[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 23.11.2007 COM(2007) 758 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI par vairākiem nozīmīgiem aspektiem, kas ir noderīgi, izstrādājot ES stratēģiju krāpšanas apkarošanai PVN jomā {SEC(2007) 1584} SATURS 1. Priekšvēsture 3 1.1. Komisijas paziņojums par krāpšanu nodokļu jomā 3 1.2. Rīcība pēc paziņojuma 3 1.2.1. Padomē 3 1.2.2. Komisijā 4 1.2.3. Sadarbībā ar uzņēmumiem 4 2. Pirmais atskaites punkts — ECOFIN 2007. gada 5. jūnija secinājumi 4 3. Turpmākās rīcības virziens spēkā esošā tiesiskā regulējuma satvarā 5 3.1. Pirmā piezīme — nodokļu administrācijām ir vajadzīga precīza informācija, lai kontrolētu PVN sistēmu 6 3.2. Otrā piezīme — dalībvalstīs nav izveidota ES mēroga pieeja, kas būtu pietiekama kopējas PVN sistēmas darbības nodrošināšanai 7 3.3. Trešā piezīme — ir būtiski nodrošināt aktuālu informāciju par tirgotāja PVN maksātāja statusu 9 3.4. Ceturtā piezīme — jāpalielina nodokļu administrāciju spēja iekasēt PVN ieņēmumus krāpšanas gadījumos 10 4. Secinājumi 11 KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI par vairākiem nozīmīgiem aspektiem, kas ir noderīgi, izstrādājot ES stratēģiju krāpšanas apkarošanai PVN jomā 1. PRIEKšVēSTURE 1.1. Komisijas paziņojums par krāpšanu nodokļu jomā Komisija 2006. gada 31. maijā nāca klajā ar paziņojumu, kurā uzsvēra vajadzību izstrādāt koordinētu stratēģiju, lai uzlabotu cīņu pret nodokļu krāpšanu[1]. Paziņojuma mērķis bija ar visām ieinteresētajām aprindām (Padome, Eiropas Parlaments, uzņēmēji) uzsākt diskusiju par dažādiem aspektiem, kas ir noderīgi, izstrādājot ES mēroga stratēģiju krāpšanas apkarošanai. Turklāt tajā atgādināts, ka veiksmīgas stratēģijas ķīla ir daudzdisciplināra pieeja ar izmeklēšanas dienestu un tiesu iestāžu iesaistīšanos. Šajā sakarā paziņojumā iekļauta atsauce uz attiecīgajās jomās izstrādātajām iniciatīvām, tostarp priekšlikumu Regulai[2] un grozījumiem Regulā (EK) Nr. 515/97[3], kuri jau iesniegti Padomei. Paziņojumā izklāstīta virkne pragmatisku un reālistisku ideju, kuras īstenojot varētu uzlabot pašreizējo stāvokli, un izteikts aicinājums apspriest šīs idejas. Turklāt izvirzīts arī jautājums par to, vai nepieciešams radikāli mainīt pašreizējo PVN sistēmu, lai efektīvi apkarotu krāpšanu PVN jomā, un ierosinātas divas iespējas — ļaut dalībvalstīm ieviest vispārēju apgrieztās nodokļu maksāšanas mehānismu vai izveidot sistēmu, lai apliktu ar nodokli iekšējās preču piegādes Kopienā. 1.2. Rīcība pēc paziņojuma 1.2.1. Padomē ECOFIN Padome 2006. gada 7. jūnijā atzinīgi novērtēja paziņojumu un norādīja, ka tā izvērtēs visus paziņojumā paredzētos pasākumus. Pēc tam Padome veica tehnisko analīzi, kuras rezultātā tika sagatavoti ECOFIN 2006. gada 28. novembra secinājumi. Padome skaidri norādīja, ka lielākās raizes tai sagādā PVN krāpšana, un minēja vairākus aspektus, kuriem Komisijai jāpievērš īpaša vērība. Kopš tā laika PVN jomā ir ieguldīti lieli pūliņi, un, atšķirībā no iepriekš minētā paziņojuma, šis dokuments attiecas vienīgi uz PVN krāpšanu. Turklāt Padome ir apliecinājusi, ka tā nolēmusi turpināt darbu pie apgrieztās nodokļu maksāšanas mehānisma un Kopienas iekšējo preču piegāžu aplikšanas ar nodokli. 