[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 21.4.2010 COM(2010)163 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI Nodokļi un attīstībaSadarbība ar jaunattīstības valstīm, lai veicinātu labu pārvaldību nodokļu lietās SEC(2010)426 IEVADS Eiropas Komisija 2009. gada 28. aprīlī nāca klajā ar paziņojumu „Labas pārvaldības veicināšana nodokļu lietās”[1], izklāstot konkrētus pasākumus, ko var veikt, lai uzlabotu labas pārvaldības principu ievērošanu nodokļu jomā (pārredzamība, informācijas apmaiņa un godīga nodokļu konkurence) gan Eiropas Savienībā, gan attiecībā uz trešām valstīm. Vispārīgais mērķis ir uzlabot sadarbību nodokļu jomā un novērst nodokļu nemaksāšanu ģeogrāfiski pēc iespējas plašākās teritorijās. Tas atbilst arī Monterejas[2] un Dohas[3] deklarācijām, kurās kapitāla aizplūšana un nelikumīgas finanšu plūsmas bija norādītas kā būtisks šķērslis tam, lai valsts iekšzemes ieņēmumi tiktu novirzīti attīstībai. Saskaņā ar Norvēģijas valdības komisijas datiem nelegālās naudas plūsmas no jaunattīstības valstīm 2006. gadā sasniedza 641–979 miljardus ASV dolāru, kas ir septiņreiz vairāk nekā oficiālās attīstības palīdzības summa[4]. To veicina nodokļu sistēmas, kurās iespējama nelabvēlīga nodokļu prakse, un nepretimnākošas tiesu iestādes. Risinot šo problēmu, pie labas pārvaldības principu īstenošanas nodokļu jomā kopīgi jāstrādā gan jaunattīstības valstīm, gan attīstītajām valstīm, tādējādi sekmējot arī izaugsmes perspektīvas un nabadzības mazināšanu jaunattīstības valstīs un līdztekus stiprinot nodokļu sistēmas pasaules līmenī. Vispārējo lietu un ārējo attiecību padome 2009. gada 18. maijā, ņemot vērā arī Komisijas paziņojumu „Atbalsts jaunattīstības valstīm krīzes pārvarēšanas jomā”[5], aicināja Komisiju ierosināt konkrētu ES rīcību „ palīdzībai jaunattīstības valstīm un dialogam ar šīm valstīm par to, kā veicināt labu pārvaldību nodokļu jomā un efektīvāku valsts nodokļu sistēmu, lai sasniegtu attīstības mērķus ”. Tā ir arī svarīga G8 un G20 prioritāte. Šā paziņojuma mērķis ir veicināt nodokļu politikas un attīstības politikas sinerģiju, ierosinot veidus, kā ES varētu palīdzēt jaunattīstības valstīm izveidot efektīvas, taisnīgas un ilgtspējīgas nodokļu sistēmas un iestādes, tādējādi sekmējot valstu iekšējo resursu mobilizēšanu mainīgajos starptautiskajos apstākļos. Eiropas Parlaments attiecībā uz šo ir paudis spēcīgu atbalstu. 1. Labas pārvaldības stiprināšana nodokļu lietās jaunattīstības valstīs Daudzās jaunattīstības valstīs sabiedrisko pakalpojumu ilgstpējīga sniegšana, kas vajadzīga Tūkstošgades attīstības mērķu (TAM) sasniegšanai, ir iespējama tikai tad, ja palielinās iekšzemes ieņēmumi. Šajās valstīs nodokļi veido 10–20 % no IKP, savukārt attīstītajās valstīs šis rādītājs ir 25–40 %. Iekšzemes ieņēmumu palielināšana dod ne tikai papildu iespējas atbalstīt ar TAM saistītos izdevumus, bet arī paver valstīm iespēju uzņemties atbildību par to politiskajiem lēmumiem. Kā uzsvērts Dohas deklarācijā, iekšzemes finanšu līdzekļu novirzīšana attīstībai ir būtiski svarīga pasaules partnerībā saistībā ar ilgtspējīgu attīstību, īpaši virzībā uz TAM sasniegšanu. Jaunattīstības valstīm minētā partnerība nozīmē, ka iekšzemes resursi aktīvāk jāvirza attīstības prioritāšu finansēšanai, savukārt līdzekļu devējiem jāievēro apņemšanās sniegt ilgtermiņa un paredzamu palīdzību, lai sekmētu starptautiski noteiktu nabadzības mazināšanas mērķu sasniegšanu. Komisija uzņemas šo savstarpējo atbildību, arvien lielāku daļu attīstības palīdzības sniedzot budžeta atbalsta veidā, tostarp izmantojot tādus novatoriskus atbalsta veidus kā TAM līgumi, kas noslēgti ar vairākām