Priekšlikums Padomes ieteikums par traumu profilaksi un drošuma veicināšanu /* COM/2006/0329 galīgā redakcija - CNS 2006/0106 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 23.06.2006 COM(2006) 329 galīgā redakcija 2006/0106 (CNS) Priekšlikums PADOMES IETEIKUMS par traumu profilaksi un drošuma veicināšanu (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS Eiropas Komisija 23.06.2006 ir pieņēmusi paziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par pasākumiem, lai veicinātu drošumu Eiropā[1]. Šajā paziņojumā pievērsta uzmanība nelaimes gadījumu un traumu profilaksei dalībvalstīs, veicot sabiedrības veselības aizsardzības pasākumus. Tas veido stratēģisku pamatu kā Kopienas rīcības plāns, kas palīdzēs dalībvalstīm noteikt prioritātes pasākumu veikšanai, lai samazinātu nelaimes gadījumu un traumu iespējamību. Šie pasākumi galvenokārt jāveic saistībā ar Kopienas Sabiedrības veselības aizsardzības programmu (2003–2008)[2] un turpmākajām programmām. Komisija šajā paziņojumā uzsver veselības aprūpes nozares nozīmi traumu profilaksē, konstatējot problēmas, ziņojot par riska faktoriem, atbalstot primāro profilaksi, izplatot uz faktiem balstītas stratēģijas, palielinot profesionālās spējas konsultēt riskam pakļautos cilvēkus, vadot valstu rīcības plānus un informējot sabiedrību par draudiem un drošības pasākumiem. Kopienas rīcības plāna būtiska daļa būs Komisijas izstrādātā Kopienas informācijas sistēma par nelaimes gadījumiem un traumām, kas visām ieinteresētajam personām sniegs vislabāko pieejamo informāciju par problēmas apmēru, ietverot paaugstināta riska iedzīvotāju grupas, noteicošos riska faktorus un riskus saistībā ar dažām patēriņa precēm un pakalpojumiem. Šī informācija ir politikas veidošanas, pasākumu izstrādāšanas un rezultātu vērtēšanas priekšnoteikums. Kopienas rīcības plāna citā daļā ir paredzēts, ka Komisija ieviesīs Kopienas mēroga kārtību, kādā notiks informācijas apmaiņa par profilakses pasākumiem, kuri noritējuši veiksmīgi. Šāda efektīva pieredzes apmaiņa ļaus izvairīties no darba dublēšanās, sekmēs pieejamo zināšanu maksimālu izmantošanu un nodrošinās ierobežotu resursu lielāku atdevi. Šajā Kopienas rīcības plānā Komisija nosaka galvenās prioritārās jomas attiecībā uz profilakses pasākumiem, lai novērstu traumu iespējamību, ņemot vērā dažādu kategoriju traumu sociālo ietekmi skaita, smaguma un seku ziņā, pierādījumus saistībā ar pasākumu efektivitāti un pasākumu veiksmīgas īstenošanas iespējas dalībvalstīs. Prioritārās jomas ir šādas: - bērnu un pieaugušo drošums; - vecāka gadagājuma pilsoņu drošums; - neaizsargātu satiksmes dalībnieku drošums; - sporta traumu profilakse; - tādu traumu profilakse, kas iegūtas, lietojot produktus un pakalpojumus; - pašsavainošanās profilakse; - savstarpējas vardarbības novēršana. Turklāt Komisija plāno izstrādāt Kopienas mēroga kampaņas, lai informētu sabiedrību par negadījumu un traumu daudzumu, lai uzlabotu primārās profilakses standartus, izplatītu labu praksi un sniegtu dalībvalstu veselības pārvaldes iestādēm politiskos instrumentus valsts pasākumu īstenošanai. Padomes ieteikumu projekts par traumu profilaksi un drošuma veicināšanu ir pirmais solis, lai apvienotu Komisijas un dalībvalstu pasākumus, lai veicinātu drošumu Eiropā, ar mērķi samazināt veselības aizsardzības sistēmas izmaksas saistībā ar traumām. Tiek paredzēts, ka vienota Komisijas un dalībvalstu pieeja traumu profilakses jomā palīdzēs samazināt lielo traumu gūšanas gadījumu skaitu un ievērojami uzlabot stāvokli dalībvalstīs saistībā ar nelaimes gadījumiem un traumām. 