[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 4.11.2009 COM(2009)614 galīgā redakcija ZAĻĀ GRĀMATA Uzņēmējdarbības reģistru sadarbība {SEC(2009) 1492} ZAĻĀ GRĀMATA Uzņēmējdarbības reģistru sadarbība (Dokuments attiecas uz EEZ) 1. IEVADS Finanšu krīze kārtējo reizi ir parādījusi, cik svarīga ir pārskatāmība finanšu tirgos. Saistībā ar finansiālās atveseļošanas pasākumiem[1] piekļuves uzlabošana aktuālai un oficiālai informācijai par uzņēmumiem uzskatāma par līdzekli, kā atjaunot uzticību visas Eiropas tirgos. Uzņēmējdarbības reģistriem[2] šajā procesā ir būtiska nozīme — tajos tiek reģistrēta, pārbaudīta un uzglabāta informācija par uzņēmumiem, piemēram, par uzņēmumu juridisko formu, juridisko adresi, kapitālu un likumīgajiem pārstāvjiem, un šī informācija tiek darīta pieejama sabiedrībai. Uzņēmējdarbības reģistri var piedāvāt arī papildu pakalpojumus, kas dažādās valstīs var atšķirties. Pamatpakalpojumu minimālie standarti ir noteikti Eiropas tiesību aktos[3]; dalībvalstīm kopš 2007. gada 1. janvāra ir pienākums uzturēt elektroniskus uzņēmējdarbības reģistrus[4]. Eiropā uzņēmējdarbības reģistri gan darbojas tikai valsts vai reģionālā mērogā — tajos uzglabā tikai informāciju par uzņēmumiem, kuri reģistrēti attiecīgā reģistra kompetencē esošās valsts vai reģiona teritorijā. Uzņēmumi, izmantojot vienotā tirgus sniegtās iespējas, aizvien vairāk paplašina savu darbību pāri valstu robežām. Pārrobežu uzņēmumu grupās, kā arī daudzās pārstrukturēšanas (piemēram, uzņēmumu apvienošanās un sadalīšanās) darbībās ir iesaistīti uzņēmumi no dažādām ES dalībvalstīm. Turklāt Eiropas Kopienu Tiesas prakse[5] pēdējās desmitgades laikā ir radījusi uzņēmumiem iespēju noformēt uzņēmuma juridisko statusu vienā dalībvalstī, bet uzņēmējdarbību daļēji vai pilnībā veikt citā dalībvalstī. Arvien pieaug pieprasījums pēc piekļuves informācijai par uzņēmumiem citās valstīs vai nu komerciāliem mērķiem, vai arī lai atvieglotu iespēju vērsties tiesu iestādēs. Tomēr, lai gan oficiālā informācija par uzņēmumiem ir viegli pieejama to reģistrēšanas valstī, piekļuvi tai pašai informācijai citā dalībvalstī var kavēt tehniski šķēršļi vai valodas barjera[6]. Tāpēc ir jāgādā, lai kreditoriem, uzņēmējdarbības partneriem un patērētājiem būtu vieglāk piekļūt oficiālai un uzticamai uzņēmumu informācijai citās valstīs un tādējādi nodrošinātu pienācīgu pārskatāmības un tiesiskās noteiktības līmeni visas ES tirgos. Tālab ir nepieciešama uzņēmējdarbības reģistru pārrobežu sadarbība. Turklāt tādas darbības kā pārrobežu uzņēmumu apvienošanās vai juridiskās adreses maiņa un filiāļu atvēršana citās dalībvalstīs ir padarījušas valstu, reģionālo vai vietējo iestāžu un/vai uzņēmējdarbības reģistru ikdienas sadarbību par nepieciešamību. To cieša sadarbība paātrina procedūras izpildi un palielina tiesisko noteiktību. Efektīva pārrobežu sadarbība starp reģistriem ir ne vien ārkārtīgi būtiska vienotā tirgus netraucētai darbībai, bet arī ievērojami samazina izmaksas uzņēmumiem, kuri veic pārrobežu darbību. Neatkarīgu ieinteresēto personu augsta līmeņa grupa administratīvā sloga jautājumos ir atzinusi, ka, atvieglojot iespēju ar elektroniskiem līdzekļiem piekļūt komerciālai informācijai citā valstī, tiktu atvieglota arī pārrobežu saimniecisko darbību veikšana. Ekspertu grupa norādīja uz iespējamiem ietaupījumiem 161 miljona euro apmērā attiecībā uz noteiktiem informācijas sniegšanas pienākumiem, kas izriet no Vienpadsmitās uzņēmējdarbības tiesību direktīvas (89/666/EEK), un pilnībā atbalstīja mērķi panākt sadarbspēju starp visas Eiropas uzņēmējdarbības reģistriem[7]. Ar pašreizējo pēc brīvprātības principa veikto sadarbību starp uzņēmējdarbības reģistriem tomēr nepietiek. To sadarbība ir jāpastiprina. Ir instrumenti un iniciatīvas – piemēram, Eiropas Biznesa reģistrs (EBR), e-tiesiskuma projekts vai Iekšējā tirgus informācijas sistēma ( IMI ) —, kas var veicināt šā tiesiskā regulējuma turpmāku izpildi, atvieglot saziņu starp kompetentajiem reģistriem un palielināt pārskatāmību un uzticību tirgū. Šajā Zaļajā grāmatā aprakstīta jau pieejamā sadarbības struktūra un apsvērtas iespējamās metodes, kā uzlabot pieeju informācijai par uzņēmumiem visā ES un efektīvāk īstenot uzņēmējdarbības tiesību direktīvas. 