Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejas 66. sesijā attiecībā uz MARPOL konvencijas VI pielikuma grozījumu par III līmeņa NOX emisijas standartu atlikšanas apstiprināšanu /* COM/2014/083 final - 2014/0042 (NLE) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. IEVADS Ar šo Komisijas priekšlikumu tiek noteikta Savienības nostāja attiecībā uz MARPOL konvencijas VI pielikuma grozījumiem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas (SJO) Jūras vides aizsardzības komitejas (MEPC) 66. sesijā. Minētie grozījumi MARPOL konvencijas VI pielikuma 13. noteikuma 5.1. punktā paredz III līmeņa NOx emisiju standartu ieviešanu atlikt uz pieciem gadiem. Izmaiņas ir izklāstītas MEPC ziņojuma (MEPC 65/22) 12. pielikumā. MEPC ziņojuma 4.64. punktā norādīts, ka minētie grozījumi tiks pieņemti Jūras vides aizsardzības komitejas 66. sesijā. 2. SJO GROZĪJUMU PIEŅEMŠANA 2.1. MARPOL konvencijas VI pielikuma grozījumu, kas attiecas uz III līmeņa NOX emisiju standartu ieviešanas atlikšanu, pieņemšana Minēto grozījumu projekts tika apstiprināts Jūras vides aizsardzības komitejas 65. sesijā (kas risinājās no 2013. gada 13. līdz 17. maijam), un tas tiks iesniegts pieņemšanai komitejas 66. sesijā, kas paredzēta no 2014. gada 31. Marta līdz 4. aprīlim. 2.2. Grozījumu pieņemšana un stāšanās spēkā Pēc minēto grozījumu apstiprināšanas un pieņemšanas Jūras vides aizsardzības komitejā tie tiks iesniegti attiecīgajām līgumslēdzējām pusēm, lai tās paustu piekrišanu tos atzīt par saistošiem. 3. ATTIECĪGIE ES TIESĪBU AKTI UN ES KOMPETENCE ES politika Vides aizsardzība, kas ir MARPOL konvencijas grozījumu priekšmets, saskaņā ar ES Līgumu ietilpst dalītajā kompetencē, un to ļoti lielā mērā regulē Savienības tiesību akti. Savu kompetenci attiecībā uz gaisa un ūdens kvalitātes politiku ES ir plaši īstenojusi gan ar tiesību aktiem, gan ar saskaņotiem politikas mērķiem. Vides politikā izpaužas skaidra Savienības apņemšanās uzlabot gaisa un ūdens kvalitāti, tostarp starptautiskā līmenī. ES gaisa kvalitātes politikas regulējuma iecere un mērķis atbilstoši, piemēram, Tematiskajai stratēģijai par gaisa piesārņojumu[1] ir gūt būtiskus panākumus ES ilgtermiņa mērķu – saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti un aizsargāt cilvēku veselību (LESD 191. panta 1. punkts) – sasniegšanā, proti, “panākt tādu gaisa kvalitātes pakāpi, kas nerada nevēlamas sekas un riskus cilvēka veselībai un videi”. Šis mērķis pirmo reizi tika izklāstīts Sestajā vides rīcības programmā[2] pirms desmit gadiem, tas ir apstiprināts Septītajā vides rīcības programmā, par kuru ES nesen vienojās un kas regulē ES politikas izstrādi līdz 2020. gadam[3], un nupat ir iestrādāts Komisijas pieņemtajā programmā “Tīru gaisu Eiropā”[4]. Atliekot NOx emisijas kontroles zonām piemērojamu stingrāku NOx standartu ieviešanu, tas negatīvi ietekmētu šos politikas mērķus. ES tiesību akti Spēkā esošie tiesību akti attiecas uz dažādām piesārņojošām vielām, arī uz NOx, un dažādiem piesārņojuma avotiem, tostarp uz visiem transporta veidiem. Direktīvā par valstīm noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju (2001/81/EK jeb NEC direktīva)[5] un Gaisa kvalitātes direktīvā (2008/50/EK)[6] ir noteiktas NOx emisijas robežvērtības gaisā. Saskaņā ar NEC direktīvu jūras satiksmē radīto emisiju daudzums ir jāmēra un jāreģistrē. Valstu jūras pārvadājumos un starptautiskajos jūras pārvadājumos iekšzemes ūdensceļos radītās emisijas tiek ieskaitītas NEC direktīvā valstīm noteiktajās maksimāli pieļaujamajās emisijas robežvērtībās. Tomēr citas starptautiskajos jūras pārvadājumos radītās emisijas šajās robežvērtībās netiek ieskaitītas, lai gan tās būtiski ietekmē gaisa kvalitāti ES. Šis izņēmums radies tāpēc, ka SJO piedalījās šo emisiju regulēšanā. Tālab vajadzība pēc ārējas rīcības saistībā ar šīm emisijām ir skaidri atzīta NEC direktīvas 11. pantā, kurā