Turklāt Ungārija uzsver, ka Covid-19 pandēmijas izraisītā pasaules mēroga ekonomikas lejupslīde ir smagi skārusi nodarbinātību un jo īpaši personāla nodrošināšanas pakalpojumu nozari. Elastība darbaspēka izmantošanā palīdzētu uzņēmumiem atgūties no šīs situācijas. Tādējādi ir sagaidāms, ka to darbinieku īpatsvars, kuri tika nodrošināti, izmantojot pagaidu nodarbinātības aģentūru pakalpojumus, pārsniegs attiecīgo īpatsvaru pirms Covid-19 pandēmijas uzliesmojuma. Tas varētu stimulēt krāpniekus censties iekļūt šajā nozarē. Tāpēc atkāpes piemērošanas pasākuma termiņa pagarinājums palīdzētu novērst krāpnieku parādīšanos šajā nozarē.

Krāpnieciski uzņēmumi, kas sniedz pagaidu nodarbinātības aģentūru pakalpojumus, parasti izveido ķēdi, un uzņēmums, kas ir ķēdes galā un faktiski sniedz personāla nodrošināšanas pakalpojumu, nemaksā pakalpojumam piemērojamo PVN. Šī prakse kropļo konkurenci, tādējādi apdraudot tādu uzņēmumu darbību, kuri ievēro likumu. Turklāt izvairīšanās no nodokļu maksāšanas šajā nozarē ir saistīta ne vien ar PVN, bet arī ar darbaspēka nodokļiem un iemaksām, kas ir aptuveni 40 procenti no kopējām darbaspēka izmaksām.

Ungārija pieprasījumā ir norādījusi, ka personāla nodrošināšanas nozare ir īpaši neaizsargāta pret krāpšanu nodokļu jomā. Pagaidu nodarbinātības aģentūru galvenās izmaksas ir algas, kā arī saistītie nodokļi un iemaksas, kas neietver nekādu PVN priekšnodokli, savukārt to veiktie pirkumi ir salīdzinoši nelieli. Tātad, ja apgrieztās maksāšanas sistēma netiek piemērota, PVN summa, ko uzņēmumi attiecīgajā nozarē iekasē no saviem klientiem, t. i., aprēķināmais PVN, ir daudz lielāka nekā atskaitāmais PVN, t. i., PVN priekšnodoklis. Tam parasti būtu jārada PVN parādsaistības pret Valsts kasi. Turklāt personāla nodrošināšanas pakalpojumus sniegt ir ļoti vienkārši, jo saimnieciskās darbības uzsākšanai nav vajadzīgas ne īpašas zināšanas, ne speciāls aprīkojums, tāpēc ienākt personāla nodrošināšanas pakalpojumu tirgū ir ļoti viegli.

Ungārija iesniedza papildu informāciju sava pieprasījuma pamatošanai, kurā norādīja, ka personāla nodrošināšanas nozarē veiktā krāpšana ir līdzīga krāpšanai, ko veic, izmantojot “pazudušā tirgotāja” struktūras, ņemot vērā to, ka šos pakalpojumus ir viegli sniegt un ka galvenās pakalpojumu sniedzēju izmaksas ir par darbiniekiem un neietver nekādu maksājamu PVN. Tāpēc praksē krāpnieku guvums ir visa no klienta iekasētā PVN summa pilnā apmērā.

Par “pazudušā tirgotāja” krāpniecisku darbību runā tad, ja tirgotāji pārdod preces un sniedz pakalpojumus, iekasē PVN no saviem klientiem un pēc tam pazūd, nepārskaitot nodokļu iestādēm no saviem klientiem iekasēto PVN. Ir konstatēts, ka šādos gadījumos, nosakot, ka persona, kurai piegādā preces vai sniedz pakalpojumus, ir atbildīgā persona par PVN nomaksu, ar iekšzemes apgrieztās maksāšanas sistēmas palīdzību tiek novērsta iespēja izmantot šo nodokļu nemaksāšanas veidu.

