Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Eiropadomei, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Mūsdienīgs budžets Savienībai, kas aizsargā, dod iespējas un aizstāv. Daudzgadu finanšu shēma 2021.–2027. gadam””

(COM(2018) 321 final),

“Priekšlikums Padomes regulai, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2021.–2027. gadam”

(COM(2018) 322 final/2 – 2018/0166 (APP))

“Priekšlikums Padomes lēmumam par Eiropas Savienības pašu resursu sistēmu”

(COM(2018) 325 final – 2018/0135 (CNS))

“Priekšlikums Padomes regulai par metodēm un procedūru, lai darītu pieejamus pašu resursus, kas pamatojas uz kopējo konsolidēto uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi, Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu un nereciklēta izlietotā plastmasas iepakojuma daudzumu, un par pasākumiem, lai izpildītu kases vajadzības”

(COM(2018) 326 final – 2018/0131 (NLE))

“Priekšlikums Padomes regulai, ar ko nosaka Eiropas Savienības pašu resursu sistēmas īstenošanas pasākumus”

(COM(2018) 327 final – 2018/0132 (APP))

“Priekšlikums Padomes regulai, ar ko izdara grozījumus Regulā (EEK, Euratom) Nr. 1553/89 par galīgajiem vienotajiem pasākumiem, lai iekasētu pašu resursus, ko veido pievienotās vērtības nodokļi”

(COM(2018) 328 final – 2018/0133 (NLE))

(2018/C 440/18)

Ziņotājs: Javier DOZ ORRIT

Apspriešanās Eiropas Komisija, 18.6.2018. Eiropas Savienības Padome, 25.7.2018. un 5.9.2018. Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pants Atbildīgā specializētā nodaļa Ekonomikas un monetārā savienība, ekonomiskā un sociālā kohēzija Pieņemts specializētās nodaļas sanāksmē 7.9.2018. Pieņemts plenārsesijā 19.9.2018. Plenārsesija Nr. 537 Balsojuma rezultāts (par/pret/atturas) 140/3/7

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. EESK secina, ka tās programmas, kurām saskaņā ar Komisijas priekšlikumu par daudzgadu finanšu shēmu (DFS) 2021.–2027. gadam ir paredzēts lielākais izdevumu palielinājums, rada lielu Eiropas pievienoto vērtību. Tomēr Komiteja nav pārliecināta, vai, cenšoties samazināt ES budžetu, kas saskaņā ar DFS laikposmam pēc 2020. gada pašreizējo 1,16 % no ES 27 valstu IKP vietā būs tikai 1,11 %, šis izdevumu palielinājums ir jānodrošina, ievērojami samazinot līdzekļus kohēzijas politikai (– 10 %) un kopējai lauksaimniecības politikai (KLP) (– 15 %).

1.2. ES ir jārisina lielas problēmas, tostarp jāpārvar krīzes negatīvās sociālās un politiskās sekas un jācenšas mazināt ģeopolitiskās nestabilitātes un ekonomiskā nacionālisma radītos ārējos draudus. Tai būtu jātiecas izmantot savu nozīmīgo ekonomisko un politisko potenciālu, lai atbalstītu progresīvus un uz izaugsmi orientētus ekonomikas, nodarbinātības un sociālās politikas pasākumus, kas nodrošina izaugsmes sniegto labumu taisnīgu sadali, steidzami ierobežotu klimata pārmaiņas un finansētu pāreju uz ilgtspējīgu Eiropu (ņemot vērā LES 3. pantu), kā arī izmantotu iespējas, kuras paver mākslīgā intelekta attīstība, digitalizācija un ceturtā industriālā revolūcija. Lai to visu paveiktu, ir vajadzīgs vairāk budžeta līdzekļu. EESK, atbalstot Eiropas Parlamenta nostāju ( 1 ) , ierosina palielināt izdevumu un ieņēmumu rādītāju līdz 1,3 % no nacionālā kopienākuma (NKI). Ierosinātais saistību apmērs, proti, 1,11 % no ES nacionālā kopienākuma, ir pārāk pieticīgs, lai patiešām varētu īstenot ES politikas programmu.

1.3. EESK vēlreiz uzsver atzinumā par pārdomu dokumentu par ES finanšu nākotni ( 2 ) minēto atziņu: lai varētu pārvarēt politisko krīzi Eiropas Savienībā, tās iedzīvotājiem vajag vairāk (un labākas) Eiropas. Eiropas Savienībai pašlaik piešķirtās pilnvaras un finanšu resursi arvien vairāk neatbilst Eiropas iedzīvotāju bažām un cerībām.

1.4. EESK atzīmē, ka ar Komisijas priekšlikumu tiek uzlabota budžeta struktūra, elastīgums un spēja veicināt sinerģiju un tiek palielināta no ES pašu resursiem gūto ieņēmumu procentuālā daļa. Tomēr šis palielinājums ir nepietiekams. Komisijas priekšlikumā par daudzgadu finanšu shēmu laikposmam pēc 2020. gada ir iekļauta tikai daļa no Augsta līmeņa grupas pašu resursu jautājumos ( HLGOR ) un Eiropas Parlamenta (EP) priekšlikumiem par to ieņēmumu avotu loka paplašināšanu, kas gūti no pašu resursiem.

1.5. EESK izprot iemeslus, kāpēc Komisija nākusi klajā ar šādu priekšlikumu, taču nepiekrīt tam, ka priekšlikumā par DFS 2021.–2027. gadam salīdzinājumā ar pašreizējo budžetu Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) un Kohēzijas fonda līdzekļus paredzēts samazināt par attiecīgi 12 % un 46 % (salīdzināmās cenās).

1.6. It īpaši tādēļ, ka iestādes nesen – 2017. gada novembrī – proklamēja Eiropas sociālo tiesību pīlāru un izvirzīja mērķi veicināt kvalitatīvi augstvērtīgu darbvietu radīšanu, EESK nepiekrīt tam, ka Eiropas Sociālajam fondam (ESF+) paredzētie līdzekļi reālā izteiksmē ir samazināti par 6 %. EESK cerēja, ka atbilstīgi tās nesen pieņemtajam atzinumam par Eiropas sociālo tiesību pīlāra finansējumu ( 3 ) sociālā pīlāra principi un vajadzība šo pīlāru īstenot, it īpaši nodarbinātības jomā, būs viens no galvenajiem orientieriem, ierosinot nākamajā DFS plānoto saistību sadalījumu. Būtu jāizveido īpaša programma, lai palīdzētu dalībvalstīm īstenot Gēteborgas deklarāciju par Eiropas sociālo tiesību pīlāru un tādā veidā atbalstītu to centienus īstenot reformas, kuru mērķis ir, virzoties uz ilgtspējīgu attīstību, stimulēt kvalitatīvi augstvērtīgu darbvietu radīšanu.

1.7. EESK uzskata, ka daudzgadu finanšu shēmā 2021.–2027. gadam kohēzijas politikas finansējumam (ERAF, Kohēzijas fonda un ESF summa) būtu jāparedz vismaz tikpat daudz līdzekļu (salīdzināmās cenās) kā pašreizējā finanšu shēmā.

1.8. EESK atzinīgi vērtē to, ka Komisija min stratēģiski nozīmīgus ieguldījumus, kas būtiski ietekmēs Eiropas turpmāko labklājību un tās vadošo lomu centienos sasniegt pasaules ilgtspējīgas attīstības mērķus. EESK tomēr visnotaļ uzskata, ka šiem mērķiem un it īpaši Ilgtspējīgas attīstības programmai 2030. gadam bija jāvelta lielāka ievērība, jo minētā programma turpmākajos gados noteikti būs visaptveroša ES stratēģija.

