[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 14.11.2006

COM(2006) 691 galīgā redakcija

KOMISIJAS DARBA DOKUMENTS

Administratīvo izmaksu novērtēšana un administratīvā sloga samazināšana Eiropas Savienībā

{COM(2006) 689 galīgā redakcija}{COM(2006) 690 galīgā redakcija}

KOMISIJAS DARBA DOKUMENTS

Administratīvo izmaksu novērtēšana un administratīvā sloga samazināšana Eiropas Savienībā

1. IEVADS

Eiropas Komisija ir ierosinājusi mērķtiecīgu stratēģiju administratīvo izmaksu novērtēšanai un administratīvā sloga samazināšanai Eiropas Savienībā, kas paredz, ka jāapstiprina kopīgs ES mērķis — vidējā termiņā šo slogu samazināt kopumā par 25 %. Tas uzsver Komisijas apņēmību nodrošināt labāku regulējumu kā daļu no stratēģijas „Izaugsme un darbavietas”.

Šis darba dokuments papildina stratēģisko pārskatu par labāku regulējumu ES un sniedz pilnīgāku ieskatu administratīvo izmaksu novērtēšanas un administratīvo slogu samazināšanas ES mēroga stratēģijas elementos, kas piedāvāti stratēģiskajā pārskatā. Šie elementi izstrādāti, pamatojoties uz administratīvā sloga novērtēšanas izmēģinājuma pētījumu, kas tika veikts 2006. gada vasarā un kura rezultāti apkopoti šajā dokumentā[1]. Šis dokuments paredz uzsākt Padomes, Eiropas Parlamenta, dalībvalstu un ieinteresēto personu plašu apspriedi par labāko veidu administratīvā sloga samazināšanai ES. Pamatojoties uz šo apspriešanu, 2007. gada janvārī Komisija iesniegs priekšlikumu ES rīcības programmai administratīvā sloga samazināšanai, lai to varētu izskatīt 2007. gada pavasara Eiropadome. Tādējādi šis dokuments ir pirmā daļa no Komisijas atbildes uz Eiropadomes 2006. gada jūnija secinājumiem, kas aicināja Komisiju 2007. gada sākumā iesniegt atbilstīgus priekšlikumus administratīvā sloga samazināšanai.

1.1. Administratīvās izmaksas un ES uzņēmējdarbības vide

Liela daļa EK tiesību aktu ir ieviesti, lai labotu tirgus darbības nepilnības un nodrošinātu vienlīdzīgus apstākļus Kopienas līmenī. Šādu garantiju bieži var nodrošināt, vienīgi pieprasot sniegt informāciju un ziņot par tiesību aktu normu piemērošanu. Tomēr dažas ieviestās procedūras prasa nevajadzīgi daudz laika, ir pārmērīgi sarežģītas vai nelietderīgas.

Nevajadzīgas un nesamērīgas administratīvās izmaksas nopietni kavē saimniecisko darbību. Tās ievērojami traucē arī uzņēmējdarbībai un bieži apspriedēs par vienkāršošanas pasākumiem tiek minētas kā prioritāte. Komisija ir apņēmusies, cik iespējams, mazināt šo nevajadzīgo slogu.

Administratīvās izmaksas ir svarīgas, jo uzņēmumiem visā Eiropā jāpatērē daudz laika, aizpildot veidlapas un sniedzot informāciju par dažādiem jautājumiem. Samazinot ziņošanas prasības, uzņēmuma darbinieki var vairāk laika veltīt uzņēmējdarbībai, kas var samazināt ražošanas izmaksas un dot iespējas radīt papildu ieguldījumus un jauninājumus, kas savukārt uzlabos ražīgumu un vispārējo konkurētspēju.

Pašlaik tikai četrās dalībvalstīs veikta administratīvo izmaksu novērtēšana. Tomēr uz Nīderlandes datu ekstrapolācijas pamata veiktais novērtējums liecina, ka administratīvās izmaksas ES var sasniegt aptuveni 3,5 % no IKP.

Administratīvās izmaksas dalībvalstīs |

CPB, Nīderlandes Ekonomiskās politikas analīzes birojs, 2004. gadā aprēķināja, ka, samazinot administratīvo slogu par 25 %, tiktu veicināts ES IKP pieaugums par 1,6 %.

Nesenais Komisijas dienestu sagatavotais dokuments[2], kas balstās uz CPB aprēķiniem, liecina, ka administratīvo izmaksu samazinājums par 25 % var dot būtisku ieguvumu IKP līmenī – līdz 1,5 % vai aptuveni 150 miljardiem EUR[3].

Tabula. Ietekme uz IKP laikā līdz 2025. gadam, samazinot administratīvās izmaksas par 25 %.

Tabula |

Administratīvo izmaksu samazināšana un ieguvumi dalībvalstu IKP līmenī (izmaiņas % salīdzinājumā ar IKP sākotnējo aprēķinu 2025. gadam) |

1.2. Administratīvo izmaksu definēšana

Administratīvās izmaksas nozīmē izmaksas, kas rodas uzņēmumiem, brīvprātīgo organizācijām, valsts iestādēm un pilsoņiem, izpildot tiesisko pienākumu sniegt valsts iestādēm vai privātpersonām informāciju par savu darbību (vai produkciju). Tās atšķiras no atbilstības izmaksām, kas izriet no tiesību aktu pamatprasības, piemēram, izmaksām, kuras rada jaunu produktu izstrāde vai tādu procesu izveide, kas atbilst jauniem sociālajiem un ekoloģiskajiem standartiem. Rezultātā administratīvo izmaksu samazināšanas pasākumi attiecas tikai uz informācijas prasību pilnveidošanu un neietekmē pamata tiesību aktu galvenos principus. Tas liek secināt, ka pasākumus administratīvo izmaksu samazināšanas vienkāršošanai ir vieglāk izstrādāt nekā pasākumus, kuru mērķis ir mainīt tiesību aktu būtību vai darbības jomu. Ņemot vērā šo pasākumus būtību, kā arī to dalībvalstu pieredzi, kas izveidojušas administratīvo izmaksu samazināšanas programmas, būtu samērā vienkārši lemt par šiem izmaksu samazināšanas pasākumiem un tos īstenot. Tādēļ šādi pasākumi būtiski atšķiras no noteikumu atcelšanas iniciatīvām.

Administratīvās prasības tālāk var iedalīt informācijas sniegšanas pienākumos. Labāk tas paskaidrojams šādi: tiesību aktā var būt iekļautas prasības informācijas sniegšanai (t.i., regulāri jāiesniedz atbilstības sertifikāts valsts iestādei). Katra specifiskā prasība tiesību aktos ir definēta kā informācijas sniegšanas pienākums.

Būtiski ir nošķirt informāciju, kas uzņēmumiem jāapkopo pat tad, ja nav īpašu tiesību aktu, no informācijas, kura netiktu apkopota, ja nepastāvētu tiesību normas. Pirmo veidu sauc par administratīvajām izmaksām, otro — par administratīvo slogu . Komisijas labāka regulējuma stratēģijas mērķis ir administratīvo izmaksu novērtēšana un administratīvā sloga samazināšana.

1.3. Administratīvo izmaksu sadalījums Eiropas Savienībā

Tikai trīs sākotnējie novērtējumi, ko veica dalībvalstis, ļauj izmaksas iedalīt A, B un C kategorijā, kā norādīts zemāk. Nīderlandes un Dānijas novērtējuma dati[4] liecina, ka mazākā izmaksu daļa veidojas no transponēšanas un īstenošanas pasākumiem, bet lielākās izmaksas saistītas ar valsts un starptautiskām saistībām. Dati par Apvienoto Karalisti vēl nav pilnībā pieejami un tiks publicēti tuvākajā laikā, tomēr tie dati, kas Komisijai tika sniegti izmēģinājuma pētījuma atbalstam, šķiet, uzsver valsts saistību nozīmību. Ir acīmredzams, ka būtiska izmaksu daļa veidojas valstu līmenī, kas liecina, ka līdztekus Komisijas centieniem uzlabot uzņēmējdarbības vidi vajadzīga arī stingra apņēmība valstu līmenī.