Saskaņā ar 395. pantu Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (PVN direktīva) Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest īpašus pasākumus, lai atkāptos no šīs direktīvas noteikumiem ar nolūku vienkāršot PVN iekasēšanas procedūru vai lai nepieļautu noteiktu veidu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas vai nodokļu apiešanu. Tā kā šajā procedūrā ir paredzēta atkāpe no vispārējiem PVN principiem, saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas (EST) judikatūru PVN direktīvas 395. pantā minētie valsts atkāpes pasākumi, kas ir atļauti “ar nolūku vienkāršot PVN iekasēšanas procedūru vai lai nepieļautu noteiktu veidu nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas”, ir jāinterpretē šauri, un šiem pasākumiem ir jābūt arī nepieciešamiem un lietderīgiem to konkrēto mērķu sasniegšanai, un tiem pēc iespējas mazāk ir jāietekmē PVN direktīvas mērķi un principi.

Saņemot pieprasījumus saskaņā ar PVN direktīvas 395. pantu, Komisija tos pārbauda, lai pārliecinātos, vai ir izpildīti pamatnosacījumi atkāpes piešķiršanai, t. i., vai ierosinātais īpašais pasākums vienkāršo procedūras nodokļu maksātājiem un/vai nodokļu administrācijai un vai ar šādu pasākumu var novērst konkrētu veidu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas vai nodokļu apiešanu. Komisijas nostāja šajā jautājumā vienmēr ir bijusi rezervēta un piesardzīga, lai panāktu, ka ar atkāpēm netiek traucēta vispārējās PVN sistēmas darbība, atkāpju tvērums ir ierobežots un tās ir nepieciešamas un samērīgas.

Tādēļ ikviena atkāpe no sadalītā maksājuma sistēmas var būt tikai galējs līdzeklis un ārkārtas pasākums un ir jāsniedz garantijas par piešķirtās atkāpes nepieciešamību un ārkārtas raksturu.

Laikā, kad ar Padomes Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/2349 tika piešķirta sākotnējā atkāpe, šie nosacījumi bija izpildīti. Eiropas Komisijas publicētais ziņojums “Study to quantify and analyse the VAT Gap in the EU Member States”, kas tika sagatavots 2015. gadā, parādīja, ka PVN iztrūkums Ungārijā 2013. gadā sasniedz 24,4 %, būtiski pārsniedzot ES vidējo rādītāju, proti, 13,9 %. Tāpēc bija vajadzīgi ārkārtas pasākumi, lai novērstu ar PVN saistītu krāpšanu.

Kad Ungārija 2017. gadā pieprasīja turpināt apgrieztās maksāšanas sistēmas piemērošanu personāla nodrošināšanas nozarei, tika norādīts, ka, lai apkarotu ar PVN saistītu krāpšanu, bija īstenots liels skaits pasākumu. Turklāt Ungārija plānoja veikt citus krāpšanas apkarošanas pasākumus, īpaši pievēršoties pagaidu nodarbinātības aģentūrām. Neraugoties uz šiem pasākumiem, Ungārija uzskatīja, ka būtu jāturpina piemērot aizsargājošo apgrieztās maksāšanas sistēmu, lai vēl vairāk samazinātu šai nozarei radīto kaitējumu. Tomēr Padomes Īstenošanas lēmuma (ES) 2018/486 11. apsvērumā bija uzsvērts, ka Ungārijas veicamajiem pasākumiem būtu jānovērš krāpšana konkrētajā nozarē un tāpēc nebūtu vajadzīga nekāda turpmāka atkāpe no PVN direktīvas 193. panta attiecībā uz personāla nodrošināšanu.