1.9. Komiteja atzīmē ievērojamo saistību pieaugumu vides un klimata pasākumu jomā (+ 46 %). Tomēr Komiteja, atbalstīdama ANO programmu ilgtspējīgai attīstībai līdz 2030. gadam un ES mērķus veicināt līdz 2050. gadam veicamo pāreju uz ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni, arī norāda uz nepietiekamo vērienīgumu, par ko liecina budžeta daļa, kura paredzēta pārejai uz ilgtspējīgu attīstību un klimata pārmaiņu ierobežošanai.

1.10. EESK uzskata, ka ES budžetā izveidotais investīciju stabilizācijas mehānisms eurozonas dalībvalstīm, kuras piemeklējuši konkrētai valstij raksturīgi satricinājumi, ir solis pareizajā virzienā, tomēr plānotās saistības, proti, gan aizdevumu garantijas, gan subsīdijas procentu maksājumiem par minētajiem aizdevumiem, ir pārāk mazas, lai krīzes apstākļos varētu stāvokli uzlabot. Šī unikālā un ierobežotā eurozonas iespējamā budžeta programma nav iekļauta nevienā no EMS reformu stratēģijām, kas minētas DFS laikposmam pēc 2020. gada.

1.11. EESK nav pārliecināta, ka lietderīgs ir ierosinājums samazināt kopējai lauksaimniecības politikai (KLP) paredzētās saistības (–15 % reālā izteiksmē, ja salīdzina ES 27 valstīm, tostarp Eiropas Attīstības fondam, 2014.–2020. gadā un 2021.–2027. gadā paredzēto finansējumu). Šis samazinājums liegs iespēju īstenot ilgtspējīgas lauku attīstības modeli, kas ir viens no KLP jaunās reformas vispārējiem mērķiem, un sasniegt citus mērķus, kuri iekļauti Komisijas nesenajā paziņojumā par pārtikas un lauksaimniecības nākotni.

1.12. EESK atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas ierosinājumu izveidot jaunu pašu resursu grozu. Taču Komiteja arī uzskata, ka pašreizējie priekšlikumi nenodrošinās pietiekami lielus autonomus, pārredzamus un taisnīgi iegūtus pašu resursus. EESK tomēr uzskata, ka ātri jāveic saskaņota sistēmas reforma, kas pavērtu iespēju palielināt ieņēmumu daļu no pašu resursiem un nodrošināt, ka ieņēmumu palielināšanas metodes papildina un stiprina ES politikas mērķus. Veicot šo reformu, būtu jāievēro Augsta līmeņa grupas pašu resursu jautājumos un Eiropas Parlamenta ieteikumi. Komiteja vērš ES iestāžu uzmanību uz to, cik sarežģīti būs nodrošināt, ka visu šo pašu resursu sistēma laikposmam no 2021. līdz 2027. gadam darbojas.

1.13. EESK atzinīgi vērtē ierosinājumu likvidēt korekcijas (vai atlaides) tām valstīm, kas veic lielas iemaksas ES budžeta finansēšanā.

1.14. EESK atbalsta priekšlikumu, saskaņā ar kuru dalībvalstis saņem ES līdzekļus ar nosacījumu, ka tās respektē tiesiskuma principu, kas ir viens no Līguma par Eiropas Savienību 2. pantā minēto Savienības vērtību pamatpīlāriem, un uzskata, ka šo nosacījumu varētu attiecināt arī uz pārējiem principiem, kas saistīti ar ES Līgumos ietverto tiesiskuma principu. Tāpēc tā lūdz Komisiju un Eiropas Parlamentu apsvērt šo iespēju.

1.15. InvestEU garantiju un ka paredzēts iesaistīt citus partnerus, piemēram, valstu attīstību veicinošas bankas un iestādes vai starptautiskas finanšu iestādes (piemēram, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka (ERAB)), bet pauž nožēlu par to, ka līdzekļu pietiek tikai EIB InvestEU darbībā, lai nodrošinātu, ka relatīvi vairāk līdzekļu tiek novirzīti valstīm ar zemākajiem ienākumiem. ES programmās kā skaidrs mērķis būtu jāparedz konverģences, nevis diverģences veicināšana. Komiteja atzinīgi vērtē to, ka ieguldījumi tiks atbalstīti argarantiju un ka paredzēts iesaistīt citus partnerus, piemēram, valstu attīstību veicinošas bankas un iestādes vai starptautiskas finanšu iestādes (piemēram, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka (ERAB)), bet pauž nožēlu par to, ka līdzekļu pietiek tikai EIB ( 4 ) aizdevumu turpināšanai iepriekšējā apmērā un ka netiek ņemts vērā lielais ES ieguldījumu deficīts. Komiteja arī aicina veikt izmaiņasdarbībā, lai nodrošinātu, ka relatīvi vairāk līdzekļu tiek novirzīti valstīm ar zemākajiem ienākumiem. ES programmās kā skaidrs mērķis būtu jāparedz konverģences, nevis diverģences veicināšana.

1.16. Komiteja pauž bažas par to, ka Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumu un citu makroekonomikas nosacījumu, kā arī kohēzijas politikas fondu līdzfinansējuma prasību neelastīga interpretācija traucē ES dalībvalstīm, kam finansējums vajadzīgs visvairāk, nepieciešamības gadījumā piekļūt šim finansējumam.

1.17. Komiteja atzinīgi vērtē ierosināto ievērojamo finansējuma palielinājumu digitālās ekonomikas un sabiedrības pētniecības un attīstības programmām un uzsver, ka vajadzīga rūpīgi izstrādāta stratēģija, kas ar ilgtspējīgu Eiropas rūpniecības politiku, kuras pamatmērķis ir kvalitatīvi augstvērtīga nodarbinātība, veicinātu inovāciju, cita starpā atvieglojot akadēmiskās pētniecības aprindu, rūpniecības, sociālo partneru un pilsoniskās sabiedrības organizāciju sadarbību.

1.18. EESK atzinīgi vērtē ierosinātās izmaiņas, proti, to, ka reālā izteiksmē būtiski palielināts finansējums instrumentu “Migrācija un robežu pārvaldība” un “Kaimiņvalstis un pasaule” programmām. Obligāti jāvienojas par kopēju patvēruma politiku, kura balstās uz starptautisko tiesību ievērošanu un uz solidaritāti ar bēgļiem un valstu solidaritāti, un steidzami arī jāizstrādā ES migrācijas politika. EESK uzsver, ka DFS īstenošanas gaitā šiem jautājumiem jāvelta īpaša vērība.

1.19. Komiteja atkārtoti uzsver, ka Eiropas pusgadam vajadzētu būt ES budžeta izpildes centrā, pēc iespējas vairāk izmantojot jaunās DFS elastīgumu. Lai nodrošinātu Eiropas pusgada pamatnostādņu efektīvāku un demokrātiskāku īstenošanu un dalībvalstu un Eiropas kompetences jomu savienošanu, būs vajadzīga pastiprināta sociālo partneru un pilsoniskās sabiedrības iesaistīšana Eiropas pusgada norisēs.

1.20. EESK mudina ES iestādes un dalībvalstu valdības aktivizēt pūliņus saistībā ar DFS laikposmam pēc 2020. gada, lai saskaņā ar plānoto grafiku to varētu apstiprināt pirms nākamajām Eiropas Parlamenta vēlēšanām.