2. Kāpēc vajadzīga pastirpināta sadarbība starp uzņēmējdarbības reģistriem? Uzņēmējdarbības reģistru sadarbībai ir divi atšķirīgi, bet savstarpēji saistīti mērķi. - Informācijas pieejamība – uzņēmējdarbības reģistru tīkls Atvieglojot piekļuvi informācijai par uzņēmumiem citās valstīs, tiktu palielināta pārskatāmība vienotajā tirgū un uzlabota ieinteresēto personu un trešo personu aizsardzība; tas palīdzētu arī atjaunot uzticību tirgos. Pārrobežu informācijas pieejamība ievērojami uzlabojās, stājoties spēkā Pirmās uzņēmējdarbības tiesību direktīvas 2003. gada grozījumam (2003/58/EK), ar kuru no 2007. gada 1. janvāra dalībvalstīs ieviesa elektroniskos uzņēmējdarbības reģistrus. Tomēr iedzīvotājiem un uzņēmumiem vēl joprojām nākas meklēt vajadzīgo komerciālo informāciju par uzņēmumiem vismaz 27 dažādos reģistros. Pat tad, ja reģistri ir pieejami tiešsaistē, ieinteresētajām personām nākas sastapties ar grūtībām, ko rada valodu barjera, kā arī atšķirīgi meklēšanas nosacījumi un struktūras. Vienots piekļuves punkts komerciālai informācijai par visiem Eiropas uzņēmumiem aiztaupītu uzņēmumiem laiku un izmaksas. Tāpēc ir pienācis padomāt par nākamajiem soļiem šajā procesā. Pirmkārt, visām dalībvalstīm vajadzētu piedalīties sadarbībā un lēmumu pieņemšanā par šīs sadarbības noteikumiem un nosacījumiem. Būtu jāpastāv iespējai piekļūt uzticamai informācijai par uzņēmumiem visās dalībvalstīs un, ja iespējams, visās ES oficiālajās valodās. Vēl vajadzētu būt iespējai atrast informāciju par uzņēmumu vai uzņēmumu grupu, kas darbojas dažādās dalībvalstīs, nemeklējot katrā atsevišķā valsts vai reģionālajā reģistrā. Pakalpojuma kvalitātei visā ES jābūt vienādā līmenī. - Uzņēmējdarbības reģistru sadarbība pārrobežu procedūrās Otrs uzņēmējdarbības reģistru sistēmu saistīšanas mērķis ir stiprināt sadarbību pārrobežu procedūrās, piemēram, uzņēmumu pārrobežu apvienošanās, juridiskās adreses maiņas vai maksātnespējas procedūru gadījumos. Šādu pārrobežu sadarbību paredz vairāki uzņēmējdarbības tiesību instrumenti (skatīt 1. ierāmējumu). 1. ierāmējums. Uzņēmējdarbības tiesību instrumenti un sadarbība starp uzņēmējdarbības reģistriem Direktīvā par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanos[8], Eiropas uzņēmējsabiedrības ( SE ) statūtos[9] un Eiropas Kooperatīvās sabiedrības ( SCE ) statūtos[10] tiek nepārprotami pieprasīta uzņēmējdarbības reģistru pārrobežu sadarbība. Šie noteikumi paātrina reģistrācijas procedūras un attiecīgi palielina tiesisko noteiktību, nodrošinot, ka kompetentie uzņēmējdarbības reģistri tiešā veidā paziņo viens otram par noteiktām darbībām, ko tie veic[11]. Tieša saziņa starp reģistriem atvieglo arī informācijas apmaiņu un tādējādi nodrošina ieinteresēto personu labāku informētību citās dalībvalstīs. Turklāt informācijas atklāšanas prasības ārvalstu filiālēm (kas noteiktas Vienpadsmitajā uzņēmējdarbības tiesību Direktīvā (89/666/EEK)) padara uzņēmējdarbības reģistru sadarbību par obligātu praksē. Direktīvā paredzēta prasība, ka uzņēmumam, atverot filiāli citā dalībvalstī, jāatklāj noteiktas ziņas un jādara pieejami noteikti dokumenti. Lai uzlabotu trešo personu informētību, šai informācijas atklāšanai jānotiek tās valsts valodā, kurā ir reģistrēta filiāle. Tieša saziņa starp uzņēmējdarbības reģistriem ir nepieciešama, lai pārbaudītu, vai attiecīgie dati ir pareizi un aktuāli, un tādējādi aizsargātu to kreditoru un patērētāju intereses, kuri veic saziņu ar filiāli. Turklāt to lietu skaits, kurās vajadzīga pārrobežu sadarbība, var būtiski pieaugt, tiklīdz būs pieņemti Eiropas privātā uzņēmuma statūti ( SPE )[12]. Eiropas privātā uzņēmuma statūti varētu sniegt maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) vienkāršu un elastīgu instrumentu to uzņēmējdarbības paplašināšanai vienotajā tirgū. Tāpēc ir jānodrošina vienkārša piekļuve oficiālai informācijai par uzņēmumiem, kas darbojas vairākās dalībvalstīs. Tālab kompetentajām iestādēm un/vai uzņēmējdarbības reģistriem jābūt skaidri atpazīstamiem un drošiem. Saziņai starp tiem jānotiek pa iepriekš noteiktiem kanāliem. Tas paātrinātu pārrobežu procedūras un palielinātu tiesisko noteiktību, kā arī palīdzētu mazināt administratīvo slogu uzņēmumiem. Vienpadsmitajā uzņēmējdarbības tiesību Direktīvā (89/666/EEK) ir iekļauts saraksts ar datiem, kas uzņēmumam jāreģistrē, atverot filiāli citā dalībvalstī. Tomēr uzņēmumi bieži vien šo informāciju neatjaunina. Tam var būt nopietnas sekas, jo īpaši