Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2023/C 41/12)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTAIS DOKUMENTS

“NUECES DE NERPIO”

ES Nr.: PDO-ES-02786 – 16.7.2021

ACVN (X) AĢIN ( )

1. Nosaukums

“Nueces de Nerpio”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Spānija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Kaltēti Juglans regia L. sugas valrieksti, ko noformē kā veselus valriekstus čaulā, veselus kodolus, puskodolus vai smalcinātus valriekstus, kas iegūti no veselīgiem augļiem, kuriem noņemtas ārējās mizas un kuri auguši vietējos Nerpio valriekstu kokos un citu šķirņu (kultivāru) valriekstu kokos, kas pielāgoti ražošanas apgabalam.

Atļautās šķirnes

Galvenā šķirne: vietējā šķirne — “vietējais Nerpio valrieksts” — ir iegūta sēklu selekcijā, ko Nerpio ražotāji veikuši kopš 16. gadsimta. Tā radīts nepotēts valrieksta ekotips, kas ir pilnībā pielāgots Taiviljas [Taibilla] upes ielejai. Simtgadīgu vietējo valriekstu koku audzes Nerpio apgabalā veido unikālu ainavu un augu ģenētisko mantojumu. Šis ekotips veido vismaz 80 % no visiem šīs sugas kokiem ražošanas apgabalā.

Papildu šķirnes (kultivāri):“Franquette”, “Chandler”, “Pedro” un “Fernor” — šķirnes, kas Nerpio audzētas kopš 20. gadsimta 90. gadiem un pielāgotas vietējiem apstākļiem. Šīs papildu šķirnes ir jāuzpotē uz nepotētiem vietējās Nerpio valrieksta šķirnes kokiem. Šāds potcelms papildu šķirnēm nodrošina lielāku augšanas sparu, pielāgošanos kaļķakmens augsnēm un izturību pret augsnes slimībām un sakņu nosmakšanu. Minētie faktori papildu šķirnēm ražošanas apgabalā palīdz aklimatizēties.

Kodola jeb sēklas īpašības

— Kodola jeb sēklas apvalks ir nedaudz tumšāks: bēšā/bronzas/kastaņu krāsā. Tas saistīts ar augstu tanīnu koncentrāciju un līdz ar to arī ar spēcīgākām antioksidatīvajām un organoleptiskajām īpašībām.

— Tam raksturīga ievērojama ķīmiskā stabilitāte, kas to padara izturīgu pret sasmakšanu (glabāšanas laiks tradicionālajos ar ACVN apzīmētā produkta glabāšanas apstākļos pārsniedz gadu).

— Augsta tanīnu satura dēļ tam ir rūgtena garša un tas rada savelkošu sajūtu.

— Daudz dabisko antioksidantu, galvenokārt tanīnu, kas iegūti no gallusskābes un elagskābes. Izmantojot metodi, ar kuru novērtē antiradikāļu reakciju uz DPPH, kas izteikta kā troloksam ekvivalentā antioksidanta kapacitāte (TEAC), ir noteikts, ka antioksidantu aktivitātes līmenis Nerpio valriekstos ir ≥110 μmol troloksa/g (±10 %). Tas ir daudz vairāk nekā citiem tirgū pieejamajiem valriekstiem.

Produkta veidi

Valriekstus var noformēt šādos veidos:

— veseli valrieksti čaulā;

— veseli kodoli jeb sēklas;

— puskodoli;

— smalcināti valriekstu kodoli.

Veseliem valriekstiem un veseliem kodoliem jāatbilst obligātajām kvalitātes prasībām, kas piemērojamas “ekstra” šķirai un I šķirai, kā noteikts starptautiskajos standartos attiecībā uz nelobītu valriekstu tirdzniecību (ANO EEK standarts DDP-01) un attiecībā uz valriekstu kodolu tirdzniecību (ANO EEK standarts DDP-02).

Veselu valriekstu minimālais izmērs ir 28 mm. Veseliem kodoliem jābūt lielākiem par 8 mm.

Iepakošanas laikā visu šķiru un formu valriekstu mitruma saturam jābūt mazākam par 7 %. Veselu kodolu, puskodolu un smalcinātu valriekstu maksimālais mitruma saturs ir 5 %.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

—

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Augļu audzēšanai, ražas novākšanai, kaltēšanai un sagatavošanai jānotiek ražošanas apgabalā.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Tādu valriekstu izmērs, kas noformēti kā puskodoli, ir 3 līdz 8 mm. Nav atļautas svara novirzes, kas pārsniedz 10 %. Smalcinātu valriekstu izmēram jābūt mazākam nekā 3 mm. Maksimālā svara novirze ir 10 %.

