EIROPAS KOMISIJA Briselē, 30.11.2022 COM(2022) 675 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI ES Globālās veselības stratēģija

















Labāka veselība visiem mainīgā pasaulē



1.Ievads Pēdējo gadu pieredze, jo īpaši Covid-19 pandēmija, vairāk nekā jebkad agrāk ir izcēlusi to, ka veselības aizsardzības ziņā nepastāv robežas: veselība ir globāla mēroga kopīgs labums. Iedzīvotāju labbūtība un dzīve, sabiedrības pārticība un ekonomikas stabilitāte, kā arī ilgtspējīga attīstība kopumā ir atkarīga no tā, vai ar veselību saistītie jautājumi tiek risināti, ņemot vērā šo perspektīvu. Globālā veselība ir būtisks ES ārpolitikas pīlārs, ģeopolitiski kritiski svarīga nozare un ES atvērtās stratēģiskās autonomijas galvenais elements. Kopš ES pēdējā, 2010. gada, paziņojuma par ES lomu globālās veselības jomā ar veselību saistītās problēmas attīstās strauji, turklāt vienlīdz strauji mainīgajā ģeopolitiskajā vidē. Vairāk nekā jebkad agrāk globālo veselību ietekmē trīskārša planētas krīze, kas saistīta ar klimata pārmaiņām, bioloģisko daudzveidību un piesārņojumu, īpaši smagi nastu uzliekot neaizsargātākajām valstīm un cilvēkiem. Tajā pašā laikā ir parādījušās jaunas iespējas, kas saistītas ar tādām jomām kā pētniecība un digitalizācija. Lai nodrošinātu jaunu, saskaņotu, rezultatīvu un mērķētu politiku visas pasaules mērogā, ir nepieciešama spēcīga globālā veselības stratēģija (“stratēģija”). Tā kā pasaules iedzīvotāju skaits tikko pārsniedza 8 miljardu robežu un paredzamais mūža ilgums visā pasaulē pieaug, vajadzētu noteikt, ka mūsu prioritāte ir visu cilvēku veselība un labbūtība visā dzīves laikā. Šī stratēģija atspoguļo ārējo dimensiju Eiropas veselības savienībā, kas aizsargā eiropiešu labbūtību un viņu veselības aprūpes sistēmu noturību, un ir galvenā sastāvdaļa stratēģijā Global Gateway, kas veido līdzvērtīgas partnerības ar partnervalstīm, pamatojoties uz dalītu un kopīgu atbildību. ES vadošā loma cīņā pret Covid-19 pandēmiju parādīja, ka ES var sniegt būtisku ieguldījumu globālo mērķu sasniegšanā, izmantojot Eiropas komandas pieeju (sk. A izcēlumu). Šīs stratēģijas galvenais vēstījums ir tāds, ka ES plāno atkārtoti apliecināt savu atbildību un pastiprināt savu vadību, lai nodrošinātu augstākos sasniedzamos veselības standartus, kas balstās tādās pamatvērtībās kā solidaritāte un vienlīdzība, kā arī cilvēktiesību ievērošana. Pastāv būtiski Izaicinājumi. Globālās veselības jomā ir daudz nepadarītu darbu, jo progresam, arī attiecībā uz to vispārējo veselības mērķu sasniegšanu, kas ietverti Ilgtspējīgas attīstības programmā 2030. gadam un tās mērķos (IAM), daudzās valstīs ir negatīva attīstība: kopumā valstis ir panākušas tikai aptuveni ceturto daļu no tā, kas nepieciešams, lai līdz 2030. gadam sasniegtu IAM veselības mērķus. Nopietnas infekcijas slimības rada smagu slogu daudzām valstīm, tāpat bažas joprojām sagādā augsta zīdaiņu un māšu mirstība, kā arī nepietiekams uzturs. Tajā pašā laikā ir svarīgi ātri un visaptveroši risināt globālās veselības drošības problēmas, lai labāk novērstu pandēmijas un palielinātu noturību pret tām. Kvalitatīva gatavība riskam veselības nozarē būtiski pozitīvi ietekmēs citu galveno nozaru noturību. A izcēlums. ES reakcija uz Covid-19: vadība, izmantojot Eiropas komandas pieeju ES bija izšķiroša loma globālajā reakcijā uz Covid-19 pandēmiju, izrādot solidaritāti un sniedzot rezultatīvu atbalstu, izmantojot šai nolūkā Eiropas komandas pieeju, lai palīdzētu īstenot globālo vakcinācijas kampaņu un atkārtoti apstiprināt ES apņemšanos ievērot multilaterālismu. Vadība: ES bija virzītājspēks, pieņemot G20 Romas deklarāciju, t. i., starptautiski saskaņotus principus rīcībai cīņā pret pandēmijām, lai sagatavotos tām, novērstu tās un reaģētu uz tām. Kopā ar citām galvenajām globāla līmeņa ieinteresētajām personām ES bija vadošā loma, organizējot pirmo pasaules līdzekļu devēju konferenci pret Covid-19 un nodrošinot piekļuvi Covid-19 apkarošanas rīku pieejamības paātrināšanas iniciatīvai (ACT Accelerator), kas ir galvenais rīks, ar kuru atbalsta testēšanas, ārstēšanas variantu un vakcīnu izstrādi un vienlīdzīgu izplatīšanu valstīm ar zemākiem ienākumiem. Kopā ar ES dalībvalstīm ES ieguldīja vairāk nekā 7 miljardus EUR iniciatīvā ACT Accelerator, citstarp tās vakcīnu pīlārā (COVAX). Sadarbība: ES ir pastiprinājusi sadarbību, piemēram, izveidojot globāli inovatīvu risinājumu — ES digitālais Covid sertifikāts (ES DCS): līdz 2022. gada oktobrim 49 valstis ārpus ES bija pievienojušās ES DCS vārtejai, citstarp septiņas no Āfrikas kontinenta, padarot to par lielāko savstarpēji savienoto digitālo Covid sertifikātu sistēmu pasaulē. Pateicoties ES solidaritātei, Savienības civilās aizsardzības mehānisms piesaistīja vairākas neatliekamās medicīniskās palīdzības brigādes un nodrošināja medicīnisko aprīkojumu un piegādes trešām valstīm. ES bija galvenā COVAX dibinātāja un ir