Administratīvo izmaksu sadalījums DK un NL |

Administratīvo izmaksu daļa pēc tiesību aktu izcelsmes | DK | NL |

A kategorija: tieši izriet no starptautiskiem[5] tiesību aktiem | 28 % | 43 % |

B kategorija: izriet no starptautiskiem tiesību aktiem, ko īsteno valsts līmenī | 15 % | 13 % |

C kategorija: izriet no valsts normatīvajiem aktiem | 57 % | 44 % |

Avots: Dānijas un Nīderlandes sākotnējais novērtējums

Starp aplūkotajām dalībvalstīm vērojamas patiesi būtiskas atšķirības, ko, iespējams, rada atšķirīgas novērtēšanas metodes, bet to iemesls var būt arī nozaru atšķirības valstu tautsaimniecībā, dažādas juridiskās tradīcijas un atšķirīga administratīvā kultūra[6]. Tomēr šie dati ir svarīgi, jo norāda, kur izmaksas veidojas, un tādējādi arī to, kur iespējams ieviest vienkāršošanas pasākumus. Ir skaidrs, ka Komisijas ierosinātā kopīgā ES mērķa īstenošanai būs nepieciešama rīcība gan ES, gan valstu līmenī. Tikai kopīgi centieni būtiski uzlabos uzņēmējdarbības vidi ES.

Grūti veikt arī administratīvo izmaksu salīdzināšanu, jo tiesību akti dalībvalstīs atšķiras. Lai uzlabotu salīdzināšanas iespējas, lietderīgāk uzmanību pievērst informācijas sniegšanas pienākumiem, nevis tiesību aktiem kopumā. Informācijas sniegšanas pienākumi veido jebkuras administratīvo izmaksu samazināšanas programmas elementus.

Lai noteiktu reglamentējošo noteikumu izcelsmi, svarīgi spēt precīzi noteikt, vai ar pasākumu tiek transponēts augstākā līmenī noteikts pienākums un vai transponējošā iestāde šo „sākotnējo” pienākumu nav kā papildinājusi (paredzējusi tādas papildu prasības, kas nav minētas sākotnējā tiesību aktā). Tas ir svarīgi, jo pienākumiem jābūt skaidri noteiktiem kā politisku, tā arī praktisku iemeslu dēļ. „Iekšējiem” pasākumiem un „transponēšanas” pasākumiem nepieciešama atšķirīga pieeja: ja iestāde ir „izveidojusi” vai pievienojusi pienākumu, tā var mazināt to vai apturēt tā piemērošanu, bet, ja tā stingri transponē pienākumu, turpmākai rīcībai tai parasti vajadzīgs kolektīvs lēmums.

Transponēšana parasti ir vienkāršāka, jo tiesību akta sākumā ir atsauces vai apsvērumi. Administratīvajām izmaksām ir četri galvenie avoti: starptautiskie tiesību akti, EK tiesību akti, valstu tiesību akti un vietējie (reģionālie) normatīvie akti. Starptautiskie tiesību akti vienmēr jātransponē. Lai izpildītu starptautisku līgumu, parakstītājiem jānodrošina, lai tā noteikumi būtu saskaņoti ar (iekšzemes) tiesību aktiem, t.i., transponēti to tiesiskajā regulējumā. Turpretim daļa EK tiesību aktu ir tieši piemērojami („regulas”), bet daļa ir jātransponē („direktīvas”)[7]. Tā rezultātā ar dažiem EK un valstu normatīvajiem aktiem transponē starptautiskās saistības (Pasaules Tirdzniecības organizācija, Kioto protokols u.c.), bet ar dažiem valstu un vietējie tiesību aktiem transponē EK tiesību aktus.

Ja pienākums, ko nosaka starptautisks līgums vai EK tiesību akts, ir skaidrs, precīzs un beznosacījumu, samērā vienkārši noteikt arī minētajos tiesību aktos nenoteikto prasību apjomu. Transponējošajai iestādei jāuzņemas atbildība vienīgi par to, ko tā pievieno šim pienākumam. Ja šie noteikumi netiek ievēroti, var būt nepieciešams ekspertu spriedums.

2. ADMINISTRATīVO IZDEVUMU NOVēRTēšANA: LīDZšINēJā PIEREDZE

2.1. Novērtēšana valstu līmenī un standarta izmaksu modelis

Svarīgi apzināt to dalībvalstu jau paveikto darbu, kas pirmās veikušas novērtējumu, un, izstrādājot ES rīcības programmu, mācīties no gūtās pieredzes. Nīderlandes Finanšu ministrija, cenšoties novērtēt administratīvās izmaksas, izveidojusi standarta izmaksu modeli. Standarta izmaksu modelis tika izstrādāts, lai nodrošinātu vienkāršotu un sistemātisku metodi, lai novērtētu un pēc tam samazinātu uzņēmējdarbības noteikumu ietekmi.

Standarta izmaksu modeļa galvenā priekšrocība ir fakts, kas tas nodrošina administratīvo izmaksu novērtēšanu detalizētā līmenī, piemēram, vērtējot atsevišķas darbības. Standarta izmaksu modeļa metodika ļauj izveidot standartizētus to resursu izmaksu rādītājus, ko uzņēmumi izmantoto, lai ievērotu noteiktu tiesību aktu un izpildrīkojumu prasības. Praksē standarta izmaksu modeļa mērķis ir identificēt informācijas sniegšanas pienākumus noteikumos, kas paredz, ka uzņēmumiem jānodrošina pieejamība informācijai valsts iestādēm vai trešām pusēm. Šos informācijas sniegšanas pienākumus iespējams – lai gan bieži tas grūti izdarāms — iedalīt apakšgrupās, tā saucamajās „datu prasībās”. Lai izpildītu noteiktos informācijas sniegšanas pienākumus vai drīzāk – sagatavotu prasīto informāciju, attiecīgajiem uzņēmumiem parasti jāveic papildu administratīvas darbības. Šo papildu darbību izmaksas var rasties gan iekšējo resursu (darbinieku laiks) vai ārējo resursu (piem., samaksa par ārēju speciālistu izmantošanu, ārpakalpojumiem) patēriņa dēļ. Nīderlandē šo metodiku izmantoja, lai 2003. gadā veiktu pilnu sākotnējo novērtējumu.

Vairākas valstis pārņēmušas standarta izmaksu modeļa metodiku, turklāt izveidojies arī to dalībnieku (valstu) tīkls, kas plāno šo metodiku izmantot savu administratīvo izmaksu novērtēšanai vai darbojas kā novērotāji. Septiņpadsmit[8] no divdesmit piecām ES valstīm pašlaik iekļāvušās tīklā un četras (Apvienotā Karaliste, Nīderlande, Čehija un Dānija) ir veikušas pilnu valsts tiesību aktu kopuma novērtēšanu un noteikušas tiesību aktos ietverto informācijas prasību izcelsmi (valsts vai starptautisku). Vairākas no tām ir izvirzījušas noteiktus izmaksu samazināšanas mērķus. Līdzīgu procesu nesen uzsākusi Austrija un Vācija. Citās valstīs, kas ir standarta izmaksu modeļa tīkla dalībnieces, bet vēl nav uzsākušas pilnu sākotnējo novērtēšanu, metodoloģijas izmantošana ir sekmējusi vairākas iniciatīvas dažādās politikas jomās. Svarīgi atzīmēt, ka, lai gan attiecīgajās dalībvalstīs pamata pieeja ir ļoti līdzīga, vērojamas būtiskas atšķirības standarta izmaksu modeļa precīzā piemērošanā dalībvalstīs, un tas apgrūtina salīdzināšanu.

