par to, kā sekmēt augstākās izglītības un vidējās izglītības diplomu un ārvalstīs pavadītu mācību periodu rezultātu automātisku savstarpēju atzīšanu

PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

•Priekšlikuma pamatojums un mērķi

Padomes ierosinātā ieteikuma mērķis ir nodrošināt, ka jebkura studenta, mācekļa vai skolēna mācību pieredze ārvalstīs vai nu saistībā ar kvalifikācijas iegūšanu, vai mācību mobilitāti, automātiski tiktu atzīta tālākas izglītības nolūkā. Tas neskar izglītības vai apmācības iestādes tiesības pieņemt lēmumus par uzņemšanu.

Šis mērķis ir svarīgs elements centienos līdz 2025. gadam izveidot Eiropas izglītības telpu, lai “tā būtu Eiropa, kurā robežas nebūtu šķērslis mācībām, studijām un pētniecībai. Tas būtu kontinents, kur laika pavadīšana citā dalībvalstī — studējot, mācoties vai strādājot — būtu kļuvis par standartu un kur par normu būtu kļuvis papildus dzimtajai valodai runāt vēl divās citās valodās; tas būtu kontinents, kurā cilvēkiem būtu spēcīga eiropieša identitātes, kultūras mantojuma un Eiropas daudzveidības apziņa”. Mūsu mērķis ir dot dalībvalstīm iespēju veicināt un paātrināt sadarbību šajās dažādajās jomās, un tādējādi arī iedvesmot citas trešās valstis sekot šim piemēram. Turklāt Eiropas izglītības telpa būs balstīta uz mūžizglītības pieeju, ietverot visas vecuma grupas, visa veida mācības un visas izglītības un apmācības jomas.

Pieņemot šo Padomes ieteikumu, dalībvalstis vispirms tiks aicinātas izdarīt politisku apņemšanos ieviest automātisku atzīšanu. Pēc tam tās tiks aicinātas īstenot tehnisku pakāpenisku pieeju, lai veicinātu uzticēšanos citu valstu izglītības un apmācības sistēmām. Situācija dažādās izglītības un apmācības jomās tiek ņemta vērā, jo augstākās izglītības atzīšanas procedūras un rīki ir labāk izstrādāti, nekā vidējai izglītībai. Priekšlikumā ir izklāstīti nosacījumi, kas jāizpilda, lai automātiska atzīšana kļūtu par realitāti, kā arī ES rīki, kas šī mērķa īstenošanai var sniegt atbalstu dalībvalstīm un to izglītības un apmācības iestādēm.

Mācību mobilitāte veicina kompetences un pieredzi, kas ir būtiska aktīvai dalībai sabiedrībā un darba tirgū. Tā var arī veicināt darbaspēka mobilitāti un tādējādi arī labākus dzīves apstākļus, kā arī individuālu un ekonomisku noturību. Nesenajā “Erasmus+” programmas starpposma novērtējumā ziņots par mobilitātes pozitīvo ietekmi uz izglītojamo uzticību, neatkarību, sociālo kapitālu un darba gaitu uzsākšanu. Globalizētas izglītības un nodarbinātības vides kontekstā ir svarīgi, lai izglītojamie varētu pēc iespējas labāk izmantot visas mācību iespējas visā ES. Tomēr kvalifikācijas un ārvalstīs pavadītu mācību periodu rezultātu automātiskas atzīšanas trūkums kavē šo mobilitāti.