pastiprinājusi sadarbības centienus terapijas un diagnostikas jomā, izmantojot iniciatīvu ACT Accelerator, iesaistot starptautiskās organizācijas un pētniecības iestādes. Resursi: ES apvienoja savus resursus, lai maksimāli palielinātu to ietekmi saistībā ar reaģēšanu uz Covid-19 pandēmiju. ES, tās dalībvalstis un Eiropas finanšu iestādes kā Eiropas komanda kopš Covid-19 pandēmijas uzliesmojuma līdz šim ir piešķīrušas līdzekļus 53,7 miljardu EUR apmērā 140 valstu atbalstam, sedzot ārkārtas reaģēšanas pasākumus uz humānās palīdzības vajadzībām, stiprinot veselības, ūdens un sanitārijas sistēmas, kā arī mazinot pandēmijas sociālās un ekonomiskās sekas. Veids, kādā strādāja Eiropas komanda, izrādījās rezultatīvs un vērtīgs, un tagad tas ir ieviests arī citās globālajās prioritātēs. ES pastiprināja pētniecību, jo īpaši vakcīnu un zāļu izstrādes jomā, un radīja labvēlīgu vidi četru miljardu Covid-19 vakcīnas devu ražošanai, kā arī izplatīšanai gan ES, gan visā pasaulē, turklāt atbalstīja arī papildu vakcīnu izplatīšanu. Eiropas Komisija un ES dalībvalstis ir arī ātri izveidojušas jaunu Eiropas resursu rezervi, citstarp medicīnas preču krājumus, lai reaģētu uz ārkārtas situācijām veselības jomā. Lai veicinātu labāku veselības aprūpi visiem cilvēkiem mainīgā pasaulē, ir vajadzīga atšķirīga pieeja, vispirms nosakot to, kas ir jādara. Šajā nolūkā minētajā stratēģijā galvenā uzmanība pievērsta trim galvenajām prioritātēm. Atgriežoties pie pamatiem, pirmās divas galvenās prioritātes ir šādas: ieguldīt visu cilvēku labbūtībā un panākt visaptverošu veselības aprūpes nodrošinājumu ar spēcīgākām veselības sistēmām. Lai sasniegtu šos divus mērķus, mums ir jāpārvirza savas prioritātes, jo pašreizējā situācija ļoti atšķiras no 2010. gada: -papildus tradicionālajiem slikta veselības stāvokļa pamatcēloņiem, piemēram, nabadzībai un sociālajai nevienlīdzībai, integrētā veidā ir jārisina arī citi ar sliktu veselības stāvokli saistītie faktori, piemēram, klimata pārmaiņas, vides degradācija, humanitārās krīzes vai pārtikas trūkums, ko pasliktina tādas krīzes kā Krievijas agresijas karš pret Ukrainu. Tāpēc ir svarīgi mobilizēt daudzus politikas virzienus darbā pie globālas veselības programmas; -pieaugošās problēmas, piemēram, rezistence pret antimikrobiāliem līdzekļiem un garīgā veselība, vai veselības un aprūpes sistēmu nepārtraukti mainīgās problēmas, citstarp darbaspēka nelīdzsvarotība un resursu trūkums, ir jāizvirza par prioritāti, kā arī maksimāli ir jāizmanto jaunas iespējas veselībai, ko piedāvā tādi iedarbīgi veicinātāji kā, piemēram, pētniecība un digitalizācija, arī mākslīgā intelekta izmantošana. Trešā galvenā prioritāte ir esošo un nākotnes veselības apdraudējumu apkarošana, kas arī prasa vērst uzmanību citā virzienā. Šim nolūkam ir nepieciešama lielāka vienlīdzība attiecībā uz piekļuvi vakcīnām un citiem pretpasākumiem; pieeja “Viena veselība” , kas risina jautājumus saistībā ar sarežģīto savstarpējo saikni starp cilvēci, klimatu, vidi un dzīvniekiem; iedarbīgāka slimību kontrole visā pasaulē; stingrāki starptautiskie noteikumi un sadarbības mehānismi veselības jomā. Pārvirzot prioritātes attiecībā uz to, kas ir jādara, ir jānotiek tikpat būtiskai maiņai arī attiecībā uz to, kā šīs darbības paveikt. Veidojas jauna globāla veselības kārtība, un ES ir jāpiedalās tās izveidē, iesaistoties stratēģiskāk un rezultatīvāk. ES ir unikāls potenciāls sekmēt starptautisko sadarbību. Ļoti svarīgi ir paplašināt partnerības ar plašu attiecīgo ieinteresēto personu loku, t. i., veicināt suverenitāti veselības jomā lielākai noturībai un atvērtai stratēģiskajai autonomijai, ko atbalsta partneru politiskā apņemšanās un atbildība. Mūsu attiecībās ar starptautiskajiem partneriem ir jāvadās pēc kopīgām prioritātēm saskaņā ar šo stratēģiju. Lai palielinātu ES kā spēcīgas un rezultatīvas dalībnieces lomu, Komisija un dalībvalstis nodrošinās sinerģiju starp valstu un ES globālajām veselības stratēģijām un strādās ciešāk nekā jebkad agrāk, īstenojot Eiropas komandas pieeju un izmantojot jaunus mehānismus, lai labāk koordinētu politikas, darbības un finanšu pūliņus nolūkā palielināt ietekmi, runājot un rīkojoties kopā. Globālajai pārvaldībai būs nepieciešamas jaunas prioritātes, lai uzturētu spēcīgu un reaģētspējīgu multilaterālo sistēmu, kuras pamatā ir Pasaules Veselības organizācija (PVO), kas ir gan ilgtspējīgi finansēta, gan atbildīga un rezultatīva. Vienprātība būtu jāpanāk, padziļinot sadarbību G7 un G20 valstu ietvaros un ar citiem partneriem globālā, reģionālā un divpusēju attiecību līmenī. ES būtu jāvirza galvenie procesi esošo nepilnību novēršanai globālajā pārvaldībā, izvairoties no darbību pārklāšanās un nodrošinot to saskaņotību. Šim nolūkam būs nepieciešama cieša sadarbība ar privāto sektoru, filantropiskām organizācijām, pilsonisko sabiedrību un citām ieinteresētajām personām, lai atbalstītu šīs stratēģijas mērķus.