2. Eiropas Komisijas priekšlikums daudzgadu finanšu shēmai 2021.–2027. gadam

2.2. Ierosinātais saistību apropriāciju maksimālais apjoms 2021.–2027. gadam ir noteikts 1 135 miljardu EUR apmērā (2018. gada cenās un ieskaitot Eiropas Attīstības fondu (EAF)), kas atbilst 1,11 % no NKI un ir palielinājums, salīdzinot ar 1 082 miljardiem EUR (izņemot Apvienoto Karalisti) jeb 1,16 % no NKI (izņemot Apvienoto Karalisti) 2014.–2020. gadā. Ierosinātais maksājumu apropriāciju maksimālais apjoms tam pašam periodam ir noteikts 1 105 miljardu EUR apmērā (2018. gada cenās un ieskaitot EAF), kas atbilst 1,08 % no NKI un ir palielinājums, salīdzinot ar 1 045 miljardiem EUR jeb 0,98 % no NKI.

2.3. Viena no ierosinātajām izmaiņām ir tā, ka salīdzinājumā ar DFS 2014.–2020. gadam (ES 27 valstis un EAF) ir paredzēts reālā izteiksmē būtiski palielināt finansējumu programmām kategorijās “vienotais tirgus, inovācija un digitalizācija” (+ 43 %, līdz 166,3 miljardiem EUR jeb 14,7 % no kopējā budžeta, paredzot 13,1 miljardu EUR programmai InvestEU ), “Migrācija un robežu pārvaldība” (+ 210 %, līdz 30,8 miljardiem EUR jeb 2,72 % no kopējā budžeta) un “Kaimiņvalstis un pasaule” (+ 14 %, līdz 108,9 miljardiem EUR jeb 9,6 % no kopējā budžeta). Tomēr ir paredzēts reālā izteiksmē būtiski samazināt finansējumu kategorijām “Kohēzija un vērtības” (– 12 %, līdz 242,2 miljardiem EUR reģionālās attīstības un kohēzijas politikas kopai, un –10 %, līdz 330,6 miljardiem EUR kohēzijas politikai), “Dabas resursi un vide” (– 16 %, līdz 336,6 miljardiem EUR jeb 29,7 % no kopējā budžeta) un, pats galvenais, kohēzijas politikai (– 10 %) un KLP (– 15 %).

2.4. Ieņēmumu daļā tiesību aktu kopumā ir iekļauti priekšlikumi par papildu iespējām, kas jāapsver saistībā ar Eiropas Savienības pašu resursu sistēmu, bet priekšlikumā Padomes lēmumam ir ierosināts ikgadējās pašu resursu piesaistīšanas likmes maksimālo apjomu attiecībā uz maksājumu apropriācijām palielināt līdz 1,29 % un attiecībā uz saistību apropriācijām – līdz 1,35 % no NKI, lai apmierinātu ar Eiropas Attīstības fonda iekļaušanu budžetā un jaunu prioritāšu finansēšanu saistītās lielākās finanšu līdzekļu vajadzības, vienlaikus nodrošinot pietiekamu drošības rezervi finanšu saistību izpildei.

2.5. Papildus ierosinātajam palielinājumam Komisija aicina veikt izmaiņas ES finanšu struktūrā. Paredzēts budžetā nedaudz samazināt tradicionālo pašu resursu daļu (no 15,8 % līdz 15 %) un valstu iemaksu daļu (no 83 % līdz 72 %), un tas būs iespējams, jo no nacionālā ienākuma atkarīgās iemaksas plānots samazināt no 71 % līdz 58 %. Pašu resursu, ko veido pievienotās vērtības nodoklis, iekasēšanas reforma šo resursu daļu palielinās no 11,9 % līdz 14 %. Paredzēts ieviest jaunus pašu resursus, tostarp iemaksas no emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas un no ierosinātās jaunās kopējās konsolidētās uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzes – kad to varēs pakāpeniski ieviest –, kā arī valstu iemaksas, kas saistītas ar nereciklēta izlietotā plastmasas iepakojuma daudzumu. Šie jaunie resursi varētu veidot 12 % no kopējā ES budžeta.

2.6. Eiropas Komisija ierosina, ka dalībvalstīm, lai saņemtu kohēzijas politikas līdzekļus, būs jāizpilda konkrēti makroekonomikas nosacījumi, jāveic strukturālas reformas un jāizpilda Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Šo prasību izpilde iepriekšējos gados ir nosacījums, lai saņemtu atbalstu no jaunās Investīciju stabilizācijas funkcijas. Turklāt, lai mazinātu ietekmi, ko radīs ierosinātais kohēzijas politikas un KLP līdzekļu būtiskais samazinājums, Komisija ierosina palielināt projektu līdzfinansējuma daļu, ko sedz dalībvalstis.

2.7. Priekšlikums regulai par budžeta aizsardzību vispārēju trūkumu gadījumā saistībā ar tiesiskumu ir vērsts uz tādu darbību sodīšanu dalībvalstīs, kas ietekmē vai draud ietekmēt pareizas finanšu pārvaldības vai Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzības principus, it īpaši, ja tās ir saistītas ar uzbrukumiem tiesu iestāžu neatkarībai. Sankcijas var ietvert ES maksājumu un finanšu saistību samazināšanu un apturēšanu attiecīgajā dalībvalstī. Lēmumu par sankcijām saskaņā ar Komisijas priekšlikumu pieņem Padome, kas ar kvalificētu balsu vairākumu var priekšlikumu noraidīt.

3. Vispārīgas piezīmes

Politiskais konteksts un vispārīgie mērķi

3.1. Ņemot vērā iekšējās un ārējās problēmas un draudus, ar kuriem ES nāksies saskarties nākamajā desmitgadē, ES ir vajadzīga skaidra politiska stratēģija un spēcīgs budžets. Tāpēc, kā minēts Komitejas jau pieņemtā atzinumā par Pārdomu dokumentu par ES finanšu nākotni ( 8 ) un Eiropas Parlamenta rezolūcijā ( 9 ) , EESK ierosina saistības 2021.–2027. gadam palielināt līdz 1,3 % no NKI.

3.1.1. Finanšu un ekonomikas krīze un Eiropas politikas veidotāju pasākumi tās pārvarēšanai ir ietekmējuši daudzas Eiropas valstis, un šīs sekas ir konkurētspējas zudums, ekonomikas izaugsmes tempa kritums, nabadzība, nevienlīdzība, sociālās kohēzijas pārrāvums un arī atšķirības starp valstīm.

3.1.2. Iedzīvotāju neuzticēšanās valstu un Eiropas demokrātiskajām iestādēm izraisa tādu politisku strāvojumu attīstību, kas apšauba gan demokrātiskās vērtības un principus, gan arī pašu ES. Dažas no šīm politiskajām kustībām tagad darbojas dažu ES dalībvalstu valdībās (vai ļoti iespējams, ka tuvākajā nākotnē darbosies valdībās) un panāca, ka referendums par Brexit beidzās ar visiem zināmo rezultātu.

3.1.3. Eiropas Savienības kaimiņvalstis smagi skar arī nedemokrātisku vai autoritāru valdību arvien jūtamākā klātbūtne, Sīrijas karš un tā reģionālā un globālā ietekme, nopietna politiskā nestabilitāte un bruņoti konflikti Tuvajos Austrumos, Ziemeļāfrikā un Sāhelā, kā arī Āfrikas demogrāfiskais spiediens un tā radītās migrācijas plūsmas uz Eiropu.

