Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam atbilstoši EK dibināšanas līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopējo nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvas par baterijām un akumulatoriem un izlietotām baterijām un akumulatoriem pieņemšanu /* COM/2005/0378 galīgā redakcija - COD 2003/0282 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 23.8.2005 COM(2005) 378 galīgā redakcija 2003/0282 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstoši EK dibināšanas līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopējo nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvas par baterijām un akumulatoriem un izlietotām baterijām un akumulatoriem pieņemšanu 2003/0282 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstoši EK dibināšanas līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopējo nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvas par baterijām un akumulatoriem un izlietotām baterijām un akumulatoriem pieņemšanu 1. IZSTRĀDES GAITA Datums, kad Komisijas priekšlikums nosūtīts EP un Padomei (dokuments KOM(2003) 723 galīgā redakcija 2003/0282 (COD) | 24. 11. 2003 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinuma sniegšanas datums: | 28. 4. 2004 | Reģionu komitejas atzinuma sniegšanas datums: | 22. 5. 2004 | Eiropas Parlamenta atzinuma sniegšanas datums, pirmais lasījums: | 20. 4. 2004 | Kopējās nostājas pieņemšanas datums: | 18. 7. 2005 | 2. KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS Komisijas priekšlikuma mērķis jaunai direktīvai par baterijām un akumulatoriem ir divējāds: - ar direktīvu iecerēts izveidot noslēgtu sistēmu visu bateriju un akumulatoru apritei, lai tās pēc tam, kad kļuvušas nederīgas, netiktu sadedzinātas vai izmestas izgāztuvē. Balstoties uz slēgtas aprites sistēmu, baterijas tiktu savāktas un pārstrādātas, savukārt to ražošanā izmantotais metāls tiktu atkārtoti izmantots ekonomiskajā ciklā; - ieviest noteikumu minimumu valstīs jau funkcionējošo atkritumu savākšanas un pārstrādes shēmu darbībai, lai nostiprinātu pareizu iekšējā tirgus darbību un nodrošinātu vienādus „spēles noteikumus” visiem uzņēmējiem, kas strādā kādā no bateriju un akumulatoru dzīves cikla posmiem. 3. PIEZĪMES PAR KOPĒJO NOSTĀJU 3.1. Vispārīgas piezīmes Komisija varētu pieņemt lielāko daļu grozījumu, ko Eiropas Parlaments ierosinājis pirmajā lasījumā. Šajos grozījumos ir lietderīgi tehniski precizējumi vai papildinājumi Komisijas priekšlikumā ierosinātajiem formulējumiem. Komisija noraidījusi vairumu grozījumu attiecībā uz vielu aizliegumu, jo tās Paplašinātas ietekmes novērtējums rāda, ka ierosinātā „slēgtās aprites” sistēma radītu līdzvērtīgu vides aizsardzību ar zemākām izmaksām. Jo īpaši: - Komisija pieņēma pilnībā 4., 5., 11., 12., 14., 21., 24., 46., 47., 50., 51., 52., 56., 57., 58., 59., 60., 61., 62., 64., 78., 79., 80., 81., 103. un 112. grozījumu, kopā — 26 grozījumus. - 16 grozījumus Komisija pieņēma daļēji vai principā. 