vietām, atsevišķi neveicot personas padziļinātu drošības pārbaudi un nesamazinot drošības līmeni. Tādējādi dalībvalstis, rīkojoties atsevišķi, nevar pietiekami labi sasniegt priekšlikuma mērķus. · Proporcionalitātes princips Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikts, ka Savienības rīcība ir samērīga ar Līguma mērķu sasniegšanai nepieciešamo. Formai, kas izvēlēta šim ES pasākumam, ir jārada iespēja sasniegt priekšlikuma mērķi un to īstenot pēc iespējas efektīvāk. Ar ierosināto iniciatīvu tiek turpmāk pilnveidots Šengenas acquis, lai nodrošinātu, ka kopēji noteikumi pie ārējām robežām tiek piemēroti vienādi visās dalībvalstīs. Tādējādi priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu. · Juridiskā instrumenta izvēle Ierosinātais juridiskais instruments: regula. Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda/-u iemesla/-u dēļ. Šajā priekšlikumā tiks paredzēti noteikumi par robežpārbaudēm pie ārējām robežām, kas visās dalībvalstīs ir vienādi. Tādējādi par juridisko instrumentu var izvēlēties vienīgi regulu. · Pamattiesības Ierosinātajai regulai var būt ietekme uz pamattiesībām, jo īpaši tiesībām uz personas datu aizsardzību (ES Pamattiesību hartas 8. pants) un tiesībām uz efektīviem tiesību aizsardzības līdzekļiem (Hartas 47. pants). Priekšlikumā ir iekļauti aizsardzības pasākumi, jo īpaši 15. un 16. pantā, gadījumam, ja RCP piešķirtā piekļuve tiek atteikta vai atsaukta – tas nodrošina tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību –, un 48. un 49. pantā attiecībā uz tiesībām saņemt informāciju, tiesībām piekļūt datiem, kas izmantoti regulas nolūkiem, tiesībām tos labot un dzēst, šo pasākumu skaitā ir arī saskaņā 51. pantu nodrošinātās tiesības uz efektīviem tiesību aizsardzības līdzekļiem. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Komisijas priekšlikums nākamajai daudzgadu finanšu shēmai (MFF) ietver priekšlikumu Iekšējās drošības fondam 2014.–2020. gadā atvēlēt 4,6 miljardus euro (pašreizējās cenās). Priekšlikumā 1,1 miljards euro ir paredzēts kā indikatīva summa IIS un RCP izstrādei, pieņemot, ka izstrādes izmaksas sāksies tikai no 2015. gada[12]. Šis finansiālais atbalsts aptvertu ne tikai centrālo komponentu izmaksas visā MFF periodā (ES līmenis, gan izstrādes, gan darbības izmaksas), bet arī abu minēto sistēmu valsts līmeņa, dalībvalstu komponentu izstrādes izmaksas pieejamo resursu robežās. Finansiāla atbalsta sniegšana, lai segtu valsts līmeņa izstrādes izmaksas, nodrošinātu to, ka sarežģītie ekonomiskie apstākļi valstīs neapdraud vai nekavē projektus. Tajā ir iekļauta summa 145 miljonu euro apmērā izmaksām valstu līmenī, kuras saistītas ar IT sistēmu mitināšanu, telpām galalietotāju aprīkojuma mitināšanai un telpām operatoru birojiem. Tajā ir iekļauti arī 341 miljoni euro izmaksām valstu līmenī, kas saistītas uzturēšanu, piemēram, ar aprīkojuma un programmatūras licencēm. Līdzko jaunās sistēmas sāktu darboties, turpmāko darbības izmaksu atbalstam dalībvalstīs varētu izmantot valstu programmas. Tiek ierosināts, ka dalībvalstis var izmantot 50 % piešķīrumu no valsts programmām, lai atbalstītu to IT sistēmu darbības izmaksas, kuras tiek izmantotas, lai pārvaldītu migrācijas plūsmas, kas šķērso Savienības ārējās robežas. Šīs izmaksas var ietvert VIS, SIS un šajā laikā izveidoto jauno sistēmu pārvaldības izmaksas, personāla izmaksas, apkalpošanas izmaksas, drošu telpu īres izmaksas utt. Tādējādi turpmākais instruments vajadzības gadījumā nodrošinātu finansējuma nepārtrauktību. Automatizācijas izmaksas būtu ļoti atšķirīgas atkarībā no automatizēto izeju skaita, kas tiktu izveidotas. 5. PAPILDU INFORMĀCIJA · Līdzdalība Šis priekšlikums pilnveido Šengenas acquis, jo tas attiecas uz ārējo robežu šķērsošanu. Tāpēc ir jāņem vērā šādas sekas saistībā ar dažādajiem protokoliem un nolīgumiem ar asociētajām valstīm. Dānija Saskaņā ar 1. un 2. pantu (22.) Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību (LES) un Līgumam par Eiropas Savienības darbību (LESD), Dānija nepiedalās tādu Padomes pasākumu pieņemšanā, kas paredzēti LESD Trešās daļas V sadaļā. Tā kā šī regula pilnveido Šengenas acquis, Dānija saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešos mēnešos pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi lēmumu par šo regulu, izlemj, vai tā šo regulu ieviesīs savos tiesību aktos. Apvienotā Karaliste un Īrija Saskaņā ar 4. un 5. pantu Protokolā par Šengenas acquis iekļaušanu Eiropas Savienības sistēmā un Padomes Lēmumu 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā, un Padomes Lēmumu 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā Apvienotā Karaliste un Īrija nepiedalās Regulas, ar kuru izveido Reģistrēto ceļotāju programmu, pieņemšanā un šī regula tām nav saistoša un tām nav jāpiemēro. Islande un Norvēģija Procedūras, kas noteiktas Asociācijas nolīgumā, ko noslēgusi Padome un Islandes Republika, un Norvēģijas Karaliste par abu minēto valstu iesaistīšanos Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, ir piemērojamas, jo šis priekšlikums papildina Šengenas acquis, kā paredzēts minētā nolīguma A pielikumā[13]. Šveice Šī regula pilnveido Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma nozīmē, kurš noslēgts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[14]. Lihtenšteina Šī regula pilnveido Šengenas acquis noteikumus tā Protokola nozīmē, kurš parakstīts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[15]. Kipra Šī regula ir akts, kas pilnveido Šengenas acquis vai kā citādi ir ar to saistīts, kā paredzēts 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punktā. Bulgārija un Rumānija Šī regula ir akts, kas pilnveido Šengenas acquis vai kā citādi ir ar to saistīts, kā paredzēts 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktā. 2013/0059 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA , ar ko izveido Reģistrēto ceļotāju programmu EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 74. pantu un 77. panta 2. punkta b) un d) apakšpunktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu[16], pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[17], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[18], apspriedušies ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Robežpārbaudēm ir jānodrošina augsts drošības līmenis, vienlaikus, cik vien iespējams, samazinot gaidīšanas laiku. Aizvien pieaugošās ceļotāju plūsmas pie ārējām robežām veicina nepieciešamību atrast jaunus risinājumus šo mērķu sasniegšanai. Lielāka robežpārbaužu diferenciācija ļaus dalībvalstīm izmantot vienkāršotas pārbaudes attiecībā uz tiem trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri tiek novērtēti kā zema riska ceļotāji. (2) ES pilsoņi var izmantot automatizētas robežkontroles sistēmas, un tās ir pierādījušas savu efektivitāti robežpārbaužu paātrināšanā. Arī trešo valstu valstspiederīgajiem ir jāsniedz iespēja tās izmantot, lai palīdzētu samazināt gaidīšanas laiku, vienlaikus garantējot augstu drošības līmeni. (3) Komisijas 2008. gada 13. februāra paziņojumā “Sagatavojot nākamos soļus robežu pārvaldībai Eiropas Savienībā”[19], ir izklāstīta nepieciešamība izveidot reģistrēto ceļotāju programmu (RCP) bieži ceļojošiem trešo valstu valstspiederīgajiem un ieviest automatizētas robežkontroles sistēmas kā daļu no Integrētas robežu pārvaldības Eiropas stratēģijas. (4) Eiropadome 2008. gada 19. un 20. jūnijā uzsvēra to, cik svarīgi ir turpināt darbu pie ES integrētas robežu pārvaldības stratēģijas izstrādes, tostarp labāk izmantojot modernās tehnoloģijas, lai uzlabotu ārējo robežu pārvaldību. (5) Komisijas 2009. gada 10. jūnija paziņojumā “Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa pilsoņu interesēs”[20] tika uzsvērta nepieciešamība izveidot Reģistrēto ceļotāju programmu, lai nodrošinātu raitu ieceļošanu Savienībā. (6) Eiropadome 2011. gada 23. un 24. jūnija sanāksmē aicināja strauji virzīt uz priekšu darbu pie “viedrobežām”. Kā pirmo atbildi uz šo aicinājumu Komisija 2011. gada 25. oktobrī publicēja paziņojumu “Viedrobežas – risinājumi un turpmākā rīcība”. (7) RCP mērķim vajadzētu būt atvieglot Savienības ārējo robežu šķērsošanu bieži ceļojošiem trešo valstu ceļotājiem, kuriem ir iepriekš veikta personas pirmatnējā pārbaude un personas padziļināta drošības pārbaude. (8) RCP noteikumiem vajadzētu būt vienādiem visās dalībvalstīs, lai ļautu reģistrētiem ceļotājiem gūt labumu no atvieglotām robežpārbaudēm visās dalībvalstu ārējās robežas šķērsošanas vietās bez nepieciešamības katrai dalībvalstij atsevišķi iepriekš veikt personas pirmatnējo pārbaudi un padziļinātu drošības pārbaudi. (9) Ir nepieciešams precizēt RCP mērķus un tās tehnisko uzbūvi, paredzēt noteikumus par tās darbību un izmantošanu un noteikt pienākumus saistībā ar sistēmu, sistēmā ievadāmo datu kategorijas, datu ievadīšanas mērķus, ievadīšanas kritērijus, iestādes, kurām ir tiesības piekļūt datiem, un turpmākus noteikumus par datu apstrādi un aizsardzību. (10) Aģentūrai lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1077/2011 (2011. gada 25. oktobris), ar ko izveido Eiropas Aģentūru lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā[21] (turpmāk – Aģentūra) vajadzētu būt atbildīgai par centralizētas sistēmas pārvaldību, kura sastāv no centrālā repozitorija, rezerves centrālā repozitorija, vienotām saskarnēm katrā dalībvalstī, tīkla ieejas punktiem un komunikācijas infrastruktūras starp centrālo repozitoriju un tīkla ieejas punktiem. Turklāt Aģentūrai vajadzētu būt atbildīgai par marķierierīces tehnisko specifikāciju definēšanu, lai garantētu RCP sadarbspēju visā Savienībā. Dalībvalstīm vajadzētu būt atbildīgām ar savu valsts sistēmu izstrādi un darbības pārvaldību. (11) Centrālajam repozitorijam vajadzētu būt pieslēgtam dalībvalstu valsts sistēmām, lai ļautu kompetentajām dalībvalstu iestādēm apstrādāt datus, kas saistīti ar pieteikumiem RCP. (12) Lai nodrošinātu reģistrēta ceļotāja uzticamu verifikāciju, ir nepieciešams centrālā repozitorijā glabāt unikālo identifikatoru (pieteikuma numuru), biometriskos datus (pirkstu nospiedumus) un burtciparu datus, kas ņemti no pieteikuma, un marķierierīcē glabāt unikālo identifikatoru, kā