Vēl viens būtisks stratēģijas elements ir efektīvs finansējums. ES un tās dalībvalstis kopā ir viens no lielākajiem globālās veselības finansētājiem — gan globālo labumu ziņā (starptautisku organizāciju un globālu veselības aprūpes iniciatīvu finansēšana), gan attīstības palīdzības vai humānās palīdzības ziņā . Šīs stratēģijas vēriens prasīs augstu politisko apņemšanos visā pasaulē, kā arī svarīgu apņemšanos atvēlēt resursus. ES finansiālais ieguldījums tiks piešķirts atbilstīgi jaunai pieejai, kas ietver inovatīvu finansējumu, partneru līdzinvestīcijas un resursu apvienošanu ar citiem starptautiskiem dalībniekiem, turklāt ES ietekmei darba kārtības veidošanā ir jāatbilst tās kā līdera globālās veselības jomā sniegtajam finansējuma atbalstam. Panākumi, protams, būs atkarīgi no mūsu partneru ieguldījuma, taču ES uzņemsies savu atbildības daļu pilnā apmērā. Tas ietver arī veselības ārkārtas situāciju gatavības un reaģēšanas uzlabošanu Savienībā Eiropas veselības savienības ietvaros, jo norises veselības jomā ES ietekmē partnerus visā pasaulē un otrādi. ES turpinās attīstīt visaptverošu veselības aprūpi un spēcīgu ES veselības drošības sistēmu, īstenojot galvenās iesāktās vai sagatavošanas stadijā esošās iniciatīvas. Tās citstarp ir šādas: Eiropas Vēža uzveikšanas plāns, Eiropas Zāļu stratēģija un plānotā Eiropas veselības datu telpa. Visaptverošāka cīņa pret veselības apdraudējumiem būs iespējama, īstenojot jauno pārrobežu veselības apdraudējumu regulu, Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra un Eiropas Zāļu aģentūras pastiprinātās pilnvaras, ar jaunās Veselības ārkārtas situāciju gatavības un reaģēšanas iestādes darbu pie gatavības un reaģēšanas uzlabošanas medicīnisko pretpasākumu ietvaros, kā arī ieviešot tīklu “Viena veselība” integrētai uzraudzībai cīņā ar jebkādu patogēnu apdraudējumu. Labāka veselības aprūpes nodrošināšana, atvērta stratēģiskā autonomija ar veselības jomu saistītās vērtību ķēdēs un spēcīga rīcība cīņā ar rezistenci pret antimikrobiāliem līdzekļiem arī veidos stingru pamatu spēcīgai ES pozīcijai pasaules mērogā. Mēs turpināsim atbalstīt dalībvalstis veselības reformu īstenošanā un ieguldījumu veikšanā saskaņā ar Atveseļošanas un noturības mehānismu. Tāpat mēs īstenosim Eiropas zaļo kursu, jo īpaši Nulles piesārņojuma rīcības plānu un Ilgtspēju sekmējošu ķimikāliju stratēģiju, lai cīnītos ar slikta veselības stāvokļa pamatcēloņiem ES. Viss šis darbs kopā ar jauno stratēģiju veidos nepārtrauktu veselības aizsardzības procesu ES un visā pasaulē. Stratēģijā tiek piedāvāta darba kārtība līdz 2030. gadam. Tajā ir noteiktas trīs politikas prioritātes, paredzēti divdesmit pamatprincipi globālās veselības veidošanai, noteikti konkrēti darbības virzieni, kuros šie principi ir jāīsteno, un izveidota jauna uzraudzības sistēma ES politikas un finansējuma efektivitātes un ietekmes novērtēšanai. Tajā ir izklāstīts, ko Komisija darīs un ko tā aicina dalībvalstis darīt, katra stingri ievērojot savas attiecīgās kompetences un institucionālās funkcijas, kā paredzēts līgumos . Lai ilustrētu gaidāmās darbības, 1. pielikumā ir uzskaitīti daži galvenie projekti, kas ir šīs stratēģijas pamatā globālā, reģionālā un valstu līmenī. Stratēģija balstās uz Eiropas Parlamenta, secīgo Padomes prezidentūru, pilsoniskās sabiedrības 2020. gada ēnu veselības stratēģijas un citu galveno ieinteresēto personu nozīmīgo ieguldījumu, citstarp ieguldījumu, kas saņemts plašākas sabiedriskās apspriešanas laikā. Šī stratēģija būtu jālasa kopā ar pirmo ziņojumu par gatavību veselības ārkārtas situācijām, kas publicēts paralēli tai. 2.ES prioritātes globālās veselības jomā Stratēģijā atkārtoti apstiprināta apņemšanās ievērot ilgtspējīgas attīstības mērķus un Eiropas Konsensu par attīstību un jo īpaši rīkoties jomās, kas ir labas veselības stūrakmeņi. Lai nodrošinātu šo centienu sekmīgu īstenošanu, tajā ir ierosināta jauna pieeja, kuras pamatā ir galvenās prioritātes. Tāpēc Komisija vērsīs savus centienus uz trim savstarpēji saistītām prioritātēm, aicinot dalībvalstis rīkoties tāpat: 1) nodrošināt cilvēkiem labāku veselību un labbūtību visā dzīves garumā; 2) stiprināt veselības aprūpes sistēmas un veicināt visaptverošu veselības aprūpi; un 3) novērst un apkarot veselības apdraudējumus, citstarp pandēmijas, piemērojot pieeju “Viena veselība”. 2.1. Nodrošināt cilvēkiem labāku veselību un labbūtību visā dzīves garumā ES koncentrēs savus kopīgos spēkus un sadarbosies ar valstīm, lai sasniegtu vērienīgos ar veselību saistītos IAM visā pasaulē, jo īpaši 3. mērķi (nodrošināt veselīgu dzīvi un sekmēt labklājību jebkura vecuma cilvēkiem), 5. mērķi (panākt dzimumu līdztiesību), kā arī 10. mērķi (samazināt nevienlīdzību starp valstīm un valstu iekšienē). Lai to panāktu, Komisija ievēros pamatprincipus, aicinot dalībvalstis rīkoties tāpat. 1. pamatprincips. Par prioritāti noteikt slikta veselības stāvokļa pamatcēloņu novēršanu, īpašu uzmanību pievēršot sieviešu un meiteņu tiesībām, kā arī neaizsargātām iedzīvotāju grupām un neizdevīgā stāvoklī esošām grupām. Centieni nodrošināt labāku veselību tradicionāli ir vērsti uz cīņu pret konkrētām slimībām — šī cīņa ir jāturpina. Tomēr, ja netiek novērsti sliktas veselības pamatcēloņi, kuru dēļ cilvēki vispār saskaras ar slimību, tā joprojām skars plašas iedzīvotāju daļas, jo īpaši visneaizsargātākās. Tādējādi kā jaunums stratēģijā tiks izvirzīta prioritāte risināt veselības un slimības ekonomiskos, sociālos un vides pamatcēloņus, citstarp tādus kā nabadzība un diskriminācija, vecums, uzturs un veselīga diēta, sociālā aizsardzība, izglītība, aprūpe, ūdens, sanitārija un higiēna, arodslimības, kā arī tādas problēmas citās jomās kā, piemēram, veselīgu ekosistēmu piesārņojums vai saskare ar ķīmiskām vielām un atkritumiem, kā arī draudi energoapgādes drošībai. Šim mērķim būs nepieciešama arī integrēta pieeja “veselība visās politikas jomās” (sk. 3. iedaļu). Visā šīs stratēģijas īstenošanas laikā tiks saglabāta uz cilvēktiesībām balstīta pieeja, nevienu neatstājot novārtā. Šeit ietilpst arī īpašs uzsvars uz seksuālo un reproduktīvo veselību un ar to saistītajām tiesībām (SRHR). 2. pamatprincips. Uzlabot vienlīdzīgu piekļuvi visam svarīgāko veselības aprūpes pakalpojumu klāstam, sākot no veselības veicināšanas līdz slimību profilaksei un līdz pieejamai kvalitatīvai ārstēšanai, rehabilitācijai un paliatīvajai aprūpei, lai cīnītos ar pārnēsājamām un nepārnēsājamām slimībām. Noturīgas sabiedrības veselības programmas ir ļoti svarīgas slimību kontrolei, jo īpaši infekcijas un novārtā atstātu tropisko slimību gadījumā, kā arī nepārnēsājamu slimību pamatā esošo risku novēršanai. Tajā pašā laikā, lai risinātu augošo problēmu saistībā ar nepārnēsājamām slimībām un citiem veselības traucējumiem, ir nepieciešama pastiprināta profilakse un pētniecība un plašāki resursi. Lai attīstītu šos divus pamatprincipus, prioritāte tiks piešķirta šādiem darbības virzieniem. ØPiešķirt prioritāti slikta veselības stāvokļa ekonomisko, sociālo un vides pamatcēloņu risināšanai, izmantojot pieeju “veselība visās politikas jomās”.