10., 29. un 35. grozījumu Komisija pieņem principā, ar noteikumu, ka tekstu formulē citādi un/vai precizē. Daļēji tika pieņemti šādi grozījumi: 16., 20., 22., 23., 27., 28., 40., 43., 44., 48., 53., 99. un 109. - Komisija nepieņēma šādus grozījumus: 1., 2., 6., 7., 8., 9., 18., 19., 25., 26., 30., 32., 33., 34., 36., 37., 38., 39., 41., 45., 49., 54., 55., 63., 65., 66., 67., 68., 69., 71., 72., 73., 74., 75., 76., 77., 85., 92., 95., 82., 100., 101., 108. un 120., kopā — 44 grozījumus. Padome lielā mērā ir ņēmusi vērā Parlamenta grozījumus un ir izdarījusi papildu izmaiņas. Padome uzskata, ka ierosināto „slēgtās aprites” sistēmu dzīvē radīt būtu grūti, un tas būtu dārgi, turklāt dalībvalstīm radītu administratīvo slogu. Tādēļ Padome labāk gribētu, lai daļēju tiktu aizliegta kadmija lietošana pārnēsājamās baterijās, nevis lai būtu papildu savākšanas mērķrādītājs attiecībā uz pārnēsājamām kadmija baterijām, kam būtu nepieciešama attiecīgās atkritumu plūsmas pārraudzība. Komisija tomēr paliek pie sava Paplašinātā ietekmes novērtējuma (skatīt arī Komisijas paziņojumu 4. punktā), taču pieņem, ka pašreiz ir pieejama jauna informācija, kas pierāda, ka ierosinātā „slēgtās aprites” sistēma radītu lielāku administratīvo slogu un būtu dārgāka nekā lēsts sākumā, t. i., dalībvalstu izmaksas būtu lielākas. Tāpēc Komisija var pieņemt arī citus priekšlikumus attiecīgajai politikai līdztekus jau ierosinātajam, ja vien vides aizsardzības mērķi ir vismaz līdzvērtīgi tiem, kas tiktu sasniegti, īstenojot Komisijas ierosināto, īpaši attiecībā uz savākšanas un pārstrādes mērķiem. Attiecībā uz savākšanas apjomu, Komisija labprāt pieņem ilgtermiņa savākšanas mērķa palielināšanu. Tomēr termiņš, kurā jāsasniedz 45 % savākšanas rādītājs (8 gadi pēc pārņemšanas datuma), varētu būt īsāks. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija var atbalstīt kopējo nostāju kopumā. 3.2. Detalizētas piezīmes 3.2.1. Komisijas pieņemtie Parlamenta grozījumi, kuri pilnīgi, daļēji vai principā ir iekļauti kopējā nostājā Komisija pilnīgi, daļēji vai principā pieņēma 4.,10., 11., 12., 14., 16., 20., 21., 23., 24., 28., 35., 40., 43., 44., 46., 51., 52., 53., 56., 57., 59.–62., 64., 78., 79.–81., 99., 109. un 112. grozījumu, ko Eiropas Parlamenta pieņēma pirmajā lasījumā. Tie arī pilnīgi, daļēji vai principā ir iekļauti Padomes kopējā nostājā. 4. un 52. grozījumā vārdu „patērētājs” nomaina pret „gala lietotājs”. Tos Komisija pieņem pilnībā. Tie ir iekļauti 18. apsvērumā un kopējās nostājas 17. panta virsrakstā. 53. grozījuma daļu par gala lietotājiem Komisija pieņem un to arī daļēji iekļauj kopējās nostājas 17. panta 1. punktā. 10. grozījums precizē direktīvas darbības jomu, un Komisija to pieņem principā. Tas iekļauts kopējās nostājas 2. pantā. 11., 12. un 14. grozījumā ir svarīgi precizējumi „baterijas”, „akumulatora” un „bateriju komplekta” definīcijai, un tos Komisija pieņem pilnīgi. Tos iekļauj kopējās nostājas 3. panta 1., 2. un 3. punktā. Komisija daļēji pieņem 16. grozījumu, jo Komisija labprāt pieņem precizējumu, ka pogveida elementus arī var izmantot par dublējošu enerģijas avotu. Tas iekļauts kopējās nostājas 3. panta 4. punktā. Attiecībā uz ierosināto ražotāja definīciju Komisija daļēji pieņem 20. grozījumu. Komisija 3. panta 13. punkta b) apakšpunktā ierosina šādu definīciju: „ atkārtoti pārdod baterijas vai akumulatorus ar savu zīmolu ar nosacījumu, ka uz baterijas vai akumulatora ražotāja zīmolu vairs neatspoguļo”. Attiecībā uz grozījumiem c) apakšpunktā Komisija ierosina šādu formulējumu: „ (..) Kopienas tirgū no