2.2. ES modelis

Eiropadome 2005. gada 23. martā lūdza „Komisiju un Padomi apsvērt kopīgu metodiku administratīvā sloga novērtēšanai, lai līdz 2005. gada beigām panāktu attiecīgu vienošanos.” Komisijas 2005. gada 16. marta Paziņojumam par labāku regulējumu izaugsmei un darbavietām Eiropas Savienībā tika pievienots dienestu darba dokuments, kurā detalizēti izklāstīts iespējamais uz standarta izmaksu modeļa balstīts „ES tīro administratīvo izmaksu modelis”[9].

Konkrētāk, dienestu darba dokumentā izvērtēti ieguvumi, ko dotu kopīga pieeja administratīvo izmaksu novērtēšanai, lai novērstu standarta izmaksu modeļa piemērošanas atšķirības. Paredzamie ieguvumi no šādas kopīgas pieejas ir:

- ES un dalībvalstu līmenī pieņemtajās procedūrās esošo iespējamo atšķirību noskaidrošana;

- vienkāršāks starpvalstu vai politikas jomu salīdzinājums, salīdzinošā novērtēšana un paraugprakses izveide;

- apjomradīti ietaupījumi datu apkopošanas un validēšanas ziņā.

ES tīro administratīvo izmaksu modelis tika grozīts un papildināts izmēģinājuma posmā no 2005. gada aprīļa līdz septembrim. Izmēģinājuma posma mērķis bija pārbaudīt ES tiesību aktu radīto administratīvo izmaksu novērtēšanas veidus, un pēc tam Komisija piedāvāja pārstrādātu metodiku, ko sauc arī par „ES standarta izmaksu modeli”[10]. Komisija minēja vairākus iespējamus ES standarta izmaksu modeļa uzlabojumus, tomēr skaidrojot, ka šāda optimizācija nav priekšnoteikums tā izmantošanai. Ietekmes novērtēšanas vadlīnijās 2006. gada 15. martā tika ietverta modeļa izmantošanas rokasgrāmata[11], kas metodiskās konverģences veicināšanas nolūkā tika tulkota visās ES oficiālajās valodās. ES standarta izmaksu modelis izmantots vairākos publicētos vai tuvākajā laikā publicējamos ietekmes novērtējumos[12].

2.3. Divu modeļu salīdzinājums

Lielākā daļa Komisijas ierosināto metodikas kritēriju ir ļoti līdzīgi sākotnēji Nīderlandē izstrādātajam standarta izmaksu modeļa paraugam[13]. Piemēram, Komisija ierosina izmantot vienādu pamatformulu, vienādus nozīmīgākos izmaksu rādītājus (piem., iekšējie/ārējie tarifi, iekārtu un izejvielu un materiālu izmaksas) un vienādas formulas administratīvo darbību biežuma izteikšanai, un vienādu pieeju „normālas efektivitātes uzņēmuma” darbības novērtēšanai[14].

Tomēr ES kopīgajā metodikā vērojamas vairākas specifiskas īpatnības, kuras pašlaik iekļautas tikai dažu valstu standarta izmaksu modeļa variantos. Šīs atšķirības modeļiem, kas saistīti ar informācijas sniegšanas pienākumu jomu (tostarp attiecībā uz pilsoņiem un brīvprātīgo organizāciju sektoru)[15], vērojamas jautājumā par to, vai jāiekļauj privātpersonām sniedzamā informācija[16], vai jānovērtē būtiskās izmaksas un to, kā noteikt informācijas sniegšanas pienākumu izņēmumu robežu[17]. Lai veicinātu informācijas šifrēšanu un iegūšanu, ES standarta izmaksu modelis nodrošina informācijas sniegšanas pienākumu un veicamo darbību tipoloģiju[18]. Iespējams, vissvarīgākais, ka modeļa ziņojuma veidlapa ļauj saistīt transponēšanas pasākumus ar sākotnējo tiesību aktu[19] un tajā norāda ieviestās papildu prasības[20]. Visbeidzot ( ex ante ) ietekmes novērtēšanai piemērotais ES standarta izmaksu modelis ievēro „neto izmaksu” pieeju, kur neto izmaksas ir tādas izmaksas, kas ieviestas ar ierosināto pasākumu, mīnus tās, kas atceltas ar pasākumu ES un/vai valsts līmenī. Šis pēdējais kritērijs, kas paredzēts ex ante analīzei, kā tāds nav piemērots pašreizējo tiesību aktu novērtēšanai.

3. ES MēROGA ADMINISTRATīVO IZMAKSU NOVēRTēšANAS IZVEIDE

3.1. Informācijas sniegšanas pienākumu noteikšana

Galvenais izmēģinājuma projekta atklājums ir tas, ka novērtēšanas programmas pamatā jābūt noteiktu informācijas sniegšanas pienākumu noteikšanai. Pat ja zināms, ka informācijas sniegšanas pienākumu skaits dalībvalstīs atšķiras[21], informācijas sniegšanas pienākumus ir vieglāk salīdzināt nekā visus dalībvalstu atšķirīgos tiesību aktus. Tas nozīmē, ka iespējams izveidot skaidru šādu informācijas sniegšanas pienākumu klasifikāciju pamata tiesību aktos un izrietošajos īstenošanas noteikumos kā ES, tā valstu līmenī. Tas ir svarīgi, lai veiktu kvantitatīvu novērtējumu, izvirzītu atbilstīgus izmaksu samazināšanas mērķus (globālā sākotnējā novērtējumā, pēc politikas jomām, dalībvalstīm, valstu/reģionālām iestādēm) un sadalītu pienākumus, piemēram, kam jārīkojas, lai samazinātu izmaksas.

ES mēroga novērtējuma veikšana ietver vairākas metodiskas problēmas. Pirmkārt, lai metodiku varētu izmantot, precīzi jāapzina visi galvenie informācijas sniegšanas pienākumi, kas paredzēti tiesību aktā. Otrkārt, ir acīmredzams, ka, lai veiktu ES mēroga novērtējumu, jāsaskaņo un jāveic atlase attiecībā uz to, kādi informācijas sniegšanas pienākumi novērtējami.

3.2. Obligātās saskaņošanas prasības

Tā kā visas dalībvalstis, kuras jau pabeigušas sākotnējos novērtējumus, ir apstiprinājušas no sākotnējā Nīderlandes standarta izmaksu modeļa nedaudz atšķirīgus variantus, grūti veikt pašreizējo datu starpvalstu salīdzinājumu, jo īpaši, mēģinot apkopot rezultātus un noteikt informācijas sniegšanas pienākumu izcelsmi.

Lai varētu veikt datu apstiprināšanu un salīdzināšanu, ES plānotajai novērtējuma programmai būs vajadzīgs noteikts minimāls saskaņošanas līmenis, lai iegūtu jēgpilnus rezultātus ES līmenī un izveidotu īpašus izmaksu samazināšanas mērķus.

Izmēģinājuma programmas rezultāti liecina, ka jāsaskaņo šādi parametri:

- sākotnējo informācijas sniegšanas pienākumu klasifikācija;

- standartizēti izmaksu rādītāji (pieskaitāmās izmaksas);

- konkrēto administratīvo pasākumu veidi un iedzīvotāju daļa (nozaru–uzņēmumu skaita segmentācija), ko tie ietekmē;

- „efektīvu darījumu” definīcija;

- iesaistītās personas (piem., mājsaimniecības, uzņēmumi, administrācijas u.c.).

Šādi metodiski jautājumi Komisijai un dalībvalstīm jāsaskaņo iepriekš. Katram no minētajiem mainīgajiem parametriem šajā posmā ir dažādi varianti, bet būtu lietderīgi darbību balstīt uz ES standarta izmaksu modeļa piedāvāto parametru definīcijām. Tomēr ierosināts šo pirmo novērtējumu attiecināt tikai uz uzņēmumiem[22]saskaņā ar Izaugsmes un darbavietu stratēģiju, jo ir vēl vairāki neatrisināti jautājumi saistībā ar to izmaksu novērtējumu, kas rodas citām grupām.

