P6_TA(2006)0319
Attīstība un migrācija
Eiropas Parlamenta rezolūcija par attīstību un migrāciju (2005/2244(INI))
Eiropas Parlaments,
—ņemot vērā Komisijas paziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu
komitejai un Reģionu komitejai “Migrācijas un attīstības saikne: daži konkrēti partnerattiecību virzieni
starp ES un jaunattīstības valstīm” (KOM(2005)0390),
—ņemot vērā priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par kopīgiem standartiem un proce-
dūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu pilsoņu atgriešanos, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi
(KOM(2005)0391),
—ņemot vērā Komisijas paziņojumus Padomei un Eiropas Parlamentam “Prioritārie pasākumi migrācijas
problēmu risinājumam: Pirmie pasākumi, atsaucoties uz Hemptonkortas (Hampton Court) apspriedi”(KOM(2005)0621), “ES stratēģija rīcībai saistībā ar cilvēkresursu krīzi veselības nozarē jaunattīstības
valstīs” (KOM(2005)0642) un “Tematiskā programma sadarbībai ar trešām valstīm migrācijas un patvē-
ruma jomā” (KOM(2006)0026),
—ņemot vērā 2005. gada 15. un 16. decembra Briseles Eiropadomes prezidentvalsts secinājumu IV punktu
“Vispārēja pieeja migrācijai”,
—ņemot vērā ANO Ģenerālās asamblejas rezolūcijas A/RES/58/208, A/RES/59/241 un A/RES/60/205, kas
paredz asamblejas 61. sesijas laikā 2006. gadā augsta līmeņa dialogu par starptautiskās migrācijas un
attīstības jautājumiem,
—ņemot vērā 2000. gada 23. jūnijā Kotonū parakstīto (
1) un 2005. gada 25. jūnijā Luksemburgā
grozīto (2) Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas
locekļiem (ĀKK), no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses (KotonūNolīgumu), it īpaši tā 13. pantu par migrāciju,
—ņemot vērā 2006. gada 13. aprīlī pirmajā ĀKK patvēruma, migrācijas un mobilitātes lietu ministru
sanāksmē pieņemto Briseles deklarāciju par patvēruma, migrācijas un mobilitātes lietām un rīcības plānu
šīs deklarācijas ieviešanai,
—ņemot vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju pret transnacionālo organizēto noziedzību un ar
šo konvenciju saistītos protokolus,
—ņemot vērā ĀKK un EK Ministru padomes 2005. gada 13. aprīļa Lēmumu Nr. 4/2005 par devītā Eiropas
Attīstības fonda ilgtermiņa attīstības dotācijas rezerves izmantošanu (
3),
—ņemot vērā ANO ģenerālsekretāra ziņojumu “Pasaules mēroga pētījums par sieviešu nozīmi attīstībā,
2004. gads: sievietes un starptautiskā migrācija”, A/59/287/1. pielik.,
—ņemot vērā Pasaules Bankas ziņojumu “Pasaules ekonomikas perspektīvas 2006. gadā: ienākumu pārve-
dumu un migrācijas ietekme uz ekonomiku” (4),
—ņemot vērā Pasaules Starptautiskās migrācijas komitejas 2005. gada oktobra ziņojumu “Migrācija savstar-
pēji saistītā pasaulē: rīcības jaunās perspektīvas” (5),
—ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartu, it īpaši tās 18., 19. un 21. pantu,13.12.2006. C 303 E/852 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 6. jūlijsLV
(1) OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.
(2) OV L 287, 28.10.2005., 4. lpp.
(3) OV L 164, 24.6.2005., 46. lpp.
(4) http://www.worldbank.org/globaloutlook.
(5) www.gcim.org, 2005. gada oktobris.
—ņemot vērā saistības, ko dalībvalstis uzņēmušās 2005. gadā, it īpaši,
—Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm līdz 2015. gadam sasniegt Apvienoto Nāciju Organizācijas
apstiprināto mērķi 0,7 % no nacionālā kopienākuma atvēlēt Savienības ieguldījumam Tūkstošgades
attīstības mērķu (TAM) nodrošināšanā, palielinot šo ieguldījumu no 33 miljardiem euro 2003. gadā
līdz 84 miljardiem un vairāk euro 2015. gadā (2005. gada 16. un 17. jūnija Briseles Eiropadomes
prezidentvalsts secinājumi),
—Eiropas Savienībai un citiem līdzekļu devējiem divkāršot palīdzību Āfrikai, tādējādi 2010. gadā
piešķirt tai 25 miljardus ASV dolāru kā valsts palīdzību attīstības jomā (1) (paziņojums, ko 2005. gada
8. jūlij āGlenīglā izplatīja G8),
—ņemot vērā Starptautiskās Darba organizācijas (ILO) Ieteikumu Nr. 151 par migrējošiem darba
ņēmējiem,
—ņemot vērā Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju, kuri tiekas Padomē, Eiropas Parlamentā un Komi-
sijā, 2005. gada 20. decembra kopīgo paziņojumu par Eiropas Savienības attīstības politiku “Eiropas
konsenss” (2), kurā ir noteikta Kopienas pamatprogramma attīstības jomā,
—ņemot vērā 2006. gada 12. maijā Vīnē Eiropas Savien ības un Latīņamerikas IV augstākā līmeņa sanāksmē
pieņemto deklarāciju,
—ņemot vērā tā2005. gada 17. novembra rezolūciju par Āfrikas attīstības stratēģiju (3), 2005. gada
15. novembra rezolūciju par globalizācijas sociālajiem aspektiem (4), 2005. gada 26. oktobra rezolūciju
par Kopienas pieeju ekonomiskās migrācijas pārvaldībai (5), 2005. gada 9. jūnija rezolūciju par saitēm
starp legālo un nelegālo imigrāciju un migrantu integrāciju (6) un 2005. gada 12. aprīļa rezolūciju par
Eiropas Savienības lomu Tūkstošgades attīstības mērķu (TAM) sasniegšanā (7),
—ņemot vērā Kopienas 1998. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 2836/98 par dzimumu līdztiesības jautā-
jumu iekļaušanu sadarbībā attīstības jomā (8),
—ņemot vērā Reglamenta 45. pantu,
—ņemot vērā Attīstības komitejas ziņojumu un Ārlietu komitejas, Nodarbinātības un sociālo lietu komi-
tejas, Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas, kā arīSieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības
komitejas atzinumus (A6-0210/2006),
A. tā kā40 % no 175 miljoniem migrantu (3 % pasaules iedzīvotāju) dzīvo jaunattīstības valstīs;
B. tā kāmigrācija nav jauna parādība, bet tās apjoms globalizācijas kontekstā un nepieciešamība to izprast
visām šajā procesā iesaistītajām starptautiskajām pusēm padara migrāciju par nozīmīgu politisku
problēmu starptautiskajai sabiedrībai;
C. tā kākopš 1980. gadiem imigrācija ir ievērojami palielinājusies, tomēr uz to nav sekojusi vienota un
saskaņota atbilde Eiropas Savienības līmenī;
D. tā kāEiropas Savienība uzņem imigrantus gandrīz no visām jaunattīstības valstīm, tā kāliels skaits
imigrantu ierodas no Āzijas, Āfrikas un Latīņamerikas un maz ticams, ka šīs parādības apjoms nāka-
majos gados samazināsies;13.12.2006. C 303 E/853 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 6. jūlijsLV
(1) Palīdzība tiek dubultota, salīdzinot ar 2004. gadu.