arī pie ārējām robežām verificēt biometriskos datus. Burtciparu dati un pirkstu nospiedumi būtu jāglabā atsevišķās centrālā repozitorija daļās, un tām nevajadzētu būt saistītām. Saikni starp burtciparu datiem un pirkstu nospiedumiem būtu jāvar izveidot, tikai izmantojot unikālo identifikatoru. (13) Trešo valstu valstspiederīgajiem, kas vēlas piedalīties RCP, būtu jāpierāda nepieciešamība vai jāpamato vēlme bieži vai regulāri ceļot, jo īpaši saistībā ar viņu profesionālo vai ģimenes stāvokli, piemēram, uzņēmējs, ierēdnis, kas iesaistīts regulāros kontaktos ar dalībvalstīm un Savienības iestādēm, pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvis, kas ceļo apmācības, semināru un konferenču apmeklēšanas nolūkos, pētnieks, dalība saimnieciskā darbībā, Savienības pilsoņa ģimenes loceklis, tāda trešās valsts valstspiederīgā, kas legāli uzturas dalībvalstī, ģimenes loceklis. (14) Trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem ir vairākkārtējas ieceļošanas vīza vai D vīza, kas ir derīga vismaz vienu gadu, vai dalībvalsts izsniegtas uzturēšanās atļaujas turētājiem parasti būtu jāļauj izmantot RCP, ja tie to pieprasa. (15) Ja trešās valsts valstspiederīgais piesakās vairākkārtējas ieceļošanas vīzai un piekļuvei RCP, kompetentās iestādes var izlemt izskatīt un pieņemt lēmumu par abiem pieteikumiem vienlaikus, balstoties uz vienu un to pašu interviju un tiem pašiem apliecinošajiem dokumentiem. (16) Savienības pilsoņu ģimenes locekļiem parasti būtu jāpiešķir piekļuve RCP. Savienības pilsoņu ģimenes locekļiem būtu arī jāļauj izmantot RCP, ja tie Savienības teritorijā neuzturas pastāvīgi, bet bieži ceļo uz kādu dalībvalsti, lai pavadītu attiecīgo Savienības pilsoni vai pārceltos kopā ar to. Savienības pilsoņu ģimenes locekļu pārbaudes, kuri šķērso Savienības ārējās robežas, būtu jāveic saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/38/EK (2004. gada 29. aprīlis) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā[22]. (17) Kritērijiem, kas tiek izmantoti Savienības pilsoņu ģimenes locekļu iesniegtu pieteikumu izskatīšanai, vajadzētu būt tādiem pašiem kā kritērijiem, kurus izmanto Savienības pilsoņu ģimenes locekļu iesniegtu vīzu pieteikumu izskatīšanai. Tas atbilstu pastāvošajai robežpārvaldības politikai. (18) Ir nepieciešams noteikt tās dalībvalstu kompetentās iestādes, kuru pienācīgi pilnvarotiem darbiniekiem būs atļauja piekļūt datiem un ievadīt, grozīt, dzēst, aplūkot vai meklēt datus RCP īpašajiem nolūkiem saskaņā ar šo regulu tādā apjomā, kāds vajadzīgs šo darbinieku pienākumu izpildei. (19) Jebkurai centrālajā repozitorijā glabātu RCP datu apstrādei vajadzētu būt samērīgai ar apstrādes mērķiem un vajadzīgai, lai kompetentās iestādes varētu pildīt savus pienākumus. Lietojot RCP, kompetentajām iestādēm būtu jānodrošina, ka tiek ievērota to personu, par kurām datus pieprasa, cilvēka cieņa un personas integritāte, un tām nebūtu jādiskriminē personas, pamatojoties uz dzimumu, rasi vai etnisko izcelsmi, reliģiju vai ticību, invaliditāti, vecumu vai seksuālo orientāciju. (20) Būtu jāsagatavo ārkārtas situāciju plāni, un šo plānus vajadzētu izskaidrot ceļotājiem, aviosabiedrībām/pārvadātājiem un visām iestādēm, kas darbojas robežšķērsošanas vietā. Piemēram, ja reģistrēts ceļotājs kāda iemesla dēļ nevar izmantot automatizēto robežkontroles sistēmu un viņu nosūta manuālas robežpārbaudes veikšanai, būtu jāpievērš pietiekama uzmanība tam, lai attiecīgās procedūras pilnībā atbilstu pamattiesībām. (21) Personas dati, kas atrodas centrālajā repozitorijā (biometriskie dati un burtciparu dati), būtu jāuzglabā ne ilgāk, kā vajadzīgs RCP nolūkiem. Ir piemēroti glabāt datus ne ilgāk kā piecus gadus, lai ļautu ņemt vērā burtciparu datus, izvērtējot vēlāk iesniegtus pieteikumus RCP, un arī ņemt vērā repozitorijā glabātu pirkstu nospiedumu atkārtotu izmantošanu (59 mēneši). Īsāks laika posms šiem nolūkiem nebūtu pietiekams. Dati būtu jādzēš pēc pieciem gadiem, ja vien nav iemesla tos dzēst jau agrāk. Maksimālajam piekļuves RCP derīguma termiņam vajadzētu būt pieciem gadiem. (22) Lai vienkāršotu katra nākamā pieteikuma procedūru, būtu jāparedz iespēja, ka 59 mēnešu laikposmā pirkstu nospiedumus ir iespējams kopēt no pirmā datu ieraksta centrālajā repozitorijā. Ja šis laikposms ir pagājis, pirkstu nospiedumi būtu jāiegūst no jauna. (23) Lai atvieglotu pieteikšanās procedūru, personai būtu jāvar iesniegt pieteikumu par piekļuvi RCP jebkuras dalībvalsts konsulātā vai jebkurā ārējās robežas šķērsošanas vietā. Jebkurai dalībvalstij būtu jāvar izskatīt pieteikumu un lemt par to, pamatojoties uz vienotu pieteikuma veidlapu un vienotiem atbilstības noteikumiem un kritērijiem. Parasti būtu jāveic intervija. (24) Tā kā biometriskie dati tiek reģistrēti centrālajā repozitorijā, pieteikuma iesniedzēja personiskai klātbūtnei – vismaz pirmā pieteikuma gadījumā – vajadzētu būt pamatnoteikumam, lai izvērtētu pieteikumu par piekļuvi RCP un pieņemtu ar to saistītos lēmumus. (25) Automatizētās robežpārbaudes procedūras laikā identitātes verifikācija būtu jāveic, izmantojot centrālajā repozitorijā glabātos biometriskos datus. Verifikācijai vajadzētu būt iespējamai tikai vienlaikus fiziski uzrādot marķierierīci un pirkstu nospiedumus. Automatizētās un manuālās robežpārbaudes procedūras laikā piešķirtās piekļuves verifikācija būtu jāveic, veicot salīdzināšanu ar centrālajā repozitorijā glabātajiem burtciparu datiem, fiziski uzrādot marķierierīci pie robežas. Identitātes un piešķirtās piekļuves verifikācijai robežsargiem, kas veic pirmās līnijas robežpārbaudes, būtu jāsniedz tikai rezultāts “trāpījums”/“nav trāpījuma”. (26) Būtu jāizveido atbilstīgi pasākumi šīs regulas uzraudzībai un novērtēšanai. Lai efektīvi uzraudzītu šīs regulas piemērošanu, regulāri jāveic novērtēšana. (27) Statistikas dati ir svarīgs līdzeklis, lai uzraudzītu robežpārbaudes procedūras, un tie var kalpot kā efektīvs pārvaldības līdzeklis. Tādēļ šādi dati būtu regulāri jāapkopo kopējā formātā. (28) Uz personas datu apstrādi, ko dalībvalstis veic, piemērojot šo regulu, attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti[23]. Tomēr būtu detalizētāk jāizskaidro daži jautājumi saistībā ar datu apstrādes leģitimitāti, atbildību par datu apstrādi, datu subjekta tiesību aizsardzību un datu aizsardzības uzraudzību. (29) Savienības iestādēm un struktūrām, kad tās pilda pienākumus saistībā ar marķierierīces-repozitorija darbības pārvaldību, ir piemērojama Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti[24]. Tomēr būtu detalizētāk jāizskaidro daži jautājumi saistībā ar personas datu apstrādes leģitimitāti, atbildību par datu apstrādi un datu aizsardzības uzraudzību. (30) Personas datu apstrādes likumība dalībvalstīs būtu jāuzrauga neatkarīgām uzraudzības iestādēm, kas izveidotas saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 28. pantu, savukārt Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam, kas izveidots ar Regulu (EK) Nr. 45/2001, būtu jāuzrauga Savienības iestāžu un struktūru darbība saistībā ar personas datu apstrādi, ņemot vērā Savienības iestāžu un struktūru ierobežotos uzdevumus attiecībā uz šiem datiem. (31) Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam un uzraudzības iestādēm būtu aktīvi jāsadarbojas, lai nodrošinātu RCP koordinētu pārraudzību. (32) Dalībvalstīm būtu jāpieņem noteikumi par sankcijām, kas piemērojamas attiecībā uz šīs regulas noteikumu pārkāpumiem, un būtu jānodrošina, ka tās tiek īstenotas. (33) Lai nodrošinātu vienotus šīs regulas īstenošanas nosacījumus, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras. Šīs pilnvaras būtu jāīsteno atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[25]. (34) Lai pieņemtu pielikumu tehniskus grozījumus, Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt aktus saskaņā ar 290. pantu Līgumā par Eiropas Savienības darbību attiecībā uz pielikumu tehnisku grozījumu pieņemšanu atbilstoši 58. pantam. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanas, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, jānodrošina attiecīgo dokumentu vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei. (35) Šajā regulā tiek ievērotas pamattiesības un principi, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, jo īpaši tiesības uz personas datu aizsardzību (8. pants) un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību (51. pants), un tā ir jāpiemēro saskaņā ar šīm tiesībām un principiem. (36) Ņemot vērā to, ka mērķi – izveidot kopēju RCP un noteikt kopējus pienākumus, nosacījumus un procedūras reģistrēto ceļotāju datu glabāšanai – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķas dalībvalstis, un to, ka minētās rīcības mēroga dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai. (37) Saskaņā ar 1. un 2. pantu (22.) Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā un Dānijai šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro. Ņemot vērā to, ka šī regula papildina Šengenas acquis, Dānija saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešos mēnešos pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi lēmumu par šo regulu, izlemj, vai tā šo regulu transponēs savos tiesību aktos. (38) Šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā[26]; tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro. (39) Šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā[27]; tādēļ Īrija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un Īrijai šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro. (40) Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju – saskaņā ar Nolīgumu, kas noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[28], šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta 1. panta A punktā Padomes Lēmumā 1999/437/EK (1999. gada 17. maijs) par dažiem pasākumiem minētā nolīguma piemērošanai[29]. (41) Attiecībā uz Šveici – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[30], šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Padomes Lēmuma 1999/437/EK (1999. gada 17. maijs) 1. panta A punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK[31] 3. pantu. (42) Attiecībā uz Lihtenšteinu – saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[32], šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Padomes Lēmuma 1999/437/EK (1999. gada 17. maijs) 1. panta A punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2011/350/ES[33] 3. pantu, (43) Attiecībā un Kipru šī regula ir akts, kas pilnveido Šengenas acquis vai ir kā citādi saistīts ar to, kā noteikts 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punktā. (44) Šī regula ir akts, kas pilnveido Šengenas acquis vai ir kā citādi saistīts ar to, kā noteikts 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktā. (45) Tā kā tās dalībvalstis, kuras pilnībā īsteno Šengenas acquis, ir reģistrētajiem ceļotājiem piemērojušas visas nepieciešamās kontroles un iepriekš veikušas personas pirmatnējo pārbaudi un reģistrētie ceļotāji nerada nekādu risku Bulgārijai, Rumānijai un Kiprai, šīs valstis var vienpusēji atzīt reģistrētā ceļotāja dalību RCP, gūstot labumu no robežkontroles atvieglošanas uz ārējās robežas, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I NODAĻA Vispārīgi noteikumi 1. pants Darbības joma Ar šo regulu izveido nosacījumus un procedūras piekļuvei Reģistrēto ceļotāju programmai (RCP) un paredz marķierierīces-centrālā repozitorija kā sistēmas reģistrēto ceļotāju datu glabāšanai RCP mērķi, funkcijas un atbildību. 