1.2.2. Komisijā Atsaucoties uz ECOFIN Padomes 2006. gada 28. novembra secinājumiem, Komisija kopā ar dalībvalstīm izveidoja jaunu ekspertu grupu, proti, „Ekspertu grupu nodokļu krāpšanas apkarošanas stratēģijai [ ATFS ]”, lai sīkāk izstrādātu Padomes norādītās prioritārās jomas. 1.2.3. Sadarbībā ar uzņēmumiem Komisija 2007. gada 29. martā organizēja konferenci par PVN krāpšanu, lai dotu Eiropas uzņēmumiem iespēju izteikt viedokļus par to, kā mūsdienās apkaro krāpšanu PVN jomā, iesniegt komentārus par Komisijas paziņojumā izvirzītajām idejām un izteikt jebkādas citas domas, kas varētu būt noderīgas cīņā pret PVN krāpšanu. Konferencē vispārēji secināja, ka gan uzņēmumi, gan nodokļu iestādes ir kopīgi ieinteresētas krāpšanas apkarošanā un ka tirgotāji ir gatavi palīdzēt nodokļu administrācijai šajā darbā. Būtisks jautājums šajā jomā ir labāka saziņa starp abām minētajām pusēm. Šobrīd nodokļu maksātāji nav pārliecināti par to, ka nodokļu iestādēm sniedzamo informāciju izmanto pilnvērtīgi. Skaidri tika pausta arī neapmierinātība par nesamērīgām izmaksām, kas uzņēmumiem rodas tāpēc, ka dažādās valstīs ir spēkā atšķirīgas pārskatu sniegšanas prasības. Uzņēmēji atbalstīja situāciju, kurā ieguvēji būtu visi, turklāt norādīja, ka pārskatu sniegšanas pienākumu potenciālas pārskatīšanas rezultātā jānodrošina tas, lai nodokļu iestādes attiecīgo informāciju saņemtu laikus, un ka ir jāatvieglo prasību ievērošana, lielā mērā saskaņojot minētos pienākumus, tostarp atceļot konkrētus pienākumus, kas uzlikti atsevišķās valstīs. 2. PIRMAIS ATSKAITES PUNKTS — ECOFIN 2007. GADA 5. JūNIJA SECINāJUMI Padomes secinājumi skar divas galvenās jomas — parastie pasākumi spēkā esošās PVN sistēmas nostiprināšanai un radikālāki pasākumi pārmaiņu ieviešanai sistēmā. Attiecībā uz parastajiem pasākumiem Komisija iesniedza progresa ziņojumu par darbu, kas paveikts pēc iepriekšējās ECOFIN Padomes sanāksmes 2006. gada novembrī. Pamatojoties uz minēto progresa ziņojumu, Padome piešķīra prioritāru statusu vairākiem pasākumiem un aicināja Komisiju nākt klajā ar vajadzīgajiem tiesību aktu priekšlikumiem, kā arī vēlākais līdz 2007. gada beigām iesniegt priekšlikumu ietekmes novērtējumu, lai Padome tos varētu pieņemt līdz 2008. gada beigām. Attiecīgās tēmas ir biežāka pārskatu iesniegšana par Kopienas iekšējām piegādēm un šādas informācijas ātrāka apmaiņa starp nodokļu administrācijām; iespēja piemērot solidāru atbildību, ja nav sniegta pienācīga informācija par šīm Kopienas iekšējām piegādēm; tirgotājiem, kuri darbojas Kopienas iekšējā tirdzniecībā, pieejama pilnīgāka informācija par uzņēmumiem, kas ir PVN maksātāji. Komisija plāno nākamā gada sākumā iesniegt attiecīgus tiesību aktu priekšlikumus par šiem jautājumiem, vajadzības gadījumā ņemot vērā turpmākas tehniskas diskusijas par šiem tematiem un ietekmes novērtējuma rezultātu. Attiecībā uz informāciju par uzņēmumiem, kas reģistrēti kā PVN maksātāji, uzlabojumus iespējams