Priekšlikums ir turpmāka Savienības reakcija uz Krievijas militāro agresiju pret Ukrainu un Krievijas īstenoto pasportizāciju okupētos ārvalstu reģionos. Priekšlikums pilnībā atbilst ES vārdā paustajam Augstā pārstāvja paziņojumam par Krievijas Federācijas mēģinājumiem piespiedu kārtā integrēt Ukrainas teritorijas daļas. Turklāt Krievijas okupētajās Gruzijas Dienvidosetijas un Abhāzijas teritorijās izdoto ceļošanas dokumentu iekļaušana atbilst Eiropadomes aicinājumiem stingri nosodīt Krievijas vienpusējo lēmumu par Abhāzijas un Dienvidosetijas neatkarības atzīšanu un mudināt citas valstis neatzīt to neatkarību.

Šī iniciatīva ir saskaņā ar darbībām, kas noteiktas Eiropadomes 2022. gada 24. februāra secinājumos un papildina Norādījumus dalībvalstīm un Šengenas asociēto valstu konsulātiem Krievijas Federācijā un Ukrainā par to, kā apstrādāt vīzu pieteikumus, ko iesnieguši Ukrainas Doneckas un Luhanskas reģionu iedzīvotāji, kuriem ir Krievijas parastās starptautiskās pases, kas izdotas pēc 2019. gada 24. aprīļa. Šis priekšlikums papildina ES un Krievijas nolīgumu par vīzu atvieglotu izsniegšanu daļēju apturēšanu un vienlaikus iesniegto Komisijas priekšlikumu pilnībā apturēt nolīgumu.

Šā priekšlikuma mērķis ir nodrošināt, ka dalībvalstis vīzas izsniegšanas un ārējo robežu šķērsošanas nolūkiem neatzīst Krievijas ceļošanas dokumentus, kas izdoti okupētajos ārvalstu reģionos vai tajos dzīvojošām personām, neatkarīgi no ģeogrāfiskās atrašanās vietas. Ar šo pasākumu tiek izveidota vienota pieeja attiecībā uz šādu ceļošanas dokumentu neatzīšanu.

Pēc tam, kad Krievija 2014. gadā nelikumīgi anektēja Krimu, Komisija izdeva pamatnostādnes dalībvalstu konsulātiem Ukrainā un Krievijas Federācijā attiecībā uz Krimas iedzīvotāju iesniegtiem Šengenas vīzu pieteikumiem. 2016. gadā tika izstrādātas papildu pamatnostādnes kā kopēja pieeja jautājumam par noteiktu kategoriju tādu Krievijas parasto starptautisko pasu neatzīšanu, ko izdevušas Krievijas administratīvās iestādes, kuras Krievija izveidojusi Krimā un Sevastopolē. Komisijas dienesti un Eiropas Ārējās darbības dienests 2019. gadā sagatavoja norādījumus par to, kā rīkoties ar vīzu pieteikumiem, ko iesnieguši Ukrainas Doneckas un Luhanskas reģionu iedzīvotāji, kuriem ir Krievijas parastās starptautiskās pases. Krievijas Federācija pašlaik paplašina praksi izsniegt Krievijas parastās starptautiskās pases citos valdības nekontrolētos Ukrainas apgabalos, jo īpaši Hersonas un Zaporižjas reģionos. Krievija 2022. gada maijā ieviesa vienkāršotu Krievijas naturalizācijas procedūru bērniem bāreņiem no tā sauktās Doneckas Tautas Republikas un tā sauktās Luhanskas Tautas Republikas, kā arī Ukrainas. Dekrēts attiecas arī uz bērniem bez vecāku aprūpes un juridiski nespējīgām personām, kas ir šo divu okupēto reģionu iedzīvotāji.

Krievijas iekšējās politikas negatīvā attīstība, ko raksturo valdības pieaugošās politiskās represijas ar mērķi saglabāt pašreizējo politisko un ekonomisko kārtību, ir arvien vairāk ietekmējusi ES un Krievijas attiecības. Reaģējot uz to, Komisija līdztekus šim priekšlikumam ir arī ierosinājusi pilnībā apturēt ES un Krievijas nolīgumu par vīzu atvieglotu izsniegšanu.

