ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.

Google piekļuvi šifrētai elektroniskās atmiņas ierīcei, kurā iekļautas izmeklēšanas lietas dokumentu nekonfidenciālās versijas, arī IP minēto dokumentu versijas. Tādā pašā veidā tas vairākkārt laikposmā no 2016. gada 12. maija līdz 20. jūlijam nodrošināja papildu materiālus, ieskaitot to konkrēto dokumentu mazāk rediģētās versijas, kas izsniegti 2016. gada 3. maijā. Atlikušajai izmeklēšanas lietas materiālu daļai Konkurences ģenerāldirektorāts nodrošināja piekļuvi, noorganizējot: i) laikposmā no 2016. gada jūnija līdz augustam (ieskaitot) vairākas saskaņotas konfidencialitātes loka procedūras Google un vairākas trešās personas, no kurām Komisija bija saņēmusi informāciju, un ii) datu telpas procedūru Konkurences ģenerāldirektorāts 2016. gada 3. maijā piešķīrapiekļuvi šifrētai elektroniskās atmiņas ierīcei, kurā iekļautas izmeklēšanas lietas dokumentu nekonfidenciālās versijas, arī IP minēto dokumentu versijas. Tādā pašā veidā tas vairākkārt laikposmā no 2016. gada 12. maija līdz 20. jūlijam nodrošināja papildu materiālus, ieskaitot to konkrēto dokumentu mazāk rediģētās versijas, kas izsniegti 2016. gada 3. maijā. Atlikušajai izmeklēšanas lietas materiālu daļai Konkurences ģenerāldirektorāts nodrošināja piekļuvi, noorganizējot: i) laikposmā no 2016. gada jūnija līdz augustam (ieskaitot) vairākas saskaņotas konfidencialitātes loka procedūras ( 7 ) , kurā piedalījāsun vairākas trešās personas, no kurām Komisija bija saņēmusi informāciju, un ii) datu telpas procedūru ( 8 ) , kas notika 2016. gada augusta beigās un septembra sākumā.
13.

Mastercard nešķita, ka, pamatojoties uz attiecīgo datu telpas ziņojuma iedaļu, ir iespējams noteikt pamatā esošo konfidenciālo informāciju. Es nepiekritu arī Konkurences ģenerāldirektorāta 2016. gada 18. marta vēstulē paustajai nostājai, ka rediģētā informācija pielīdzināma “citai konfidenciālai informācijai”, jo, tiklīdz lietas AT.40049 izskatīšana tiek izbeigta, uzņēmums Mastercard var izmantot šo rediģēto informāciju valsts zaudējumu atlīdzināšanas prasībās un tādējādi, iespējams, veidā, kas ir pretrunā jebkuru to komersantu interesēm, kuri ir snieguši datus maksājumu izmaksu pētījuma vajadzībām un var būt iesaistīti šādās zaudējumu atlīdzināšanas prasībās. Es uzskatīju, ka, tiklīdz Komisija ir izbeigusi pretmonopola procedūras, ne Regula Nr. 773/2004 Savā 2016. gada 6. aprīļa lēmumā es nepiekritu Konkurences ģenerāldirektorāta novērtējumam par to, ka šī rediģētā informācija ir komercnoslēpums vai cita konfidenciāla informācija.nešķita, ka, pamatojoties uz attiecīgo datu telpas ziņojuma iedaļu, ir iespējams noteikt pamatā esošo konfidenciālo informāciju. Es nepiekritu arī Konkurences ģenerāldirektorāta 2016. gada 18. marta vēstulē paustajai nostājai, ka rediģētā informācija pielīdzināma “citai konfidenciālai informācijai”, jo, tiklīdz lietas AT.40049 izskatīšana tiek izbeigta, uzņēmumsvar izmantot šo rediģēto informāciju valsts zaudējumu atlīdzināšanas prasībās un tādējādi, iespējams, veidā, kas ir pretrunā jebkuru to komersantu interesēm, kuri ir snieguši datus maksājumu izmaksu pētījuma vajadzībām un var būt iesaistīti šādās zaudējumu atlīdzināšanas prasībās. Es uzskatīju, ka, tiklīdz Komisija ir izbeigusi pretmonopola procedūras, ne Regula Nr. 773/2004 ( 10 ) , ne “Zaudējumu atlīdzināšanas prasību direktīva” ( 11 ) neliedz izmantot tādu informāciju kā rediģētā informācija, kas iegūta, piekļūstot lietas materiāliem minētajās lietas izskatīšanās, aizstāvības vajadzībām valsts tiesvedībā par LESD 101. panta piemērošanu.
—

ir jāuzlabo regulējums par galalietotāju piekrišanu. Piekrišana ir nepieciešama no personām, kas lieto pakalpojumus, neatkarīgi no tā, vai tās uz pakalpojumiem ir vai nav pierakstījušās, kā arī no visām sakaru pusēm. Turklāt datu subjektiem, kas nav sakaru puses, arī ir jābūt aizsargātiem,
13.

2015. gada spriedumi neskāra jautājumu par to, vai ir noticis karteļa izdarīts pārkāpums, ka arī nepārskatīja 2010. gada spriedumos veiktā šā jautājuma izvērtējuma tiesiskumu (9). Tāpēc nerodas jautājums par res judicata principa ievērošanu (10). Turklāt 2015. gada spriedumu rezultātā anulētos spriedumus nevar uzskatīt par attaisnojošiem ne bis in idem principa nolūkā, kā tas jo īpaši nostiprināts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. pantā. No tā izriet, ka neviens no šiem principiem Komisijai neaizliedz atsākt tiesvedību attiecībā uz rīcību, uz kuru attiecās 2010. gada lēmums (11). Nevienā no atbildēm uz 2016. gada vēstulēm netika paskaidrots, ka Komisija nedrīkstētu pieņemt jaunu lēmumu lietā AT.39258 citu iemeslu dēļ.
8.

Reaģējot uz lūgumiem par turpmāku piekļuvi lietas materiāliem, Konkurences ģenerāldirektorāts 2013. gada 17. decembrī arī iesniedza Markit to dokumentu pārstrādātas nekonfidenciālās versijas, kuri saņemti no trešām personām. Vienas trešās personas iebildumu dēļ piekļuve dažiem no šiem dokumentiem tika sniegta saskaņā ar lēmumu, kas man bija jāpieņem atbilstīgi Lēmuma 2011/695/ES 8. panta 2. punktam.
9.

EDAU atzīst, ka Eiropa ir pakļauta nopietniem terorisma draudiem un tai ir jāveic jēgpilni pasākumi. Cīņa pret terorismu un smagiem noziegumiem ir likumdevēja leģitīmais mērķis, un EDAU, būdama no ES neatkarīga uzraudzības iestāde, šo pasākumu a priori ne atbalsta, ne arī iebilst pret to. Pilnībā respektējot likumdevēja lomu ierosināto pasākumu nepieciešamības un proporcionalitātes izvērtēšanā, EDAU šajā atzinumā analizē to ietekmi uz fizisku personu datu aizsardzību un privātumu, ņemot vērā spēkā esošo tiesisko regulējumu un judikatūru datu aizsardzības un privātuma jomā. Šī analīze ir saistīta ar mūsu uzdevumu konsultēt iestādes par to, kāda ir to politikas ietekme uz datu aizsardzību, jo īpaši gadījumos, kad nopietni tiek skartas tiesības uz privātumu un datu aizsardzību.
13.

Kandidātiem, kuri izslēgti no dalības konkursa procedūrā, nodrošinājumu atmaksā 14 dienu laikā no dienas, kad stājies spēkā atlases komitejas lēmums par izslēgšanu no dalības konkursa procedūrā.
13.

Pēc tam, kad tika veikts sīks izvērtējums par to, vai Olympic finansiālais stāvoklis ir tāds, lai to varētu uzskatīt par grūtībās nonākušu uzņēmumu, lēmuma projektā tika secināts, ka, ņemot vērā lietas īpašos un izņēmuma apstākļus, Olympic atbilst grūtībās nonākuša uzņēmuma kritērijiem. Jo īpaši tika secināts, ka i) ir ļoti iespējams, ka tuvākajā nākotnē Olympic tiks izstumts no tirgus tā finansiālo grūtību dēļ, ja uzņēmumu nepārņems Aegean, ii) ir maz ticams, ka tuvākajā nākotnē pieteiksies cits Olympic pircējs, un iii), ja darījums nenotiktu, Olympic aktīvi nenovēršami pamestu tirgu.
39.

Šajā atzinumā es ierosinu šādus dažus uzlabojumus: — varētu tikt pievienots apsvērums, lai izskaidrotu, kas ir domāts ar piekrišanas granularitāti 14. panta 3. punktā, — 15.panta 3. punktā pēc vārdiem “darba pieteikumi un CV, kas darīti pieejami EURES portālā” varētu pievienot vārdus “saskaņā ar 14. pantu”, — 17.panta 4. punktā būtu jābūt “piekļuve informācijai”, nevis “piekļuve vispārējai informācijai”, — regulas priekšlikumā varētu iekļaut īpašu patstāvīgu noteikumu, kas paredzētu, ka EURES portāla turpmākajā attīstībā tiktu piemērots integrētas datu aizsardzības princips. Turklāt būtu arī lietderīgi patstāvīgu noteikumu veidā vai vismaz apsvērumos dot dažus papildu ieteikumus, kā minēts šajā atzinumā, — regulā būtu skaidrāk jānorāda, kurš var piekļūt datubāzei un kādas ir garantijas, — regulas tekstā būtu arī jāsniedz papildu izskaidrojums par to, kā darbojas automātiskā piemeklēšana. Jebkurā gadījumā regulā būtu jānorāda, ka – ja vien darba ņēmējs nav izvēlējies EURES portālā darīt pieejamu savu CV visā pilnībā – tad, veicot meklēšanu EURES portālā, nebūs tiešas piekļuves vārdiem, CV vai jebkuriem citiem pieteicējus tieši identificējamiem personas datiem, bet tikai sarakstam ar ierobežotiem un atlasītiem “piemeklējamiem” un sistematizētiem datiem, kas iegūti no CV datubāzēm, kurās tie atrodas, — visbeidzot, regulas priekšlikumā būtu jābūt skaidri norādītam datu apstrādes nolūkam un to turpmākas izmantošanas pieņemamam apjomam.
2.

EDAU atzinīgi novērtē to, ka Komisija ar to apspriežas un ka atsauce uz šo atzinumu ir iekļauta dokumenta preambulā. Taču EDAU pauž nožēlu, ka Komisija ar to nav apspriedusies oriģinālā priekšlikuma sagatavošanas laikā vai vismaz pēc tā pieņemšanas laikā no 2012. gada 1. marta (2).
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 283/4

Uzklausīšanas amatpersonas nobeiguma ziņojums (1)

Vadu instalācijas automobiļu rūpniecībā

(AT.39748)

2013/C 283/04

Eiropas Komisija 2012. gada 3. augustā sāka lietas izskatīšanu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 (2) 11. panta 6. punktu pret Sumitomo Electric Wiring Systems (Europe), Ltd un Sumitomo Electric Industries, Ltd (“Sumitomo”), Yazaki Europe Ltd un Yazaki Corporation (“Yazaki”), Furukawa Automotive Systems Inc. un Furukawa Electric Co. Ltd (“Furukawa”), S-Y Systems Technologies France SAS un S-Y Systems Technologies Europe GmbH (“S-Y”), un Leoni Wiring Systems France SAS un Leoni AG (“Leoni”) (kopā “puses”).

Pēc izlīguma apspriešanas un izlīguma iesniegumu iesniegšanas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 773/2004 (3) 10.a panta 2. punktu Eiropas Komisija pieņēma iebildumus, kurus adresēja Sumitomo, Yazaki, Furukawa, S-Y un Leoni, paziņojot, ka puses ir piedalījušās vienā vai vairākos no pieciem atsevišķiem Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. panta pārkāpumiem. Minētie pieci pārkāpumi tiek apzīmēti kā vienošanās un/vai saskaņota darbība, kas attiecas uz Eiropas Ekonomikas zonas teritorijām un ar kā palīdzību dalībnieki saskaņoja cenu stratēģiju un sadalīja vadu instalāciju piegādi konkrētiem mehānisko transportlīdzekļu ražotājiem, proti, Toyota, Honda, Nissan un Renault. Pušu attiecīgās atbildes uz iebildumiem apstiprināja, ka tām adresētie iebildumi aptver to izlīguma iesniegumu saturu.

Saskaņā ar Lēmuma 2011/695/ES 16. pantu es esmu pārbaudījis, vai lēmuma projektā iekļauti tikai tie iebildumi, par kuriem pusēm bija dota iespēja paust savu viedokli, un mans slēdziens ir apstiprinošs.