3.3. Priekšlikums novērtējumu izpildes apjomam

Ņemot vērā Eiropas un valstu tiesību aktu nozīmi administratīvo izmaksu veidošanā un to savstarpējo saistību, ir skaidrs, ka novērtējumam jāaptver abi līmeņi. Bez tam, ņemot vērā darbības mērogus, ir skaidrs, ka programmas īstenošana jāsekmē gan Komisijai, gan dalībvalstīm. Praksē ir trīs dažādas ES novērtējuma izpildes apjoma iespējas. Programmas mērķis var būt informācijas sniegšanas pienākumu apzināšana un administratīvo izmaksu novērtēšana[23]

- EK regulās un direktīvās (iekļaujot informācijas sniegšanas pienākumus, kuru izcelsme ir starptautiski tiesību akti);

- ES regulās, direktīvās un valstu īstenošanas pasākumos, ko izmanto direktīvu transponēšanai;

- to informācijas sniegšanas prasību izmaksās, kuru izcelsme ir visi tiesību aktu avoti.

Ņemot vērā datus, kas pieejami izmaksu novērtējumu veikušajās valstīs, pēdējais variants šķiet vispiemērotākais. Praktisku iemeslu dēļ tomēr ieteicams šīs programmas ietvaros, izmantojot Komisijas koordinētu novērtējumu projektu, veikt tikai EK regulu un direktīvu un to valstu īstenošanas pasākumu novērtējumu. Tikmēr dalībvalstis varētu veikt tādu informācijas sniegšanas pienākumu novērtēšanu, kuru izcelsme ir tikai valsts tiesību akti. Tas nodrošinātu efektīvu pieejamo resursu izmantošanu.

Izmēģinājuma projekts arī parādīja, ka izmaksas lielā mērā atkarīgas no ierobežota informācijas sniegšanas pienākumu skaita. Izmēģinājuma projekts ļauj secināt, ka, domājams, vērojama būtiska izmaksu koncentrēšanās ierobežotā politikas jomu skaitā. Īpaši augstu šādu koncentrāciju norāda Apvienotās Karalistes dati, kurus AK valdība publicēs drīzumā. Tas nozīmē, ka vismaz pirmajā ES mēroga novērtējumā saprātīgi būtu noteikt prioritātes un apsvērt tās novērtējuma jomas, kurās, kā liecina pašreizējie valstu novērtējumi un cita informācija, apgrūtinājumu ir visvairāk. Valstu veiktie novērtējumi un cita informācija norāda uz šādām iespējamām prioritāšu jomām. Sarakstā minēti svarīgi Nīderlandes, Dānijas un Čehijas dati, kā arī tie Apvienotās Karalistes dati, kas Komisijai bija pieejami izmēģinājuma veikšanai un ko Apvienotās Karalistes valdība drīzumā publicēs (sk. 2. pielikumu).

Tabulas, kas iekļautas 3. un 4. pielikumā, ir sastādītas, veicot starpvalstu datu salīdzināšanas izmēģinājuma projektu, un norāda prioritārās jomas administratīvā sloga mazināšanai. Komisija definēs savas prioritārās jomas rīcības programmā, kas jāpublicē 2007. gada janvārī.

Sākotnējais novērtējums neapšaubāmi jāveic, cieši sadarbojoties dalībvalstīm un Komisijai. Tādējādi tiek ierosināts, lai Komisija formulē informācijas sniegšanas saistības, kas iekļautas EK tiesību aktos. Pēc tam šis formulējums tiks atbilstīgi apstiprināts.

3.4. Organizatoriski jautājumi

Komisija vēlētos izmantot iepriekšminēto pieeju sadarbībai ar dalībvalstīm, ko atbalstīs dienesti, kuriem 2007. gada janvārī paziņotā priekšlikumu konkursa rezultātā tiks piešķirts līgums. Šo darbu veicinās Komisijas dienestu šajā jomā īstenoto citu iniciatīvu rezultāti. Piemēram, Komisija ir paredzējusi konkrētās nozarēs uzsākt vairākus pētījumus par administratīvā sloga novērtēšanu. Piemēram, 2006. gada decembrī saistībā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1782/2003 tiks veikts pētījums par tā administratīvā sloga novērtējumu, ko zemniekiem radījusi 2003. gada KLP reforma.

Ārpakalpojumus pamatā veidos starptautiskas ekspertu darba grupas izveide un darbība, kas Komisijas un dalībvalstu labā darbosies ilgākais trīs gadus.

Darbu izpildītāja galvenie uzdevumi varētu būt šādi:

- palīdzēt Komisijai un valstu valdību ieceltiem pārstāvjiem izstrādāt vadlīnijas to administratīvo izmaksu visaptverošam novērtējumam prioritārajās jomās, kas veidojas valstu un Kopienas tiesību aktu rezultātā, pamatojoties uz iepriekšminētajiem principiem (to pilnīgāka definīcija jāietver rīcības programmā);

- palīdzēt Komisijai izstrādāt virkni programmu administratīvā sloga mazināšanai, izmantojot priekšlikumus rīcībai un mērķiem valstu un Kopienas līmenī un pamatojoties uz labākās pieredzes un kopīgiem principiem (skat. IV nodaļu).

Lai palīdzētu Komisijai uzraudzīt darba izpildītāja darbu, kontrolēt darbu izpildi, noteikt prioritātes un apstiprināt darba izpildītāja ziņojumus, varētu izveidot darba grupu, kurā piedalās Komisijas dienestu pārstāvji un augsta līmeņa ekspertu grupas valsts regulatīvajā jomā dalībnieki.

Darbs nebūs saistīts ar valsts tiesību aktiem, kuru novērtējums dalībvalstīm veicams atsevišķi un kuri var ietvert dažādas prioritārās jomas atbilstīgi reālajai situācijai valstīs.

Izmantojot pašreizējo standarta izmaksu modeļa tīklu, paredzēta arī regulāra viedokļu apmaiņa, kā arī ietekmes uz iespējamām metodiskajām problēmām meklējumi. Turklāt pētījumi liecina, ka piemērojamo tiesību aktu radītais administratīvais slogs dalībvalstīs var būtiski atšķirties. Mācīšanās no sekmīgas pieredzes ir viens no veidiem, kā samazināt šo slogu, un Komisija sadarbosies ar dalībvalstīm, lai noteiktu un izplatītu paraugpraksi šajā jomā.

4. MēRķI ADMINISTRATīVā SLOGA MAZINāšANAI

Lai mazinātu administratīvo slogu ES, vajadzīga politiskā griba visos līmeņos. Vienošanās par kopīgiem izmaksu samazināšanas mērķiem nodrošina politisku impulsu un liek visiem dalībniekiem uzņemties atbildību par viņu kontrolē esošā sloga samazināšanu. Izvirzot mērķus, vieglāk uzraudzīt visu administratīvā sloga samazināšanas procesu. Izpētot to četru dalībvalstu, kuras jau uzsākušas administratīvo izmaksu novērtēšanas un samazināšanas programmas, veiktos pasākumus, ES stratēģijas izstrādes nolūkā var izdarīt šādus secinājumus.

4.1. Mērķu izvirzīšana četrās dalībvalstīs

Četrās dalībvalstīs, kurās novērtēšanas posms jau uzsākts (vai pabeigts) un kuras rīkojas uz šī novērtējuma pamata, mērķu izvirzīšanas stratēģijās ir līdzīga pieeja. Pirmkārt, visas valstis pirms rezultātu iegūšanas (Apvienotā Karaliste) vai pat pirms novērtējuma posma uzsākšanas (Nīderlande, Dānija, Čehija) ir izvirzījušas vispārēju „politisku” mērķi. Nīderlande un Dānija ir izvirzījušas samazināšanas mērķi 25 % apmērā no sākotnējā novērtējuma (5 gadu laikposmā), bet Čehijas Republika ir izvirzījusi mērķi 20 %[24] apmērā. Šīs atšķirības tomēr netiek uzskatītas par ļoti būtiskām. Šie vispārējie mērķi tika izvirzīti kā pamats novērtējuma izpildei un centienu vispārējam līmenim. Lai gan mērķi katrā ziņā ir detalizēti neizstrādāti un nebalstās uz kādu konkrētu analīzi, tie darbojās samērā labi, nodrošinot vispārēju un novērtējuma izpildei nepieciešamu sekmējošu impulsu. Otrkārt, pēc novērtējuma posma pabeigšanas Nīderlandē tika izvirzīti un Apvienotajā Karalistē tiek izstrādāti konkrēti nozaru mērķi (ministriju/departamentu izstrādāti). Šāda iespēja tiek apsvērta arī Čehijā. Visbeidzot, trīs dalībvalstīs izvirzītie sloga samazināšanas mērķi ir neto vērtība tādā izpratnē, ka jaunie administratīvie slogi, kas uzņēmumiem tiek piemēroti attiecīgajā samazināšanas laikposmā, ir ietverti samazināšanas kopsummā.