Pasākumi, kurus Ungārija ir īstenojusi ar PVN saistītas krāpšanas mazināšanai ne tikai personāla nodrošināšanas nozarē, bet visās tautsaimniecības nozarēs, cita starpā ir šādi:

— 2012. gada 1. janvārī tika ieviesta nodokļu reģistrācijas procedūra un tika pastiprināta nodokļu iestādes veiktā uzraudzība, lai ierobežotu fiktīvu uzņēmumu un pārvedamu uzņēmējsabiedrību veidošanu un identificētu personas, kuras veic riskantas darbības;

— tika būtiski palielināta soda nauda par izvairīšanos no nodokļu maksāšanas saistībā ar ienākumu slēpšanu. Dažos gadījumos ir noteikta stingrāka sankciju sistēma, kas piemērojama ar reģistrāciju un dokumentu saglabāšanu saistīto prasību nepildīšanas gadījumā. Attiecībā uz pārkāpumiem, kad tiek veikta darbība, lai gan uzņēmumam nav telpu, ir noteikta soda nauda, ar ko aizstāj sodu, kas paredzēja uzņēmējdarbības izbeigšanu;

— 2012. gadā līdz 75 dienām tika pagarināts vispārējais laika ierobežojums attiecībā uz PVN maksājumiem un tādējādi pārbaudēm, lai uzlabotu revīziju efektivitāti un izskaustu nelikumīgus PVN atmaksas pieprasījumus;

— 2013. gada 1. janvārī tika ieviests iekšzemes PVN kopsavilkuma paziņojums. Nodokļu maksātājiem ir jāpaziņo nodokļu iestādei konkrēta informācija par saviem izrakstītajiem un saņemtajiem rēķiniem. Sākotnēji ziņošanas pienākums attiecās uz visiem rēķiniem, kuros norādītais aprēķināmais PVN bija vismaz 2 miljoni HUF. Šis slieksnis ir pakāpeniski pazemināts. No 2020. gada 1. jūlija ikvienai personai, kas izraksta rēķinu, ir jāpaziņo dati par visiem rēķiniem, kas izrakstīti Ungārijā reģistrētiem nodokļu maksātājiem par Ungārijā veiktiem darījumiem, tostarp par darījumiem, kuriem piemēro apgrieztās maksāšanas sistēmu, un no nodokļa atbrīvotiem darījumiem, izņemot piegādes Savienības iekšienē. No 2021. gada 1. janvāra būs pienākums ziņot arī par rēķiniem, kas izrakstīti personām, kuras nav nodokļa maksātājas, un tiks atcelts slieksnis attiecībā uz saņemtajiem rēķiniem. Nodokļu iestāde izmanto paziņotos datus ar riska analīzi saistītiem mērķiem un rēķinu izrakstītāju ķēžu ātrākai atklāšanai;

— kopš 2013. gada 1. janvāra nodokļu maksātāji atlīdzībā par precēm un pakalpojumiem skaidrā naudā drīkst maksāt ne vairāk kā 1,5 miljonus HUF mēnesī;

— kopš 2015. gada 1. janvāra jaunizveidotiem uzņēmumiem ir jāiesniedz ikmēneša PVN deklarācijas, tāpēc ir iespējams ātrāk atklāt un identificēt uzņēmumus, kas izveidoti ar mērķi izvairīties no nodokļu maksāšanas. Turklāt no tā paša datuma par pārdošanas ieņēmumiem, kas pārsniedz 50 miljonus HUF, vairs nedrīkst iesniegt gada PVN deklarāciju. Tās vietā ir jāiesniedz ceturkšņa deklarācijas, tādējādi ļaunprātīgu rīcību ir iespējams atklāt gada gaitā;

— 2016. gada 1. janvārī tika ieviesta sistēma, kurā nodokļu iestāde klasificē nodokļu maksātājus kā uzticamus vai riskantus. Nodokļu iestāde pārskata nodokļu maksātāju klasifikāciju reizi ceturksnī;

— 2017. gada 1. jūlijā tika ieviesta rēķinu izrakstīšanas programmatūra, kas paredzēta tam, lai reāllaikā ziņotu par rēķiniem, un sākotnēji tās izmantošana bija brīvprātīga. Kopš 2018. gada 1. jūlija šīs programmatūras izmantošana ir obligāta, un no 2021. gada 1. janvāra tā tiks izmantota arī rēķiniem, ko uzņēmumi izraksta darījumos ar patērētājiem. Pastāvīgā ienākošo datu plūsma palīdz nodokļu iestādei identificēt riskus reāllaikā.

