Banku grupai piederīgu iestāžu individuāla atbrīvošana no likviditātes prasībām saskaņā ar CRR 8. pantu palīdz atvieglot grupas mēroga likviditātes riska pārvaldību un novērš likviditātes kopfondu nokļūšanu „slazdā” grupas iekšējo likviditātes pārvedumu ierobežojumu dēļ, kas izrietētu no likviditātes prasību piemērošanas ikvienai iestādei banku grupā.

–kompetentās iestādes var individuāli atbrīvot iestāžu grupu no likviditātes prasībām un uzraudzīt to kā atsevišķu likviditātes apakšgrupu, ja ir izpildīti CRR 8. pantā noteiktie nosacījumi; šo atbrīvojumu var piemērot arī iestādēm, kas ir tās pašas IAS locekles, un iestādēm, kas ir saistītas Direktīvas 83/349/EEK 12. panta 1. punkta nozīmē, ja tās ievēro CRR 113. panta 6. vai 7. punktā noteiktos nosacījumus;

2.4.Nepiemērošanas gadījumu izmantošana Eiropas Savienībā

Dažu nepiemērošanas gadījumu izmantošana Eiropas Savienībā, šķiet, salīdzinoši ierobežota:

–tikai 5 no 28 dalībvalstīm izmanto nepiemērošanu saskaņā ar CRR 7. pantu;

–tikai trīs dalībvalstis ļauj mātes iestādēm konsolidēt meitasuzņēmumus saskaņā ar CRR 9. pantu;

–tikai neliels skaits grupas sabiedrību nav iekļautas prudenciālās konsolidācijas darbības jomā saskaņā ar CRR 19. pantu;

–tikai divas dalībvalstis atbrīvo iestādes no prasībām par pārvaldību, atalgojumu un riska pārvaldību atbilstīgi CRD 109. panta 1. punktam.

Nepiemērošanu saskaņā ar CRR 8. pantu izmanto pārrobežu kontekstā tikai no 2015. gada 1. janvāra.

Savukārt atkāpes piemērošana saskaņā ar CRR 10. pantu kooperatīviem tīkliem ir salīdzinoši plaša, jo liels skaits centrālo iestāžu un radniecīgo kredītiestāžu vismaz sešās dalībvalstīs izmanto šo atbrīvojumu, kas savukārt var tiem ļaut saņemt atbrīvojumu no ICAAP prasībām atbilstīgi CRD 108. panta 1. punktam.

Lai gan šķietami mazāk būtiski, nepiemērošanas gadījumi var spēcīgi ietekmēt ES banku grupu struktūru un iekšējo organizāciju, un veidu, kā kompetentās iestādes uzrauga banku grupas. Grozījumi spēkā esošajos noteikumos varētu radīt potenciāli tālejošas korekcijas un izmaksas iestādēm, kompetentajām iestādēm un EBI. Tomēr var būt zināma jēga nākotnē pārskatīt atkāpju režīmu, lai ņemtu vērā pieredzi, kas gūta no likviditātes seguma prasības un Vienotā uzraudzības mehānisma (SSM) piemērošanas.

3.Problēmas, kas apzinātas noteikumos, kuri reglamentē prudenciālo prasību piemērošanas līmeņus

To noteikumu analīze, kuri reglamentē prudenciālo prasību piemērošanas līmeņus, rada šādas atšķirības, pretrunas un interpretācijas problēmas, kas būtu turpmāk jāapsver.

3.1.Atšķirības atkāpēs, ko piemēro kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām

Kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām ir jāievēro prudenciālās prasības gan individuāli, gan konsolidēti, ja vien tās nav saņēmušas atbrīvojumu. Tomēr atbrīvojumu režīms nav līdzīgs abu veidu iestādēm. Atšķirībā no kredītiestādēm ieguldījumu brokeru sabiedrības var tikt individuāli atbrīvotas no atbilstības likviditātes vai sviras prasībām atbilstīgi CRR 6. pantam, bez prasības izpildīt konkrētus nosacījumus. Atšķirībā no kredītiestāžu grupām kompetentās iestādes var konsolidēti atbrīvot ieguldījumu brokeru sabiedrību grupas no prudenciālo prasību ievērošanas saskaņā ar CRR 11. panta 3. punktu, 15. vai 16. pantu.

Varētu būt zināma jēga mazāk stingru noteikumu saglabāšanā ieguldījumu brokeru sabiedrībām, ievērojot to lielumu, to darbības veidu vai to riska profilus. Tāpēc būs svarīgi saprast, vai šāda diferencēta attieksme varētu radīt negatīvas sekas. Komisija pārskatīs ieguldījumu brokeru sabiedrībām piemērojamo atkāpju režīmu kā daļu no visaptverošā pārskata par ieguldījumu brokeru sabiedrībām piemērojamo prudenciālo režīmu kopumā, kas Komisijai jāveic 2015. gadā atbilstīgi CRR 508. panta 2. un 3. punktam.

3.2.Noteikumos nav integrēti noregulējuma aspekti

Nosacījumos iestāžu individuālai atbrīvošanai no prudenciālajām prasībām netiek ņemti vērā noregulējuma aspekti. Šos nosacījumus varētu pārskatīt, ņemot vērā jaunās prasības, kas ieviestas Direktīvā 2014/59/ES (turpmāk „BRRD”), lai saglabātu konsekvenci starp banku noregulējumu un banku grupu uzraudzības veidu. Jo īpaši, novērtējot, vai pastāv šķēršļi brīvai naudas līdzekļu apritei banku grupā, varētu ņemt vērā, vai pastāv vienošanās par grupas finansiālu atbalstu, kā precizēts BRRD III sadaļas II nodaļā.

3.3.Tādu atkāpju esība, kurām ir neatbilstoša piemērošanas joma

Kompetentās iestādes var individuāli atbrīvot iestādes no CRD 74.96. pantā noteiktajām prudenciālajām prasībām saskaņā ar CRD 109. panta 1. punktu. Tomēr 74.96. pants attiecas uz fundamentālām prudenciālajām prasībām, piemēram, stingras pārvaldības kārtības, efektīvu riska pārvaldības procesu un stingru iekšējās kontroles mehānismu ieviešanu. Tāpēc kompetentās iestādes nelabprāt piešķir šo atbrīvojumu, jo minētās prasības tiek uzskatītas par būtiskām efektīvai prudenciālajai uzraudzībai. Tāpēc ir tālredzīgāk ierobežot šā atbrīvojuma darbības jomu, ja minēto prasību individuāla piemērošana nav būtiska un to var pienācīgi aizstāt ar konsolidētu piemērošanu.

Turklāt CRR 9. pants neļauj nepiemērot iestādēm sviras prasības, kas ir atļauts saskaņā ar CRR 7. pantu. Varētu būt lietderīgi apsvērt abu šo pantu labākas saskaņošanas iespēju.

3.4.Nepilnīgi nosacījumi nepiemērošanas gadījumu izmantošanai