3.1.4. Viena no šo faktoru ietekmes izpausmēm ir bēgļu un migrantu plūsmas pa Vidusjūru uz Eiropu. Obligāti jāvienojas par kopēju patvēruma politiku, kura balstās uz starptautisko tiesību ievērošanu un uz solidaritāti ar bēgļiem un valstu solidaritāti. Steidzami arī jāizstrādā ES migrācijas politika. Daudzgadu finanšu shēmā 2021.–2027. gadam īpaša vērība būs jāvelta šiem jautājumiem un sadarbības, it īpaši sadarbības ar Āfrikas valstīm, stiprināšanai attīstības jomā. Šie uzdevumi lielā mērā ir atspoguļoti Komisijas priekšlikumā, taču uzsvars likts uz aspektiem, kas saistīti ar drošību.

3.1.5. ASV pašreizējās valdības lēmumi un vienpusēja atteikšanās pildīt ļoti svarīgus starptautiskus nolīgumus veicina pasaules ģeopolitiskās nestabilitātes pieaugumu un ir pretēja ES politikai daudzās jomās, tostarp tirdzniecības politikai, vides politikai un klimata pārmaiņu ierobežošanas politikai, kaimiņattiecību politikai un miera veicināšanas un kodolieroču aizliegšanas politikai, daudzpusībai ārējās attiecībās un Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēmas atbalstīšanai.

3.1.6. Eiropai jāstājas pretī šiem draudiem, iespējami izmantojot savas spējas un attīstot potenciālu tādās jomās kā pētniecība, inovācija un tehnoloģiju izstrāde, cilvēkkapitāls, uzņēmumu un ekonomikas konkurētspēja un eksporta spējas. Tai būtu gan Eiropas Savienībā, gan attiecībās ar pasaules valstīm arī iespējami jāstiprina un skaidri jāuzsver savas demokrātiskās vērtības un tiesiskuma neierobežota respektēšana, proti, vērtības, kas raksturo taisnīgu, egalitāru un solidaritātē sakņotu sabiedrību, kā arī miera aizsardzība un multilaterālisms starptautiskajās attiecībās. Visiem šiem uzdevumiem arī ir vajadzīgs spēcīgs ES budžets.

3.1.7. Komisija un Eiropas Parlaments ir iesnieguši priekšlikumus par ES un EMS reformu, kas lielākā vai mazākā mērā veicina lielāku integrāciju. Kā šis process beigsies, nav zināms. vienotā tirgus izveide vēl nav pabeigta, un tas kopā ar inovācijas tempa kritumu un prasmju pieaugošo neatbilstību darba tirgus vajadzībām apdraud Eiropas konkurētspēju. Eiropadome Gēteborgā apstiprināja deklarāciju par Eiropas sociālo tiesību pīlāru. Lai sasniegtu visus šos mērķus, ES un tās dalībvalstīm būs jāuzņemas ievērojamas finansiālas saistības, kā arī politiskas saistības attiecībā uz pieejamo līdzekļu efektīvu un lietderīgu ieguldīšanu. Panākumi ir atkarīgi no sociālo partneru un organizētas pilsoniskās sabiedrības aktīvas iesaistīšanas lēmumu pieņemšanas procesā.

3.1.8. Galvenais ekonomiskais drauds Eiropas nākotnei ir ieguldījumu deficīts un atpalikšana no pasaules līderiem tādā jomā kā inovācija un jauninājumu ieviešana tirgū. Ieguldījumu rādītājs, ja to samērojam ar IKP, ir daudz zemāks nekā pirms krīzes.

3.1.9. Lai varētu panākt Eiropas ilgtspējīgu attīstību, īpaša vērība būtu jāvelta šādiem mērķiem: ieguldījumu veicināšanai ar nolūku radīt ilgtspējīgas, kvalitatīvi augstvērtīgas darbvietas, ražīguma paaugstināšanai un ekonomikas un uzņēmumu modernizācijai, ražošanas un inovācijas stimulēšanai un centieniem veicināt dalībvalstu konverģences panākšanu; pārejai uz zaļo ekonomiku un digitālās pārejas nodrošināšanai; sociālā pīlāra attīstībai, sociālās kohēzijas stiprināšanai un nabadzības izskaušanai; Parīzes nolīguma mērķu un saistību izpildei un ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanai. Tam ir vajadzīgs spēcīgs 2021.–2027. gada budžets ar pielāgotām programmām, kas nodrošina iespējami lielu Eiropas pievienoto vērtību.

3.1.10. Ņemot vērā šos un citus aspektus, EESK uzskata, ka ES ir vajadzīgs vērienīgs budžets, kas būtu politiskas instruments, ar kuru tiek izstrādāta skaidra Eiropas Savienības stiprināšanas stratēģija, kas paver iespēju veidot ciešāk integrētu un demokrātiskāku Savienību, vairāk atbalstīt sociālos partnerus un pilsoniskās sabiedrības organizācijas gan Eiropas Savienībā, gan trešās valstīs, sniegt lielāku atbalstu uzņēmumiem vides un ar digitalizāciju saistīto problēmu risināšanā, stiprināt sociālo dimensiju un vairāk atbalstīt lauku rajonus. Tikai šādā veidā ES spēs apslāpēt un savaldīt iekšējos centrbēdzes spēkus un stāties pretī ārējiem ģeopolitiskajiem draudiem.

Jaunajā DFS paredzētie izdevumi

3.2. Tomēr Komisijas priekšlikums ir pārāk orientēts uz pašreizējā stāvokļa saglabāšanu un liecina par to, ka pieejamais līdzekļu apmērs nav tāds, kas atbilst jauno ES risināmo problēmu būtībai un apjomam un kas paver iespēju sasniegt tās mērķus.

3.3. Līguma par Eiropas Savienību (LES) 3. pantā noteikts, ka Eiropas Savienībai jāveicina ilgtspējīga izaugsme, vienlaikus saudzējot vidi. Tagad paredzēts, ka neatliekami risināmā klimata pārmaiņu problēma būs svarīga prioritāte, tostarp Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai, un tas ir globāls rīcības satvars ne tikai publiskām iestādēm, bet arī ekonomikas dalībniekiem, darba ņēmējiem un iedzīvotājiem. Tāpēc ir jāorganizē un, tas ir īpaši svarīgi, jāfinansē plaša ekonomiska, sociāla un ekoloģiska pārveide ( 10 )

3.4. EESK atzinīgi vērtē budžeta struktūras izmaiņas, kas ietver izdevumu kategoriju pārkārtošanu un programmu konsolidāciju, kā arī elastības mehānismu uzlabošanu, tādā veidā nodrošinot reaģētspējīgāku DFS un vienlaikus saglabājot tās stabilitāti.

3.5. EESK izprot iemeslus, kāpēc Komisija nākusi klajā ar šādu priekšlikumu, taču nepiekrīt tam, ka priekšlikumā par DFS 2021.–2027. gadam salīdzinājumā ar pašreizējo budžetu Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) un Kohēzijas fonda līdzekļus paredzēts samazināt par attiecīgi 12 % un 46 % (salīdzināmās cenās).