Veselu valriekstu iepakojuma maksimālais svars ir 25 kg. Veselu kodolu, puskodolu un smalcinātu valriekstu iepakojuma maksimālais svars ir 15 kg.

Glabāšanai, klasifikācijai un iepakošanai jānotiek vienā un tajā pašā vietā, kas vienmēr ir ražošanas apgabalā. Pārpakošana ir aizliegta. Pamatojums iepakošanai izcelsmes vietā ir balstīts uz tādu dabisko vides apstākļu nodrošināšanu, kādos produktu “Nueces de Nerpio” apstrādā un glabā. Tajos nedrīkst būt caurvējš, mitruma līmenis nedrīkst pārsniegt 75 % un temperatūra nedrīkst pārsniegt 20 °C. Šie apstākļi Nerpio ir garantēti, un tie ir būtiski, lai saglabātu valriekstiem raksturīgo augsto tanīnu saturu, kā arī palēninātu to sasmakšanas procesu.

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Šo valriekstu etiķetēs un uz to tirdzniecības iepakojuma ļoti skaidri jānorāda cilmes vietas nosaukums “Nueces de Nerpio” un/vai ACVN “Nueces de Nerpio” logotips.

Uz iepakojuma, kurā valriekstus nosūta patēriņam, jābūt numurētām etiķetēm, ko nevar izmantot atkārtoti.

Valriekstus var laist tirgū tikai ar ražošanas apgabala reģistrēto apstrādes un iepakošanas uzņēmumu zīmolu.

Neobligātajā marķējumā norādi “De nogales centenarios” [no 100 gadus veciem valriekstu kokiem] izmanto valriekstiem, kuri iegūti no kokiem, kas vecāki par 100 gadiem. Papildus tam valriekstiem, kas iegūti no kokiem, kuri iekļauti oficiālā valsts vai ES vides aizsardzības sarakstā, norādei “De nogales singulares” [no atsevišķiem valriekstu kokiem] pievieno sarakstā iekļautā valriekstu koka nosaukumu.

Laižot produktu tirgū, izmanto dažādo veidu deskriptorus, proti, veseli valrieksti, veseli valriekstu kodoli, valriekstu puskodoli, smalcināti valrieksti.

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Produkta “Nueces de Nerpio” ražošanas, apstrādes un iepakošanas tradicionālo apgabalu veido dabiskais ģeogrāfiskais apgabals ap Taiviljas upes un tās pieteku sateces baseinu vismaz 900 m augstumā virs jūras līmeņa, un tajā ietilpst šādas teritorijas:

Kastīlijas-Lamančas [Castilla-La Mancha] autonomajā apgabalā:

Nerpio pašvaldības teritorijā — visi kadastrālie poligoni un/vai zemesgabali, kas atrodas augstāk nekā 900 m virs jūras līmeņa;

Yeste un Letur pašvaldību teritorijā — visi kadastrālie poligoni un/vai zemesgabali, kas atrodas augstāk nekā 900 m virs jūras līmeņa Taiviljas upes sateces baseinā.

Mursijas [Murcia] autonomajā apgabalā:

Moratalla pašvaldības teritorijā — visi kadastrālie poligoni un/vai zemesgabali, kas atrodas augstāk nekā 900 m virs jūras līmeņa Taiviljas upes sateces baseinā.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Ar ACVN “Nueces de Nerpio” apzīmētā produkta pamatā ir pirmējo izejvielu specifiskās īpašības, kas ar dabas un cilvēkfaktoru starpniecību ir cieši saistītas ar ģeogrāfisko izcelsmi.

Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Ražošanas apgabals — Taiviljas ielejas baseins — ir daļa no Sierra de Segura kalnu grēdas dienvidu apgabala, kas ir Spānijas dienvidaustrumu Prebētikas un Subbētikas reģionu ģeoloģiskais krustpunkts. Apkārtējais apgabals ir kalnains, un to veido kaļķakmens un dolomītu grēdas aptuveni 2000 [m] augstumā. Produkta “Nuez de Nerpio” ražošanas apgabals atrodas nelielu kalnu ieleju sistēmas vidū vairāk nekā 900 m augstumā virs jūras līmeņa. Šo apgabalu šķērso galvenā Seguras [Segura] upes pieteka Taivilja. Šis vidēji augstais kalnainais kaļķakmens un dolomīta iežu apgabals veido tipisku agromežsaimniecības vidi, kurā savu dabisko ekoloģisko nišu radis vietējais Nerpio valrieksts, kas Nerpio lauksaimnieku kopš 16. gadsimta veiktās secīgās selekcijas rezultātā ir tam perfekti pielāgots. Apgabalam ir nozīmīga ekoloģiskā vērtība, un tas ietilpst Natura 2000 tīklā.