2. pants RCP izveide 1. RCP pamatojas uz reģistrēto ceļotāju datu glabāšanai paredzētu sistēmu, kura, no vienas puses, balstās uz marķierierīcēm, ko glabā ceļotāji, un, no otras puses, uz centrālo repozitoriju, kas ir centrāli izvietota glabātuve RCP datiem, ko kopā apzīmē ar jēdzienu “marķierierīce-centrālais repozitorijs”. 2. Marķierierīces-centrālā repozitorija tehniskā arhitektūra ir sīkāk noteikta 21. pantā. 3. Aģentūrai lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (turpmāk – Aģentūra) tiek uzdota centrālā repozitorija, vienotās saskarnes katrā dalībvalstī, tīkla ieejas punktu un komunikācijas infrastruktūras starp centrālo repozitoriju un tīkla ieejas punktiem izstrāde un darbības pārvaldība. Aģentūra ir arī atbildīga par marķierierīces tehnisko specifikāciju noteikšanu. 3. pants Definīcijas Šajā regulā izmanto šādas definīcijas: 1) “Reģistrēto ceļotāju programma” (RCP) ir programma, kas ļauj trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem ir iepriekš veikta padziļināta drošības pārbaude un kuriem ir piešķirta piekļuve RCP, gūt labumu no atvieglotām robežpārbaudēm pie Savienības ārējās robežas; 2) “reģistrēts ceļotājs” ir trešās valsts valstspiederīgais, kuram ir piešķirta piekļuve RCP saskaņā ar šo regulu; 3) “Aģentūra” ir Eiropas Aģentūra lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā, kura izveidota ar Regulu (ES) Nr. 1077/2011; 4) “centrālais repozitorijs” ir centrāli izvietota RCP datu fiziskās glabāšanas vieta; 5) “marķierierīce” ir ierīce, ko izmanto, lai glabātu unikālo identifikatoru, kuru piešķir reģistrētam ceļotājam. Unikālais identifikators sasaista ceļotāju un viņa datus, kuri ievadīti centrālajā repozitorijā; 6) “darbības pārvaldība” ir visi uzdevumi, kas nepieciešami, lai nodrošinātu lielapjoma IT sistēmu darbību, tostarp atbildība par to izmantoto komunikācijas infrastruktūru; 7) “izstrāde” ir visi uzdevumi, kas nepieciešami, lai izveidotu lielapjoma IT sistēmu, tai skaitā tās izmantoto komunikāciju infrastruktūru; 8) “kompetentās iestādes” ir vīzu iestādes un robežas iestādes Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 767/2008[34] 4. panta 3. punkta izpratnē un iestādes, kurām saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir uzticēts veikt personu pārbaudi ārējas robežas šķērsošanas vietās saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 562/2006[35]. 9) “trešās valsts valstspiederīgais” jeb “trešās valsts ceļotājs” ir jebkura persona, kas nav Savienības pilsonis Līguma 20. panta nozīmē vai trešās valsts pilsonis, kuram saskaņā ar nolīgumiem starp Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un attiecīgajām trešām valstīm, no otras puses, ir tiesības brīvi pārvietoties, kas ir līdzvērtīgas Savienības pilsoņu tiesībām; 10) “pieteikuma veidlapa” ir vienota pieteikuma veidlapa, lai piekļūtu RCP, kā noteikts I pielikumā; 11) “biometriskie dati” ir pirkstu nospiedumi; 12) “ceļošanas dokuments” ir pase vai cits līdzvērtīgs dokuments, kas ļauj tā turētājam šķērsot ārējās robežas un kam var piestiprināt vīzu; 13) “verifikācija” ir datu kopumu salīdzināšana, lai apstiprinātu identitāti (pārbaude “viens pret vienu”); 14) “burtciparu dati” ir dati, ko veido burti, cipari, īpašas zīmes, atstarpe un pieturzīmes; 15) “valsts sistēma” ir nepieciešamā aparatūra, programmatūra un valsts komunikācijas infrastruktūra, lai saslēgtu 23. panta 2. punktā noteikto kompetento iestāžu galalietotāju ierīces ar tīkla ieejas punktiem katrā dalībvalstī; 16) “marķierierīce–centrālais repozitorijs” ir sistēma datu par reģistrētajiem ceļotājiem glabāšanai, kura sastāv no centrālā repozitorija un marķierierīces; 17) “atbildīgā dalībvalsts” ir dalībvalsts, kas ir ievadījusi datus centrālajā repozitorijā; 18) “kopīgs pieteikumu pieņemšanas centrs” ir centrs, kas minēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 810/2009 41. panta 2. punktā[36]; 19) “uzraudzības iestāde” ir uzraudzības iestāde, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 28. pantu. II Nodaļa Procedūras un nosacījumi, ko piemēro pieteikuma par piekļuvi RCP iesniegšanai 4. pants Iestādes un dalībvalstis, kas ir kompetentas izskatīt un lemt par pieteikumiem piekļuvei RCP Kompetentās iestādes, kas ir tiesīgas izskatīt un lemt par pieteikumiem piekļuvei RCP, ir pienācīgi pilnvaroti jebkuras dalībvalsts vīzu un robežas iestāžu darbinieki. 5. pants Pieteikuma iesniegšana 1. Trešās valsts valstspiederīgais var iesniegt pieteikumu piekļuvei RCP jebkuras dalībvalsts konsulātā, jebkurā kopīgā pieteikumu pieņemšanas centrā vai jebkurā ārējās robežas šķērsošanas vietā. Ja šāda iespēja tiek sniegta, var pieņemt pieteikumu tiešsaistē. 2. Var prasīt, lai pieteikuma iesniedzējs vienojas par pieteikuma iesniegšanas apmeklējuma laiku. Parasti pieteikuma iesniegšanas apmeklējums notiek divās nedēļās pēc dienas, kad apmeklējums lūgts. 3. Ja pieteikuma iesniedzējs piesakās piekļuvei RCP pirmo reizi, viņš tiek aicināts ierasties personīgi, lai nodotu savus pirkstu nospiedumus, veiktu interviju un tiktu pārbaudīti ceļošanas dokumenti. 4. Ja pieteikuma iesniedzējs iesniedz pieteikumu tiešsaistē vai uz viņu attiecas 5. punkta darbības joma, biometriskos datus iesniedz, ceļošanas dokumentu pārbauda un interviju veic (ja piemērojams), kad tiek pieņemts lēmums par pieteikumu un tiek izsniegta marķierierīce. 5. Neskarot 8. pantu, kompetentās iestādes var personu atbrīvot no 3. punktā minētā pienākuma, ja pieteikuma iesniedzējam ir uzturēšanās atļauja vai Savienības pilsoņa ģimenes locekļa uzturēšanās atļauja vai ja tām ir zināms, ka pieteikuma iesniedzējs ir godīgs un uzticams. 6. Iesniedzot pieteikumu, pieteikuma iesniedzējs: a) ir vismaz 12 gadus vecs; b) iesniedz pieteikuma veidlapu saskaņā ar 6. pantu; c) iesniedz ceļošanas dokumentu saskaņā ar 7. pantu; d) ļauj noņemt savus pirkstu nospiedumus saskaņā ar 8. pantu; e) iesniedz apliecinošos dokumentus saskaņā ar 9. pantu un II pielikumu, ja piemērojams; f) samaksā nodevu saskaņā ar 10. pantu. 7. Pieteikuma iesniedzējs var jebkurā brīdi atsaukt savu pieteikumu, pirms par pieteikumu ir pieņemts lēmums. 6. pants Pieteikuma veidlapa 1. Katrs pieteikuma iesniedzējs iesniedz aizpildītu un parakstītu pieteikuma veidlapu. Nepilngadīgie iesniedz pieteikuma veidlapu, kuru parakstījusi persona, kas pastāvīgi īsteno vecāku pilnvaras vai juridisku aizbildnību. 2. Dalībvalstis pieteikumu veidlapu dara plaši, viegli un bez maksas pieejamu pieteikuma iesniedzējiem. 3. Pieteikuma veidlapa ir pieejama vismaz šādās valodās: attiecīgās dalībvalsts oficiālajā(s) valodā(s), trešās valsts vai valstu, kurās var iesniegt pieteikumus, oficiālajā(s) valodā(s), un kaimiņos esošo trešo valstu oficiālajā(s) valodā(s), ja piemērojams. 4. Dalībvalstis informē pieteikuma iesniedzējus, kādā(s) valodā(s) var aizpildīt pieteikuma veidlapas. 7. pants Ceļošanas dokuments Pieteikuma iesniedzējs uzrāda mašīnlasāmu ceļošanas dokumentu (MCD) vai elektronisku mašīnlasāmu ceļošanas dokumentu (eMCD), kas ir derīgs vismaz uz laiku, kurā ir pieprasīta piekļuve RCP, un kas ir izsniegts pēdējo piecu gadu laikā. Ceļošanas dokumentā ir nepieciešamā vīza vai tam ir pievienota vajadzīgā mašīnlasāmā uzturēšanas atļauja vai Savienības pilsoņa ģimenes locekļa uzturēšanās atļauja. Pieteikuma iesniedzējs var arī pieteikties vīzai vienlaikus ar pieteikumu RCP, ja piemērojams. 8. pants Biometriskie dati 1. Ja pieteikuma iesniedzējs nav iepriekš pieteicies piekļuvei RCP, dalībvalstis saskaņā ar drošības pasākumiem, kas noteikti Eiropas Padomes Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā, Eiropas Savienības Pamattiesību hartā un Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijā par bērna tiesībām, iegūst pieteikuma iesniedzēja biometriskos datus, proti, četrus plakaniski noņemtus pirkstu nospiedumus digitālā formātā. 2. Ja nav iespējams iegūt četrus pirkstu nospiedumus, tiek iegūts maksimāli iespējamais pirkstu nospiedumu skaits. Dalībvalstis nodrošina, ka pastāv atbilstīgas procedūras, lai nodrošinātu cieņpilnu attieksmi pret pieteikuma iesniedzēju gadījumā, ja, iegūstot pirkstu nospiedumus, rodas grūtības. 3. Ja pirkstu nospiedumi, kas no pieteikuma iesniedzēja iegūti saistībā ar agrāk iesniegtu pieteikumu, pirmo reizi centrālajā repozitorijā ir iekļauti pirms mazāk nekā 59 mēnešiem, skaitot no jaunā pieteikuma iesniegšanas dienas, tad nākamo pieteikumu vajadzībām var izmantot to kopijas. Tomēr, ja pastāv pamatotas šaubas par pieteikuma iesniedzēja identitāti vai nav iespējams nekavējoties apstiprināt, ka pirkstu nospiedumi tika iegūti pirmajā daļā noteiktajā termiņā, kompetentās iestādes iegūst pieteikuma iesniedzēja pirkstu nospiedumus. 4. Specifikācijas par pirkstu nospiedumu izšķirtspēju un pirkstu nospiedumu izmantošanu biometriskai verifikācijai RCP pieņem Komisija saskaņā ar 37. pantu. 