panākt, neveicot grozījumus tiesību aktos. Turklāt Padome vēlējās turpināt diskusijas par pārējiem pasākumiem, kas minēti Komisijas progresa ziņojumā, un pieprasīja līdz 2007. gada beigām iesniegt ziņojumu par šo diskusiju līdzšinējiem rezultātiem. Šodien iesniegtajā Komisijas dienestu darba dokumentā „Progresa ziņojums par līdzšinējiem rezultātiem diskusijās par dalībvalstu ierosinātajiem parastajiem pasākumiem” [SEC(2007) …, …/11/2007] sīki iztirzāta ATFS ekspertu grupas diskusiju līdzšinējie rezultāti. Jautājumā par Kopienas iekšējo piegāžu aplikšanu ar nodokli Padome norādīja, ka attieksme pret Kopienas iekšējo piegāžu aplikšanu ar nodokli galamērķa dalībvalstī ir samērā kritiska. Šo piegāžu aplikšana ar nodokli nosūtītājā dalībvalstī guva lielāku dalībvalstu atbalstu, tāpēc Padome lūdza Komisijai šo sistēmu izpētīt sīkāk. Turklāt Padome piebilda, ka lielākā daļa dalībvalstu skeptiski izsakās par brīvprātīgu vispārēja apgrieztās nodokļu maksāšanas mehānisma ieviešanu. Tāpēc Padome aicināja Komisiju analizēt šādas iespējas ietekmi iekšējā tirgū, jo īpaši izvērtējot iespēju zināmu laiku īstenot izmēģinājuma projektu ieinteresētā dalībvalstī. Padome aicināja Komisiju līdz 2007. gada beigām iesniegt konstatējumus par abiem vērienīgajiem pasākumiem. Atsaucoties uz šiem Padomes pieprasījumiem, ir paveikts liels sagatavošanās darbs (aptaujas anketa dalībvalstīm, ārēji pētījumi, sabiedriskā apspriešanās un tikšanās ar uzņēmumu, tostarp MVU, pārstāvjiem). Ņemot vērā vajadzīgo analīzes detalizētības pakāpi un faktu, ka Komisija pieprasīto informāciju no visām dalībvalstīm nesaņēma noteiktajā termiņā, Komisija par konstatējumiem varēs ziņot tikai nākamā gada sākumā. Turklāt pēc tam, kad Komisija būs pabeigusi analīzi par Kopienas iekšējo piegāžu aplikšanu ar nodokli un vispārējas apgrieztās nodokļu maksāšanas sistēmas ieviešanu, Padomē būs jāuzsāk politiskas diskusijas par turpmāko rīcību. Galvenais jautājums šajās diskusijās noteikti būs iespēja zināmu laiku īstenot izmēģinājuma projektu ieinteresētā dalībvalstī. Patlaban norisinās šā sarežģītā jautājuma tehniskā analīze, un ir notikušas jau divas divpusējas tikšanās ar attiecīgo dalībvalsti. Vēl viena tikšanās ir plānota pirms šā gada beigām. 3. TURPMāKāS RīCīBAS VIRZIENS SPēKā ESOšā TIESISKā REGULēJUMA SATVARā Neraugoties uz apņemšanos pabeigt analīzi par iespējamām izmaiņām PVN sistēmā, Komisija līdztekus turpinās apspriesties par tā sauktajiem parastajiem pasākumiem. Nodokļu iestāžu nodrošināšana ar modernākiem un efektīvākiem līdzekļiem nodokļu krāpšanas apkarošanai ir mērķis, kas katrā ziņā jāsasniedz neatkarīgi no lēmumiem, kurus pieņems par vērienīgākajiem pasākumiem. Šajā sakarā jau notikušas intensīvas diskusijas, kurās izkristalizējusies virkne dažādu ideju. Diskusijas par vairākiem svarīgiem aspektiem ir sasniegušas to posmu, kad jāpieņem stratēģiski lēmumi par to, kādu turpmāko rīcības virzienu izvēlēties, lai izstrādātu ES mēroga pieeju. Pašreizējās debatēs Komisija ir izdarījusi turpmāk izklāstītos secinājumus. 