tad, ja filiāles reģistram netiek paziņots par uzņēmuma likvidēšanu un rezultātā reģistrs sniedz maldinošu informāciju trešajām personām. Tāpēc filiāles uzņēmējdarbības reģistrs regulāri un automātiski jāinformē par būtiskām uzņēmuma statusa izmaiņām. Tas var arī mazināt informācijas sniegšanas pienākumu apjomus un līdz ar to arī administratīvo slogu uzņēmumiem. Pastiprināta sadarbība starp uzņēmējdarbības reģistriem var labvēlīgi ietekmēt iespējamās sinerģijas gadījumos, kad uzņēmuma informāciju dara zināmu citas struktūras. Piemēram, attiecībā uz finanšu tirgu pārskatāmības uzlabošanu Direktīvā par atklātības prasībām[13] iekļauti vairāki noteikumi, kuru mērķis ir nodrošināt, lai investoriem būtu pieejama droša finanšu informācija par emitentiem, kuru vērtspapīrus atļauts tirgot regulētā tirgū. Tajā citstarp paredzēta prasība, ka šādai informācijai jābūt pastāvīgi publiski pieejamai tā sauktajās oficiāli noteiktās sistēmās regulētas informācijas centralizētai glabāšanai. Šāds oficiāli noteiktu informācijas glabāšanas sistēmu elektroniskais tīkls spēj padarīt pieejamāku finanšu informāciju par biržu sarakstos iekļautiem uzņēmumiem visā Eiropā[14]. Ilgtermiņā varētu plānot ieviest vienotu piekļuves punktu visai juridiskajai informācijai (uzņēmējdarbības reģistros) un finanšu informācijai (iepriekš minētajās informācijas glabāšanas sistēmās) par biržu sarakstos iekļautiem uzņēmumiem. Pastiprināta sadarbība starp uzņēmējdarbības reģistriem nāktu par labu arī efektīvai pārrobežu maksātnespējas procedūru īstenošanai saskaņā ar Regulas par maksātnespējas procedūrām (1346/2000/EK)[15] mērķi. 3. Esošie sadarbības mehānismi 3.1. Esošie mehānismi sadarbībai starp uzņēmējdarbības reģistriem Nepieciešamību pēc uzņēmējdarbības reģistru pārrobežu sadarbības atzina jau gandrīz pirms divām desmitgadēm, un rezultātā tika uzsākta tā sauktā Eiropas Biznesa reģistra iniciatīva. Šo projektu pēc brīvprātības principa ar Eiropas Komisijas atbalstu īstenoja uzņēmējdarbības reģistri (skatīt 2. ierāmējumu). 2. ierāmējums. Eiropas Biznesa reģistrs (EBR) Eiropas Biznesa reģistra[16] projektu uzsāka uzņēmējdarbības reģistru iniciatīvas ietvaros, un šobrīd tajā piedalās vairums ES reģistru. Patlaban tas apvieno 18 dalībvalstu[17] un 6 citu Eiropas jurisdikciju[18][19] reģistrus. Eiropas Biznesa reģistrs ir uzņēmējdarbības reģistru tīkls, kura mērķis ir sniegt uzticamu informāciju par visas Eiropas uzņēmumiem. Tādējādi iedzīvotājiem, uzņēmumiem un iestādēm ir iespējams ar vienu pašu vaicājumu savā valodā meklēt uzņēmuma nosaukumu vai — atsevišķās valstīs — fizisku personu visos uzņēmējdarbības reģistros, kuri ir EBR dalībnieki. Meklēšanas rezultātā pieprasītā informācija tiek darīta pieejama tajā valodā, kurā ievadīts vaicājums. Tīklā veiktās datu pārraides un jo īpaši personas datu aizsardzības juridiskos aspektus reglamentē valstu tiesību akti, tostarp Kopienas datu aizsardzības noteikumu īstenošanas noteikumi[20]. Dalība EBR reģistriem ir brīvprātīga un notiek uz līgumu (informācijas apmaiņas nolīgumu) pamata. Turklāt Eiropas Biznesa reģistrs ir pieņēmis Eiropas ekonomisko interešu grupas ( EEIG )[21] formu, tomēr atsevišķu valstu tiesību aktu specifikas dēļ ne visi reģistri drīkst tajā piedalīties. Šā projekta sīkāks apraksts atrodams šai Zaļajai grāmatai pievienotajā progresa ziņojumā. Tomēr sadarbībai EBR ietvaros ir daži ierobežojumi. Pirmkārt, EBR sadarbības neformālais raksturs gan gādā par šīs sadarbības elastīgumu, tomēr tas ir būtiski apgrūtinājis tīkla paplašināšanu, kas rezultātā ir izvērtusies par ilgstošu procesu. Turklāt ne EBR, ne attiecīgajiem uzņēmējdarbības reģistriem — jo īpaši tiem, kurus finansē no valsts budžeta, — nav pieejami pietiekami līdzekļi, lai paātrinātu visas dalībvalstis aptveroša tāda tīkla izveidi. Otrkārt, EBR sadarbība aprobežojas ar to, ka tiek atvieglota pārrobežu piekļuve uzņēmumu informācijai (pirmais mērķis, kas īsumā izklāstīts 2. iedaļā), bet tajā netiek risināts jautājums par sadarbību starp atsevišķiem reģistriem pārrobežu procedūrās (otrais mērķis, kas īsumā izklāstīts 2. iedaļā). Tāpēc daži EBR partneri uzsāka izpētes iniciatīvu, kuras lielāko daļu finansēja Eiropas Komisija un kuras mērķis bija veicināt sadarbību starp reģistriem ( Uzņēmējdarbības reģistru sadarbspēja visā Eiropā – BRITE )[22]. 