5. Pirkstu nospiedumus iegūst kompetento iestāžu kvalificēti un pienācīgi pilnvaroti darbinieki. 6. Pirkstu nospiedumus nesaista ar burtciparu datiem, un tos ievada atsevišķās centrālā repozitorija daļās. 9. pants Apliecinošie dokumenti 1. Iesniedzot pieteikumu piekļuvei RCP, pieteikuma iesniedzējs iesniedz: a) dokumentus, kuros norādīti ceļojumu mērķi; b) pierādījumus par pietiekamiem iztikas līdzekļiem saistībā ar ceļa un uzturēšanās izdevumiem nākamajiem diviem ceļojumiem; c) dokumentus, kas pierāda viņa profesionālo vai ģimenes stāvokli, piemēram, uzņēmējs, ierēdnis, kas iesaistīts regulāros oficiālos kontaktos ar dalībvalstīm vai Savienības iestādēm, pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvis, persona, kas ceļo apmācības, semināru vai konferenču apmeklējuma nolūkos, persona, kas piedalās saimnieciskā darbībā, Savienības pilsoņa ģimenes loceklis, trešās valsts valstspiederīgā, kas legāli uzturas dalībvalstī, ģimenes loceklis. 2. Ja pieteikuma iesniedzējs ir Savienības pilsoņa ģimenes loceklis, kuram ir tiesības brīvi pārvietoties, pieteikuma iesniedzējam tiek prasīts tikai uzrādīt Savienības pilsoņa ģimenes locekļa uzturēšanās atļauju, ko izsniegusi dalībvalsts, ja piemērojams, un pierādījumus par viņa identitāti, valstspiederību un ģimenes saitēm ar Savienības pilsoni, uz kuru attiecas Direktīva 2004/38/EK. 3. Ja trešās valsts valstspiederīgais vienlaikus un vienā un tajā pašā vietā iesniedz pieteikumu vairākkārtējas ieceļošanas vīzai un pieteikumu piekļuvei RCP, ir nepieciešams tikai viens apliecinošo dokumentu komplekts. 4. Ja vairākkārtējas ieceļošanas vīzas turētājs iesniedz pieteikumu RCP tajā pašā vietā, kurā tika izsniegta vairākkārtējas ieceļošanas vīza, bet nedara to tajā pašā laikā, apliecinošos dokumentus, kuri iesniegti līdz ar pieteikumu vairākkārtējas ieceļošanas vīzai, var izmantot, lai izvērtētu pieteikumu RCP. Ja rodas šaubas par to, vai iepriekš iesniegtie apliecinošie dokumenti ir aktuāli, dalībvalsts var pieprasīt jaunus apliecinošos dokumentus desmit darba dienu laikā. Neizsmeļošs apliecinošo dokumentu saraksts, kurus kompetentās iestādes var pieprasīt pieteikuma iesniedzējam, ir iekļauts II pielikumā. 5. Dalībvalstis var prasīt pieteikuma iesniedzējiem iesniegt pierādījumus par apņemšanos segt izdevumus un/vai privātu izmitināšanu, aizpildot veidlapu, ko izstrādā attiecīgā dalībvalsts. Šādus pierādījumus var pieprasīt lielākais par nākamajiem diviem ceļojumiem. Minētajā veidlapā jo īpaši norāda: a) apņemšanās segt izdevumus un/vai privātas izmitināšanas spēkā esības termiņu; b) vai tā paredzēta, lai pierādītu apņemšanos segt izdevumus un/vai nodrošināt izmitināšanu; c) vai uzņemošā persona ir fiziska persona, uzņēmums vai organizācija; d) uzņemošās personas identitāti un kontaktinformāciju; e) ielūgto(s) pieteikuma iesniedzēju(s); f) izmitināšanas vietas adresi; g) iespējamās ģimenes saites ar uzņemošo personu. Papildus veidlapai dalībvalsts valsts valodā(s) veidlapa ir sagatavota vismaz vēl vienā no Savienības iestāžu oficiālajām valodām. Veidlapā personai, kas to paraksta, ir sniegta 48. panta 1. punkta norādītā informācija. Veidlapas paraugu paziņo Komisijai. 6. Kompetentās iestādes var piešķirt atbrīvojumu no vienas vai vairākām prasībām, kuras noteiktas 1. punktā, ja pieteikuma iesniedzējam ir uzturēšanās atļauja vai ja pieteikuma iesniedzējs tām ir pazīstams kā godīga un uzticama persona. 10. pants Maksa 1. Pieteikuma iesniedzējs maksā III pielikumā noteikto maksu. 2. Maksu regulāri pārskata, lai tā atspoguļotu administratīvās izmaksas. Komisijai ir piešķirtas pilnvaras pieņemt deleģētos aktus, kas attiecas uz maksas pielāgošanu, saskaņā ar 59. pantu. 3. Maksu iekasē euro, trešās valsts valūtā vai valūtā, ko parasti lieto tajā trešā valstī, kurā iesniedz pieteikumu, un to neatmaksā neatkarīgi no tā, vai pieteikums tiek apmierināts vai noraidīts, vai pieteikums tiek atsaukts. 4. Iekasējot maksājumus valūtā, kas nav euro, iekasēto maksu attiecīgā valūtā nosaka un regulāri pārskata, piemērojot Eiropas Centrālās bankas noteikto euro valūtas maiņas kursa atsauces likmi. Maksājamo summu var noapaļot. 5. Pieteikuma iesniedzējam par veikto maksājumu izdod kvīti drukātā vai elektroniskā formātā. III NODAĻA Pieteikumu izskatīšana un lēmumu pieņemšana par tiem 11. pants Pieņemamība 1. Kompetentās iestādes verificē, vai: – pieteikuma iesniedzējs ir vismaz 12 gadus vecs, – pieteikumā ir 5. panta 6. punkta b), c) un e) apakšpunktā uzskaitītie elementi, – ir iegūti pieteikuma iesniedzēja biometriskie dati, – ir iekasēta maksa. 2. Ja kompetentās iestādes konstatē, ka 1. punktā minētie nosacījumi ir izpildīti, pieteikumu var pieņemt, un kompetentās iestādes: – ievēro 24. pantā aprakstītās procedūras, – turpina izskatīt pieteikumu. 3. Ja kompetentās iestādes konstatē, ka 1. punktā minētie nosacījumi nav izpildīti, tad pieteikums nav pieņemams, un kompetentās iestādes neizskata pieteikumu un nekavējoties: – atgriež pieteikuma iesniedzējam pieteikuma veidlapu un visus iesniegtos dokumentus, – iznīcina iegūtos biometriskos datus. 12. pants Pieteikuma izskatīšana 1. Pieteikumus izskata un interviju veic, ja vajadzīgs, tikai 4. pantā minētās kompetentās iestādes. 2. Izskatot pieteikumu, kompetentā iestāde verificē: a) ka pieteikuma iesniedzējs atbilst nosacījumiem, kas izklāstīti Regulas (ES) Nr. 562/2006 5. panta 1. punktā; b) ka pieteikuma iesniedzēja ceļošanas dokuments, vīza, uzturēšanās atļauja vai Savienības pilsoņa ģimenes locekļa uzturēšanās atļauja, kā piemērojams, ir derīga un nav fiktīva, viltota vai daļēji viltota; c) ka pieteikuma iesniedzējs pierāda nepieciešamību vai pamato nodomu ceļot bieži un/vai regulāri; d) ka pieteikuma iesniedzējs nav iepriekš pārsniedzis maksimāli atļauto uzturēšanās termiņu dalībvalstīs un ka viņš pierāda savu godīgumu un uzticamību, jo īpaši patiesu nodomu pamest teritoriju noteiktajā laikā; e) pieteikuma iesniedzēja pamatojums plānotās uzturēšanās nolūkam un nosacījumiem; f) ka pieteikuma iesniedzējs pierāda savu finansiālo stāvokli izcelsmes valstī vai pastāvīgās dzīvesvietas valstī un to ka viņam ir pietiekami iztikas līdzekļi gan plānotās uzturēšanās (uzturēšanās reižu) laikā, gan lai atgrieztos savā izcelsmes vai pastāvīgās dzīvesvietas valstī, vai to, ka viņam ir iespējams iegūt šādus līdzekļus likumīgā veidā; g) ka pieteikuma iesniedzējs nav persona, par ko Šengenas Informācijas sistēmā (SIS) ir izdots brīdinājums atteikt ieceļošanu; h) ka pieteikuma iesniedzējs nav uzskatāms par apdraudējumu kādas dalībvalsts sabiedriskajai kārtībai, iekšējai drošībai, sabiedrības veselībai vai dalībvalsts starptautiskajām attiecībām, jo īpaši, ja dalībvalstu datubāzēs par viņu nav izdots brīdinājums, lai minēto iemeslu dēļ atteiktu ieceļošanu; i) vai pieteikuma iesniedzējam iepriekš ir piešķirta piekļuve RCP, tā ir pagarināta, atteikta vai atsaukta. Veicot verifikāciju, ka pieteikuma iesniedzējs izpilda Regulas Nr. 562/2006 5. panta 1. punktā izklāstītos ieceļošanas kritērijus, īpaši tiek izvērtēts, vai pieteikuma iesniedzējs rada nelegālas imigrācijas risku vai risku dalībvalstu drošībai un vai pieteikuma iesniedzējs plāno atstāt dalībvalstu teritoriju atļautās uzturēšanās laikā. 3. Iztikas līdzekļus plānotās uzturēšanās laikam izvērtē saskaņā ar uzturēšanās (uzturēšanās reižu) ilgumu un mērķi (mērķiem), un izmantojot lētu mītnes vietu vidējās cenas attiecīgajā(s) dalībvalstī(s), par pamatu ņemot dalībvalstu noteiktas atsauces summas, kuras noteiktas saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksa 34. pantu. Pierādījums par apņemšanos segt izmaksas un/vai privātu izmitināšanu arī var būt apliecinājums pietiekamiem iztikas līdzekļiem. 4. Pieteikuma izvērtējums jo īpaši balstās uz iesniegto dokumentu autentiskumu un ticamību un pieteikuma iesniedzēja apgalvojumu ticamību un pamatotību. Ja dalībvalstij, kas ir atbildīga par pieteikuma izskatīšanu, rodas šaubas par pieteikuma iesniedzēju, viņa apgalvojumiem vai apliecinošajiem dokumentiem, tā pirms lēmuma pieņemšanas par pieteikumu var apspriesties ar citām dalībvalstīm. 5. Izskatot pieteikumu, kompetentās iestādes pamatotos gadījumos var pieprasīt papildu dokumentus, kā noteikts 9. pantā. 6. Ja iepriekš piekļuve RCP ir atteikta, tas nenozīmē, ka jauns pieteikums tiek automātiski atteikts. Jaunu pieteikumu izvērtē, pamatojoties uz visu pieejamo informāciju. 7. Kritērijiem, kas tiek izmantoti Savienības pilsoņu ģimenes locekļu iesniegtu pieteikumu izskatīšanai, vajadzētu būt tādiem pašiem kā kritērijiem, kurus izmanto viņu iesniegtu vīzas pieteikumu izskatīšanai. 13. pants Lēmums par pieteikumu 1. Par pieteikumu, kas ir pieņemams saskaņā ar 11. pantu, kompetentās iestādes lemj 25 kalendāro dienu laikā no iesniegšanas datuma. 2. Ja vien pieteikums netiek uzskatīts par nepieņemamu vai pieteikuma iesniedzējs to nav atsaucis, tiek pieņemts lēmums, ar kuru: a) piešķir piekļuvi RCP saskaņā ar 14. pantu, vai b) atsaka piekļuvi RCP saskaņā ar 15. pantu. IV NODAĻA Piekļuves RCP piešķiršana, pagarināšana, atteikšana vai atsaukšana 14. pants Piekļuves RCP piešķiršana un pagarināšana 1. Sākotnējā piekļuve RCP tiek piešķirta uz vienu gadu. Piekļuvi pēc pieprasījuma var pagarināt uz diviem gadiem un pēc tam vēl uz diviem gadiem; šādā gadījumā ceļotājiem, kuri ir ievērojuši noteikumus un regulējumu, kas attiecas uz ārējās robežas šķērsošanu un uzturēšanos Šengenas zonā, nav jāiesniedz jauns pieteikums. Laikposms, uz kuru tiek piešķirta piekļuve, nepārsniedz ceļošanas dokumenta, vīzas, uzturēšanās atļaujas vai Savienības pilsoņa ģimenes locekļa uzturēšanās atļaujas, ja piemērojams, derīguma termiņu, un tas balstās uz izvērtējumu, kas veikts saskaņā ar 12. pantu. 2. Personām, kuras ir vairākkārtējas ieceļošanas vīzas vai D kategorijas vīzas, kas derīga vismaz vienu gadu, turētājas vai kurām tās tiek izsniegtas, personām, kurām ir uzturēšanās atļauja, vai Savienības pilsoņu ģimenes locekļiem piekļuvi RCP piešķir bez papildu procesuālām prasībām, ja ir izpildīti materiāltiesiskie nosacījumi, kas noteikti šajā regulā. 