ĀKK valstīm. Turklāt nodokļu politika ir svarīga valsts veidošanā un pilsoniskuma veicināšanā. Labu pārvaldību nodokļu lietās nav iespējams ieviest vai uzspiest no ārpuses. Iedzīvotāju vajadzību apmierināšana ir atbildīgas valdības uzdevums — pretējā gadījumā tā zaudē leģitimitāti un sabiedrības atbalstu. ES atbalsta principus par partnervalstu atbildību par attīstības stratēģijām un programmām. Atbalstot jaunattīstības valsis šajā jomā, ES ir apņēmusies arī ievērot savstarpējas atbildības principus, kas noteikti Parīzes Deklarācijā par palīdzības efektivitāti. Labāka nodokļu pārvaldība jaunattīstības valstīs palielinās ES nodokļu maksātāju gatavību atbalstīt attīstības palīdzību. 1.1. Grūtības, ar kurām saskaras jaunattīstības valstis 1.1.1. Iekšzemes faktori Cenšoties palielināt iekšzemes nodokļu ieņēmumus, jaunattīstības valstis bieži saskaras ar dažādām grūtībām, kas saistītas ar šādiem faktoriem: - valsts tautsaimniecības struktūra un konkurētspēja (piemēram, izteikta ēnu ekonomika vai lauksaimniecības pārsvars pār rūpniecību un pakalpojumiem); - politiskā un makroekonomiskā nestabilitāte, vāji sabiedriskie pakalpojumi, nekvalitatīva valsts finanšu pārvaldība, korupcijas izplatība, vāja pārvaldība un tiesiskums, tostarp resursiem bagātās teritorijās, bet jo īpaši valstīs, kurās ir nestabila situācija; - nodokļu sistēmas un tās pārvaldības iezīmes, kas var ierobežot nodokļu reformu efektivitāti un iedarbīgumu: - šaura nodokļu bāze, kas bieži izraisa nodokļu sloga nevienmērīgu sadalījumu starp ražošanas faktoriem un nodokļu maksātājiem; - tiešo/netiešo nodokļu samērs, kas ne vienmēr pienācīgi atspoguļo tautsaimniecības struktūru; - vāja saikne starp nodokļu politiku un nodokļu administrāciju; - nodokļu maksātāju saistību izpildi un nodokļu iekasēšanu nodokļu var iedragāt iestāžu vājā spēja pārvaldīt un uzraudzīt nodokļu sistēmu. 1.1.2. Starptautiskie faktori Starptautisko tirgu arvien izteiktākā integrācija un ekonomikas globalizācija ietekmē arī valstu nodokļu sistēmu efektivitāti: - valstu nodokļu noteikumu īstenošana kļūst sarežģītāka, jo pasaulē palielinās nodokļu maksātāju ģeogrāfiskā mobilitāte, tirdzniecības un kapitāla plūsmu apjoms un jauno tehnoloģiju izmantojums; - pāreja no ieņēmumu sistēmām, kuras lielā mērā ir atkarīgas no muitas ieņēmumiem, uz plašākām un modernākām sistēmām rada pielāgošanās problēmas; - valstīm var rasties kārdinājums stimulēt ārvalstu tiešos ieguldījumus, izmantojot pārlieku dārgi izmaksājošus nodokļu stimulus un atvieglojumus, kas bieži vien nenodrošina reālu un ilgtspējīgu ieguldījumu piesaisti; - nepretimnākošas tiesu iestādes un nelabvēlīga nodokļu prakse gan attīstītajās, gan jaunattīstības valstīs kaitē arī jaunattīstības valstīm, jo ne tikai negatīvi ietekmē šo valstu ieņēmumus, bet arī kaitē labai pārvaldībai un institucionālajai attīstībai. 1.2. Efektīvu, iedarbīgu, taisnīgu un ilgtspējīgu nodokļu sistēmu veicināšana Iedarbīgām un taisnīgām nodokļu sistēmām ir ļoti liela nozīme izaugsmē, nabadzības mazināšanā, labā pārvaldībā un valsts veidošanā. Šādas sistēmas parasti dod iespēju nodrošināt lielākus un stabilākus ieņēmumus, ilgtspējīgākus ieguldījumus un konkurētspējīgāku tautsaimniecību. Svarīga loma ir saiknei starp nodokļu reformu un uzņēmējdarbības vides uzlabošanos, atvieglojot uzņēmumu ieguldījumus, tirdzniecību un darba vietu radīšanu. Turklāt valstīs, kurās ir grūtības ar pārvaldības spējām, ir īpaši svarīgi izveidot nodokļu sistēmas, ko var viegli pārvaldīt ar ierobežotiem resursiem. Iedarbīgām un taisnīgām nodokļu sistēmām ir arī ļoti svarīga loma demokrātijas un valsts leģitimitātes veicināšanā, jo nodokļu maksātāji no savām valdībām prasa atbildību. Šādas sistēmas veicina spēcīgu sabiedrisko līgumu nodokļu jomā visos līmeņos starp iedzīvotājiem un valdību, veicinot nodokļu maksātāju saistību izpildi, labāku demokrātisko un ekonomikas pārvaldību, lielākus ieņēmumus, ko nodrošina lielāka ekonomikas izaugsme un plašāka nodokļu bāze, kā arī sekmējot cīņu ar nodokļu nemaksāšanu, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, korupciju un terorisma finansēšanu. 