1.

nolemj izveidot Īpašo komiteju attiecībā uz vēža uzveikšanu, kuras kompetence ir šāda: a) meklēt iespējas, kā rīkoties, lai pieeja būtu spēcīgāka katrā slimības norisei izšķirošā posmā — profilakse, diagnostika, ārstēšana, dzīve pēc vēža uzveikšanas un paliatīvā aprūpe —, veidojot ciešu saikni ar topošajā pamatprogrammā “Apvārsnis Eiropa” tieši vēzim paredzēto pētniecības uzdevumu jomu un koncentrējoties uz ES kompetenci; b) iepazīties ar liecībām un datiem, kas pašlaik ir pieejami, un uz tiem reaģēt, formulējot pacientu vajadzībām atbilstošas politikas nostādnes un prioritātes; c) izvērtēt, kādos gadījumos — saskaņā ar LESD — ES varētu spert konkrētus soļus cīņā pret vēzi un kādos gadījumos būtu iespējams tikai sniegt ieteikumus dalībvalstīm un organizēt labākās prakses apmaiņu, un mērķtiecīgi pievērsties konkrētām darbībām; d) izvērtēt zinātnes atziņas par labāko iespējamo vēža profilaksi un formulēt konkrētas darbības, cita starpā arī nosakot, ka ir stingri īstenojami spēkā esošie tiesību akti, un formulējot turpmākus pasākumus tādās jomās kā tabakas kontrole, pasākumus, ar ko mazināt aptaukošanos un uzlabot uztura izvēli, pasākumus, ar ko mazināt alkohola lietošanu, pasākumus, ar ko veicināt vakcinēšanos pret infekcijām un infekciju ārstēšanu, pasākumus, ar ko mazināt ķīmisko vielu iedarbību, cita starpā arī kumulatīvo ietekmi, gaisa piesārņojumu — kā tas norādīts Eiropas zaļajā kursā, — un kancerogēnu iedarbību darbavietā, kā arī pasākumus aizsardzībai pret starojumu; ja iespējams, kvantitatīvā izteiksmē izvērtēt šādu pasākumu ietekmi; e) analizēt un novērtēt to, cik savlaicīgi vēzis tiek atklāts ar skrīninga programmu palīdzību, lai turpmākajās pārskatīšanas reizēs izmaiņas Ieteikumā varētu iestrādāt ātri un efektīvi; f) apsvērt iespējas, kā vislabāk atbalstīt pētniecību, lai panāktu spēcīgāku profilaksi, diagnostiku, ārstēšanu un inovāciju un lai jo īpaši īstenotu jauno uzdevumu jomu, kas tieši vēzim ir paredzēta pamatprogrammā “Apvārsnis Eiropa”; mērķtiecīgi pievērsties jomām, kurās dalībvalstis pašu spēkiem nevar gūt pietiekamus panākumus, piemēram, attiecībā uz bērnu saslimstību ar vēzi vai retiem vēža veidiem; g) meklēt risinājumus jo īpaši tam, kā atbalstīt bezpeļņas klīnisko izpēti, lai nodrošinātu labāku ārstēšanu jomās, kur farmācijas nozare ierobežotu peļņas iespēju dēļ pētījumus neveic; h) novērtēt spēkā esošo tiesību aktu sistēmu, kas reglamentē farmācijas nozari, un izvērtēt, vai ir vajadzīgas izmaiņas, lai veiksmīgāk stimulētu reālu inovāciju un revolucionārus terapijas līdzekļus pacientiem, un jo īpaši apsvērt iespējas nodrošināt labāku ārstēšanu ar vēzi slimiem bērniem, kā arī izvērtēt to, cik iedarbīgas ir katras pretvēža zāles, tostarp HPV vakcīnas, un cik lietderīgas ir e-veselības lietotnes, kādu pievienoto vērtību attiecīgās zāles un lietotnes nodrošina un kāda ir to izmaksu un ieguvumu attiecība; i) apsvērt iespējas rīkoties, cita starpā arī likumdošanas līmenī, lai garantētu, ka tiek izstrādāti vienoti standarti labākai veselības aprūpes sistēmu, tostarp vēža reģistru, sadarbspējai un ka tiek veidotas nepieciešamās e-veselības struktūras, lai risinātu dažādus ar specializētu terapiju saistītus jautājumus, tostarp par iespēju aiztaupīt pacientiem lieku pārvietošanos; j) izvērtēt, kā tiek īstenota Pārrobežu veselības aprūpes direktīva, un vajadzības gadījumā piedāvāt to pilnveidot, lai pacienti varētu apmeklēt tos speciālistus, kuri vislabāk pārzina viņiem vajadzīgo ārstēšanu, un tas neuzliktu pacientiem lieku slogu; k) analizēt un novērtēt to, kā darbojas Eiropas references tīkli, cita starpā analizējot un vērtējot, cik tie ir nozīmīgi zināšanu un labākās prakses apkopošanas un apmaiņas procesam retu vēža veidu profilakses un kontroles jomā; l) izvērtēt, ko ES varētu darīt, lai ārstēšanās cenas būtu vieglāk pārredzamas, tā cenšoties panākt, ka pretvēža zāles ir pieejamas plašāk un par pieņemamāku cenu, nepieļaut, ka zāļu trūkst, un mazināt nevienlīdzību gan starp dalībvalstīm, gan atsevišķu dalībvalstu līmenī; m) apsvērt iespējas saskaņā ar LESD nodrošināt pacientiem lielākas tiesības, tostarp tiesības uz saviem personas datiem (tiesības tikt aizmirstam) un tiesības uz nediskriminēšanu — lai viņi varētu turpināt strādāt un atgriezties darbā —, tiesības uz pieejamu auglības saglabāšanas un reproduktīvo terapiju, tiesības uz novērošanu mūža ilgumā un uz optimālu paliatīvo aprūpi, kā arī nepieļaut nekādu psiholoģisku vai finansiālu diskrimināciju tādēļ, ka pacientam ir konstatēta ģenētiska nosliece uz saslimšanu ar vēzi; n) apsvērt iespējas, kā uzlabot pacientu un viņu ģimenes locekļu dzīves kvalitāti; o) apsvērt iespējas atbalstīt pētniecību paliatīvās aprūpes jomā un aktivizēt intensīvāku apmaiņas procesu saistībā ar labāko praksi neārstējami slimu cilvēku aprūpes un paliatīvās medicīnas pakalpojumu jomā; p) sniegt ieteikumus attiecībā uz Savienības politiku vēža apkarošanai, kurus komiteja uzskata par vajadzīgiem, lai augstā līmenī nodrošinātu cilvēku veselības aizsardzību ar pieeju, kas vērsta uz pacientu; tādēļ organizēt apmeklējumus un rīkot uzklausīšanas ar pārējām ES iestādēm un attiecīgajām aģentūrām, ar starptautiskajām un valstu iestādēm, nevalstiskajām organizācijām un attiecīgajām nozarēm un to darīt, ņemot vērā vairāku ieinteresēto personu, tostarp praktizējošu ārstu, pacientu un viņiem tuvo cilvēku, viedokļu diapazonu; sniegt ieteikumus attiecībā uz to, tieši kāds ES finansējums būtu jāizmanto šo mērķu sasniegšanai;