Ķīmiskie parametri ir izvēlēti savas potenciālās ietekmes uz cilvēku veselību dēļ. Izņemot negadījumus, ķīmisko vielu gandrīz nekad nav dzeramajā ūdenī tādā koncentrācijā, kas izraisa akūtus veselības traucējumus. Starp ķīmiskajām vielām ir mikroelementi, piemēram, arsēns, niķelis un svins, citas vielas, piemēram, cianīds vai policikliskais aromātiskais ogļūdeņradis, vai slāpekļa sastāvdaļas – nitrāts un nitrīts. Ķīmisko vielu ietekme ir atkarīga no to pārsnieguma līmeņa, ekspozīcijas ilguma un veida, kā tās ietekmē cilvēka organismu. Parametru vērtības pamatojas uz pieņēmumu, ka ūdens uzņemts mūža garumā un katra persona vidēji uzņēmusi divus litrus dzeramā ūdens dienā.

Tomēr datu vākšanas laikā 15 dalībvalstis (BE, BG, CY, ES, FR, GR, HU, IE, LU, MT, PT, RO, SE, SI, SK) brīvprātīgi sniedza arī informāciju par mazajām ūdensapgādes zonām (kas piegādā mazāk par 1000 m³ dienā). Vispārējs ES mēroga mazu ūdensapgādes sistēmu atbilstības novērtējums netika uzskatīts par nozīmīgu, jo pieejamie dati neatspoguļoja stāvokli visā ES, tāpēc šī informācija nav iekļauta šajā ziņojumā. Saskaņā ar šo 15 dalībvalstu sniegto informāciju vispārējā atbilstība ir vidēji 98 %, un nav ziņots par ievērojamām problēmām. Tomēr Komisija uzskata, ka nepieciešama papildu informācija, lai skaidrāk saprastu situāciju, un tāpēc pētīs to plašāk. Gadījumos, kad dalībvalstis bija sniegušas informāciju par mazajām ūdensapgādes sistēmām, šī informācija ir apkopota katras valsts lapas beigās. Valstu lapas, kurās sniegta detalizētāka informācija par katru dalībvalsti, ir pieejamas Komisijas Vides ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē. Saites uz dalībvalstu ziņojumiem par dzeramo ūdeni (2011.–2013.) šo valstu tīmekļa lapās ir atrodamas šā ziņojuma I pielikumā.

Dzeramā ūdens direktīva dalībvalstīm uzliek pienākumu regulāri pārbaudīt patērētājiem piegādātā dzeramā ūdens kvalitāti. Pārbaužu rezultāti reizi trijos gados jāziņo Komisijai. Šajā kopsavilkuma ziņojumā ir sniegts pārskats par dzeramā ūdens kvalitāti ES dalībvalstīs laikposmā no 2011. līdz 2013. gadam. Tas īsteno Dzeramā ūdens direktīvas 13. panta 5. punktā noteikto Komisijas pienākumu analizēt dalībvalstu ziņojumus un reizi trijos gados publicēt kopsavilkuma ziņojumu par dzeramā ūdens kvalitāti ES. Šajā ziņojumā sniegta informācija par visām dalībvalstīm, izņemot vienu: Horvātija ir atbrīvota no šī ziņošanas pienākuma, jo tā iestājās Eiropas Savienībā 2013. gada vidū – neilgi pirms šā pārskata perioda beigām. Šis ziņojums nav saistīts ar dienestu darba dokumentu par Dzeramā ūdens direktīvas REFIT novērtējumu, kas tiks pieņemts 2016. gada otrajā pusē.

1. attēls. Dzeramā ūdens avoti ES (no 2011. līdz 2013. gadam)

Ūdens avotu sadalījums dalībvalstīs ir attēlots 2. attēlā .

2. attēls Dzeramā ūdens avoti dalībvalstīs (no 2011. līdz 2013. gadam)

*Čehijas Republikā termins „iekšzemes ūdeņi” tiek lietots tādā pašā nozīmē kā „virszemes ūdeņi”

ES netiek vākti oficiāli statistikas dati par to, cik liels cilvēku skaits ir pieslēdzies komunālajai ūdensapgādes sistēmai. 3. attēlā ir attēlota to pastāvīgo iedzīvotāju procentuālā attiecība, kuriem ūdeni nodrošina lielās ūdensapgādes zonas (>1000 m³ dienā un/vai apgādā vairāk nekā 5000 cilvēku).

3. attēls. Pastāvīgie iedzīvotāji lielajās ūdensapgādes zonās dalībvalstīs (no 2011. līdz 2013. gadam)

Nīderlandē un Luksemburgā pastāvīgajiem iedzīvotājiem ūdeni 100 % apmērā nodrošina no lielajām ūdensapgādes sistēmām. Ievērojamai ES iedzīvotāju daļai, kurus neapgādā lielās ūdensapgādes sistēmas, ūdeni nodrošina mazās ūdensapgādes sistēmas, kurām jāatbilst direktīvas prasībām. Arī Maltā, Slovākijā, Portugālē, Francijā, Bulgārijā un Ungārijā 100 % pastāvīgo iedzīvotāju tiek apgādāti gan no lielām, gan no mazām ūdensapgādes sistēmām, un vairumā pārējo dalībvalstu tiek apgādāta lielākā iedzīvotāju daļa, izņemot Rumāniju, kur ūdeni no abu veidu ūdensapgādes sistēmām nodrošina tikai 66 % iedzīvotāju. Tā kā tikai 15 dalībvalstis ziņoja par mazajām ūdensapgādes sistēmām, šī papildu informācija nav attēlota 3. attēlā.

Dzeramā ūdens kvalitāte – atbilstība

Lai novērtētu dzeramā ūdens kvalitāti ūdensapgādes zonā, pārskata periodā no 2011. līdz 2013. gadam dalībvalstīs veikts ļoti liels analīžu skaits: 4,1 miljons mikrobioloģisko parametru noteikšanai, 7,1 miljons ķīmisko parametru noteikšanai un 17,5 miljoni – rādītāju parametru noteikšanai.

Katram parametram bija pieejama informācija par atbilstību. Atbilstības īpatsvars atspoguļo analizēto paraugu skaita attiecību pret novēroto pārsniegumu skaitu. Ja vismaz 99 % no visām attiecīgajā gadā veiktajām analīzēm atbilst noteiktajam standartam, tiek uzskatīts, ka dalībvalsts ir izpildījusi Direktīvas prasības saistībā ar attiecīgo parametru. Rādītāju parametru pārsniegumi nebūt neliecina par neatbilstību direktīvai iepriekšminēto iemeslu dēļ (ja nav tieša apdraudējuma cilvēku veselībai).

4. attēlā ir attēlots dažādu parametru grupu atbilstības īpatsvars ES. Rezultāti liecina par augstu (vairāk nekā 99 %) mikrobioloģisko un ķīmisko parametru atbilstību. Divu mikrobioloģisko parametru E.coli un enterokoku klātbūtne dzeramā ūdens paraugā var liecināt, ka piesārņojums radies ūdens avotā vai ūdens sadales tīklā. E. coli vai enterokoku klātbūtne dzeramā ūdens paraugā ir uzskatāma par pārsniegumu. Rādītāju parametri (izņemot krāsu, smaržu, garšu un duļķainumu) pārskata periodā no 2011. līdz 2013. gadam ir sasnieguši gandrīz 99 % atbilstību.

4. attēls. Mikrobioloģisko parametru, ķīmisko parametru un rādītāju parametru grupu atbilstības īpatsvars ES pārskata periodā no 2011. līdz 2013. gadam