4.2. ES mērķu izvirzīšanai gūtās atziņas

Kā izklāstīts stratēģiskajā pārskatā un minēts iepriekš, nozīmīgus rezultātus Kopienas līmenī un dalībvalstīm var nodrošināt vienīgi kopīgi mērķi. Šī iemesla dēļ Komisija ierosina izvirzīt kopīgus samazināšanas mērķus visiem administratīvajiem slogiem ES. Mērķu izvirzīšanai jāietver trīs elementi.

Pirmkārt, iepriekš izklāstītā dalībvalstu pieredze liecina, ka kopīgs mērķis ir jāizvirza agrīnā posmā vienlaikus ar novērtējuma uzsākšanu, pamatojoties uz saskaņotu metodiku. Komisija uzskata, ka Eiropadomei šis mērķis jāizvirza 2007. gada pavasarī. Tiek ierosināts panākt administratīvā sloga samazināšanu 25 % apmērā visā ES. Tajās novērtēšanas daļās, kas jāveic Komisija, darbība koncentrēsies uz slogiem, kuru izcelsme ir tajās prioritārajās jomās, kuras jāierosina rīcības programmā[25]. 25 % mērķi plānots sasniegt 5 gadu laikā. Uzraudzības nolūkā ierosināts izstrādāt 3 gadu starpposma mērķi. Šāds grafiks ir vērienīgs, ņemot vērā, ka šāda mēroga novērtējums iepriekš nav veikts un prasīs ievērojamu laiku – pašlaik tiek prognozēti vismaz 1,5 gadi. Pēc pabeigšanas Komisijai un dalībvalstīm būs jāizstrādā priekšlikumi, pievienojot ietekmes novērtējumu. Visbeidzot, par Kopienas līmenī nepieciešamajām izmaiņām lielā mērā būs jālemj, izmatojot starpiestāžu procedūru. Tādējādi, lai darbu paveiktu saskaņā ar grafiku, ES iestādēm un dalībvalstīm jārīkojas sevišķi apņēmīgi.

Otrkārt, tiks izvirzīti daudz konkrētāki daļējie mērķi politikas jomās saskaņā ar sākotnējā novērtējumu rezultātiem (t.i., 2008. gada ceturtajā ceturksnī): augstāki samazināšanas mērķi iespējami tajās politikas jomās, kurās administratīvais slogs ir īpaši smags un samazināšanas apjoms ir būtisks.

Treškārt, papildus vispārējiem un daļējiem mērķiem tiek ierosināts jau nākamā gada pirmajā pusē uzsākt darbu pie dažiem priekšlikumiem samazināt administratīvo slogu, kas varētu radīt būtisku ieguvumu, veicot nelielus grozījumus pamatā esošajos tiesību aktos. Šo viegli īstenojamo pasākumu ātrie rezultāti būtu reāla liecība par Eiropas iestāžu apņēmību īstenot šo programmu un ļautu sasniegt ievērojamus rezultātus agrīnā posmā. Izteikts ierosinājums pēc šī Komisijas darba dokumenta apspriešanas viegli īstenojamos pasākumus apzināt jau 2007. gada sākumā sagatavotā rīcības programmā, vienlaikus pienācīgi ņemot vērā plānotos un notiekošos politikas pārskatīšanas procesus[26].

Eiropadomei un Eiropas Parlamentam jāvienojas par mērķiem, lai nodrošinātu, apņēmība īstenot šo darba kārtībā ir stingra un visaptveroša. Ņemot vērā vienkāršošanas priekšlikumus ES līmenī, tiek ierosināts starpiestāžu lēmumu pieņemšanas procesā administratīvā sloga samazināšanas priekšlikumiem piešķirt prioritāti, priekšroku dodot ātras izsekošanas procedūrai[27].

Visbeidzot, sevišķi svarīgas ir dalībvalstu saistības, jo lielu daļa izmaksu veido tieši valstu un reģionālie tiesību akti, un, lai sasniegtu vispārējos mērķus, tām būs jālemj par šo izmaksu samazināšanu.

To četru dalībvalstu pieredze, kuras jau veikušas pilnu sākotnējo novērtēšanu, iekļaujot izmaksas, kas veidojas Kopienas un dalībvalstu līmenī, liecina, ka 25 % samazināšanas mērķis sasniedzams, pilnveidojot informācijas iesniegšanas prasības abos līmeņos. To papildina daļēji novērtējumi, ko atsevišķās nozarēs veikušas vairākas dalībvalstis, kā redzams pārskatā 1. pielikumā. Šie empīriskie rezultāti liecina par būtiskiem administratīvajiem slogiem, kurus iespējams samazināt, izmantojot vairākas 5. nodaļā izklāstītās izmaksu samazināšanas metodes, neietekmējot pamatā esošo tiesību aktu mērķus. Tādēļ Komisija ir pārliecināta, ka ar dalībvalstīm kopīga programma piecu gadu laikposmā ļaus sasniegt mērķi. Tāpat skaidrs, ka spēja sasniegt vai nesasniegt šo mērķi ir atkarīga no visu ES iestāžu un dalībvalstu saistību izpildes.

5. KOPīGIE PRINCIPI ADMINISTRATīVO SLOGU SAMAZINāšANAI

Administratīvo izmaksu novērtēšana ES nav mērķis pats par sevi. Mērķis ir mazināt birokrātiju attiecībā uz uzņēmumiem Eiropā. Izmēģinājuma projekta rezultāti liecina, ka izmaksas stingri koncentrējas prioritārajās jomās. Tiek ierosināts, ka arī Komisijas novērtēšanai jākoncentrējas uz prioritārajām jomām un, kur iespējams, jāapzina ar prioritārajām jomām saistītie viegli īstenojamie pasākumi. Attiecībā uz jautājumu par to, kā mazināt šos slogus, būtisku ieguldījumu slogu samazināšanas procesa attīstībā, panākot par tiem vienošanos, varētu dot šādi principi:

- samazināt ziņojumu sniegšanas biežuma prasības līdz minimālajam līmenim, kāds nepieciešams, lai īstenotu tiesību aktu pamatmērķus (piemēram, joprojām ir ļoti daudz finanšu regulu, kas paredz, ka atskaites jāiesniedz ik mēnesi; iespējams, varētu paredzēt to iesniegšanas biežuma samazināšanu);

- pārskatīt, vai netiek prasīts to pašu informāciju sniegt vairākas reizes, izmantojot dažādus kanālus, un mazināt pārklāšanos (piem., pašlaik vairāk kā viens tiesību akts nosaka vairākus vides informācijas sniegšanas pienākumus);

- ieviest elektroniskas formas un uz tīmekļa bāzes veidotu atskaišu iesniegšanu pašlaik pieprasīto drukāto informācijas dokumentu vietā, izmantojot intelektuālus portālus, ja tas iespējams (dalībvalstu pieredze liecina, ka intelektuālie portāli, kas aptver dažādas informācijas sniegšanas prasības, var radīt ievērojamus ietaupījumus; Norvēģijā portāls Antinn aptver gandrīz visus centrālās valdības noteiktos informācijas sniegšanas pienākumus[28]);

- ieviest informācijas iesniegšanas prasību robežu, ja tas iespējams, samazinot tās maziem un vidējiem uzņēmumiem vai izmantojot atlasi (labi zināms, ka MVU īpaši cieš no administratīvajām izmaksām – datu apkopošanai informācijas nolūkā tas jāņem vērā);

- izvērtēt iespēju informācijas iesniegšanas prasības visiem nozares uzņēmumiem aizvietot ar uz risku balstītu pieeju, informācijas sniegšanas prasības vairāk koncentrējot uz tiem uzņēmumu īpašniekiem, uz kuriem attiecināms lielāks risks (Apvienotās Karalistes pieredze tiesību aktu ieviešanā vairākās nozarēs liecina, ka tādējādi iespējams ievērojami samazināt izmaksas, neapdraudot tiesību aktu izpildi);

- samazināt informācijas iesniegšanas prasības jomās, kur tās saistās ar juridiskām prasībām, kuras kopš informācijas iesniegšanas prasību pieņemšanas ir samazinātas vai grozītas (piem., autopārvadājumu nozarē joprojām ir spēkā informācijas sniegšanas pienākumi, kas apstiprināti laikā, kad starptautiskajiem autopārvadājumiem bija vajadzīgas atļaujas).