3. Regulas 26. pantā noteiktie dati tiek ievadīti centrālajā repozitorijā, kad ir pieņemts lēmums piešķirt piekļuvi RCP. 4. Regulas 27. pantā noteiktie dati tiek ievadīti marķierierīcē, kad ir pieņemts lēmums piešķirt piekļuvi RCP. 5. Regulas 30. pantā noteiktie dati tiek ievadīti centrālajā repozitorijā, kad ir pieņemts lēmums pagarināt piekļuvi RCP. 15. pants Atteikums piešķirt piekļuvi RCP 1. Piekļuvi RCP atsaka, ja pieteikuma iesniedzējs: a) uzrāda ceļošanas dokumentu, kas nav derīgs vai ir fiktīvs, pilnībā viltots vai daļēji viltots; b) viņam nav derīga uzturēšanās atļauja, Savienības pilsoņa ģimenes locekļa uzturēšanās atļauja vai vīza, ja tā nepieciešama saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001[37], un viņš neizpilda to iegūšanai nepieciešamos kritērijus; c) nepierāda nepieciešamību vai nepamato nodomu ceļot bieži un/vai regulāri; d) iepriekš ir pārsniedzis maksimāli atļauto uzturēšanās termiņu dalībvalstīs un viņš nepierāda savu godīgumu un uzticamību, jo īpaši patiesu nodomu pamest teritoriju noteiktajā laikā; e) nesniedz iecerētās uzturēšanās mērķa un apstākļu pamatojumu; f) neapliecina savu finansiālo stāvokli izcelsmes valstī vai pastāvīgās dzīvesvietas valstī un to, ka viņam ir pietiekami iztikas līdzekļi gan plānotās uzturēšanās (uzturēšanās reižu) laikā, gan lai atgrieztos savā izcelsmes vai pastāvīgās dzīvesvietas valstī, vai arī viņam nav iespējams iegūt šādus līdzekļus likumīgā veidā; g) ir persona, par kuru SIS ir izdots brīdinājums; h) tiek uzskatīts par apdraudējumu kādas dalībvalsts sabiedriskajai kārtībai, iekšējai drošībai, sabiedrības veselībai vai starptautiskajām attiecībām, jo īpaši, ja dalībvalstu datubāzēs par viņu ir izdots brīdinājums, lai minēto iemeslu dēļ atteiktu ieceļošanu; vai i) ir pamatotas aizdomas par pieteikuma iesniedzēja iesniegto apliecinošo dokumentu autentiskumu vai to satura patiesumu vai par pieteikuma iesniedzēja izteikto apgalvojumu ticamību. 2. Lēmumu par atteikumu un iemeslus, kas ir tā pamatā, paziņo pieteikuma iesniedzējam, izmantojot IV pielikumā iekļauto standartveidlapu. 3. Neskarot tiesības uz pārskatīšanu tiesās saskaņā ar tās dalībvalsts procesuālajiem tiesību aktiem, kas ir pieņēmusi galīgo lēmumu par pieteikumu, pieteikuma iesniedzējam, kuram ir atteikta piekļuve RCP, ir tiesības prasīt pārskatīt atteikumu, lai apstrīdētu vai labotu kļūdas, atbilstoši tiesībām uz tiesību efektīvu aizsardzību[38]. Pārsūdzības iesniedz pret to dalībvalsti, kas ir pieņēmusi lēmumu par pieteikumu, un saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem. Dalībvalstis sniedz pieteikuma iesniedzējiem informāciju par procedūrām, kas jāievēro pārskatīšanas gadījumā, kā norādīts IV pielikumā. 4. Ja pieteikums piekļuvei RCP tiek atteikts, datus centrālajam repozitorijam pievieno saskaņā ar 28. pantu. 16. pants Atsaukšana 1. Piekļuvi RCP atsauc: a) ja kļūst acīmredzams, ka nosacījumi piekļuvei RCP netika izpildīti; b) ja kļūst acīmredzams, ka nosacījumi piekļuvei RCP vairs netiek izpildīti; c) pēc reģistrētā ceļotāja pieprasījuma. 2. Dalībvalsts kompetentās iestādes saskaņā ar 1. punktu piekļuvi var atsaukt jebkurā laikā. 3. Ja iestādēm, kas nav kompetentās iestādes, ir pierādījumi, kas liecina par to, ka piekļuve RCP būtu jāatsauc saskaņā ar 1. punktu, tās bez kavēšanās informē kompetentās iestādes. 4. Lēmumu par piekļuves RCP atsaukšanu un par iemesliem, kas ir tā pamatā, paziņo reģistrētajam ceļotājam, izmantojot IV pielikumā iekļauto standartveidlapu. 5. Neskarot tiesības uz pārskatīšanu tiesā saskaņā ar tās dalībvalsts procesuālajiem tiesību aktiem, kura ir atsaukusi piekļuvi RCP, reģistrētam ceļotājam, kura piekļuve RCP ir atsaukta, ir tiesības prasīt atsaukšanas pārskatīšanu, lai apstrīdētu vai labotu iespējamās kļūdas, atbilstoši tiesībām uz efektīviem tiesību aizsardzības līdzekļiem[39], ja vien piekļuve nav atsaukta pēc reģistrēta ceļotāja pieprasījuma saskaņā ar 1. punkta c) apakšpunktu. Pārsūdzības ceļ pret to dalībvalsti, kas ir pieņēmusi lēmumu par atsaukšanu, un saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem. Dalībvalstis sniedz pieteikuma iesniedzējiem informāciju par procedūrām, kas jāievēro pārskatīšanas gadījumā, kā norādīts IV pielikumā. 6. Ja piekļuve RCP tiek atsaukta, datus centrālajam repozitorijam pievieno saskaņā ar 29. pantu. 7. Ja piekļuves atsaukšanu pieprasīja reģistrētais ceļotājs, reģistrētajam ceļotājam ir tiesības prasīt, lai viņa dati tiktu nekavējoties dzēsti. Dalībvalstis par šīm tiesībām informē reģistrēto ceļotāju. V NODAĻA Administratīvā vadība un organizācija 17. pants Administrācija 1. Dalībvalstu kompetentās iestādes uztur pieteikumu arhīvus. Katrā atsevišķā pieteikumu lietā ir iekļauta pieteikuma veidlapa, attiecīgo apliecinošo dokumentu kopijas, dati par veiktajām pārbaudēm un piešķirtās piekļuves RCP atsauces numurs, lai darbinieki vajadzības gadījumā varētu rekonstruēt situāciju, kādā pieņemts lēmums par pieteikumu. 2. Atsevišķas pieteikumu lietas tiek glabātas tik ilgi, cik ilgi ir piešķirta piekļuve RCP. 3. Ja piekļuve RCP ir atteikta vai atsaukta, pieteikumu lietas tiek glabātas maksimāli divus gadus. Šis periods sākas no dienas, kad kompetentā iestāde ir pieņēmusi lēmumu atteikt vai atsaukt piekļuvi. Pieteikumus, kurus pieteikuma iesniedzēji ir atsaukuši, dzēš nekavējoties. Dalībvalstis var glabāt pieteikumu datus, tai skaitā apliecinošos dokumentus, elektroniskā formā. 18. pants Resursi pieteikumu izskatīšanai, marķierierīču izsniegšanai, uzraudzībai un statistikai 1. Katra dalībvalsts ir atbildīga par procedūru organizēšanu, kas saistītas ar pieteikumu iesniegšanu un izskatīšanu, kā arī marķierierīču izsniegšanu. 2. Dalībvalstis norīko pietiekamu skaitu attiecīgu darbinieku, lai veiktu uzdevumus, kas saistīti ar pieteikumu izskatīšanu, tādējādi sabiedrībai nodrošinot pieņemamu un saskaņotu pakalpojumu kvalitāti. 3. Kompetentās iestādes sniedz pietiekamu apmācību saviem darbiniekiem un ir atbildīgas par pilnīgas, precīzas un atjauninātas informācijas sniegšanu par attiecīgajiem Savienības un valsts tiesību aktiem. 4. Kompetentās iestādes nodrošina biežu un pienācīgu pieteikumu izskatīšanas, marķierierīču izsniegšanas uzraudzību un veic korektīvus pasākumus, ja tiek atklātas novirzes no šīs regulas noteikumiem. 5. Dalībvalstis saskaņā ar V pielikumā iekļauto tabulu apkopo gada statistikas datus RCP. Šos statistikas datus nosūta Aģentūrai katra gada 1. martā. Aģentūra tos publicē. 19. pants Darbinieku izturēšanās 1. Kompetentās iestādes nodrošina, ka pieteikuma iesniedzējus pieņem, ievērojot pieklājības normas. 2. Kompetentās iestādes, veicot savus pienākumus, respektē cilvēka cieņu. Visi veiktie pasākumi ir samērīgi ar šādu pasākumu mērķiem. 3. Veicot savus uzdevumus, kompetentās iestādes nediskriminē pieteikuma iesniedzējus vai reģistrētos ceļotājus dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai ticības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas dēļ. 20. pants Informācija plašākai sabiedrībai Dalībvalstis nodrošina sabiedrībai visu vajadzīgo informāciju par pieteikumu piekļuvei RCP iesniegšanu, jo īpaši: a) par pieteikumu iesniegšanas kritērijiem, nosacījumiem un procedūrām; b) termiņiem pieteikumu izskatīšanai; c) maksu; d) pieteikumu iesniegšanas vietām. VI NODAĻA Marķierierīces-centrālā repozitorija tehniskā arhitektūra, datu kategorijas un kompetento iestāžu veiktā datu ievade 21. pants Marķierierīces-centrālā repozitorija tehniskā arhitektūra Marķierierīce-centrālais repozitorijs sastāv no: a) centrālā repozitorija, kas ietver galveno repozitoriju un rezerves repozitoriju, kas spēj nodrošināt visas centrālā repozitorija funkcijas sistēmas darbības traucējumu gadījumā; b) vienotas saskarnes katrā dalībvalstī, kas ir balstīta uz kopīgām tehniskajām specifikācijām un ir identiska visām dalībvalstīm; c) tīkla ieejas punktiem, kas ir daļa no vienotās saskarnes un ir valstu piekļuves punkti, kas savieno katras dalībvalsts valsts sistēmu, kas definēta 3. panta 15. punktā, ar centrālo repozitoriju; d) komunikācijas infrastruktūras starp centrālo repozitoriju un tīkla ieejas punktiem; un e) marķierierīce, kas balstīta uz kopējiem tehniskiem standartiem. 22. pants Datu kategorijas centrālajā repozitorijā 1. Centrālajā repozitorijā ievada tikai šādu kategoriju datus: a) burtciparu datus par pieteikuma iesniedzēju un par pieprasīto, piešķirto, atsaukto vai pagarināto piekļuvi, kā minēts 25. panta 1. līdz 4. punktā un 26. pantā un 28., 29. un 30. pantā; b) biometriskos datus, kas minēti 25. panta 5. punktā; Burtciparu datus un biometriskos datus reģistrē atsevišķās centrālā repozitorija daļās. 2. Marķierierīcē, kas minēta 27. pantā, tiek ierakstīts tikai unikālais identifikatora numurs. 23. pants Datu ievade, grozīšana, dzēšana, aplūkošana un meklēšana 1. Piekļuve centrālajam repozitorijam un marķierierīcei, lai ievadītu, grozītu, dzēstu tieši aplūkotu vai meklētu 22. panta 1. punktā minētos datus saskaņā ar šo regulu ir atļauta vienīgi pienācīgi pilnvarotiem kompetento iestāžu darbiniekiem šīs regulas īstenošanas nolūkos. Šo iestāžu piekļuve ir ierobežota tādā apjomā, kas nepieciešams uzdevumu izpildei saskaņā ar šiem nolūkiem, un tā ir samērīga ar sasniedzamajiem mērķiem. 2. Katra dalībvalsts apstiprina kompetentās iestādes, kuru pienācīgi pilnvarotiem darbiniekiem ir piekļuve, lai tajā ievadītu, grozītu, dzēstu, aplūkotu vai meklētu centrālajā repozitorijā vai marķierierīcē reģistrētos datus. Katra dalībvalsts nekavējoties iesniedz Aģentūrai šo iestāžu sarakstu, ietverot 52. panta 4. punktā minētās iestādes, kā arī informē par grozījumiem šajā sarakstā. 3. Četrus mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā Aģentūra publicē 2. punktā minēto iestāžu konsolidēto sarakstu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Ja sarakstā ir grozījumi, Aģentūra vienu reizi gadā publicē atjauninātu konsolidētu sarakstu. 24. pants Procedūras pieteikumā minēto datu ievadīšanai 1. Ja pieteikums ir pieņemams saskaņā ar 11. pantu, kompetentā iestāde nekavējoties izveido pieteikuma datni, ievadot 25. pantā minētos datus centrālajā repozitorijā, ciktāl šie dati ir jāiesniedz pieteikuma iesniedzējam. 2. Ja juridisku iemeslu dēļ konkrēti dati nav jāsniedz, attiecīgajā datu laukā veic atzīmi “nav piemērojams”. 