(2) OV C 46, 24.2.2006., 1. lpp.
(3)Šajādienā pieņemtie teksti, P6_TA(2005)0445.
(4)Šajādienā pieņemtie teksti, P6_TA(2005)0427.
(5)Šajādienā pieņemtie teksti, P6_TA(2005)0408.
(6) OV C 124 E, 25.5.2006., 535. lpp.
(7) OV C 33 E, 9.2.2006., 311. lpp.
(8) OV L 354, 30.12.1998., 5. lpp.
E. tā kāstarptautiskā sabiedrība mobilizējas lēnām, lai iesaistītos problēmas risināšanā ar kopīgiem plaša
mēroga pasākumiem;
F. tā kāmigrācijas problēmas jārisina visai starptautiskajai sabiedrībai kopumā un Eiropas Savienība līdz
šim brīdim nav sniegusi vispārēju politisku atbildi un nav paredzējusi šīm problēmām atbilstošus
pasākumus;
G. tā kāvienotas politikas trūkums migrācijas plūsmu regulēšanā ļauj dalībvalstīm pieņemt vienpusējus
lēmumus, kas apgrūtina saskaņotas Kopienas pozīcijas pieņemšanu;
H. tā kā, reaģējot uz imigrāciju, ir jāpanāk iespējami plašāka vienprātība visā Eiropas Savienībā;
I. tā kāApvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālajā asamblejā 2006. gada 14. un 15. septembrī notiks
augsta līmeņa sanāksme par starptautisko migrāciju un attīstību;
J. tā kā Āfrikas Savienība ir noteikusi, ka migrācija ir svarīga tās darbības joma Āfrikas Savienības Komi-
sijas priekšsēdētāja Alpha Oumar Konaré pārraudzībā;
K. tā kāmigrācijas cēloņu dažādība un līdz ar to migrantu kategoriju dažādība traucē īstenot saskaņotu
un vispārēju politiku, kuras mērķis ir padarīt migrāciju par attīstību veicinošu faktoru;
L. tā kāpasaules mērogā migrācija notiek galvenokārt no Āzijas un Latīņamerikas, bet Āfrikā migrācijai ir
visplašākās negatīvās sekas;
M. tā kāgalvenais analīzes objekts ir uzņēmējvalstis ziemeļu puslodē, lai gan 60 % migrantu nepamet dien-
vidu puslodi;
N. tā kāVīnes deklarācijā ir iekļautas saistības turpināt pasaules mēroga dialogu un pastiprināt Eiropas
Savienības un Latīņamerikas sadarbību migrācijas jomā;
O. tā kā, lai izveidotu saikni starp migrāciju un attīstību, nepietiek tikai ar lielāku valsts atbalstu attīstības
jomā, bet svarīgi ir arī veidot speciālus un novatoriskus līdzekļus, lai labāk apzinātos un nostiprinātu
migrantu nozīmi cīņā pret nabadzību un attīstības veicināšanā;
P. tā kāmigrācijas problēmu risinājumi jāiekļauj valstu un starptautiskajās stratēģijās cīņai pret nabadzību,
lai sasniegtu TAM;
Q. tā kājāatzīst un jāatbalsta dienvidu valstu tiesības uz patstāvīgu migrācijas politiku;
R. tā kādienvidu valstīs migrācija nozīmē labāk izglītotu vai uzņēmējdarbībā spējīgāku pilsoņu aizbrauk-
šanu un intelektuālā darbaspēka emigrācija apdraud dažādu svarīgu pakalpojumu sniegšanu un kvalitāti,
tostarp veselības aprūpes vai izglītības jomā;
S. tā kāintelektuālā darbaspēka aizbraukšanu veicina selektīva migrantu uzņemšanas politika, ko ziemeļu
valstis īsteno, dēvējot to par “izvēles migrāciju” un pastiprinot kvalificēta darbaspēka masveida aizplū-
šanu, no kuras cieš daudzas dienvidu valstis;
T. tā kā, citējot Āfrikas Savienības Komisijas priekšsēdētāja Alpha Oumar Konaré vārdus, šīpolitika “atņem
Āfrikai tiesības attīstīties”;
U. tā kācirkulārā migrācija, dodoties no izcelsmes valsts uz galamērķa valsti un atpakaļ, paver būtiskas
iespējas gan uzņēmējvalsts, gan izbraukšanas valsts attīstībai;13.12.2006. C 303 E/854 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 6. jūlijsLV
V. tā kālīdzattīstības mērķis, ar līdzattīstību saprotot industriāli attīstītajās valstīs izveidoto migrantu
kopienu potenciāla attīstīšanu viņu izcelsmes valstu attīstības labā, ir pārvērst migrāciju par attīstību un
tautu savstarpēju palīdzību veicinošu faktoru;
W. tā kāmigrantu līdzekļu pārsūtīšana uz viņu izcelsmes valstīm ir galvenā attīstības iespēja, tā kā šo sūtī-
jumu summa jūtami pārsniedz pasaules sniegto palīdzību attīstības jomā unšādiem pārskaitījumiem
procentu izmaksas un bankas maksājumi parasti ir ļoti augsti, kā arīpārskaitījumi reizēm ir nepārre-
dzami; tomēr uzsverot, ka šos pārsūtītos līdzekļus izmanto galvenokārt ģimeņu uzturēšanai un tikai
nelielu to daļu izlieto ieguldījumiem un attīstībai;
X. tā kā šo naudas pārvedumu mērķis tomēr nav aizvietot valsts palīdzību attīstības jomā vai pamatot tās
samazināšanu;
Y. tā kāpasaulē 2005. gadā bija apmēram 9,2 miljoni bēgļu un 25 miljoni savas dzimtenes robežās
pārvietotu personu, no kurām puse dzīvo Āfrikā, kuras nesaņem nekādu starptautiska mēroga aizsar-
dzību, un līdz ar to veidojas nepieņemama bēgļu un pārvietoto personu hierarhizācija;
Z. tā kāir palielinājies “ekoloģisko” bēgļu un pārvietoto personu skaits, kas, pēc vērtējuma, kuru sniedzis
Apvienoto Nāciju Organizācijas augstā komisāra bēgļu lietās birojs, dažu tuvāko gadu laikā varētu
sasniegt 50 miljonus;
AA. tā kāimigrantu integrācija ir divvirzienu process, kas pamatojas uz abpusējām tiesībām un atbilstīgām
likumīgo imigrantu un uzņēmējas sabiedrības saistībām, kuru mērķis ir nodrošināt, ka imigranti varkļūt par šīs sabiedrības daļu;
AB. tā kāmigranti, kas ir cilvēku tirdzniecības, diskriminācijas un sociālas nedrošības upuri, veido slāni,
kuru kopumā starptautiskā sabiedrība un dažu valstu tiesību akti pietiekami neaizsargā;
AC. tā kāStarptautiskā konvencija par migrējošo darba ņēmēju un viņu ģimenes locekļu tiesību aizsardzību
nav ratificēta nevienā dalībvalstī;
AD. tā kākopš 1999. gada Eiropas Savienība integrācijas mērķim ir ziedojusi tikai 15 miljonus euro, tas ir,