3.5.1. Fakti liecina, ka krīzes dēļ atkal palielinās ienākumu uz vienu iedzīvotāju atšķirības, it īpaši starp ziemeļiem un dienvidiem ( 11 ) . Mazāk attīstītos reģionos (kur IKP uz vienu iedzīvotāju ir mazāks nekā 75 % no ES vidējā rādītāja) dzīvojošo ES 27 valstu iedzīvotāju īpatsvars kopš 2010. gada samazinās, taču pieaug pārejas reģionos (kur IKP uz vienu iedzīvotāju ir 75–90 % no ES vidējā rādītāja) dzīvojošo iedzīvotāju īpatsvars. Tomēr tas daļēji izskaidrojams ar faktu, ka vairāk attīstītos reģionos dzīvojošo ES 27 valstu iedzīvotāju īpatsvars krīzes seku dēļ samazinās ( 12 ) . Tas nozīmē, ka vērojamā konverģence ne vienmēr ir augšupēja ienākumu konverģence. It īpaši vietējā un reģionālajā līmenī ir vajadzīgi papildu ieguldījumi veselības aprūpē, izglītībā un sociālajā integrācijā, un tie būtu jāveic, piemērojot līdzsvarota budžeta normu, kā Komiteja ieteikusi vairākos nesen pieņemtos atzinumos, proti, ieguldījumiem paredzētie izdevumi, it īpaši tie, kas veicina ilgtermiņā ilgtspējīgu izaugsmi, nebūtu jāņem vērā aprēķinos par Stabilitātes un izaugsmes paktā izvirzīto deficīta mērķu sasniegšanu.

3.5.2. Šajā saistībā EESK norāda, ka reģionu ekonomiskie un sociālie apstākļi ievērojami atšķiras un dažas reģionālas atšķirības faktiski ir izveidojušās pēdējos gados – pat relatīvi turīgās valstīs. Kohēzijas politikā tas būtu jāatspoguļo, papildus relatīvajam IKP uz vienu iedzīvotāju ieviešot jaunus alternatīvus sociālos rādītājus, piemēram, tādus kā nodarbinātība un ekonomiski aktīva darbaspēka līmenis, kā arī nabadzība un sociālās iekļaušanas pasākumi.

3.6. EESK nepiekrīt ierosinājumam reāli samazināt Eiropas Sociālajam fondam+ paredzētos līdzekļus (–6 % reālā izteiksmē laikposmā no 2021. līdz 2027. gadam, salīdzinot ar 2014.–2020. gadu). Reālais samazinājums būs vēl lielāks, jo Garantija jauniešiem tiks iekļauta ESF+. Šī fonda līdzekļu apmērs reālā izteiksmē faktiski būtu jāsaglabā vismaz 2020. gada līmenī, jo tas nodrošina svarīgus finanšu līdzekļus, ar ko ES var atbalstīt Eiropas sociālā tiesību pīlāra īstenošanu, lai stiprinātu ES sociālo dimensiju un veicinātu sociālo standartu augšupēju konverģenci. Minimālās valstu līdzfinansējuma likmes nebūtu jāpaaugstina, jo citādi dažas dalībvalstis nevarēs ieguldīt līdzekļus dažos reģionos, tādā veidā neizmantojot iespējas radīt Eiropas pievienoto vērtību. Sociālo tiesību pīlāra īstenošana var arī veicināt centienus palielināt eurozonas dalībvalstu noturību un tādējādi arī uzlabot EMS darbību. Kopīga sociālo partneru rīcība Eiropas, valstu un reģionālā līmenī ir neaizstājams instruments šā mērķa sasniegšanai. Tāpēc EESK pauž nožēlu par to, ka atšķirībā no pašreizējā plānošanas perioda regulas projektā šāda rīcība nav skaidri minēta, un aicina Eiropas Komisiju atjaunot šo noteikumu.

3.7. EESK uzskata, ka kohēzijas politikas finansējumam (ERAF, Kohēzijas fonda un ESF summa) daudzgadu finanšu shēmā 2021.–2027. gadam būtu jāatvēlē vismaz tikpat daudz līdzekļu salīdzināmās cenās kā pašreizējā finanšu shēmā.

3.8. Kā jau norādīts atzinumā “Pārtikas un lauksaimniecības nākotne” ( 13 ) , EESK uzskata, ka ir jāveic jauna KLP reforma, saglabājot divus pīlārus, kuri jāpārorientē un ar kuriem tiešais atbalsts daudz lielākā apmērā jānovirza laukaugu audzētājiem un lopkopjiem, maziem un vidējiem uzņēmumiem un ģimeņu saimniecībām, un ka līdzekļi lauku attīstībai būtu jāizmanto, lai veicinātu ilgtspējīgu modeli, kurā būtu ņemtas vērā Parīzes nolīguma saistības un ANO ilgtspējīgas attīstības mērķi. Sociālās infrastruktūras finansēšana lauku kopienās, izmantojot Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai atbalstu, ir bijis ļoti svarīgs pret lauku iedzīvotāju skaita samazināšanos vērstās ES aktīvās politikas aspekts, kas ir devis labumu lauku apvidu iedzīvotājiem, lauksaimniekiem, kā arī mazajiem uzņēmumiem un kopienām. Komisijas ierosinātais ievērojamais KLP atvēlēto līdzekļu samazinājums (– 15 %) apgrūtina progresu šajā virzienā vai Komisijas paziņojumā par pārtikas un lauksaimniecības nākotni izvirzīto mērķu sasniegšanu.

3.9. EESK atzinīgi vērtē priekšlikumu ES budžetā izveidot eurozonas stabilizācijas mehānismu. Šā mehānisma mērķis būs aizsargāt ieguldījumiem paredzētos izdevumus eurozonas dalībvalstīs, ja konkrētām valstīm raksturīgi satricinājumi radīs spiedienu uz to publisko budžetu. Tā ir vajadzīga reforma, lai vairotu EMS noturību un nepieļautu, ka sākas dinamiska dalībvalstu atšķirību veidošanās.

3.9.1. Tomēr Komiteja arī uzskata, ka ierosinātais mehānisms nenodrošinās pietiekamu stabilizāciju krīzes gadījumā. Ar šo mehānismu skartajām dalībvalstīm varētu izsniegt tikai ierobežotus kompensējošus aizdevumus. Summa 30 miljardu EUR apmērā ir nepietiekama, lai vienlaikus varētu izsniegt aizdevumus vairāk nekā vienai valstij ( 14 ) . Tāpat šo aizdevumu ar zemu procentu likmi procentu maksājumu subsidēšana par summu, kas nepārsniedz 600 miljonus EUR gadā, sniegs nenozīmīgu atvieglojumu dalībvalstīm un tādēļ nenodrošinās pietiekamu stabilizāciju eurozonā. Lielākas maksājumu saistību rezerves, kurām būtu vajadzīgs lielāks iemaksu maksimālais apjoms, būtu pirmais solis virzībā uz stabilizācijas spējas uzlabošanu.

3.9.2. EESK pauž bažas par to, ka Komisijas priekšlikumos par nākamo DFS nav iekļauti noteikumi par EMS reformu un tās pārvaldību un šo aspektu ietekmi uz budžetu, it īpaši saistībā ar Eiropas Monetārā fonda izveidi vai ar pakalpojumiem vai pabalstiem (piemēram, bezdarba apdrošināšanu), ko iedzīvotāji krīzes laikā varētu saņemt papildus dalībvalstu nodrošinātajiem.