25. pants Dati, kas jāievada pēc pieteikuma par piekļuvi RCP iesniegšanas Pieteikuma datnē kompetentā iestāde ievada šādus datus: 1) unikālo pieteikuma numuru; 2) informāciju par statusu, norādot, ka ir pieprasīta piekļuve RCP; 3) iestādi, kurā pieteikums ir iesniegts, tai skaitā tās atrašanās vietu; 4) šādus datus no pieteikuma veidlapas: a) uzvārdu; vārdu(s); b) uzvārdu pie dzimšanas (agrāko(s) uzvārdu(s)), dzimšanas vietas valsti, pilsonību(pilsonības) un dzimumu; c) dzimšanas datumu, dzimšanas vietu; d) ceļošanas dokumenta veidu un numuru, izdevējiestādi, izdošanas laiku un derīguma termiņu; e) pieteikuma iesniegšanas vietu un datumu; f) ja piemērojams saskaņā ar 9. panta 5. punktu, šādas ziņas par personu, kura apņēmusies maksāt pieteikuma iesniedzēja iztikas izmaksas uzturēšanās laikā: i) ja tā ir fiziska persona – tās uzvārdu, vārdu, adresi un telefona numuru; ii) ja tas ir uzņēmums vai cita organizācija – šā uzņēmuma/citas organizācijas nosaukumu un adresi, šā uzņēmuma/organizācijas kontaktpersonas uzvārdu un vārdu, un telefona numuru; g) galvenos ceļojuma nolūkus; h) pieteikuma iesniedzēja adresi un telefona numuru; i) ja piemērojams, vīzas uzlīmes numuru; j) ja piemērojams, uzturēšanās atļaujas vai Savienības pilsoņa ģimenes locekļa uzturēšanās atļaujas numuru; k) pašreizējo nodarbošanos un darba devēju; studentiem: izglītības iestādes nosaukumu; l) nepilngadīgo gadījumā: pieteikuma iesniedzēja vecāku vai juridiskā aizbildņa uzvārdu un vārdu(s). 5) pirkstu nospiedumus saskaņā ar 8. pantu. 26. pants Dati, kas ievadāmi centrālajā repozitorijā, piešķirot vai pieteikuma iesniedzējam atsaucot piekļuvi RCP 1. Ja pieņemts lēmums piešķirt piekļuvi RCP, kompetentā iestāde, kas piešķīrusi piekļuvi, pieteikuma datnē ievada šādus papildu datus: a) informāciju par statusu, norādot, ka ir piešķirta piekļuve RCP; b) iestādi, kas piešķīrusi piekļuvi, ieskaitot arī tās atrašanās vietu; c) lēmuma piešķirt piekļuvi RCP datums un vieta; d) piekļuves derīguma termiņa sākuma un beigu datums. 2. Ja pieteikuma iesniedzējs atsauc pieteikumu pirms ir pieņemts lēmums par piekļuves RCP piešķiršanu, kompetentā iestāde pieteikumā norāda, ka pieteikuma procedūra tiek izbeigta šā iemesla dēļ, datumu, kad pieteikuma procedūras ir izbeigta, un dzēš datus no pieteikuma datnes. 27. pants Marķierierīcē ievadāmie dati, piešķirot piekļuvi RCP 1. Ja pieņemts lēmums piešķirt piekļuvi RCP, kompetentā iestāde, kas piešķīrusi piekļuvi, marķierierīcē ievada unikālā identifikatora numuru. Unikālā identifikatora numurs ir tāds pats kā pieteikuma numurs. 2. Marķierierīci izsniedz pieteikuma iesniedzējam. 28. pants Dati, kas pievienojami centrālajā repozitorijā, atsakot piekļuvi RCP 1. Ja pieņemts lēmums atteikt piekļuvi RCP, kompetentā iestāde, kas atteikusi piekļuvi, pieteikuma datnē ievada šādus papildu datus: a) informāciju par statusu, norādot, ka ir atteikta piekļuve RCP; b) iestādi, kas atteikusi piekļuvi RCP, ieskaitot arī tās atrašanās vietu; c) lēmuma atteikt piekļuvi RCP vietu un datumu. 2. Pieteikuma datnē ir norādīts arī pamatojums, kāpēc piekļuve RCP tika atteikta, kas ir viens vai vairāki no 15. panta 1. punktā uzskaitītajiem iemesliem. 29. pants Dati, kas pievienojami centrālajā repozitorijā, atsaucot piekļuvi RCP 1. Ja pieņemts lēmums atsaukt piekļuvi RCP, kompetentā iestāde, kas pieņēmusi lēmumu, pieteikuma datnē ievada šādus papildu datus: a) informāciju par statusu, norādot, ka ir atsaukta piekļuve RCP; b) iestādi, kas atsaukusi piekļuvi, ieskaitot arī tās atrašanās vietu; c) lēmuma atsaukt piekļuvi RCP pieņemšanas vietu un datumu. 2. Pieteikuma datnē ir norādīts arī pamatojums, kāpēc piekļuve RCP tika atsaukta, kas ir viens vai vairāki no 16. panta 1. punktā uzskaitītajiem iemesliem. 30. pants Dati, kas pievienojami centrālajā repozitorijā, pagarinot piekļuvi RCP Ja pieņemts lēmums pagarināt piekļuvi RCP, kompetentā iestāde, kas pieņēmusi lēmumu, pieteikuma datnē ievada šādus papildu datus: a) informāciju par statusu, norādot, ka ir pagarināta piekļuve RCP; b) iestādi, kas pagarinājusi piekļuvi, ieskaitot arī tās atrašanās vietu; c) lēmuma pieņemšanas vietu un datumu; d) pagarinātā termiņa sākuma un beigu datumu. VII NODAĻA Datu izmantošana 31. pants Datu izmantošana saistībā ar pieteikumu izskatīšanu, nozagtu vai nozaudētu marķierierīci vai problēmām, kas rodas, atvieglojot robežšķērsošanu reģistrētiem ceļotājiem 1. Kompetentā iestāde aplūko centrālo repozitoriju, lai izskatītu pieteikumus un pieņemtu lēmumus saistībā ar šiem pieteikumiem, tai skaitā lēmumus atsaukt vai pagarināt piekļuvi RCP. Turklāt kompetentās iestādes aplūko centrālo repozitoriju, ja marķierierīce ir nozaudēta vai nozagta vai ja rodas problēmas saistībā ar robežšķērsošanas atvieglošanu reģistrētiem ceļotājiem. 2. Šā panta 1. punktā minētajos nolūkos kompetentā iestāde veic meklēšanu, izmantojot vienu vai vairākus no šādiem datiem: a) unikālo pieteikuma numuru; b) datus, kas minēti 25. panta 4. punkta a), b) un c) apakšpunktā; c) ceļošanas dokumenta datus, kas minēti 25. panta 4. punkta d) apakšpunktā; d) ja piemērojams, vīzas uzlīmes, uzturēšanās atļaujas vai Savienības pilsoņa ģimenes locekļa uzturēšanās atļaujas numuru. 3. Ja meklēšana, izmantojot vienus vai vairākus 2. punkta minētos datus, norāda, ka dati par pieteikuma iesniedzēju ir reģistrēti centrālajā repozitorijā, kompetentajai iestādei piešķir piekļuvi pieteikuma datnei, bet ne atsevišķajai sekcijai, kurā iekļauti biometriskie dati. 4. Lai pagarinātu piekļuvi RCP un ja rodas problēmas saistībā ar reģistrētu ceļotāju robežšķērsošanas atvieglošanu, kompetentā iestāde veic meklēšanu centrālā repozitorija atsevišķajā daļā, kurā iekļauti biometriskie dati, tikai, ja reģistrētais ceļotājs vienlaikus uzrāda marķierierīci un pirkstu nospiedumus. Ja meklēšana atklāj, ka dati par reģistrēto ceļotāju ir reģistrēti centrālajā repozitorijā, kompetentajai iestādei piešķir piekļuvi pieteikuma datnei, ieskaitot biometriskos datus. 5. Kompetentā iestāde veic meklēšanu centrālā repozitorija atsevišķajā daļā, tikai izmantojot biometriskos datus, bez marķierierīces tikai, lai izskatītu pieteikumus, lemtu par piekļuves RCP atcelšanu un gadījumā, ja marķierierīce ir nozaudēta vai nozagta. Ja meklēšana atklāj, ka dati par pieteikuma iesniedzēju ir reģistrēti centrālajā repozitorijā, kompetentajai iestādei piešķir piekļuvi pieteikuma datnei, ieskaitot biometriskos datus. 32. pants Datu izmantošana ārējās robežas robežšķērsošanas vietās robežpārbaudes veikšanai 1. Lai reģistrētiem ceļotājiem atvieglotu robežpārbaudes, verificējot reģistrētā ceļotāja identitāti un verificējot, ka ir piešķirta piekļuve RCP un/vai ka nosacījumi ieceļošanai dalībvalstu teritorijā vai izceļošanai no tās saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksu ir izpildīti, kompetentajai iestādei ir piekļuve centrālajam repozitorijam meklēšanas veikšanai, izmantojot unikālo identifikatora numuru (marķierierīci) un ceļošanas dokumenta numuru, lai verificētu, ka ir piešķirta piekļuve RCP, un veiktu reģistrētā ceļotāja identitātes verifikāciju, verificējot reģistrētā ceļotāja pirkstu nospiedumus. 2. Ja meklēšana, izmantojot 1. punktā minētos datus, atklāj, ka dati par reģistrēto ceļotāju ir reģistrēti centrālajā repozitorijā, kompetentajai iestādei sniedz informāciju “trāpījums”/“trāpījuma nav”. 3. Ja tiek veikta manuāla robežpārbaude, reģistrēta ceļotāja identitātes verifikāciju, neskarot 1. punktu, var veikt manuāli, vizuāli pārbaudot ceļošanas dokumentu. 33. pants Datu izmantošana pārskatiem un statistikai Kompetentās iestādes aplūko šādus datus vienīgi pārskatu un statistikas mērķiem, bez iespējas identificēt atsevišķus pieteikumu iesniedzējus: 1) informācija par statusu; 2) pieteikuma iesniedzēja pašreizējā valstspiederība; 3) pieteikuma vieta un datums; 4) lēmuma par piekļuvi RCP veids (veidi) un pamatojums (pamatojumi); 5) ceļošanas dokumenta (dokumentu) veids un izdevēja valsts; 6) kompetentā iestāde, tai skaitā tās atrašanās vieta, ja ir pieņemts lēmums piešķirt, atteikt, atsaukt vai pagarināt piekļuvi RCP un lēmuma datums; 7) ceļojumu nolūki; 8) nozaudētas vai nozagtas marķierierīces. VIII NODAĻA Uzglabāšanas termiņš, datu grozīšana un nozaudēta vai nozagta marķierierīce 34. pants Datu glabāšanas ilgums 1. Katru pieteikuma datni centrālajā repozitorijā glabā ne ilgāk kā piecus gadus, neskarot datu dzēšanu, kas minēta 16. panta 7. punktā, 26. panta 2. punktā un 35. pantā, kā arī datu apstrādes darbību reģistrēšanu, kas minēta 45. pantā. Šis termiņš sākas: a) datumā, kad beidzas piešķirtās vai pagarinātas piekļuves RCP derīguma termiņš; b) dienā, kad centrālajā repozitorijā izveidota pieteikuma datne, ja pieteikums ir ticis atsaukts; c) kompetentās iestādes lēmuma datumā, ja piekļuve RCP ir bijusi atteikta vai atsaukta. 2. Pēc 1. punktā minētā termiņa beigām centrālais repozitorijs automātiski dzēš attiecīgo pieteikuma datni. 3. Reģistrētais ceļotājs var paturēt marķierierīci. 35. pants Datu grozīšana un datu dzēšana pirms noteiktā laika 1. Vienīgi atbildīgajai dalībvalstij ir tiesības grozīt datus, kas ievadīti centrālajā repozitorijā, labojot vai dzēšot šādus datus. 2. Ja atbildīgajai dalībvalstij ir pierādījumi, ka centrālajā repozitorijā apstrādātie dati ir neprecīzi vai ka dati centrālajā repozitorijā tika apstrādāti pretrunā ar šo regulu, tā pārbauda attiecīgos datus un, ja nepieciešams, bez kavēšanās tos dzēš vai labo. To var darīt arī pēc reģistrētā ceļotāja pieprasījuma. 3. Ja dalībvalstij, kas nav atbildīgā dalībvalsts, ir pierādījumi, ka centrālajā repozitorijā apstrādātie dati ir neprecīzi vai ka dati centrālajā repozitorijā tika apstrādāti pretrunā ar šo regulu tā bez kavēšanās informē atbildīgo dalībvalsti. Atbildīgā dalībvalsts minētos datus pārbauda un, ja vajadzīgs, tos nekavējoties labo vai dzēš. 4. Ja pirms 34. panta 1. punktā minētā termiņa izbeigšanās pieteikuma iesniedzējs ir ieguvis dalībvalsts pilsonību, tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kuras pilsonību pieteikuma iesniedzējs ir ieguvis, nekavējoties dzēš pieteikuma datni no centrālā repozitorija. 