KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS – Pavaddokuments Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai - ES jūrniecības politikas perspektīvas un rīcības plāna ietekmes novērtējumam - Ietekmes novērtējuma kopsavilkums {COM(2007) 574 galīgā redakcija} {COM(2007) 575 galīgā redakcija} {SEC(2007) 1278} {SEC(2007) 1279} {SEC(2007) 1283} /* SEC/2007/1280 galīgā redakcija */





Briselē, 10.10.2007 SEC(2007) 1280 KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS Pavaddokuments KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI ES jūrniecības politikas perspektīvas un rīcības plāna ietekmes novērtējumam IETEKMES NOVĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS {COM(2007) 574 galīgā redakcija}{COM(2007) 575 galīgā redakcija}{SEC(2007) 1278}{SEC(2007) 1279}{SEC(2007) 1283} Kopsavilkums Komisija 2006. gada jūnijā pieņēma Zaļo grāmatu par turpmāko ES jūrniecības politiku. Šajā dokumentā uzmanība vērsta uz jūru un okeānu stratēģisko nozīmi Eiropas ekonomikā un uzsvērts, ka neatliekami jānodrošina tas, lai turpmākajā attīstībā ņemtu vērā vajadzību saglabāt konkurētspēju, vienlaikus saglabājot arī jūras vidi un aizsargājot tos, kuru iztikas līdzekļi ir atkarīgi no jūrniecības ekonomikas, un tos, kuri dzīvo piekrastē. Pēc tam sekoja gadu ilgs apspriešanās laikposms, kurā veica 230 pasākumus un iesniedza 490 rakstiskus ieteikumus. Liela daļa rakstiskā ieguldījuma, kuru saņēma no valstu valdībām, rūpnieciskajām grupām un nevalstiskajām vides aizsardzības organizācijām, bija plašu iekšēju apspriešanos rezultāts. Ieinteresētās personas pārsvarā bija vienisprātis, ka, nesaskaņojot dažādās nozarēs īstenoto politiku, ES nespēs turpmāk sekmīgi pārvaldīt tās okeānu un jūru politiku. Lēmumu pieņemšanas process ir lēns, netiek izmantotas iespējamās sinerģijas un nevienam nav skaidri noteikta pilnvarojuma risināt starpnozaru konfliktus, lai izvērtētu kumulatīvu ietekmi vai vērtētu situāciju plašākā skatījumā. Tirdzniecību un ostu konkurētspēju Eiropas Savienībā apdraud ārkārtīgi lēnais plānošanas process, jūras videi apdraudējumu rada intensīvais un arvien lielākais piekrastē notiekošo un ar jūru saistīto ekonomisko darbību pieaugums, eiropieši vairs neapgūst ar jūrniecību saistītas profesijas, dati, kurus apkopo par jūras vides stāvokli, jūrniecības darbībām un piekrastes ekonomikas stāvokli, ir fragmentāri un lielākoties nav pieejami, un dažādās iestādes, kurām uzticēts aizsargāt mūsu jūras no piesārņojuma, vērsties pret nelegālu zveju un nelegāliem pārvadātājiem, savstarpēji neatkarīgi izstrādā līdzīgas sistēmas, lai atklātu un identificētu anomālu rīcību. Komisija to ir ņēmusi vērā un ierosinājusi īstenot visaptverošu jūrniecības politiku, kuras mērķi ir šādi: (1) pastiprināt okeānu un jūru ilgtspējīgu izmantojumu; (2) izstrādāt jūrniecības politikas zināšanu un inovāciju bāzi; (3) piekrastes reģionos nodrošināt iespējami augstu dzīves kvalitāti; (4) pastiprināt Eiropas vadošo nozīmi starptautisku jūrniecības jautājumu risināšanā; ( 5) padziļināt izpratni par jūrniecības jautājumiem Eiropā. Tuvākajā laikā Komisija šos mērķus sasniegt ir paredzējusi, pirmkārt, ieviešot tādu regulējuma sistēmu, kurā piemēro integrētu pieeju, un, otrkārt, izmantojot horizontālus un vairākās nozarēs lietojamus līdzekļus integrētas politikas veidošanai. Komisija izveidos iekšēju darba grupu, lai uzlabotu ar jūrlietām saistītu, nozarei specifisku politikas iniciatīvu koordinēšanu. Turklāt rīcības plānā minēta virkne konkrētu iniciatīvu, kuras jāveic vispirms, lai panāktu virzību uz konsekventāku un labāk integrētu ES jūrniecības politiku. Rezultāti būs jūtami jau 2008. gada beigās, un tie būs šādi: lielāka savstarpēja politikas jomu un nozaru izpratne, nozaru iniciatīvu izraisītu iespējamu konfliktu agrīna konstatēšana, sinerģiju izmantošana, ātrāka labas prakses ideju apmaiņa starp dažādiem reģioniem, lielāka uzticēšanās tam, ka individuālu nozaru politikas pamatā ir labākās pieejamās zināšanas par jūrniecības nozari, un lielākas iespējas nodrošināt personu un interešu grupu viedokļu uzklausīšanu. Konkrēti labumi no sagatavošanās darbībām, kas saistītas ar jūras datiem, teritoriālo plānošanu un kuģošanas uzraudzību, netiks gūti uzreiz, bet tikai tad, ja tiks īstenoti turpmāki pasākumi. Tomēr šo potenciālo ieguvumu apmērs attaisno pieticīgos izdevumus. Minētie ilgtermiņa ieguvumi ir šādi: paātrināta pievienotās vērtības komercpakalpojumu attīstība, kuras pamatā ir viegli pieejami dati; publisko iestāžu, tostarp Eiropas jūras pētniecības laboratoriju un akadēmisko iestāžu darba efektivitātes uzlabošana; ar globālām vides pārmaiņām saistīto neskaidrību ievērojama mazināšanās; patlaban fragmentāru, ierobežota darbības ilguma iniciatīvu, kas saistītas ar datu pieejamību, konsolidēšana; skaidrāki noteikumi par tiesībām un ierobežojumiem jūras ūdeņos; ar plānošanu saistītu pārrobežu jautājumu vieglāka atrisināšana; pašreizējo ziņošanas un uzraudzības resursu efektīvāks izmantojums; iespēja kopīgi lietot kopējas uzraudzības sistēmas. Īstermiņa priekšrocības, kas gūtas politikas koordinēšanas un kopīgas pieredzes rezultātā, kā arī sagatavošanas darbību potenciālās ilgtermiņa priekšrocības, pozitīvi ietekmēs jūrniecības politikas galvenos mērķus –– pastiprināt okeānu un jūru ilgtspējīgu izmantošanu, veidot jūrniecības politikas zināšanu un inovāciju bāzi, uzlabot dzīves kvalitāti piekrastes reģionos, sekmēt Eiropas vadošo nozīmi starptautisku jūrniecības jautājumu risināšanā un padziļināt izpratni par Eiropas jūrniecības perspektīvu.