Briselē, 2.2.2005

SEC(2005) 143 galīgā redakcija

Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) 5. panta 3. punktu par atjaunināto Beļģijas stabilitātes programmu 2004. – 2008. gadam

(iesniegusi Komisija)

PASKAIDROJUMA RAKSTS

Padomes 1997. gada 7. jūlija Regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu [1] nosaka, ka iesaistītajām dalībvalstīm, tas ir, tām dalībvalstīm, kas pieņēmušas vienoto valūtu, līdz 1999. gada 1. martam Padomei un Komisijai jāiesniedz stabilitātes programmas. Saskaņā ar šīs regulas 5. pantu katra stabilitātes programma bija jāpārbauda Padomei, pamatojoties uz novērtējumiem, ko sagatavojusi Komisija un saskaņā ar Līguma 114. pantu izveidotā komiteja (Ekonomikas un finanšu komiteja). Saņēmusi Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, Padome pēc programmas pārbaudīšanas sniedza atzinumu. Saskaņā ar šo regulu dalībvalstīm ik gadu jāiesniedz savu stabilitātes programmu atjauninājumi, kurus Padome var izskatīt saskaņā ar tiem pašiem procedūru noteikumiem.

Savu pirmo stabilitātes programmu, kas bija paredzēta 1999. – 2002. gadam, Beļģija iesniedza 1998. gada 18. decembrī, un Padome to novērtēja 1999. gada 15. martā. Ik pēc gada tika iesniegti atjauninājumi. Jaunāko stabilitātes programmas atjauninājumu Beļģija iesniedza 2004. gada 6. decembrī. Komisijas dienesti ir veikuši šī atjauninājuma tehnisko analīzi, ņemot vērā pašu 2004. gada rudens ekonomisko prognožu rezultātus, kā arī rīcības kodeksu[2], kopīgi pieņemto metodiku plānotā kopprodukta un cikliski koriģēto bilanču novērtēšanai, ieteikumus ekonomikas politikas vispārīgajās pamatnostādnēs 2003. – 2005. gadam un principus, kas ietverti Komisijas 2002. gada 27. novembra paziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam par budžeta politikas koordinācijas stiprināšanu[3]. Novērtējums ir šāds.

- Beļģijas 2004. gada stabilitātes programmas atjauninājumu Beļģijas valdība apstiprināja 2004. gada 3. decembrī un iesniedza 2004. gada 6. decembrī. Programma aptver laika posmu no 2004. gada līdz 2008. gadam. Prasības, kas datiem izvirzītas „rīcības kodeksā par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu”, atjauninājumā kopumā ir ievērotas. Programmā nav obligāto datu par īstermiņa un ilgtermiņa procentu likmēm un vairāku papildu mainīgo.

- Programmas pamatā ir pieņēmums, ka ekonomiskā izaugsme 2005. un 2006. gadā būs 2,5 %, bet 2008. gadā tās pieaugums samazināsies līdz 2,0 %. Makroekonomikas scenārijs 2005. un 2006. gadam ir ļoti līdzīgs Kopienas dienestu 2004. gada rudens prognozei. 2007. un 2008. gadam prognozētie faktiskā IKP pieauguma rādītāji ir tikai nedaudz zemāki par Kopienas dienestu aplēsēm par iespējamo ekonomisko izaugsmi, kas iegūtas, programmas skaitļiem piemērojot kopīgi pieņemto metodiku. Tāpēc makroekonomikas scenāriju var uzskatīt par ticamu.

