Komisijas paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam - Ziņojums par panākumiem iekšējā gāzes un elektroenerģijas tirgus izveidē SEC(2010)251 /* COM/2010/0084 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 11.3.2010 COM(2010)84 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Ziņojums par panākumiem iekšējā gāzes un elektroenerģijas tirgus izveidē SEC(2010)251 KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Ziņojums par panākumiem iekšējā gāzes un elektroenerģijas tirgus izveidē A. KONTEKSTS 2008. gada nogalē un 2009. gadā pasauli satricināja finanšu un ekonomikas krīze. Tā tieši ietekmēja pieprasījumu pēc enerģijas, un naftas cena starptautiskajā tirgū pieredzēja negaidītu kritumu, kas savukārt iespaidoja gāzes un elektroenerģijas cenas. Strīds starp diviem uzņēmumiem ārpus ES (Krievijas "Gazprom" un Ukrainas "Naftogaz") izraisīja nepieredzētu krīzi ES gāzapgādē. No 2009. gada 6. līdz 20. janvārim bija traucēta gāzes piegāde no Krievijas uz ES caur Ukrainu, bez gāzes atstājot vairākas dalībvalstis. Arī 2009. gads bija notikumiem bagāts — 2009. gada 13. jūlijā tika pieņemta trešā iekšējā enerģijas tirgus regulējuma pakete[1]. Šie dokumenti stingrāk regulē gāzes un elektroenerģijas tirgus, lai nodrošinātu to efektīvu atvēršanu un tādējādi panāktu zemākās iespējamās enerģijas cenas, lielāku energoapgādes drošību un ilgtspēju. Šajā ziņojumā[2] izklāstīts, kā minētie faktori ietekmēja ES elektroenerģijas un gāzes tirgu pagājušajā gadā un kā tie varētu ietekmēt tirgus turpmāko attīstību. B. NORISES GALVENAJāS JOMāS, NOVĒRŠAMIE TRūKUMI 1. Tiesību aktu īstenošana Lai pabeigtu iekšējā elektroenerģijas un gāzes tirgus izveidi un sagatavotos trešās regulējuma paketes ieviešanai, svarīgi ir pareizi īstenot pašreizējo direktīvu noteikumus[3]. 2009. gada jūnijā Eiropas Komisija uzsāka pienākumu neizpildes procedūru pret 25 dalībvalstīm elektroenerģijas jomā un 21 dalībvalsti gāzes jomā. Galvenie pārkāpumi ir pārredzamības trūkums, nepietiekama pārvades sistēmu operatoru sadarbība, nodrošinot maksimālo iespējamo starpsavienojumu jaudu, reģionālās sadarbības trūkums, nepietiekama dalībvalstu kompetento iestāžu rīcība izpildes jomā un atbilstošu strīdu izšķiršanas procedūru neesība[4]. 2009. gada oktobrī Komisija uzsāka pienākumu neizpildes procedūru pret divām dalībvalstīm saistībā ar gāzes tranzītu un uzglabāšanu[5]. Komisijas pienākumu neizpildes procedūras rezultātā Eiropas Kopienu tiesa atzina, ka Zviedrija un Beļģija nav pareizi īstenojušas noteikumus par regulatīvo iestāžu pilnvarām tīkla tarifu jomā[6]. Tiesa izskatīja vēl vienu lietu, kurā atzina, ka Beļģija nav izpildījusi pienākumu iecelt gāzes PSO[7]. Komisija arī palīdz dalībvalstīm pareizi un savlaicīgi (līdz 2011. gada 3. martam) transponēt trešās paketes jaunās direktīvas. Komisija ir publicējusi paskaidrojošās piezīmes par nošķiršanu, valsts regulatīvajām iestādēm, mazumtirdzniecības jautājumiem un gāzes uzglabāšanu[8]. 2. Tirgus integrācija 1. attēls. ES-27 elektroenerģijas bruto patēriņš mēnesī. [pic] Avots: Eurostat enerģētikas statistika. Ekonomikas krīze acīmredzami un ievērojami samazināja pieprasījumu pēc gāzes un elektroenerģijas. Vairākus gadus ES-27 elektroenerģijas patēriņš saglabājās salīdzinoši nemainīgs, bet tad aprīlī un maijā pēkšņi kritās par attiecīgi 12 % un 7 %. Pēc šī krituma patēriņš pamazām sāka atgriezties iepriekšējā līmenī, taču joprojām bija ievērojami zemāks nekā iepriekšējos gados. Gāzes patēriņa kritums bija vēl straujāks. Laikposmā no 2009. gada janvāra līdz martam ES-27 gāzes patēriņš samazinājās par ceturto daļu. Šo sarukumu galvenokārt izraisīja gāzes piegādes pārrāvumi no Krievijas caur Ukrainu, taču arī pēc 2009. gada marta krīzes gāzes patēriņš joprojām bija par vairāk nekā 16 % zemāks par 2008. gada marta līmeni. 