noteikts sekojošais: “Lai veicinātu 1. pantā noteiktā mērķa sasniegšanu, Komisija un dalībvalstis pēc vajadzības, neskarot Līguma 300. pantu, iesaistās divpusējā un daudzpusējā sadarbībā ar trešām valstīm un attiecīgām starptautiskajām organizācijām, piemēram, Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisiju (UNECE), Starptautisko jūrniecības organizāciju (IMO), Starptautisko civilās aviācijas organizāciju (SCAO), ietverot arī informācijas apmaiņu par tehniskās vai zinātniskās izpētes rezultātiem, lai uzlabotu pamatu emisijas samazinājumu veicināšanai”. Turklāt tīra gaisa kvalitātes tiesību aktu kopums[7], ko 2013. gada 18. decembrī pieņēma Komisija, apliecina kuģu radīto emisiju ietekmi uz gaisa kvalitāti uz zemes un turpmāko pasākumu labvēlīgo ietekmi uz šo nozari. Kuģu radītās NOx emisijas tieši veicina iekšzemes un jūras ūdeņu un sauszemes biotopu eitrofikāciju un veselībai kaitējošu cieto (sekundāro) daļiņu veidošanos. Tādēļ šo avotu ignorēšana mazinātu Baltijas jūras un Ziemeļjūras valstu iespējas sasniegt Ūdens pamatdirektīvā (2000/60/EK)[8], Jūras vides stratēģijas direktīvā (2008/56/EK)[9], Biotopu direktīvā (92/43/EEK)[10] un Putnu direktīvā (79/409/EEK)[11] noteikto mērķi ierobežot negatīvo, tostarp eitrofikācijas radīto, ietekmi uz ūdens un sauszemes ekosistēmām. Tas arī pasliktinātu minēto valstu iespēju ievērot PM10 un PM2,5 robežlielumus, kas noteikti Gaisa kvalitātes Direktīvā 2008/50/EK ar mērķi aizsargāt cilvēku veselību. III līmeņa NOX emisiju standarti, kas ir šā lēmuma priekšmets, vēl nav bijuši iekļauti konkrētos Savienības tiesību aktos, bet to pašreizējais regulējums SJO ietvaros saskaņā ar MARPOL konvencijas VI pielikuma 2008. gadā izdarītajiem grozījumiem ir uzskatīts par vajadzīgu un saskaņotu ar ES politikas virsmērķiem. Proti, atliekot piemērošanas dienu, dalībvalstis nevarēs pilnībā izmantot NOx emisijas kontroles zonas gaisa piesārņojuma novēršanai un tā ietekmes mazināšanai. Padomes lēmums LESD 218. panta 9. punkts ir piemērots juridiskais pamats, kas jāizmanto, lai noteiktu ES nostāju, kas paužama sesijā, jo tas attiecas uz lēmumiem ar juridiskām sekām. MEPC 66. sesijas lēmums par III līmeņa NOX emisiju standartu spēkā stāšanās dienu būs juridiski saistošs, jo tas noteiks, no kura datuma NOx emisijas kontroles zonās III līmeņa NOX emisiju standarti attieksies uz visu SJO MARPOL konvencijas VI pielikuma līgumslēdzējpušu kuģiem. Kopsavilkums Ņemot vērā attiecīgo ES politiku un iepriekš minētos tiesību aktus, Komisija uzskata, ka jautājums, kurš aplūkots iepriekš norādītajos grozījumos, kurus plānots apstiprināt MEPC 66. sesijā, ir būtisks Eiropas Savienībai, kurai jānosaka kopēja nostāja, ko Savienības interesēs pauž visas Jūras vides aizsardzības komitejā pārstāvētās dalībvalstis. 4. SECINĀJUMS Tādēļ Komisija nāk klajā ar priekšlikumu Padomes lēmumam par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Jūras vides aizsardzības komitejas 66. sesijā attiecībā uz 2.1. punktā norādītajiem grozījumiem. 2014/0042 (NLE) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejas 66. sesijā attiecībā uz MARPOL konvencijas VI pielikuma grozījumu par III līmeņa NOX emisijas standartu atlikšanas apstiprināšanu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu un 218. panta 9. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, tā kā: (1) Sākotnēji MARPOL konvencijas VI pielikuma 2008. gadā izdarītajos grozījumos bija noteikts, ka III līmeņa NOX emisiju standartus sāk piemērot no kāda datuma 2016. gadā kuģiem, kuri uzbūvēti pēc minētā datuma un kuri peld slāpekļa oksīda emisijas kontroles zonās. (2) MARPOL konvencijas VI pielikuma 13. noteikuma 5.1. punkta grozījumu projekts tika apstiprināts Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejas (MEPC) 65. sesijā 2013. gada maijā. Minētos grozījumus plānots apstiprināt MEPC 66. sesijā, kas