5. Ja atteikumu piešķirt piekļuvi RCP atceļ tiesa vai pārsūdzības struktūra, dalībvalsts, kura atteica piekļuvi RCP, nekavējoties dzēš 28. pantā minētos datus, tiklīdz lēmums, ar kuru atcelts atteikums piekļūt RCP, ir kļuvis galīgs. Kompetentā iestāde no jauna izskata pieteikumu, uz kuru attiecas iepriekš minētais tiesas vai pārsūdzības struktūras lēmums, ņemot vērā tiesas vai pārsūdzības struktūras noteikto. 36. pants Nozaudēta vai nozagta marķierierīce 1. Reģistrētais ceļotājs informē izdevējiestādi, ja marķierierīce ir nozaudēta vai nozagta. 2. Ja par marķierīces nozaudēšanu vai zādzību kompetentajām iestādēm ziņo trešā persona, kompetentās iestādes bloķē piešķirto piekļuvi RCP un informē dalībvalsti, kas piekļuvi piešķīrusi. Atbildīgā dalībvalsts informē reģistrēto ceļotāju par nozaudēto vai nozagto marķierierīci, izmantojot telefonu, faksu, pastu vai e-pastu. 3. Ja par marķierierīces nozaudēšanu vai zādzību ziņo reģistrētais ceļotājs, atbildīgā dalībvalsts verificē, vai ir piešķirta piekļuve RCP. Pēc reģistrētā ceļotāja pieprasījuma atbildīgā dalībvalsts izsniedz jaunu marķierierīci. Pretējā gadījumā piešķirto piekļuvi bloķē. 4. Reģistrētais ceļotājs sedz jaunas marķierierīces izmaksas. IX NODAĻA Izstrāde, darbība un pienākumi 37. pants Komisijas īstenošanas pasākumu pieņemšana 1. Komisija pieņem pasākumus, kas ir nepieciešami, lai izstrādātu, tehniski īstenotu un pilnveidotu centrālo repozitoriju, vienotās saskarnes un komunikācijas infrastruktūru, jo īpaši: a) specifikācijām, kas attiecas uz izšķirtspēju un pirkstu nospiedumu izmantošanu biometriskai verifikācijai RCP saskaņā ar 8. pantu; b) attiecībā uz sistēmas, tostarp tās komunikācijas infrastruktūras, fiziskās arhitektūras projektēšanu; c) attiecībā uz datu ievadīšanu saskaņā ar 24. pantu; d) attiecībā uz piekļuvi datiem saskaņā ar 31., 32. un 33. pantu; e) attiecībā uz datu glabāšanu, grozīšanu, dzēšanu un dzēšanu pirms noteiktā laika saskaņā ar 34. un 35. pantu; f) attiecībā uz piekļuves bloķēšanu nozaudētas vai nozagtas marķierierīces gadījumā saskaņā ar 36. pantu; g) ierakstu glabāšanu un piekļuvi tiem saskaņā ar 45. pantu; h) veiktspējas prasībām; i) darbības prasību noteikšanu, tai skaitā marķierierīces uzbūvi. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 57. pantā minēto pārbaudes procedūru. 38. pants Izstrāde un darbības pārvaldība 1. Aģentūra ir atbildīga par galvenā repozitorija, rezerves repozitorija, vienoto saskarņu, tai skaitā tīkla ieejas punktu, komunikācijas infrastruktūras starp valstu sistēmām un tīkla ieejas punktiem izstrādi un marķierierīces tehnisko specifikāciju definēšanu, iespējami īsā laikā pēc šīs regulas stāšanās spēkā un pēc tam, kad Komisija ir pieņēmusi 37. pantā minētos pasākumus. Aģentūra pēc labvēlīga Komisijas atzinuma saņemšanas pieņem tehniskās specifikācijas, kas attiecas uz marķierierīci un centrālo repozitoriju, vienotajām saskarnēm un komunikācijas infrastruktūru. Izstrāde sastāv no tehnisko specifikāciju izstrādes un ieviešanas, testēšanas un projekta vispārējās koordinācijas. Aģentūra veic visaptverošu centrāla repozitorija testu kopā ar dalībvalstīm. Komisija informē par testa rezultātiem Eiropas Parlamentu un Padomi. 2. Aģentūra ir atbildīga par galvenā repozitorija, rezerves repozitorija un vienoto saskarņu darbības pārvaldību. Tā sadarbībā ar dalībvalstīm nodrošina, ka vienmēr tiek izmantota labākā pieejamā tehnoloģija, pamatojoties uz izmaksu lietderīguma analīzi. Aģentūra ir atbildīga arī par komunikācijas infrastruktūras starp centrālo repozitoriju un tīkla ieejas punktiem darbības pārvaldību. Centrālā repozitorija operatīvā vadība ir visi uzdevumi, kas vajadzīgi, lai 24 stundas diennaktī 7 dienas nedēļā nodrošinātu centrālā repozitorija darbību saskaņā ar šo regulu, it īpaši uzturēšanas darbi un tehniska pielāgošana, kas vajadzīga, lai sistēmas darbības kvalitāte būtu apmierinošā līmenī, it īpaši attiecībā uz laiku, kas konsulārajām pārstāvniecībām un robežšķērsošanas vietām ir vajadzīgs, lai sazinātos ar centrālo repozitoriju, un šim laikam jābūt pēc iespējas īsākam. 3. Neskarot Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 17. pantu, Aģentūra piemēro attiecīgus noteikumus par dienesta noslēpumu vai citas līdzvērtīgas konfidencialitātes prasības visiem saviem darbiniekiem, kuriem jāstrādā ar RCP datiem. Šis pienākums ir spēkā arī tad, kad šie darbinieki vairs nav attiecīgajā amatā vai darbā, vai pēc tam, kad viņi ir izbeiguši darbības. 39. pants Valstu pienākumi 1. Katra dalībvalsts ir atbildīga par a) valsts sistēmas izstrādi, pieslēgšanu centrālajam repozitorijam un marķierierīču izsniegšanu; b) valsts sistēmas organizēšanu, pārvaldību, darbību un uzturēšanu; c) kompetento valsts iestāžu pienācīgi pilnvarotu darbinieku piekļuves centrālajam repozitorijam pārvaldību un organizēšanu saskaņā ar šo regulu un šo darbinieku saraksta un viņu profilu izveidi un regulāru atjaunināšanu. 2. Katra dalībvalsts izraugās valsts iestādi, kas nodrošina kompetentajām iestādēm piekļuvi centrālajam repozitorijam un pieslēdz minēto valsts iestādi tīkla ieejas punktam. 3. Katra dalībvalsts datu apstrādei piemēro automatizētas procedūras. 4. Pirms iestāžu darbiniekiem, kuriem ir tiesības piekļūt centrālajam repozitorijam, tiek atļauts apstrādāt centrālajā repozitorijā glabātos datus, viņus atbilstīgi apmāca par datu drošību un datu aizsardzības noteikumiem. 5. Valsts sistēmu, kā arī valsts saskarnes uzturēšanas radītās izmaksas sedz no Savienības budžeta. 40. pants Atbildība par datu izmantošanu 1. Katra dalībvalsts nodrošina to, ka datus apstrādā likumīgi, un it īpaši to, ka tikai pienācīgi pilnvaroti darbinieki var piekļūt centrālajā repozitorijā apstrādātajiem datiem, lai pildītu pienākumus saskaņā ar šo regulu. Atbildīgā dalībvalsts it īpaši nodrošina to, ka a) datus vāc likumīgi; b) datus likumīgi pārsūta uz centrālo repozitoriju; c) dati, kad tos pārsūta uz centrālo repozitoriju, ir pareizi un atjaunināti. 2. Aģentūra nodrošina to, ka centrālais repozitorijs darbojas saskaņā ar šo regulu un tās īstenošanas pasākumiem, kas minēti 37. pantā. Aģentūra jo īpaši a) veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu centrālā repozitorija un komunikācijas infrastruktūras starp centrālo repozitoriju un tīkla ieejas punktiem drošību, neskarot katras dalībvalsts pienākumus; b) nodrošina to, ka tikai pienācīgi pilnvarotiem darbiniekiem ir piekļuve datiem, kurus apstrādā centrālajā repozitorijā, lai saskaņā ar šo regulu pildītu Aģentūras uzdevumus. 3. Aģentūra informē Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju par pasākumiem, kurus tā veic saskaņā ar 2. punktu, lai sāktu RCP darbību. 41. pants Datu glabāšana valstu datnēs 1. Dalībvalsts var savās valsts datnēs glabāt burtciparu datus, kurus šī valsts ievadījusi centrālajā repozitorijā, atbilstoši RCP nolūkiem un saskaņā ar attiecīgajām tiesību normām, tai skaitā tiesību normām, kas attiecas uz datu aizsardzību. 2. Datus valstu datnēs neglabā ilgāk nekā tie tiek glabāti centrālajā repozitorijā. 3. Datu izmantošanu, kas neatbilst 1. punktam, uzskata par ļaunprātīgu izmantošanu saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem. 4. Šo pantu nevar interpretēt veidā, kas prasa veikt centrālā repozitorija tehnisku pielāgošanu. Dalībvalstis datus saskaņā ar šo pantu var glabāt vienīgi, pašas sedzot izmaksas un uzņemoties risku, un ar saviem tehniskajiem līdzekļiem. 42. pants Datu nodošana trešām valstīm un starptautiskām organizācijām Datus, ko apstrādā centrālajā repozitorijā vai izskatot pieteikumus saskaņā ar šo regulu, nekādā gadījumā nepārsūta un nedara pieejamus trešai valstij vai starptautiskai organizācijai. 43. pants Datu drošība 1. Atbildīgā dalībvalsts nodrošina datu drošību pirms to nosūtīšanas uz tīkla ieejas punktu un to nosūtīšanas laikā. Katra dalībvalsts nodrošina no centrālā repozitorija saņemto datu drošību. 2. Katra dalībvalsts attiecībā uz savu valsts sistēmu veic vajadzīgos pasākumus, tostarp pieņem drošības plānu, lai: a) fiziski aizsargātu datus, tostarp, izstrādājot ārkārtas rīcības plānus kritiskās infrastruktūras aizsardzībai; b) liegtu nepiederošām personām piekļuvi valsts iekārtām, kurās dalībvalsts veic darbības saskaņā ar RCP mērķi (piekļuves kontrole iekārtām); c) novērstu datu nesankcionētu nolasīšanu, kopēšanu, grozīšanu vai datu nesēju izņemšanu (datu nesēju kontrole); d) novērstu datu nesankcionētu ievadīšanu un liegtu glabāto personas datu nesankcionētu apskati, grozīšanu vai dzēšanu (glabāšanas kontrole); e) novērstu datu nesankcionētu apstrādi centrālajā repozitorijā, kā arī centrālajā repozitorijā apstrādātu datu nesankcionētu grozīšanu vai dzēšanu (datu ievades kontrole); f) nodrošinātu to, ka personām, kas ir pilnvarotas piekļūt centrālajam repozitorijam, ir pieejami tikai tie dati, uz kuriem attiecas viņu piekļuves tiesības, izmantojot tikai individuālu un unikālu lietotāja identitāti un konfidenciālus piekļuves režīmus (datu pieejamības kontrole); g) nodrošinātu to, ka visas iestādes, kurām ir tiesības piekļūt centrālajam repozitorijam, izstrādā profilus, kuros aprakstītas to personu funkcijas un pienākumi, kas ir pilnvarotas ievadīt, grozīt, dzēst, aplūkot un meklēt datus, un pēc 52. pantā minēto uzraudzības iestāžu lūguma nekavējoties dara tām pieejamus šos profilus (personālie profili); h) nodrošinātu iespēju verificēt un noteikt, kurām struktūrām personu datus var pārsūtīt, izmantojot datu sakaru aprīkojumu (sakaru kontrole)/nodrošinātu to, ka var verificēt un noteikt, kurām iestādēm personas datus var pārraidīt, izmantojot datu pārraides ierīces (datu pārraides kontrole); i) nodrošinātu iespēju verificēt un noteikt, kāda veida dati ir apstrādāti centrālajā repozitorijā, kad, kas un kādam mērķim tos ir apstrādājis (datu reģistrēšanas kontrole); j) nodrošinātu to, ka personas datu pārsūtīšanas uz centrālo repozitoriju vai no tā vai datu nesēju transportēšanas laikā nav iespējama personas datu nesankcionēta nolasīšana, kopēšana, grozīšana vai dzēšana, to jo īpaši nodrošinot ar attiecīgiem šifrēšanas paņēmieniem (transportēšanas kontrole); k) uzraudzītu šajā punktā minēto drošības pasākumu efektivitāti un veiktu vajadzīgos organizatoriskos pasākumus saistībā ar iekšējo uzraudzību, lai nodrošinātu atbilstību šai regulai (paškontrole). 