- Atjauninājumā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir saglabāt līdzsvarotu budžetu vai nelielu pārpalikumu un saglabāt parāda attiecības samazināšanās tendenci, lai sagatavotos sabiedrības novecošanās ietekmei uz budžetu. Atjauninājuma mērķis ir līdzsvarots budžets 2005. un 2006. gadā un pārpalikums 0,3 % apjomā no IKP 2007. gadā. Šis mērķis ir tāds pats kā iepriekšējā programmā, kaut arī šajā atjauninājumā pieņēmumi par pieaugumu attiecībā uz 2005. gadu ir zemāki. 2008. gadā plānots pārpalikums 0,6 % apmērā no IKP. Tiek plānots, ka primārie pārpalikumi saglabāsies aptuveni 4,5 % apjomā no IKP, kas ir nedaudz mazāk nekā plānotie 2004. gada rezultāti 4,9 % apmērā no IKP. Tā iemesls ir fakts, ka tiek turpināta 2001. gada tiešo nodokļu reformas īstenošana, kā arī lielākas valsts investīcijas pirms 2006. gada pašvaldību vēlēšanām. Primārajiem pārpalikumiem programmas perioda beigās no jauna jāsāk pieaugt. Programma paredz procentu apgrūtinājumu samazināšanos, galvenokārt pastāvīgas parāda samazināšanās dēļ. Paredzams, ka ap 2006. gadu ieņēmumi samazināsies un pēc tam saglabāsies stabilā līmenī, savukārt primārie izdevumi nedaudz samazināsies ap 2008. gadu. Tiek lēsts, ka cikliski koriģētā bilance visā programmas periodā būs pozitīva, samazinoties no pārpalikuma 0,5 % apjomā no IKP 2004. gadā līdz 0,1 % 2006. gadā, 2008. gadā no jauna pieaugot līdz 0,9 %.

- Atjauninājuma budžeta stratēģija šķiet kopumā līdzsvarota. Līdz šim Beļģijas valdība vēl nav paziņojusi par pasākumiem, ko tā veiks, lai noturētu 2006. gada budžetu līdzsvarā, neraugoties uz IKP kritumu par 0,3 %, ko izraisīja 2001. gada tiešo nodokļu reformas īstenošanas turpināšana un fakts, ka 2005. gada budžets gūst labumu no vairākiem nelieliem vienreizējiem darījumiem (kopā aptuveni 0,2 % no IKP). Tāpat, kaut arī makroekonomikas scenārijs ir ticams, Beļģijas valsts budžeta bilanci salīdzinoši diezgan daudz ietekmē ekonomiskā pieauguma izmaiņas (ietekme 0,6 ). Visbeidzot, pastāv risks arī attiecībā uz primāro izdevumu kontroli, galvenokārt sociālās nodrošināšanas sistēmas līmenī. 2004. gadā veselības aprūpes sistēmā reģistrētā limita pārsniegšana (neraugoties uz augsto faktiskā pieauguma mērķi 4,5 % apjomā) norāda uz pastāvīgu un lielu šo izdevumu pieaugumu. Kaut arī 2004. gada beigās tika paziņots par jauniem pasākumiem, lai samazinātu veselības aprūpes izmaksas (kopā 0,2 % no IKP), to efektivitāti pagaidām grūti novērtēt. No otras puses, attiecībā uz lielāko 2005. gada daļu sociālo lietu ministram ir piešķirtas pilnvaras veikt vajadzīgos pasākumus bez iepriekšējas apspriešanās ar parlamentu vai citām institūcijām, lai varētu ātri reaģēt uz iespējamu tālāku limita pārsniegšanu. Kopumā vērtējot, Beļģijas valdība ir ieguvusi uzticību arī tāpēc, ka izpilda savas saistības veikt pasākumus līdzsvarota budžeta saglabāšanai. Ņemot vērā risku novērtējumu, šķiet, ka riski, kas apdraud budžeta mērķus, visumā ir līdzsvaroti un programmas pozīcija budžeta ziņā ir pietiekama, lai ievērotu Stabilitātes un izaugsmes pakta vidējā termiņa mērķi par līdzsvaram tuvu stāvokli vai pārpalikumu. Turklāt ir pietiekama drošības rezerve, lai normālu ciklisko svārstību gadījumā nepārsniegtu atsauces vērtību 3 % apmērā no IKP attiecībā uz deficītu.