0,5eurokatram imigrantam;
AE. tā kācīņa pret cilvēku tirdzniecību, kas saistīta ar migrāciju, un cīņa pret sieviešu un bērnu tirdzniecību
un seksuālu izmantošanu ir jāpadara par Eiropas Savienības prioritāti;
AF. tā kāindustriāli attīstītajās valstīs 51 % imigrantu ir sievietes un jaunattīstības valstīs —46 % (
1); tā kā
nepietiekama ir informācija par riskiem, kādiem sevi pakļauj nelegālie emigranti, un apzinoties, ka
sievietes migrantes ir biežāk pakļautas seksuālai izmantošanai, vardarbībai, diskriminācijai un ekspluatā-cijai darba vietā; un tā kāmigrācijas politikā netiek ņemta vērā sieviešu īpašā nozīme;
AG. tā kāmigrācija var dot sievietēm iespēju uzlabot dzīvi, kļūt neatkarīgākām, atbalstīt sociāli atstumtās
sievietes un darīt galu ierobežojošām sociālām attiecībām;
AH. tā kāsievietes bieži ir spiestas migrēt tādu iemeslu dēļ kāpiespiedu laulība, nabadzība un bruņoti
konflikti utt.;
AI. tā kāsievietes migrantes ir daudz biežāk pakļautas seksuālai izmantošanai, diskriminācijai, ekspluatācijai
darba vietā un intelektuālā potenciāla izniekošanai, vardarbībai un veselības apdraudējumiem, sociālai
atstumtībai un cilvēku tirdzniecībai;
AJ. tā kādaudzas sievietes migrantes Eiropas Savienībā uzturas nelikumīgi un tas paaugstina ekspluatācijas
risku darba vietā, kā arīseksuālas izmantošanas un seksuālas vardarbības iespējamību, kam šīs sievietes
ir pakļautas,13.12.2006. C 303 E/855 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 6. jūlijsLV
(1) SDO: migrantu —sieviešu —darba ņēmēju diskriminācijas un izmantošanas novēršana: informācijas ceļvedis —
1. buklets: sievietes —darba ņēmējas starptautiskajā kontekstā, Ženēva, 2003, SDO, 9. lpp.
1. ir pārliecināts, ka Eiropas Savienībai jādod galvenais ieguldījums, lai migrāciju padarītu par attīstību
veicinošu faktoru;
2. uzsver, ka Savienībai uz jautājumu par migrācijas un attīstības saistību jāsniedz politiska vispārēja
atbilde attiecībā uz konkrētu reģionu, īpašu uzmanību pievēršot Āfrikai un Dienvidu-Dienvidu migrācijai;
aicina migrācijas problēmas iekļaut starp svarīgākajiem darba kārtības jautājumiem un tāda politiskā dialoga
prioritātēm, kurš notiek starp Eiropas Savienību un dažādiem reģioniem, ar ko tā uztur attiecības, kā arī
atbalstīt Eiropas un Āfrikas augstākā līmeņa tikšanās organizēšanu, lai rastu kopīgu politisku risinājumu;
3. uzskata, ka galvenajiem ES migrācijas un attīstības politikas principiem jābūt solidaritātei ar trešām
valstīm un līdzattīstībai, lai novērstu migrācijas pamatcēloņus, it īpaši izskaustu nabadzību;
4. atkārtoti pauž konceptuālo nostāju, ka mobilitāte ir cilvēktiesības, uz kurām nevar attiecināt tirgus
loģiku; uzsver, ka jebkurai politikai šajājomā jāveicina izvēles, nevis piespiedu mobilitāte;
5. uzsver, ka piemērotu imigrācijas problēmas risinājumu Eiropas līmenī iespējams sasniegt, tikai izveidojot
kopēju stratēģiju ar skaidri noteiktiem mērķiem un piedāvājot dalībvalstīm mehānismus, kas tām ļautu
kopīgi un solidāri stāties pretī šai parādībai;
6. atgādina, ka visu valstu pienākums ir cīņa pret ekspluatāciju un cilvēku tirdzniecību; atkārto, ka ir
daudzpusēji instrumenti, piemēram, Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencija pret transnacionālo organi-zēto noziedzību un ar šo konvenciju saistītie protokoli, kas ir efektīvi līdzekļi cīņai pret cilvēku un imigrantu
tirdzniecību, kā arīimigrantu pamattiesību aizsardzībai, un ka šie līdzekļi dod arī iespēju sākt tādu personu
vajāšanu, kuras veic šādu kriminālu darbību; aicina valstis, kas vēl nav ratificējušas šo konvenciju vai kas tai
vēl nav pievienojušās, izdarīt to, cik ātri vien iespējams;
7. iesaka migrācijas jautājumu iekļaut ES ārpolitikā līdzīgi, kā tas notiek Barselonas procesā;
8. atzinīgi vērtē Padomes priekšlikumu 2006. gadā organizēt Eiropas un Vidusjūras valstu ministru
sanāksmi par migrāciju; pauž atbalstu arī Eiropas un Āfrikas augstākā līmeņa sanāksmei par migrāciju, kam
jānotiek 2006. gada jūlijā Rabātā, lai apspriestu jautājumu par migrāciju uz Eiropu no Magribas un Āfrikas
Subsahāras reģiona valstīm;
9. atzinīgi vērtē visus citus pasākumus, kurus nolemts veikt migrācijas politikas uzlabošanā, un uzsver, ka
ir vajadzīgs nevis atbalsts fragmentāriem šīs politikas attīstības pasākumiem, bet gan vispārēja pieeja, kas
ietver skaidru to vissvarīgāko pasākumu koncepciju, kuri jāveic migrācijas politikas jomā;
10. iesaka Padomei paredzēt atbilstīgus pasākumus, lai panāktu, ka katrā dalībvalstī pastiprinās sadarbība
un koordinācija starp dažādiem dienestiem, kas atbildīgi par migrāciju un attīstību;
11. uzsver, ka nepieciešams nosacījums ir lielāks atbalsts attīstībai, taču ar to nepietiek, lai migrāciju pada-
rītu par attīstību veicinošu faktoru; aicina Eiropas Savienību un dalībvalstis ievērot 2005. gada politiskāssaistības;
12. iesaka visā Tūkstošgades attīstības mērķu izvērtēšanas un nodrošināšanas pasākumu gaitā visaptveroši
ņemt vērā migrāciju un tās ietekmi uz attīstību; atgādina, ka visaptverošai stratēģijai, lai to sekmīgi īstenotu,
ir vajadzīga atbilstīga juridiskā sistēma gan Eiropas Savienībā, gan izcelsmes valstī;
13. uzsver, ka migrācijas faktors labāk jāiekļauj attīstības politikā un attīstības plānos, un iesaka valstu