3. Aģentūra veic nepieciešamos pasākumus, lai sasniegtu mērķus, kas minēti 2. punktā attiecībā uz centrālā repozitorija darbību, tostarp drošības plāna pieņemšanu. 44. pants Atbildība 1. Katra persona vai katra dalībvalsts, kam nodarīts kaitējums sakarā ar kādu nelikumīgu datu apstrādes darbību vai kādu darbību, kas nesaskan ar šajā regulā paredzētajiem noteikumiem, ir tiesīga saņemt kompensāciju no dalībvalsts, kas atbild par nodarīto kaitējumu. Minēto valsti pa daļai vai pilnīgi atbrīvo no šādas atbildības, ja tā pierāda, ka nav atbildīga par faktu, kas izraisījis kaitējumu. 2. Ja sakarā ar to, ka kāda dalībvalsts nav ievērojusi pienākumus saskaņā ar šo regulu, nodarīts kaitējums RCP, minētā dalībvalsts ir atbildīga par šādu kaitējumu, izņemot gadījumu, kad un ciktāl Aģentūra vai cita dalībvalsts, kas piedalās RCP, nav veikusi saprātīgus pasākumus, lai kaitējumu novērstu vai mazinātu tā sekas. 3. Pret dalībvalsti vērstas prasības par kompensāciju par kaitējumu, kā minēts 1. un 2. punktā, reglamentē atbildētājas dalībvalsts tiesību aktu noteikumi. 45. pants Datu apstrādes darbību reģistrēšana 1. Katra dalībvalsts un Aģentūra reģistrē visas datu apstrādes darbības centrālajā repozitorijā. Šajos ierakstos norāda 23. panta 1. punktā un 31. līdz 33. pantā minēto datu izmantošanas mērķi, pārsūtīto datu veidu, kā minēts 25. līdz 26. un 28. līdz 30. pantā, un tās iestādes nosaukumu, kura ievada vai iegūst datus, kā minēts 31. līdz 33. pantā. Turklāt katra dalībvalsts veic uzskaiti par darbiniekiem, kam ir attiecīgās pilnvaras ievadīt un iegūt datus. 2. Šādus ierakstus drīkst izmantot tikai datu aizsardzības uzraudzībai saistībā ar datu apstrādes pieļaujamību, kā arī, lai nodrošinātu datu drošību. Ierakstus aizsargā ar atbilstīgiem pasākumiem, lai tiem nepiekļūtu nepilnvarotas personas, un reģistrus izdzēš vienu gadu pēc tam, kad beidzies piecus gadus ilgais uzglabāšanas termiņš, kas minēts 33. panta 1. punktā, ja vien tie nav nepieciešami jau iesāktās uzraudzības procedūrās. 46. pants Pašuzraudzība Dalībvalstis nodrošina, ka katra iestāde, kurai ir tiesības piekļūt centrālā repozitorija datiem, veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu atbilstību šai regulai, un vajadzības gadījumā sadarbojas ar uzraudzības iestādi. 47. pants Sankcijas Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka centrālajā repozitorijā ievadīto datu ļaunprātīga izmantošana saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir sodāma, tostarp ar administratīvām sankcijām un/vai kriminālsankcijām, kas ir iedarbīgas, samērīgas un atturošas. X NODAĻA Datu subjekta tiesības un uzraudzība 48. pants Tiesības uz informāciju 1. Atbildīgā dalībvalsts sniedz pieteikuma iesniedzējam un 25. panta 4. punkta f) apakšpunktā minētajām personām šādu informāciju: a) 52. panta 4. punktā minētā personas datu apstrādātāja identitāti, tai skaitā viņa kontaktdatus; b) nolūkus, kādos datus apstrādās RCP; c) datu saņēmēju kategorijas; d) datu uzglabāšanas termiņu; e) ka datu vākšana ir obligāti vajadzīga, lai pieteikumu varētu izskatīt; f) ka pastāv tiesības uz piekļuvi datiem, kas attiecas uz viņu, un tiesības pieprasīt, lai tiktu laboti kļūdaini dati, kas attiecas uz viņu, vai lai tiktu dzēsti pretlikumīgi apstrādāti dati, kas attiecas uz viņu, kā arī tiesības saņemt informāciju par šo tiesību īstenošanas procedūrām un 52. panta 1. punktā minēto uzraudzības iestāžu kontaktinformāciju, kurām jāizskata sūdzības attiecībā uz personas datu aizsardzību. 2. Pieteikuma iesniedzējam rakstiski sniedz 1. punktā minēto informāciju, kad tiek iegūti dati no pieteikuma veidlapas un pirkstu nospiedumi, kā minēts 25. panta 4. un 5. punktā. 3. Šā panta 1. punktā minēto informāciju sniedz 25. panta 4. punkta f) apakšpunktā minētajām personām, norādot to veidlapās, kas šīm personām jāparaksta, lai apliecinātu uzaicinājumu, apņemšanos segt izdevumus un izmitināšanu. Ja šādas minēto personu parakstītas veidlapas nav, šo informāciju sniedz saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 11. pantu. 49. pants Piekļuves, labošanas un dzēšanas tiesības 1. Neskarot pienākumu sniegt citu informāciju atbilstoši Direktīvas 95/46/EK 12. panta a) punktam, jebkurai personai ir tiesības iegūt informāciju par centrālajā repozitorijā reģistrētajiem datiem, kas uz viņu attiecas, un par to, kura dalībvalsts nosūtījusi datus uz centrālo repozitoriju. Šādu piekļuvi datiem var piešķirt tikai dalībvalsts. Katra dalībvalsts reģistrē ikvienu šādas piekļuves pieprasījumu. 2. Jebkurai personai ir tiesības pieprasīt, lai labo datus, kas attiecas uz viņu un kas ir neprecīzi, un lai dzēš datus, ja tie reģistrēti nelikumīgi. Labošanu un dzēšanu bez kavēšanās veic dalībvalsts, kas saskaņā ar saviem likumiem, noteikumiem un procedūrām pārsūtījusi šos datus. 3. Ja 2. punktā paredzēto pieprasījumu iesniedz citai dalībvalstij, nevis atbildīgajai dalībvalstij, tās dalībvalsts iestādes, kurām pieprasījums iesniegts, 14 dienu laikā sazinās ar atbildīgās dalībvalsts iestādēm. Atbildīgā dalībvalsts viena mēneša laikā pārbauda datu pareizību un to, vai dati centrālajā repozitorijā ir apstrādāti likumīgi. 4. Ja noskaidrojas, ka centrālajā repozitorijā reģistrētie dati ir neprecīzi vai reģistrēti nelikumīgi, dalībvalsts, kura datus pārsūtījusi, datus labo vai dzēš saskaņā ar 35. panta 2. un 3. punktu. Atbildīgā dalībvalsts attiecīgajai personai nekavējoties rakstiski apstiprina to, ka ir veikti pasākumi, lai labotu vai dzēstu datus, kas uz viņu attiecas. 5. Ja atbildīgā dalībvalsts nepiekrīt tam, ka centrālajā repozitorijā reģistrētie dati ir nepareizi vai ir reģistrēti nelikumīgi, tā attiecīgajai personai nekavējoties rakstiski paskaidro, kāpēc tā atsakās labot vai dzēst datus, kas uz viņu attiecas. 6. Atbildīgā dalībvalsts turklāt informē attiecīgo personu par to, kā tai rīkoties gadījumā, ja tā nepiekrīt sniegtajam paskaidrojumam. Tas ietver informāciju par to, kā celt prasību vai iesniegt sūdzību attiecīgās dalībvalsts kompetentajās iestādēs vai tiesās un par to, kāda palīdzība, tostarp no 52. pantā minētajām valsts uzraudzības iestādēm, ir pieejama atbilstīgi attiecīgās dalībvalsts normatīvajiem un administratīvajiem aktiem un procedūrām. 50. pants Sadarbība, lai nodrošinātu tiesības uz datu aizsardzību 1. Dalībvalstis aktīvi sadarbojas, lai aizsargātu tiesības, kas paredzētas 49. panta 2. un 3. punktā. 2. Katrā dalībvalstī uzraudzības iestāde pēc pieprasījuma palīdz attiecīgajai personai un sniedz tai konsultācijas saistībā ar šīs personas tiesību īstenošanu attiecībā uz tādu datu labošanu vai dzēšanu, kas uz viņu attiecas, saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 28. panta 4. punktu. 3. Atbildīgās dalībvalsts uzraudzības iestāde, kas pārsūtījusi datus, un to dalībvalstu uzraudzības iestādes, kurās pieprasījums iesniegts, šajā nolūkā sadarbojas. 51. pants Tiesību aizsardzības līdzekļi 4. Katrā dalībvalstī jebkurai personai ir tiesības iesniegt pieteikumu vai sūdzību tās dalībvalsts kompetentajās iestādēs, kā arī tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzības līdzekli tās dalībvalsts tiesās, kurā attiecīgā persona saņem atteikumu saistībā ar tiesībām piekļūt datiem vai saistībā ar tiesībām uz to datu labošanu vai dzēšanu, kas uz viņu attiecas, kā paredzēts 49. panta 1. un 2. punktā. 5. Uzraudzības iestāžu palīdzība ir pieejama visā procesa laikā. 52. pants Valsts uzraudzības iestādes veiktā uzraudzība 1. Uzraudzības iestāde uzrauga, vai ir likumīga 22. panta 1. punktā minētā personas datu apstrāde, ko veic attiecīgā dalībvalsts, tostarp datu pārsūtīšana uz centrālo repozitoriju un saņemšana no tā. 2. Uzraudzības iestāde nodrošina, ka vismaz reizi četros gados tiek veikta valsts sistēmā notikušo datu apstrādes darbību revīzija saskaņā ar attiecīgiem starptautiskiem revīzijas standartiem. 3. Dalībvalstis nodrošina uzraudzības iestādēm pietiekamus resursus, lai pildītu ar šo regulu uzticētos uzdevumus. 4. Saistībā ar personas datu apstrādi RCP katra dalībvalsts izraugās iestādi, kas ir uzskatāma par personas datu apstrādātāju saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 2. panta d) punktu un kam ir galvenā atbildība par šīs dalībvalsts veikto datu apstrādi. Katra dalībvalsts paziņo Komisijai par šo iestādi. 5. Katra dalībvalsts sniedz jebkuru informāciju, ko pieprasījušas uzraudzības iestādes, un jo īpaši tās sniedz tām informāciju par darbībām, kas veiktas saskaņā ar 39. pantu un 40. panta 1. punktu, nodrošina tām piekļuvi saviem sarakstiem, kas minēti 39. panta 1. punkta c) apakšpunktā, un saviem reģistriem, kas minēti 45. pantā, kā arī ļauj tām jebkurā laikā iekļūt visās tās telpās. 53. pants Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja veiktā uzraudzība 1. Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājs pārbauda, vai Aģentūras veiktā personu datu apstrāde notiek saskaņā ar šo regulu. Attiecīgi piemēro pienākumus un pilnvaras, kas minēti Regulas (EK) Nr. 45/2001 46. un 47. pantā. 2. Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs nodrošina, ka vismaz reizi četros gados tiek veikta Aģentūras veikto personas datu apstrādes darbību revīzija saskaņā ar attiecīgiem starptautiskiem revīzijas standartiem. Šādas revīzijas rezultātus nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei, Aģentūrai, Komisijai un uzraudzības iestādēm. Pirms ziņojuma pieņemšanas Aģentūrai dod iespēju izteikt savus apsvērumus. 3. Aģentūra sniedz Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājam pieprasīto informāciju, dod atļauju piekļūt visiem dokumentiem un ierakstiem, kas minēti 45. panta 1. punktā, kā arī dod atļauju jebkurā laikā piekļūt visām Aģentūras telpām. 54. pants Sadarbība starp uzraudzības iestādēm un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju 1. Uzraudzības iestādes un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs katrs savu attiecīgo kompetenču un pilnvaru robežās aktīvi sadarbojas un nodrošina RCP koordinētu uzraudzību. 2. Tie savu attiecīgo pilnvaru robežās pēc vajadzības veic attiecīgas informācijas apmaiņu, palīdz viens otra