ØVisā stratēģijā ievērot uz cilvēktiesībām balstītu pieeju, īpašu uzmanību pievēršot sieviešu, bērnu un jauniešu vajadzībām un tiesībām saskaņā ar III Dzimumu līdztiesības rīcības plānu un Jaunatnes rīcības plānu, personām ar invaliditāti saskaņā ar ANO Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām, kā arī citu neaizsargātu grupu, piemēram, LGBTIQ, vecāka gadagājuma cilvēku, migrantu, bēgļu un valsts iekšienē pārvietoto personu, piekļuvei veselībai, arī saistībā ar dabas vai cilvēka izraisītām katastrofām un klimata izmaiņām. ØTurpināt vadīt cīņu pret dažādām pārnēsājamām slimībām, jo īpaši AIDS, tuberkulozi, malāriju, poliomielītu, Ebolas vīrusslimību, kā arī novārtā atstātajām tropu slimībām. Tas ietver ieguldījumus kopā ar partnervalstīm un izmantojot pētniecības un attīstības alianses un globālas veselības iniciatīvas, piemēram, Pasaules fondu cīņai pret AIDS, tuberkulozi un malāriju, . ØPalīdzēt novērst un pārvaldīt nepārnēsājamas slimības, kas kļūst arvien svarīgākas pasaulē, kur vērojama sabiedrības novecošana, t. i., kur personas, kas vecākas par 65 gadiem, un personas, kas vecākas par 80 gadiem, veidos arvien lielāku pasaules iedzīvotāju daļu. Mēs to atbalstīsim, izmantojot PVO Vispārējās veselības apdrošināšanas partnerību, , un piemērosim daudznozaru pieejas, ar kurām risina tādus galvenos riska faktorus kā vielu pārmērīga lietošana, uzturs, mazkustīgs dzīvesveids un gaisa piesārņojums. Tas jo īpaši attiecināms uz vēzi. ØAtbalstīt plašāku vakcīnu izmantojumu cīņā pret bērnu slimībām un arvien vairāk atbalstīt pieaugušo veselību, arī turpinot stingri atbalstīt Gavi, — Vakcīnu aliansi, kas palīdz palielināt vakcīnu taisnīgu un ilgtspējīgu izmantojumu. ØNodrošināt, ka tiek izstrādātas un izmantotas inovatīvas vakcīnas, ārstēšanas varianti un diagnostika jaunām, izplatītām vai novārtā atstātām infekcijas slimībām un nepārnēsājamām slimībām, citstarp izmantojot finansējumu no programmas “Apvārsnis Eiropa” un ES un Āfrikas Globālās veselības Eiropas un jaunattīstības valstu klīnisko izmēģinājumu partnerības programmas (EDCTP3) pētniecībai, spēju veidošanai un normatīvās vides stiprināšanai Subsahāras Āfrikā. ØStiprināt atbalstu vispārējai piekļuvei seksuālajai un reproduktīvajai veselībai un ar to saistītajām tiesībām, īpašu uzmanību pievēršot sievietēm, meitenēm, jauniešiem un cilvēkiem ar invaliditāti, citstarp izstrādājot Eiropas komandas iniciatīvu par SRHR Āfrikā un atbalstu Apvienoto Nāciju Organizācijas Iedzīvotāju fonda (UNFPA) piegādes partnerībai. Tas ietver tādu problēmu risināšanu kā, piemēram, ar dzimumu saistīta vardarbība, kaitīgas prakses, nepiepildītas vajadzības ģimenes plānošanas jomā, novēršama māšu mirstība un dzimumu nevienlīdzība. Darbs ir balstīts uz vienlīdzīgas piekļuves nodrošināšanu kvalitatīviem pakalpojumiem, produktiem un informācijai, arī stiprinot veselības sistēmas, lai nodrošinātu visaptverošu veselības aprūpi, un jauniešiem draudzīgiem pakalpojumiem. ØAtbalstīt veselību, uzturu, garīgo veselību un psihosociālo atbalstu kopienām krīzes situācijās (dabas vai cilvēka radītās) un pēc tām, nodrošinot to veidā, kas ierobežo mirstību, saslimstību, invaliditāti un saslimšanas, kuras saistītas ar humanitārām krīzēm. 2.2. Stiprināt veselības aprūpes sistēmas un veicināt visaptverošu veselības aprūpi Stratēģijas galvenā prioritāte ir panākt, lai veselības sistēmas būtu iedarbīgas, noturīgas un pieejamas visos to pamataspektos (pakalpojumu sniegšana, veselības aprūpes darbaspēks, veselības informācijas sistēmas, piekļuve pirmās nepieciešamības zālēm, finansējums un vadība/pārvaldība). Sekmējot vienlīdzīgu un visaptverošu veselības aprūpi, tiks nodrošināta aizsardzība pret finansiāliem riskiem, piekļuve kvalitatīviem būtiskiem veselības aprūpes pakalpojumiem un drošām, iedarbīgām, kvalitatīvām un pieejamām pirmās nepieciešamības zālēm un vakcīnām. Lai to panāktu, Komisija ievēros pamatprincipus, aicinot dalībvalstis rīkoties tāpat. 