Kopš shēmas izveides 1993. gadā tajā ir veiktas dažas izmaiņas. KLP 2003. gada reformā Grieķija nolēma visā valstī no 2006. gada 1. janvāra piemērot vienotā maksājuma shēmu (VMS). 2006. gadā pamatregulu aizstāja ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1405/2006, kas nemainīja mērķus vai īpašos pasākumus attiecībā uz SAI. Tomēr ar to ieviesa plānošanas pieeju, t. i., SAI atbalstu noteica ikgadējā programmā, ko sagatavoja valsts iestādes, iesniedza Komisijai apstiprinājuma saņemšanai un pārvaldīja Grieķija.

Kopējais nelielo salu skaits Egejas jūrā ir 7582, kas kopumā aizņem 210 240 km2 un kas ziemeļos un rietumos robežojas ar Grieķijas kontinentālo daļu, dienvidos — Krētas salu un austrumos — Turcijas kontinentālo daļu. To kopējā platība ir 9159 km2, un lielākā daļa no tām ir mazākas par 10 km2. Salās ir Vidusjūras klimats, kuram raksturīgas sausas un karstas vasaras un īsas, lietainas ziemas. Vasaras periodā pastāv sausuma risks. Salu reljefam galvenokārt ir raksturīgi kalnaini un pauguraini apvidi, kas rada sadrumstalotību. Salu kopējais iedzīvotāju skaits ir 565 125 (2019), un lielākajai daļai no tām ir mazāk nekā 5000 pastāvīgo iedzīvotāju.

Šā ziņojuma mērķis ir novērtēt SAI shēmas īstenošanu laikā no 2015. līdz 2019. gadam. Tajā jo īpaši ņemta vērā Komisijas pieredze, kas gūta programmas īstenošanā līdz 2019. gadam (2020. finanšu gads), kā arī analīze un secinājumi, kuri ietverti “Kopsavilkuma pētījumā par POSEI programmu un Egejas jūras nelielo salu programmas gada īstenošanas ziņojumiem par 2015.–2019. gadu”, ko no 2021. gada janvāra līdz oktobrim veica Ecorys.

Ņemot vērā šo īpašo situāciju, kas ir nesalīdzināma ar ES kontinentālo daļu, SAI gūst labumu no īpašiem pasākumiem lauksaimniecības jomā atbilstoši kopējai lauksaimniecības politikai (KLP). Papildus atbalstam saskaņā ar KLP pirmo pīlāru SAI gūst labumu arī no īpašas atbalsta shēmas (SAI shēmas), kas palīdz veicināt vietējo ražošanu un nodrošina svarīgu produktu piegādi. Shēma attiecas uz visām Egejas jūras salām, izņemot Eibojas un Krētas salu.

Dažas salas ir ļoti izolētas no Grieķijas kontinentālās daļas, un tās saskaras ar divkāršu vai pat trīskāršu salu izolētības faktoru. To izolētības, nelielās platības un attālinātības no tirgiem dēļ rodas augstākas transporta izmaksas, kas tādējādi ietekmē svarīgu lauksaimniecības produktu piegādi.

Lauksaimniecībai ir svarīga nozīme Ziemeļegejas reģiona saimnieciskajā dzīvē. 2019. gadā iedzīvotāju skaits bija 221 098. Lauksaimniecības, mežsaimniecības un zivsaimniecības nozarē bruto pievienotā vērtība (BPV) bija 123 miljoni EUR, kas veido 5,67 % no reģionālās BPV (2017. gads). Kopumā nozarē bija nodarbināti 6300 cilvēki (2019. gads). Izmantotā lauksaimniecības zemes platība (ILZP) 2013. gadā bija 245 760 ha, t. i., 64,7 % no kopējās platības. Lauksaimniecības, mežsaimniecības un zivsaimniecības nozares saražota BPV bija 123 miljoni EUR, kas veido 5,67 % no reģionālās BPV (2017. gads).

Lauksaimnieciskajās darbībās ietilpst augkopība (mastiksi , olīvkoki, vīnogulāji, citrusaugļu koki un labība) un lopkopība (biškopība, kā arī aitu, kazu un liellopu audzēšana). Saimniecību vidējais izmērs ir mazs (aptuveni 5 ha ILZP vienā lauku saimniecībā 2013. gadā).