Līdz šim vienīgais juridiskais teksts šajā jomā bija Konvencija par to kvalifikāciju atzīšanu Eiropas reģionā, kuras attiecas uz augstāko izglītību (Lisabonas konvencija par kvalifikāciju atzīšanu), ko izstrādājusi Eiropas Padome un UNESCO un kura tika pieņemta 1997. gadā. Kopš tā laika Konvenciju ir ratificējušas 53 valstis. Tā attiecas gan uz skolu pabeigšanas kvalifikācijām, gan arī augstākās izglītības kvalifikāciju. Savstarpēja augstākās izglītības kvalifikāciju atzīšana Eiropas augstākās izglītības telpā ir arī viens no pamatmērķiem Boloņas procesā, kas tika dibināts 1998. gadā un aptver 48 valstis, tostarp visas dalībvalstis. Ar 2012. gada Bukarestes komunikē ministri apņēmās īstenot automātiskās atzīšanas ilgtermiņa mērķi. Tomēr, neraugoties uz atjaunotu šīs apņemšanās apstiprinājumu 2015. gada Erevānas komunikē, kurā ministri apņēmās panākt, ka “kvalifikācijas […] automātiski tiktu atzītas tajā pašā līmenī, kā attiecīgās valsts kvalifikācijas”, taustāms progress joprojām ir lēns vai neesošs.

Augstākās izglītības jomā joprojām ir pārāk daudz gadījumu, kad sarežģītas, dārgas un ilgas atzīšanas procedūras kavē izglītojamo brīvu kustību. Dažos gadījumos šīs procedūras var ilgt vairākus mēnešus un būt ļoti dārgas, un pretrunas un pārskatāmības trūkums vairo grūtības, ar kurām izglītojamie sastopas. Viens no iemesliem ir tas, ka lēmumus par atzīšanu bieži atstāj tās augstākās izglītības iestādes ziņā, kurā izglītojamais piesakās, tādējādi ir dažādas iestāžu prakses un trūkst vienotu kritēriju.

Kopumā vidējās izglītības jomā gan vidējās izglītības kvalifikāciju, gan ārvalstīs pavadītu mācību periodu rezultātu savstarpējas atzīšanas procesi nav pietiekami pilnveidoti. Studenti ar kvalifikāciju, kas nodrošina piekļuvi augstākajai izglītībai vienā dalībvalstī, bieži vien nav pārliecināti par piekļuvi augstākajai izglītībai citā dalībvalstī. Turklāt, lai gan īsāki ārvalstīs pavadīti mācību periodi nerada problēmas ar atzīšanu, ievērojamas grūtības joprojām rada neskaidrības par mācību periodiem, kas ilgst no trim mēnešiem līdz vienam gadam. Tas negatīvi ietekmē to cilvēku mobilitāti, kuri vēlas iegūt augstāko izglītību, kā arī mobilitāti vidējās izglītības līmenī. Turklāt, ņemot vērā skolēnu mobilitātes paplašināšanos vidējās izglītības līmenī nākamajā “Erasmus+” programmas paaudzē, atzīšanas jautājumi šajā līmenī kļūs arvien svarīgāki.

Individuālas mobilitātes atzīšana ir attīstītāka vidējās profesionālās izglītības un apmācības līmenī. Šie izglītojamie var izmantot rīkus, kas palīdz viņu mācību rezultātus atzīt savas valsts iestādē. No otras puses, vidējās profesionālās izglītības un apmācības absolventi, kuriem ir piekļuve augstākajai izglītībai pašu valstī, nevar būt pārliecināti, ka viņiem būs tāda pati piekļuve citās dalībvalstīs, jo prakse dažādās valstīs ir atšķirīga. Šīs neskaidrības par piekļuvi acīmredzami negatīvi ietekmē mācību mobilitāti.

Tomēr dalībvalstu grupas, kas ir pulcējušās, lai vienotos par automātisku atzīšanu, ir panākušas ievērojamu progresu. Viens no piemēriem ir Beniluksa valstu lēmums par automātisku atzīšanu, kas parakstīts 2018. gada 25. janvārī. Tajā ir iekļautas visas augstākās izglītības kvalifikācijas – sākot ar īsā cikla programmām līdz doktorantūrai. Līdzīgas vienošanās ir spēkā starp Ziemeļvalstīm, un ir gaidāma turpmāka vienošanās, ko Baltijas valstis parakstīs 2018. gadā. Abas šīs vienošanās aptver vidējās izglītības kvalifikācijas, kas dot tiesības iegūt augstāko izglītību. Turklāt dažas dalībvalstis, piemēram, Austrija un Itālija, automātiski atzīst jebkurā valstī pavadītu mācību periodu rezultātus vidējās izglītības un apmācības laikā.