2. attēls. ES-27 dabasgāzes bruto patēriņš mēnesī. [pic] Avots: Eurostat enerģētikas statistika. Apjomi un likviditāte vairumtirgū Lai gan elektroenerģijas un gāzes patēriņš 2009. gada pirmajā pusē ievērojami kritās, apgrozījums lielākajā daļā vairumtirgu salīdzinoši saglabāja agrākos apjomus. Likviditāte kopumā palielinājās, taču tirdzniecības aktivitāte ES gāzes glabātavās un biržās joprojām atpaliek no elektroenerģijas tirgiem. Kas attiecas uz elektroenerģijas atvasināto instrumentu tirgiem, finanšu krīze likusi izteiktāk pievērsties kompensējošiem darījumiem, lai samazinātu otras darījumu puses risku. Patīkams notikums ir centralizēto glabātavu tirdzniecības attīstība Vācijā, integrējot ieejas un izejas zonas. Vēl jāmin Eiropas elektroenerģijas biržu konsolidācija. EEX (( European Energy Exchange jeb Eiropas enerģijas birža) un "Powernext" kopīgi izveidoja EPEX ( European Power Exchange jeb Eiropas elektroenerģijas biržu), aktuāltirgus biržu Francijā, Vācijā un Čehijā, bet APX darbojas Nīderlandē, Beļģijā un Apvienotajā Karalistē. Turklāt "Nord Pool Spot", "EPEX Spot" un OMEL (Spānija) ir sākušas Eiropas mēroga cenu sasaistes ( price coupling ) projektu. Gāzes biržas ir izveidotas Austrijā un Dānijā, bet Itālija plāno sākt gāzes biržas darbību 2010. gada sākumā. 3. attēls. Likviditāte elektroenerģijas vairumtirdzniecības aktuāltirgū [pic] Arvien vairāk uzmanības tiek pievērsts elektroenerģijas un gāzes vairumtirgu regulējumam. Tiek paustas bažas, ka pašreizējais Eiropas finanšu un enerģētikas regulējums, kas attiecas uz šiem tirgiem, nespēj nodrošināt pietiekamu situācijas un darījumu pārredzamību. Tāpēc Komisija izskata iespējas 2010. gadā šajā jomā ierosināt jaunu tiesību aktu. Turklāt Komisija ir sākusi procedūru, lai pieņemtu lēmumu, ar kuru tiks grozītas Regulai (EK) Nr. 1775/2005 pievienotās pārredzamības pamatnostādnes. Ieguldījumi infrastruktūrā 2008. gada novembrī publicētajā otrajā stratēģiskajā enerģētikas pārskatā[9] izklāstītas ES enerģētikas prioritātes turpmākajos gados. Gāzes un elektroenerģijas infrastruktūras jomas prioritāte ir attīstīt energotīklus un jo īpaši risināt pārrobežu jaudas trūkumu, pārslodzi un trūkstošos infrastruktūras savienojumus. Eiropas enerģētikas programma ekonomikas atveseļošanai palīdz nodrošināt un paātrināt investīcijas enerģētikā un tādējādi tieši ietekmē ES ekonomiku un nodarbinātību. Tāpat arī tā sekmē energoapgādes drošību neaizsargātākajās dalībvalstīs un savieno "energosalas" ar pārējo ES enerģijas tirgu. Šajā Padomes un Parlamenta apstiprinātajā plānā[10] gāzes un elektroenerģijas starpsavienojumu projektiem paredzēti 2,365 miljardi euro. Reģionālajās iniciatīvās paveiktais[11] Reģionālo elektroenerģijas iniciatīvu uzmanības centrā ir pārslodzes novēršanas sadale un aprēķins, pārredzamības saskaņošana un tirgus balansēšanas integrācija. Centrālaustrumu, centrāldienvidu un centrālrietumu reģioniem drīz būs vienoti izsoles noteikumi reģionālā mērogā. Centrālrietumu reģionā vienotais izsoles birojs darbojas pēc saskaņotiem izsoles noteikumiem. Nākamais solis ir īstenot tirgu sasaisti ( market coupling ) pēc plūsmas principa. Tirgu sasaiste ieviesta arī Vācijas un Dānijas starpsavienojumos; tiek pētītas iespējas to ieviest uz Itālijas un Slovēnijas robežas. Enerģijas biržu konsorcijs ir sācis visas Eiropas cenu sasaistes testēšanu. Florences forums uzticēja projektu koordinācijas grupai izstrādāt modeli pārslodzes novēršanas harmonizēšanai starpreģionālā un, kad tas būs iespējams, ES mērogā, kā arī sagatavot priekšlikumu konkrētu pasākumu ceļvedim. Nākamā prioritāte ir trīs īstenošanas projekti jaunās ad hoc padomdevējas grupas ietvaros. Gāzes