EIROPAS KOMISIJA Briselē, 18.4.2017 COM(2017) 173 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par EEIA reģenerācijas mērķu pārskatīšanu,

par iespēju noteikt atsevišķus mērķus atkārtotai izmantošanai sagatavojamiem EEIA

un

par Direktīvas 2012/19/ES par EEIA 11. panta 6. punktā noteiktās reģenerācijas mērķu aprēķināšanas metodes pārskatīšanu



1. Ievads Direktīva 2012/19/ES par elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumiem() (EEIA direktīva), kas ir iepriekšējās Direktīvas 2002/96/EK ("vecā EEIA direktīva") pārstrādāta redakcija, stājās spēkā 2012. gada augustā, un dalībvalstīm tā bija jātransponē līdz 2014. gada 14. februārim. EEIA direktīva paredz EEIA apsaimniekošanas noteikumus ar mērķi veicināt ilgtspējīgu ražošanu un patēriņu, galvenokārt novēršot EEIA rašanos, kā arī veicinot to atkārtotu izmantošanu, pārstrādi un citus šo atkritumu reģenerācijas veidus, lai samazinātu atkritumu apglabāšanu un uzlabotu resursu efektīvu izmantošanu un vērtīgu otrreizējo izejvielu ieguvi. Saistībā ar minēto ar EEIA direktīvas 11. pantu un V pielikumu ievieš kopējos mērķus attiecībā uz sagatavošanu atkārtotai izmantošanai un pārstrādi, kā arī EEIA reģenerācijas mērķus, un 11. panta 2. punktā nosaka šo mērķu aprēķināšanas metodiku. Ar šo ziņojumu izpilda šādas EEIA direktīvas 11. panta 6. punktā Komisijai noteiktās prasības: 1.pārskatīt V pielikuma 3. daļā minētos reģenerācijas mērķus; 2.izskatīt iespēju noteikt atsevišķus mērķus attiecībā uz EEIA, kas jāsagatavo atkārtotai izmantošanai; 3.pārskatīt 11. panta 2. punktā minēto reģenerācijas mērķu sasniegšanas aprēķināšanas metodi, lai analizētu, vai ir iespējams noteikt mērķus, pamatojoties uz produktiem un materiāliem, kas rodas reģenerācijas, pārstrādes un sagatavošanas atkārtotai lietošanai procesos ("izvade"). Lai sagatavotu šo ziņojumu, Komisija nolīga neatkarīgus konsultantus, lai tie pārskatītu attiecīgos statistikas datus, literatūru un tehnisko informāciju, un rīkoja apspriešanās ar svarīgākajām ieinteresētajām personām (dalībvalstīm, nozaru asociācijām, ražotāju paplašinātas atbildības (RPA) ievērošanas sistēmu pārstāvjiem, NVO un neatkarīgiem ekspertiem)(). Šā ziņojuma mērķis ir informēt Eiropas Parlamentu un Padomi par Komisijas izvērtējumu un secinājumiem saistībā ar šiem jautājumiem.



