Kopumā dati norāda, ka ar regulu sniegta iespēja nodrošināt sistēmas vienmērīgu darbības turpināšanu. Ja salīdzina datus kopš 2011. gada ar gadiem pirms Regulas (ES) Nr. 182/2011 piemērošanas, redzams, ka gan komiteju skaits, gan to darbība bijusi stabila. Komiteju skaits 2009. gadā bija 266, bet 2014. gadā — 287. Līdzīgi ir arī attiecībā uz pieņemto pasākumu skaitu — 2009. gadā to bija 1808, bet 2014. gadā — 1728.

1. tabula, dati no gada ziņojumiem par komiteju darbību, komiteju sniegto pozitīvo atzinumu kopējais skaits var atšķirties no Komisijas pieņemto aktu skaita, ja atzinumi sniegti vienā gadā, bet akti nav pieņemti līdz nākamajam gadam.* Dati attiecas uz visu 2011. gadu.

Regula (ES) Nr. 182/2011 stājās spēkā 2011. gada 1. martā. Saistībā ar to dalībvalstīm nebija jāveic nekādi pasākumi. Savukārt Komisija 2011. gada 8. jūlijā pieņēma komitejām piemērojamo standarta reglamentu, kas minēts Regulas (ES) Nr. 182/2011 9. pantā; tas tika publicēts Oficiālajā Vēstnesī 2011. gada 12. jūlijā . Atsevišķo, pastāvošo komiteju reglamenti laika gaitā tika pielāgoti jaunajam standarta reglamentam. Regulas 10. pantā paredzētais reģistrs pastāvēja jau kopš 2002. gada, 2008. un 2011. gadā to rūpīgi atjaunoja, un tas tiek pastāvīgi uzlabots.

4. tabula, dati no Komitoloģijas reģistra, dati var atšķirties no datiem gada ziņojumā.

Iepriekš minētie dati liecina, ka Komisija bieži neizmanto iespēju nepieņemt aktu, ja netiek sniegts atzinums. Praksē Komisijas elastība ir būtiski samazināta gadījumos saistībā ar produktu vai vielu apstiprināšanu, piemēram, ģenētiski modificētas pārtikas un barības jomā, jo Komisijai jāpieņem lēmums (par laišanas tirgū atļaušanu vai aizliegšanu) saprātīgā termiņā. Tā nevar atturēties no nostājas paušanas. Šādos gadījumos Komisija arī nevar pieņemt akta projektu, ja komiteja nav sniegusi atzinumu; lai pieņemtu akta projektu, tai vispirms jāvēršas pārsūdzības komitejā. Tas arī daļēji izskaidro, kādēļ pārsūdzības komiteja līdz šim sasaukta galvenokārt šajā politikas jomā. Lai risinātu konkrēto situāciju ģenētiski modificētās pārtikas un barības jomā un pēc risinājuma, kas tika rasts audzēšanas atļauju jomā, Komisija 2015. gada aprīlī pieņēma priekšlikumu grozīt tiesisko regulējumu. Lai gan atļaujas piešķiršanas process tiek saglabāts, priekšlikumā paredz to, ka dalībvalstis var ierobežot vai aizliegt ģenētiski modificētas pārtikas vai barības lietošanu savā teritorijā. Šīs iespējas izmantošanas pamatā jābūt iemeslam, kas nav saistīts ar cilvēku un dzīvnieku veselības un dabas apdraudējumu, kuram pievēršas ES līmenī.

3. tabula, dati no Komitoloģijas reģistra (izņemot pārsūdzības komiteju), dati var atšķirties no datiem gada ziņojumā.

Uz šo lielāko elastību attiecas vairāki izņēmumi, kas minēti Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 4. punktā, t. i., konkrētās politikas jomās (nodokļi, finanšu pakalpojumi, cilvēku veselības vai drošības aizsardzība, dzīvnieku vai augu aizsardzība vai galīgi daudzpusējās aizsardzības pasākumi), tad, ja pamataktā paredzēts, ka nevar pieņemt īstenošanas akta projektu, ja netiek sniegts atzinums (atzinuma nesniegšanas klauzula), vai tad, ja komitejas locekļi ar vienkāršu balsu vairākumu iebilst pret to. Šādos gadījumos Komisija nevar pieņemt projektu. Ja akts tomēr uzskatāms par nepieciešamu, priekšsēdētājs var iesniegt īstenošanas akta grozītu versiju komitejai vai vērsties pārsūdzības komitejā. Atzinuma nesniegšanas klauzula iekļaujama pamataktā tad, ja ir konkrēta nepieciešamība, un likumdevējam tā jāpamato. Kopš Regulas (ES) Nr. 182/2011 stāšanās spēkā Komisija saistībā ar to sniegusi paziņojumus aptuveni 30 gadījumos, reaģējot uz likumdevēja rīcību, jo tas šādas klauzulas iekļāvis pamataktos, nesniedzot tām pamatojumu. Vairums reālo balsu par atzinuma nesniegšanu tomēr vērojams jomās, kuras jau aptver 5. panta 4. punktā minētās konkrētās politikas jomas un kurās Komisija nevar pieņemt aktu bez vēršanās pārsūdzības komitejā, vai jomās (proti, muitā, lauksaimniecībā, attīstības sadarbībā un tirdzniecībā), uz kurām neattiecas neviens no trim izņēmumiem un kurās Komisija vienalga varētu pieņemt aktu, nenododot to izskatīšanai pārsūdzības komitejā.