reģionālās iniciatīvas 2009. gadā koncentrējās uz šādām piecām prioritātēm: jauna starpsavienojumu jauda, piekļuve cauruļvadu jaudai, pārredzamība, savstarpējā savietojamība un apgādes drošība. Starp ilustratīvākajiem paveiktā darba piemēriem katrā no šīm jomām minama "open season" procedūras izveide, lai novērtētu tirgus pieprasījumu un piešķirtu jaudu Francijas un Spānijas starpsavienojumā; sekundārās jaudas platformas izveide Vācijā, Nīderlandē un Dānijā, lai piedāvātu konstanto jaudu pēc nākamās dienas principa; katras dienas datu publicēšana par pārvades jaudu un plūsmām ziemeļrietumu reģionā; izpēte, kā varētu paplašināt divvirzienu plūsmas iespējas dienvidu-dienvidaustrumu reģionā; starpsavienojuma punktu vienošanās un operatīvās balansēšanas vienošanās noslēgšana un EASEE–gas "Kopējās darbības prakses" īstenošana. Apgādes drošības paaugstināšana galvenokārt nozīmēja dalībvalstu gatavības līmeņa uzlabošanu, pilnveidojot piekļuvi uzglabāšanai un uzstādot divvirzienu plūsmu. Gāzes un elektroenerģijas reģionālās iniciatīvas, kuru īstenošanas stadijas atšķiras, nenoliedzami sekmē ciešāku tirgus integrāciju. Dažos gadījumos panākti ievērojami rezultāti, piemēram, centrālrietumu reģionā. Savukārt ir jomas, piemēram, balansēšana, kur panākt manāmus rezultātus, neraugoties uz regulatoru un citu iesaistīto personu pūlēm, izrādījies sarežģīti. Vairumā reģionā nav paveikts pietiekami, lai nodrošinātu pilnīgu atbilstību pašreizējo gāzes un elektroenerģiju regulu noteikumiem, tāpēc 2009. gada jūnijā tika uzsākti pienākumu neizpildes procesi. Reģionālo iniciatīvu nākotne Reģionālo iniciatīvu turpmākie panākumi ir atkarīgi no tā, kā tās spēs tikt galā ar vairākiem aktuāliem uzdevumiem. Pirmais uzdevums ir savietot reģionālo iniciatīvu augšupējo pieeju ar trešās regulējuma paketes lejupējo pieeju, jo īpaši attiecībā uz pamatnostādņu un tīkla kodeksu izveidi. Otrkārt, ja dažādi reģioni līdzīgiem jautājumiem izvēlas atšķirīgus risinājumus, var veidoties neatbilstības. Lai atrisinātu minētās problēmas, Komisija plāno pieņemt paziņojumu par reģionālo iniciatīvu turpmāko nozīmi un formu, ietverot, piemēram, kopēja tirgus modeļa izstrādi, atbilstīgus interesentu iesaistes veidus un dalībvalstu politiskā atbalsta nepieciešamību reģionālajai integrācijai. Ir manāma pozitīva tendence — dalībvalstis arvien vairāk iesaistās reģionālajā integrācijā. 2009. gada jūnijā Eiropas Komisija un astoņas Baltijas jūras reģiona valstis (Dānija, Vācija, Igaunija, Latvija, Lietuva, Polija, Somija un Zviedrija) parakstīja saprašanās memorandu par Baltijas enerģijas tirgu starpsavienojumu plānu ( BEMIP ). 2009. gada decembrī Austrija, Čehija, Vācija, Ungārija, Polija, Slovākija un Slovēnija parakstīja saprašanās memorandu attiecībā uz Viduseiropas austrumu forumu elektroenerģijas tirgus integrācijai. 3. Koncentrācija un konsolidācija Novērojama neliela koncentrācijas samazināšanās tendence elektroenerģijas vairumtirgū jaudas ziņā. Pārskata periodā ne mazāk kā desmit valstīs reģistrēts Herfindāla–Hiršmana indeksa kritums. Jo īpaši izteikti tas bija vērojams Beļģijā, Slovēnijā un Slovākijā — lai gan Beļģijā un Slovākijā tirgus joprojām ir stipri koncentrēts. Slovēnijas tirgū koncentrācija attīstības rezultātā ir mazinājusies. Panākumi vairāk ir redzami atsevišķās dalībvalstīs, nevis reģionos. To, ka elektroenerģijas vairumtirgū valda liela koncentrācija, apliecina fakts, ka mērena tirgus koncentrācija konstatēta tikai septiņās dalībvalstīs[12]. Gāzes vairumtirgū koncentrācija joprojām ir augsta. 10 dalībvalstīs trim lielākajiem vairumtirgotājiem pieder 90 % vai lielāka tirgus daļa[13]. Trīs lielāko uzņēmumu tirgus daļa samazinājās tikai piecās dalībvalstīs (Beļģijā, Francijā, Ungārijā, Itālijā un Spānijā). Trīs lielāko piegādātāju kopējā tirgus daļa ievērojami palielinājusies Rumānijā un jo sevišķi Bulgārijā (+ 57 %)[14]. Runājot par elektroenerģijas mazumtirgu, 14 dalībvalstīs trīs lielāko uzņēmumu mazumtirgus daļa bija lielāka par 80 %[15]. Trīs lielāko uzņēmumu daļa visā elektroenerģijas mazumtirgū ievērojami saruka Ungārijā un Slovēnijā, salīdzinot ar iepriekšējo pārskata periodu. Slovākijā trīs lielāko uzņēmumu tirgus daļa pieauga par 25 %, kaut arī šo uzņēmumu kopējā tirgus daļa nepārsniedza 60 %. Gāzes mazumtirgus kopaina nav pilnīga, jo trūkst datu par 11 dalībvalstīm. 4. Cenu tendences Naftas cenu starptautiskajā tirgū ietekmēja globālā ekonomikas krīze. Lai gan "Brent" jēlnaftas cena 2008. gada jūlijā sasniedza maksimumu — EUR 92 (USD 147) par barelu —, 2008. gada beigās tā nokritās līdz EUR 27 (USD 37) jeb par 70 %. Lai gan pieprasījums bija neliels, "Brent" jēlnaftas cena 2009. gadā pieauga. Šīs tendences pamatā ir gan OPEC piegādes ierobežojumi, gan lielāks optimisms tirgū. 2009. gada vidū "Brent" jēlnaftu tirgoja par pusi no 2008. gada jūlija maksimumcenas. 4. attēls. Brent cenas dinamika, EUR/bbl[16]. [pic] Avots: Platts Naftas cenas dinamika tieši ietekmē gāzes vairumtirdzniecības cenas, jo daudzos ilgtermiņa gāzes piegādes līgumos naftas un gāzes cenas ir sasaistītas. Savukārt gāzes vairumtirdzniecības cenas ietekmē elektroenerģijas vairumtirdzniecības cenas. Centralizēto glabātavu cenas bija ievērojami zemākas nekā ar naftas cenām saistītās gāzes cenas ilgtermiņa līgumos, un to izraisīja tādi faktori kā ekonomikas krīze, palielināta SNG "upstream" jauda un netradicionālās gāzes panākumi ASV. Lai gan šie faktori kalpoja kā spiediens uz kontinentālās Eiropas ilgtermiņa gāzes līgumu cenu noteikšanas mehānismu, tie piedāvāja arī konkurences iespējas elastīgām piegādēm likvīdās gāzes glabātavās — lētākām par ilgtermiņa līgumiem. 5. attēls. Konkurējošo kurināmo (kreisā ass) cenas attiecība pret gāzes cenām (labā ass)[17]. [pic] Avots: Platts un BAFA 2008. gada salīdzinošajā ziņojumā tika atspoguļots gāzes un elektroenerģijas cenu pieaugums, ko izraisīja naftas cenu kāpums starptautiskajā tirgū 2008. gada pirmajā pusē. Kad ekonomikas krīzes iespaidā naftas cenas sāka kristies, tika prognozēts, ka tas pats 2009. gada sākumā notiks ar gāzes un elektroenerģijas cenām. 2009. gada sākumā vairumā dalībvalstu gāzes cenas rūpnieciskajiem patērētājiem samazinājās (vidēji par 7 līdz 12 %)[18]. Lietuvā, Zviedrijā un Polijā cenu kritums pārsniedza 20 %. Lielākajā daļā dalībvalstu gāzes rēķini iedzīvotājiem saruka par aptuveni 8 %. Taču Bulgārijā un Lietuvā gāzes cenas mājsaimniecībām pieauga par 11 % un pat vairāk; tam pamatā, visticamāk, bija fakts, ka šajās dalībvalstīs cenas ir regulētas un jāpielāgo tirgus cenām. Salīdzinot 2009. gada pirmo pusi ar 2008. gada otro pusi, elektroenerģijas cenas saglabāja relatīvu stabilitāti. Elektroenerģijas patērētāji lielāko pieaugumu pieredzēja Francijā, Lietuvā, Latvijā, Portugālē, Slovēnijā un Slovākijā (rūpnieciskie patērētāji), un Luksemburgā, Slovēnijā un Portugālē (mājsaimniecības); elektroenerģijas cenas ievērojami samazinājās Kiprā, Dānijā, Īrijā, Rumānijā un Zviedrijā (rūpnieciskie patērētāji), un Beļģijā, Kiprā, Polijā, Rumānijā un Zviedrijā (mājsaimniecības)[19]. Tomēr vairumā dalībvalstu cenas 2009. gada pirmajā pusē bija augstākas nekā 2008. gadā, kaut arī naftas cenu tendencēm vajadzētu liecināt par ievērojamāku galalietotāju cenu kritumu. Šo neatbilstību daļēji var skaidrot ar laika nobīdi, līdz cenas naftas tirgū ir redzamas galalietotāju cenās. Taču šķiet, ka kopumā vairumtirdzniecības enerģijas cenu kritums nav pilnībā atspoguļojies galalietotāju cenās. 5. Tīkla operatoru neatkarība To dalībvalstu skaits, kas īstenojušas plašāku juridisko un funkcionālo nošķiršanu nekā pašreizējie tiesību akti paredz, nav mainījies. 2009. gadā tika izveidots pirmais pārrobežu elektroenerģijas pārvades sistēmas operators: "E.ON" pārdeva savu augstsprieguma pārvades tīklu Nīderlandei piederošajam valsts PSO ("TenneT"). Līdz tam pastāvēja pārrobežu PSO tādā formā, ka "Gasunie" piederēja "GTS" Nīderlandē un "Gasunie Deutschland" darbojās Vācijā. "RWE" nākuši klajā ar paziņojumu, ka grasās sākt pārdot gāzes tīklu 2010. gada pirmajā ceturksnī[20]. Šie notikumi risinās Komisijas konkurences politikas ietvaros. Sadales līmenī nošķiršanas situācija saglabājusies salīdzinoši nemainīga, lai gan dažās valstīs mainījies sadales sistēmas operatoru skaits. Dalībvalstis turpina plaši izmantot nošķiršanas izņēmumus sadales līmenī[21]. Paredzams, ka vairākām dalībvalstīm tiesību akti būs jāpielāgo trešās regulējuma paketes nošķiršanas prasībām. 6. Efektīva regulēšana — regulatori Regulatoriem jāsaņem pietiekams pilnvarojums atbilstības nodrošināšanai. Tāpēc Komisijas pienākumu neizpildes procedūras jūnijā attiecās arī uz efektīvas sodu sistēmas trūkumu valsts līmenī, ko piemēro gadījumos, kad tiek pārkāptas gāzes un elektroenerģijas regulas. Trešā regulējuma pakete šo situāciju var mainīt, jo tajā paredzēti sīki noteikumi par regulatoru uzdevumiem un pilnvarām. Regulatoriem jāveicina konkurējošs, drošs un vides ziņā ilgtspējīgs iekšējais elektroenerģijas un gāzes tirgus Savienībā . Turklāt tiek izveidota Energoregulatoru sadarbības aģentūra, kas nodrošinās pārrobežu regulatīvo uzraudzību . Arī PSO gatavojas trešās regulējuma paketes ieviešanai. 2009. gada jūlijā pilnvērtīgu darbību uzsāka Elektroenerģijas pārvades sistēmu operatoru Eiropas tīkls ( ENTSOE ). Gāzes pārvades sistēmu operatoru Eiropas tīkls ( ENTSOG ) tika izveidots 2009. gada decembrī. Kad regulas 2011. gada martā stāsies spēkā, būs jāapstiprina abu šo organizāciju statūti un reglaments. Saskaņā ar trešo regulējuma paketi Komisija pēc konsultēšanās ar aģentūru, pārvades sistēmu operatoru Eiropas tīkliem un citiem interesentiem nosaka prioritātes attiecībā uz pamatnostādnēm un tīkla kodeksiem. 2009. gada Madrides un Florences regulatīvajos forumos[22] tika nolemts sākt izstrādāt pilotprojektus, lai iegūtu zināšanas par efektīvākiem un rezultatīvākiem procesiem. Gāzes nozarē pilotfāze ietvers pamatnostādnes un tīkla kodeksu par pārslodzes novēršanu, elektroenerģijas nozarē — pamatnostādnes par pieslēgumu tīklam. Komisija sāks darbu arī pie citām pamatnostādnēm un kodeksiem. 7. Patērētāji Otrais Iedzīvotāju enerģētikas forums, kas risinājās 2009. gada septembrī Londonā, izskatīja virkni jautājumu par iespējām pilnveidot mazumtirgu no patērētāju viedokļa[23]. Viens no izskatītajiem pasākumiem bija rēķina parauga izstrāde un ieteikumi par paraugpraksi rēķinu sagatavošanā. Forums apstiprināja ieteikumus par rēķinu sagatavošanas paraugpraksi, kuru mērķis ir nodrošināt ES patērētājiem vienkāršus, skaidrus un informatīvus rēķinus par patērēto gāzi un elektroenerģiju. Ieteikumu izstrādē izmantota vairāku ES valstu rēķinu prakse. Forums pievērsās arī sūdzību izskatīšanai, viedajai uzskaitei un sadales tīkla operatoru lomai. Patērētāju reakcija — piegādātāja maiņa Pieejamā informācija par piegādātāja maiņas gadījumiem nesniedz pietiekamu kopainu par piegādātāju maiņas izplatību visās dalībvalstīs. Tajās dalībvalstīs, kas iesniedza ziņas, elektroenerģijas jomā kopējie maiņas gadījumi visā mazumtirgū ir saglabājušies apmēram 2007. gada līmenī, izņemot Vāciju, kur šis rādītājs palielinājās par 1,4 %, un Zviedriju, kur tas pieauga līdz 11,3 %. Attiecībā uz lielajiem rūpnieciskajiem patērētājiem piegādātāju pārskata gadā mainījis ievērojams skaits Čehijas patērētāju — 45 % —, kas ir par 12 % vairāk nekā iepriekšējā gadā. Attiecībā uz mazajiem rūpnieciskajiem patērētājiem un mājsaimniecībām šis rādītājs vislielākais ir Zviedrijā, Nīderlandē, Itālijā un Apvienotajā Karalistē[24]. Rēķinot piegādātāju maiņu gadā attiecībā pret apjomu, Austrijas, Bulgārijas, Vācijas, Luksemburgas, Polijas, Rumānijas un Īrijas lielajiem rūpnieciskajiem patērētājiem šis rādītājs pārsniedza 10 %[25]. Gāzes jomā par piegādātāja maiņu trūkst uzticamu datu. No tām valstīm, kas iesniedza ziņas par maiņu attiecībā pret tiesīgo lietotāju elektroenerģijas uzskaites punktiem visā mazumtirgū, augstāko līmeni uzrādīja Nīderlande un Francija — attiecīgi 9,1 % un 9,8 %. Apvienotajā Karalistē, Francijā un Nīderlandē notiek aktīvākā piegādātāju maiņa mazo rūpniecisko patērētāju un mājsaimniecību vidū —attiecīgi 18,9 %, 9,8 % un 9,1 %[26]. No valstīm, kas iesniedza datus attiecībā pret apjomu, Dānijā visā mazumtirgū šis rādītājs samazinājās no 29 % līdz 16 %, un Spānijā līdz 6 %. Ungārijā 11,8 % mazo rūpniecisko patērētāju un mājsaimniecību mainīja patērētāju, kas ir augstākais rādītājs šajā grupā[27]. Piegādātāju maiņas līmenis dalībvalstīs ir ļoti atšķirīgs. Dažos nobriedušos tirgos, piemēram, Apvienotajā Karalistē, maiņa notiek salīdzinoši bieži, bet citos aktivitāte ir pavisam neliela vai piegādātāju maiņa nenotiek. Mazo rūpniecisko patērētāju un mājsaimniecību grupā vērojams, ka elektroenerģijas patērētāji šajā ziņā ir aktīvāki nekā gāzes lietotāji. Regulētas cenas Dalībvalstīs vēl joprojām bieži vērojama atvērta enerģijas tirgus un regulētu enerģijas cenu līdzāspastāvēšana. Cenas regulē vairāk nekā puse dalībvalstu. Gan elektroenerģijas, gan gāzes cenas tiek regulētas Bulgārijā, Dānijā, Igaunijā, Francijā, Grieķijā, Ungārijā, Īrijā, Itālijā, Lietuvā, Polijā, Portugālē, Rumānijā un Slovākijā. Latvija un Kipra regulē elektroenerģijas, bet ne gāzes cenas. Attiecībā uz mājsaimniecībām ir valstis, kur attiecīgais mājsaimniecību skaits ir ievērojama daļa no kopējā iedzīvotāju skaita, piemēram, Francijā un Itālijā. Vairumā dalībvalstu cenas tiek regulētas ne vien attiecībā uz mājsaimniecībām[28]. Komisija Grieķijai, Lietuvai, Polijai, Portugālei un Rumānijai ir nosūtījusi oficiāla paziņojuma vēstuli par cenu regulēšanas sistēmu, kas ir pretrunā ar ES elektroenerģijas un gāzes direktīvām[29]. Uzsāktas pārkāpuma lietas pret Igauniju, Īriju, Itāliju un Franciju. Darba grupa viedo tīklu ieviešanai iekšējā elektroenerģijas tīklā Lai iekšējais elektroenerģijas tirgus attīstītos, jāievieš aktīvākas un intelektiskākas pārvades un sadales sistēmas viedo tīklu veidā. 2009. gada novembrī tika izveidota darba grupa, kuras mērķis ir sniegt konsultācijas par politikas un regulēšanas virzieniem Eiropas līmenī un koordinēt pirmos posmus viedo tīklu ieviešanā saskaņā ar trešo regulējuma paketi. Darba grupa apkopos citu interesentu grupu redzējumu par tehnoloģijām un tehnoloģiju attīstības tendences. Noslēguma ziņojums gaidāms 2011. gada pirmajā pusē. C. APGĀDES DROŠĪBA Direktīva 2005/89/EK par pasākumiem, lai nodrošinātu elektroapgādes drošumu un ieguldījumus infrastruktūrā, pievēršas galvenokārt pārvades monitoringa un ziņošanas aspektiem un ražošanas pietiekamībai. Direktīvas mērķis ir saskaņot dalībvalstu politiku tā, lai būtiskas atšķirības nekropļotu konkurenci. 