3.10. InvestEU fonda pamatā ir iepriekšējais Eiropas Stratēģisko investīciju fonds ar tādām pašām ikgadējām iemaksām un tādām pašām aplēsēm par tā ietekmi uz visiem ieguldījumiem. Fonds ieguldīs līdzekļus četrās politikas jomās (ilgtspējīga infrastruktūra; pētniecība, inovācija un digitalizācija; mazie un vidējie uzņēmumi; sociālie ieguldījumi un prasmes) ir solis pareizajā virzienā. EESK īpaši atzinīgi vērtē ceturto prioritāti, jo tā var atvieglot projektu finansēšanu svarīgās jomās, piemēram, prasmes, izglītība, apmācība, sociālie mājokļi, sociālā inovācija un migrantu, bēgļu un neaizsargātu personu integrācija. Šī apņemšanās garantēt EIB un, iespējams, citu publisku banku kredītus ir vērtējama atzinīgi, taču ar to pietiks tikai kreditēšanas turpināšanai līdzšinējā apmērā, kaut arī dažas dalībvalstis, kurās ir salīdzinoši zemi ienākumi uz vienu iedzīvotāju, joprojām nevarēs gūt labumu no šīs iespējas. Būs jāvelta lielākas pūles, lai varētu samazināt ES ieguldījumu deficītu.

3.11. Kohēzijas politikas galvenais mērķis ir veicināt dalībvalstu augšupēju ekonomisko un sociālo konverģenci. Stingru nosacījumu noteikšana var kavēt piekļuvi kohēzijas politikas līdzekļiem tām dalībvalstīm un reģioniem, kam tie visvairāk vajadzīgi, proti, tām dalībvalstīm un reģioniem, kuriem ir mazāki ienākumi vai lielākas parādsaistības. EESK nav mainījusi atzinumā par daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam ( 15 ) pausto viedokli, proti, Komiteja “(..) noraida ideju, ka kohēzijas politikai paredzēto līdzekļu saņemšana tiek piesaistīta makroekonomikas nosacījumu izpildei”. Tomēr EESK atbalsta kohēzijas politikas īstenošanu saskaņā ar pamatnostādnēm, kas noteiktas Eiropas pusgadā, kurā gan valstu, gan Eiropas līmenī aktīvi piedalās sociālie partneri un pilsoniskās sabiedrības organizācijas.

3.12. Neelastīgi piemērotas ERAF, Kohēzijas fonda un ESF līdzfinansējuma prasības ārkārtējas taupības politikas laikā liedza dažām valstīm, kam visvairāk bija vajadzīgs finansējums, izmantot šo fondu līdzekļus un tādā veidā veicināja atšķirību veidošanos. Pašlaik līdzfinansējuma prasības dažās valstīs turpina ierobežot piekļuvi šiem fondiem, un nākotnē tas varētu turpināties vēl lielākā mērā, ja daudzgadu finanšu shēmā laikposmam pēc 2020. gada tiks palielināta dalībvalstu līdzfinansējuma daļa. EESK aicina palielināt līdzfinansējuma kritēriju elastīgumu, lai tiktu ņemts vērā katras dalībvalsts ekonomikas un finanšu stāvoklis un arī šajā punktā iepriekš paustais viedoklis par ieguldījumiem paredzētajiem izdevumiem un to saistību ar Stabilitātes un izaugsmes paktā izvirzītajiem mērķiem.

3.13. Tās pieredzes dēļ, kas tika gūta, kad ārkārtējas taupības periodā tika uzspiestas vai veicinātas dažas strukturālas reformas, loģiskas ir šaubas par to, vai ir lietderīgi piekļuvi kohēzijas politikas līdzekļiem vispārēji saistīt ar nosacījumu, ka dalībvalstīm jāīsteno iepriekš minētās reformas. EESK neiebilst pret reformām, bet uzskata, ka ir svarīgi precizēt, par kādām reformām ir runa. Vairākos atzinumos, no kuriem nesenākais ir atzinums par eurozonas ekonomikas politiku (2018) ( 16 ) , EESK ir atbalstījusi strukturālas reformas, kas sekmē ražīguma pieaugumu, stiprina darbvietu drošību un sociālo aizsardzību un vienlaikus veicina ieguldījumus un sekmē kolektīvās sarunas, kuru pamatā ir sociālo partneru autonomija, un sociālo dialogu.

3.14. Komiteja atzinīgi vērtē priekšlikumus par ievērojamu finansējuma palielinājumu pētniecības un inovācijas un digitālās ekonomikas un sabiedrības attīstības programmām, jo tās var veidot pamatu ilgtspējīgam un stabilam ražīguma un atalgojuma pieaugumam un dzīves līmeņa paaugstināšanai. Būtu ļoti svarīgi izstrādāt precīzi formulētu stratēģiju, kura inovāciju sasaistītu ar Eiropas rūpniecības politiku un no kuras varētu gūt labumu visas dalībvalstis, it īpaši tās, kuru attīstības līmenis ir zemāks. Sociālo partneru un pilsoniskās sabiedrības līdzdalībai ir būtiska nozīme centienos izstrādāt un īstenot efektīvu rūpniecības politiku, kas būtu labi saistīta ar inovācijas sistēmām. Turklāt pašreizējos apstākļos stabils un spēcīgs uzsvars jāliek uz sabiedrības, demokrātijas, kultūras un sociālās pārveides izpēti.

3.15. Jāuzsver arī finansējuma palielinājums par 92 % (līdz 26,368 miljardiem EUR laikposmā no 2021. līdz 2027. gadam) programmai Erasmus+ , proti, vienai no programmām, kas visvairāk sekmējusi Eiropas identitātes veidošanos.

3.16. EESK atzinīgi vērtē finansējuma palielinājumu starptautiskajai sadarbībai un humānajai palīdzībai, taču pauž bažas par ārējo darbību pārorientēšanu uz drošību un migrācijas spiedienu, tādā veidā novirzoties no ilgtermiņa augšupējas, ar vajadzībām pamatotas un valstu virzītas pieejas un prioritāšu noteikšanas. Šāda pārorientēšana var atstāt bez atbalsta vismazāk aizsargātos reģionus. EESK aicina apņemties atbalstīt partnervalstu centienus īstenot pašām savus plānus ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanai.

Finansējums un pašu resursi jaunajā daudzgadu finanšu shēmā (DFS)

3.17. Ar jauno DFS Komisija ierosina dažas izmaiņas ES budžeta finansēšanā, taču tās ir pieticīgas, ja salīdzina ar Augsta līmeņa grupas pašu resursu jautājumos ( HLGOR ) un Eiropas Parlamenta priekšlikumiem un vajadzību finansēt nepieciešamos izdevumus. Jaunajā priekšlikumā paredzēts pakāpeniski virzīties uz ES atkarības no dalībvalstu iemaksām mazināšanu un ļoti pakāpeniski panākt finansiālu neatkarību. Tāpēc tiek piedāvāti daži jauni ieņēmumu avoti.

3.18. Laikā, kad ir vajadzīgi apņēmīgi centieni īstenot saskaņotu programmu, daudzgadu finanšu shēmas priekšlikums ir pieticīgs un tam trūkst vēriena. Būtu jāsāk ar Augsta līmeņa grupas pašu resursu jautājumos un Eiropas Parlamenta priekšlikumiem un jāparedz dažādi papildu pašu resursu avoti, lai nākamajā DFS periodā varētu daudz vairāk paļauties uz pašu resursiem.