3.1. Pirmā piezīme — nodokļu administrācijām ir vajadzīga precīza informācija, lai kontrolētu PVN sistēmu Viena no galvenajam problēmām ir tā, ka sistēma, kuru ieviesa 1993. gadā, lai dalībvalstis apmainītos ar informāciju par Kopienas iekšējām preču piegādēm, laikus nenodrošina attiecīgo informāciju, kas vajadzīga PVN krāpšanas efektīvai apkarošanai. Tiesību aktu priekšlikumos, kurus plānots ierosināt nākamā gada sākumā, paredzēs biežāk iesniegt pārskatus par Kopienas iekšējām piegādēm un ātrāku informācijas apmaiņu starp nodokļu administrācijām, tādējādi reaģējot uz šo problēmu. Tomēr dažas dalībvalstis vēlas rīkoties radikālāk, un tās ir izteikušas viedokli, ka, ņemot vērā elektronisko tehnoloģiju pavērtās iespējas, apmaiņa ar informāciju par Kopienas iekšējām piegādēm, ziņojot par katru darījumu, labāk atbilst to vajadzībām, proti, ir piemērots līdzeklis efektīvai nodokļu krāpšanas apkarošanai. Tomēr sākotnēji jāpatur prātā, ka visos pasākumos, kas ir apspriesti saistībā ar cīņu pret krāpšanas apkarošanu PVN jomā, ir jāievēro ES politika un jo īpaši Eiropadomes vispārējais mērķis līdz 2012. gadam par 25 % samazināt pašreizējo administratīvo slogu, kā izklāstīts „Rīcības programmā administratīvā sloga samazināšanai Eiropas Savienībā”[4]. Turklāt pienākumi, kas uzlikti saistībā ar pārrobežu tirdzniecību, nedrīkstētu būt nesamērīgi salīdzinājumā ar pienākumiem, kas uzlikti iekšzemes darījumiem, tādējādi padarot Kopienas iekšējo tirgu par mazāk izdevīgu darījumu vietu nekā iekšzemes tirgus. Vai pilnvērtīga darījumpamatota informācija, kas mēneša laikā sniegta par darījumiem iekšzemes tirgū un darījumiem Kopienas iekšējā tirgū, ir optimālākais risinājums PVN sistēmas kontrolei? Iepriekš izklāstītie apsvērumi (saistībā ar Lisabonas atjaunināto stratēģiju un iekšējā tirgus netraucētu darbību) pilnīgi noteikti ir jāiekļauj diskusijās par to, cik efektīvs krāpšanas apkarošanas līdzeklis ir jaunie pārskatu sniegšanas pienākumi, ņemot vērā to globālo ietekmi uz uzņēmumiem. Pārskatu iesniegšanas papildprasības jāattiecina tikai uz informāciju, kas jau ir pieejama uzņēmuma grāmatvedības uzskaites sistēmās, lai uzņēmumi prasības varētu izpildīt bez lielām grūtībām. Turklāt ir jānodrošina informācijas elektroniska nosūtīšana nodokļu administrācijām, lai mazinātu ar prasību ievērošanu saistītās izmaksas un ļautu efektīvi apstrādāt datus. Mazie un vidējie uzņēmumi, kas nav iesaistīti Kopienas iekšējā tirdzniecībā, būtu jāatbrīvo no pārskatu iesniegšanas papildprasībām. Kopienas mērogā būtu jānosaka minimālais informācijas apjoms, kas jāpaziņo nodokļu administrācijām un ar ko tām savstarpēji jāapmainās. Virzība uz vērienīgu PVN pārskatu iesniegšanas pienākumu saskaņošanu visā ES samazinātu prasību ievērošanas izmaksas uzņēmumiem, kas darbojas vairākās dalībvalstīs. Uzņēmumu pārstāvji atkārtoti apliecināja, ka 27 dažādi pārskatu iesniegšanas pienākumi tiem ir traucēklis, kas ievērojami palielina prasību ievērošanas izmaksas, jo programmatūru nākas pielāgot specifiskajai situācijai katrā dalībvalstī. Šajā sakarā varētu ņemt vērā arī rēķinu izrakstīšanas noteikumu