- Parāda attiecība kopš 1993. gada ir nepārtraukti mazinājusies, tomēr vēl aizvien tā ir krietni augstāka par atsauces vērtību — 60 % no IKP. 2004. gadā tā kritās līdz 96,6 %, kas ir mazāk, nekā bija paredzēts stabilitātes programmas iepriekšējā atjauninājumā. Turpmākas parāda attiecības samazināšanas galvenie virzītājspēki ir pastāvīgi augsti primārie pārpalikumi un samazināti procentu maksājumi. Kapitāla plūsmas korekcijas kopumā ir nelielas, taču 2005. gadā valdība plāno pārņemt valsts dzelzceļa uzņēmuma SNCB parādu 7,4 miljardu euro apmērā (2,5 % no IKP). SNCB parāda iekļaušana palēnina parāda samazināšanu 2005. gadā, taču citādi plānotā parāda samazināšana ir straujāka, nekā paredzēts iepriekšējā atjauninājumā. Paredzēto parāda virzību skar tādi pati nenoteiktība kā deficītu, tomēr kopumā to var uzskatīt par ticamu.

- Kā minēts iepriekš, atjauninājumā paredzēti vairāki plānoti pasākumi, lai ierobežotu veselības aprūpes izdevumus (piemēram, pasākumi, kas kontrolē izdevumus par medikamentiem, vai uz ārstniecības gadījumu skaita balstīta maksājumu sistēma attiecībā uz visbiežākajiem ārstēšanas veidiem slimnīcās) atbilstīgi faktiskā pieauguma mērķim — 4,5 % ik gadu. Kas attiecas uz iniciatīvām, lai risinātu jautājumu par zemu nodarbinātības līmeni, programmā paziņots par sarunām starp sociālajiem partneriem un valdību, kuru rezultātā varētu izstrādāt jaunus pasākumus, lai ierobežotu pieeju priekšlaicīgas pensionēšanās sistēmai un turpmāk palielināt faktisko darba gadu skaitu, pamatojoties uz sociāliem nolīgumiem. Tomēr šo sarunu iznākums vēl nav skaidrs. Kopumā priekšlaicīgas pensionēšanās stimulu atcelšanas process ir lēns, un ir paziņots tikai par dažām konkrētām iniciatīvām.

- Šķiet, ka no valsts finanšu ilgtermiņa stabilitātes viedokļa Beļģiju apdraud pašreizējais kopējā parāda līmenis. Kaut arī parāda attiecība krītas, tā vēl aizvien ir augsta, un vienmērīga samazināšanās ir atkarīga no tā, vai ilgākā periodā tiks saglabāts augsts primāro pārpalikumu līmenis. Programmā paredzētā stratēģija, lai tiktu galā ar sabiedrības novecošanās radītajām budžeta izmaksām, galvenokārt pamatojas uz kopējā parāda samazināšanu, saglabājot līdzsvarotu budžeta stāvokli vai nelielu pārpalikumu (kas pirmām kārtām ir atkarīgs no primāro izdevumu ierobežošanas) un novecošanās fondu. Primāro izdevumu ierobežošana var izrādīties sarežģīta, jo īpaši veselības aprūpes jomā, bet tā ir svarīga, ņemot vērā valdības stratēģiju samazināt nodokļu slogu, lai veicinātu nodarbinātību. Tā kā tiek paredzēts, ka pieaugs gados vecāko ļaužu īpatsvars (ko mēra 60 gadu vecumu sasniegušu personu skaita attiecībā uz 100 personām vecumā no 20 līdz 59 gadiem), šīs plašās stratēģijas apņēmīga īstenošana ir ārkārtīgi būtisks ilgtermiņa stabilitātes priekšnosacījums.