Eiropadome kopā ar saviem starptautiskajiem partneriem 2022. gada 24. februārī visstingrākajā iespējamajā veidā nosodīja neprovocēto un nepamatoto Krievijas militāro agresiju pret Ukrainu un pauda pilnīgu solidaritāti ar Ukrainu un tās iedzīvotājiem. Kopš tā laika Krievija ar savām nelikumīgajām militārajām darbībām turpina rupji pārkāpt starptautiskās tiesības, veicot zvērības pret Ukrainas iedzīvotājiem un graujot Eiropas un globālo drošību un stabilitāti. Turklāt Eiropadome pieprasīja Krievijai nekavējoties izbeigt militārās darbības un bez nosacījumiem izvest visus spēkus un militāro aprīkojumu no visas Ukrainas teritorijas un pilnībā ievērot Ukrainas teritoriālo integritāti, suverenitāti un neatkarību tās starptautiski atzītajās robežās.

Priekšlikums attiecas uz to ceļošanas dokumentu neatzīšanu visā Šengenas zonā, kurus Krievijas iestādes izdevušas okupētos ārvalstu reģionos, saistībā ar kopējo vīzu politiku un ārējās robežas šķērsojošo personu pārbaudēm. Ņemot vērā to, ka piemēro parasto likumdošanas procedūru, un ierosinātā pasākuma precīzi noteikto tvērumu, ir lietderīgi pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumu.

Dalībvalstis vienas pašas nevar pietiekami sasniegt šā priekšlikuma mērķus, un tos var labāk sasniegt Savienības līmenī. Tas ir tāpēc, ka mērķi attiecas uz tādu ceļošanas dokumentu atzīšanu par nederīgiem, kuri ir nepieciešami vīzas pieteikuma iesniegšanai vai dalībvalstu ārējo robežu šķērsošanai. Šengenas zonas integritāte un nepieciešamība nodrošināt vienotu reakciju uz Krievijas īstenoto pasportizāciju okupētos ārvalstu reģionos prasa saskaņotu pieeju visā Šengenas zonā. Bez šā priekšlikuma šādu ceļošanas dokumentu atzīšana vai neatzīšana būtu atkarīga no atsevišķu dalībvalstu lēmumiem un varētu radīt būtiskas atšķirības attiecībā uz vīzu izsniegšanu personām, kuru pastāvīgā dzīvesvieta ir Krievijas okupētos reģionos, un šo personu spēju šķērsot ārējās robežas. Šis pasākums nodrošinās juridisko noteiktību šajā jautājumā un būs tieši piemērojams dalībvalstīs.

Šis priekšlikums neskar Savienības pilsoņu LESD 20. panta 1. punkta nozīmē un trešo valstu valstspiederīgo, kuri ir tiesīgi izmantot tādas pašas tiesības brīvi pārvietoties, kādas ir Savienības pilsoņiem, kā arī viņu attiecīgo ģimenes locekļu tiesības brīvi pārvietoties. Direktīvā 2004/38/EK ir paredzēti noteikumi par to trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanu, kuriem ir tiesības brīvi pārvietoties.

Priekšlikumā ir noteikts, ka vīzas izsniegšanas un ārējo robežu šķērsošanas nolūkiem netiek atzīti Krievijas ceļošanas dokumenti, kas izdoti okupētos ārvalstu reģionos vai tajos dzīvojošām personām. Juridiskās noteiktības, skaidrības un pārredzamības labad Komisijai būtu jāizveido to Krievijas ceļošanas dokumentu saraksts, kurus nevajadzētu atzīt ieceļošanas Šengenas zonā nolūkiem. Šis saraksts būs publiski pieejams Komisijas tīmekļa vietnē kā daļa no ceļošanas dokumentu atzīšanas tabulas un ar Lēmumu 1105/2011/ES izveidotā trešo valstu izdoto ceļošanas dokumentu sarakstā.

