Šajā saistībā tika aicināts vīzu politiku vairāk izmantot ES sadarbībā ar trešām valstīm, jo īpaši migrācijas pārvaldības jomā, ņemot vērā arī to, ka noteikta daļa neatbilstīgo migrantu, kas atgriežami, ES ir ieceļojuši likumīgi, saņemot vīzas, kuru atļauto uzturēšanās termiņu viņi ir pārsnieguši. Attiecīgi Eiropas Padome 2017. gada jūnijā aicināja “pēc vajadzības no jauna izvērtēt vīzu politiku ar trešām valstīm”, lai panāktu reālu progresu atgriešanas un atpakaļuzņemšanas politikā.

Pēdējos gados priekšplānā ir izvirzījušies Vīzu kodeksa mērķi novērst neatbilstīgas migrācijas un drošības riskus. Viens no galvenajiem pievilcējfaktoriem, kas veicina neatbilstīgas migrācijas plūsmas uz ES, ir tas, ka dalībvalstīm ir ļoti grūti aizturētos neatbilstīgos migrantus nosūtīt atpakaļ uz to izcelsmes valsti, jo gadījumos, kad jāizpilda dalībvalstu iesniegtie atpakaļuzņemšanas pieprasījumi, attiecīgo valstu iestādes nesadarbojas.

Visu šo iemeslu dēļ ir laiks atkal palūkoties uz kopējo vīzu politiku un to pielāgot mūsdienu izaicinājumiem un iespējām, tai pašā laikā nodrošinot, ka ar to tiek sasniegti tās divi galvenie mērķi — atvieglot likumīgu ceļošanu un novērst neatbilstīgas migrācijas un drošības draudus.

3.2. Vīzas nodevas pārskatīšana

Standarta vīzas nodeva pēdējoreiz tika pārskatīta 2006. gadā. Komisija ierosina paaugstināt nodevu, lai palielinātu vīzu pieteikumu — kuru skaits aizvien pieaug — apstrādes efektivitāti un lai dalībvalstis varētu saglabāt pietiekami daudz konsulāro darbinieku, kā rezultātā pieteikumus varētu apstrādāt ātrāk. Nodeva ir jāpaaugstina, lai varētu segt ar darbiniekiem (gan ārzemēs strādājošajiem, gan uz vietas pieņemtajiem), telpām, aprīkojumu, darbinieku apmācību un IT sistēmu izstrādi un uzturēšanu saistītās izmaksas.

Vīzas nodeva ir jāpaaugstina arī tāpēc, lai: i) vīzu pieteikumu apstrādē varētu efektīvāk atklāt drošības un neatbilstīgas migrācijas riskus, ii) papildus uzlabotu dalībvalstu IT aprīkojumu un programmatūru un iii) nodrošinātu ātras un klientiem draudzīgas procedūras vīzu pieteikumu iesniedzējiem. Tas arī palīdzētu saglabāt konsulāro pakalpojumu plašu pieejamību visā pasaulē. Šajā saistībā Komisija arī ierosina elastīgāku procesu vīzas nodevas pārskatīšanai nākotnē.

Lai arī vīzas kopējās nodevas palielināšana, ko ierosinājusi Komisija, ir neliela, tomēr tādējādi dalībvalstīs tiks stabili kāpināti ieņēmumi un līdz ar to atbalstīta vīzu apstrādes integritāte un drošība, neradot atturošu efektu lielākajai daļai vīzas pieteikuma iesniedzēju.

3.3. Saskaņotas pieejas ieviešana vairākkārtējas ieceļošanas vīzu ar ilgu derīguma termiņu izsniegšanā

Vairākkārtējas ieceļošanas vīzas dod to turētājiem iespēju vīzas derīguma termiņa laikā atkārtoti ieceļot ES. Šie biežie apmeklējumi pozitīvi ietekmē ES ekonomiku un izaugsmi, cilvēku savstarpējo saskarsmi un kultūru mijiedarbību. Taču pašlaik spēkā esošie noteikumi par vairākkārtējas ieceļošanas vīzām dod dalībvalstu konsulātiem lielu rīcības brīvību to izsniegšanā. Tas var novest pie dalībvalstu konkurences pievilcīgu (tūrisma) tirgu jomā, divpusējiem nolīgumiem vai norunām ar trešām valstīm un vīzu izdevīgākas iegādes. Šāda prakse grauj kopējas vīzu politikas pamatprincipus un neveicina nedz tirdzniecību, nedz ekonomiku. Viens no tā iemesliem ir tas, ka uzticamiem un regulāri ceļojošiem darījumu cilvēkiem nāktos pieteikties vīzai ikreiz, kad tiem jādodas ceļojumā. Turklāt nenoteiktība, ar ko pieteikuma iesniedzēji saskaras, iesniedzot pieteikumu vairākkārtējas ieceļošanas vīzai, var tos pamudināt sagrozīt pieteikumā sniegtās ziņas. Tāpēc Komisija ierosina obligātus noteikumus par vairākkārtējas ieceļošanas vīzu izsniegšanu, saskaņā ar kuriem pieteikuma iesniedzējiem ar pozitīvu vīzas vēsturi vairākkārtējas ieceļošanas vīzas varētu izsniegt ar derīguma termiņu, kas, tiem iesniedzot pieteikumus nākamajām vīzām, tiktu aizvien pagarināts no viena gada līdz maksimums pieciem gadiem.