- Runājot par ekonomikas politikas vispārīgajām pamatnostādnēm, atjauninājumā izklāstītā ekonomikas politika kopumā saskan ar katras valsts specifiskajām pamatnostādnēm valsts finanšu jomā. Konkrēti atjauninājums nodrošina, ka parāda attiecība turpinās pastāvīgi samazināties. Ņemot vērā neseno veselības aprūpes izdevumu limita pārsniegumu (kuram noteikts salīdzinoši augsts pieauguma mērķis reālā izteiksmē — 4,5 %), pastāv risks pārkāpt norādījumu ierobežot faktisko izdevumu pieaugumu attiecībā uz I vienību (federālā valdība un sociālais nodrošinājums) līdz 1,5 %. Tādēļ ir svarīgi saglabāt augstus primāros pārpalikumus un samazināt faktisko izdevumu pieaugumu, jo īpaši ņemot vērā sabiedrības novecošanās izraisītās finansiālās vajadzības.

Pamatojoties uz šo novērtējumu, Komisija ir pieņēmusi pievienoto ieteikumu Padomes atzinumam par atjaunināto Beļģijas stabilitātes programmu un nosūta to Padomei.

Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) 5. panta 3. punktu par atjaunināto Beļģijas stabilitātes programmu 2004. – 2008. gadam

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanuun[4] jo īpaši tās 5. panta 3. punktu,

ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.

1. [2005. gada 17. februārī] Padome pārbaudīja atjaunināto Beļģijas stabilitātes programmu laikam no 2004. gada līdz 2008. gadam. Programmā kopumā ievērotas p rasības, kas datiem izvirzītas „rīcības kodeksā par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu”. Programmā nav dažu obligāto datu un vairāku papildu mainīgo. Tāpēc Padome Beļģiju aicina panākt, lai programmā tiktu ievērotas datiem izvirzītās prasības.

2. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir programmas pamatā, paredz faktiskā IKP pieaugumu 2,5 % apmērā 2005. un 2006. gadā, tam samazinoties līdz 2,0 % programmas perioda beigās. Pamatojoties uz pašlaik pieejamo informāciju, šis scenārijs atspoguļo ticamus pieņēmumus par izaugsmi. Arī programmas aplēses par inflāciju šķiet ticamas.

3. Atjaunojumā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir saglabāt līdzsvarotu budžetu vai nelielu pārpalikumu un saglabāt parāda attiecības samazināšanās tendenci, lai sagatavotos sabiedrības novecošanās ietekmei uz budžetu. Atjauninājums paredz līdzsvarotu budžetu 2005. un 2006. gadā, kā arī pārpalikumu 0,3 % apjomā no IKP 2007. gadā, bet 0,6 % apmērā — 2008. gadā. Kopumā, salīdzinot ar iepriekšējo atjauninājumu (kas aptvēra laika posmu līdz 2007. gadam), šis atjauninājums faktiski apstiprina plānotās korekcijas uz kopumā nemainīga makroekonomikas scenārija fona. Tiek lēsts, ka primārais pārpalikums nedaudz samazināsies 2006. gadā, jo to ietekmē 2001. gada tiešās nodokļu reformas īstenošanas turpināšana un lielās valsts investīcijas pirms 2006. gada pašvaldību vēlēšanām; tomēr pēc tam tiek plānots tā pieaugums. Programma paredz procentu apgrūtinājumu samazināšanos, galvenokārt pastāvīgas parāda samazināšanās dēļ. Paredzams, ka ap 2006. gadu ieņēmumi samazināsies un pēc tam saglabāsies stabilā līmenī, savukārt primārie izdevumi nedaudz samazināsies ap 2008. gadu. Tiek lēsts, ka cikliski koriģētā bilance (pamatojoties uz informāciju programmā, kas izmanto kopīgi pieņemto metodiku) visā programmas periodā būs pozitīva, samazinoties no pārpalikuma 0,5 % apjomā no IKP 2004. gadā līdz 0,1 % 2006. gadā un 2008. gadā no jauna pieaugot līdz 0,9 %.