Ir skaidrs, ka šie pasākumi neapdraudētu tiesību aktu pamatmērķi, tomēr iespējami gadījumi, kad sabiedrības veselības vai vides aizsardzības nolūkā vai Kopienas finanšu interešu aizsardzības un likumīgas finanšu pārvaldības nodrošināšanai būs jāsaglabā stingri informācijas sniegšanas pienākumi.

6. TURPMāK VEICAMIE PASāKUMI

Komisija paredz vairākus posmus savā stratēģiskajā pārskatā par labāku regulējumu Eiropas Savienībā[29]. Tie paredz 2007. gada sākumā iesniegt rīcības programmu administratīvo slogu samazināšanai, pamatojoties uz šī Komisijas darba dokumenta apspriešanas rezultātiem un labāka regulējuma stratēģisko pārskatu, kam tas pievienots. Rīcības programma ietvers arī priekšlikumus tūlītējai rīcībai attiecībā uz viegli īstenojamiem pasākumiem.

Rīcības programma ietvers priekšlikumus, kas Eiropadomei 2007. gada pavasarī ļaus pieņemt šādus lēmumus:

- izvirzīt vispārēju mērķi administratīvo slogu samazināšanai ES;

- vienoties par prioritārajām jomām administratīvo izmaksu novērtēšanā un slogu samazināšanā;

- apstiprināt metodiku rīcības programmā ierosinātajai novērtēšanai; un

- vienoties par viegli īstenojamu pasākumu sarakstu tūlītējai rīcībai.

[pic]

Komisija, citas ES institūcijas un dalībvalstis pēc tam uzsāktu novērtēšanas programmu un darbību attiecībā uz viegli īstenojamiem pasākumiem. Plašu novērtēšanas programmu varētu uzsākt 2007. gada pavasarī, sniedzot ziņojumu par to 2008. gada pēdējā ceturksnī. Šajā posmā Komisija varētu ierosināt sīkākus nozaru mērķus, kā arī vienkāršošanas pasākumus.

Šos pasākumus varētu iekļaut uzsāktajā vienkāršošanas programmā, kurā atsevišķā nodaļā jau ietverti vairāki svarīgi priekšlikumi administratīvo slogu samazināšanai[30]. Šādā veidā vienkāršošanas programma varētu dot ieguldījumu administratīvo slogu samazināšanas stratēģijas īstenošanas uzraudzībā. Dalībvalstis šajā laikā varētu veikt līdzīgus pasākumus un dot ieguldījumu slogu samazināšanā, veicot grozījumus valstu un/vai reģionālajos tiesību aktos. Dalībvalstis varētu sniegt progresa ziņojumus par valstu administratīvo slogu samazināšanas programmām nodaļā „Labāks regulējums” izaugsmes un darbavietu stratēģijas kontekstā. Tādējādi Komisija katru gadu ikgadējā progresa ziņojumā var sniegt atskaiti par panākumiem Kopienas un valstu līmenī, tā atbalstot Eiropadomi tālākā šīs programmas virzībā.

7. SECINāJUMI

Eiropas Komisija savā stratēģiskajā pārskatā par labāku regulējumu ES ierosina samazināt administratīvos slogus Eiropas Savienībā par 25 %. Analīze liecina, ka tas varētu būt nozīmīgs ieguldījums, lai uzlabotu uzņēmējdarbības vidi Eiropā un radītu nozīmīgus ekonomiskos ieguvumus – vidējā termiņā līdz 150 miljardiem EUR absolūtā izteiksmē.

Šis dokuments iezīmē iespējamo ceļu šī mērķa sasniegšanai, pamatojoties uz ES iestāžu un dalībvalstu sadarbību. Šīs pieejas pamatā ir kopīga metodika izmaksu novērtēšanai saskaņotās prioritārās jomās un kopīgi principi slogu samazināšanai. Attīstību varētu uzraudzīt, izmantojot saskaņotus daļējos mērķus, kā arī starpposmu mērķus.

Ieguvumi no šādas pieejas varētu būt ļoti ievērojami, tomēr nedrīkst novērtēt par zemu resursus, kas nepieciešami, lai īstenotu šos pasākumus. Lai gūtu rezultātus, svarīga visu ES iestāžu un dalībvalstu stingra apņēmība.

Ļoti gaidām komentārus un ierosinājumus par šajā dokumentā izklāstīto pieeju. Aicinām visas ieinteresētās personas sniegt savu ieguldījumu. Pamatojoties uz šo apspriešanu, Komisija galīgi izstrādās priekšlikumu rīcības programmai administratīvā sloga mazināšanai ES, kas jāiesniedz 2007. gada sākumā.

Lūdzu, sūtiet savus komentārus līdz 2007. gada 1. janvārim uz šādu e-pasta adresi: entr-admin-burdens@ec.europa.eu |

ANNEX 1

Current initiatives in Member States for measuring administrative costs in selected areas

(updated at September 2006)

[pic]

ANNEX 2

Possible priority areas of Community legislation as indicated by national measurements

No | Area | EC legislation - examples | NL | DK | CZ |

1 | Annual Accounts/Company Law | Fourth Council Directive 78/660/EEC of 25 July 1978 based on Article 54 (3) (g) of the Treaty on the annual accounts of certain types of companies. | The area 'private law', which includes accounting, represents 22.5% of Total administrative burdens in Cat. A and 12.8% in Cat. B in the NL. | 27% of Cat. A and 12.9% of B | n.a. |

3rd Council Directive of 9 October 1978 (78/855/EEC) and 6th Council Directive of 17 December 1982 (82/891/EEC) |

Council regulation (EC) No 1346/2000 of 29 May 2000 on insolvency proceedings |

Second Council Directive of 13 December 1976 on coordination of safeguards which, for the protection of the interests of members and others, are required by Member States of companies within the meaning of the second paragraph of Article 58 of the Treaty, in respect of the formation of public limited liability companies and the maintenance and alteration of their capital, with a view to making such safeguards equivalent (77/91/EEC) |

2 | Health Protection (including Animal Health and Zootechnics) | Directive 2001/83/EC of the European Parliament and of the Council of 6 November 2001 on the Community code relating to medicinal products for human use | Health protection is 23.41% of Cat. A, whereas 'health care is 4.87%. In Cat. B, percentages are much lower (0.43% and 0) | Approx. 4.8% of Cat. A and 12.9% of Cat. B | 12.8% of Cat. A and 21.8% of Cat. B |

Directive 2001/20/EC on the approximation of laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to the implementation of good clinical practice in the conduct of clinical trials on medicinal products for human use |

3 | Working environment/employment relations | Council Directive 89/391/EEC of 12 June 1989 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health of workers at work | 9.63% of Cat. A and 8.27% of Cat. B. | Approx. 7.9% of Cat. A and 10.6% of Cat. B | n.a. |

No | Area | EC legislation - examples | NL | DK | CZ |

4 | Fiscal Law/VAT | Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes - Common system of value added tax: uniform basis of assessment | 19.02% of Cat A and 14.27% of Cat. B | 9.7% of Cat. A and 3.7% of Cat. B (includes duties) | n.a. |