Ar Regulu (ES) Nr. 182/2011 Komisijai tiek nodrošināta lielāka elastība gadījumos, kad nav kvalificēta balsu vairākuma par vai pret projektu (proti, atzinums netiek sniegts) komitejā pārbaudes procedūras laikā. Iepriekš vadības un regulatīvā procedūra paredzēja, ka tad, ja komiteja nesniedz atzinumu, proti, ja Padome nerīkojas, Komisija pieņem pasākumu. Regulā (ES) Nr. 182/2011 paredzēts, ka Komisija var pieņemt pasākumu gan tad, ja atzinumu nesniedz komiteja, gan tad, ja to nesniedz pārsūdzības komiteja. Lielāku elastību ieviesa, lai sniegtu Komisijai iespēju no jauna apsvērt pasākumu projektus un būt spējīgai lemt par pasākumu projektu pieņemšanu vai iesniegt komitejai grozītu projektu, cita starpā ņemot vērā komitejā paustās nostājas.

Abiem likumdevējiem jābūt pienācīgi un pastāvīgi informētiem par komitejas darbu ar Komitoloģijas reģistra starpniecību. Likumdevējiem ir pārbaudes tiesības saistībā ar īstenošanas aktu projektiem, pamatojoties uz aktiem, kas pieņemti saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru. Tas nozīmē, ka jebkurā procedūras posmā tie var norādīt Komisijai, ka projektā pārsniegtas pamataktā paredzētās īstenošanas pilnvaras. Šādā gadījumā Komisijai jāpārskata projekts un jāinformē Eiropas Parlaments un Padome par to, vai tā plāno projektu saglabāt, grozīt vai atcelt.

Divas galvenās atšķirības salīdzinājumā ar iepriekšējo situāciju ir šādas: vairs nav noteikta pārbaudes perioda un pārbaudes tiesības tagad attiecas arī uz Padomi. Viena mēneša nogaidīšanas termiņa atcelšana radījusi ieguvumus efektivitātes ziņā un nav radījusi problēmas, jo īpaši ņemot vērā to, ka praksē vidējais laiks no balsošanas komitejā līdz īstenošanas akta pieņemšanai ir no 30 līdz 50 dienām (tādējādi jebkurā gadījumā tas ir ilgāks par iepriekšējo viena mēneša termiņu). Līdz 2016. gada janvāra beigām Padome nebija izmantojusi pārbaudes tiesības, bet Eiropas Parlaments tās izmantojis tikai četros gadījumos. Vienā no tiem Eiropas Parlaments pieņēma rezolūciju pēc īstenošanas akta pieņemšanas, kritizējot īso laiku no nodošanas komitejai līdz pieņemšanai.

3.6. Īpašie procedūras noteikumi, kas attiecas uz tirdzniecības aizsardzības pasākumiem (antidempinga un kompensācijas pasākumiem)

Salīdzinājumā ar agrāko sistēmu ir ieviests jauninājums — uz tirdzniecības aizsardzības pasākumiem (antidempinga un kompensācijas pasākumiem) tagad attiecas arī komitejas kontrole, tomēr tiek piemēroti īpaši aizsardzības pasākumi. Pirmkārt, antidempinga un kompensācijas pasākumu gadījumā, kad komiteja nesniedz atzinumu un ar vienkāršu balsu vairākumu iebilst pret īstenošanas akta projektu, akts jānodod izskatīšanai pārsūdzības komitejai. Paredzēta arī apspriešanās ar dalībvalstīm un konkrēti īsāki termiņi. Otrkārt, pārsūdzības komitejas posmā piemēro īpašus noteikumus, kas neļauj Komisijai pieņemt galīgus daudzpusējus aizsardzības pasākumus, ja netiek sniegts pozitīvs atzinums.

Praksē pirms šādu izmaiņu stāšanās spēkā attiecīgie tirdzniecības jomas tiesību akti bija jāpielāgo, lai lēmumiem šajā jomā piemērotu Komisijas īstenošanas aktu kontroles procedūras, ko veic dalībvalstis. Iepriekš tā nebija, tādēļ Regulā (ES) Nr. 182/2011 minētie saskaņošanas noteikumi vēl nebija piemērojami. Tādējādi Regulu (ES) Nr. 182/2011 sāka piemērot tikai līdz ar attiecīgo saskaņošanas tiesību aktu pieņemšanu 2014. gada janvārī. Pieredze ar īpašajiem noteikumiem tādējādi līdz šim bijusi salīdzinoši ierobežota un ir saistīta tikai ar vienas komitejas, proti, Tirdzniecības aizsardzības instrumentu komitejas, darbību (C 44100).