līmenī migrāciju ietvert nabadzības mazināšanas stratēģijas dokumentos;13.12.2006. C 303 E/856 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 6. jūlijsLV
14. atzīst, ka diasporām ir liela nozīme attiecību stiprināšanā starp Eiropas Savienību un izcelsmes valstīm,
itīpaši migrācijas jomā; aicina jaunattīstības valstu iestādes un Eiropas Savienības dalībvalstis plašāk sadarbo-
ties, tostarp līdzattīstības projektu īsteno šanā;
15. uzskata, ka Eiropas mērogā ir pilnībā jāatzīst līdzattīstība, kas nozīmē atzīt un atbalstīt diasporu iegul-
dījumu migrantu izcelsmes valstu attīstībā;
16. uzsver, ka Eiropas Savienībai, lai migrāciju padarītu par attīstību veicinošu faktoru, ir jāizveido divi
galvenie instrumenti:
—īpašs fonds, ko pārvalda pietiekami elastīgi un reaģējot uz notiekošo un kas dod iespēju it īpaši finansēt
līdzattīstības pasākumus,
—garantijas fonds, lai nodrošinātu migrantu mikroprojektu ilglaicību un palielinātu to ietekmi uz attīstību;
17. uzskata, ka Tehniskās un finansiālās palīdzības programma trešām valstīm migrācijas un patvēruma
jomā (AENEAS), tāpat kā programma, kura būs tās turpinājums 2007. gadā, jāizmanto attīstības stratēģi-
skiem mērķiem, it īpaši, lai finansētu līdzattīstības pasākumus, un šis mērķis stingri jāievēro, lai, piemēram,
izvairītos no līdzekļu ieguldīšanas Eiropas Savienības ārējo robežu aizsardzībā;
18. uzsver, ka šai programmai efektīvākas jāpadara migrācijas plūsmu pārvaldības, kā arīizcelsmes un
tranzīta valstu atbalsta sistēmas; lai to veicinātu, iesaka minētajai programmai noteikt šādus raksturlielumus:
—vairākas kredītlīnijas (līdzattīstība, izglītība, drošība utt.) ar iespēju finansēt projektus, kas attiecināmi uz
vairākām kredītlīnijā m,
—projektu izvēles kritēriji un noteikumi par iespējamās palīdzības veidu un apjomu,
—projektu atlases komiteja, kas tiesīga pilnīgi brīvi lemt noteiktajās robežās,
—noteikumu pārskatīšana par garantijas depozītiem attiecībā uz NVO;
19. iesaka izstrādāt integrētus reģionālās attīstības plānus, kuros lielāka uzmanība pievērsta Āfrikas iedzī-
votāju emigrācijas galvenajām zonām, lai finansētu:
—infrastruktūras iekārtošanu (dzeramais ūdens, elektrība, veselības centrs, skola, ceļi utt.),
—darbības izmaksu daļēju segšanu kā mērķtiecīgu atbalstu no budžeta līdzekļiem;
Latīņamerikas un Āzijas iedzīvotāju emigrācijas galvenajās zonās var veikt līdzīgus pasākumus;
20. uzsver grūtības un lielās izmaksas, ko imigrantiem rada līdzekļu sūtīšana uz viņu izcelsmes valstīm,
turklāt uzsver, ka ārpusbanku sistēmā trūkst pārredzamības; apstiprina, ka ir jāizveido droša sistēma, kas
garantē sūtītāja un saņēmēja datu aizsardzību, lai ar likumīgiem pārvedumiem veicinātu reglamentētus sūtī-
jumus, zinot, ka dažas alternatīvas sistēmas, kuras izmanto imigranti, reizēm līdzinās īstām augļotāju
sistēmām;
21. aicina Komisiju, dalībvalstis, kā arīdalībvalstu un starptautiskās finanšu iestādes īstenot politikas
nostādnes, kas paredz:
—veicināt un atvieglot migrantu līdzekļu pārsūtīšanu, padarot pārvedumus lētākus, ātrākus un drošākus, lai
mudinātu migrantus izmantot oficiālas pārvedumu sistēmas,13.12.2006. C 303 E/857 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 6. jūlijsLV
—paplašināt migrantu iespējas izmantot finanšu pakalpojumus,
—migrantu līdzekļu repatriāciju novirzīt uz investīcijām ražošanā, atvieglojot kredītu pieejamību mikrouz-
ņēmumiem, kā arīmaziem un vidējiem uzņēmumiem un izpētot novatoriskus diasporai paredzētus
finanšu produktus, piemēram, “Attīstības krājplānu”,
—nodrošināt “neformālajos kanālos”, it īpaši Hawala tīklā veikto naudas pārvedumu pārredzamību;
22. aicina Komisiju izstrādāt priekšlikumu reglamentējošiem noteikumiem, kas paredzētu samazināt
izmaksas par imigrantu līdzekļu sūtījumiem uz viņu izcelsmes valstīm un palielinātu šo sūtījumu pārredza-
mību; atgādina, ka minētie līdzekļu sūtījumi ir otrs ārējā finansējuma avots jaunattīstības valstīs, bet šo
pārskaitījumu izmaksas var sasniegt pat 20 % no to kopējā apjoma;
23. atzīst MVU nozīmi darbavietu radīšanā un attīstības veicināšanā; aicina Komisiju sadarbībā ar Eiropas
Investīciju banku izveidot programmas, kas mudinātu migrantus vairāk ieguldīt šādos uzņēmumos;
24. aicina Komisiju un dalībvalstis pilnveidot programmas, kas paredzētas diasporu kvalificētās daļas
mobilizēšanai, lai attīstību veicinātu, apņemoties segt algu atšķirības augsti kvalificētiem migrantiem, kuri irgatavi atgriezties savās valstīs, vai ieviešot “divu krēslu” sistēmas Dienvidu valstu sabiedriskā sektora darbinie-
kiem (skolotājiem, pētniekiem, ārstiem); aicina Komisiju veikt pētījumu par dalībvalstīs gūto pieredzi attiecībā
uz“divu krēslu” sistēmu;
25. aicina Komisiju un dalībvalstis izvērtēt iespējamos pasākumus, kas paredzētu nodrošināt pensiju un
citu sociālā nodrošinājuma tiesību nodošanu attiecībā uz migrantiem, kuri atgriežas sav ās izcelsmes zemēs;
26. atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu paredzēt pasākumus par pensijas tiesību nodošanu, kvalifikāciju
atzīšanu un tādu mehānismu izveidošanu, kas atvieglo pētnieku un citu speciālistu mobilitāti, lai viņi, ja
vēlas, varētu atgriezties savās izcelsmes valstīs un veiksmī gi reintegrēties;
27. aicina Eiropas Savienību un dalībvalstis veicināt cirkulāro vai svārstveida migrāciju:
—saskaņā ar nolīgumu, kas noslēgts ar izcelsmes valsti, īstenojot pagaidu migrācijas politiku un
programmas, piemēram, atsevišķām personām piešķirot vairākkārtējas ieceļošanas vīzas,
—sistematizējot pensijas pabalstu un visu sociālo pabalstu nodošanu starp izcelsmes un galamērķa valsti,
nodrošinot, ka darba ņēmēji pabalstus tiešām var saņemt (valstīs, kuras saista šādi līgumi, dzīvo mazāk
nekā 25 % starptautisko migrantu);
28. atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu veicināt cirkulāro migrāciju, kad migranti ceļo gan no izcelsmes
valsts uz galamērķa valsti, gan otrādi, tādējādi nododot iegūtās zināšanas un pieredzi savai izcelsmes valstij;uzsver, ka attiecībā uz migrantiem cirkulārā migrācija jāpapildina ar integrācijas pasākumiem, kurus īsteno,
gan viņiem izbraucot no valsts, gan atgriežoties tajā ; uzsver, ka šis process jāietekmē pilsoniskai sabiedrībai,
NVO un sociālajiem partneriem;
29. atzinīgi vērtē arīKomisijas priekšlikumus rīkot dialogu par uzturēšanās un darba atļauju jautājumiem,
kāarīvadīt migrējošo darba ņēmēju mobilitātes programmas, kurās migrantu spējas ir saskaņotas ar jaunat-
tīstības valsts vajadzībām;
30. aicina ziemeļu un dienvidu valstu iestādes investēt pilsoņu izglītībā un apmācībā; atkārto savu atbalstu
mērķim “20/20”, tas ir, 20 % no ziemeļu valstu atbalsta un 20 % no dienvidu valstu budžeta, kas paredzēts
sociāliem pamatpakalpojumiem;13.12.2006. C 303 E/858 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 6. jūlijsLV
31. aicina dienvidu valstis izstrādāt stratēģijas “izveidei un saglabāšanai”, it īpaši no jauna izvērtējot sociāla
rakstura profesionālos tīklus un lielāku uzmanību pievēršot sieviešu stāvoklim, jo viņas bieži ir pakļautas
diskriminācijai dzimuma dēļ;
32. aicina Eiropas Savienību attīstībai veltītajā darba kārtībā ietvert, piemēram, pienācīga darba iespēju
veicināšanu, it īpaši šādus punktus:
—iekļaut darba pamatstandartu ievērošanas klauzulas visos divpusējos nolīgumos, ko paraksta Eiropas
Savienība vai tās dalībvalstis,
—izveidot kontroles mehānismu (šos pienākumus uzticot abu pušu novērotājiem),
—veicināt pienācīga darba iespējas kā devītā TAM būtisku sastāvdaļu;
tomēr prasa, lai Ziemeļi neizmanto šo koncepciju kā “beztarifu tirdzniecības barjeru”, kas liedz piekļūt šo
valstu tirgiem;
33. aicina Eiropas Savienību un dalībvalstis īstenot politiku, kas paredz Dienvidu valstīs ierobežot intelek-
tuālā darbaspēka emigrācijas negatīvo ietekmi uz ekonomiku un sociālo jomu:
—pārorientējot izglītību par labu tām nozarēm, kas cieš no darbaspēka trūkuma,
—finansējot Ziemeļu un Dienvidu partneru kopīgu ieguldījumu programmas tām valstīm un nozarēm, ko
īpaši skar intelektuālā darbaspēka emigrācija;
34. iesaka pieņemt Eiropas labas rīcības kodeksu, kā arīattiecīgus dalībvalstu kodeksus, kas paredz darbā
pieņemšanas noteikumus;
35. atzinīgi vērtē Komisijas nodomu izstrādāt priekšlikumu īpašai programmai, lai reaģētu uz cilvēkresursu
krīzi veselības aprūpes jomā Āfrikā;
36. atzinīgi vērtē plānu izstrādāt vispārējus un saskaņotus principus ētiskai personāla pieņemšanai darbā
tajās nozarēs, kuras ir īpaši pakļautas intelektuālā darbaspēka emigrācijai;
37. ir gandarīts par Briseles Eiropadomes prezidentvalsts 2005. gada 15. un 16. decembra secinājumiem
Vispārēja pieeja migrācijai, kā arīnesenajiem Komisijas priekšlikumiem attiecībā uz intelektuālā darbaspēka
emigrāciju, naudas sūtījumiem uz izcelsmes valstīm, diasporām, pagaidu/cirkulāro migrāciju, sociālā nodroši-
nājuma tiesībām, daudzkārtējās ieceļošanas vīzām utt.;
38. uzsver, ka intelektuālā darbaspēka aprite ir galvenā iespēja, kā pastiprināt pozitīvu migrācijas ietekmi
uz attīstību, zinot, ka jaunattīstības valstis pilnā mērā piedalās prasmju apmaiņā pasaules darba tirgū; iesaka
Komisijai un dalībvalstīm šīs politikas īsteno šanā iesaistīties izlēmīgāk un ierosina pasākumus, kas paredz:
—pamatojoties uz Eiropas Savienībā jau iegūto pieredzi, veicināt migrantu atgriešanos uz laiku un to, ka
viņi apsver iespēju atgriezties,
—sekmēt iestāžu partnerības veidošanos starp jaunattīstības valstīm un Eiropas Savienības dalībvalstīm
(pētniecības institūti, universitātes, slimnīcas),
—veicināt diplomu vienotu atzīšanu;
39. konstatē, ka trešo valstu speciālistiem atsevišķas tehniskās un/vai akadēmiskās kvalifikācijas netiek
atzītas vai tiek atzītas tikai ar grūtībām, kas traucē šiem speciālistiem iekļauties Eiropas Savienības dalībvalstu
darba tirgū ar vienlīdzīgiem noteikumiem; uzskata, ka migrantiem, strādājot Eiropas Savienībā, šajā laikā
jābūt pieejamām mācību programmām, lai viņi varētu attīstīt profesionālo kompetenci;13.12.2006. C 303 E/859 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 6. jūlijsLV
40. aicina Komisiju izstrādāt priekšlikumus iniciatīvām, kuras paredz atvieglot profesionālās kvalifikācijas
atzīšanu un noteikt minimālos standartus ārvalstu diplomu pielīdzināšanas sistēmas izveidei Eiropā;
41. aicina vairāk ņemt vērā sieviešu īpašo nozīmi migrācijas procesā un attīstībā, it sevišķi to, ka
—dzimumu aspekts jāiekļauj visās attīstības vai līdzattīstības programmās un projektos, kas saistīti ar
migrāciju,
—sievietēm un sieviešu organizācijām jābūt priviliģētam to pasākumu adresātam, kuri paredz diasporai