lielāku harmonizāciju. Jaunus pārskatu iesniegšanas pienākumus var apsvērt tikai tad, ja tiek proporcionāli samazināts administratīvais slogs citās jomās. Pirms jaunu pārskatu iesniegšanas pienākumu apsvēršanas ir jānodrošina tas, ka nodokļu administrācijas spēj efektīvi izmantot savāktos datus. Ievācot sīku informāciju no tirgotājiem, būtu iespējams arī automātiski salīdzināt piegādātāja un pircēja iesniegtos datus. Liela daļa informācijas būs saistīta ar reāliem darījumiem, taču būtiskas kļūdas un atšķirīga noteikumu interpretēšana, iespējams, ļautu nodokļu administrācijām pievērst uzmanību vairākām neatbilstībām. Lai varētu pārvaldīt masīvo informācijas plūsmu, būs jāizveido augsti efektīvas sistēmas riska analīzei un riska pārvaldībai, lai no visām neatbilstībām izvēlētos tos darījumus un tirgotājus, kuriem jāpievērš īpaša vērība. Nodokļu administrācijām nav laikus pieejama pietiekama informācija, lai efektīvi cīnītos pret krāpšanu PVN jomā, jo īpaši „karuseļa veida” krāpšanu. Ir sīki jāizanalizē tās informācijas pareizība, ko patlaban ievāc no uzņēmumiem, un veids, kā nodokļu administrācijas to izmanto. Tomēr pārskatu iesniegšanas pienākums ir jāpārskata saistībā ar Lisabonas atjauninātās stratēģijas mērķi par 25 % samazināt birokrātijas slogu uzņēmumiem. 3.2. Otrā piezīme — dalībvalstīs nav izveidota ES mēroga pieeja, kas būtu pietiekama kopējas PVN sistēmas darbības nodrošināšanai Ierosinātās pārmaiņas attiecībā uz pakalpojumu sniegšanas vietu, kuras patlaban tiek apspriestas Padomē, ir skaidri apliecinājušas to, cik nozīmīga ir dalībvalstu ieinteresētība ne vien aizsargāt savus PVN ieņēmumus, bet arī iesaistīties citu dalībvalstu PVN ieņēmumu aizsardzībā. Tomēr šis jautājums ir daudz plašāks. Pārrobežu tirdzniecības apjoma pieaugums, ko izraisījusi iekšējā tirgus izveidošana, un kopējās PVN sistēmas pielāgošana šā iekšējā tirgus prasībām (atcelta prasība par obligātajiem fiskālajiem pārstāvjiem), nozīmē, ka arvien lielākam skaitam darījumu nodokļu uzlikšanas vieta un tās personas reģistrācijas vieta, kurai ir jāmaksā PVN, atrodas divās dažādās dalībvalstīs. Sakarā ar iekšējā tirgus izveidošanu dalībvalstīm ir jāatvēl vairāk līdzekļu administratīvajai sadarbībai, lai nodrošinātu vienotas PVN sistēmas netraucētu darbību Komisija atzīst, ka tas prasa ievērojamus finanšu un citu resursu ieguldījumus no dalībvalstu puses. Tomēr ir iespējams samazināt nodokļu administrāciju administratīvās izmaksas. Ja saņemts kārtējais informācijas pieprasījums, cilvēkresursu izmaksas dalībvalstī, kurai ir šī informācija, varētu samazināt, ļaujot citu dalībvalstu nodokļu iestādēm automātiski piekļūt tiem datiem, kas nav sensitīvi. Būtu vēlams uzsākt diskusiju par vērienīgākajām idejām, piemēram, par stimulu vai izmaksu dalīšanas sistēmas ieviešanu, lai veicinātu ES mēroga pieeju. Šāda sistēma finansiāli stimulētu dalībvalstis palielināt to centienus pārrobežu tirdzniecības kontroles uzlabošanai. Savstarpējā palīdzība nodokļu iekasēšanā varētu būt piemērota joma, kurā pārbaudīt šāda mehānisma efektivitāti. Dažas dalībvalstis