1.2.1. Nodokļu reformu atbalstīšana un nodokļu iestāžu stiprināšana Komisija atzīst, ka par ieņēmumu sistēmu un politikas uzlabošanu pirmām kārtām ir atbildīgas pašas jaunattīstības valstis, ievērojot šo valstu konkrētos ekonomiskos un politiskos apstākļus un izdarītās izvēles. Veidojot nodokļu sistēmas un stiprinot nodokļu iestādes, ir jārisina vairāki problēmjautājumi: - jānosaka piemērotākais tiešo un netiešo nodokļu līmenis un šo nodokļu samērs, nodokļu bāze un nodokļu sloga sadalījums, ņemot vērā tautsaimniecības struktūru, ilgtspējīgu ieņēmumu gūšanas potenciālu un valsts sociālās vajadzības; - jāintegrē ēnu ekonomika, jāpiesaista produktīvi ieguldījumi un jāveicina darba vietu izveide, īpaši mikrouzņēmumos un mazos uzņēmumos; - jānodrošina stabils tiesiskais regulējums, pārredzamas nodokļu sistēmas un atbildīgas nodokļu iestādes, kā arī vienkāršākas procedūras un zemas atbilstības nodrošināšanas izmaksas; - nodokļu iestādēm jāsniedz vajadzīgie līdzekļi, lai tās varētu efektīvi apstrādāt nodokļu informāciju un nodrošināt visu (valsts un starptautisko) ekonomikas dalībnieku nodokļu saistību izpildi. 1.2.2. Atbildības un publisko finanšu pārvaldības veicināšana valsts līmenī Līdzdalības un vietējās atbildības veicināšana ir viena no ES attīstības sadarbības sistēmas prioritātēm, ņemot vērā uzsvaru, kāds tiek likts uz valstu sistēmām palīdzības sniegšanā, tostarp budžeta atbalsta izmantošanā. Tas nozīmē, ka jāsekmē pareizas un pārredzamas publisko finanšu pārvaldības principu ievērošana, tostarp attiecībā uz ieņēmumiem no minerālu resursu projektiem[6]. Svarīgi ir turpināt veicināt lielāku pārredzamību budžeta sagatavošanā, īpaši attiecībā uz subsīdijām nodokļu atbrīvojumu veidā, kā arī veicināt budžeta izpildes ziņojumu un revīzijas rezultātu iesniegšanu parlamentam. Lielāka vērība jāvelta parlamentu tehnisko zināšanu stiprināšanai, lai tie spētu dot savu vērtējumu un ieguldījumu valsts budžeta izstrādes un uzraudzības procesā, tostarp jautājumos par iekšzemes ieņēmumiem no derīgo izrakteņu ieguves un par nodokļiem. Ir jāstiprina vietējo iestāžu spēja iekasēt nodokļus un atskaitīties iedzīvotājiem par vietējā līmeņa publiskajiem izdevumiem. Tādi nevalstiskie dalībnieki kā universitātes, ideju laboratorijas, NVO un plašsaziņas līdzekļi, kā arī nodokļu maksātāji, ir svarīgi publisku un jēgpilnu diskusiju organizēšanā un sabiedrības uzraudzības nodrošināšanā nodokļu pārvaldības jautājumos. 1.2.3. Pārredzamības un sadarbības stiprināšana starptautiskajā nodokļu kontekstā Pastiprinoties ekonomikas globalizācijai, valstu nodokļu sistēmu efektīva darbība bez starptautiskās sadarbības kļūst apgrūtināta. Tas var radīt saspīlējumu nodokļu kompetences jomā, ko var atrisināt, piekrītot ievērot starptautiskos principus. Vairākas jaunattīstības valstis apgalvo, ka to spēju mobilizēt iekšzemes ieņēmumus ietekmē starptautiska līmeņa nodokļu nemaksāšana, īpaši saistībā ar aktīvu un peļņas novirzīšanu uz/caur pievilcīgām un/vai nepretimnākošām nodokļu jurisdikcijām. Tā kā daudznacionālām korporācijām nav pienākuma publiskot to finanšu datus par katru valsti atsevišķi, uzņēmumi var censties samazināt savas nodokļu