2009. gada martā noslēgtā projekta BRITE mērķi bija izstrādāt un piemērot progresīvu un novatorisku sadarbspējas modeli, IKT pakalpojumu platformu un pārvaldības instrumentu uzņēmējdarbības reģistru sadarbībai visā ES, jo īpaši orientējoties uz pārrobežu juridiskās adreses maiņas un apvienošanās gadījumiem un labāku kontroli pār citā dalībvalstī reģistrētām uzņēmumu filiālēm. Tomēr projekts BRITE bija pētniecības projekts, tāpēc tā rezultātus izmantoja tikai dažās valstīs, lai pārbaudītu to funkcionalitāti. Kopš projekta posma noslēguma starp tajā iesaistītajām dalībvalstīm ir notikušas diskusijas par projekta rezultātu turpmāku izmantojumu. 2009. gada novembrī[23] iepazīstinās ar progresīvu stratēģijas izklāstu par to, kā vislabāk nodrošināt pēc BRITE projekta pabeigšanas ieplānotos pakalpojumus un kā reglamentēt atbildību par to sniegšanu. 3.2. Citi instrumenti un iniciatīvas — IMI un e-tiesiskums Tā kā ar esošajiem sadarbības mehānismiem pastiprinātas sadarbības nodrošināšanai nepietiek, ir vērts apzināt citu instrumentu un iniciatīvu sniegtās iespējas. Runa ir, piemēram, par Iekšējā tirgus informācijas sistēmu ( IMI ) vai e-tiesiskuma projektu, kas var veicināt šā tiesiskā regulējuma turpmāku īstenošanu un palielināt pārskatāmību tirgū[24]. Iekšējā tirgus informācijas sistēma ( IMI ) ir instruments, kura mērķis ir uzlabot dalībvalstu administratīvo sadarbību un līdz ar to arī iekšējā tirgus tiesību aktu funkcionēšanu. 2006. gada martā dalībvalstis apstiprināja priekšlikumu izstrādāt IMI , ko patlaban izmanto Profesionālo kvalifikāciju direktīvas[25] īstenošanai. Sākot no 2009. gada beigām[26] šī sistēma palīdzēs īstenot arī Pakalpojumu direktīvu[27] (skatīt 3. ierāmējumu). 3. ierāmējums. Iekšējā tirgus informācijas sistēma ( IMI ) IMI ir droša lietojumprogramma, ko pārvalda Komisija. Tas ir slēgts tīkls, kas sniedz dalībvalstu kompetentajām iestādēm vienkāršu instrumentu, lai varētu atrast atbilstīgos sarunu partnerus citā dalībvalstī un ātri un efektīvi sazināties ar tiem. Informācijas pieprasījumus IMI sistēmā apstrādā, izmantojot strukturētu jautājumu un atbilžu kopumu. Eiropas Komisijas Tulkošanas dienests jautājumus ir iztulkojis visās oficiālajās valodās, lai sniegtu uzticamu un juridiski pamatotu valodu atbalstu. Turklāt IMI nodrošina pārskatāmu, visu dalībvalstu apstiprinātu procedūru kopumu pieprasījumu apkalpošanai. Šā projekta sīkāks apraksts atrodams šai Zaļajai grāmatai pievienotajā progresa ziņojumā. Visbeidzot, e-tiesiskuma iniciatīvas mērķis ir atbalstīt juridisko iestāžu un juristu darbu un atvieglot iedzīvotājiem piekļuvi juridiska un tiesiska rakstura informācijai. Kopš šīs iniciatīvas uzsākšanas 2007. gada jūnijā tās darbības joma ir tikusi pakāpeniski paplašināta, un gan dalībvalstis, gan Eiropas Komisija ir piešķīrušas tās īstenošanai augstu prioritāti. Viens no konkrētajiem projektiem, kam būtu jāsniedz taustāmi rezultāti, ir Eiropas e-tiesiskuma portāls, kura darbības sākums tiešsaistē paredzēts gadu mijā. Līdz ar to portāls kļūs par galveno piekļuves punktu juridiskajai informācijai, juridiskām un administratīvām iestādēm, reģistriem, datubāzēm un citiem pakalpojumiem Eiropas tiesiskuma projekta ietvaros. Eiropas e-tiesiskuma darbības plānā 2009.-2013. gadam[28] risināts jautājums par Eiropas Biznesa reģistra integrēšanu portālā un izklāstīta tā sauktā pakāpeniskas īstenošanas pieeja. Pirmajā posmā, vienlaikus ar e-tiesiskuma portāla darbības sākumu, tiktu nodrošināta saite uz EBR. Otrajā (vidēja līdz ilgtermiņa) posmā jāņem vērā iespēja daļēji integrēt EBR pašā portālā. Otrā posma elementi vēl ir jāanalizē sīkāk. Tomēr dalībvalstis ir vienojušās, ka šim turpmākajam posmam jābūt balstītam uz EBR līdz šim sasniegtajiem rezultātiem. 4. Turpmākā virzība Šajā nodaļā ir sniegti daži ierosinājumi, kā risināt iepriekš izklāstītos jautājumus. Šiem risinājumiem nepieciešama dažādu pakāpju iesaistīšanās un ieguldījums no dalībvalstu puses. Komisija aicina visas ieinteresētās personas paust viedokli par turpmāk izklāstītajiem apsvērumiem. Katram iespējamajam turpmākās darbības risinājumam var būt nepieciešami likumdošanas priekšlikumi, lai izveidotu skaidru tiesisko pamatu sadarbībai. Tomēr šādu likumdošanas priekšlikumu pievienotā vērtība būtu jāizsver, veicot ietekmes novērtējumus saskaņā ar Komisijas ietekmes novērtējuma pamatnostādnēm[29]. 