trešām valstīm”. Padomes ražotāja definīcija daļēji atbilst 20. grozījumam, jo tā attiecināma uz visām baterijām un akumulatoriem, kas iebūvēti ierīcēs. Padome definīciju ir vēl vairāk vienkāršojuši, lai atļautu dalībvalstīm atrast atbildīgus ražotājus savas valsts teritorijā un vienlaikus izvairīties no bažām attiecībā uz iekšējo tirgu. Ar 21. grozījumu tiek ieviesta „izplatītāja” definīcija, ko Komisija pieņem pilnīgi. Tas iekļauts kopējās nostājas 3. panta 13. punktā. Komisija pieņem 23. grozījuma pirmās divas daļas, tas ir, to, ka 4. pantu piemēro, neierobežojot Direktīvu 2000/53/EK, un 5 ppm svara ierobežojumu baterijām un akumulatoriem, kas satur dzīvsudrabu, jo abas izmaiņas atbilst Komisijas priekšlikumam. Padome šo grozījumu pieņem daļēji, jo kopējās nostājas 4. pantā ir paredzēts kadmija izmantošanas aizliegums, kam var būt izņēmumi un ko var pārskatīt. 24. grozījums atkārtoti uzsver ražotāju pienākumu uzlabot bateriju un akumulatoru ekoloģiskās īpašības un dalībvalstu pienākumu sekmēt pētniecību šajā jomā. To Komisija pieņem pilnībā. Tas ir daļēji iekļauts kopējās nostājas 19. panta 3. punkta a) un d) apakšpunktā. Komisija daļēji pieņem 28. grozījumu, kurā citādi formulētas prasības attiecībā uz pārnēsājamo bateriju un akumulatoru savākšanas shēmām. Komisija uzskata, ka ir lietderīgi precizēt, ka baterijas arī var savākt kopā ar elektrisku un elektronisku lietu atkritumiem, izmantojot tās shēmas, kas izveidotas šās direktīvas īstenošanai. Tas iekļauts kopējās nostājas 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā. Komisija principā varētu piekrist tam, ka direktīvas pielikumā nosaka to dalībvalstu sarakstu, kas drīkst atkāpties no ierosinātajiem pārstrādes mērķiem, kā ierosināts ar 35. grozījumu. Padome gribētu, lai pieņem pārejas noteikumus ar komitejas procedūru (skatīt kopējās nostājas 9. panta 4. punkta a) apakšpunktu). Komisija 40. grozījumā pieņem labojumu attiecībā uz pārrakstīšanās kļūdu Regulā 259/93/EEK. Padome to, papildinot ar vārdu „pārstrāde”, iekļāvusi kopējās nostājas 12. pantā. Attiecībā uz 43. grozījumu Komisija pieņem pārveidoto formulējumu attiecībā uz svina un kadmija pārstrādi. Komisija arī labprāt pieņem jauno panta daļu, kas nosaka, ka ar komitejas procedūru varētu koriģēt mazāko pārstrādes efektivitāti, ņemot vērā zinātnes un tehnikas attīstību. Tas iekļauts kopējās nostājas 10. pantā. Komisija daļēji pieņēma 44. grozījumu par to, ka vārds „sakārtot” aizstājams „nodrošināt”, kā arī papildinājumu ar vārdiem „savākšana” un „vides”. Šis grozījums daļēji iekļauts kopējās nostājas 13. pantā, iekļaujot vārdu „savākšana”. Komisija pieņem 46. grozījumu, ar kuru nosaka, ka attiecībā uz baterijām, ko joprojām izmanto citās precēs, piemēram, automobiļos vai elektriskās un elektroniskās ierīcēs, brīdī, kad šīs preces kļūst nederīgas, bateriju ražotāji atbild par tālāku rīcību ar baterijām tikai pēc tam, kad tās no attiecīgajām precēm izņemtas. Padomes kopējā nostāja cenšas izvairīties no dublēšanās ar dažādām finansēšanas shēmām un tādēļ ievēro atbilstību mērķim šajā grozījumā (skatīt kopējās nostājas 3. panta 2. punktu). Ar 51. grozījumu tiek precizēts, ka visiem komersantiem bez diskriminācijas jābūt iespējai piedalīties šādās shēmās, un to Komisija pieņem. Šā grozījuma