2. EEIA reģenerācijas mērķu pārskatīšana 2.1. Mērķis Elektriskās un elektroniskās iekārtas (EEI), uz kurām attiecas EEIA darbības joma, patlaban klasificē 10 "uz ražojumiem orientētās" kategorijās, kas noteiktas tās I un II pielikumā ( ). No 2018. gada 15. augusta EEI tiks klasificētas sešās "uz savākšanu orientētās" kategorijās, kas noteiktas III un IV pielikumā ( ). Reģenerācijas mērķus, kas saskaņā ar 11. panta 1. punktu ir jāsasniedz ražotājiem, piemēro katrai V pielikumā noteiktajai EEI kategorijai. Tā kā pārstrādes un reģenerācijas mērķi ir atkarīgi no atsevišķo kategoriju masas un materiālu sastāva, kategoriju sistēmas izmaiņas var ietekmēt jauno kategoriju kopējo masu un materiālu sastāvu. Tādēļ galvenais reģenerācijas mērķu pārskatīšanas iemesls ir izvērtēt, vai EEI kategorijās veiktās izmaiņas būtiski mainīja minēto mērķu vērienīgumu. 2.2. EEIA reģenerācijas mērķu pārskatīšanas izvērtējums Veicot analīzi, uzmanība tika pievērsta no 2015. gada 15. augusta līdz 2018. gada 14. augustam katrai no 10 kategorijām piemērojamo reģenerācijas mērķu, ko paredz V pielikuma 2. daļa, savstarpējai salīdzināšanai ar reģenerācijas mērķiem, ko piemēro katrai no 6 kategorijām no 2018. gada 15. augusta, kā paredzēts minētā V pielikuma 3. daļā. Galvenie pētījumā izdarītie secinājumi bija šādi: Attiecībā uz lielāko daļu ražojumu pāreja no 10 uz 6 EEI kategorijām nemainīs pārstrādes un reģenerācijas mērķu absolūto vērtību. Ja šādas izmaiņas ir notikušas, tās nav būtiskas. Turklāt nelielais ražojumu skaits, kurus ir skārušas mērķu izmaiņas (piem., profesionālie instrumenti, medicīniskās iekārtas, profesionālās monitoringa un kontroles iekārtas), veido tikai nelielu daļu no kopējās EEIA plūsmas, tādēļ ietekme uz kopējo reģenerācijas un pārstrādes līmeni ir nebūtiska.

Kategoriju maiņas dēļ par vairāk nekā 7 % palielinājusies pārstrādājamā masa, kas nozīmē, ka no 2018. gada piemērojamie pārstrādes mērķi (saskaņā ar sešām kategorijām) ir vērienīgāki nekā no 2015. līdz 2018. gadam piemērojamie (saskaņā ar 10 kategorijām). Tas ir vēlamais iznākums, jo mērķiem laika gaitā būtu jāprogresē, un 2018. gada mērķu (sešu kategoriju) piemērošana nedaudz palielinās vidiskos un ekonomiskos ieguvumus, jo palielināsies reģenerēto un pārstrādāto materiālu apjoms. Iedalījums sešās kategorijās daudz precīzāk atbilst savākšanas un pārstrādes līmenī veiktajām darbībām. Tādējādi tas var arī uzlabot datu ziņošanas konsekvenci un ierobežot administratīvo slogu gan EEIA savākšanas un apstrādes punktiem, gan valsts iestādēm, kas apkopo un pārbauda datu konsekvenci. 2.3. Secinājumi Balstoties uz veikto izvērtējumu, Komisija secina, ka nav pamata pārskatīt reģenerācijas mērķus saistībā ar V pielikuma 3. daļā minētajām sešām jaunajām kategorijām, jo šo mērķu vērienīgums saglabājas līdzīgs tiem, kas pašlaik noteikti saskaņā ar V pielikuma 2. daļā minētajām 10 EEI kategorijām. 3.Vērtējums par iespējām noteikt atsevišķus mērķus attiecībā uz EEIA, kas jāsagatavo atkārtotai izmantošanai 3.1. Mērķis Tas, cik lietderīgi būtu noteikt atsevišķus mērķus attiecībā uz sagatavošanu atkārtotai izmantošanai, tika izvērtēts, apkopojot attiecīgo dalībvalstīs piemēroto praksi, analizējot stimulus un šķēršļus sagatavošanai atkārtotai izmantošanai un, balstoties uz pieejamo informāciju, izvērtējot, vai ir iespējami un praktiski noteikt atsevišķus mērķus attiecībā uz sagatavošanu atkārtotai izmantošanai. 