uzticēt lielāku atbildību un finansiāli atbalstīt tās projektus,
—izcelsmes valstīs jāorganizē informatīvas kampaņas par legālās imigrācijas nosacījumiem, par imigrantu
tiesībām un nelegālās imigrācijas radītiem riskiem, to skaitā cilvēku tirdzniecību, vardarbību un seksuālo
izmantošanu;
42. aicina dalībvalstis sekmēt iespējas, ar kurām viesstrādnieces varētu iegūt sociāli politisko, ekonomisko
un psiholoģisko brīvību, tostarp attiecībā uz savām ģimenēm, kā arīapgūt zināšanas, kas nepieciešamas
sekmīgai integrācijai uzņēmējvalstī un kas spētu nodrošināt sieviešu migranšu tiesības, stāvokli un ietekmi,
pastiprinot ar dzimumu līdztiesības jautājumiem saistītu NVO un sieviešu migranšu pārstāvības organizāciju
ietekmi;
43. aicina dalībvalstis nodrošināt nediskriminācijas principa piemērošanu attiecībā uz sieviešu migranšu
piekļuvi Kopienas darba tirgum un dalību tajā, kā arīgarantēt, lai ievērotu viņu sociālās un ekonomiskās
pamattiesības, tostarp tiesības uz vienlīdzīgu samaksu;
44. aicina dalībvalstis īpašu uzmanību pievērst sieviešu migranšu bērniem, lai viņiem nodrošinātu augsta
līmeņa aizsardzību un atvieglotu veselības aprūpes un izglītības iegūšanas iespējas;
45. atbalsta 2006. gada 13. aprīlī ĀKK patvēruma, migrācijas un mobilitātes lietu ministru pieņemto
Briseles deklarācijas un rīcības plāna šīs deklarācijas ieviešanai priekšlikumu, kurā aicināts izveidot virtuālu
ĀKK migrācijas uzraudzību, lai apkopotu pilnīgu un neatkarīgu informāciju ĀKK migrācijas problēmu risinā-
jumu attīstībai nākotnē;
46. atzinīgi vērtē ĀKK un ES migrācijas mehānisma izveidošanu līdz 2006. gada beigām; tomēr aicina
Komisiju precizēt savus nolūkus un nodrošināt, ka netiek mainīts šāinstrumenta izveides mērķis —attīstības
veicināšana;
47. apšauba, vai izdevīgi un efektīvi ir atpakaļuzņemšanas nolīgumi un klauzulas, kas paredz saistīt finan-
siālo un tehnisko palīdzību ar trešo valstu atpakaļuzņemšanas “rādītājiem”; uzsver, ka šī“dots pret dotu” poli-
tika draud migrantu izcelsmes valstīm ar vēl lielāku nabadzību;
48. aicina Komisiju izstrādāt priekšlikumus pasākumiem, kuru mērķis ir nostiprināt Dienvidu valstu spējas
īstenot patstāvīgu migrācijas politiku saistībā ar Eiropas migrācijas fondiem vai ĀKK un ES mehānismu;
49. uzsver, ka Āfrikas Savienība un afrikāņu reģionālās organizācijas var būt nozīmīgs spēks, lai šajākonti-
nentā regulētu ekonomisko migrāciju, piemēram, izmantojot sadarbības nolīgumus līdzattīstībai starp
Eiropas Savienību un migrantu izcelsmes valstīm, ko papildinātu klauzulas par cilvēktiesību ievērošanu un
Starptautiskās Darba organizācijas standarti, kā arīuzskata, ka Eiropas Savienībai ir jāatbalsta šāda veida
iniciatīvas;13.12.2006. C 303 E/860 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 6. jūlijsLV
50. uzskata, ka ĀKK un ES partnerība nodrošina lielisku sistēmu, lai kopīgi risinātu migrācijas problēmas,
pamatojoties uz Kotonū Nolīguma 13. pantu; aicina Komisiju iesaistīties notiekošajās sarunās par ekono-
mikas partnerattiecību nolīgumiem vai iespējamajās sarunās par atpakaļuzņemšanas līgumiem, kuru mērķi iršādi:
—vienlīdzīga attieksme pret ĀKK valstu piederīgajiem sociālā nodrošinājuma jomā, ko paredz jau Lomē
Konvencija, taču kas netiek īstenota,
—vieglāka īstermi ņa vīzu iegūšana ĀKK valstu piederīgajiem un labvēlīgāki noteikumi pagaidu darbaspēka
mobilitātes jomā,
—tādas informatīvas programmas īsteno šana ĀKK valstīs, kura paredzēta potenciālajiem migrantiem uz
Savienību;
51. aicina Komisiju izstrādāt stratēģiju par tādu galamērķa un tranzīta valstu atbalstu, kurām jārisina
problēmas ar lielām migrantu plūsmām, un kopā ar attiecīgajām valstīm apsvērt rīcības programmas attie-
cībā uz migrantiem apzinātajos migrācijas centros un tranzīta zonās, šīs programmas attiecinot uz visneaiz-
sargātākajām migrantu grupām (sievietēm, vientuļiem nepilngadīgajiem), lai sasniegtu šādus mērķus:
—palīdzēt šīm grupām kļūt patstāvīgām un rast dzīvei piepildījumu citādi, nevis dodoties uz ārpus savas
valsts,
—uzlabot tranzīta migrantu dzīves apstākļus, tostarp Sahelā (informācijas centri, palīdzības centri ārvalstu
migrantiem),
—izstrādāt priekšlikumus par pasākumiem seksuāli transmisīvo slimību (STS) un AIDS profilaksei un ārstē-
šanai migrācijas centros un ceļos, ņemot vērā saikni starp STS izplatību un personu pārvietošanos;
52. aicina šīs rīcības programmas pamatot galvenokārt ar analīzi par migrācijas un izraidīšanas ietekmi uz
psihi, kā arīparedzēt atbalstu un psiholoģisko palīdzību sievietēm un bērniem, kas cieš nošīs negatīvās
ietekmes;
53. aicina Eiropas Savienību atbalstīt starptautiskās sabiedrības iniciatīvas, kas paredz precizēt jēdzienus
“politiskais bēglis”, “ekonomikas bēglis” un“vides bēglis”, kā arīkatrai kategorijai piedāvāt atbilstīgu aizsar-
dzību un palīdzību; uzskata, ka pārvietot ām personām jāsaņem tāda pati aizsardzība kā tā, kas paredzēta
bēgļiem 1951. gada 28. jūlija Konvencijā par bēgļu statusu; aicina dalībvalstīm un starptautiskajai sabiedrībai
ievērot Apvienoto Nāciju Organizācijas “galvenos iekšējas pārvietošanas principus” un iesaka šīs pārvietoto
personu aizsardzības normas atzīt starptautiskā konvencijā;
54. pauž bažas, ka ANO augstajam komisāram bēgļu jautājumos darbu traucē finansiālas grūtības; uzskata,