2009. gadā visas dalībvalstis ziņoja par direktīvas noteikumu pilnīgu transponēšanu valsts tiesību aktos. Veicot monitoringu, Elektroenerģijas pārrobežu komiteja[30] izskata elektroapgādes īstermiņa pietiekamību. Analīze liecina, ka vairumā dalībvalstu ražošanas/ slodzes līdzsvars kopumā uzskatāms par pietiekamu drošai sistēmas darbībai normālos apstākļos. Gāzes jomā Komisija 2009. gada 16. jūnijā ierosināja jaunu regulu[31]. Ar jauno regulu tiks atcelta Direktīva 2004/67/EK. Noteikumi paredz gan profilaktiskas darbības, gan gatavošanos krīzes vadībai, lai krīzes un piegādes traucējumu gadījumos ES kopumā varētu reaģēt efektīvi un saskaņoti. Tiek izveidots infrastruktūras standarts (n-1 indikators), piegādes standarts un divvirzienu plūsmas mehānismi. Komisija ir pārliecināta, ka šo regulu pieņems 2010. gadā. Sarežģīts uzdevums ekonomikas krīzes apstākļos ir saglabāt investīcijas energoinfrastruktūrā. Finanšu krīzes rezultātā var tikt pārceltas vai atceltas investīcijas energoinfrastruktūrā, un ES var nokļūt situācijā, kad netiek būvēta vai tiek novilcināta turpmākajām apgādes vajadzībām atbilstoša infrastruktūra. Tas rada īpašas bažas, ņemot vērā nepieciešamību pielāgot enerģētikas nozari klimata pārmaiņu un apgādes drošības aktualitātēm. Lai novērstu šo risku un palīdzētu ekonomikai atlabt, ES Ekonomikas atveseļošanas plānā paredz piedalīties energoinfrastruktūras projektu finansēšanā. Plānā 2,365 miljardi euro atvēlēti vairākiem svarīgiem elektroenerģijas un gāzes starpsavienojumu projektiem. Komisija turpinās sekmēt investīcijas energoinfrastruktūrā, 2010. gada beigās pieņemot infrastruktūras regulējuma paketi. D. SECINĀJUMI Pārskata periodā iekšējo enerģijas tirgu būtiski iespaidojusi finanšu krīze. No vienas puses, krīze apdraud plānotās investīcijas iespējamā finanšu trūkuma un piegādes pusi ietekmējošu neskaidrību dēļ un ir izraisījusi pieprasījuma kritumu, kas gāzes jomā ir izteiktāks nekā elektroenerģijas jomā. No otras puses, šī situācija piedāvā jaunas iespējas konkurencei, jo likvīdās gāzes glabātavās tiek piedāvāts vairāk gāzes par zemākām cenām. Turklāt pateicoties lielam piedāvājumam gāzes tirgū, līdz galapatērētājiem var nonākt gāzes cenas, kuru pamatā ir gāzes pieprasījums un piedāvājums, nevis naftas cena. Lai gan gāzes un elektroenerģijas patēriņa samazināšanās ietekmēja galalietotāju cenas, vairumtirdzniecības enerģijas cenu kritums nav pilnībā atspoguļojies galalietotāju cenās. Cenas 2009. gada pirmajā pusē kopumā bija augstākas nekā 2008. gada pirmajā pusē. Mazumtirdzniecības cenu tendences bija samērā atšķirīgas, kas, visticamāk, liecina par nepietiekamu tirgus integrāciju mazumtirdzniecības līmenī. Valsts regulatīvās iestādes savā darbībā pārorientējas uz patērētāju, tostarp ievieš viedos skaitītājus, kas pavērs ceļu viediem tīkliem iekšējā enerģijas tirgū. Tā ir pozitīva tendence, jo sekmē aktīvu patērētāju dalību iekšējā enerģijas tirgū, augstāku energoefektivitāti un lielāku atjaunojamo resursu integrāciju, kā arī papildu energopakalpojumus, lielāku tirgus pārredzamību un vienkāršāku piegādātāju maiņu. Daudzsološa funkcionējoša tirgus pazīme ir sadarbība starp Eiropas elektroenerģijas biržām, kā arī pastāvīgais tirdzniecības pieaugums. Tomēr, par spīti pozitīvajām tendencēm mazumtirdzniecības un vairumtirdzniecības līmenī, tirgus koncentrācijas pakāpe nav īpaši mainījusies. Šajā situācijā Komisija stimulē investīcijas. Tas atspoguļosies infrastruktūras regulējuma paketē. Arī 2009. gadā pieņemtā trešā regulējuma pakete paredz skaidrākus noteikumus katrā nozarē, kas savukārt veicina investīcijas. Komisija gatavojas trešās paketes īstenošanai, kopā ar ERGEG un gāzes un elektroenerģijas pārvades sistēmu operatoru Eiropas tīkliem izstrādājot pamatnostādnes un kodeksus. Savlaicīga un pareiza trešās regulējuma paketes ieviešana valsts tiesību aktos apliecinās dalībvalstu apņemšanos attīstīt iekšējo enerģijas tirgu. Patlaban Komisija palīdzēs dalībvalstīm īstenot trešo paketi un turpinās sekot līdzi pilnīgai un pareizai otrās paketes īstenošanai, tostarp veicot oficiālas pienākumu neizpildes procedūras. Lai attīstītu iekšējo enerģijas tirgu, svarīgas ir