Pozitīvs dalībvalstu sadarbības piemērs saistībā ar tādas vidējās izglītības kvalifikācijas atzīšanu, kas dod tiesības iegūt augstāko izglītību, ir Eiropas vispārējās vidējās izglītības diploms, ko piešķir Eiropas skolas. Eiropas vispārējās vidējās izglītības diploma ieguvējiem ir tādas pašas tiesības un priekšrocības, kā citiem vidējās izglītības beigšanas diplomu ieguvējiem viņu valstīs, tostarp tādas pašas tiesības kā valstspiederīgajiem ar ekvivalentu kvalifikāciju, lai pieteiktos jebkurā augstākās izglītības iestādē jebkurā dalībvalstī.

Šī Padomes ieteikuma priekšlikuma pievienotā vērtība ir turpināt darbu, pamatojoties uz šiem piemēriem, lai automātiskā atzīšana būtu pieejama visās dalībvalstīs. Tas palīdzēs dalībvalstīm un to izglītības un apmācību organizācijām to īstenot, vienlaikus ievērojot to atbildību par savām izglītības un apmācības sistēmām. Šis svarīgais solis ceļā uz Eiropas izglītības telpas izveidi var būt pamudinājums gūt panākumus citos forumos, piemēram, ģeogrāfiski plašākā Eiropas augstākās izglītības telpā.

Šajā Padomes ieteikumā ar automātisku kvalifikācijas atzīšanu saprot kā vienā dalībvalstī izsniegtas kvalifikācijas ieguvēju tiesības uz piekļuvi izglītības vai apmācības programmai jebkurā citā dalībvalstī bez atsevišķas atzīšanas procedūras. Ārvalstīs pavadīta mācību perioda rezultātu automātisku atzīšanu saprot kā tiesības uz to, ka vienā dalībvalstī pavadīta mācību perioda rezultāti tiek atzīti jebkurā citā dalībvalstī, ja vien mācību rezultāti ir pienācīgi dokumentēti. Šajā dokumentā lietoto terminu glosārijs ir pievienots pielikumā.

•Atbilstība pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

Padomes ieteikuma priekšlikums, ar ko veicina automātisku savstarpēju augstākās izglītības un vidējās izglītības diplomu un ārvalstīs pavadītu mācību periodu atzīšanu, bija viens no galvenajiem elementiem Eiropas Komisijas ieguldījumā vadītāju 2017. gada 17. novembra sanāksmē Gēteborgā – paziņojumā “Eiropas identitātes stiprināšana ar izglītību un kultūru”. Tas ir cieši saistīts ar mērķi izveidot Eiropas izglītības telpu līdz 2025. gadam un apstiprināts Eiropadomes 2017. gada 14. decembra secinājumos, kuros pausts aicinājums turpināt darbu ar mērķi “veicināt dalībvalstu sadarbību saistībā ar augstākās izglītības un vidējās izglītības diplomu savstarpēju atzīšanu attiecīgajā satvarā”.

Darbs pie automātiskas savstarpējas atzīšanas veicina arī darbu prioritārā jomā “prasmju un kvalifikāciju pārredzamība un atzīšana, lai atvieglotu mācīšanās un darbaspēka mobilitāti”, kas noteikta Padomes un Komisijas 2015. gada kopīgajā ziņojumā par stratēģiskas sistēmas Eiropas sadarbībai izglītības un apmācības jomā īstenošanu.

Saskaņā ar Eiropas Savienības izglītības un apmācības politiku darbs pie automātiskas savstarpējas kvalifikāciju un ārvalstīs pavadītu mācību periodu rezultātu atzīšanas var balstīties uz vairākiem šādiem pamatelementiem: