ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5.3

Eiropas Vides aģentūra 2005. gadā ir secinājusi, ka 2030. gadā būs iespējams saražot tādu biomasas apjomu, kas veidotu 230 līdz 300 megatonnām naftas ekvivalenta (Mtoe) gadā (kas atbilst 9,6 vai 12,6 x1019 džouliem), neatstājot negatīvu ietekmi ne uz vidi, ne arī uz ES pilnīgu pašapgādi ar lauksaimniecības produktiem. Tas atbilstu apmēram 20 % ES 25 valstīs patlaban izmantojamās primārās enerģijas. Turklāt ik gadus 100 Mtoe tiktu saražotas no atkritumiem, 40 līdz 60 Mtoe no mežsaimniecības izejvielām, kā arī 90 līdz 140 Mtoe no lauksaimniecības produktiem. No biogēnām izejvielām būtu iespējams ražot ne tikai enerģiju, bet arī plašu tādu produktu klāstu, kam cenu dēļ patlaban nav lielas ekonomiskas nozīmes. Izmantojot saprātīgas izejvielu un apstrādes kombinācijas, ka arī īstenojot jaunas pārstrādes stratēģijas, piemēram, bioplastmasas drīzumā varētu kļūt par konkurētspējīgiem produktiem.
2.3.2.1

Situācija panīkušajos reģionos: jānosaka minēto reģionu trūkumi no dažādiem aspektiem, ņemot vērā šādus faktorus: problēmas, ko reizēm rada vēsturiskā atkarība no viena veida rūpniecības vai uzņēmējdarbības nozares; nelabvēlīga apkārtējā vide vai vides apstākļu pasliktināšanās, nepietiekamas vai nepiemērotas infrastruktūras, kas kavē pāreju uz tūrisma nozari, darbaspēks, kura kvalifikāciju nevar izmantot tūrisma nozarē; sociālā vide, kas nav piemērota jauninājumu, kā, piemēram, tūrisma, integrācijai. Īpaši jāņem vērā tas, ka panīkušie reģioni nav tradicionālā tūrisma reģioni, līdz ar to sevišķi grūti atrast pareizo tūrisma veidu: kultūras un arheoloģijas tūrisms, sporta tūrisms, izglītojošais vai kāds no daudziem citiem alternatīviem tūrisma veidiem. “Pozitīvā pieredze” it īpaši tiek atzīta kā visu tūrisma produktu pamats, tā jāapzina un jāveicina.
2.1.2

Pieņemot Padomes Regulas (EEK) Nr. 2080/93 (7) un 3699/93 (8), kopuzņēmumu finansējums tika iekļauts Zivsaimniecības virzības finansēšanas instrumentā (ZVFI). Saskaņā ar subsidiaritātes principu dalībvalstis bija atbildīgas par projektu izvēli, vadību un uzraudzību, kā arī par subsīdiju izmaksu. Minētās subsīdijas sākotnēji tika maksātas tādā pašā apjomā kā par kuģu norakstīšanu lūžņos vai eksportu, un pakāpeniski samazinājās līdz 80 % no summas, kas tika maksāta par kuģa norakstīšanu lūžņos. Līdz ar to Kopienas kuģu īpašnieks pilnīgi pamatoti varēja uzskatīt, ka starpība starp subsīdijām kuģu norakstīšanai lūžņos un kopuzņēmumu eksporta darījumiem paredzētajām subsīdijām radusies tādēļ, lai saglabātu labvēlīgas attiecības starp ES un jauno kopuzņēmumu, kas no īpašnieka saņem kuģi(kuģus). Minētie principi tika saglabāti Padomes 1998. gada 3. novembra Regulā Nr. 2468/1998 (9), ar ko atceļ Regulu 3699/1993, un Padomes 1999. gada 17. decembra (10) Regulā Nr. 2792/1999, lai gan ir vērts piebilst to, ka pēdējā norādītajā Regulā ir vienkāršots kopuzņēmuma jēdziens, definējot to kā “komercuzņēmumu ar vienu vai vairākiem partneriem, kas ir tās trešās valsts pilsoņi, kurā kuģis reģistrēts” (11).
3.2.2

VPP ļauj izmantot privātā sektora efektivitāti un ieviest piemērotus riska sadales mehānismus starp valsts sektoru un privāto sektoru. Diemžēl tas ne vienmēr tā ir bijis, īpaši saistībā ar atsevišķiem lieliem informācijas tehnoloģijas projektiem. Riska nodošanas, kā arī vēlākās riska un ar to saisttās atlīdzības izlīdzināšanas iespēja projekta struktūras ietvaros ir izrādījusies ļoti nozīmīga, jo tā VPP ļauj uzlabot publiskā sektora pasākumu izdevīgumu (Value for Money) (…).
3.13

No vienas puses, sports izmanto tūrisma infrastruktūras priekšrocības un pakalpojumus un, no otras puses, veicina tūrismu, kas gūst ievērojamu labumu no sporta pasākumiem, kuri notiek tūristu ceļu galamērķos: ievērojiet cilvēku skaitu, kuri ceļo, lai noskatītos Pasaules Futbola čempionātus vai Olimpiskās spēles, un, kas svarīgāk, iztēlojieties to popularitāti, kādu no šādiem pasākumiem var iemantot tos uzņemošā valsts.
1.3

Būtiska nozīme ir arī likumīgo aizbildņu, skolu, izglītības, sporta vides u. c. pārstāvju apmācībai, jo daudziem pieaugušajiem nav vajadzīgo prasmju. EESK pauž gandarījumu par Komisijas nodomu organizēt medijpratības kampaņas bērniem un viņu likumīgajiem aizbildņiem, izmantojot iepriekš minētos tīklus un informācijas izplatītājus. Komiteja stingri mudina tās attiecināt arī uz citām organizētas pilsoniskās sabiedrības organizācijām, lai palielinātu to ietekmi un izstrādātu radošus risinājumus, jo dažās dalībvalstīs tām ir ilga priekšplāna pieredze vietējā līmenī. Tādēļ būtu finansiāli jāatbalsta to darbība.
2.1.

New Space ” ekosistēmas attīstību, iekļaujot to starp galvenajām prioritātēm savā kosmosa programmā. Lai to panāktu, Komisija ir uzsākusi CASSINI iniciatīvu Eiropas Komisijas priekšlikuma mērķis ir izstrādāt programmu garantētu un noturīgu satelītsakaru nodrošināšanai. Komisija ir apņēmusies veicināt inovāciju kosmosa nozarē un vēl vairāk sekmēt plaukstošas ES “” ekosistēmas attīstību, iekļaujot to starp galvenajām prioritātēm savā kosmosa programmā. Lai to panāktu, Komisija ir uzsākusiiniciatīvu ( 6 ) . Konkrēti, tas nodrošinātu, ka visā pasaulē valdības līmeņa lietotājiem ilgtermiņā ir pieejami uzticami, droši un rentabli satelītsakaru pakalpojumi, kas atbalsta kritiski svarīgo infrastruktūru aizsardzību, uzraudzību, ārējās darbības un krīžu pārvaldību, tādējādi palielinot dalībvalstu noturību.
1.3.

Tomēr Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) budžetā jau ir ņemtas vērā pašreizējās finansējuma vajadzības un vidēja termiņa un ilgtermiņa saistības. To nevajadzētu izmantot ārkārtas pasākumu finansēšanai. Pie tam, ņemot vērā to, ka dažas ES valstis jau ir izlietojušas līdzekļus no ELFLA vai plāno tos izmantot, EESK uzskata, ka Komisijai būtu jānosaka cits finansējuma avots ārpus kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) budžeta šā pasākuma īstenošanai, neierobežojot ELFLA līdzekļus turpmākajos gados.
2.2.

Papildus tam uzmanība vērsta arī uz to, kā pakāpeniski var izbeigt atkarību no Krievijas naftas un oglēm, kuras ES var saņemt no plašāka potenciālo alternatīvo piegādātāju loka. ES importē 90 % no patērētās gāzes, un Krievija nodrošina vairāk nekā 40 % no ES kopējā gāzes patēriņa. No Krievijas tiek importēti arī 27 % naftas un 46 % ogļu.
4.6.

EESK vēlas uzsvērt, ka standarti ne tikai regulē produkta tehnisko aspektu, bet var ietekmēt arī cilvēkus. Tāpēc EESK aicina Eiropas Komisiju precīzāk noteikt, kā ES dalībvalstis būs atbildīgas par to, lai pilsoniskās sabiedrības apvienības varētu aktīvi piedalīties standartizācijas pasākumos. EESK aicina Eiropas Komisiju nodrošināt turpmākus finansiāla atbalsta pasākumus, kas palīdzētu MVU un ieinteresētajām sabiedrības grupām (piemēram, patērētāju organizācijām), kurām ir mazāk resursu, piedalīties standartizācijas procesos, lai nodrošinātu līdzsvarotu pārstāvību. Tie nodrošina plašu neatkarīgu ekspertīzi un pieredzi, kas attiecas uz standartizācijas procesiem. EESK arī vērš uzmanību uz to, ka, neraugoties uz to brīvprātīgo raksturu, standartu nepiemērošana var radīt ievērojamas nelabvēlīgās sekas, tostarp atbildības un atbilstības nodrošināšanas problēmas.
3.10.

EESK atbalsta ESAP izmantošanu un atsevišķas informācijas sniegšanu bez maksas. Taču licenču vai datu vākšanas, sagatavošanas un pārvaldības izmaksas varētu būt augstas. Būtu jārada fiskāli stimuli un subsīdijas MVU, lai samazinātu datu sniegšanas izmaksas, it īpaši saistībā ar obligātajiem ziņojumiem. Uzņēmumu un citu kapitāla tirgus dalībnieku ieguldījumi programmatūrā un aparatūrā ir jāatbalsta no ES fondiem, lai varētu pienācīgi izmantot ESAP un ar to mijiedarboties. Šajā saistībā ir vajadzīga lielāka iesaiste dalībvalstu līmenī. MVU būtu jāatbrīvo no jebkādām maksām neatkarīgi no publicētās informācijas apjoma. Maksām, ja tādas tiek piemērotas, vajadzētu būt pārredzamām, un tās būtu jānosaka tiešā saistībā ar datu pārvaldības izmaksām.
3.15.

Paziņojumā ierosināti šādi mērķi: līdz 2028. gadam par katru tonnu CO 2 , ko industriāli uztver, transportē, izmanto un uzglabā, jāziņo un tā jāuzskaita pēc fosilās, biogēniskās vai atmosfēriskās izcelsmes; līdz 2030. gadam vismaz 20 % no oglekļa, ko izmanto ķīmiskajos un plastmasas produktos, vajadzētu būt no ilgtspējīgiem nefosiliem avotiem; un līdz 2030. gadam no atmosfēras ik gadu būtu jāpiesaista 5 miljoni tonnu CO 2 , kas būtu jānovieto pastāvīgā uzglabāšanā, izmantojot līderprojektus.
3.5.1.

Līdztekus tīram ūdenim, kā minēts iepriekš, veselīga augsne pārtikas pamatvielu audzēšanai ir viens no svarīgākajiem resursiem visām dzīvajām radībām, tostarp cilvēkiem un dzīvniekiem. Pasaules iedzīvotāju skaits pieaug: līdz gadsimta beigām mums ilgtspējīgā veidā būs jāpabaro aptuveni 10 miljardi cilvēku. Tradicionālā pārtika un lauksaimniecība ir viens no avotiem, kas rada visvairāk siltumnīcefekta gāzu CO 2 un metāna. Tas nozīmē, ka ir vajadzīga aktīva pētniecība un izstrāde, lai pētītu un izstrādātu klimatneitrālas lauksaimniecības metodes ilgtspējīgai pārtikas ražošanai 10 miljardiem pasaules cilvēku. Pašlaik aptuveni 10 % no lauksaimniecībai un zemkopībai paredzētā ES budžeta tiek tērēti pētniecībai un izstrādei; EESK iesaka palielināt šo apmēru līdz 20 %, lai veicinātu pētniecību un izstrādi saistībā ar jaunām, ilgtspējīgām lauksaimniecības tehnoloģijām, tostarp it īpaši robotiku lauksaimniecības tehnoloģiju un pārtikas jomā.
1.9.