3.19. Mario Monti vadītās Augsta līmeņa grupas pašu resursu jautājumos ( HLGOR ) EESK atkārtoti norāda uz to, kas tika pausts atzinumā par tematu “Pārdomu dokuments par ES finanšu nākotni” ( 17 ) , kurā Komiteja piekrīt apsvērumiem, kas minētivadītās Augsta līmeņa grupas pašu resursu jautājumos ( ( 18 ) izstrādātajā nobeiguma ziņojumā “ES turpmākā finansēšana”. Īpaši svarīgi, lai daudzgadu finanšu shēmā laikposmam pēc 2020. gada jaunos ienākumus pārsvarā veidotu autonomi, pārredzami un taisnīgi iegūti pašu resursi. Tie tiešā veidā – nevis caur dalībvalstīm – nonāktu ES budžetā un vienlaikus nepalielinātu nodokļu slogu un neradītu apgrūtinājumu nelabvēlīgā situācijā esošiem iedzīvotājiem un maziem un vidējiem uzņēmumiem.

3.20. 17 norādīts, ka daži no jaunajiem resursiem, kas ierosināti HLGOR ziņojumā, varētu radīt Eiropas pievienoto vērtību ienākumu jomā, jo tie būtu gūti vispiemērotākajā līmenī, lai vērstos pret transnacionālām mobilām nodokļu bāzēm un novērstu globālo ietekmi uz vidi, uzliekot nodokļus uzņēmumiem (KKUINB) Komitejas atzinumā par tematu “Pārdomu dokuments par ES finanšu nākotni”norādīts, ka daži no jaunajiem resursiem, kas ierosinātiziņojumā, varētu radīt Eiropas pievienoto vērtību ienākumu jomā, jo tie būtu gūti vispiemērotākajā līmenī, lai vērstos pret transnacionālām mobilām nodokļu bāzēm un novērstu globālo ietekmi uz vidi, uzliekot nodokļus uzņēmumiem (KKUINB) ( 19 ) , it īpaši starptautiskiem uzņēmumiem, kā arī finanšu darījumiem, degvielām un oglekļa dioksīda emisijai.

3.21. Kā apgalvo Augsta līmeņa grupa pašu resursu jautājumos, pašu resursi, kuru pamatā ir uzņēmumu ienākuma nodoklis, “sniegtu priekšrocību, uzlabojot vienotā tirgus darbību”. Vienlaikus kopējā konsolidētā uzņēmumu ienākuma nodokļa bāze vienkāršo un saskaņo noteikumus visā Eiropas Savienībā un ierobežo kaitējošus nodokļu konkurences elementus.

3.22. Digitālo pakalpojumu nodoklis, ja tas būtu pārdomāti izstrādāts, varētu radīt Eiropas pievienoto vērtību, jo atrašanās vieta, kur tiek maksāti nodokļi, var būt tālu no darījumu veikšanas vietas, taču tas ir pagaidu risinājums.

3.23. Komiteja vērš ES iestāžu uzmanību uz to, cik sarežģīti būs nodrošināt, ka visu šo pašu resursu sistēma laikposmam no 2021. līdz 2027. gadam darbojas.

3.24. Iemaksas, kas ir saistītas ar augstākiem vides standartiem un klimata pārmaiņu ierobežošanu, arī sola Eiropas pievienoto vērtību un ir cieši saistītas ar ES stratēģisko mērķi īstenot ilgtspējīgas attīstības modeli. Turklāt tikai kopēji nodokļi par enerģiju un kaitējumu videi var nodrošināt godīgu konkurenci vienotajā tirgū. Šajā sakarā Komisija ierosina iemaksas, kas saistītas ar nereciklēta izlietotā plastmasas iepakojuma daudzumu un emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu. Ieņēmumu avoti varētu būt arī maksas par citiem vides piesārņošanas veidiem, kas rada izmaksas vairāk nekā vienā dalībvalstī. Kā piemērus var minēt Eiropas Parlamenta un Augsta līmeņa grupas pašu resursu jautājumos ierosinātos autotransporta degvielas un aviobiļešu nodokļus, kā arī oglekļa nodokļa ieviešanu. Nekavējoties būtu jāsāk rīkoties, lai lemtu par šādiem jauniem ieņēmumu avotiem, kas pilnībā atbilst vispārējai ES politikas stratēģijai, un lai tos ieviestu.

3.25. Komisija arī ierosina vienkāršot pašreizējos pašu resursus, ko veido pievienotās vērtības nodoklis un kas pašlaik ir sarežģīti, jo PVN likmes dažādās valstīs ir atšķirīgas. Vienkāršošana, visās dalībvalstīs ieviešot vienotu nodokļa likmi, ir vērtējama atzinīgi. Pašreizējā priekšlikumā ir paredzēts neliels ieņēmumu palielinājums. Tomēr PVN iemaksas būtībā būs līdzīgas tām, kas saistītas ar NKI līmeni, jo šo iemaksu apmēru nosaka vispārējā ekonomiskā aktivitāte attiecīgajā dalībvalstī, nevis konkrēti ES politikas mērķi.

3.26. Apvienotās Karalistes izstāšanās no ES dod iespēju pakāpeniski likvidēt korekciju sistēmu, kas tika paplašināta tiktāl, ka mazākus maksājumus varēja veikt Apvienotā Karaliste un dažas citas dalībvalstis. Šīs sistēmas likvidēšana vērtējama atzinīgi, tāpat kā fakts, ka atkal paredzēts ES budžetā ieskaitīt 90 % muitas ieņēmumu, jo samazinājušās muitas nodokļu iekasēšanas izmaksas dalībvalstīs. Vēl viens neliels papildinājums varētu nākt no ECB peļņas (peļņa no naudas emisijas). Tomēr kopumā šie jaunie pašu resursu veidi joprojām ir pārāk mazi un pārāk nenoteikti, lai varētu cerēt, ka tie pavērs iespēju ievērojami samazināt ar NKI saistītās iemaksas.

4. Īpašas piezīmes

4.1. EESK atbalsta priekšlikumu, saskaņā ar kuru dalībvalstis saņem ES līdzekļus ar nosacījumu, ka tās respektē tiesiskuma principu, kas ir viens no Līguma 2. pantā minēto Savienības vērtību pamatpīlāriem, taču šā priekšlikuma īstenošana nedrīkst notikt uz to iedzīvotāju vai uzņēmumu rēķina, kuri pašlaik gūst labumu no ES līdzekļiem. Tā kā budžets ir nozīmīgākais visu ES politikas pasākumu īstenošanas instruments, Komiteja uzskata, ka šo nosacījumu varētu attiecināt arī uz pārējiem ES Līgumos ietvertajiem un ar tiesiskumu saistītajiem principiem, un lūdz Komisiju un Eiropas Parlamentu apsvērt šo iespēju.

4.2. Erasmus+ un citas jauniešiem paredzētas programmas; ieguldījumu un kohēzijas politika, Eiropas Sociālais fonds un jauna Eiropas sociālo tiesību pīlāra attīstības programma, ko EESK ierosina šajā atzinumā, lai veicinātu dalībvalstu konverģenci, utt. Tāpēc EESK pauž nožēlu par priekšlikumu N+3 noteikumu aizstāt ar N+2 noteikumu Iespējami būtu jāizmanto elastīgums, lai veicinātu izdevumu programmu savstarpēju savienošanu, kas nāktu par labu gan politikas pasākumiem, gan līdzekļu izlietojumam. Piemēram, KLP un programma “Apvārsnis” lauksaimniecības tehnoloģiskajai modernizācijai vitālos lauku rajonos un ilgtspējīgai lauksaimniecībai; pētniecība, izstrāde un inovācija, universitātes,un citas jauniešiem paredzētas programmas; ieguldījumu un kohēzijas politika, Eiropas Sociālais fonds un jauna Eiropas sociālo tiesību pīlāra attīstības programma, ko EESK ierosina šajā atzinumā, lai veicinātu dalībvalstu konverģenci, utt. Tāpēc EESK pauž nožēlu par priekšlikumu N+3 noteikumu aizstāt ar N+2 noteikumu ( 20 ) un aicina Komisiju šo priekšlikumu pārskatīt.