3. pamatprincips. Uzlabot primāro veselības aprūpi ar iepriekšdefinētiem papildspēkiem un uzlabot sabiedrības veselības pamatspējas, lai tās atbilstu prasībām, kas izklāstītas Starptautiskajos veselības aizsardzības noteikumos. Pandēmija ir parādījusi, cik svarīgi ir nodrošināt pienācīgas pieejamās medicīnisko iestāžu spējas, lai novērtētu un rūpētos par ievērojamu pacientu skaita pieaugumu, kas apgrūtina vai pārslogo veselības sistēmu normālo darbību. Šīs jomas noteikšana par prioritāti mūsu darbā ir jauna pieeja, un tai būs svarīga pievienotā vērtība: tas ir pirmais šķērslis pret pandēmiju un citu veselības apdraudējumu izplatību. Atbalsts primārajai veselības aprūpei palīdzēs nodrošināt arī nepārnēsājamu slimību pārvaldību. Lai attīstītu šo pamatprincipu, prioritāte tiks piešķirta šādiem darbības virzieniem. ØSadarboties ar partnervalstīm, lai, izmantojot divpusējas un reģionālas programmas, paplašinātu piekļuvi veselības aprūpes pakalpojumu pamatpaketei, kas aptver profilaksi un aprūpi, īpašu uzmanību pievēršot nabadzīgajiem un marginalizētajiem iedzīvotājiem. PVO Vispārējā veselības apdrošināšanas partnerība nodrošina mērķētu tehnisko atbalstu 119 valstīs, uzņemoties vadošo lomu valstu centienu saskaņošanā, lai sasniegtu valsts IAM3 mērķus. ØSekmēt ieguldījumus veselības aprūpes sistēmās, ieviešot mērķētus stimulus un palielinot pārskatatbildību. ES būtu jāapsver veselības aprūpes sistēmu un sabiedrības veselības uzlabošana kā galvenais aspekts starptautiskajā sadarbībā ar partneriem, citstarp finansiālā atbalsta kontekstā. ØStiprināt sociālās aizsardzības sistēmas, izmantojot divpusējas valstu programmas, jo īpaši atbalstot noteikumu izveidi par minimālo sociālo aizsardzību, kas ietver vienlīdzīgu piekļuvi būtiskiem veselības aprūpes pakalpojumiem. ØVeicināt starptautiskos standartus farmaceitisko medicīnisko ierīču un tehnoloģiju jomā, Komisijai piedaloties starptautiskās organizācijās un struktūrās, kā arī veicināt augsta līmeņa kvalitātes, efektivitātes un drošības standartus un apmācību reglamentējošos jautājumos ar Eiropas Zāļu aģentūras atbalstu un sadarbībā ar PVO. 4. pamatprincips. Attīstīt digitalizāciju kā būtisku veicinātāju. Lai izstrādātu šo pamatprincipu, digitālā darbība globālās veselības jomā parādīs ES vadošo lomu un veidos notiekošo digitālo pāreju taisnīgā veidā.

ØNovērst nepietiekamu ieguldījumu digitālajā veselībā un aprūpē valstīs ar zemiem un vidējiem ienākumiem, izmantojot Eiropas komandas iniciatīvu digitālās veselības jomā, pamatojoties uz principiem, kas ir plānotās Eiropas veselības datu telpas pamatā. Galvenā uzmanība būtu vērsta uz pārveidojošas ietekmes panākšanu, lai veicinātu visaptverošu veselības aprūpi, primāro veselības aprūpi, gatavību pandēmijai un reaģēšanai, uzlabotu diagnostiku un personalizētu medicīnu un aprūpes nodrošināšanas nepārtrauktību. Īpašs piemērs: kā digitālo veselības un aprūpes pakalpojumu sniegšana var atvieglot piekļuvi speciālajām zināšanām pat ģeogrāfiski attālās vietās, piemēram, izmantojot m-veselību (mobilo veselību) un telemedicīnu. Tiks atbalstīta tādu valsts un reģionālo stratēģiju izstrāde un/vai ieviešana kā, piemēram, gaidāmās Āfrikas Savienības / Āfrikas CDC digitālās veselības stratēģijas. ØAttīstīt to, ka ES ir vadošā loma veselības datu, digitālo sertifikātu, mākoņa izmantošanas datu apmaiņai, datu aizsardzībai un privātumam regulēšanā. ES izmantos veselības datu potenciālu visā pasaulē atbilstīgi plānotās Eiropas veselības datu telpas principiem un veicinās jaunu tehnoloģiju, arī mākslīgā intelekta, izmantošanu, lai palielinātu to potenciālu uzlabot diagnostiku un ārstēšanu visā pasaulē. ØVeicināt digitālās veselības ekosistēmas veidošanu globālā mērogā (noteikumi, normas, standarti, sadarbspēja), izmantojot Eiropas piemērus un tādu labāko praksi kā, piemēram, ES digitālais Covid sertifikāts, un atbalstot starptautiskos noteikumus, kas ir saderīgi ar ES regulējumu, vienlaikus sekmējot uz cilvēku vērstu veselības datu pārvaldību un aizsardzību. 5. pamatprincips. Veicināt globālās veselības pētniecību, lai izstrādātu tehnoloģijas un pretpasākumus, kas nepieciešami veselības stāvokļa uzlabošanai. Pētniecība ir arī labāka veselības stāvokļa galvenā veicinātāja. Pētniecības centienu izmantošana visā pasaulē var būtiski mainīt virzību diagnostikas un ārstēšanas jomā. Pateicoties Covid-19 vakcīnu panākumiem, globālās veselības pētniecības darbība būs pārmaiņu virzītājs, lai nodrošinātu, ka pētniecība un inovācija sniedz labumu cilvēkiem visā pasaulē. Lai attīstītu šo pamatprincipu, prioritāte tiks piešķirta šādiem darbības virzieniem. ØPaplašināt starptautisko sadarbību pētniecības un inovāciju jomā, padarot pētniecības datus pēc iespējas atvērtākus, standartizētākus un sadarbspējīgākus, kā arī veicinot rezultātu izplatīšanu un izmantošanu kopējam labumam. Tas atbilst Komisijas paziņojumam “Globālā pieeja pētniecībai un inovācijai” un attiecīgajiem Padomes secinājumiem. ØAtbalstīt pilnīgu pētniecību, radot labvēlīgu pētniecības vidi, stiprinot visu vērtību ķēdi no fundamentālajiem līdz pirmsklīniskajiem un klīniskajiem pētījumiem, lai pārvarētu plaisu starp zināšanu un pierādījumu radīšanu un ieviešanu. ØAtbalstīt regulējuma, ražošanas, iepirkuma un piegādes