Ņemot vērā iepriekš minēto un ņemot vērā, ka puses nav vērsušās pie manis ar lūgumiem vai sūdzībām (4), uzskatu, ka visu procesa dalībnieku procesuālo tiesību efektīva īstenošana šajā lietā ir ievērota.

Briselē, 2013. gada 5. jūlijā Wouter WILS

(1) Saskaņā ar 16. un 17. pantu Eiropas Komisijas priekšsēdētāja 2011. gada 13. oktobra Lēmumā 2011/695/ES par uzklausīšanas amatpersonas amatu un darba uzdevumiem noteiktu konkurences lietu izskatīšanā (OV L 275, 20.10.2011., 29. lpp.).

(2) Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 4.1.2003., 1. lpp.).

(3) Komisijas 2004. gada 7. aprīļa Regula (EK) Nr. 773/2004 par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK Līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija (OV L 123, 27.4.2004., 18. lpp.).

(4) Saskaņā ar Lēmuma 2011/695/ES 15. panta 2. punktu karteļu lietās iesaistītās puses, kuras piedalās izlīguma sarunās saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 773/2004 10.a pantu, var vērsties pie uzklausīšanas amatpersonas jebkurā izlīguma procedūras stadijā, lai nodrošinātu savu procesuālo tiesību efektīvu īstenošanu. Skatīt arī 18. punktu Komisijas paziņojumā 2008/C 167/01 par izlīguma procedūras kārtību karteļu lietās, lai pieņemtu lēmumus saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 7. un 23. pantu, OV C 167, 2.7.2008., 1. lpp.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 66/4

Uzklausīšanas amatpersonas nobeiguma ziņojums (1)

COMP/M.6314 – Telefónica UK/Vodafone UK/Everything Everywhere/JV

2013/C 66/03

Eiropas Komisija 2012. gada 6. martā saņēma paziņojumu par ierosinātu koncentrāciju, ievērojot Apvienošanās regulas (2) 4. pantu, kuras rezultātā uzņēmumi Telefónica UK Limited, Vodafone Group plc un Everything Everywhere Limited, ko kopīgi kontrolē uzņēmumi France Télécom un Deutsche Telekom, iegūst Apvienošanās regulas 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē kopīgu kontroli pār jaunizveidotu kopuzņēmumu, kurš uzņēmumiem Apvienotajā Karalistē sniegs dažādus mobilās komercijas pakalpojumus. Komisija 2012. gada 13. aprīlī pieņēma lēmumu ierosināt lietu saskaņā ar Apvienošanās regulas 6. panta 1. punkta c) apakšpunktu.

2012. gada 14. jūnijā un 10. jūlijā es saņēmu, attiecīgi, uzņēmuma Hutchinson 3G UK Limited (Three UK) un uzņēmuma Lloyds Banking Group pieteikumus tos uzklausīt kā ieinteresētās trešās personas atbilstoši Apvienošanās regulas 18. panta 4. punktam. Three UK un Lloyds Banking Group pierādīja būtisku ieinteresētību lietā. Paziņotā koncentrācija varētu ietekmēt to konkurētspēju attiecībā uz mobilo maksājumu pakalpojumu piedāvājumu Apvienotajā Karalistē. Bez tam Lloyds Banking Group ir potenciāls jaunā kopuzņēmuma klients. Turklāt abi uzņēmumi šā procesa gaitā ir iesnieguši vairākus dokumentus. Ņemot to vērā, es ziņotāju puses informēju par savu lēmumu atzīt Three UK un Lloyds Banking Group par ieinteresētām trešām personām.

Pamatojoties uz papildu pierādījumiem, kas tika iegūti padziļinātās izmeklēšanas posmā, Komisijas dienesti secināja, ka ierosinātais darījums nevarētu radīt būtiskus traucējumus efektīvai konkurencei iekšējā tirgū un tādēļ tas ir saderīgs ar iekšējo tirgu un EEZ līgumu. Tāpēc pusēm iebildumi netika nosūtīti.