Lai gan ierosinātais pasākums būtībā kavēs dažu kategoriju trešo valstu valstspiederīgo ceļošanu uz ES, neatzīstot viņu ceļošanas dokumentus par derīgiem vīzas izsniegšanas un ārējo robežu šķērsošanas nolūkiem, pasākums nebūs līdzvērtīgs ceļošanas aizliegumam šīm personām. Dalībvalstis saglabā tiesības izsniegt vīzu ar ierobežotu teritoriālo derīgumu un ielīmēt vīzas uzlīmi uz atsevišķas lapas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 810/2009 25. un 29. pantu un/vai atkāpties no Regulas (ES) 2016/399 6. pantā paredzētajiem ieceļošanas nosacījumiem. Jo īpaši dalībvalstīm šīs tiesības būtu jāizmanto, lai nodrošinātu bērna tiesību un neizraidīšanas principa ievērošanu.

(1)Reaģējot uz Krievijas Federācijas veikto Krimas Autonomās Republikas un Sevastopoles pilsētas nelikumīgo aneksiju 2014. gadā un nepārtrauktajām destabilizējošajām darbībām Ukrainas austrumdaļā, Eiropas Savienība jau ir ieviesusi ekonomiskās sankcijas, reaģējot uz Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā saistībā ar Minskas vienošanos nepilnīgu īstenošanu; sankcijas attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība; un sankcijas, ar kurām reaģē uz Krievijas Federācijas veikto Krimas Autonomās Republikas un Sevastopoles pilsētas nelikumīgo aneksiju.

(2)Krievijas Federācijai kā Minskas vienošanos parakstītājai ir skaidra un tieša atbildība strādāt pie tā, lai rastu mierīgu konflikta risinājumu saskaņā ar šiem principiem. Pieņemot lēmumu atzīt valdības nekontrolētos Ukrainas austrumdaļas reģionus par neatkarīgiem subjektiem, Krievijas Federācija nepārprotami pārkāpa Minskas vienošanās, kas paredz, ka šie apgabali pilnībā jāatgriež Ukrainas valdības kontrolē.

(3)Krievijas Federācijas lēmums atzīt valdības nekontrolētās Doneckas un Luhanskas apgabalu teritorijas Ukrainā par neatkarīgiem subjektiem un ar to saistītais lēmums nosūtīt Krievijas karaspēku uz šīm teritorijām vēl vairāk grauj Ukrainas suverenitāti un neatkarību un ir nopietns starptautisko tiesību un starptautisko nolīgumu, tostarp ANO Statūtu, Helsinku Nobeiguma akta, Parīzes Hartas un Budapeštas memoranda, pārkāpums.

(4)Šāda militāra agresija, kura notiek tādā Eiropas Savienības kaimiņvalstī kā Ukrainā un kuras dēļ ir ieviesti ierobežojoši pasākumi, attaisno pasākumus, kā mērķis ir aizsargāt būtiskas Eiropas Savienības un tās dalībvalstu drošības intereses.

(5)Kopš Krimas pussalas nelikumīgās aneksijas Krievija Krimas iedzīvotājiem ir izdevusi Krievijas starptautiskās pases. Krievijas Federācija 2022. gada maijā ieviesa vienkāršotu Krievijas naturalizācijas procedūru bērniem bāreņiem no tā sauktās Doneckas Tautas Republikas un tā sauktās Luhanskas Tautas Republikas, kā arī Ukrainas. Dekrēts attiecas arī uz bērniem bez vecāku aprūpes un juridiski nespējīgām personām, kas ir šo divu okupēto reģionu iedzīvotāji. Sistemātiska Krievijas pasu izdošana šajos okupētajos reģionos ir vēl viens starptautisko tiesību un Ukrainas teritoriālās integritātes, suverenitātes un neatkarības pārkāpums.

(6)Tādēļ, ņemot vērā Krievijas izdarītos starptautisko tiesību pārkāpumus un militāro agresiju pret Ukrainu un lai nodrošinātu kopēju vīzu politiku un vienotu pieeju ārējās robežas šķērsojošo personu pārbaudēm, visi Krievijas ceļošanas dokumenti, kas izdoti okupētos ārvalstu reģionos vai tajos dzīvojošām personām, nebūtu jāatzīst par derīgiem ceļošanas dokumentiem vīzas izsniegšanas un ārējo robežu šķērsošanas nolūkiem.

(7)Dalībvalstis ir kompetentas un tām arī turpmāk vajadzētu būt kompetentām atzīt ceļošanas dokumentus vīzas izsniegšanas nolūkiem un atļaut to turētājam šķērsot ārējās robežas, ja Savienība par to nav ieņēmusi nostāju.