ka Komisijai jāpalielina finansiālais atbalsts viņa vadītajiem projektiem un ka Eiropas Savienībai, kas sniedzlielāko ieguldījumu ANO augstā komisāra budžetā, jāizdara spiediens uz citiem līdzekļu devējiem, lai ANO
augstajam komisāram būtu līdzekļi uzdevuma veikšanai vislabākajos apstākļos;
55. aicina Komisiju kopīgi ar ANO augsto komisāru un attiecīgām valstīm vai reģionālām organizācijām
izstrādāt projektus:
—bēgļu un pārvietoto personu labprātīgas repatriācijas pasākumiem,
—palīdzības sniegšanas struktūru izveidei, lai šie cilvēki varētu atgriezties agrākaj ās dzīvesvietās;13.12.2006. C 303 E/861 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 6. jūlijsLV
56. mudina izcelsmes un tranzīta valstis aktīvi iesaistīties, īstenojot jauno pieeju migrācijai un attīstībai;
57. aicina Komisiju sākt dialogu ar izcelsmes valstīm un aicināt tās aizliegt rīcību, kas ir pretrunā cilvēktie-
sībām, piemēram, sieviešu dzimumorgānu apgraizīšanu, piespiedu laulības, daudzsievību un šķiršanos bez
savstarpējas piekrišanas;
58. aicina Komisiju kvantitatīvi un kvalitatīvi izvērtēt attīstības atbalsta izdevumus un programmas trešās
valstīs, kā arīto rezultātus attiecībā uz sieviešu stāvokļa uzlabošanu migrantu izcelsmes zemēs;
59. aicina dalībvalstis rūpīgāk izvērtēt, kā cilvēku pārvietošana konfliktu dēļ ietekmē to sieviešu migranšu
sociālo, fizisko un psiholoģisko stāvokli, kuras bīstamo apstākļu dēļ biežāk var kļūt par vardarbības
upuriem;
60. aicina dalībvalstis un Eiropas Savienību nodrošināt, lai sievietes migrantes, kas cietušas no vardarbības,
pilnībā informētu par viņu tiesībām, lai šīm sievietēm bez grūtībām būtu pieejama juridiskā palīdzība un
viņas varētu iegūt neatkarīgu juridisku statusu, uzturēšanās un darba atļauju;
61. aicina Komisiju un Padomi ar savu vietējo pārstāvniecību un vēstniecību starpniecību regulāri informēt
sievietes, kuras vēlas pārceļot uz ES, iepazīstinot viņas ar likumīgas imigrācijas metodēm, paredzamajā m
tiesībām un pienākumiem, kā arīEiropas sabiedrībā valdošajām pamatvērtībām un principiem;
62. tādēļ aicina dalībvalstis izstrādāt attīstības politiku un īpašas programmas, lai nodrošinātu medicīnisko,
sociālo un psiholoģisko aprūpi sievietēm, kas ir pārvietotas konfliktu dēļ, kā arīcitām sievietēm migrantēm,
kuras cieš no pārvietošanas izraisītām garīgām, fiziskām un sociālām sekām;
63. uzsver, ka svarīga ir paraugprakses apmaiņa starp dalībvalstīm un ar trešām valstīm, tostarp ar jaunat-
tīstības valstīm;
64. pauž nožēlu, ka Komisija paziņojumā “Migrācija un attīstība: daži konkrēti partnerattiecību virzieni”
nav ņēmusi vērā dzimumu līdztiesības aspektus; ierosina iestādēm izveidot pastāvīgu augsta līmeņa darba
grupu, kas būtu atbildīga par Eiropas imigrācijas politikas izstrādes uzraudzību no dzimumu līdztiesības
viedokļa un izstrādātu metodes, kā izvērtēt ar dzimumu saistīto ietekmi pirms jebkādu pasākumu apstip-
rināšanas imigrācijas politikas jomā;
65. aicina Padomi un Komisiju pieņemt ES pamatnostādnes, kā arīkonkrētus un atbilstīgus ar dzimumu
līdztiesību saistītus mērķus un rādītājus imigrācijas politikas jomā, tostarp informatīvus pasākumus valstslīmenī, nodrošinot dzimumu aspekta iekļaušanu imigrācijas politikā un politikas virzienu regulāru izvērtē-
šanu no dzimumu līdztiesības viedokļa;
66. aicina Padomi, Komisiju un dalībvalstis izveidot tiesisku regulējumu, kas garantētu sieviešu migranšu
tiesības saņemt pasi un uzturēšanās atļauju, kā arī ļautu krimināli sodīt personas, kuras konfiscē šos
dokumentus;
67. aicina Komisiju un dalībvalstis pastiprināt dialogu ar sieviešu migranšu izcelsmes valstīm, lai veicinātu
sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības ievērošanu, kā arīcīnītos pret nabadzību un sieviešu ekonomisko
atkarību;13.12.2006. C 303 E/862 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 6. jūlijsLV
68. norāda, ka migrācija un integrācija ir cieši saistītas un, lai migrācija būtu veiksmīga, kā arīlai visas
iesaistītās puses gūtu labumu, migrācijas stratēģijas jāpapildina ar vienotām daudzdimensiju integrācijas
stratēģijām;
69. pauž nožēlu par progresa trūkumu integrācijas jomā kopš 1999. gada Tamperes augstākā līmeņa
sanāksmes un uzskata, ka Eiropas Savienībai jāuzņemas atbildība par to; pauž prieku par to, ka ir izveidots
Eiropas Integrācijas fonds trešo valstu pilsoņiem —emigrantiem; atbalsta ātru Eiropas migrācijas uzraudzības
iestādes izveidi, lai pastiprinātu Eiropas Savienības un dalībvalstu centienus integrācijas jomā;
70. uzsver, ka migranti ir ieguvums uzņēmējvalstīm, un uzstāj, ka viņu nozīme ir labāk jāapzinās un
jānostiprina; uzsver, ka gan ES pilsoņiem, gan migrējošiem darba ņēmējiem ir tiesības un pienākumi, kas
vienmēr ir jāievēro;
71. aicina dalībvalstis iekļaut šīs pozitīvās iezīmes valsts informatīvajā s kampaņās;
72. aicina dalībvalstis izstrādāt godīgu un pārredzamu procedūru, kas veicina migrantu iespējas iegūt darba
vietas, kurās darba, veselības aizsardzības un drošības apstākļi, kā arīdarbā pieņemšanas noteikumi garantē,
ka viņu cieņa nekādā veidā netiek aizskarta;
73. aicina Komisiju un dalībvalstis izstrādāt dažādas jauniešu apmaiņas programmas, ierosināt iniciatīvas
saskaņā ar Kopienas Septīto pētniecības, jauninājumu un demonstrējumu pamatprogrammu 2007. —2013.
gadam un veicināt ciešākas kultūras un izglītības saiknes ar attiecīgajām trešām valstīm, pastiprināt sinerģijustarp ES un jaunattīstības valstu izglītības iestādēm, kā arīatbalstīt reintegrācijas pasākumus;
74. aicina Komisiju kopā ar dalībvalstīm veicināt un padziļināt jaunattīstības valstu studentu un jauno
licenciātu apmaiņas programmas, kas līdzīgi Erasmus, Erasmus-Mundus, Comenius, Sócrates unLeonardo da Vinci
programmām palīdzēs nodrošināt pagaidu migrācijas mērķu izpildi, kā arīnodot paraugpraksi un iegūtās
zināšanas šo studentu un licenciātu izcelsmes valstīm;
75. aicina Komisiju un dalībvalstis uzlabot ar finansēm nesaistīto atšķirīgu sabiedrības slāņu ieguldījumu
attīstībā, izvērtējot jauniešu nozīmi, sekmējot integrāciju un pilsonības iegūšanu, kā arītuvinot dažādas
ekonomiskajā migrācijā iesaistītās puses, piemēram, nevalstiskās organizācijas un sociālos partnerus
izcelsmes un uzņēmējvalstīs;
76. aicina Eiropas Savienību un dalībvalstis attiecībās ar trešām valstīm migrācijas jautājumus neuzskatīt
par turpinājumu savai migrāciju ierobežojošai politikai; iebilst pret Savienības un dalībvalstu migrācijas poli-tikas jebkādu nodošanu ārējām organizācijām, kas nozīmē atbildību par migrāciju novelt tikai uz Dienvidu
valstīm;
77. atzīmē arī, ka migrācijas plūsmu pārvaldība nevar būt asociācijas nolīgumu priekšnosacījums;
78. aicina Komisiju un dalībvalstis ierosināt konkrētas iniciatīvas, kā veicināt likumīgas migrācijas iespēju
pieejamību, lai cīnītos pret nelegālo darba tirgu un ekspluatāciju, kurai pakļauti migrējošie darba ņēmēji;
79. aicina dalībvalstis īstenot efektīvu uzņemšanas politiku, kuras pamatā ir cilvēktiesību un starptautisko
tiesību aktu ievērošana;13.12.2006. C 303 E/863 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 6. jūlijsLV
80. aicina visas Eiropas Savienības dalībvalstis ratificēt Starptautisko konvenciju par migrējošo darba
ņēmēju un viņu ģimenes locekļu tiesību aizsardzību un pilnībā ievērot starptautiskās saistības par migrantu
un viņu ģimeņu aizsardzību;
81. atzīmē, ka pastiprinās migrējušo darba ņēmēju ekspluatācija, un aicina dalībvalstis garantēt to ES un
dalībvalstu tiesību aktu piemērošanu, kas saistīti ar nodarbinātību, kā arīvisiem migrējošiem darba ņēmējiem
nodrošināt nepieciešamo tiesisko aizstāvību un viņu civiltiesību aizsardzību pret ļaunprātīgu izmantošanu un
ekspluatāciju;
82. aicina Eiropas Savienību un dalībvalstis rīkoties, lai Eiropas Savien ībālegāli apmetušos ārvalstnieku
statusu tuvinātu dalībvalstu valstspiederīgo statusam, lai šiem ārvalstniekiem nodrošinātu vislielāko juridisko
noteiktību, tādējādi tuvinot mērķi par Eiropas Savienības pilsonības brīvu iegūšanu ārpuskopienas personām;
83. atzīst, ka svarīgi ir nodrošināt trešo valstu pilsoņiem vismaz kopīgu minimālo tiesību līmeni visā
Eiropas Savienībā; tāpēc atzinīgi vērtē visas ieceres nodrošināt vienlīdzīgas iespējas visiem imigrantiem, kuri
iekļaujas Eiropas Savienības darba tirgū;
84. atzinīgi vērtē plānu izveidot godīgu un skaidru uzņemšanas procedūru sezonas strādniekiem un
piešķirt tiem tiesības; ir pārliecināts, ka pienācīga uzmanība ir jāvelta vidēji un zemi kvalificētiem migran-tiem; uzskata, ka svarīgi ir novērst šoīpaši neaizsargāto darba ņēmēju kategorijas diskrimināciju un
ekspluatāciju;
85. aicina dalībvalstis pēc tam, kad ir apstiprināts pieprasījums par ģimenes apvienošanos, juridiskā statusa
galvenā turētāja laulātajam/-ai un bērniem piešķirt patstāvīgu statusu un darba atļauju, lai pilnībā nodroši-
nātu viņu tiesības un atvieglotu sociālo integrāciju;
86. aicina dalībvalstis ieplānot tāda “privileģēta starpnieka” (ombuda) iecelšanu valsts vai vietējā līmenī,
kurš izskatītu imigrantu prasības un sūdzības par viņu darba apstākļiem, juridisko drošību vai diskriminējošu
izturēšanos, un aicina Komisiju izpētīt dalībvalstu paraugpraksi valsts un reģionālā līmenī;
87. pauž nožēlu par to, ka netiek atzīta saistība starp cilvēku tirdzniecību un migrāciju; atzīmē, ka
daudzām sievietēm, kas ir cietušas no cilvēku tirdzniecības, nav pieejama nekāda juridiska vai sociāla aizsar-dzība; aicina Komisiju un dalībvalstis cilvēku tirdzniecības apkarošanas stratēģijās īpašu uzmanību veltīt šādu
noziegumu novēršanai un cietušo aizsardzībai; aicina dalībvalstis sniegt šīm sievietēm ilgsto šas uzturēšanās
iespējas;
88. aicina Komisiju un Padomi par Eiropas Savienības prioritāti uzskatīt cīņu pret cilvēku tirdzniecību, kas
saistīta ar migrāciju, un šim mērķim piešķirt atbilstīgus finanšu līdzekļus; uzskata, ka šai prioritātei jābūt
iekļautai rīcības plānā, ko pašreiz izstrādā, ka īpaša uzmanība jāvelta visneaizsargātākajām migrantu grupām,
itīpaši sievietēm un nepilngadīgajiem, kā arījāuzsver nepieciešamība sadarboties ar izcelsmes un tranzīta
valstīm;
89. cer, ka Komisija, izstrādājot pasākumus pret organizēto cilvēku tirdzniecību no jaunattīstības valstīm,
nesodīs upurus, bet īpašu uzmanību pievērsīs vainīgo sodīšanai; atzīmē, ka daudzām sievietēm, kas ir cilvēku
tirdzniecības upuri, nav nekādu iespēju saņemt tiesisku un sociālu aizsardzību; aicina dalībvalstis garantētšīm sievietēm iespēju iegūt ilglaicīgas uzturēšanās atļauju;
90. prasa Padomei šīs rezolūcijas ieteikumus iekļaut sagatavošanā esošajā kopējā nostājā, ņemot vērā
augsta līmeņa dialogu par starptautisko migrāciju un attīstību, ko Apvienoto Nāciju Organizācija rīko2006. gada septembrī;
91. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, kā arīES dalībvalstu un ĀKK
valstu valdībām, ĀKK un ES Padomei un ĀKK un ES Apvienotajai parlamentārajai asamblejai.13.12.2006. C 303 E/864 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 6. jūlijsLV