Lēmuma projektā ir paredzēts atļaut ierosināto koncentrāciju, neizvirzot nekādus nosacījumus. Es neesmu saņēmis nevienu sūdzību par ziņotāju pušu vai citu pušu procesuālo tiesību efektīvu īstenošanu. Lēmuma projektā nav nekādu iebildumu, par kuriem pusēm nebūtu bijusi iespēja paust viedokli. Ņemot to vērā, es uzskatu, ka šajā lietā visi lietas dalībnieki ir varējuši efektīvi īstenot savas procesuālās tiesības.

Briselē, 2012. gada 8. augustā Michael ALBERS

(1) Saskaņā ar 16. un 17. pantu Eiropas Komisijas priekšsēdētāja 2011. gada 13. oktobra Lēmumā 2011/695/ES par uzklausīšanas amatpersonas amatu un darba uzdevumiem noteiktu konkurences lietu izskatīšanā (OV L 275, 20.10.2011., 29. lpp.).

(2) Padomes Regula (EK) Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp.).
51.

Paziņojumā uzsvērtās iniciatīvas, lai apkarotu seksuālo vardarbību pret bērniem un viņu seksuālo izmantošanu, izraisa vairākus ar datu aizsardzību saistītus jautājumus, kas rūpīgi jāapsver visiem, kuri iesaistīti attiecīgajā darbības jomā: — tā kā ziņošanas rīki no datu aizsardzības viedokļa ir sensitīvi, šādu rīku izstrādāšanai jābalstās uz pienācīgu juridisko pamatu. EDAU iesaka 2.2.3. punktā paredzētā ES mēroga ziņošanas rīka izstrādi bērniem skaidri noteikt likumā. Viņš arī iesaka skaidri definēt to, kas jāsaprot ar “kaitējošu saturu un rīcību”, par ko var ziņot ar bērniem paredzēto ES mēroga ziņošanas rīku; — EDAU mudina nozari izstrādāt ziņojumu standartformas ar prasību minimumu, kuru struktūra paredz pēc iespējas mazāku personas datu apstrādi, attiecinot to tikai uz tiem datiem, kas pilnīgi nepieciešami; — varētu precīzāk noteikt kārtību, kādā veicama paziņošana pa uzticības tālruņiem. Eiropas prakses kodekss, ieskaitot vienotu ziņošanas kārtību un datu aizsardzības pasākumus, tostarp arī attiecībā uz pārrobežu apmaiņu ar personas datiem, uzlabotu datu aizsardzību šajā jomā; — lai garantētu tādu ziņošanas rīku izstrādi, kas nodrošina augstu datu aizsardzības līmeni, datu aizsardzības iestādēm jārisina konstruktīvs dialogs ar nozari un citām iesaistītajām personām; — sadarbība starp nozari un tiesībaizsardzības iestādēm attiecībā uz paziņošanu par materiāliem, kuros atainota vardarbīga izturēšanās pret bērnu, un to izņemšanu no interneta drīkst notikt tikai saskaņā ar pienācīgu juridisko pamatu. Šādas sadarbības veidi jānosaka skaidrāk. Tas attiecas arī uz sadarbību starp nozari un veidojamo Eiropas Kibernoziegumu apkarošanas centru; — EDAU uzskata, ka jārod pareizais līdzsvars starp likumīgi noteikto mērķi cīnīties pret nelikumīgu saturu un līdzekļiem, kurus tam izmanto. Viņš atgādina, ka veikt jebkuru rīcību telekomunikācijas tīkla uzraudzībai, ja tā īpašos gadījumos ir nepieciešama, ir tiesībaizsardzības iestāžu uzdevums.
41.

Direktīvas 71. panta 2. punkta c) apakšpunkts paredz kompetento iestāžu pilnvaras veikt pārbaudes uz vietas. Atšķirībā no priekšlikuma Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (15) šajā noteikumā nav nevienas atsauces uz kompetento iestāžu pilnvarām “iekļūt privātās telpās, lai konfiscētu dokumentus”. Tas varētu nozīmēt, ka pārbaudes pilnvaras attiecas tikai uz ieguldījumu sabiedrību telpām un neattiecas uz privātām telpām. Tāpēc skaidrības labad es ieteiktu šo ierobežojumu skaidri precizēt tekstā. Ja Komisijas iecere tomēr ir atļaut privātu telpu pārbaudes, EDAU atsaucas uz savu piezīmi par šo jautājumu viņa atzinumā par minēto priekšlikumu (16), kurā viņš pauž uzskatu, ka pamatota būtu vispārēja prasība visos gadījumos saņemt tiesu iestādes iepriekšēju atļauju neatkarīgi no tā, vai to paredz valsts tiesību akti, ņemot vērā attiecīgo pilnvaru potenciāli agresīvo raksturu.
36.