nolūks iekļauts kopējās nostājas 7. panta 2. punktā. Komisija pieņem 56. grozījumu, ar kuru dalībvalstīm uzliek pienākumu veikt atbilstošus pasākumus, lai mudinātu gala lietotājus līdzdarboties savākšanas shēmās. Tas iekļauts kopējās nostājas 17. panta 1. punkta b) apakšpunktā. Ar 57., 59., 60., 61., 62., 78., 79., 80. un 81. grozījumu detalizētas marķējuma prasības pārnes no II pielikuma uz pantu direktīvā. Ar 59. grozījumu liedz Komisijai iespēju grozīt marķējuma prasības, ņemot vērā tehnikas attīstību, pamatojoties uz komitejas procedūru. Ar 64. grozījumu dod Komisijai iespēju atļaut izņēmumus no marķējuma prasību ievērošanas, pamatojoties uz komitejas procedūru. Komisija ir pieņēmusi visus minētos grozījumus, un tie ir iekļauti kopējās nostājas 18. pantā un II pielikumā. Komisija daļēji pieņem 99. grozījumu, proti, par 10 % atkāpes no pārstrādes prasības svītrošanu un iespēju veikt tehniskus pielāgojumus. Tas iekļauts kopējās nostājas 10. panta 1. punkta b) apakšpunktā. Komisija ir pieņēmusi to 109. grozījuma daļu, kas precizē, ka automobiļu akumulatori jāsavāc „no gala lietotājiem vai arī no pieejamas vietas to tuvumā”. Tas iekļauts kopējās nostājas 7. panta 4. punktā. Ar 112. grozījumu precizē, ka ir aizliegts izmantot redzamus maksājumus, pārdodot jaunus izstrādājumus. Komisija pieņem šos grozījumu, un tie ir iekļauti kopējās nostājas 13. panta 3. punktā. 3.2.2. Komisijas pilnīgi, daļēji vai principā pieņemtie Parlamenta grozījumi, kas nav iekļauti kopējā nostājā Komisija pilnīgi, daļēji vai principā pieņēma 5., 22., 27., 29., 47., 48., 50., 58. un 103. grozījumu, neiekļaujot tos kopējā nostājā. Ar 5. un 58. grozījumu nosaka, ka gala lietotāji jāinformē par bateriju jaudu un ka uz bateriju komplekta jābūt norādei par jaudu. Tos Komisija pieņem pilnīgi. Padome šos grozījumus neiekļāva kopējā nostājā, jo uzskata, ka norādes par jaudu nav pieņemamas tehnisku iemeslu dēļ. 22. grozījumā par „slēgtas aprites” sistēmas definīciju, Komisija labprāt pieņem valodniecisku precizējumu (treša „persona”, nevis „personas”). Runājot par 27. grozījumu, Komisija labprāt pieņem pirmo daļu, kurā precizē, ka dalībvalstīm jācenšas radīt „slēgtas aprites” sistēmu. Norādes uz „slēgtas aprites” sistēmu nav iekļautas kopējā nostājā, jo Padome uzskata, ka „slēgtas aprites” sistēma ir teorētisks jēdziens, kuru dzīvē radīt ir grūti. Komisija principā pieņem 29. grozījumu, saskaņā ar kuru gala lietotājiem ir pienākums savas izlietotās baterijas un akumulatorus nodot savākšanas punktos. Līdzīgi Komisija labprāt pieņem 47. grozījumu, saskaņā ar kuru dalībvalstīm ir pienākums gādāt, lai gala lietotāji izlietotās baterijas nodotu atpakaļ bateriju savākšanas shēmās. Padome šos grozījumu nepieņēma, jo uzskata, ka gala lietotājiem būtu grūti piemērot šādu pienākumu. Bez tam Komisija pieņēma 48. grozījuma daļas, iekļaujot jaunus noteikumus, ar kuriem precizē ražotāja atbildības jomu un nosaka, ka garantiju apjomam jābūt atkarīgam no bateriju bīstamības. Lai izvairītos no finansējuma trūkuma rašanās, Padome nolēmusi, ka ražotāja atbildības princips būtu jāattiecina gan uz atsevišķu bateriju un iekārtu ražotājiem, gan automobiļu ražotājiem, kas baterijas laiž tirgū, vienlaikus izvairoties no dubultas maksājuma pieprasīšanas (skatīt kopējās nostājas 3. panta 12. un 13. punktu). 