3.4. Racionālākas vīzu procedūras un īstermiņa tūrisma atvieglošana

Būtu jācenšas sasniegt arī vienu vispārēju vīzas politikas mērķi — atvieglot likumīgu ceļotāju ceļošanu. Šajā jautājumā Komisija ierosina saglabāt vairākus priekšlikumus, kuri bija iekļauti pārstrādātajā Vīzu kodeksā un kuru mērķis ir vienkāršot vīzas pieteikuma iesniegšanas procedūras. Cita starpā tiek ierosināta iespēja iesniegt vīzas pieteikumu ilgāku laiku iepriekš un aizpildīt un parakstīt vīzas pieteikuma veidlapu elektroniski, kā arī īsāki termiņi lēmuma pieņemšanai par pieteikumu.

Lai veicinātu īstermiņa tūrisma braucienus un stimulētu ekonomikas izaugsmi Eiropas Savienībā, Komisija arī ierosina ieviest elastīgākus nosacījumus bona fide pieteikuma iesniedzējiem. Tas cita starpā dotu dalībvalstīm iespēju uz noteiktu laiku un ievērojot stingrus noteikumus saskaņā ar īpašu shēmu izsniegt vienreizējas ieceļošanas vīzas pie ārējās robežas. Ar vīzām, kas izsniegtas saskaņā ar šo shēmu, varētu ieceļot tikai izsniedzējā dalībvalstī tikai vienu reizi ne vairāk kā uz septiņām dienām.

4. VĪZU INFORMĀCIJAS SISTĒMAS PĀRSKATĪŠANA UN PILNVĒRTĪGA SADARBSPĒJAS IZMANTOŠANA BRUĢĒ CEĻU UZ LIELĀKU DROŠĪBU

Vēl viens svarīgs vīzu politikas pamatā esošā satvara komponents ir Vīzu informācijas sistēma (VIS). VIS izmanto kopš 2011. gada, un tā ir tehnoloģisks risinājums, kas atvieglo vīzu procedūru un palīdz dalībvalstu iestādēm i) ātri un rezultatīvi pārbaudīt vajadzīgo informāciju par trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem ir vajadzīga vīza, lai ieceļotu ES, un ii) pieņemt lēmumus par vīzu pieteikumiem. Ieceļošanas/izceļošanas sistēma (IIS), ko sāks izmantot 2020. gadā un kas tiek veidota tā, lai būtu pilnīgi sadarbspējīga ar VIS, uzlabos VIS darbību, sniedzot informāciju par to, kā trešo valstu valstspiederīgie izmantojuši vīzas, un palīdzēs piešķirt bona fide statusu vīzu turētājiem, kas jau pabijuši Šengenas zonā.

VIS bija arī daļa no plašāka pārdomu procesa par informācijas sistēmu sadarbspēju. Šā procesa rezultātā tika sagatavots sadarbspējas priekšlikums, lai ES IT sistēmas drošības, robežu un migrācijas pārvaldības jomā varētu sastrādāties viedāk un efektīvāk. Sadarbspējas centrā ir vienota IIS-ETIAS-VIS platforma, kas būs liels solis uz priekšu datu vākšanā un informācijas apmaiņā par vīzām, drošību un robežu un migrācijas pārvaldību. Vienota meklēšanas platforma (Eiropas meklēšanas portāls) dos iespēju vienā meklēšanas reizē iegūt rezultātus no dažādām sistēmām. Tā rezultātā varēs vieglāk un efektīvāk pārbaudīt vīzas pieteikuma iesniedzēju iepriekšējo darbību, tādējādi palielināsies drošība telpā, kurā nav iekšējo robežu kontroles. Ņemot to vērā, gaidāmajā VIS tiesiskā regulējuma pārskatītajā versijā, ar kuru iepazīstinās pavasarī, būs ietverti īpaši sadarbspējas pasākumi, lai uzlabotu vīzu pieteikumu apstrādes efektivitāti (sk. 4.1. iedaļu). Sagaidāms, ka ar šo priekšlikumu tiks risinātas arī citas problēmas, kas konstatētas 2016. gadā veiktajā VIS izvērtēšanā (sk. 4.2. un 4.3. iedaļu). Pašlaik notiek VIS priekšlikuma sagatavošanas darbs, tostarp tiek veikti tehniskie pētījumi un sagatavots ietekmes novērtējums, kurā tiks analizēta arī ietekme uz pamattiesībām.