izstrādi, lai zemu un vidēju ienākumu ekonomikās veiktā pētniecība būtu nozīmīga vietējai farmācijas un veselības tehnoloģiju ražošanai. ØVeicināt savstarpēju spēju veidošanu ar tādu kopuzņēmumu starpniecību kā, piemēram, Globālās veselības Eiropas un jaunattīstības valstu klīnisko izmēģinājumu partnerības programma, lai sekmētu vēl ciešāku sadarbību ar zemu un vidēju ienākumu valstīm. ØIzmantot rūpniecisko dimensiju, lai stiprinātu vietējās ražošanas jaudu, nodrošinot rezultatīvu sadarbību starp valsts un privātajiem dalībniekiem. ØPalielināt atbalstu starptautiskiem procesiem, kas stiprina politikas darbības zinātnisko bāzi, citstarp zinātnes politikas grupas izveidi ķīmisko vielu, atkritumu un piesārņojuma jomā. 6. pamatprincips. Novērst darbaspēka nelīdzsvarotību un veicināt prasmes. Ar rīcību veselības aprūpes darbaspēka jomā šajā stratēģijā tiks risināts gan jautājums par nepieciešamo pareizo prasmju attīstību, gan personāla trūkuma problēma. Tam ir nepieciešama ilgtermiņa, integrēta pieeja, iesaistot sociālos partnerus, veidojot sadarbību starp valstīm un atzīstot, ka problēmas ir aktuālākas apkopes un aprūpes segmentos un nesamērīgā apmērā skar sievietes. ØStiprināt starptautisko sadarbību un starptautisko saistību ievērošanu darbā pieņemšanas jomā, attīstot uzticamu uzraudzību un datu vākšanu attiecībā uz darbaspēku un tā plūsmām. ØVeicināt abpusēji izdevīgus mobilitātes pasākumus ar partneriem, ņemot vērā veselības aprūpes darbaspēka trūkumu, veicinot cirkulāro mobilitāti un novēršot intelektuālā darbaspēka emigrāciju, citstarp izmantojot prasmju un talantu pakotni, jo īpaši gaidāmās talantu partnerības ar partnervalstīm. ØAtbalstīt partnervalstis veselības aprūpes darbinieku apmācībā, pieņemšanā darbā un ievadīšanā darbā un viņu profesionālās attīstības nodrošināšanā, izmantojot atbilstošas izglītības, kā arī profesionālās izglītības un apmācības (PIA) programmas palīgpersonālam sadarbībā ar citiem donoriem, vienlaikus ievērojot nepieciešamību atbalstīt kvalificētu veselības aprūpes darbinieku noturēšanu. Iniciatīva par profesionālās apmācības Eiropas komandu, kas balstīta uz iespējām, palīdzēs analizēt vajadzības pēc tehniskajiem profiliem un palīdzēs nodrošināt nepieciešamo apmācību. ØAtbalstīt partnerības, kas darbojas, izmantojot Prasmju pilnveides paktu un Nozaru prasmju plānu, lai uzlabotu izpratni par īpašām prasmēm veselības un aprūpes jomā un izstrādātu atbilstošus apmācības risinājumus

2.3. Novērst un apkarot veselības apdraudējumus, arī pandēmijas, piemērojot pieeju “Viena veselība” Veselības apdraudējumu apkarošana ir kļuvusi par galveno prioritāti. Pasaule, iespējams, ieiet pandēmiju laikmetā, kas saistīts ar mūsdienu sabiedrību savstarpējo savienotību un mūsu mijiedarbību ar klimatu, vidi un dzīvniekiem. Veselības apdraudējumu izcelsme var būt dažāda, citstarp vides piesārņojums un ķīmisks, bioloģisks, radioloģisks un kodola (CBRN) apdraudējums, tādēļ ir nepieciešama visaptveroša pieeja visiem apdraudējumiem. 2022. gada jūlijā Komisija izveidoja to trīs galveno pārrobežu veselības apdraudējumu sarakstu (piem., patogēni ar augstu pandēmijas potenciālu, CBRN un rezistence pret antimikrobiāliem līdzekļiem), pret kuriem ir jāsagatavojas, un pēc tā būtu jāvadās gan iekšējā, gan ārējā darbībā. ES izdarīja secinājumus no pandēmijas agrīnajā posmā gūtās pieredzes, pieņemot jaunu regulu par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem un uzlabojot gatavību un reaģēšanu medicīnisko pretpasākumu jomā, jo īpaši izveidojot Veselības ārkārtas situāciju gatavības un reaģēšanas iestādi (HERA). Attiecībā uz šādiem pretpasākumiem ziņojumā par gatavību veselības ārkārtas situācijām, kas iesniegts paralēli stratēģijai, ir izklāstīta pamatīgā rīcība, kas tika veikta, citstarp globālā līmenī. Centieni ir jāturpina, jo, kā uzsvēra Neatkarīgā speciālistu grupa jautājumos par gatavību pandēmijām un reaģēšanu, vēl ir daudz darāmā, pirms pasaule būs kolektīvi gatava šim uzdevumam. Tāpēc stratēģijā arī turpmāk tiks risināti ar pašreizējo Covid-19 pandēmiju un tās sekām saistītie jautājumi un, pamatojoties uz pēdējos trijos gados gūto pieredzi, tiks veidota visaptveroša pieeja globālās veselības drošības garantēšanai. Lai varētu vadīt šos globālos centienus, Komisija ievēros pamatprincipus, aicinot dalībvalstis rīkoties tāpat. 