Visbeidzot, runājot par 70. panta 2. punkta c) apakšpunktu, EDAU ir gandarīts, ka šajā noteikumā dalībvalstīm ir noteikts pienākums nodrošināt gan apsūdzētās personas, gan apsūdzētāja personas datu aizsardzību saskaņā ar Direktīvā 95/46/EK izklāstītajiem principiem. Tomēr viņš ierosina svītrot no teksta vārdus “izklāstītajiem principiem”, lai atsauce uz Direktīvu būtu plašāka un saistošāka. Attiecībā uz pienākumu šo sistēmu praktiskajā īstenošanā ievērot datu aizsardzības tiesību aktus EDAU jo īpaši gribētu uzsvērt 29. panta darba grupas ieteikumus, kas tika sniegti 2006. gada atzinumā par ziņošanas sistēmām. Cita starpā, īstenojot valstu sistēmas, attiecīgajām organizācijām jāpatur prātā, ka: jāievēro samērība, pēc iespējas ierobežojot to personu kategorijas, kas ir tiesīgas ziņot, to personu kategorijas, kas var tikt vainotas pārkāpuma izdarīšanā, un pārkāpumus, kuros personas var tikt vainotas; jāveicina identificētu un konfidenciālu ziņojumu, nevis anonīmu ziņojumu iesniegšana; jānodrošina ziņotāju identitātes izpaušana, ja ziņotājs ļaunprātīgi iesniedzis maldinošus ziņojumus; un stingri jāievēro datu uzglabāšanas termiņi.
38.

Uzraudzības komiteja īpaši apzinājās to, ka ir svarīgi uzlabot informācijas plūsmu starp dalībvalstu iestādēm un OLAF. Uzraudzības komiteja centās nodrošināt, ka dalībvalstis atturas no tādas darbības, kas varētu aktīvi traucēt OLAF tā izmeklēšanas pasākumā, piemēram, no pierādījumu vai dokumentācijas nesniegšanas OLAF vai no šādas informācijas aizturēšanas. Izskatot ziņojumus par lietām, kas ilgušas vairāk nekā deviņus mēnešus, Uzraudzības komiteja konstatēja, ka vairākās lietās OLAF kā iemeslu izmeklēšanas nepabeigšanai šajā laika posmā norādījis dalībvalstu nesadarbošanos (26). Lai arī dažos izskatītajos gadījumos šis iemesls nav precīzi izmatots, pārējos gadījumos tas ir norādīts pareizi. Uzraudzības komiteja konstatēja arī to, ka OLAF ir saskāries ar grūtībām identificēt attiecīgās kompetentās valsts iestādes, kas varētu sniegt tam nepieciešamo palīdzību, kad tas veic, piemēram, pārbaudes komersantu telpās. Tādēļ Uzraudzības komiteja atzinumā Nr. 4/2011 atbalstīja grozījumu Regulā (EK) Nr. 1073/1999, kura mērķis ir likt katrai dalībvalstij nekavējoties norādīt attiecīgo valsts kompetento iestādi, kas sniegs palīdzību OLAF tā veiktajā izmeklēšanā, galvenokārt tiešo izdevumu jomā.
4.

Lai to sasniegtu, Paziņojumā apskatīti humānās palīdzības, robežpārvaldības, vīzu, patvēruma, imigrācijas un integrācijas ekonomiskās nepieciešamības jautājumi. Tajā ir atsauces uz virkni likumdošanas ierosinājumu, no kuriem daži ir jauni, bet citi jau iesniegti apspriešanai. Daudzi no šiem priekšlikumiem ir saistīti ar robežpārvaldību, kas veido svarīgu Paziņojuma daļu. Daži no tiem ietvertu liela mēroga personas datu apstrādi.
20.

I pielikuma 6. punktā ir nepārprotami pieprasīta “respondenta identifikācija”. Līdzīgi viens no jautājumiem, kas apsekojuma ietvaros jāuzdod par fizisku vardarbību no partneru un citu personu puses, ir “kas to izdarīja” (I pielikuma 7. punkta 1. apakšpunkts). Ja uz šādiem jautājumiem atbild, norādot vārdu, dati attiecas uz tieši identificētām privātpersonām.
19.