saistības jaunattīstības valstīs, īpaši izmantojot iekšējo cenu metodes. G20 valsis ir vienojušās strādāt pie tā, lai pārredzamības noteikumi finanšu un nodokļu jomā tiktu piemēroti starptautiskā līmenī, un ir vairākkārt aicinājušas standartu noteikšanas iestādes piedāvāt vienotu kvalitatīvu pasaules grāmatvedības standartu kopumu. ES cenšas panākt, lai visas valstis, bet jo īpaši tās partnervalstis, piekristu sadarbības pamatprincipiem labas nodokļu pārvaldības jomā (nodokļu sistēmas pārredzamība, informācijas apmaiņa un godīga nodokļu konkurence), kuri jau tiek piemēroti tās dalībvalstīs[7]. Tas palielinātu ES dalībvalstu un to partnervalstu spēju ar savstarpēji papildinošu iniciatīvu palīdzību risināt nodokļu nemaksāšanas problēmu starptautiskā līmenī. Ņemot vērā ES principu par patiesu daudzpusēju sadarbību, Komisija uzsver, ka ir būtiski izstrādāt un attiecīgi īstenot pasaules līmeņa principus un standartus par pārredzamību un informācijas apmaiņu. Ideālā gadījumā tas izpaustos kā pasaules līmeņa konvencijas, kurās būtu ietvertas visām parakstītājām pusēm saistošas apņemšanās. Pagaidām ir jāstrādā pie tā, lai piemērotākajā reģionālajā līmenī ieviestu un izvērstu paraugpraksi labas nodokļu pārvaldības jomā, efektīvi izmantojot esošās reģionālās sadarbības sistēmas, kas izveidotas ar Āfrikas, Karību jūras un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm, Latīņameriku un Eiropas Kaimiņattiecību reģionu. Komisija pārredzamību turklāt stiprinās, nākot klajā ar Paziņojumu par uzņēmumu sociālo atbildību, kurā tā aplūkos jautājumu par to, kā izstrādāt sistēmu, lai gada pārskatos būtu obligāti jānorāda pārvaldības informācija. Jaunattīstības valstīm ir jādod iespēja efektīvāk iesaistīties starptautiskajās nodokļu sadarbības struktūrās un procesos. Tas šīm valstīm nodrošinātu iespēju risināt daudzpusējas, reģionālas un/vai divpusējas (atkarībā no lietderības un efektivitātes apsvērumiem) sarunas par nolīgumiem, tostarp nodokļu informācijas apmaiņas jomā. 2. ES instrumentu izmantošana atbalsta stiprināšanai Pēdējo gadu laikā jaunattīstības valstu panākumi nodokļu sistēmu stiprināšanā un iekšzemes ieņēmumu gūšanā ir bijuši visai pieticīgi. Komisija uzskata, ka līdzekļu devējiem ir lielākas iespējas un ka tie var uzlabot esošo finanšu līdzekļu un instrumentu izmantojumu, izveidojot konsekventāku pieeju šajā jomā. Komisija uzsver, ka palīdzībai, tostarp tehniskajai sadarbībai, ir liela nozīme jaunattīstības valstu nodokļu sistēmu izveidē un labas nodokļu pārvaldības principu īstenošanā. Piemēram, 2009. gadā Komisija publisko finanšu pārvaldības (nodokļu politikas un nodokļu administrācijas jomā) atbalstam jaunattīstības valstīs piešķīra 117 miljonus euro iesāktām darbībām un papildu 49 miljonus euro jauniem projektiem[8]. Šajā jomā būtisku atbalstu sniedz arī ES dalībvalstis un citi līdzekļu devēji. Turpmāk izklāstītā pieeja palīdzētu stiprināt ES un starptautiskās sabiedrības atbalstu jaunattīstības valstu nodokļu sistēmām. 2.1. Stiprināt ES sniegto atbalstu nodokļu sistēmām un palielināt tā efektivitāti 2.1.1. Ieviest vispusīgāku pieeju nodokļu administrācijai un nodokļu reformām Pamatojoties uz vispusīgu pieeju, kurā jo īpaši tiek ņemta vērā attiecīgās valsts ekonomiskā situācija, politekonomija un starptautiskā vide, kā arī vispārējais pārvaldības un publisko finanšu pārvaldības konteksts, Komisija ierosina uzlabot un maksimāli efektīvi izmantot attiecīgos palīdzības instrumentus piemērotākajā veidā: - Eiropas Attīstības fonds (EAF) Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm — noslēdzot valstu un starptautiskos stratēģijas dokumentus, tiks pievērsta