50. grozījums un 103. grozījuma pirmā daļa precizē, ka novecojušu pārnēsājamo bateriju un akumulatoru apsaimniekošanas izmaksas jāsedz šo bateriju un akumulatoru ražotājiem, ņemot vērā tirgus daļu. Komisija uzskata, ka šāds precizējums ir lietderīgs attiecībā uz ražotāja atbildības principa piemērošanu un atbilst EEIA direktīvas 8. panta 3. punktam. Padome tomēr uzskata, ka, lai valstu sistēmām nodrošinātu zināmu rīcības elastīguma iespēju, noteikumi par novecojušu atkritumu finansēšanu nav jāiekļauj. 3.2.3. Komisijas un Padomes noraidītie Parlamenta grozījumi, kas nav iekļauti kopējā nostājā Komisija noraidīja 2., 6., 9., 18., 19., 25., 32., 39., 41., 45., 49., 54., 55., 63., 65., 67., 68., 77., 92, un 101. grozījumu, un tie nav iekļauti Padomes kopējā nostājā. 3.2.4. Komisijas noraidītie Parlamenta grozījumi, kas iekļauti kopējā nostājā Komisija noraidīja 1., 7., 8., 26., 30., 33., 34., 36., 37., 38., 66., 69., 71., 72., 73., 74., 75., 76., 82., 85., 95., 100., 108. un 120. grozījumu, tomēr tie ir iekļauti kopējā nostājā. 3.2.5. Padomes papildu izmaiņas priekšlikumā Apsvērumi Izmaiņas, ko Padome veikusi apsvērumos, precizē tekstu tā, lai tas atspoguļotu dažādās izmaiņas visos pantos, jo īpaši: - 8. un 9. apsvērumā iekļauts papildināms rūpniecisku un pārnēsājamu bateriju uz bezvada instrumentu saraksts nolūkā precizēt definīcijas 3. panta 3. , 6. un 16. punktā. - 11. apsvērumā iekļautas sākotnējā Komisijas priekšlikuma 5. panta un 17. panta 2. punkta prasības. 16. apsvērumā paskaidrots, ko nozīmē „labākā pieejamā tehnika” kopējās nostājas 10. panta 1. punkta a) apakšpunktā. - Attiecībā uz ražotāja finansiālajiem pienākumiem, 17. apsvērums precizē, kas domāts ar 20. pantā minētajām „neto izmaksām”. Panti Padomes ieviestās galvenās izmaiņas pantos ir daļējs aizliegums lietot kadmiju pārnēsājamās baterijās (skatīt kopējās nostājas 4. pantu), nevis atstāt ierosināto 80 % savākšanas mērķi attiecībā uz pārnēsājamām baterijām, kas satur kadmiju, jo tas prasītu konkrētās atkritumu plūsmas pārraudzības darbu (skatīt sākotnējā Komisijas priekšlikuma 13. pantu). Tam vajadzētu palīdzēt sasniegt „slēgtas aprites sistēmu” (skatīt 3. panta 14. punktu sākotnējā Komisijas priekšlikumā). Ņemot vērā jaunāko informāciju par kadmija bateriju aizstājējiem un atkritumu plūsmas pārraudzības sistēmas izmaksām, Padome uzskata, ka daļējs aizliegums radītu noturīgāku politiku nekā tad, ja radītu ierosināto „slēgtas aprites sistēmu”. Atbilstoši šīm izmaiņām Padome svītro arī Komisijas sākotnējā priekšlikuma 3. panta 14. punktu un 6. pantu un citādi formulē Komisijas sākotnējā priekšlikuma 8. pantu (tagad — 6. pants). Tā iekļāvusi arī 25. panta 2. punkta prasību sākotnējā Komisijas priekšlikumā. Norāde par transporta ietekmi uz vidi aizstāj līdzīgu prasību Komisijas sākotnējā priekšlikuma 9. panta 2. punktā un 15. panta 1. punkta otrajā daļā. Attiecībā uz savākšanas mērķiem, līdzīgi kā Eiropas Parlaments, Padome gribētu, lai savākšanas mērķi tiktu izteikti procentos, nevis gramos uz iedzīvotāju, kā sākotnēji ierosinājusi Komisija (skatīt Komisijas sākotnējā priekšlikuma 13. pantu). Padome dod priekšroku 25 % un 45 % mērķa rādītājiem, kas attiecīgi jāsasniedz 4 un 8 gadu laikā pēc pārņemšanas