4.1. Informācijas pieejamība – uzņēmējdarbības reģistru tīkls Lai atvieglotu piekļuvi informācijai par uzņēmumiem citās valstīs, ir vajadzīgs uzņēmējdarbības reģistru tīkls, kurā piedalītos visas dalībvalstis. Tā kā šajā tīklā ir iesaistījušās jau 18 dalībvalstis, mērķis balstīties uz jau sasniegtajiem EBR rezultātiem ir reālistisks. Tomēr uzlabot tā efektivitāti ar regulatīviem pasākumiem ir grūti, jo sadarbībai pārsvarā ir neoficiāls raksturs. Uzņēmējdarbības reģistru tīklam būs patiesa pievienotā vērtība tikai tad, ja tas aptvers visu 27 dalībvalstu uzņēmējdarbības reģistrus. Viena no iespējām, kā nodrošināt plašu iesaistīšanos šajā tīklā, būtu paredzēt prasību apvienot visus Eiropas Savienības uzņēmējdarbības reģistrus, iespējams, Pirmajā uzņēmējdarbības tiesību Direktīvā (68/151/EEK). Tomēr dalībvalstīm jābūt iespējai lemt par šā tīkla struktūru un sadarbības noteikumiem un nosacījumiem. Varētu būt lietderīgi izveidot stabilāku tiesisko pamatu attiecībā uz dažiem tīkla rādītājiem, bet sadarbības elementi jāreglamentē nolīgumā par elektroniskā uzņēmējdarbības reģistru tīkla pārvaldību („pārvaldības līgumā”). Šajā nolīgumā jābūt reglamentētiem tādiem jautājumiem kā nosacījumi, lai pievienotos tīklam, tostarp attiecības ar valstīm, kas nav ES dalībvalstis, tīkla pārvaldības struktūras izraudzīšanās, atbildības jautājumi, finansējums, strīdus jautājumu risināšana utt. Šāds nolīguma risinājums saglabātu arī sadarbības elastīgumu. Dalībvalstīm būtu iespēja izlemt, vai tās vēlas balstīties uz jau esošajiem EBR darbības rezultātiem, vai arī iet citu ceļu. Uzņēmējdarbības reģistriem, kuri iesaistās šā tīkla darbībā, jābūt iespējai veidot savu cenu politiku pēc pašu ieskatiem. Tomēr to cenām nevajadzētu atšķirties atkarībā no galalietotāja. Jānodrošina arī, lai tīklā iesaistītie uzņēmējdarbības reģistri atbilstu minimālajiem drošības un datu aizsardzības standartiem, tostarp Kopienas datu aizsardzības noteikumiem (95/46/EK) un attiecīgajiem valstu noteikumiem. Paplašinātajā reģistru tīklā pieejamā komerciālā informācija varētu būt arī vērtīgs ieguldījums e-tiesiskuma portāla darbībā, kas būs galvenais piekļuves punkts juridiskai informācijai pakalpojumiem Eiropas Savienībā. Lai izveidotu kopīgu stratēģiju sadarbībai starp abām struktūrām un izstrādātu tās tehniskos elementus, ir jāveic turpmāka analīze; jo īpaši jāizvairās no tā, ka reģistru tīkls atkārtotu portāla jau veikto darbu vai otrādi. Jebkurā gadījumā portāls gūtu labumu, ja uzlabotos tā svarīgākā komerciālās informācijas avota darbība. Neatkarīgi no tīkla izmantošanas pastāv arī iespēja pieprasīt visiem ES uzņēmējdarbības reģistriem nodrošināt tiešu piekļuvi standartizētam pamatinformācijas kopumam internetā, piemēram, sniedzot specializētus un standartizētus tīmekļa pakalpojumus. Visbeidzot, lai vēl vairāk atvieglotu piekļuvi informācijai par uzņēmumiem, ilgtermiņā būtu jāieplāno izveidot savienojumu starp uzņēmējdarbības reģistru tīklu un elektronisko tīklu, kurš izveidots saskaņā ar Direktīvu par atklātības prasībām (2004/109/EK) un kurā tiek glabāta regulēta informācija par biržu sarakstos iekļautiem uzņēmumiem. Šādas sadarbības rezultāts varētu būt vienots piekļuves punkts visai finansiāla un juridiska rakstura informācijai par emitentiem, kuru vērtspapīrus atļauts tirgot regulētā tirgū, un tādējādi palielinātos tirgus pārredzamība. Ieinteresētās personas ir aicinātas paust viedokli par šādiem jautājumiem. - Vai ir vajadzīgs uzlabots dalībvalstu uzņēmējdarbības reģistru tīkls? - Vai šādas sadarbības elementus var reglamentēt “pārvaldības nolīgumā” starp dalībvalstu un uzņēmējdarbības reģistru pārstāvjiem? - Vai sadarbībai starp uzņēmējdarbības reģistru tīklu un elektronisko tīklu, kas izveidots saskaņā ar Direktīvu par atklātības prasībām un kurā tiek glabāta regulēta informācija par biržu sarakstos iekļautiem uzņēmumiem, ilgtermiņā būtu jebkāda pievienotā vērtība? Ja iepriekš aprakstītie pasākumi netiek uzskatīti par lietderīgiem, ieinteresētās personas ir aicinātas izklāstīt priekšrocības, kādas būtu alternatīviem risinājumiem vai — attiecīgā gadījumā – nemainot esošo situāciju. Turklāt ieinteresētās personas ir aicinātas sniegt pierādījumus par iepriekš izklāstīto un ierosināto alternatīvo risinājumu iespējamo ietekmi izmaksu un gūtā labuma ziņā, tostarp par vienkāršošanu un administratīvā sloga mazināšanu. 