4. Ar programmas budžeta plāniem saistītie riski šķiet visumā līdzsvaroti. Konkrēti, Beļģijas valdība vēl nav paziņojusi par pasākumiem, ko tā veiks, lai noturētu 2006. gada budžetu līdzsvarā, neraugoties uz IKP kritumu par 0,3 %, ko izraisa 2001. gada tiešo nodokļu reformas īstenošanas turpināšana un fakts, ka 2005. gada budžets gūst labumu no vairākiem nelieliem vienreizējiem darījumiem (kopā aptuveni 0,2 % no IKP). Tāpat, kaut arī makroekonomikas scenārijs ir ticams, Beļģijas valsts budžeta bilanci salīdzinoši diezgan daudz ietekmē ekonomiskā pieauguma izmaiņas (ietekme 0,6 ). Visbeidzot, pastāv risks arī attiecībā uz primāro izdevumu kontroli, galvenokārt sociālās nodrošināšanas sistēmas līmenī. 2004. gadā veselības aprūpes sistēmā reģistrētā limita pārsniegšana (neraugoties uz augsto faktiskā pieauguma mērķi 4,5 % apjomā) norāda uz pastāvīgu un lielu šo izdevumu pieaugumu. 2004. gada beigās tika paziņots par jauniem pasākumiem, lai samazinātu veselības aprūpes izmaksas (kopā 0,2 % no IKP), tomēr to efektivitāti pagaidām grūti novērtēt. No otras puses, attiecībā uz lielāko 2005. gada daļu sociālo lietu ministram ir piešķirtas pilnvaras veikt vajadzīgos pasākumus bez iepriekšējas apspriešanās ar parlamentu vai citām institūcijām, lai varētu ātri reaģēt uz iespējamu limita pārsniegšanu. Kopumā vērtējot, Beļģijas valdība ir ieguvusi uzticību, jo izpilda savas saistības veikt pasākumus līdzsvarota budžeta saglabāšanai.

5. Ņemot vērā risku novērtējumu, šķiet, ka riski, kas apdraud budžeta mērķus, visumā ir līdzsvaroti un programmas pozīcija budžeta ziņā šķiet pietiekama, lai ievērotu Stabilitātes un izaugsmes pakta vidējā termiņa mērķi par līdzsvaram tuvu stāvokli vai pārpalikumu. Turklāt ir pietiekama drošības rezerve, lai ikgadējo normālu ciklisko svārstību gadījumā nepārsniegtu deficīta atsauces vērtību 3 % apmērā no IKP.

6. Pēc aplēsēm, parāda attiecība pret IKP 2004. gadā sasniedza 96,6 %, kas ir krietni vairāk par Līgumā ierakstīto atsauces vērtību — 60 % no IKP. Programmā lēsts, ka programmas periodā parāda attiecība kritīsies par 12,4 procentu punktiem līdz 84,2 % no IKP 2008. gadā. Šis skaitlis ietver valsts dzelzceļa uzņēmuma SNCB parāda pārņemšanu 7,4 miljardu EUR apjomā (2,5 % no IKP). SNCB parāda iekļaušana palēnina parāda samazināšanu 2005. gadā, taču citādi plānotā parāda samazināšana ir straujāka, nekā paredzēts iepriekšējā atjauninājumā.

7. Šķiet, ka no valsts finanšu ilgtermiņa stabilitātes viedokļa Beļģiju apdraud pašreizējais kopējā parāda līmenis. Kaut arī parāda attiecība krītas, tā vēl aizvien ir augsta un vienmērīga samazināšanās ir atkarīga no tā, vai ilgākā periodā tiks saglabāts augsts primāro pārpalikumu līmenis. Programmā paredzētā stratēģija, lai tiktu galā ar sabiedrības novecošanās izraisītajām budžeta izmaksām, galvenokārt pamatojas uz kopējā parāda samazināšanu, saglabājot līdzsvarotu budžeta stāvokli vai nelielu pārpalikumu (kas pirmām kārtām ir atkarīgs no primāro izdevumu ierobežošanas) un novecošanas fondu. Primāro izdevumu ierobežošana var izrādīties sarežģīta, jo īpaši veselības aprūpes jomā, bet tā ir svarīga, ņemot vērā valdības stratēģiju samazināt nodokļu slogu, lai veicinātu nodarbinātību. Tā kā tiek paredzēts, ka pieaugs veco ļaužu īpatsvars, šīs plašās stratēģijas apņēmīga īstenošana ir ārkārtīgi būtisks ilgtermiņa stabilitātes priekšnosacījums.