aizstāvēja vēl vērienīgāku pieeju, proti, izveidot neformālu struktūru, kurā būtu pārstāvēti ierēdņi no dažādu valstu nodokļu administrācijām un kuras mērķis būtu ievērojamā mērā atvieglot informācijas apmaiņu starp valsts nodokļu administrācijām. Šādas struktūras izveide būtu risinājums konkrētiem pašreizējās administratīvās sadarbības šķēršļiem (valoda, resursi), kā arī dažiem juridiskiem apsvērumiem, kas saistīti ar jauniem instrumentiem, piemēram, automatizētu piekļuvi datiem. Ciktāl šādu pieeju nevar panākt, pilnveidojot pašreizējās struktūras, un ciktāl tā nepārklājas ar pašreizējo ES struktūru darbu, Komisija ir gatava turpināt šīs idejas izpēti, ja dalībvalstis par to izrādīs pietiekamu interesi. Riska pārvaldībā jāmācās no citās dalībvalstīs gūtās pieredzes Bez acīmredzamās vajadzības panākt solidāru atbildību par kontroli, ir arī citas situācijas, piemēram, „karuseļa veida” krāpšanas agrīna konstatēšana, kad vienā dalībvalstī pieejamā informācija ir būtiska, lai laikus atklātu iespējamus PVN zaudējumus citā dalībvalstī. Ļoti īsā laikā iegūstot citā dalībvalstī apkopoto informāciju par konkrētiem krāpnieciskiem gadījumiem vai krāpnieciskiem tirgotājiem šīs informācijas izmantošanai savā riska pārvaldības situācijā, var izveidot lielisku instrumentu, lai dalībvalsts varētu apkarot „karuseļa veida” krāpšanu. Beļģijas nodokļu administrācija, sadarbojoties ar citām dalībvalstīm, ar Komisijas atbalstu ir izstrādājusi sistēmu ātrai un selektīvai informācijas apmaiņai un riska analīzei. Patlaban šajā projektā ir iesaistījušās 24 dalībvalstis. Komisija apzinās priekšrocības, ko sagādā mērķtiecīga pieeja šādai informācijas apmaiņai. Tāpēc būtu svarīgi novērst pašreizējos politikas šķēršļus visu dalībvalstu līdzdalībai šajā apmaiņā. Kriminālprocesi pret krāpniekiem Gan Padomē, gan ATFS ekspertu grupā vairākas reizes ir apspriests jautājums par to personu kriminālvajāšanu, kas ir iesaistītas krāpšanā, kuras rezultātā citā dalībvalstī rodas nodokļu zaudējumi. Tā kā dalībvalstīs nav nodrošināts pietiekams savstarpīgums starpvalstu PVN krāpšanas gadījumu izmeklēšanā, ir jāveic vajadzīgie likumdošanas pasākumi, lai krimināltiesībās iestrādātu PVN ieņēmumu labāku aizsardzību. Padomei ir jāprecizē, ka PFI konvencija attiecas arī uz PVN aizsardzību. Atsaucoties uz ATFS ekspertu grupas ierosinājumu, ka ECOFIN būtu jāaicina Tieslietu un iekšlietu padome nākt klajā ar iniciatīvu pieņemt atbilstīgus tiesību aktus, Komisija atgādina, ka Konvencijā par Kopienas finanšu interešu aizsardzību ( PFI konvencija) jau patlaban ir paredzēta visās dalībvalstīs īstenojama krimināltiesiskā aizsardzība pret krāpšanu, kas skar Kopienas finanšu intereses, tostarp krāpšanu PVN jomā. Krāpšanas mehānismus, kuros izmanto iekšējā tirgus priekšrocības, nevar sekmīgi apkarot, izmantojot būtībā vienai valstij raksturīgu pieeju. Valsts iestādēm iestrādājot PVN sistēmas pārvaldībā īstenu ES pieeju, vajadzētu panākt visu dalībvalstu ieņēmumu augstāku aizsardzības pakāpi. 