3.2. Vērtējums par iespējām noteikt atsevišķus mērķus attiecībā uz EEIA, kas jāsagatavo atkārtotai izmantošanai 2012. gadā dalībvalstis paziņoja Eurostat, ka aptuveni 70 000 tonnu EEIA tiek atkārtoti izmantotas vai sagatavotas atkārtotai izmantošanai ES. Tomēr ziņošana atsevišķi par atkārtotu izmantošanu un sagatavošanu atkārtotai izmantošanai dalībvalstīm ir brīvprātīga, un tikai 15 dalībvalstis 2012. gadā paziņoja saistītos datus, kas redzami zemāk esošajā tabulā. Dalībvalsts Savāktie EEIA (tonnās) Atkārtoti izmantotie / atkārtotai izmantošanai sagatavotie EEIA (tonnās) Atkārtotas izmantošanas / sagatavošanas atkārtotai izmantošanai īpatsvars no savāktajiem EEIA Austrija 77 402 1248 2 % Beļģija 116 458 4 068 3 % Bulgārija 38 431 292 1% Horvātija 16 187 0 0 % Kipra 2 514 42 2 % Čehijas Republika 53 685 0 0 % Dānija 76 200 0 0 % Igaunija 5 465 0 0 % Somija 52 972 557 1% Francija 470 556 9 568 2 % Vācija 690 711 11 845 2 % Grieķija 37 235 0 0 % Ungārija 44 262 0 0 % Īrija 41 177 360 1% Itālija 497 378 - - Latvija 4 694 37 1% Lietuva 14 259 0 0 % Luksemburga 5 010 0 0 % Dalībvalsts Savāktie EEIA (tonnās) Atkārtoti izmantotie / atkārtotai izmantošanai sagatavotie EEIA (tonnās) Atkārtotas izmantošanas / sagatavošanas atkārtotai izmantošanai īpatsvars no ,savāktajiem EEIA Malta 1 506 0 0 % Nīderlande 123 684 475 0 % Polija 175 295 791 0 % Portugāle 43 695 33 0 % Rumānija 23 083 0 0 % Slovākija 22 671 0 0 % Slovēnija 9 430 30 0 % Spānija 157 994 351 0 % Zviedrija 168 612 0 0 % Apvienotā Karaliste 503 611 41 630 8 % KOPĀ 3 474 177 71 327 2 % Ņemot vērā, ka daudzas dalībvalstis, kas neziņo atsevišķi par atkārtoti izmantoto / atkārtotai izmantošanai sagatavoto EEIA daudzumu, kā arī to, ka dalībvalstu ziņojumos nebija konkrēti izklāstīts. kādas darbības, uzskatāmas par izmantošanu un kādas — par sagatavošanu atkārtotai izmantošanai, šī informācija nav pietiekami reprezentatīva. Tomēr šie dati ļauj secināt, ka, izņemot dažas dalībvalstis, atkārtota izmantošana un sagatavošana atkārtotai izmantošanai ES līmenī nav attīstīta. Pētījumā tika konstatēts, ka atkārtoti izmantoto un lietoto ražojumu patēriņa modeļi dalībvalstīs savstarpēji būtiski atšķiras, kas ir ietekmējis nozares attīstību. Tādēļ ir visai grūti novērtēt, kāds potenciāls ir sagatavošanai atkārtotai izmantošanai ES kopumā. Pētījumā tika analizēts, cik lietderīgi būtu noteikt atsevišķu mērķi attiecībā uz sagatavošanu atkārtotai izmantošanai. No ekonomiskās ietekmes viedokļa sagatavošana atkārtotai izmantošanai varētu dot ekonomikai būtiskus ieņēmumus un ietaupījumus. Sagatavošana atkārtotai izmantošanai ir arī ar pozitīvu sociālo ietekmi, jo pozitīvi tiek ietekmēta darbvietu radīšana un daļai sabiedrības, kurai ir zemi ienākumi, rodas iespēja par zemām cenām iegādāties mājsaimniecības ierīces. Tas, kā sagatavošana atkārtotai izmantošanai varētu ietekmēt vidi, ir saistīts ar izvairīšanos no jaunu EEI