EESK uzskata, ka kvalitatīvu reciklējamu atkritumu eksports un it īpaši tādu atkritumu eksports, kuros ir augsts kritiski svarīgo izejvielu saturs, kaitē ES ilgtspējai un mazina tās globālo konkurētspēju. Ir vajadzīgi ieguldījumi atkritumu apsaimniekošanas infrastruktūrā, it īpaši valstīs, kurās tiek sāktas pārkāpuma procedūras. Būtu jāveic atkritumu eksporta apjomu pamatnovērtējums, lai konstatētu izmaiņas atkritumu sūtījumos un tādējādi aizsargātu Eiropas Savienību un atbalstītu to ES mērķu sasniegšanu, kas aprakstīti zaļajā kursā un aprites ekonomikas rīcības plānā.
4.2.1.

Eiropas Savienībā ir liels augu izcelsmes proteīnu deficīts, un lielākā daļa no ES lauksaimniecības nozarei nepieciešamā daudzuma, it īpaši tādas barības sastāvdaļas kā sojas pupiņas, tiek importēta. Neraugoties uz ES lauksaimnieciskās ražošanas vērības un eksporta pieaugumu, 2018. gadā ES bija kaloriju neto importētāja (atkarīga no importa 15 % apmērā). Augsts piena produktu un gaļas ražošanas līmenis ir iespējams, pateicoties proteīniem bagāto augu (it īpaši sojas pupiņu un sojas pupiņu raušu) masveida importam no Amerikas kontinenta. Atkarība no importētas pārtikas aizsākās līdz ar pēckara tirdzniecības nolīgumiem starp ES un ASV. Amerikas Savienotās Valstis ir piekritušas Eiropas kviešu un piena produktu tirgu aizsardzībai, savukārt ES ir noteikusi ASV tarifu atbrīvojumu kukurūzai un sojas produktiem. Tāpēc eļļas augi un milti nonāk Eiropas Savienībā par pasaules tirgus cenām. Sojas pupiņu ražošana Eiropā saglabājas ļoti zemā līmenī, jo ģenētiski nemodificētu sojas pupiņu ražošana nav ekonomiski rentabla un Ziemeļeiropā ir nepiemērots klimats, tāpēc sojas pupiņu un sojas miltu imports ir ievērojami pieaudzis (+49 % un + 87 % laikposmā no 1986. līdz 2013. gadam).
1.6.

Ierosinātā regula attieksies uz visām ES aviosabiedrībām un visām to veiktajām darbībām neatkarīgi no tā, vai tās darbojas EEZ vai starptautiskā mērogā; tomēr uz aviosabiedrību tīkliem ārpus ES tā attieksies tikai tiktāl, ciktāl tiek sniegti pakalpojumi no kādas ES lidostas. Visus pārējos trešo valstu aviosabiedrību sniegtos globālos pakalpojumus neietekmētu prasība par ilgtspējīgas aviācijas degvielas maisījuma obligāto minimumu. Tāpēc aviācijas degvielas un ilgtspējīgas aviācijas degvielas sagaidāmā cenu atšķirība varētu radīt konkurences priekšrocības trešo valstu aviosabiedrībām. Laikā, kad aviācijas nozare visā pasaulē cenšas atgūties no smagākās krīzes tās pēckara vēsturē, ES aviosabiedrībām nevajadzētu vienpusēji segt papildu izmaksas. Turklāt, ja cenu starpība būtu jāsedz pasažieriem, ES pasažieriem vilinošāki būtu videi mazāk draudzīgi lidojumi, kurus veic trešo valstu aviosabiedrības.
4.13.