3.3. Trešā piezīme — ir būtiski nodrošināt aktuālu informāciju par tirgotāja PVN maksātāja statusu PVN reģistrācijas numurs ir galvenais elements PVN režīmā, kas piemērojams Kopienas iekšējai tirdzniecībai. Piegādātājam ir noteikti jāzina klienta PVN maksātāja statuss, lai konstatētu, vai piegādes ir vai nav atbrīvojamas no PVN. Tāpēc ir nemitīgi jāatjaunina to nodokļu maksātāju reģistrs, kam noteikts ar PVN apliekamas personas statuss, lai nodrošinātu uzņēmumiem vajadzīgo juridisko noteiktību. Patlaban tirgotāji var iegūt tikai ļoti nepilnīgu informāciju par šo statusu. Ja tirgotājs, pamatojoties uz šo nepilnīgo informāciju, izdara nepareizu pieņēmumu par darījuma partnera PVN maksātāja statusu, viņš riskē ar to, ka nodokļu iestādes vēlāk centīsies no viņa iekasēt nodokli. Tāpēc dalībvalstīm būtu jāuzņemas atbildība gan par informāciju, ko tās iekļauj savā reģistrā, un gan arī par sekām, ko radījusi novecojusi vai kļūdaina informācija reģistrā. Jau ir panākta vienošanās par uzlabojumiem centralizētajā piekļuvē PVN reģistra datiem Europa tīmekļa vietnē, lai tirgotāji varētu iegūt apstiprinājumu par visās dalībvalstīs reģistrētu tirdzniecības partneru PVN numuru, nosaukumu un adresi. Tomēr ar to vien nepietiek, ir jāuzlabo arī pieejamās informācijas drošticamība. Uzraudzība PVN numura izdošanas laikā neļautu fiktīviem nodokļu maksātājiem piekļūt sistēmai un nodrošinātu to, ka nodokļu iestādes īpaši rūpīgi pārbauda aizdomīgus tirgotājus, kuriem nav iespējams atteikt reģistrāciju. Iespējamu risinājumu varētu rast, paredzot dalībvalstīm pienākumu īpaši rūpīgi pārbaudīt nesen reģistrētās personas, proti, sešu mēnešu vai gada laikā veikt kontrolapmeklējumu, lai pārbaudītu, vai persona, kas saņēmusi PVN reģistrācijas numuru, faktiski ir veikusi ar nodokli apliekamus darījumus. Šajā laikposmā nodokļu administrācija varētu turpināt atbalstīt un izglītot tirgotājus, sniedzot viņiem nepieciešamo palīdzību, lai uzņēmums panāktu atbilstību prasībām. Tas varētu būt īpaši noderīgi mazajiem uzņēmumiem. Tikpat svarīgi ir arī izslēgt no datubāzes nodokļu maksātājus, tiklīdz konstatēts, ka tie vairs neveic ar nodokli apliekamus darījumus. Diemžēl ir pierādījumi, kas liecina, ka patlaban neaktīvi uzņēmumi, kuru iesaistīšanās „karuseļa veida” krāpšanā ir pierādīta, pārāk ilgi tiek saglabāti VIES datubāzē neelastīgu valsts procedūru dēļ. Tāpēc ir svarīgi, lai nodokļu administrācijas automātiski pārbaudītu, vai PVN reģistrācijas numuri vēl joprojām tiek aktīvi izmantoti, un izslēgt tos no VIES datubāzes, tiklīdz tas tā vairs nenotiek. Bez dalībvalstu ciešas apņemšanās risināt šo sasāpējušo jautājumu un bez gatavības mainīt valsts procedūras, krāpniekiem arī turpmāk būs iespēja izmantot šo nepilnību pašreizējā PVN režīma darbībā. Nosakot ES obligātos standartus reģistrācijai un izslēgšanai no reģistra, tiktu sperts būtisks solis uz priekšu, jo tas palielinātu uzņēmumu un nodokļu iestāžu uzticēšanos informācijai, ko VIES datubāzē var iegūt par tirgotāju PVN maksātāja statusu. Atjaunināta informācija par personas PVN maksātāja statusu gan nodokļu administrācijām, gan uzņēmumiem ir svarīga, lai apkarotu krāpšanu PVN jomā. Jāpanāk kopēja pieeja tirgotāju reģistrācijai un izslēgšanai no reģistra. Dalībvalstij, kurā nav pievērsta pienācīga uzmanība datubāzes atjaunināšanai, būtu jāsedz PVN zaudējumi, kas šā iemesla dēļ radušies citā dalībvalstī. 