ne vien investīcijas, bet arī aktīvāku pārvades un sadales sistēmu ieviešana viedās uzskaites un viedo tīklu veidā. Ja būs nepieciešams, Komisija rīkosies ne viens enerģētikas regulējuma ietvaros, bet izmantos arī konkurences tiesību aktos paredzētās pilnvaras. ES stratēģija, kas paredz ilgtspējīgu, konkurenci veicinošu un drošu enerģētikas politiku, nav vienkāršs uzdevums. Vajadzīgs funkcionējošs iekšējais enerģijas tīkls, kas var raidīt pareizus investīciju signālus un reaģēt vispārējas ekonomikas lejupslīdes situācijā. Komisijas rīcības mērķis ir panākt, lai elektroenerģijas un gāzes patērētāji visā ES gūst acīmredzamas priekšrocības no enerģijas tirgus. [1] Minēto paketi veido pieci jauni tiesību akti: Direktīva 2009/72/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu; Direktīva 2009/73/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/55/EK atcelšanu; Regula (EK) Nr. 713/2009, ar ko izveido Energoregulatoru sadarbības aģentūru; Regula (EK) Nr. 714/2009 par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi tīklam elektroenerģijas pārrobežu tirdzniecībā un par Regulas (EK) Nr. 1228/2003 atcelšanu; Regula (EK) Nr. 715/2009 par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi dabasgāzes pārvades tīkliem un par Regulas (EK) Nr. 1775/2005 atcelšanu. [2] Šajā ziņojumā izmantoti divējādi avoti: nacionālo pārvaldes iestāžu iesniegtie valstu ziņojumi un Eurostat dati par galalietotāju cenām. Valstu ziņojumus Komisijai iesniedza 2009. gada otrajā pusē, un tie galvenokārt ir par 2008. gadu; Eurostat dati ir par 2009. gada pirmo pusi, ekstrahēti 2010. gada 26. janvārī. [3] Direktīva 2003/54 un Direktīva 2003/55. [4] IP/09/1035, sk. http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/09/1035&format=HTML&aged=0&language=EN&guiLanguage=en. [5] IP/09/1490, sk. http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/09/1490&language=en. [6] Lieta C-274/08 (Zviedrija) un lieta C-474/08 (Beļģija). [7] Lieta C-475/08. [8] http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/interpretative_notes/interpretative_note_en.htm. [9] Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai - Otrais stratēģiskais enerģētikas pārskats: ES energoapgādes drošības un solidaritātes rīcības plāns. COM/2008/0781 galīgā redakcija. [10] Regula (EK) Nr. 663/2009, OV L 200/52, 31.7.2009. [11] Skatīt arī ERGEG 2009. gada novembra reģionālo iniciatīvu progresa ziņojumu "Safeguarding the move to a single EU energy market". [12] Sk. tehniskā pielikuma 3.1. un 3.2. tabulu. [13] Sk. tehniskā pielikuma 4.2. tabulu. [14] Sk. tehniskā pielikuma 4.1. tabulu. [15] Sk. tehniskā pielikuma 3.4. tabulu. [16] Sk. arī Enerģijas tirgus observatorijas 2009. gada pārskatu TREN/69693/2009, 30. attēls, 27. lpp. [17] Sk. arī Enerģijas tirgus observatorijas 2009. gada pārskatu TREN/69693/2009, 52. attēls, 48. lpp. [18] Salīdzinot ar cenām 2008. gada otrajā pusē. Sk. tehniskā pielikuma 5.13. tabulu. [19] Sk. tehniskā pielikuma 5.7. un 5.9. tabulu. [20] IP/09/410, sk. http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/09/410&format=HTML&aged=0&language=EN&guiLanguage=en. [21] Sk. tehniskā pielikuma 7.4. attēlu. [22] www.ec.europa.eu/energy/gas_electricity/index_en.html. [23] Sk. Komisijas MEMO/09/429, 30.09.2009. [24] Sk. tehniskā pielikuma 2.2. tabulu. [25] Sk. tehniskā pielikuma 2.1. tabulu. [26] Sk. tehniskā pielikuma 2.4. tabulu. [27] Sk. tehniskā pielikuma 2.3. tabulu. [28] Sk. tehniskā pielikuma 2.5. un 2.6. tabulu. [29] Sk. IP/09/1035 http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/09/1035&format=HTML&aged=0&language=LV&guiLanguage=en. [30] Sk. http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/cross-border_committee_en.htm. [31] Sk. COM (2009) 363 galīgo redakciju.