Turklāt nav pietiekami izstrādāts ne riska indikatoru jēdziens, ne arī “riska novērtējuma” jēdziens, un šis pēdējais ir viegli sajaucams ar “profilēšanas” jēdzienu. Minēto līdzīgumu pat vēl pastiprina iecerētais mērķis, kas paredz izveidot “uz faktiem balstītus ceļošanas un uzvedības modeļus”. EDAU apšauba saistību starp sākotnējiem faktiem un modeļiem, kas izsecināti no šiem faktiem. Procesa mērķis ir piemērot personai riska novērtējumu – un varbūt arī piespiedu pasākumus – balstoties uz faktiem, kas nav saistīti ar šo personu. Kā jau norādīts EDAU iepriekšējā atzinumā par priekšlikumu attiecībā uz ES izcelsmes PDR, EDAU visvairāk ir norūpējies par to, ka “lēmumus par cilvēkiem pieņems, par pamatu ņemot uzvedības modeļus un kritērijus, kas būs noteikti, izmantojot vispārīgus datus par pasažieriem. Līdz ar to lēmumus par kādu cilvēku var pieņemt, par atsauci (vismaz daļēji) izmantojot uzvedības modeļus, kas ir iegūti no citu personu datiem. Tātad lēmumus pieņems saistībā ar abstraktu kontekstu, un tas var nozīmīgi ietekmēt datu subjektus. Cilvēkiem ir ļoti grūti pasargāt sevi no tādiem lēmumiem” (10).
b)

nātrija benzoāts kā produktu tirgus, kas ir nodalīts no sorbātu tirgus, vienlaikus atstājot atklātu jautājumu par to, vai kālija benzoāts un kalcija benzoāts ir daļa no tā paša tirgus;
18.

Priekšlikuma pirmajā punktā (“Nelikumīga satura izplatības samazināšana un cīņa ar kaitējošu rīcību tiešsaistē” (12)) kā viena no svarīgākajām darbībām iekļauta kontaktpunktu nodrošināšana ziņošanai par nelikumīga satura izplatību un kaitējošu rīcību tiešsaistē. Nav nekādu šaubu, ka, lai šo jautājumu veiksmīgi atrisinātu, nelikumīgs saturs vai kaitējoša rīcība ir jādara zināma kompetentām iestādēm illegal content or harmful conduct must be brought to the attention of the competent authorities. Kontaktpunkti patiesībā jau ir izveidoti saistībā ar bērnu aizsardzību, kā arī, piemēram, cīņai pret surogātpastiem (13).
4.

EDAU pauž gandarījumu par to, ka Komisija, sagatavojot lēmumu par IMI, lūdza 29. panta darba grupas atzinumu. EDAU aktīvi piedalījās tās apakšgrupas darbā, kas risina ar IMI saistītus jautājumus, un atbalsta 29. panta darba grupas atzinumā minētos secinājumus. EDAU arī pauž gandarījumu par to, ka Komisija pirms lēmuma par IMI pieņemšanas neoficiāli ar to konsultējās. Tas deva iespēju sniegt priekšlikumus pirms lēmuma pieņemšanas, kas bija īpaši svarīgi, jo procedūra attiecās tieši uz Komisijas lēmumu, nevis Komisijas priekšlikumu, kam seko likumdošanas procedūra, kurā iesaistīta Padome un Eiropas Parlaments.
—

Komisija ir pilnvarota uzlikt sodanaudas tikai piecu gadu laikā no dienas, kad pārkāpumi tiek pārtraukti. Noilguma periodu pārtrauc tik ilgi, kamēr nav zināms tiesvedības galīgais rezultāts. Tas attiecas uz to juridisko personu, kas ir tiesvedības puse. Tiek uzskatīts, ka tas attiecas arī uz citām juridiskām personām, kuras veido daļu no tā paša uzņēmuma (t.i., no tās “pašas saimnieciskās vienības”). Komisija var pieņemt jaunu lēmumu tad, kad pēc šīs tiesvedības pabeigšanas atkal ir uzsākta administratīvā procedūra. Tā tas bija pašreizējā izmeklēšanā.