3.4. Ceturtā piezīme — jāpalielina nodokļu administrāciju spēja iekasēt PVN ieņēmumus krāpšanas gadījumos Nākamā problēma, ar ko nodokļu administrācijas saskaras krāpšanas apkarošanā, ir piekritīgās naudas iekasēšana no darījumā iesaistītajām pusēm pēc tam, kad ir sekmīgi izdevies pierādīt krāpnieciskus darījumus. Sīkāk jāaplūko divi aspekti, kas dalībvalstīm varētu būt noderīgi šajā jomā. Solidāra atbildība Patlaban Kopienas tiesību akti PVN jomā nodrošina dalībvalstīm tiesisku pamatu, lai ieviestu noteikumus par to, ka persona, kas nav tiešais nodokļa maksātājs, ir solidāri atbildīga par to, lai attiecīgā summa tiktu iemaksāta valsts budžetā, ar nosacījumu, ka tiek ievēroti Kopienas tiesību pamatprincipi. Aplūkojot „karuseļa veida” krāpšanu, kurā iesaistīti vairāki dalībnieki ar kopīgu mērķi slēpt darījumu ķēdes krāpniecisko raksturu un kuras atklāšana tāpēc ir īpaši sarežģīta, Komisija saskata ieguvumus no šā noteikuma iedzīvināšanas. Tomēr, izmantojot šo noteikumu, ir jāpanāk pareizais līdzsvars starp juridiskās noteiktības nodrošināšanu faktiskiem uzņēmumiem un uzlabotu nodokļu iestāžu spēju atgūt lielas summas PVN ieņēmumu, kas nav iekasētas PVN krāpšanas dēļ. Šis temats ir jau vairākkārt apspriests, un Komisija ir pilnībā gatava turpināt diskusijas un, ja vajadzīgs, iesniegt attiecīgu tiesību aktu priekšlikumu, lai izveidotu vairākus kopīgus pamatprincipus. Direktīvas par prasījumu piedziņu pārskatīšana Vēl viens instruments, kas Kopienas tiesību aktos paredzēts, lai palīdzētu dalībvalstīm iekasēt piekritīgo naudu, ir savstarpējās palīdzības shēma nodokļu piedziņai. Līdzšinējie rezultāti, kas gūti, sniedzot palīdzību nodokļu piedziņā, liecina, ka šis instruments ir jāuzlabo. Lai novērstu nepilnības pašreizējos noteikumos, Komisija gatavo tiesību aktu priekšlikumus, kurus tā iesniegs 2008. gadā. Jaunajiem tiesību aktiem ir jāveicina savstarpēja palīdzība nodokļu piedziņā un jāatvieglo tās praktiskā pielietošana. Piekritīgās naudas iekasēšana krāpšanas gadījumos ir liela problēma, ar ko saskaras visas nodokļu administrācijas. Tāpēc ir svarīgi sīkāk izstrādāt nosacījumus par solidārās atbildības piemērošanu un uzlabot un stiprināt administratīvo sadarbību nodokļu piedziņas jomā. 4. SECINāJUMI Komisija drīzumā iesniegs vairākus ziņojumus un iniciatīvas, ko Padome pieprasīja 2007. gada jūnijā. Tomēr Komisija no ATFS ekspertu grupas diskusijām ir secinājusi, ka ir jāiztirzā arī citi jautājumi par krāpšanu, kas iespējama pašreizējā PVN režīmā, kā norādīts iepriekš 3. iedaļā. Tāpēc Padome tiek aicināta paziņot, vai tā apstiprina iepriekš minētās piezīmes, un dot vajadzīgos politiskos norādījumus Komisijas turpmākajam darbam šajā jomā. [1] COM(2006) 254, 31.5.2006. [2] COM(2006) 473, DOC 2004/0172/2006. [3] COM(2006) 866, DOC 2006/0290(COD). [4] COM(2007) 23, galīgā redakcija, 24.1.2007.