5 | Statistics | Council Regulation (EEC) No 3330/91 and Commission Regulation (EC) No 1901/2000 laying down certain provisions for the implementation of Council Regulation (EEC) No 3330/91 | low percentages, but it was likely included in other areas, depending on the areas in which statistical have to be produced | 2.6% of Cat. A (includes keeping logbooks for fisheries) | 4.4% of Cat. A and 5.3% of Cat. B |

6 | Agriculture and Agricultural Subsidies | Council Regulation (EC) No 1782/2003 of 29 September 2003 establishing common rules for direct support schemes under the common agricultural policy and establishing certain support schemes for farmers and amending Regulations (EEC) No 2019/93, (EC) No 1452/2001, (EC) No 1453/2001, (EC) No 1454/2001, (EC) 1868/94, (EC) No 1251/1999, (EC) No 1254/1999, (EC) No 1673/2000, (EEC) No 2358/71 and (EC) No 2529/2001 | 0.15% of Cat. A and 1.61% of Cat. B | 13.2% of Cat. B (includes direct support to farmers, agricultural use of fertilizers, premium for livestock and commercial keeping of animals) | Protection of plants and plant products is 1.2% of Cat. A and 1.3% of Cat.B. Marketing of seeds and plants is 2.6% of Cat. B |

No | Area | EC legislation - examples | NL | DK | CZ |

7 | Food Labelling | Regulation (EC) No 1760/2000 of the European Parliament and of the Council of 17 July 2000 establishing a system for the identification and registration of bovine animals and regarding the labelling of beef and beef products and repealing Council Regulation (EC) No 820/97 | n.a. | 7.6% of Cat. A | Labelling of food is inluded in "production and placing on the market of food and tobacco products" and in "requirements for packaging", which jointly account for 53.9% of Cat. A Food and tobacco labelling accounts for 25% of Cat. B. |

Directive 2000/13/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs. (article 3-25) |

No | Area | EC legislation - examples | NL | DK | CZ |

8 | Transport | EEC Council: Regulation No 11 concerning the abolition of discrimination in transport rates and conditions, in implementation of Article 79 (3) of the Treaty establishing the European Economic Community | 4.71% of Cat A and 5.76% of Cat. B | n.a | n.a. |

Council Regulation (EEC) No 3820/85 of 20 December 1985 on the harmonization of certain social legislation relating to road transport; Council Regulation (EEC) No 3821/85 of 20 December 1985 on recording equipment in road transport; COUNCIL REGULATION (EC) No 2135/98 of 24 September 1998 amending Regulation (EEC) No 3821/85 on recording equipment in road transport and Directive 88/599/EEC concerning the application of Regulations (EEC) No 3820/84 and (EEC) No 3821/85 |

Regulation No 725/2004 of 31 March 2004 on enhancing ship and port facility security |

Council Directive 94/57/EC of 22 November 1994 on common rules and standards for ship inspection and survey organizations and for the relevant activities of maritime administrations. |

Council Directive 96/26/EC of 29 April 1996 on admission to the occupation of road haulage operator and road passenger transport operator and mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications intended to facilitate for these operators the right to freedom of establishment in national and international transport operations; |

Council Directive 97/70/EC of 11 December 1997 setting up a harmonized safety regime for fishing vessels of 24 meters in length and over. |

Council Directive 96/35/EC of 3 June 1996 on the appointment and vocational qualification of safety advisers for the transport of dangerous goods by road, rail and inland waterway; |

Council Directive 80/1119/EEC of 17 November 1980 on statistical returns in respect of carriage of goods by inland waterways; |

Directive 2004/49/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on safety on the Community's railways and amending Council Directive 95/18/EC on the licensing of railway undertakings and Directive 2001/14/EC on the allocation of railway infrastructure capacity and the levying of charges for the use of railway infrastructure and safety certification (Railway Safety Directive); |

Directive 2000/13/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs; |

9 | Fisheries legislation | Council Regulation (EEC) No 2847/93 of 12 October 1993 establishing a control system applicable to the common fisheries policy Council Directive 97/70/EC of 11 December 1997 setting up a harmonized safety regime for fishing vessels of 24 meters in length and over. | n.a | n.a | n.a |

Source: Pilot project on administrative burdens

ANNEX 3

Priority areas at national level

Below are tables reporting the most burdensome areas resulting from national legislation[31].

Denmark Top-20 C-legislation | Costs (€) | Share of C | Share of total costs |

Tax requirements for accounts | 403.893.874 | 17,3% | 9,7% |

Annual accounts | 257.738.456 | 11,0% | 6,2% |

Taxation | 195.439.575 | 8,4% | 4,7% |

Price labelling | 166.712.672 | 7,1% | 4,0% |

Self-checking in the food industry | 100.016.302 | 4,3% | 2,4% |

Holidays | 61.333.135 | 2,6% | 1,5% |

Income taxation etc. | 60.185.549 | 2,6% | 1,4% |

Supllementary pensions | 59.695.163 | 2,6% | 1,4% |

Working environment II | 55.839.686 | 2,4% | 1,3% |

Legal framework between employers and employees | 42.827.736 | 1,8% | 1,0% |

Invoicing of road, soil, sewer etc. | 41.949.880 | 1,8% | 1,0% |

Private limited companies | 40.991.726 | 1,8% | 1,0% |

Supplementary pensions II | 29.738.100 | 1,3% | 0,7% |

Land register | 27.548.139 | 1,2% | 0,7% |

Taxation of pensions | 25.065.589 | 1,1% | 0,6% |

Sale and purchase of real-estate | 24.447.172 | 1,0% | 0,6% |

Good practice for financial companies | 24.324.442 | 1,0% | 0,6% |

Public limited companies | 21.721.877 | 0,9% | 0,5% |

Unemployment benefits (sickness and maternity | 20.510.223 | 0,9% | 0,5% |

Land register II | 17.210.322 | 0,7% | 0,4% |

Total | 1.677.189.619 | 71,8% | 40,2% |

ANNEX 4

Netherlands- Administrative costs by domain | C |

Fiscal law | 1984,12 |

Employee insurances | 982,20 |

Health care | 870,97 |

Private law | 521,81 |

Spatial planning:Environmental licenses (general) | 304,21 |

Labour relations | 301,70 |

Working conditions | 295,30 |

Buildings | 294,53 |

Financial markets | 211,70 |

Transport of goods | 204,15 |

Social care | 186,20 |

Medical ethics | 124,66 |

Road traffic law | 103,44 |

Spatial planning: Environmental licenses (sectoral) | 101,13 |

Constitutional and administrative law | 99,98 |

Spatial planning & urban renewal | 84,65 |

Traffic: general | 64,07 |

Agriculture | 63,00 |

Water facilities/constructions | 56,91 |

Corporations and rent law | 52,79 |

Labour market and welfare | 47,70 |

Competition law, ex pricing law | 46,07 |

Seagoing | 38,96 |

Agriculture | 38,21 |

Spatial planning: Rest | 30,29 |

Cluster Telecom & Post | 27,67 |

Soil / ground | 24,64 |

Cat c | 18,14 |

Health protection | 15,64 |

Energy | 9,45 |

Waste | 9,33 |

Inland navigation | 8,52 |

Transportation of persons | 7,85 |

Waste/material & products | 5,99 |

Aviation | 3,87 |

Statistics | 3,53 |

[1] „Administratīvā sloga izmēģinājuma projekts”, WIFO-CEPS , 2006. gada oktobris.

[2] „EPC labāka regulējuma tematiskais dokuments”, Eiropas Komisija.

[3] Nedrīkst aizmirst, ka tas nozīmē būtiskas izmaiņas IKP līmenī attiecīgajā ziņojuma gadā. Piemēram, ja laikā no 2007. līdz 2011. gadam administratīvās izmaksas tiktu samazinātas par 25 %, IKP 2011. gadā būtu par 1,5 % augstāks nekā bez šāda samazinājuma. Šis ieguvums ir spēkā tikmēr, kamēr administratīvās izmaksas saglabājas zemākā līmenī (75 %), IKP saglabājoties augstākam. Tomēr tas neietekmē IKP pieauguma tempu, t.i., IKP pieauguma dinamiku.

