PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

•Priekšlikuma pamatojums un mērķi

Kopš 2020. gada 1. februāra Apvienotā Karaliste uz Līguma par Eiropas Savienību 50. panta pamata ir izstājusies no Savienības. Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (“Izstāšanās līgums”) Savienība noslēdza ar Padomes Lēmumu (ES) 2020/135, un tas stājās spēkā 2020. gada 1. februārī. Izstāšanās līguma 126. pantā minētais pārejas periods, kura laikā saskaņā ar minētā līguma 127. pantu Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā turpina piemērot Savienības tiesību aktus, beidzas 2020. gada 31. decembrī.

Padome 2020. gada 25. februārī pieņēma Lēmumu (ES, Euratom) 2020/266, ar ko pilnvaro sākt sarunas ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti par jaunu partnerības nolīgumu. Kā netieši norādīts sarunu norādēs, pilnvarojums cita starpā attiecas uz elementiem, kas vajadzīgi, lai visaptveroši risinātu jautājumu par attiecībām ar Apvienoto Karalisti aviācijas jomā pēc pārejas perioda beigām.

Tomēr nav skaidrs, vai Savienības un Apvienotās Karalistes nolīgums, kas reglamentē to turpmākās attiecības šajā jomā, līdz minētā perioda beigām būs stājies spēkā.

Starptautiskus gaisa pārvadājumus nevar veikt bez iesaistīto valstu nepārprotamas piekrišanas; tas izriet no to pilnīgas un ekskluzīvas suverenitātes pār gaisa telpu virs to teritorijas. Valstis savstarpējus gaisa pārvadājumus parasti organizē, izmantojot divpusējus gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumus (GPPN), kuros noteiktas savstarpēji piešķirtās īpašās tiesības un to īstenošanas nosacījumi. Satiksmes tiesības un pakalpojumi, kas tieši saistīti ar to īstenošanu, ir nepārprotami izslēgti no Vispārējās vienošanās par pakalpojumu tirdzniecību darbības jomas.

Savienībā dalībvalstu gaisa pārvadātāju (Savienības gaisa pārvadātāju) brīvība sniegt ES iekšējos gaisa pārvadājumu pakalpojumus izriet vienīgi no Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 24. septembra Regulas (EK) Nr. 1008/2008 par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Kopienā, kurā paredzēti arī šo pārvadātāju licencēšanas noteikumi.

Pēc pārejas perioda beigām minētā regula vairs nereglamentēs gaisa pārvadājumu pakalpojumus starp Apvienoto Karalisti un dalībvalstīm.

No tā izriet, ka gadījumā, ja nebūtu noslēgts Savienības un Apvienotās Karalistes nolīgums, kas reglamentē šo jautājumu, nebūtu juridiska pamata attiecīgajiem pārvadātājiem pēc Izstāšanās līgumā paredzētā pārejas perioda beigām sniegt gaisa pārvadājumu pakalpojumus starp Apvienoto Karalisti un dalībvalstīm.

Tiešo gaisa pārvadājumu pakalpojumus starp Apvienoto Karalisti un dalībvalstīm gandrīz pilnībā nodrošina Apvienotās Karalistes un Savienības gaisa pārvadātāji. Tāpēc, ja šie gaisa pārvadātāji zaudētu tiesības sniegt gaisa pārvadājumu pakalpojumus starp Apvienoto Karalisti un dalībvalstīm, tas izraisītu nopietnus traucējumus. Lielākā daļa, ja ne visi, gaisa satiksmes maršruti starp Savienību un Apvienoto Karalisti vairs netiktu apkalpoti. Turpretī Savienības iekšējie maršruti, kurus Apvienotās Karalistes pārvadātāji pēc pārejas perioda beigām vairs neapkalpotu, Savienības pārvadātājiem joprojām būtu pilnībā pieejami.

Ja vienošanās netiktu panākta, paredzams, ka ietekme uz attiecīgajām ekonomikām būtu smaga, kā aprakstīts turpmāk: lidojumu ilgums un izmaksas ievērojami palielinātos, jo tiktu meklēti alternatīvi maršruti, un tas radītu spiedienu uz gaisa transporta infrastruktūru šajos alternatīvajos maršrutos, savukārt gaisa pārvadājumu pieprasījums samazinātos. Tāpēc tiktu skarta ne tikai gaisa pārvadājumu nozare, bet arī citas ekonomikas nozares, kas lielā mērā ir atkarīgas no gaisa pārvadājumiem. Tirdzniecībai tādējādi radītie šķēršļi kavētu darījumdarbību attālākos tirgos, kā arī ietekmētu uzņēmumu atrašanās vietu vai pārvietošanu. Gaisa pārvadājumu savienojamības pārtraukšana būtu Savienības un dalībvalstu stratēģiskā aktīva zaudējums.

Tādējādi šā priekšlikuma mērķis ir noteikt pagaidu pasākumus, kuri pēc pārejas perioda beigām reglamentē gaisa pārvadājumus starp Savienību un Apvienoto Karalisti gadījumā, ja nav noslēgts nolīgums, kas reglamentē šo jautājumu.