ražošanas un atkritumu rašanās novēršanu. Tomēr ir jāņem vērā enerģijas patēriņš, jo jaunas mājsaimniecības ierīces parasti ir energoefektīvākas nekā atkārtoti izmantotas vecākas iekārtas. No otras puses, lai noteiktu atsevišķu mērķi attiecībā uz sagatavošanu atkārtotai izmantošanai, būtu nepieciešamas labas zināšanas gan par to EEIA daudzumu, ko būtu iespējams sagatavot atkārtotai izmantošanai ES, gan par to, cik ekonomiski lietderīgas būtu loģistikas izmaiņas, lai nodrošinātu, ka faktiski ir iespējams realizēt EEIA atkārtotas izmantošanas potenciālu. Jo īpaši dalībvalstīs, kurās sagatavošana atkārtotai izmantošanai ir vāji attīstīta, būtu nepieciešams veikt izmaiņas savākšanas struktūrā un izveidot procedūras EEIA testēšanai savākšanas laikā un pirms tālāknodošanas. Būtu nepieciešams arī izstrādāt ziņošanas sistēmu, lai izvairītos no divkāršas uzskaites riska, jo EEIA pirms pārstrādes var tikt vairākkārt savākti un sagatavoti atkārtotai izmantošanai. Ziņošanas sistēmā būtu arī jānošķir atkārtotai izmantošanai sagatavoto EEIA faktiskās plūsmas no iekārtām, kas tiek izmantotas atkārtoti, bet nav atkritumi. Turklāt, ja tiek noteikts atsevišķs mērķis sagatavošanai atkārtotai izmantošanai, pastāv risks, ka EEI ražotāji nevienlīdzīgi piedalās šī mērķa sasniegšanā, jo pieprasījums pēc lietotiem ražojumiem visās EEI kategorijās nav vienāds un dažos gadījumos tas atšķiras pat dažādu viena veida iekārtu zīmolu vidū. Lai gan nevienlīdzīga ieguldījuma risks pastāv arī kopēja mērķa gadījumā, tomēr tas ļauj elastīgāk kompensēt atšķirīgo pieprasījumu pēc lietotiem ražojumiem dažādās EEI kategorijās. Pētījuma secinājumos tika apstiprināts, ka atsevišķa mērķa noteikšana attiecībā uz sagatavošanu atkārtotai izmantošanai radīs papildu pienākumus ekonomikas dalībniekiem un dalībvalstīm (piem., attiecībā uz ziņošanu un uzraudzību), kā arī ievērojami palielinās administratīvo slogu. Kopējais sagatavošanas atkārtotai izmantošanai un pārstrādes mērķis, ko piemēro, sākot ar 2015. gadu (V pielikuma 2. un 3. daļa), ļauj dalībvalstīm sasniegt šo mērķi, veicinot gan pārstrādi, gan sagatavošanu atkārtotai izmantošanai. Tomēr ir lielāka iespēja, ka dalībvalstis, kas nosaka valsts mērķus EEIA sagatavošanai atkārtotai izmantošanai, aktīvi veicinās praksi, kas uzlabo sagatavošanu atkārtotai izmantošanai, tostarp veicinot atkārtotas izmantošanas centru darbinieku piekļuvi EEIA, kā paredz Direktīvas 6. panta 2. punkts, tādējādi sasniedzot pozitīvākus rezultātus attiecībā uz EEIA no ES atkritumu hierarhijas viedokļa. 3.3. Secinājumi Balstoties uz izvērtējuma galvenajiem konstatējumiem, Komisija secina, ka šajā stadijā nav lietderīgi EEIA direktīvā noteikt atsevišķus mērķus EEIA sagatavošanai atkārtotai izmantošanai. Tomēr Komisija veicinās informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm, lai identificētu labo praksi dalībvalstīs, kurās valsts vai reģiona līmenī, vai saskaņā ar ražotāja paplašinātas atbildības shēmām ir noteikti mērķi EEIA sagatavošanai atkārtotai izmantošanai. 4.Direktīvas 2012/19/ES par EEIA 11. panta 2. punktā noteiktās reģenerācijas mērķu sasniegšanas aprēķināšanas metodes pārskatīšana 4.1. Mērķis