Atkritumi ir jāapsaimnieko saskaņoti, jo to segregācija un apstrāde ES reģionos un katras valsts vietējā līmenī ir atšķirīga, un tas samazina piesārņojuma novēršanas un pārvaldības efektivitāti. Būtu jāaizliedz jebkādu ES standartiem neatbilstošu atkritumu eksports neatkarīgi no regulatīvajiem pasākumiem valstī, uz kuru tos paredzēts eksportēt. Turklāt ES atkritumi ir jāapsaimnieko un atkārtoti jāizmanto vienā un tajā pašā teritorijā vai tur, kur ir piemērotas pārstrādes iekārtas, lai novērstu to ietekmi uz trešām valstīm, izņemot, ja atkritumi tiek izmantoti kā izejvielas videi draudzīgā ilgtspējīgā ražošanā.
3.5.

Tehnoloģiskā sinerģija ir iespējama pirmām kārtām zemākos tehnoloģiju gatavības līmeņos, kā arī attiecībā uz komponentiem un apakšsistēmām. Digitālajā, piemēram, mākslīgā intelekta, augstas veiktspējas datošanas un blokķēdes tehnoloģijas, jomā daudzi bāzes modeļi un teorijas dažādās nozarēs ir vienādi. Kopīgs pētniecības darbs šajos līmeņos paātrinātu konkrētām nozarēm pielāgotu risinājumu izstrādi un atbrīvotu resursus to ieviešanai. Ar jaunu pārvaldības partnerības pieeju starp nozari, publiskajām iestādēm, sociālajiem partneriem un citām ieinteresētajām personām būtu jānodrošina taisnīga pārkārtošanās ekosistēmām to digitālās un zaļās pārveidošanas laikā. Par prioritāti jānosaka sinerģijas meklējumi starp tām ekosistēmām un nozarēm, kas virzībā uz noturības un ilgtspējas mērķiem trijās to dimensijās – vides, sociālajā un pārvaldības – saskaras ar vislielākajiem šķēršļiem. Jāsekmē MVU dalība Eiropas, starpdisciplināros un starpnozaru klasteros, sasaistot aeronautikas, kosmosa un aizsardzības ekosistēmu kritiskās vērtību ķēdes it īpaši ar mobilitāti, autobūvi, transportu un veselības aizsardzību. Šiem klasteriem jāsaņem atbalsts, lai palīdzētu tiem pārvarēt satricinājumus un novērst vājās vietas vai padarīt tos daudzveidīgākus, ar praktisku un ilgtspējīgu konkurētspējas plānu palīdzību savienojot tos ar vietējiem un pārrobežu partneriem.
3.9.3.

EESK atkārtoti uzsver, ka lielākais regulatīvais slogs iedzīvotājiem un uzņēmumiem joprojām tiek radīts valstu līmenī – valsts iestāžu izmantoto transponēšanas procedūru un metožu un Savienības tiesību aktu neatbilstīgas piemērošanas dēļ. Ja valstu likumdevēji, izmantojot savu rīcības brīvību, nolemj pievienot prasības valsts līmenī, tas ir jādara pārredzami, jāpaziņo par to Komisijai un citām valsts iestādēm un jāpaskaidro iemesli saskaņā ar to saistībām Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu. Dalībvalstīm būtu arī jāņem vērā to ieviesto papildinājumu iespējamā ietekme uz vienotā tirgus integritāti un netraucētu darbību un, ja iespējams, būtu jāatturas no pasākumiem, kas varētu izraisīt būtiskus traucējumus un sadrumstalotību.
Izejvielu nozare Eiropas Savienībā nodrošina aptuveni 350 000 darbvietu, taču vēl vairāk nekā 30 miljoni darbvietu ir pakārtotajās ražošanas nozarēs, kuras ir atkarīgas no stabilas un nepārtrauktas minerālu izejvielu pieejamības. ES atkarība no metālu importa 2018. gadā bija no 75 % līdz 100 % (atkarībā no metāla), un vairāk nekā pusi no ES enerģijas vajadzībām izpilda neto imports. Izejvielu cenas ir ārkārtīgi svārstīgas, un resursi veido lielāko daļu no ražošanas izmaksām rūpniecībā ( 6 ) . Taču tās nozares Eiropas Savienībā, kuras ir atkarīgas no izejvielām, radīja pievienoto vērtību 206 miljardu EUR apmērā ( 7 )
4.4.

ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšana ”, kurā norādīts, ka “(..) ilgtspējīgas attīstības mērķi liks Eiropas Savienībai koncentrēties uz tādu ilgtspējīgu izaugsmi, kas ir saderīga ar planētas iespējām, uz labklājību, iekļautību un taisnīgumu. Ar to tiek atzīts, ka ekonomikai jākalpo cilvēkiem un planētai”. Dažas no daudzajām iniciatīvām, kuru mērķis ir sociālāka Eiropa, ir priekšlikums direktīvai par pienācīgu minimālo algu un rīcības plāns Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanai. EESK ir arī pieņēmusi atzinumu par Eiropas pamatdirektīvu par ienākumu minimumu Par vienu no galvenajām prioritātēm arī turpmāk jāizvirza vienotā tirgus tālāka integrācija. Tajā ietilpst arī Eiropas sociālo tiesību pīlāra principu īstenošana. Uzņēmējdarbības vides un sociālās vides uzlabošanai jāiet kopsolī. EESK atsaucas uz Komisijas darba dokumentu “”, kurā norādīts, ka “(..) ilgtspējīgas attīstības mērķi liks Eiropas Savienībai koncentrēties uz tādu ilgtspējīgu izaugsmi, kas ir saderīga ar planētas iespējām, uz labklājību, iekļautību un taisnīgumu. Ar to tiek atzīts, ka ekonomikai jākalpo cilvēkiem un planētai”. Dažas no daudzajām iniciatīvām, kuru mērķis ir sociālāka Eiropa, ir priekšlikums direktīvai par pienācīgu minimālo algu un rīcības plāns Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanai. EESK ir arī pieņēmusi atzinumu par Eiropas pamatdirektīvu par ienākumu minimumu ( 4 ) un atzinumu par Eiropas obligātajiem standartiem bezdarba apdrošināšanas jomā ( 5 )
3.2.8.

Uz datiem balstītas platformas ir visaugstāk vērtētie uzņēmumi, ņemot vērā to stratēģisko nozīmi digitālajos tirgos un to īstenoto oligopola kontroli pār konkrētām datu kopām. Tomēr ierobežotā datu pieejamība ES uzņēmumiem nosaka to, cik lielā mērā tie var piesaistīt datus inovāciju veicināšanai. Orientēšanās uz principu “uzvarētājs iegūst visu”, kas raksturīgs digitālajiem tirgiem, nozīmē to, ka daži lieli uzņēmumi atrodas tiešsaistes datu plūsmu krustcelēs un tādējādi iegūst informāciju, kas nav pieejama citiem pakalpojumu sniedzējiem. Pat ja datu aktīvi tiek izplatīti plašāk, tie reti ir pieejami ārpus nozares robežām, samazinot inovācijas iespējas starpnozaru inovācijai, ko īsteno nozare un citas struktūras. Tā kā nevienai platformai nav pienākuma veidot datu apkopojumus, galalietotāji nespēj kombinēt un sakopot visās nozarēs ģenerētos datus. EESK mudina Komisiju apsvērt, kā uzlabot uzņēmumu un privātpersonu veikto datu kontroli, par prioritāti izvirzot sistēmiskās platformas ( Big Tech ). EESK arī ierosina izveidot ES atbalstītu platformu, kas centralizētu un apkopotu visus ES publiskos datus, kas pieejami to uzņēmumu tirgū, kuri pieprasa pakalpojumu.
Itālijā pēc COP 25 pilsoniskās sabiedrības pārstāvji izvirzīja tiesību akta priekšlikumu izveidot Pilsoņu asambleju, par paraugu ņemot Francijā izveidoto organizāciju. Līdzīgs process tika uzsākts Apvienotajā Karalistē, izveidojot organizāciju Climate Assembly UK: the path to net zero .
3.2.