paredzēta no 2014. gada 31. marta līdz 4. aprīlim. (3) Apstiprinot MARPOL konvencijas VI pielikuma 13. noteikuma 5.1. punkta grozījumus par III līmeņa NOX emisiju standartu ieviešanas atlikšanu, uz pieciem gadiem tiks atlikta to stāšanās spēkā, un saskaņā ar MARPOL konvencijas 16. panta 2. punktu tie kļūs saistoši MARPOL konvencijas VI pielikuma pusēm 6 mēnešus pēc to pieņemšanas dienas. (4) Vides aizsardzību, kas ir ierosināto pasākumu priekšmets, ļoti lielā mērā regulē Savienības tiesību akti. Savu kompetenci attiecībā uz gaisa un ūdens kvalitātes politiku ES ir plaši īstenojusi gan ar tiesību aktiem, gan ar saskaņotiem politikas mērķiem. Spēkā esošie tiesību akti attiecas uz dažādām piesārņojošām vielām, arī uz slāpekļa oksīdu (NOx), un dažādiem piesārņojuma avotiem, tostarp uz visiem transporta veidiem. Direktīva 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā[12], Direktīva 2008/56/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai jūras vides politikas jomā[13], Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību[14] un Direktīva 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību[15] izvirza mērķi ierobežot negatīvo, tostarp eitrofikācijas (kuras galvenais faktors ir NOx) radīto ietekmi uz ūdens un sauszemes ekosistēmām. Direktīvā 2008/50/EK par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai[16] ir noteikti robežlielumi un mērķlielumi attiecībā uz cietajām daļiņām un ozonu, kam NOx ir prekursors. (5) Direktīva 2001/81/EK par valstīm noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju[17] izvirza prasību jūras kuģu radītās emisijas mērīt un reģistrēt, vienlaikus atzīstot, ka starptautisko jūras pārvadājumu nozarē (izņemot iekšējos ūdeņus) radīto emisiju regulējums ir SJO kompetencē. (6) Direktīvas 2001/81/EK 11. pants kopā ar 1. pantu uzliek Komisijai un dalībvalstīm pienākumu turpināt sadarbību starptautiskā līmenī ar mērķi samazināt dažu atmosfēru piesārņojošo vielu, arī NOx, emisijas. (7) Ņemot vērā saskaņotos ES politikas virsmērķus un tiesību aktus, III līmeņa NOX emisiju standartu ieviešanas atlikšana, ko plānots apstiprināt MEPC 66. sesijā, ir būtiska Eiropas Savienībai, kurai jāieņem kopēja nostāja, ko Savienības interesēs būtu paudušas visas Jūras vides aizsardzības komitejā pārstāvētās dalībvalstis. (8) Savienība nav ne SJO locekle, ne attiecīgo konvenciju un kodeksu līgumslēdzēja puse. Tādēļ nepieciešams, lai Padome pilnvarotu dalībvalstis paust turpmāk izklāstīto nostāju, rīkojoties Savienības interesēs, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants 1. Savienības nostāja SJO Jūras vides aizsardzības komitejas 66. sesijā ir paust iebildumus pret SJO dokumenta MEPC 65/22 12. pielikumā noteikto MARPOL konvencijas VI pielikuma 13. noteikuma 5.1. punkta grozījumu apstiprināšanu. 2. Šā panta 1. punktā pausto Savienības nostāju izsaka dalībvalstis, kuras ir SJO locekles un kuras kopīgi rīkojas Savienības interesēs. 3. Par nenozīmīgām izmaiņām šajā nostājā var vienoties, neizdarot tajā grozījumus. 2. pants Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] COM(2005) 446 galīgā redakcija. [2] OV L 242, 10.9.2002., 1. lpp. [3] Vispārēja Savienības vides rīcības programma “Labklājīga dzīve ar pieejamajiem planētas resursiem” (COM(2012) 710 final). [4] COM(2013) 918 final. [5] OV L 309, 27.11.2001., 22. lpp. [6] OV L 152, 11.6.2008., 1. lpp. [7] Visi attiecīgie dokumenti pieejami http://ec.europa.eu/environment/air/clean_air_policy.htm. [8] OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp. [9] OV L 164, 25.6.2008., 19. lpp. [10] OV L 206, 22.7.1992., 7. lpp. [11] OV L 103, 25.4.1979., 1. lpp. [12] OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp. [13] OV L 164, 25.6.2008., 19. lpp. [14] OV L 206, 22.7.1992., 7. lpp. [15] OV L 103, 25.4.1979., 1. lpp. [16] OV L 152, 11.6.2008., 1. lpp. [17] OV L 309, 27.11.2001., 22. lpp.