2006/0106 (CNS) Priekšlikums PADOMES IETEIKUMS par traumu profilaksi un drošuma veicināšanu (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 152. panta 4. punkta otro daļu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[3], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[4], tā kā: 1. Katru gadu aptuveni 235000 Kopienas pilsoņu iet bojā nelaimes gadījumos vai vardarbības dēļ. Traumas ir ceturtais visizplatītākais nāves cēlonis dalībvalstīs pēc sirds un asinsvadu slimībām, vēža un elpceļu slimībām. 2. Bērnu, pieaugušo un jauniešu vidū nelaimes gadījumi un traumas ir galvenais nāves cēlonis. 3. Daudzi nopietnas traumas pārcietušie visu atlikušo mūžu cieš no traucējumiem. Nelaimes gadījumi un traumas ir pastāvīgas invaliditātes iegūšanas galvenais cēlonis jauniešu vidū, kā rezultātā nevajadzīgi tiek zaudēti daudzi veselīgas dzīves gadi. 4. Ar traumām saistās vidēji 6,8 miljoni hospitalizācijas gadījumu, t.i., 11% no visiem hospitalizācijas gadījumiem Eiropas Savienībā. 5. Traumas rada milzīgu finansiālo slogu veselības aizsardzības un labklājības sistēmai, jo tās ir 20% slimības atvaļinājumu iemesls un galvenais darba ražīguma mazināšanās faktors. 6. Traumu gūšanas risks dalībvalstīs un sociālajās grupās ir nevienmērīgi sadalīts. Dalībvalstīs, kurās ir visaugstākais traumatisma līmenis, risks nomirt no gūtajām traumām ir piecas reizes lielāks nekā dalībvalstīs ar viszemāko traumatisma līmeni. 7. Traumatismu, pretstatā daudziem citiem slimību vai pāragras nāves cēloņiem, var novērst, veicinot mūsu dzīves vides un lietojamo produktu un pakalpojumu drošumu. Daudzkārt ir pierādījies tas, cik efektīvi ir pasākumi negadījumu novēršanai, kurus Kopienā vēl joprojām plaši neizmanto. 8. Vairums šo pasākumu ir izrādījušies rentabli, jo profilakses priekšrocības veselības aizsardzības sistēmās bieži vien vairākas reizes pārsniedz pasākuma izmaksas. 9. Neskatoties uz to, ka vairākās ar drošumu saistītās jomās, piemēram, satiksmes vai darba drošības nozarē ir gūti ievērojami panākumi, citas jomas ir atstātas novārtā, piemēram, drošums mājās, brīvajā laikā un sportā, nelaimes gadījumi un profilakse attiecībā uz bērniem un vecāka gadagājuma cilvēkiem. 10. Tādēļ ir nepieciešams izstrādāt uzraudzības un ziņošanas sistēmu traumu gadījumiem, kas varētu nodrošināt koordinētu pieeju dalībvalstīs, lai izstrādātu un izveidotu valsts politiku traumu profilaksei, ka arī labākās prakses apmaiņu. Šādu sistēmu izstrādās saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Lēmumu Nr. 1786/2002/EK par Kopienas rīcības programmas pieņemšanu sabiedrības veselības aizsardzības jomā (2003–2008)[5] un visām turpmākajām programmām, pamatojoties uz valsts uzraudzības un ziņošanas sistēmu traumu gadījumiem, kas valstīm jāizstrādā, savstarpēji saskaņojot. 11. Ir noteiktas septiņas prioritārās jomas, lai racionalizētu Kopienas Sabiedrības veselības programmas[6] resursus un maksimāli efektīvi risinātu traumu profilakses jautājumus: bērnu un pieaugušo drošums, vecāka gadagājuma pilsoņu drošums, neaizsargātu satiksmes dalībnieku drošums, sporta traumu profilakse, tādu traumu profilakse, kas iegūtas, lietojot produktus un pakalpojumus, pašsavainošanās profilakse un vardarbības novēršana. Šīs prioritārās jomas ir noteiktas, ņemot vērā traumu sociālo ietekmi skaita un smaguma ziņā, pierādījumus saistībā ar