uzmanība labas nodokļu pārvaldības principiem, par pamatu izmantojot valstu apņemšanās attiecībā uz pārvaldību. Valstu pārvaldības saistībās un profilos lielāks uzsvars tiks likts uz iekšzemes ieņēmumiem un labas nodokļu pārvaldības principiem. Uz attīstības atbalstu tiesīgās valstis, kas pēc pārvaldības profila novērtēšanas uzņemas sīki izstrādātas saistības (pārvaldības rīcības plāns), atkarībā no saistību kvalitātes var saņemt papildu līdzekļus. Tas dos iespēju stiprināt dialogu šajā jomā, ietverot termiņa vidusposma un nobeiguma novērtējumu, kā arī 8. panta politisko dialogu. Saskaņā ar priekšlikumiem, kas izteikti 2009. gada paziņojumā „Labas pārvaldības veicināšana nodokļu lietās”, pārskatot Kotonū nolīgumu, ir iekļauti svarīgi noteikumi par labu pārvaldību nodokļu jomā un par nodokļu reformām; - Attīstības sadarbības instruments (ASI) un Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības instruments (EKPI) — īpaša vērība tiks veltīta tam, lai iekšzemes ieņēmumu jautājumi un labas nodokļu pārvaldības principi tiktu efektīvi integrēti valsu un reģionu finansējuma plānošanā, īstenošanā un uzraudzībā saskaņā ar stratēģijas dokumentu prioritātēm, tostarp izmantojot politiskā un stratēģiskā dialoga struktūras, kas izveidotas ar partnervalstīm; - valstu pārraudzības struktūras, parlamenti un nevalstiskie dalībnieki — atbalsts kvalitatīvu materiālu sagatavošanai un izplatīšanai par krāpšanu nodokļu jomā un tās ietekmi, sabiedrības uzraudzības nodrošināšanai attiecībā uz finanšu pārvaldību, tostarp nodokļu pārvaldības rezultātiem, un palīdzībai politikas izstrādei gadījumos, kad tas ir lietderīgi un iespējami. Lai būtu iespējams šādā veidā intensīvāk un plašāk pievērsties nodokļu lietām, jāpalielina speciālo zināšanu bāze ES līmenī un jāpanāk lielāka konsekvence līdzekļu piešķiršanā un izmantošanā. 2.1.2. Atbalstīt daudzpusējas un reģionālas iniciatīvas Gadījumos, kad tas ir lietderīgi, ir jāsniedz atbalsts daudzpusējām un reģionālām iniciatīvām par nodokļu administrāciju un nodokļu reformām. Komisija ir gandarīta, ka pastāv tādi reģionāli forumi kā Āfrikas Nodokļu administrācijas forums un Amerikas Nodokļu iestāžu centrs, kuri cenšas veicināt uzlabojumus nodokļu iestādēs, apmainoties ar pieredzi, veicot salīdzinošo novērtējumu un savstarpēji izskatot paraugpraksi. Komisija apsvērs finansiāla atbalsta piešķiršanu šīm iniciatīvām, cita starpā no ĀKK reģionālajiem līdzekļiem. Komisija uzskata, ka ir jāstiprina atbalsts SVF reģionālajiem tehniskajiem centriem, lai ar jaunattīstības valstīm izveidotu no pieprasījuma atkarīgu un mērķtiecīgu tehnisko sadarbību nodokļu administrācijas jomā. Turklāt Komisija, kā arī ES dalībvalstis apsver iespēju piešķirt atbalstu SVF trasta fondam, kas vērsts uz ieņēmumiem attīstības veicināšanai, lai tehniskā sadarbība saistībā ar ieņēmumu pārvaldību notiktu arī ar jaunattīstības valstīm. Resursiem bagātās teritorijās Komisijai, īpaši izmantojot EAF, un dalībvalstīm būtu jāstiprina atbalsts Ieguves rūpniecības pārredzamības iniciatīvai ( EITI ), kam ir bijusi liela nozīme pārvaldības stiprināšanā, palielinot pārredzamību un atbildību ar datu publiskošanu par valdības ieņēmumiem un uzņēmumu maksājumiem saistībā ar derīgo izrakteņu ieguvi. 