Dienvidegejas reģiona platība ir 5286 km2, un tajā ietilpst Kiklādu salas un Dodekanesas sala. 2019. gadā iedzīvotāju skaits bija 344 027. ILZP 2013. gadā bija 214 010 ha, t. i., 40,9 % no kopējās platības. Lauksaimniecības, mežsaimniecības un zivsaimniecības nozarē BPV bija 143 miljoni EUR, kas veido 2,66 % no reģionālās BPV (2017. gads). Kopumā lauksaimniecības nozarē bija nodarbināti 9350 cilvēki (2017. gads). Dienvidegejas reģiona salām ir liela tūrisma nozare, kas rada lielu pieprasījumu pēc lauksaimniecības un pārtikas produktiem — jo īpaši vasarā —, ko vietējā lauksaimnieciskā ražošana nespēj nodrošināt daļēji tās ierobežotā rakstura dēļ. Tāpēc reģions ir atkarīgs no papildu piegādēm, kas tiek veiktas no pārējās Grieķijas un ārvalstīm.

Bezdarba rādītājs reģionā 2019. gadā bija 13,7 %, kas ir par aptuveni 4 procentpunktiem zemāks nekā valsts vidējais rādītājs. Nodarbinātība ir cieši saistīta ar pakalpojumiem, jo īpaši ar tūrisma darbībām (pārtika un izmitināšana, mazumtirdzniecība u. c.). Pārsvaru gūst pagaidu bezdarbs, kas ir īpaši izplatīts darbspējīgo sieviešu vidū.

5.Mērķi, shēma un plānošana

SAI shēmas mērķi, kas uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 229/2013 2. pantā, ir šādi:

-nodrošināt nelielo salu apgādi ar produktiem, kas būtiski cilvēka uzturam vai pārstrādei un kā lauksaimnieciskās ražošanas resursi, tādējādi mazinot papildu izmaksas, ko rada šo teritoriju izolētība, nelielā platība un attālinātība no tirgiem,

-saglabāt un attīstīt nelielo salu lauksaimniecisko ražošanu, tostarp vietējo nepārstrādāto un pārstrādāto produktu ražošanu, pārstrādi, laišanu tirdzniecībā un transportu.

Tādēļ programma sastāv no diviem atbalsta veidiem: īpašais piegādes režīms (SSA) un atbalsts vietējai ražošanai (SLP), ko abus finansē ELGF.

5.1.Īpašais piegādes režīms

SSA atbalsts ir atbalsts, kas piešķirts lauksaimniecības produktu piegādei no ES un kas attiecas galvenokārt uz dzīvnieku barību un mazākā apmērā uz lietošanai uzturā paredzētiem miltiem. Galvenie dzīvnieku barībai paredzētie produkti ir kukurūza un eļļas rauši, kā arī citi atlikumi no augu taukiem vai eļļām, turpretī galvenais atbalstītais produkts attiecībā uz miltiem ir kviešu vai kviešu un rudzu maisījuma milti.

SAI ir iedalītas divās grupās ar diferencētu atbalstu atbilstoši papildu izmaksām, kas saistītas ar salu tālumu: A grupā ietilpst salas, kas ir tuvāk kontinentam, savukārt B grupā — vistālākās salas, kas veido apmēram trīs ceturtdaļas no SAI.

SSA atbalsta saņēmēji ir:

§attiecībā uz dzīvnieku barību: lauksaimniecības kooperatīvu organizācijas, neatkarīgi lauksaimniecības kooperatīvi, lauksaimnieki un tirgotāji; kā arī

§attiecībā uz miltiem: miltu tirgotāji un maiznieki.

Grieķija šim pasākumam paredzēja 5,47 miljonus EUR gadā (23 % no maksimālā gada finanšu piešķīruma). Tas ir mazāk nekā SSA pasākumiem paredzētais maksimālais finanšu piešķīrums 7,11 miljoni EUR, kas noteikts SAI Regulā (ES) Nr. 229/2013.

Būtu jāatzīmē, ka POSEI shēmā SSA ietvaros saņem atbrīvojumu no ievedmuitas produktiem, ko ieved no trešām valstīm. Tomēr SAI shēma šo atkāpes mehānismu no Savienības muitas režīma nesaņem.

5.2.Atbalsts vietējai ražošanai

SLP mērķis ir pilnveidot vietējo lauksaimniecisko ražošanu un lauksaimniecības produktu piegādi, īstenojot pasākumus, kas attiecas uz vietējo lauksaimniecības produktu ražošanu, pārstrādi un tirdzniecību. Programmā tika noteikti vairāki produkti, kas raksturoti kā tradicionāli un svarīgi SAI. Grieķija piešķīra SLP vidēji aptuveni 18 miljonus EUR gadā. Atbalsta saņēmēji ir lauksaimniecības produktu ražotāji vai ražotāju organizācijas.

5.3.Plānošanas un līdzdalības pieeja