(8)Okupētos ārvalstu reģionos vai tajos dzīvojošām personām izdotu Krievijas ceļošanas dokumentu neatzīšana vīzas izsniegšanas un ārējo robežu šķērsošanas nolūkiem būtu jāattiecina uz visiem ģeogrāfiskajiem reģioniem, tai skaitā uz Krievijas okupētajām Gruzijas teritorijām Abhāziju un Dienvidosetiju. Neatzīšana neietekmē šādu dokumentu derīgumu citiem mērķiem, tostarp identitātes apliecināšanai valsts kontekstā.

(9)Juridiskās noteiktības un pārredzamības labad Komisijai būtu jādara publiski pieejams to Krievijas ceļošanas dokumentu saraksts, kas izdoti okupētos ārvalstu reģionos vai tajos dzīvojošām personām un kas nebūtu jāatzīst. Šis saraksts būtu jāiekļauj ceļošanas dokumentu sarakstā, kas izveidots saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1105/2011/ES, un pievienotajā atzīšanas tabulā, kurā iekļauta informācija par atzītiem un neatzītiem ceļošanas dokumentiem un kura ir publiski pieejama tiešsaistē.

(10)Šis lēmums neietekmē Savienības pilsoņu un viņu attiecīgo ģimenes locekļu tiesības brīvi pārvietoties, tostarp iespēju šādiem ģimenes locekļiem ieceļot dalībvalstu teritorijā bez derīga ceļošanas dokumenta jo īpaši Direktīvas 2004/38/EK un to nolīgumu par personu brīvu pārvietošanos nozīmē, kuri noslēgti starp Savienību un dalībvalstīm, no vienas puses, un noteiktām trešām valstīm, no otras puses. Ar Direktīvu 2004/38/EK, ievērojot tajā paredzētos nosacījumus, ir atļauts brīvas pārvietošanās ierobežojumi sabiedriskās kārtības, valsts drošības un sabiedrības veselības apsvērumu dēļ.

(11)Šajā lēmumā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Šim lēmumam nebūtu jāietekmē patvēruma tiesības.

(12)Dalībvalstis saglabā iespēju atļaut tādu ceļošanas dokumentu turētājiem, uz kuriem attiecas šis lēmums un kuri nav izmantojuši tiesības pieteikties starptautiskajai aizsardzībai, atsevišķos gadījumos ieceļot dalībvalstu teritorijā, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 810/2009 25. un 29. pantā un Regulas (ES) 2016/399 6. panta 5. punktā.

(13)Šā lēmuma mērķis ir stiprināt kopējās vīzu politikas un Šengenas zonas darbību. Dalībvalstis, rīkojoties vienas pašas, nespēj sasniegt minētos mērķus. Tāpēc nepieciešams Savienības līmenī noteikt pienākumu neatzīt konkrētus ceļošanas dokumentus vīzas izsniegšanas un ārējo robežu šķērsošanas nolūkiem. Tāpēc Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi mērķu sasniegšanai.

(14)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro. Tā kā šis lēmums pilnveido Šengenas acquis, Dānija saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešos mēnešos pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi lēmumu par šo lēmumu, izlemj, vai tā šo lēmumu ieviesīs savos tiesību aktos.

(15)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās; tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

(16)Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju — saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par abu minēto valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Padomes Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A. un B. punktā.

(17)Attiecībā uz Šveici — saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A. un B. punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK 3. pantu.

(18)Attiecībā uz Lihtenšteinu — saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A. un B. punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2011/350/ES 3. pantu.

(19)Šā lēmuma 1. panta a) punkts ir akts, kas pilnveido Šengenas acquis vai ir kā citādi ar to saistīts, kā noteikts attiecīgi 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punktā, 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktā un 2011. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktā, savukārt 1. panta b) punkts ir akts, kas pilnveido Šengenas acquis vai ir kā citādi ar to saistīts, kā noteikts attiecīgi 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 1. punktā, 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 1. punktā un 2011. gada Pievienošanās akta 4. panta 1. punktā.

(20)Ņemot vērā situācijas steidzamību un Krievijas pašreizējo nelikumīgo klātbūtni ārvalstu reģionos, šim lēmumam būtu jāstājas spēkā pirmajā dienā pēc tā publicēšanas,