4.3. Pašreizējie Jean-Claude Juncker plāna (Investīciju plāna Eiropai) īstenošanas novērtējumi raisa šaubas par apgalvojumiem, kas attiecas uz tā ietekmi uz ieguldījumu palielinājumu līdz sākotnēji prognozētajam līmenim un vēl jo vairāk līdz līmenim, kurš vajadzīgs, lai ievērojami samazinātu ieguldījumu deficītu salīdzinājumā ar laikposmu pirms 2008. gada. Vairākas dalībvalstis ar zemākajiem ienākumiem joprojām no plāna negūst pietiekamu labumu. Jāizveido atbilstoši mehānismi, lai labotu šo nepilnību, kas palielina dalībvalstu atšķirības. Iespēja apvienot finansējumu no dažādiem fondiem, piemēram, no Kohēzijas fonda un InvestEU , būtu jāveicina.

4.4. Sociālās kohēzijas stiprināšanai ir jāiet roku rokā ar Eiropas iedzīvotāju uzticības atjaunošanu. Eiropas sociālo tiesību pīlāra attīstība varētu būt nozīmīgs instruments, kas sekmē abu mērķu sasniegšanu, tostarp sniedzot atbalstu un pamatnostādnes tām dalībvalstīm, kuras īsteno reformas, lai tiktu veidotas ilgtspējīgas, kvalitatīvi augstvērtīgas darbvietas, kas rada lielu pievienoto vērtību. EESK ierosina, pamatojoties uz apņemšanos, ko paudušas dalībvalstis, kuras izstrādāja Gēteborgas deklarāciju, daudzgadu finanšu shēmā 2021.–2027. gadam izveidot īpašu Eiropas sociālo tiesību pīlāra programmu. Eiropas Sociālais fonds+ palīdzētu šo pīlāru finansēt, izmantojot radītāju sistēmu (arī bezdarba un nodarbinātības līmenis, izglītošanās un nesekmība, IKP uz vienu iedzīvotāju, nabadzības un sociālās integrācijas rādītāji – gan vispārēji, piemēram, reģionāli rādītāji, gan konkrētāki rādītāji par noteiktām nelabvēlīgā situācijā esošām sociālajām grupām).

4.5. ES budžeta izpildē būtiskai lomai vajadzētu būt Eiropas pusgadam, iespējami izmantojot jaunās DFS elastīgumu, piemēram, lai nodrošinātu ciešu kohēzijas politikas saikni ar citām politikas jomām, piemēram, inovācijas, investīciju un darbvietu radīšanas politiku. Tāpēc jāizveido atbilstoši mehānismi sociālo partneru un pilsoniskās sabiedrības pārstāvju iesaistīšanai Eiropas pusgada norisēs, lai viņi zinātu, kā viņu pārziņā esošās nacionālās jomas var savienot ar Eiropas jomām. Atbalstot Eiropas pusgada īstenošanu, Komisija un Padome tieši iesaistītos valstu politiskas jautājumu risināšanā. Jānodrošina, ka ar pasākumiem, kam piešķirts ES finansējums, netiek ierobežotas ne sociālās tiesības, ne darba ņēmēju un patērētāju tiesības.

4.6. ES iestādēm un dalībvalstu valdībām sadarbībā ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām prioritāri ir jācenšas palielināt DFS pēc 2020. gada atvēlēto finansējumu un līdzsvarot savas prioritātes tā, kā EESK ierosina šajā atzinumā. EESK aicina tās veltīt vairāk pūļu, lai DFS varētu apstiprināt saskaņā ar plānoto grafiku, proti, pirms nākamajām Eiropas Parlamenta vēlēšanām.

Briselē, 2018. gada 19. septembrī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Luca JAHIER

(1) Eiropas Parlamenta 2018. gada 14. marta rezolūcija par nākamo DFS: Parlamenta nostājas sagatavošana attiecībā uz DFS laikposmam pēc 2020. gada (2017/2052(INI)), līdzreferenti: Jan Olbrycht, Isabelle Thomas, 14. punkts.

(2) OV C 81, 2.3.2018., 131. lpp.

(3) OV C 262, 25.7.2018., 1. lpp.

(4) Eiropas Investīciju banka.

(5) COM(2018) 321 final.

(6) COM(2018) 322 final/2, COM(2018) 326 final, COM(2018) 327 final, COM(2018) 328 final.

(7) COM(2018) 325 final.

(8) OV C 81, 2.3.2018., 131. lpp.

(9) Eiropas Parlamenta 2018. gada 14. marta rezolūcija par nākamo DFS: “Parlamenta nostājas sagatavošana attiecībā uz DFS laikposmam pēc 2020. gada” (2017/2052(INI)), līdzreferenti: Jan Olbrycht, Isabelle Thomas, 14. punkts.

(10) Skatīt arī EESK atzinumu “Eiropas pakts par klimata aizsardzībai paredzēto finansējumu” (NAT/735, ziņotājs: Rudy de Leeuw) un atzinumu “Rīcības plānā ilgtspējīgam finansējumam” (ECO/456, ziņotājs: Carlos Trias Pinto). Vēl nav publicēti.

(11) Eiropas Arodbiedrību institūts (EAI)/Eiropas Arodbiedrību konfederācija (2018), “Benchmarking Working Europe”, Brisele: EAI.

(12) Darvas, Z., un Moes, N. (2018), “How large is the proposed decline in EU agricultural and cohesion spending?” Bruegel bloga raksts, 2018. gada 4. maijs.

(13) OV C 283, 10.8.2018., 69. lpp.

(14) Skatīt Claeys, G. (2018), “New EMU stabilisation tool within the MFF will have minimal impact without deeper EU budget reform”, Bruegel bloga raksts, 2018. gada 9. maijs. Šajā analīzē minēts, ka 30 miljardi EUR bija apmēram trešdaļa no Īrijai krīzes laikā aizdotās summas.

(15) OV C 229, 31.7.2012., 32. lpp.

(16) OV C 197, 8.6.2018., 33. lpp.

(17) OV C 81, 2.3.2018., 131. lpp.

(18) “Future financing of the EU – Final report and recommendations of the High Level Group on Own Resources”, 2016. gada decembris.

(19) EESK to pozitīvi vērtēja jau 2011. gada atzinumā “Priekšlikums Padomes direktīvai par kopējo konsolidēto uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi (KKUINB)” (OV C 24, 28.1.2012., 63. lpp.) un 2017. gada atzinumā “Kopējā (konsolidētā) uzņēmumu ienākuma nodokļa bāze” (OV C 434, 15.12.2017., 58. lpp.).

(20) Daļu no budžeta saistībām Komisija automātiski atceļ, ja tās nav izmantotas un ja neviens maksājuma pieteikums nav saņemts otrā gada beigās pēc budžeta saistību apstiprināšanas gada (n+2). Avots: Eiropas Komisija.