4.1. Sadarbspējas izmantošana ar mērķi uzlabot vīzu pieteikumu apstrādē veiktās pārbaudes

Saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem konsulātiem ir pienākums pārbaudīt informāciju par ceļotājiem, kam ieceļošanai ir vajadzīga vīza, tikai Šengenas informācijas sistēmā (SIS), lai pārbaudītu, vai vīzas pieteikuma iesniedzējam ir noteikts ieceļošanas aizliegums. Pašlaik nav pienākuma pārbaudīt informāciju par vīzu pieteikumu iesniedzējiem nekādās citās pieejamās ES datubāzēs (piem., Eurodac), nedz arī Interpola Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu datubāzē vai ceļošanas dokumentu, par kuriem izdoti paziņojumi, datubāzē. Pēc ETIAS ieviešanas informācija par bezvīzu ceļotāju, kas vēlas ieceļot ES, iepriekšējo darbību būs jāpārbauda visās attiecīgajās ES datubāzēs.

Tāpēc, lai uzlabotu drošības un migrācijas risku novēršanu, Komisija, ievērojot ES rīcības nepieciešamības un proporcionalitātes principu, analizēs, vai būtu jāgroza noteikumi par vīzu pieteikumu apstrādi, lai informācija par bezvīzu ceļotāju iepriekšējo darbību tiktu pārbaudīta vismaz tādā pašā līmenī kā informācija par to ceļotāju iepriekšējo darbību, kuriem ir nepieciešama vīza.

Kad būs ieviests Eiropas meklēšanas portāls, kompetentās iestādes, tostarp tās, kas izsniedz vīzas, varēs vienā meklēšanas reizē iegūt rezultātus no visām sistēmām, kurām tām ir ļauts piekļūt (tostarp Eurodac, IIS un Eiropas Sodāmības reģistru informācijas sistēmas, kurā ir informācija par trešo valstu valstspiederīgajiem), un tām nebūs jāmeklē katrā sistēmā atsevišķi. Eiropas meklēšanas portāls palīdzēs atklāt drošības un neatbilstīgas migrācijas riskus vīzu procedūrā, jo par vīzu jautājumu atbildīgie darbinieki varēs ātri un efektīvi pārbaudīt informāciju par vīzu pieteikumu iesniedzēju iepriekšējo darbību.

Sadarbspējas priekšlikuma mērķis ir arī atvieglot tādu gadījumu atklāšanu, kad viena persona izmanto vairākas identitātes, un identitātes viltošanas apkarošanu. Kad tiks izmantota šī sadarbspējas funkcija, vīzu iestāde, kas apstrādā pieteikumu, tiks automātiski brīdināta, ja būs zināmas vairākas pieteikuma iesniedzēja identitātes, un varēs attiecīgi rīkoties.

4.2. Informācijas robu aizpildīšana robežu un drošības jomā — ilgtermiņa vīzu un uzturēšanās dokumentu iekļaušana VIS

Augsta līmeņa ekspertu grupas galīgajā ziņojumā tika konstatēts, ka ES līmenī trūkst informācijas par dokumentiem, uz kuru pamata trešo valstu valstspiederīgie drīkst uzturēties noteiktas ES dalībvalsts teritorijā ilgāk par 90 dienām jebkurā 180 dienu periodā. Pašlaik dati par šiem dokumentiem un to turētājiem netiek vākti, un šos datus nevar pārbaudīt nevienā ES lielapjoma IT sistēmā, kas tiek izmantota robežu un drošības jomā (izņemot SIS, bet ierobežotā apmērā). Dalībvalstis uzskata, ka šo dokumentu pašreizējās pārvaldības dēļ ir grūtāk atvieglot trešo valstu valstspiederīgajiem robežu šķērsošanu un tai sekojošo brīvo pārvietošanos telpā bez iekšējo robežu kontroles. Tāpēc dalībvalstis ir lūgušas Komisiju novērtēt, vai būtu vajadzīgs un iespējams izveidot centrālu ES repozitoriju, kurā būtu informācija par ilgtermiņa vīzām un dzīvesvietas vīzām, lai novērstu pastāvošo informācijas trūkumu par šīm trešo valstu valstspiederīgo kategorijām, un vai šāda izveide būtu samērīga.