[4] Šāds dalījums nav pieejams par Čehiju, un to vēl nav publiskojusi Apvienotā Karaliste.

[5] A kategorijā ir izmaksas, kas izriet gan no EK tiesību aktiem, gan starptautiskiem (ne ES) tiesību aktiem.

[6] „Administratīvā sloga izmēģinājuma pētījums”, WIFO-CEPS, 2006. gada oktobris.

[7] Atšķirība starp regulām un direktīvām tomēr ne vienmēr ir drošs pamats, lai noteiktu, kurš atbildīgs par administratīvo pienākumu līmeni. Dažas direktīvas patiesi nosaka skaidrus, precīzus un beznosacījumu informācijas sniegšanas pienākumus. Dalībvalstīm faktiski nav iespēju lemt, kā tās veiks transponēšanu. Savukārt dažas regulas nosaka tikai vispārējus pienākumus vai ļauj dalībvalstīm noteikt pašām savas robežvērtības.

[8] Apvienotā Karaliste, Austrija, Beļģija, Čehija, Dānija, Francija, Igaunija, Itālija, Īrija, Latvija, Luksemburga, Nīderlande, Polija, Somija, Ungārija, Vācija un Zviedrija.

[9] Eiropas Komisija, dienesta darba dokuments, pielikums 2005. gada Paziņojumam par labāku regulējumu izaugsmei un darbavietām Eiropas Savienībā, samazinot tiesību aktu radītās administratīvās izmaksas; sīks iespējamā ES tīkla administratīvo izmaksu modeļa izklāsts, SEC(2005) 175, 2005. gada 16. marts.

[10] Sk. dienestu darba dokumentu ES kopīgas metodikas izveide ES tiesību aktu radīto administratīvo izmaksu novērtēšanai – Ziņojums par izmēģinājuma posmu (2005. gada aprīlis – septembris), SEC(2005) 1329, pielikums paziņojumam par ES kopīgo metodiku tiesību aktu radīto administratīvo izmaksu novērtēšanai, COM(2005) 518, 2005. gada 21. oktobris.

[11] Skat. http://ec.europa.eu/governance/impact/docs_en.htm.

[12] Skat., piemēram, Ietekme uz pasta pakalpojumiem SEC(2006) 1292, kas pievienots COM(2006) 594.

[13] Pilnīgāka metodiskā analīze sniegta Komisijas izmēģinājuma projektā par administratīvajiem slogiem, WIFO-CEPS , 2006. gada oktobris.

[14] Darbības rokasgrāmata, passim .

[15] ES standarta izmaksu modeļa mērķis ir novērtēt izmaksas, ko tiesību akti rada uzņēmumiem, brīvprātīgām organizācijām, valsts iestādēm un arī pilsoņiem. ES kopīgā metodika šādā aspektā ir līdzīga Nīderlandes standarta izmaksu pašreizējai versijai, bet apjomā ir plašākā par mērījumiem, kas veikti Dānijā vai Apvienotajā Karalistē.

[16] ES kopīgā metodika ietver ne tikai informācijas sniegšanas pienākumus attiecībā uz valsts iestādēm (piem., atskaišu prasības), bet arī informācijas prasības attiecībā uz privātām pusēm, piemēram, patērētājiem (piem., marķēšana). Šis kritērijs ir ietverts Nīderlandes un Dānijas novērtējumā.

[17] Ievērojot proporcionālas analīzes principu, ES metodoka īpašu nozīmi piešķir vispiemērotāko robežvērtību definēšanai, kas izmantojamas, lai noteiktu informācijas sniegšanas pienākumus, kuri jāizslēdz no analīzes. Apspriežoties ar dažām dalībvalstīm, tika uzsvērts, ka vienīgā iespējamā izvēle būtu noteikt stundu skaitā izteiktas robežvērtības, kas atbilst Dānijas standarta izmaksu modeļa variantam.

[18] Valstu standarta izmaksu modeļu varianti piedāvā orientējušus sarakstus.

[19] Ja ar novērtējamo tiesību aktu transponē citā līmenī pieņemtu tiesību aktu, ziņojuma veidlapā norāda „sākotnējā” tiesību akta pantu un punktu, kurā noteikti visi informācijas sniegšanas pienākumi.

[20] Procenti, kas minēti starptautiskās, ES, valstu un vietējās ailēs, norāda, vai transponēšana stingri atbilst sākotnējam pienākumam un, ja ne, cik lielas ir transponēšanas papildu izmaksas.

[21] Apvienotajā Karalistē norādīti gandrīz 20 000 pienākumu salīdzinājumā ar 1 100 Dānijā un 3 000 Nīderlandē.

[22] Tas nav šķērslis Komisijas iniciatīvām, kuru mērķis ir samazināt administratīvo slogu pilsoņiem, valsts pārvaldes un/vai brīvprātīgajām organizācijām.

[23] Papildu tehniska rakstura detaļas skatīt šādā dokumentā: Eiropas Komisija, dienestu darba dokuments, pielikums 2005. gada Paziņojumam par labāku regulējumu izaugsmei un darbavietām Eiropas Savienībā, samazinot administratīvās izmaksas, ko rada tiesību akti; detalizēts iespējamā ES tīro administratīvo izmaksu modeļa izklāsts, SEC(2005) 175, 2005. gada 16. marts.

[24] Čehijas Republika ir atstājusi atvērtu iespēju mērķi koriģēt pēc novērtējuma pabeigšanas.

[25] Citi plānotie un notiekošie pārskata procesi, tostarp atsevišķu zemnieku saimniecību maksājumu pārskati, tiks skaidri vērsti uz 25% mērķi.

[26] Padomes Regulas (EK) Nr. 1782/2003 padziļināts pārskats ir plānots 2008. gada sākumā un ietvers arī priekšlikumus shēmas vienkāršošanai, tādējādi mazinot tās radīto administratīvo slogu.

[27] Starpiestāžu nolīgums par labāku regulējumu, 2003. gada decembris (2003/C 321/01).

[28] Elektroniska iesniegšana:akcionāru atskaišu reģistrs: 62 procenti 2005. gadā, 36 procenti – 2004. gadā;PVN deklarācijas: 46 procenti 2005. gada pirmajā kvartālā;uzņēmuma nodokļa deklarācijas: aptuveni 60 procentu 2005. gadā, aptuveni 40 procentu – 2004. gadā.

[29] KOM(2006) 689, 2006. gada 14. novembris.

[30] Sk. „Pirmais progresa ziņojums par normatīvās vides vienkāršošanas stratēģiju”, dienestu darba dokuments, 2006. gada oktobris. Piemēram, šādās politikas jomās:vide: piesārņojuma integrētas novēršanas un kontroles direktīvas (PINK) un citu saistīto tiesību aktu par rūpniecisko emisiju pārskats, lai uzlabotu skaidrību un konsekvenci (īpaši noteikumos par ziņojumiem) un pilnveidotu prasības; celtniecības produktu direktīvas pārskats, lai noskaidrotu un mazinātu administratīvo slogu, jo īpaši attiecībā uz MVU, izmantojot elastīgāku formulējumu un izmantojot tehniskās specifikācijas, vieglākus sertificēšanas noteikumus un īstenošanas šķēršļu novēršanu, kas līdz šim kavējis pilnīga celtniecības produktu iekšējā tirgus izveidošanu; statistika: atvieglot statistikas ziņojumus uzņēmējiem, iespējams, izslēdzot MVU, ņemot vērā notiekošā izmēģinājuma projekta par novērtējumu un administratīvo izmaksu samazināšanu rezultātus un iespējamības pētījumu, lai veiktu vienas plūsmas ierobežotas apkopošanas sistēmas apstrādājamības analīzi.

[31] "Pilot project on administrative burdens", WIFO-CEPS, October 2006.