Atzinumi Pieņemtie pasākumi* Pozitīvi atzinumi Atzinumi netiek sniegti Negatīvi atzinumi Pārsūdzības komiteja 2014. gads 35 30 25 10 0 0 2015. gads 43 43 40 2 1 0

5. tabula, dati no Komitoloģijas reģistra un gada ziņojuma*. Komiteju sniegto pozitīvo atzinumu kopējais skaits var atšķirties no Komisijas pieņemto aktu skaita, ja atzinumi sniegti vienā gadā, bet akti nav pieņemti līdz nākamajam gadam.

Līdz šim gadījumos, kad nav sniegti atzinumi, pret īstenošanas akta projektu nav iebilsts ar vienkāršu balsu vairākumu, tādējādi līdz šim pārsūdzības komiteja nav tikusi izmantota.

3.7. Īpašas procedūras

Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantā paredzēta iespēja Komisijai pienācīgi pamatotu, nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ un tad, ja tā paredzēts pamataktā, pieņemt īstenošanas aktu, iepriekš to neiesniedzot komitejai. Komisijas atzinumu iegūst pēc tam, un, ja piemēro pārbaudes procedūru, Komisijai akts jāatceļ negatīva atzinuma gadījumā. Īpaši noteikumi attiecas uz pagaidu antidempinga un kompensācijas pasākumiem. Komisija šo procedūru ir izmantojusi tikai ļoti nedaudzos gadījumos, galvenokārt tirdzniecības aizsardzības instrumentu jomā konsultēšanās procedūras ietvaros.

Vēl viens noteikums, ar ko paredz iespēju pieņemt aktus neatkarīgi no negatīva atzinuma vai tā nesniegšanas, lai nepieļautu būtiskus tirgus traucējumus lauksaimniecības nozarē vai risku Savienības finanšu interesēm, ir izklāstīts 7. pantā. Līdz šim nav bijusi nepieciešamība izmantot šo procedūru.

3.8. Pašreizējā acquis pielāgošana jaunajām procedūrām

Regulas (ES) Nr. 182/2011 13. pantā paredz visu pašreizējo komiteju procedūru atsauču automātisku pielāgošanu jaunajām procedūrām, izņemot regulatīvo kontroles procedūru. Šī automātiskā pielāgošana nodrošinājusi veiksmīgu pāreju uz jauno sistēmu. Regulā (ES) Nr. 182/2011 nav paredzēta automātiska pielāgošana attiecībā uz spēkā esošiem leģislatīviem aktiem, kas pašreiz ietver atsauces uz regulatīvo kontroles procedūru. Komisija apņēmās pārskatīt ar šo procedūru saistītos noteikumus, lai noteiktā laikā tos pielāgotu saskaņā ar Līgumā par Eiropas Savienības darbību noteiktajiem kritērijiem (paziņojums šajā saistībā tika publicēts Oficiālajā Vēstnesī kopā ar Komitoloģijas regulu). Saskaņā ar šo apņemšanos Komisija 2013. gadā izvirzīja trīs horizontālās saskaņošanas leģislatīvo aktu priekšlikumus. Tā kā ir apstājušās starpiestāžu sarunas šo dokumentu jomā, Komisija, kā paziņots tās 2015. gada darba programmā , tos atsauca. Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu Komisija apņēmās līdz 2016. gada beigām iesniegt jaunu priekšlikumu par leģislatīvo aktu pielāgošanu, kas joprojām ietvertu atsauces uz regulatīvo kontroles procedūru. Kamēr tas vēl nav iesniegts, joprojām tiek pieņemti daudzi pasākumi regulatīvās kontroles procedūras ietvaros (sk. 1. tabulu). Pagaidām, kad Komisija ierosina priekšlikumu grozīt būtiskus noteikumus atsevišķā leģislatīvā aktā, kurā ir atsauce uz regulatīvo kontroles procedūru, tā šādā priekšlikumā ietver arī nosacījumu par tādu noteikumu pielāgošanu jaunajai kārtībai, kuri attiecas uz regulatīvo kontroles procedūru.

4. Secinājumi

Regula (ES) Nr. 182/2011 ir sniegusi iespēju pēdējos piecos gados efektīvi izmantot Komisijas īstenošanas pilnvaras dalībvalstu kontrolē. Pašreizējais regulējums ļauj efektīvi un konstruktīvi īstenot Komisijas un dalībvalstu sadarbību. Komisija nav konstatējusi problēmas, kuru risināšanai šobrīd būtu pamatoti ierosināt leģislatīvā akta priekšlikumu ar mērķi grozīt Regulu (ES) Nr. 182/2011. Komisija aicina Eiropas Parlamentu un Padomi ņemt vērā šo ziņojumu.