pasākumu efektivitāti un pasākumu veiksmīgas īstenošanas iespējas dalībvalstīs, IESAKA. Lai sasniegtu augstu veselības aizsardzības līmeni, dalībvalstīm: 12. jāizstrādā valsts uzraudzības un ziņošanas sistēmu traumu gadījumiem, kas sniedz salīdzināmu informāciju, laika gaitā uzrauga traumu gūšanas riska attīstību un profilakses pasākumu efektivitāti un novērtē vajadzību uzsākt papildu iniciatīvas saistībā ar produktu un pakalpojumu drošumu; 13. jāizstrādā valsts plāns nelaimes gadījumu un traumu novēršanai, uzsākot starpresoru sadarbību un uzlabojot kampaņas pasākumu finansēšanas iespējas, veicinot drošumu un īstenojot šo valsts plānu dzīvē, pievēršot īpašu uzmanību bērniem, vecāka gadagājuma cilvēkiem un neaizsargātiem satiksmes dalībniekiem, un jo īpaši attiecībā uz sporta traumām, traumām, kas iegūtas, lietojot produktus un pakalpojumus, vardarbības un pašsavainošanās ceļā gūtām traumām; 14. jāpanāk, lai traumu profilakse un drošuma veicināšana tiktu sistemātiski iekļauta veselības aprūpes speciālistu profesionālajā apmācībā, lai šie speciālisti varētu sniegt kompetentus padomus pacientiem, klientiem un sabiedrībai, AICINA KOMISIJU. 15. Atbalstīt un piešķirt prioritāti Kopienas Sabiedrības veselības aizsardzības programmai[7] un turpmākajām programmām, lai Kopienā izveidotu uzraudzības un ziņošanas sistēmu traumu gadījumiem, kurā apkopotu informāciju par traumu gūšanas gadījumiem, ko sniedz dalībvalstis, pamatojoties uz valsts uzraudzības un ziņošanas sistēmu traumu gadījumiem, un padarīt šīs datu bāzes informāciju viegli sasniedzamu visām ieinteresētajām personām. 16. Izveidot Kopienas mehānismu informācijas apmaiņai par labu praksi un izplatīt šo informāciju attiecīgajām ieinteresētajam personām. 17. Sniegt dalībvalstīm vajadzīgos pierādījumus, lai iekļautu zināšanas par traumu profilaksi veselības aprūpes speciālistu profesionālajā apmācībā. 18. Atbalstīt labas prakses un politisku pasākumu izstrādi saistībā ar septiņām noteiktajām prioritārajām jomām, izmantojot resursus, kas paredzēti Kopienas Sabiedrības veselības aizsardzības programmā un turpmākajās programmās, vispārējā sistēmā Kopienas rīcības finansēšanai, atbalstot patērētāju aizsardzības politiku[8], un pamatprogrammu attiecībā uz pētniecību[9]. 19. Četrus gadus pēc šā ieteikuma pieņemšanas sagatavot novērtējuma ziņojumu, lai noteiktu to, vai ierosinātie pasākumi darbojas efektīvi, un novērtētu vajadzību veikt turpmākus pasākumus. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] OV L […], […], […]. lpp. [2] Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Lēmums Nr. 1786/2002/EK par Kopienas rīcības programmas pieņemšanu sabiedrības veselības aizsardzības jomā (2003–2008), OV L 271, 9.10.2002., 1. lpp. [3] OV L […], […], […]. lpp. [4] OV L […], […], […]. lpp. [5] OV L 271, 9.10.2002., 1. lpp. [6] OV L 271, 9.10.2002., 1. lpp. [7] OV L 271, 9.10.2002., 1. lpp. [8] Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 8. decembra Lēmums Nr. 20/2004/EK ar ko izveido vispārēju sistēmu Kopienas rīcības finansēšanai, atbalstot patērētāju aizsardzības politiku no 2004. līdz 2007. gadam, OV L 5, 9.1.2004., 1. lpp. [9] Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Lēmums Nr. 1513/2002/EK par sesto Eiropas Kopienas pamatprogrammu attiecībā uz pētniecības, tehnoloģijas attīstības un izstāžu pasākumiem, kas veicina Eiropas pētniecības telpas izveidi un jauninājumus (no 2002. līdz 2006. gadam), OV L 232, 28.8.2002., 1. lpp.