4.2. Uzņēmējdarbības reģistru sadarbība pārrobežu uzņēmumu apvienošanās un juridiskās adreses maiņas gadījumos Pamatā ir divas iespējas, kā atvieglot saziņu starp uzņēmējdarbības reģistriem tādās procedūrās kā pārrobežu uzņēmumu apvienošanās un uzņēmuma juridiskās adreses maiņa. Pirmais risinājums ir izmantot BRITE projekta rezultātus un izraudzīties vai izveidot struktūru, kas atbildētu par nepieciešamo pakalpojumu sniegšanu visām dalībvalstīm. Otrā iespēja ir izmantot Iekšējā tirgus informācijas sistēmu ( IMI ), ko jau izmanto un ir iespējams turpmākajos gados paplašināt, lai tā aptvertu jaunas Kopienas tiesību jomas. - 1. risinājums — izmantot BRITE projekta rezultātus Lai nodrošinātu efektīvu atbalsta pakalpojumu uzņēmējdarbības tiesību Direktīvu īstenošanai, ir jārod risinājums, kuru iespējams piemērot visās dalībvalstīs. BRITE projektā izstrādātie risinājumi ir balstīti uz uzņēmējdarbības reģistru sadarbību un nodrošina augsta līmeņa sadarbspēju. Tomēr tehnoloģisko risinājumu autortiesības pieder BRITE konsorcija dalībniekiem, tādējādi izmantot šīs tehnoloģijas iespējams vienīgi uz līguma pamata. Patlaban ar EBR saistītā sadarbībā piedalās 18 dalībvalstis; BRITE projektā un apakšprojektos sākotnēji piedalījās tikai sešas valstis (piecas dalībvalstis[30] un Norvēģija), bet Latvija, Vācija (Ziemeļreina-Vestfālene) un Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika pievienojās vēlākā posmā. Domājams, ka uzņēmējdarbības reģistru tīkla izveide, kā minēts iepriekš, palīdzēs izmantot BRITE projekta rezultātus, kam citādi varētu būt nepieciešams ievērojams laiks. Tā kā attiecīgo pakalpojumu izmantošana joprojām ir brīvprātīga, ar pievienošanos un dalību sadarbībā saistītās izmaksas būtu atkarīgas no pušu vienošanās. - 2. risinājums – Iekšējā tirgus informācijas sistēma ( IMI ) Patlaban IMI izmanto vairāk nekā 1600 kompetentās iestādes 27 dalībvalstīs un 3 EEZ valstīs, lai apmainītos ar informāciju saskaņā ar Profesionālo kvalifikāciju Direktīvu (2005/36/EK), un izmēģinājuma projekta ietvaros saskaņā ar Direktīvu par pakalpojumiem (2006/123/EK). IMI sniegtā priekšrocība ir tās atkārtoti izmantojamā struktūra administratīvajai sadarbībai. Ņemot vērā tās kompetentās iestādes datubāzi, piedāvāto valodu atbalstu un spēju atbalstīt strukturētu jautājumu un atbilžu kopu izveidi, šī sistēma var palīdzēt īstenot jebkuru iekšējā tirgus tiesību aktu — iestādei jāizmanto tikai viena sistēma un jāreģistrējas sistēmā tikai vienu reizi. Atkarībā no iestādes kompetences jomas tai var būt piekļuve vienai vai vairākām IMI atbalstītajām likumdošanas jomām. IMI netika izstrādāta īpaši saziņai starp uzņēmējdarbības reģistriem. Tomēr paziņošanas procedūru kopums (darbplūsma) saskaņā ar uzņēmējdarbības tiesību direktīvām būtu tā pati procedūra, kuru patlaban izmanto informācijas pieprasījumiem saistībā ar profesionālajām kvalifikācijām un pakalpojumiem. IMI izmantošanai nebūtu vajadzīgi būtiski dalībvalstu ieguldījumi, izņemot tos, kas nepieciešami, lai izraudzītos valstu kompetentos uzņēmējdarbības reģistrus un personas ar piekļuves tiesībām IMI . Jautājums par filiāles informācijas atklāšanu ir jāizskata atsevišķi no jautājuma par pārrobežu uzņēmumu apvienošanās un juridiskās adreses maiņas gadījumiem, kuros nepieciešamība pēc sadarbības starp reģistriem aprobežojas ar noteiktiem, skaidri noteiktiem procedūras posmiem. Ārvalstu filiāles gadījumā jebkuras neatbilstības starp datiem, kas iekļauti attiecīgā uzņēmuma uzņēmējdarbības reģistrā, un datiem tā ārvalstu filiāles uzņēmējdarbības reģistrā ir jāpārbauda regulāri un automātiski. Tālab jānodrošina pastāvīgs savienojums starp abiem reģistriem un to satura automātiska salīdzināšana. - 1. un 2. risinājuma kombinācija Attiecībā uz uzņēmējdarbības reģistru sadarbību pārrobežu uzņēmumu apvienošanās un juridiskās adreses maiņas gadījumos BRITE projekta īstenošanas gaitā izstrādātās tehnoloģijas ir paredzētas īpaši uzņēmējdarbības reģistru sadarbībai. Ja tiks izveidots stabilāks pamats juridiskais un līgumiskais pamats, tad iesaistītajām dalībvalstīm būs iespējams arī noteikt BRITE projekta ietvaros veiktās sadarbības tehnoloģiju izmantojumu, noteikumus un nosacījumus. Tomēr viennozīmīga IMI priekšrocība salīdzinājumā ar citiem sadarbības veidiem ir tā, ka visas ES dalībvalstis jau ir pievienojušās šai sistēmai. Šī