EESK min šādus iemeslus, kāpēc šis priekšlikums ir ārkārtējs, pat revolucionārs: — pirmo reizi ES budžeta resursus paredzēts izmantot ar netiešu parādu, kurš tiks atmaksāts nākamo 30 gadu laikā, — pirmo reizi resursi tiks nodrošināti, aizņemoties tos finanšu tirgos, un risinājums tiks pārbaudīts tirgū; šajā laikā ES kā kopums garantēs kopējo summu, — šā risinājuma rezultātā nākotnē varētu palielināties ES pašu resursi un attiecīgi samazināties tās tiešā atkarība no dalībvalstu iemaksām, — tas arī palielinātu Savienības finanšu bāzi no pašreizējiem 1,1 % no ES IKP līdz aptuveni 1,7 % salīdzināmā izteiksmē, — ar šo risinājumu tiek nodrošināts ļoti liels atbalsts ne tikai tām dalībvalstīm, kuras tieši skārusi pandēmija, bet arī tām dalībvalstīm, kurām ir nepieciešama palīdzība saistībā ar to strukturālajām reformām, — priekšlikums ļoti lielā mērā ir atkarīgs no finanšu instrumentu izmantošanas, kas nodrošinās efektīvāku resursu pārdali.
2.21.

Komisijas ierosinātās izmaiņas būtiski nemainīs prudenciālās uzraudzības tiesisko regulējumu un veicinās kolektīvos centienus mazināt pandēmijas ietekmi un tādējādi arī sekmēt strauju atveseļošanos. Šajā sakarā jāatzīmē, ka pašreizējo uzkrājumu līkņu piemērošana ienākumus nenesošiem aizdevumiem būtu jāatliek uz 24 mēnešiem, lai reaģētu uz vajadzību nodrošināt atbilstošas finansējuma plūsmas, kas var ierobežot pandēmijas ietekmi; ja šādi pasākumi netiks veikti, bankas saskarsies ar diviem pretrunīgiem stimulu kopumiem, kas izriet no attiecīgajiem noteikumiem: no vienas puses, pasākumi, kuru mērķis ir atbrīvot banku kapitālu jauniem finansējumiem vai novērst pārmērīgu spiedienu uz šo pašu kapitālu (piemēram, 9. SFPS pārejas noteikumu pārskatīšana), un, no otras puses, noteikumi, kas galu galā varētu radīt milzīgu spiedienu uz kapitālu vai vismaz atturēt bankas no finansējuma izsniegšanas saspringtos ekonomikas apstākļos, lai novērstu negatīvu ietekmi uz kapitālu. Prudenciālais atbalsta mehānisms, ja tas netiks pārskatīts, varētu būt vēl viens no šādiem noteikumiem, kas ekonomikas spriedzes un recesijas scenārijā attur no finansēšanas. Korekcija būtu jāpiemēro gan ar garantijām nodrošinātiem, gan nenodrošinātiem ienākumus nenesošiem aizdevumiem.
1.7.

EESK atzinīgi vērtē to, ka avansa maksājums ir palielināts no pašreizējiem 10 % līdz 25 % no paredzamās summas, taču ir jādara vairāk, lai reaģēšanas pasākumi būtu ātri un efektīvi.
3.1.1.

Pašreizējā ražošanas apjoma izaugsme jau ir sasniegusi savu augstāko līmeni pēc tam, kad 2017. gadā tā bija tikai 1,7 %. Potenciālā ražošanas apjoma izaugsme joprojām ir zemāka par 2008. gada līmeni, savukārt publiskie ieguldījumi ir ļoti tālu no atveseļošanās pēc to lielā krituma (par vairāk nekā ceturto daļu no to augstākā līmeņa) kopš krīzes sākuma.
3.3.