7. pamatprincips. Stiprināt veselības apdraudējumu profilakses, gatavības tiem un reaģēšanas uz tiem spējas, kā arī agrīnas atklāšanas iespējas visā pasaulē. Covid-19 parādīja, cik liela nozīme dzīvību glābšanā ir labai sagatavotībai un reaģēšanas spējai un atbilstošam finansējumam. Pandēmija arī apliecināja, ka, iztērējot miljardus, varētu ietaupīt triljonus. Būs svarīgi nodrošināt ilgtspējīgu finansējumu PVO un inovatīvus veidus, kā novērst nepilnības, piemēram, izmantojot Pandēmijas fondu, kuru kopīgi nodibināja Komisija un dažas ES dalībvalstis kā galvenie ieguldītāji. ES arī turpmāk būtu jāpievēršas bioloģiskā drošuma un bioloģiskās drošības pasākumu uzlabošanai attiecīgajās iestādēs, kā arī sabiedrības informētības celšanai un darbinieku apmācībai. Lai attīstītu šos pamatprincipus, prioritāte tiks piešķirta šādiem darbības virzieniem. ØNoteikt veselības drošību par prioritāti globālās veselības darba kārtībā, citstarp izstrādājot un ieviešot Eiropas komandas iniciatīvu ar Āfriku par veselības drošību, izmantojot pieeju “Viena veselība”, lai stiprinātu sistēmas un spējas infekcijas un neinfekcijas slimību draudu, arī tādu, kas izriet no vides piesārņojuma un rezistences pret antimikrobiāliem līdzekļiem, ilgtspējīgai un uz risku balstītai profilaksei, gatavībai un reaģēšanai uz tiem (sk. tālāk arī saskaņā ar 11. principu). ØAtbalstīt reģionu un valstu centienus stiprināt farmācijas sistēmas un vakcīnu un citu medicīnas produktu un tehnoloģiju ražošanas jaudu nolūkā celt kvalitāti, drošību, vienlīdzīgu piekļuvi un suverenitāti veselības jomā. Šajā nolūkā pastiprināt notiekošo Eiropas komandas iniciatīvu vakcīnu, zāļu un veselības tehnoloģiju ražošanai un piekļuvei tām Āfrikā un ES, un Latīņamerikā, kā arī Karību jūras reģiona ražošanas un veselības partnerību. ES ieguldīs veselības preču tirgu stiprināšanā un visaptveroša iepirkuma un piegādes ķēžu pārvaldības atbalstīšanā, arī pārredzamībā un uzraudzībā, cita starpā izmantojot uzņēmējdarbības atbalsta tīklus, lai veicinātu partneru piemeklēšanu, sekmētu tirgus apmaiņu un rūpniecības dalībnieku dialogu. ØDažādot un stiprināt ES piegādes ķēžu spējas attiecībā uz kritiski svarīgām iekārtām un pretpasākumiem, diagnostiku un terapiju, īstenojot mērķētus pasākumus, lai izvairītos no piegāžu iztrūkuma un iegūtu pakalpojumu sniedzējus visā pasaulē. Šādi tiks uzlabota ES stratēģiskā noturība un, kas ir īpaši svarīgi, tiks palielināts globālais pretpasākumu piedāvājums, tādējādi uzlabojot partneru piekļuvi šādām precēm un paverot sadarbības iespējas. ØAttīstīt spējas bīstamo atkritumu un materiālu agrīnai atklāšanai, pareizai un ilgtspējīgai apsaimniekošanai, pamatojoties uz darbu Savienības civilās aizsardzības mehānisma ietvaros un nostiprinot tiesisko regulējumu saistībā ar bioloģiskā drošuma un bioloģiskās drošības pasākumiem visās attiecīgajās iestādēs. Personāla informētības palielināšana un apmācība būtu jāatbalsta ar ES CBRN risku mazināšanas izcilības centru iniciatīvu un to darbībām 63 partnervalstīs. ØAtbalstīt visaptverošas slimību uzliesmojuma humanitāro krīžu novēršanas sistēmas izstrādi, kas aptver arī apgabalus ārpus ES, pamatojoties uz Savienības civilās aizsardzības mehānismu (UCPM) un Eiropas humānās palīdzības spējām (EHRC). ØTurpināt atbalstīt Drošības padomes Rezolūcijas 2286 par civiliedzīvotāju aizsardzību bruņotos konfliktos īstenošanu, aizstāvot starptautisko humanitāro tiesību ievērošanu un atbalstot atbildības noteikšanu par uzbrukumiem medicīnas darbiniekiem un infrastruktūrai, kā arī veselības aprūpes un piekļuves nepārtrauktības nodrošināšanu bruņotos konfliktos. ØPaplašināt un stiprināt Eiropas un globālās pētniecības partnerības, citstarp klīnisko izmēģinājumu tīklus, kuri var pielāgoties darbam ar jauniem un nākotnes patogēniem, lai nodrošinātu iedarbīgu medicīnisku pretpasākumu savlaicīgu pieejamību. 8. pamatprincips. Strādāt, lai izveidotu pastāvīgu globālu mehānismu, kas veicinātu vakcīnu un pretpasākumu izstrādi un vienlīdzīgu piekļuvi tiem valstīs ar zemiem un vidējiem ienākumiem. Viena no galvenajām atziņām, kas gūta Covid-19 pandēmijas kontekstā, ir tāda, ka vienlīdzīga piekļuve medicīniskiem pretpasākumiem ir gatavības pandēmijai un reaģēšanas pamats. Šai nolūkā ir nepieciešams pastāvīgs risinājums, balstoties uz Covid-19 apkarošanas rīku pieejamības paātrināšanas iniciatīvu (ACT Accelerator), satvaru gatavībai gripas pandēmijai un citu atbilstošu pieredzi. Lai iedarbīgi medicīniski pretpasākumi būtu ātri pieejami, ar faktisku uzraudzību ir agrīnā stadijā jāidentificē patogēni, un rezultatīvām pētniecības platformām ir jābūt gatavām iegūt nepieciešamos pierādījumus ātrai izstrādei un ieviešanai ar labvēlīgas pētniecības vides atbalstu ar klīnisko izmēģinājumu platformām, kuras var ātri pielāgoties darbam ar jaunām slimībām, un lietderīgu normatīvo vidi klīnisko izmēģinājumu veikšanai.