sadarbība aptver visas dalībvalstis, tāpēc loģisks solis būtu paplašināt to, iekļaujot tajā plašāku procedūru klāstu. Būtu jāapsver IMI izmantošana (kaut vai kā pagaidu risinājums), lai palīdzētu vienkāršot pārrobežu uzņēmumu apvienošanos un juridiskās adreses maiņu, jo īpaši atkarībā no tīkla paplašināšanās tempa un uz BRITE balstītiem pakalpojumiem. Tomēr to, ka nenotiek automātiska paziņošana, var uzskatīt par Iekšējā tirgus informācijas sistēmas trūkumu dažās pārrobežu procedūrās. Tā gan šķiet piemērota un ērta, lai pārraidītu informāciju par pārrobežu uzņēmumu apvienošanos un juridiskās adreses maiņu, tomēr praktiski nav izmantojama, lai aizstātu automatizētu uzņēmuma un tā ārvalstu filiāles statusa pārbaudi, kam nepieciešamas regulāras lielu datu apjomu pārbaudes. Turklāt atšķirībā no Direktīvas par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanos (2005/56/EK), Regulas par Eiropas uzņēmējsabiedrību (2001/2157) un Regulas par Eiropas Kooperatīvo sabiedrību (2003/1435) Vienpadsmitajā uzņēmējdarbības tiesību Direktīvā (89/666/EEK) attiecīgajiem uzņēmējdarbības reģistriem nav noteikta juridiskā prasība par sadarbību. Tāpēc šķiet nepieciešami izveidot juridisko pamatu šādai sadarbībai attiecībā uz ārvalstu filiālēm. Tādējādi IMI šķiet esam piemērots pagaidu vai pat pastāvīgs līdzeklis, lai vienkāršotu saziņu starp dažādu dalībvalstu uzņēmējdarbības reģistriem. Tomēr tā nav paredzēta automātiskai datu pārraidīšanai, kas būtu nepieciešama Vienpadsmitās uzņēmējdarbības tiesību direktīvas (89/666/EEK) īstenošanai. Ieinteresētās personas ir aicinātas paust viedokli par šādiem jautājumiem. - Kādam risinājumam vai risinājumu kombinācijai tās dod priekšroku, lai atvieglotu saziņu starp uzņēmējdarbības reģistriem uzņēmumu pārrobežu apvienošanās un juridiskās adreses maiņas gadījumos? - Vai tās atbalsta ierosināto risinājumu par filiāļu informācijas atklāšanu? Ja kāds no iepriekš aprakstītajiem pasākumiem netiek uzskatīts par lietderīgu, ieinteresētās personas ir aicinātas izklāstīt priekšrocības, kādas būtu alternatīviem risinājumiem vai — attiecīgā gadījumā – nemainot esošo situāciju. Turklāt ieinteresētās personas ir aicinātas sniegt pierādījumus par iepriekš izklāstīto un ierosināto alternatīvo risinājumu iespējamo ietekmi izmaksu un gūtā labuma ziņā, tostarp par vienkāršošanu un administratīvā sloga mazināšanu. 5. Turpmākie pasākumi Dalībvalstis, Eiropas Parlaments, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja un citas ieinteresētās personas ir aicinātas iesniegt savus viedokļus par šajā Zaļajā grāmatā izklāstītajiem ierosinājumiem, lai varētu panākt vispārēju vienprātību par jebkādiem plānotajiem pasākumiem. Atsauksmes tiks gaidītas līdz 2010. gada 31. janvārim. Turpinot ar šo Zaļo grāmatu aizsākto darbu un balstoties uz saņemtajām atsauksmēm, Komisija lems par turpmākajiem pasākumiem. Visu iesūtīto informāciju publicēs internetā. Ir svarīgi izlasīt īpašo privātuma paziņojumu, kas pievienots šai Zaļajai grāmatai, lai iegūtu informāciju par to, kā tiks apstrādāti jūsu personas dati un iesūtītā informācija.[pic][pic][pic] [1] Paziņojums Eiropadomes pavasara sanāksmei - Impulsi Eiropas atveseļošanai, COM(2009) 114. [2] Šajā Zaļajā grāmatā izmantotā vārdkopa „uzņēmējdarbības reģistrs” aptver visus centrālos reģistrus, komercreģistrus un uzņēmumu reģistrus Pirmās uzņēmējdarbības tiesību direktīvas (68/151/EEK) 3. panta nozīmē. [3] Padomes 1968. gada 9. marta Direktīva par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 58. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (OV L 65, 14.3.1968., 8. lpp.); jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 15. jūlija Direktīvu 2003/58/EK (OV L 221, 4.9.2003., 13. lpp.). [4] Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 15. jūlija Direktīva 2003/58/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 68/151/EEK par informācijas izpaušanas prasībām attiecībā uz dažāda veida uzņēmējsabiedrībām (OV L 221, 4.9.2003., 13. lpp.). [5] Lieta Centros (C-212/97), Überseering (C-208/00) un Inspire Art (C-167/01). [6] Padomes 1989. gada 21. decembra Vienpadsmitajā Direktīvā 89/666/EEK par informācijas sniegšanas prasībām attiecībā uz filiālēm, ko kādā dalībvalstī atvērušas noteiktu veidu sabiedrības, uz kurām attiecas citas valsts tiesību akti (OV L 395, 30.12.1989., 36. lpp.), paredzēts