Daudzos gadījumos publiskā sektora dalībnieki (piemēram, valstu valdības un vietējās pašvaldības) un filantropijas sektora dalībnieki sadarbojas, lai papildinātu viens otru darbībās, kas stiprina mūsu sabiedrību. Filantropijas ietekme pieaugs, ja to varēs atbalstīt arī publiskās iestādes. EESK apzinās, ka filantropija palīdz cilvēkiem, taču tā nav daļa no “Eiropas sociālā modeļa”(solidāra sociālā aizsardzība, sabiedriskie pakalpojumi, sociālais dialogs) un nevar to aizstāt. Komiteja arī apzinās, ka filantropija ne vienmēr dod labumu tieši vistrūcīgākajiem iedzīvotājiem. Komiteja iesaka saglabāt un attīstīt solidāras sociālās aizsardzības sistēmas un atzīst labdarības organizāciju sniegto atbalstu šīm iedzīvotāju grupām.
3.6.1.

Daudzās dalībvalstīs vietējās pašvaldības pievēršas komercdarbības attīstībai, izmantojot valsts resursus vai iekārtas. Ja tiek izmantotas subsīdijas, tas var izraisīt negodīgu konkurenci. Piemēram, mazie un vidējie ēdināšanas un tūrisma uzņēmumi saskaras ar subsidētām sporta klubu, atpūtas centru utt. ēdnīcām. Vietējo pašvaldību rīcībā ir publiskie līdzekļi vai arī tās tos piedāvā šādiem klubiem un apvienībām, kuras nereti ir atbrīvotas no PVN maksāšanas un gūst labumu no sociālajām piemaksām, piemēram, brīvprātīgo darba. Šīs parakomerciālās darbības bieži organizē kā parasta komercuzņēmuma darbību (apgrozījuma un peļņas ziņā). Komiteja aicina Komisiju uzraudzīt šo parādību un noskaidrot, vai ES līmenī varētu izstrādāt valsts atbalsta noteikumu vai citu instrumentu pielāgojumus, lai reglamentētu šādas vietējās darbības, kuras dažkārt pat tiek subsidētas no ES fondiem!
3.1.

EESK ar gandarījumu atzīmē, ka, īstenojot vienu no programmas mērķiem (labāk apmierināt vajadzības un nodrošināt drošu iekārtas izņemšanu no ekspluatācijas), nākamajā posmā galvenā uzmanība tiks pievērsta izņemšanas no ekspluatācijas darbībām, kas saistītas ar radioloģiskās drošības problēmām. Minētās darbības būtu jāizvērtē saskaņā ar pieeju, kas orientēta uz ilgtspējīgu enerģētikas sistēmu, kas atbilst starptautiskajiem nolīgumiem, kurus parakstījusi ES (Parīzes nolīgums par klimata pārmaiņām, ES saistības panākt dekarbonizētu ekonomiku utt.).
3.14.

Stratēģijas mērķis ir likt politiķiem sadzirdēt nepietiekami pārstāvētos jauniešus. Šā mērķa panākšanai ir vajadzīga turpmāka rīcība, lai jauniešus, kas nav iesaistījušies darba tirgū un izglītības sistēmā, integrētu sabiedrībā. Neraugoties uz nelielo uzlabojumu, no jauniešiem, kuri nemācās, nestrādā un neapgūst arodu ( NEET ), 10,9 % vecumā no 15 līdz 24 gadiem un 17,7 % vecumā no 25 līdz 29 gadiem 2017. gadā joprojām bija “iestrēguši” šādā situācijā. Prasmju un kompetenču uzlabošanai ir pozitīva ietekme uz jauniešu nodarbināmību, taču šis faktors viens pats nenosaka nodarbinātības izaugsmi. Šādam iesaistes trūkumam ir būtiska ietekme uz jauniešu dzīvi un cerībām, jo tas var novest pie nabadzības un sociālās atstumtības. Turklāt valsts iestādes sedz izmaksas, ko rada NEET iedzīvotāju grupas nemācīšanās vai nestrādāšana un ko Eurofound (2012, 2014) lēš 1,2 % apmērā no valsts IKP. Šķiet, ka NEET iedzīvotāju grupa arī vairāk atbalsta ekstrēmisma un ksenofobijas ideoloģiju.