datuma (skatīt kopējās nostājas 9. pantu). Tā kā šie mērķi nav saistīti ar valsts patēriņu, vairs nav nepieciešams paturēt iespēju atkāpties no mērķiem tāpēc, ka bateriju patēriņš bijis pārlieku zems (skatīt Komisijas sākotnējā priekšlikuma 14. panta 2. punktu). Tā vietā Padome ierosina paredzēt, ka varētu pieņemt pārejas noteikumus, balstoties un komitejas procedūru (skatīt kopējās nostājas 9. panta 4. punkta a) apakšpunktu). Attiecībā uz ražotāja atbildību Padome pieņēma jaunu „ražotāja” definīciju, saskaņā ar kuru dalībvalstis varētu noteikt ražotāju savas valsts teritorijā ražotāja finansiālo pienākumu piemērošanas nolūkā (skatīt kopējās nostājas 3. panta 12. punktu). Lai izvairītos no finansējuma trūkuma atkritumu apsaimniekošana, attiecībā uz baterijām, ko izņem no iekārtām/automobiļiem, iekārtu ražotāji un automobiļu ražotāji šajā direktīvā ietilpst „ražotāja” definīcijā, ja iekārtā vai automašīnā ir baterija tad, kad to laiž tirgū. Kopējās nostājas 13. pants dalībvalstīm prasa izvairīties no dubultas maksājumu pieprasīšanas un precizē, ka ražotājiem ir jāfinansē neto izmaksas, kas saistītas ar bateriju atkritumu apsaimniekošanu. Kopējās nostājas 14. pants (ar kuru aizstāj Komisijas sākotnējā priekšlikuma 22. pantu) vairs neprasa ražotājiem dot nodrošinājumu, laižot baterijas tirgū. Komisijas sākotnējā priekšlikuma 23. pants, ar kuru nosaka noteikumus par novecojušu atkritumu finansēšanu, tiek svītrots. Bez tam Padome pievieno iespēju pieņemt de minimis noteikumus finansēšanai un reģistrācijai, pamatojoties uz komitejas procedūru (skatīt kopējās nostājas 15. pantu). Pielikumi Kopējās nostājas I pielikumā ir savākšanas mērķu izpildes uzraudzības tabula, un tas atspoguļo kopējās nostājas 9. pantā izdarītās izmaiņas. Ieteiktie marķēšanas noteikumi II pielikumā ir pārcelti uz kopējās nostājas 18. pantu, un tādēļ, līdzīgi kā Eiropas Parlamenta grozījumos pirmajā lasījumā, II pielikumā ir tikai marķējuma simbols (pārsvītrota atkritumu tvertne uz riteņiem). Detalizētās prasības attiecībā un apstrādi un pārstrādi Komisijas sākotnējā priekšlikuma 15. panta 2. punktā un 19. panta 1. punktā ir pārceltas uz kopējās nostājas III pielikumu. 4. SECINĀJUMS Komisijas priekšlikumā par baterijām vides aizsardzības mērķis ir izvairīties no situācijas, kad, baterijām kļūstot nederīgām, tās vai nu sadedzina, vai izmet izgāztuvē. Lai šādu mērķi sasniegtu, Komisija ierosinājusi noteikt augstus savākšanas un pārstrādes mērķus attiecībā uz visām baterijām, nosakot īpaši augstus savākšanas mērķus pārnēsājamām kadmija baterijām, ar nolūku izveidot tā dēvēto „slēgtas aprites” sistēmu. Savā kopējā nostājā Padome dod priekšroku citiem politikas pasākumiem Komisijas priekšlikumā noteikto mērķu sasniegšanai. Tā kā vides aizsardzības mērķi kopējā nostājā ir vismaz līdzvērtīgi Komisijas priekšlikumā ierosinātajam, Komisija vispārējo kopumu var atbalstīt. Komisijas paziņojums par Padomes ietekmes novērtējumu Komisija izceļ ietekmes novērtējuma nozīmi, jo tas veikts saskaņā ar starpinstitucionālo mērķi, par kuru vienošanās panākta iepriekš, attiecībā uz labāku regulējumu nākotnē. Šie jautājumi trijām iestādēm jāpēta dziļāk iestāžu nolīguma izveides ietvaros nolūkā vienoties ar šādu ietekmes novērtējumu veidošanas metodoloģiju.