daļējs risinājums, nosakot uzņēmumiem prasību sniegt minimālo informācijas kopumu tās valsts valodā, kurā tie reģistrējuši savu filiāli. [7] Neatkarīgu ieinteresēto personu augsta līmeņa grupas administratīvā sloga jautājumos ("Štoibera grupas") atzinums “Prioritārā joma — uzņēmējdarbības tiesības/gada pārskati” , 2008. gada 10. jūlijs, § 22,http://ec.europa.eu/enterprise/admin-burdens-reduction/docs/080710_hlg_op_comp_law_final.pdf. [8] Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīva 2005/56/EK par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanos (OV L 310, 25.11.2005., 1. lpp.). [9] Padomes 2001. gada 8. oktobra Regula (EK) Nr. 2157/2001 par Eiropas uzņēmējsabiedrības (SE) statūtiem (OV L 294, 10.11.2001., 1. lpp.). [10] Padomes 2003. gada 18. augusta Regula (EK) Nr. 2003/1435 par Eiropas Kooperatīvās sabiedrības ( SCE) statūtiem (OV L 207, 18.8.2003., 1. lpp.). [11] Piemēram, Eiropas uzņēmējsabiedrības pārrobežu juridiskās adreses maiņas gadījumā tieša saziņa starp reģistriem līdz minimumam saīsina pārejas posmu, kura laikā uzņēmums ir reģistrēts divās dalībvalstīs. [12] Priekšlikums Padomes regulai par Eiropas privātā uzņēmuma statūtiem (COM(2008) 396, galīgā redakcija. [13] Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 15. decembra Direktīva 2004/109/EK par atklātības prasību saskaņošanu attiecībā uz informāciju par emitentiem, kuru vērtspapīrus atļauts tirgot regulētā tirgū, un par grozījumiem Direktīvā 2001/34/EK (OV L390, 31.12.2004., 38. lpp.) . [14] Komisijas 2007. gada 11. oktobra par oficiāli noteikto sistēmu elektronisko tīklu regulētās informācijas centralizētai glabāšanai, kas paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/109/EK (2007/657/EK), (OV L 267 12.10.2007.). [15] Padomes 2000. gada 29. maija Regula (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām (OV L 160, 30.6.2000., 1. lpp.). [16] http://www.EBR.org. [17] Apvienotā Karaliste, Austrija, Beļģija, Dānija, Francija, Grieķija, Igaunija, Īrija, Itālija, Latvija, Lietuva, Luksemburga, Nīderlande, Slovēnija, Somija, Spānija, Vācija, Zviedrija. [18] Gērnsija, Džersija, Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Norvēģija, Serbija, Ukraina. [19] Lietuva un Gērnsija nesen pievienojās, bet vēl nav tehniski integrējušās tīklā. [20] Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L281, 23.11.1995., 31. lpp.). [21] Padomes 1985. gada 25. jūlija Regula (EEK) Nr. 2137/85 par Eiropas Ekonomisko interešu grupām ( EEIG ) (OV L 199, 31.7.1985., 1. lpp.) Eiropas Ekonomisko interešu grupa ir juridiska struktūra, kuras mērķis ir atvieglot vai attīstīt tās dalībnieku saimnieciskās darbības vai uzlabot šo darbību rezultātus. Tās mērķis nav gūt sev peļņu. Grupas darbība ir saistīta ar tās dalībnieku saimniecisko darbību, grupa drīkst to tikai atbalstīt (3. pants). [22] http://www. BRITE project.eu — šā projekta sīkāks apraksts atrodams arī šai Zaļajai grāmatai pievienotajā progresa ziņojumā. [23] Zviedrijas Uzņēmumu reģistrēšanas birojs 2009. gada novembrī organizē konferenci par “pārrobežu apmaiņu ar komerciālu informāciju”. Konferences mērķis ir turpināt gan EBR projekta ietvaros aizsākto darbu, gan darbu ar BRITE projekta rezultātiem. Sīkāka informācija atrodama: http://www.trippus.se/eventus/eventus_cat.asp?EventusCat_ID=10113&Lang=eng&c=. [24] Jāņem vērā arī uzņēmējdarbības portāls „Tava Eiropa” ( Your Europe ), jo tas piedāvā vienotu ES mēroga piekļuves punktu informācijai un pakalpojumiem, ko uzņēmumu atbalstam sniedz valsts pārvaldes iestādes. Šā portāla darbību kopīgi nodrošina Eiropas Komisija un valstu iestādes. http://ec.europa.eu/youreurope/business/index_en.htm. [25] Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīva 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV L 255, 30.9.2005., 22. lpp.). [26] Patlaban pakalpojumu direktīvas īstenošanas atbalsts tiek sniegts tikai izmēģinājuma veidā. [27] Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīva 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū (OV L 376, 27.12.2006., 36. lpp.). [28] Padomes Rīcības plāns 2009.-2013. gada daudzgadu darba plānam saistībā ar Eiropas e-tiesiskuma projektu (2009/C 75/01). Šā projekta sīkāks apraksts atrodams šai Zaļajai grāmatai pievienotajā progresa ziņojumā. [29] SEC(2009) 92. [30] Zviedrija, Īrija, Spānija, Itālija, Dānija.