Klimats ir raksturīgs vidēji augstu kalnu apgabalam. Kopumā to var klasificēt kā siltu kontinentālo/Vidusjūras klimatu, Csb saskaņā ar Kepena [Köppen] klimata klasifikācijas sistēmu. Vidējā temperatūra ir no 10 līdz 15 °C (1981–2010). Ir vērojamas būtiskas sezonālās temperatūras svārstības, absolūtajai maksimālajai temperatūrai sasniedzot 45,7 °C, bet absolūtajai minimālajai temperatūrai sasniedzot –15,7 °C, kā arī diennakts temperatūras svārstības līdz 22 °C pavasarī un rudenī. Šīs svārstības veicina temperatūras inversija Taiviljas ielejā, un to rezultātā rodas īpaši augkopības apstākļi. Turklāt apgabalā ir mērens nokrišņu daudzums — 400 līdz 600 mm —, kas austrumu virzienā ievērojami samazinās saistībā ar Spānijas dienvidaustrumu pārtuksnešošanos. Evapotranspirācija ir augsta — 600 līdz 800 mm atkarībā no augstuma virs jūras līmeņa.

Gaisa mitruma līmenis ir zems — vidēji 65 % gadā. Tā kā valriekstu koki atrodas kalnu ielejās, tie kopumā ir labi pasargāti no vējiem.

Augsnēm, kurās audzē valriekstu kokus, raksturīgs kaļķakmens-merģelis un dolomīts, un tās veidojušās uz kvartāra upju nogulumiem un Taiviljas apakšbaseina terasēm. Augsnes struktūra ir dažāda, bet galvenokārt tā sastāv no smilšmāla un mālsmilts. pH ir ļoti augsts — no 8,0 līdz 8,5, jo ļoti augsts ir kalcija karbonāta saturs (līdz 50 %). Augsnēs ir ļoti augsts organiskās vielas saturs — virs 2 % —, un dažos gadījumos tas 20 cm biezā augšējā slānī sasniedz pat 4 %. Valriekstu kokiem tās ir ļoti auglīgas un līdzsvarotas augsnes.

Saskaņā ar Kalifornijas Universitātes Riversaidā [University of California, Riverside] klasifikāciju ūdens kvalitāte Taiviljas ielejas sateces baseinā ir laba, proti, C2-S1 līdz C3-S1. Pamatieža īpašību dēļ ūdeņi ir dzirkstoši un sārmaini, to pH ir no 7,9 līdz 8,4.

Nerpio un Taiviljas ielejas ainava ir veidojusies, šajā apgabalā kopš neatminamiem laikiem audzējot valriekstu kokus. Terases, ko pirms simtiem gadu — 12. un 13. gadsimtā — izveidoja arābi, ir būtisks elements, kas šādā stāvā reljefā ļauj veikt apūdeņošanu appludinot. Zemi krustām šķērsām klāj blīvs senu grāvju tīkls, kas novirza Taiviljas un tās pieteku ūdeņus, kā arī atsevišķi avoti. Terases atrodas līdzās senām akmens sienām, kas nodrošina atbalstu kalnu nogāzēm un acequias (senajiem apūdeņošanas kanāliem). Šī tradicionālā audzēšanas metode un vecie valriekstu koki ir ainavas un augkopības mantojuma pamatelementi Nerpio un Taiviljas ielejā, kas veido Spānijā unikālu ekoloģisku vidi vietējo valriekstu koku audzēšanai. Tā ir sena vide, kas ierīkota terasēs.

Raksturīgās īpašības

Nerpio valriekstu kodolos jeb sēklās ir augsts tanīnu saturs, ko galvenokārt rada gallusskābe un elagskābe, kas produktam piešķir raksturīgās īpašības. Produkts ir ļoti noturīgs pret sasmakšanu, un tā glabāšanas laiks ir ilgāks par gadu. Tam ir nedaudz rūgtena garša, kas rada savelkošu sajūtu. Miza ir nedaudz tumšāka, proti, bēšā/bronzas/kastaņu krāsā. Augstais tanīnu saturs nozīmē augstu troloksam ekvivalentā antioksidanta kapacitāti (TEAC ≥ 110 ± 10 % μmol troloksa/g valriekstu). To, ka Nerpio valriekstu antioksidatīvās īpašības ir pārākas par citu komerciālu šķirņu īpašībām, parāda Seviljas [Seville] Tauku un eļļu institūta (CSIC) [Augstākās zinātniskās pētniecības padomes] zinātniskā publikācija “Dažādu Nerpio (Spānija) valriekstu šķirņu (Junglans regia L.) uzturvielu sastāvs un antioksidantu aktivitāte salīdzinājumā ar komerciālajām šķirnēm (I. Viera-Alcaide, et al. Grasas y Aceites 70 (3), 2019. gada jūlijs–septembris)”.

Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

Nerpio valriekstam piemīt dažas unikālas fizikālās, ķīmiskās un organoleptiskās īpašības. To uzskata par ekotipu, kura izcelsme ir Nerpio un kuram piemīt specifiskas īpašības, ko ir grūti atdarināt ārpus ražošanas apgabala.

Nerpio valriekstu atšķirīgās īpašības ietver tumšo kodola mizu, ilgo glabāšanas laiku un noturību pret sasmakšanu, rūgteno garšu un savelkošu sajūtu. Šīs īpašības ir saistītas ar valriekstu augsto tanīnu saturu, kā arī augsto antioksidantu aktivitāti (TEAC ≥ 110 μmol troloksa/g valriekstu), kas ir daudz augstāka nekā citiem tirgū pieejamajiem valriekstiem. Minētās īpašības ir tieši saistītas arī ar dabas faktoriem un cilvēkfaktoriem, proti, augu materiāla atlasi, specifiskiem lauksaimniecības un klimatiskajiem apstākļiem audzēšanai, kā arī valriekstu dabisku kaltēšanu un glabāšanu.

1) Vietējo valriekstu koku šķirņu selekcija

Nerpio valriekstu koku selekcija aizsākās 16. gadsimtā, kā to apliecina aptuveni 600 gadu vecais Nerpio valriekstu koks “Plantón del Covacho”. Vietējo Nerpio šķirņu valriekstiem raksturīga tumšāka pigmentācija un intensīvāka garša nekā tirdzniecībā pieejamajiem valriekstiem. Tas ir Nerpio valriekstu audzētāju tiešās ietekmes rezultāts, jo viņi gadsimtu gaitā ir atlasījuši valriekstus, kuriem ir izteiktāka, rūgtena un savelkoša garša un kuri ir tumšāki.

2) Specifiski lauksaimniecības un klimatiskie audzēšanas apstākļi

Augsnes apstākļi. Vietējās Nerpio šķirnes ir perfekti pielāgotas Taiviljas ielejas ļoti kaļķainajām augsnēm, kuru pH ir no 8 līdz 8,5 un kurās kalcija karbonāta saturs pārsniedz 50 %. Šie kaļķainie apstākļi kavē fosfora uzņemšanu no augsnes. Rezultātā valriekstiem šīs minerālvielas trūkst, tāpēc to lapas un augļi iegūst izteiktāku violetu pigmentāciju, kas saistāma ar augstāku antocianīnu un citu fenola savienojumu, piemēram, flavonolu, flavonoīdu un tanīnu, saturu.

Klimatiskie apstākļi. Nerpio valdošie Vidusjūras apstākļi ir tipiski Pireneju pussalas dienvidaustrumu daļai, un tiem raksturīgs daudz saules gaismas, augsta temperatūra, neliels nokrišņu daudzums un augsts evapotranspirācijas līmenis (līdz 800 mm). Šādos apstākļos valriekstu kokiem vasarā trūkst ūdens, tāpēc tajos sākas gallusskābes un elagskābes tanīnu sintēze. Tās rezultātā kodolu mizas pigmentācija kļūst tumšāka. Taiviljas ielejā vērojamās būtiskās diennakts temperatūras svārstības, kas pārsniedz 22 °C un ko veicina temperatūras inversija ielejā, valriekstu gatavošanās beigu posmā sekmē tanīnu veidošanos.

3) Specifiski valriekstu dabiskas kaltēšanas un glabāšanas apstākļi Nerpio

Aukstais un sausais rudens un ziema paātrina valriekstu dehidratācijas (kaltēšanas) procesu. Citi faktori ir ražas novākšana optimālajā gatavībā, tradicionālās dabiskās kaltes, kā arī labi glabāšanas apstākļi vidē, kurā ir mērena un nemainīga temperatūra, kas zemāka par 20 °C, un zems mitruma līmenis, kas zemāks par 75 %. Pirms valriekstu laišanas tirgū šie faktori nodrošina labākos valriekstu glabāšanas apstākļus un saglabā to antioksidantus (tanīnus), tādējādi palēninot sasmakšanas procesu. Procedūras, kas ietver mazgāšanu un/vai paātrinātu kaltēšanu, nav saderīgas ar ACVN “Nueces de Nerpio”.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

https://www.mapa.gob.es/es/alimentacion/temas/calidad-diferenciada/dop-igp/htm/DOP_Nueces_de_Nerpio_SolicitudRegistro%20.aspx

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.