8. Atjauninājumā izklāstītā ekonomikas politika visumā saskan ar katras valsts specifiskajām ekonomikas politikas vispārīgajām pamatnostādnēm valsts finanšu jomā. Konkrēti atjauninājums nodrošina, ka parāda attiecība turpinās pastāvīgi samazināties. Ņemot vērā neseno veselības aprūpes izdevumu limita pārsniegumu (kuram noteikts salīdzinoši augsts ikgadējā pieauguma mērķis reālā izteiksmē — 4,5 %), pastāv zināms risks pārkāpt norādījumu ierobežot faktisko izdevumu pieaugumu attiecībā uz I vienību (federālā valdība un sociālais nodrošinājums) līdz 1,5 %. Tādēļ ir svarīgi saglabāt augstus primāros pārpalikumus un samazināt faktisko izdevumu pieaugumu, jo īpaši ņemot vērā sabiedrības novecošanās izraisītās finansiālās vajadzības.

Tabula. Nozīmīgāko makroekonomikas un budžeta aplēšu salīdzinājums

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Faktiskais IKP (izmaiņas %) | SP Dec 2004 | 2,4 | 2,5 | 2,5 | 2,1 | 2,0 |

KOM Okt 2004 | 2,5 | 2,5 | 2,6 | n.p. | n.p. |

SP Nov 2003 | 1,8 | 2,8 | 2,5 | 2.1 | n.p. |

SPCI inflācija (%) | SP Dec 2004 | 1,9 | 2,0 | 1,8 | 1,8 | 1,8 |

KOM Okt 2004 | 2,0 | 1,9 | 1,8 | n.p. | n.p. |

SP Nov 2003 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | n.p. |

Valsts bilance (% no IKP) | SP Dec 2004 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,6 |

KOM Okt 2004 | -0,1 | -0,3 | -0,5 | n.p. | n.p. |

SP Nov 2003 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | n.p. |

Primārā bilance (% no IKP) | SP Dec 2004 | 4,9 | 4,5 | 4,4 | 4,5 | 4,7 |

KOM Okt 2004 | 4,8 | 4,2 | 3,6 | n.p. | n.p. |

SP Nov 2003 | 5,1 | 4,8 | 4,7 | 4,8 | n.p. |

Cikliski koriģētā bilance (% no IKP) | SP Dec 20041 | 0,5 | 0,3 | 0,1 | 0,5 | 0,9 |

KOM Okt 2004 | 0,4 | 0,0 | -0,4 | n.p. | n.p. |

SP Nov 20031 | 0,6 | 0,2 | 0,0 | 0,3 | n.p. |

Kopējais valsts parāds (% no IKP) | SP Dec 2004 | 96,6 | 95,5 | 91,7 | 88,0 | 84,2 |

KOM Okt 2004 | 95,8 | 94,4 | 90,9 | n.p. | n.p. |

SP Nov 2003 | 97,6 | 93,6 | 90,1 | 87,0 | n.p. |

Piezīme 1Komisijas dienestu aprēķini, kuru pamatā ir programmā atrodamā informācija. Avoti Stabilitātes programma (SP); Komisijas dienestu 2004. gada rudens ekonomikas prognozes (KOM); Komisijas dienestu aprēķin. |

[1] OV L 209, 2.8.1997. Visi dokumenti, uz kuriem ir atsauce šajā tekstā, atrodami tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Ekonomikas un finanšu komitejas pārskatītais atzinums par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu, ko apstiprinājusi Ekonomikas un finanšu padome 10.7.2001.

[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.

[4] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Dokumenti, uz kuriem norādīts šajā tekstā, atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.