Turklāt ir īstenoti citi pasākumi, kas paredzēti tieši pagaidu nodarbinātības aģentūru nozarei:

— 2020. gadā tika paplašināta 2015. gadā pieņemtā juridiskā instrumenta “Paziņojums par izvairīšanos no pienākuma maksāt nodokļus” piemērošanas joma, iekļaujot tajā darbiniekus kā saņēmējus. Ja, veicot revīziju attiecībā uz darba devēju, nodokļu iestāde atklāj apstākļus, kas saistīti ar darba attiecībām, un izdod galīgo lēmumu, kurā konstatē nodokļu tiesību aktu noteikumu apiešanu, tā vērsīs attiecīgo darbinieku uzmanību uz šiem apstākļiem. Šis pienākums ir spēkā, pat ja paziņojuma sagatavošanas laikā darbiniekam ar nodokļu maksātāju vairs nav darba attiecību;

— nodokļu iestāde var arī rīkoties, lai novērstu izvairīšanos no darbaspēka nodokļu maksāšanas un iemaksām, apkopojot datus no tās datubāzēs pieejamajām deklarācijām par nodarbinātību vai izmaiņām nodarbinātībā, kā arī nodokļu deklarācijām. Šādas rīcības iemesls ir fakts, ka visbiežāk sastopamais veids, kā notiek izvairīšanās no nodokļu maksāšanas, ir tāds, ka tiek paziņots par nodarbinātību, taču netiek deklarēti vai maksāti nekādi nodokļi. Viens veids, kā novērst šīs neatbilstības, nodokļu iestādei saglabājot atbalstošu attieksmi pret nodokļu maksātājiem, ir atbalsta procedūra, kas paredz informēt nodokļu maksātāju par kļūdas veidu un nepieciešamo korektīvo rīcību, kuru nodokļu maksātājs var veikt pats. Ja nodokļu maksātāji paši nereaģē, attiecībā uz viņiem var izdot rīkojumu par revīzijas veikšanu;

— nodokļu iestāde 2017. gadā izstrādāja IT sistēmu “Brīdinājums darbiniekam”, lai identificētu darba devēju krāpniecisku rīcību un uz to ātri reaģētu. Sistēma ir veiksmīgi palīdzējusi apkarot ēnu ekonomiku.

Saskaņā ar Ungārijas sniegtajām datu aplēsēm šie pasākumi ir ļāvuši samazināt ar PVN saistīto krāpšanu personāla nodrošināšanas nozarē no vairāk nekā 15 % 2015. gadā uz mazāk nekā 5 % 2019. gadā.

Tādējādi Ungārijas īstenoto pasākumu kopums ir izrādījies efektīvs, ierobežojot ar PVN saistīto krāpšanu, un šo pasākumu rezultātā visās tautsaimniecības nozarēs ir ievērojami samazinājies ar PVN saistītās krāpšanas apmērs, kā parādīts vēlāk publicētajos ziņojumos par PVN iztrūkumu. Kā minēts iepriekš, 2013. gadā PVN iztrūkums Ungārijā bija 24,4 %. 2015. gadā PVN iztrūkums bija 13,74 %, tādējādi joprojām pārsniedzot ES vidējo rādītāju, t. i., 10,85 %. Kā norādīts jaunākajā pētījumā “Study and Reports on the VAT Gap in the EU-28 Member States – 2020 Final Report”, 2018. gadā PVN iztrūkums Ungārijā bija 8,4 %, tādējādi zem ES vidējā rādītāja, t. i., 9,2 %. Prognoze par 2019. gadu liecina, ka šā rādītāja samazināšanās tendence turpinās un PVN iztrūkuma aplēse attiecībā uz šo gadu ir 6,6 %.

Jānorāda, ka PVN iztrūkuma rādītāji saistībā ar visām tautsaimniecības nozarēm daudz neatšķiras no Ungārijas iestāžu sniegtajām aplēsēm par krāpšanas, kas saistīta ar PVN, apmēru personāla nodrošināšanas nozarē. Tāpēc īpašu pasākumu, piemēram, apgrieztās maksāšanas sistēmas, turpināšana šajā nozarē nešķiet pamatota.