2.1.3. Stiprināt publisko finanšu pārvaldību budžeta atbalsta kontekstā Tas, kā ir strukturētas budžeta atbalsta programmas, sekmē stratēģisko dialogu, veikuma novērtējumu un spēju attīstīšanu, radot iespēju uzlabot ieņēmumu sistēmas un iekasēšanu. Ieņēmumu mobilizēšanā ir svarīgi arī publisko finanšu pārvaldībai ( PFM ) izstrādātie procesi un instrumenti. Šajā ziņā viens no izmantojamiem līdzekļiem ir metodika „Publiskie izdevumi un finansiālā atbildība” ( PEFA ), kurā ietverti ieņēmumu rādītāji. Attiecībā uz ĀKK valstīm līdz ar Kotonū nolīguma pārskatīšanu tiek racionalizēts institucionālās attīstības un spēju veidošanas atbalsts nodokļu reformām un labai nodokļu pārvaldībai un radīti stimuli uzņemties publisko finanšu pārvaldības reformas (tostarp ieņēmumu jomā), lai varētu pretendēt uz budžeta atbalstu. ES būtu jāmudina partnervalstu valdības izstrādāt tādas reformu programmas, kurās skaidri noteikti nodokļu politikas un nodokļu administrācijas reformu mērķi, tostarp resursiem bagātās teritorijās un vietējo iestāžu atbalsta kontekstā. Strukturēta reformu programma sekmētu pāreju no sadrumstalotiem projektiem uz koordinētāku līdzekļu devēju rīcību. 2.1.4. Padziļināt reģionālo integrāciju Reģionālā integrācija ir ļoti svarīga jaunattīstības valstīm, un tā ir būtisks elements ES sadarbībā. Muitas savienību izveide un kopēju ārējo tarifu ieviešana vairākās teritorijās, kā arī ekonomisko partnerattiecību nolīgumu parakstīšana ar ES partnervalstīm dod ievērojamus ekonomiskos ieguvumus, tomēr rada arī jaunus uzdevumus, īpaši saistībā ar nepieciešamību pāriet no ieņēmumu bāzes, kuras pamatā ir kopēji ārējie tarifi, uz citiem nodokļu avotiem. Reģionālās organizācijas ir pieņēmušas makroekonomiskās konverģences kritērijus, tostarp nodokļu ieņēmumu mērķus, ir strādājušas pie saskaņotām PVN likmēm un ieguldījumu kodeksiem un ir sniegušas norādījumus par citu nodokļu uzlikšanas veidu stiprināšanu, pārrobežu nodokļu pakalpojumu efektivitātes palielināšanu un pārredzamības nodrošināšanu. Komisija uzskata, ka būtu jāpalielina atbalsts reģionālās integrācijas procesa sekmēšanai partnerreģionos, jo īpaši izmantojot piemērotas orientējošas programmas, ko īsteno partnerībā ar attiecīgajām reģionālajām organizācijām. 2.1.5. Uzlabot līdzekļu devēju koordināciju Komisija plāno uzlabot līdzekļu devēju koordināciju gan ES, gan starptautiskā līmenī. ES līmenī ievirzes principi attiecībā uz darba dalīšanu ir izklāstīti ES rīcības kodeksā attiecībā uz darbu dalīšanu attīstības politikas jomā[9]. Šie principi, tostarp vadošā palīdzības sniedzēja jēdziens un deleģētās sadarbības/partnerattiecību pieeja, būtu jāpiemēro nodokļu jomā. Komisijai un dalībvalstīm būtu jākoordinē atbalsts valdību prioritātēm, ņemot vērā īpašās speciālās zināšanas un izvairoties no pārklāšanās. Efektīva darba sadale līdzekļu devēju starpā kopumā un konkrēti ES partneru vidū dod iespēju mērķtiecīgi virzīt palīdzību nodokļu pārvaldības jomā, vienlaikus pilnībā ievērojot atbalsta efektivitātes principus. Ir jāturpina rosināt ciešu sadarbību ar Eiropas Investīciju banku (EIB), kā arī ES nodokļu politikas prioritāšu un attiecīgo EIB un citu starptautisko finanšu iestāžu pasākumu saskaņotību[10]. Starptautiskā līmenī līdzekļu devēju koordināciju jāturpina uzlabot, izmantojot jo īpaši Starptautisko dialogu nodokļu jautājumos ( ITD ), kurā ietilpst Eiropas Komisija, SVF, ESAO, ANO un Pasaules Banka. 2.2. Strādāt pie pārredzamas, sadarbībā balstītas un taisnīgas starptautiskās nodokļu vides izveides Komisija ir pārliecināta, ka nodokļu nemaksāšanas problēmu nav iespējams pienācīgi risināt, ja starptautiskā sadarbība nenotiek tādā veidā, ka starptautiskās iniciatīvas var izmantot un ieguldījumu tajās dot gan jaunattīstības, gan attīstītās valstis. 2.2.1. Veicināt jaunattīstības valstu piedalīšanos attiecīgajos starptautiskajos forumos Jaunattīstības valstīm ir jāsniedz atbalsts to cīņā pret līdzekļu nelikumīgu aizplūšanu, un šīs valstis aktīvāk jāiesaista starptautiskajos nodokļu dialogos un sadarbībā, ietverot standartu noteikšanas procesus. Arī starptautiskie sadarbības standarti nodokļu jomā būtu jāapspriež tādā forumā, kurā piedalās gan jaunattīstības, gan attīstītās valstis. Tāpēc Komisija atbalsta starptautiskā dialoga un sadarbības pastiprināšanu nodokļu lietās, jo īpaši veicinot jaunattīstības valstu plašāku dalību ESAO pasaules līmeņa forumos par pārredzamību un informācijas apmaiņu un par attīstību. Turklāt Komisija atbalsta ciešāku sadarbību starp ESAO Attīstības palīdzības komiteju un Fiskālo jautājumu komiteju, Apvienoto Nāciju Organizācijas Ekspertu komiteju par starptautisko sadarbību nodokļu jautājumos, Starptautisko dialogu nodokļu jautājumos un neformālo platformu „Starptautiskais nodokļu pakts”. Līdz ar Kotonū nolīguma pārskatīšanu jau ir noteikti konkrēti pasākumi ĀKK valstu atbalstam dalībai starptautiskās nodokļu sadarbības struktūrās un paraugprakses īstenošanai nodokļu lietās, ietverot pārredzamības principu un informācijas apmaiņu. 2.2.2. Atbalstīt starptautisku standartu pieņemšanu un īstenošanu Komisija uzskata, ka ES rīcībai ir jābūt vērstai uz to, lai mudinātu un atbalstītu jaunattīstības valstis, lai tās pieņemtu un īstenotu starptautiskos standartus nodokļu jomā. Attiecībā uz labas nodokļu pārvaldības principiem: - Komisija turpinās darbu pie tā, lai šie principi tiktu pieņemti, izmantojot attiecīgus ES un tās partneru nolīgumus saskaņā ar ECOFIN 2008. gada 14. maija secinājumiem; - Komisija sniegs atbalstu šo principu pieņemšanai un to īstenošanai reģionālā un valsts līmenī, tostarp vajadzības gadījumā izmantojot tehnisko sadarbību, ietverot: - spēju stiprināšanu saistībā ar nodokļu informācijas apmaiņas nolīgumu ( TIEA ) un attiecīgā gadījumā konvenciju par nodokļu dubulto uzlikšanu ( DTC ) noslēgšanu un īstenošanu, tostarp izmantojot daudzpusējus mehānismus; - attiecīgā gadījumā — tiesiskā regulējuma pielāgošanu un nodokļu iestāžu spēju palielināšanu; - dalīšanos starptautiskās nodokļu sadarbības pieredzē, kas gūta saistībā ar tādiem piemērojamiem instrumentiem kā ES direktīva par nodokļu uzlikšanu uzkrājumiem, lai izvērtētu, vai attiecībā uz jaunattīstības valstīm ir vajadzīgi un praktiski iespējami daudzpusēji nolīgumi un automātiska informācijas apmaiņa. Komisija atbalstīs pētniecību par novatoriskām pieejām, kā jaunattīstības valstīs īstenot ESAO iekšējo cenu pamatnostādnes, piemēram, pieaicinot citas valstis palīdzēt piemērot noteikumus vai jaunattīstības valstu iestādēm veicot kopējas nodokļu revīzijas. Komisija uzskata arī, ka partnervalstu nodokļu iestādēs ir jāstiprina novērtējuma spējas attiecībā uz nesaistītu uzņēmumu darījuma principa ( arm’s-length principle ) piemērošanu. Nolūkā palielināt pārredzamību un atvieglot jaunattīstības valstu nodokļu iestāžu piekļuvi vajadzīgajiem datiem, arvien pieaug interese par principu, ka jaunattīstības valstīs darbojošās korporācijas sniegtu pārskatus par katru valsti atsevišķi ( country-by-country reporting ( CBCR )). Komisija atbalsta savlaicīgu ESAO pašreizējā darba pabeigšanu pie CBCR pamatnostādnēm, kuras pēc tam būtu norādāmas ESAO Pamatnostādnēs daudznacionāliem uzņēmumiem un ESAO Korporatīvās pārvaldības principos. Turklāt Komisija atbalsta arī pētniecības darbu, ko patlaban veic Starptautisko grāmatvedības standartu padome, lai, iespējams, iekļautu CBCR principu starptautiskajā finanšu pārskatu standartā (SFPS) derīgo izrakteņu ieguves nozarei, un mudina turpināt citu metožu izpēti, ko jaunattīstības valstu iestādes varētu izmantot, lai bez ievērojamām izmaksām pareizi novērtētu nodokļu maksātāju nodokļu saistības. 3. Secinājumi un ieteikumi Komisija ierosina: - stiprināt atbalstu iekšzemes ieņēmumu palielināšanai jaunattīstības valstīs, ņemot vērā tās vispārīgos centienus šajās valstīs stiprināt pārvaldību kopumā un publisko finanšu pārvaldību, un konkrēti: - palielināt tā atbalsta efektivitāti, kas vērsts uz jaunattīstības valstu spējām iekasēt iekšzemes ieņēmumus saskaņā ar labas nodokļu pārvaldības principiem. Tas tiks veikts, ieviešot vispusīgāku pieeju nodokļu reformu un administrācijas atbalstam, palielinot atbalstu no pieprasījuma atkarīgām reģionālām un starptautiskām spēju attīstīšanas iniciatīvām, ietverot EITI un SVF iniciatīvas, un uzlabojot līdzekļu devēju koordināciju gan ES, gan starptautiskā līmenī; - maksimāli efektīvi izmantot tādus dialoga un novērtēšanas instrumentus kā pārvaldības kritēriji, profili vai rīcības plāni, lai nodrošinātu efektīvu uzraudzību iekšzemes ieņēmumu jautājumiem un labas nodokļu pārvaldības saistību ievērošanai; - aktīvāk ņemt vērā nodokļu jautājumus, novērtējot tiesības saņemt budžeta atbalstu un atbalstot publisko finanšu pārvaldības reformas; - stiprināt jaunattīstības valstu uzraudzības spējas cīņā ar nelegālām finanšu plūsmām, tostarp sniedzot atbalstu nevalstiskajiem dalībniekiem; - atbalstīt reģionālās iestādes un valstis, kuras ir iesaistītas ekonomikas reģionālajā integrācijā un tirdzniecības liberalizēšanā, un stiprināt to spēju sekmēt iekšzemes nodokļu ieņēmumu palielināšanu; - veicināt labas nodokļu pārvaldības principu ievērošanu un atbalstīt jaunattīstības valstis to cīņā pret nodokļu nemaksāšanu un cita veida nelabvēlīgu nodokļu praksi, un konkrēti: - veicināt un atbalstīt ciešāku attiecīgo ESAO un ANO struktūru sadarbību starptautisko nodokļu sadarbības standartu izstrādē, ņemot vērā jaunattīstības valstu konkrētās vajadzības un spējas; - attiecīgā gadījumā visos attīstības sadarbības nolīgumos ar trešām personām iekļaut konkrētas norādes par nodokļu sistēmu stiprināšanu un par labas nodokļu pārvaldības principiem; - nodrošināt tehnisko sadarbību ar tām jaunattīstības valstīm, kuras ir apņēmušās īstenot labas nodokļu pārvaldības principus, lai tās varētu noslēgt un īstenot TIEA un attiecīgā gadījumā DTC ; - atbalstīt ESAO iekšējo cenu pamatnostādņu pieņemšanu un īstenošanu jaunattīstības valstīs; - atbalstīt notiekošo izpētes darbu saistībā ar prasību sniegt pārskatus par katru valsti atsevišķi, kas tiktu iekļauta daudznacionālo korporāciju pārskatu standartā, īpaši attiecībā uz derīgo izrakteņu ieguves nozari. - [1] COM (2009) 201 galīgā redakcija. [2] Monterejas konference par attīstības finansējumu, 2002. [3] Dohas konference par attīstības finansējumu, 2008. [4] Norvēģijas valdības komisijas ziņojums „ Tax Havens and Development ” (Nodokļu paradīzes un attīstība), 2009. gada jūnijs. [5] COM (2009) 160, 2.4.2009. [6] Izejvielu iniciatīva, COM (2008) 699, 4.11.2008. [7] COM (2009) 160, COM (2009) 201 un ECOFIN 2008. gada 14. maija secinājumi. [8] Minētās summas attiecas uz šādām darbībām: nodokļu politika un plānošana, atbalsts finanšu ministrijām, finanšu un vadības atbildības stiprināšana, publisko izdevumu pārvaldība, finanšu pārvaldības sistēmu uzlabošana, nodokļu politika un pārvaldība un budžeta sagatavošana, starpvaldību nodokļu attiecības, valsts kontrole, valsts parāds. [9] COM (2007) 72. [10] Starptautiskajām finanšu iestādēm visās jomās jāveic pienācīgas pārbaudes, lai novērstu, ka ES finansējums tiek izmantots, lai izvairītos no nodokļu maksājumiem palīdzības saņēmējām valstīm un ES dalībvalstīm vai nodarbotos ar krāpšanu nodokļu jomā vai nodokļu nemaksāšanu vai nu tiešā veidā, vai izmantojot ārzonas finanšu centrus, tā dēvētās nodokļu paradīzes vai citas jurisdikcijas.