9. pamatprincips. Vienoties par iedarbīgu juridiski saistošu pandēmijas nolīgumu, izmantojot pieeju “Viena veselība” un pastiprinātus Starptautiskos veselības aizsardzības noteikumus. Šis princips aizpilda nepilnības starptautiskajos noteikumos par gatavību pandēmijai un reaģēšanu uz to, uzliekot pienākumu valstīm un pilnvarojot PVO ātri ziņot par pandēmijas draudiem un izmeklēt tos. Pandēmijas nolīgumā būtu jāiekļauj konkrēti noteikumi par rezistenci pret antimikrobiāliem līdzekļiem. 10. pamatprincips. Izveidot stabilu globālu sadarbības uzraudzības tīklu, lai labāk atklātu patogēnus un rīkotos šajā sakarā. Stratēģija atbalsta tāda jauna, uzticama tīkla izveidi, kas uzrauga un atklāj patogēnus galvenajos karstajos punktos un ne tikai identificē draudus, bet arī sniedz ieteikumus, kā rīkoties. Šo darbu atbalstītu uz vietas izvietotas ES delegācijas, un tas papildinātu G7 iniciatīvu, kas savieno esošos tīklus. Šeit ietilps novērošanas sistēmu digitalizācija un integrācija visā cilvēku, dzīvnieku un vides spektrā, laboratoriju jaudas un genoma sekvencēšanas spēju stiprināšana, kā arī darbaspēka apmācība. 11. pamatprincips. Izmantot visaptverošu pieeju “Viena veselība” un pastiprināt cīņu ar rezistenci pret antimikrobiāliem līdzekļiem. Pēdējos gados vēl aktuālāki ir kļuvuši divi kritiski svarīgi izaicinājumi. Pirmais attiecas uz dzīvnieku, vides un cilvēku mijiedarbības sarežģītību un tās sekām, un šajā saistībā ir jāīsteno daudznozaru, integrēta un starpdisciplināra pieeja “Viena veselība”. Tas ietver palielinātu risku lielu pandēmijas uzliesmojumu kontekstā, jo īpaši saistībā ar izmaiņām zemes izmantojumā, vides degradāciju, sarežģītām pārtikas ražošanas sistēmām un intensīvāku tirdzniecību un ceļošanu, kā arī slogu valstīm ar zemiem un vidējiem ienākumiem, ko rada novārtā atstātas ar piesārņojumu saistītās un endēmiskās slimības, no kurām lielākā daļa var būt zoonozes, gaisa, ūdens vai vektora pārnēsātas. Otrais ir rezistences pret antimikrobiāliem līdzekļiem (AMR) nemanāmā pandēmija, ko PVO ir identificējusi kā vienu no 10 lielākajiem pašreizējiem globālās veselības apdraudējumiem. AMR ir arī pastiprinošs faktors pandēmiju laikā. Turklāt antimikrobiālie līdzekļi piesārņo vidi un ietekmē bioloģisko daudzveidību. Valstīm, iestādēm un ieinteresētajām personām visā pasaulē šīs problēmas ir jārisina kolektīvi un vispusīgi prioritārā kārtībā. Lai attīstītu šo pamatprincipu, prioritāte tiks piešķirta šādiem darbības virzieniem. ØPastiprināt darbu ar Četrpusējo aliansi, citstarp PVO, Apvienoto Nāciju Organizācijas Pārtikas un lauksaimniecības organizāciju (FAO), Pasaules Dzīvnieku veselības organizāciju (WOAH) un Apvienoto Nāciju Organizācijas Vides programmu (UNEP), lai īstenotu tās kopīgo rīcības plānu “Viena veselība”. ØTiekties pēc “dziļās profilakses”, t. i., apdraudējumu identificēšanas un novēršanas pirms patogēnu pārejas no dzīvniekiem uz cilvēkiem, nevis pēc uzliesmojumiem cilvēku vidū, un nostiprināt spēju novērst ar piesārņojumu saistītus veselības apdraudējumus. ØKomisija izpētīs spēkā esošās starptautiskās konvencijas, kas ietekmē potenciālo pandēmiju “augšupējo” gaitu, lai pārbaudītu, vai to noteikumus vai īstenošanas plānus ir iespējams stiprināt pieejas “Viena veselība” atbalstam. ØStrādāt, lai pandēmijas nolīgumā iekļautu konkrētus noteikumus par rezistenci pret antimikrobiāliem līdzekļiem. ØAtbalstīt inovatīvu medicīnisku pretpasākumu, citstarp antimikrobiālu līdzekļu, vakcīnu un diagnostiku, izstrādi un piekļuvi tiem nolūkā novērst AMR. 3.Jauna iekšējā pārvaldība globālās veselības problēmu risināšanai Lai sasniegtu šīs stratēģijas mērķus, ir jāstrādā saskaņotāk Komisijas iekšienē, kā arī ar dalībvalstīm un partneriem. Tas nepieciešams, jo globālo veselību arvien vairāk veido vairākas politikas (piem., klimats, vide, enerģētika, uzturs, pārtikas nodrošinājums, sociālā aizsardzība, demogrāfija, izglītība, pētniecība, humānā palīdzība, finanses, tirdzniecība, rūpniecības politika vai ārpolitika un drošības politika), kas var ietekmēt veselību vai sniegt iespēju risināt veselības problēmas, aktīvi iesaistoties dažādām aģentūrām un struktūrām ES un valstu līmenī, kā arī dažādām finanšu iestādēm. Tas prasa pastiprināt koordināciju, lai palīdzētu īstenot šīs stratēģijas prioritātes un patiesu pārvaldību saskaņā ar principu “veselība visās politikas jomās”, kas ir ar šo stratēģiju ieviests jaunums. 12. pamatprincips. Komisijā, ES aģentūrās un ES finanšu iestādēs faktiski sasaistīt visas politikas un pasākumus, kas ietekmē globālo veselību. Komisija pilnībā integrēs globālās veselības apsvērumus visās ES politikas jomās, kam ir ietekme uz globālo veselību, pastiprinot iekšējo koordināciju, kartējot funkcijas un pienākumus, politiku un instrumentus, kā arī to, kā tie palīdzēs sasniegt šīs stratēģijas prioritātes. Tas ietver darbības virzienus šādās galvenajās politikas jomās.

ØLīdz 2050. gadam panākt globālu klimata neitralitāti, palielinot spēju pielāgoties, stiprinot noturību, samazinot neaizsargātību pret klimata pārmaiņām saskaņā ar Parīzes nolīgumu. ØVeicināt vērienīgu globālu rīcību, lai novērstu bioloģiskās daudzveidības samazināšanos, savvaļas dzīvnieku nelikumīgu tirdzniecību, gaisa, ūdens un augsnes piesārņojumu, kā arī toksisku vielu iedarbību. Pieejas “Viena veselība” veicināšana nākotnes globālajā bioloģiskās daudzveidības satvarā, par ko sagaidāma vienošanās ANO Bioloģiskās daudzveidības konferencē (COP15), un globālajā darbībā cīņā pret savvaļas dzīvnieku un augu nelikumīgu tirdzniecību, lai samazinātu zoonožu risku. Atbalstīt augsnes bioloģisko daudzveidību, starptautiskus centienus samazināt gaisa piesārņojumu un globālās emisijas, veicināt galveno starptautisko instrumentu un globālu mehānismu ķīmisko vielu un atkritumu apsaimniekošanai pēc 2020. gada, sarunas par jaunu, juridiski saistošu instrumentu plastmasas piesārņojuma izbeigšanai, kā arī vērienīgus iznākumus ūdens un veselības jomā gaidāmajā 2023. gada ANO ūdens konferencē. ØVeicināt iedarbīgus veselības un drošības standartus visā pasaulē, turpinot sadarbību ar Starptautisko Darba organizāciju (SDO), atbalstot tiesību uz drošiem un veselīgiem darba apstākļiem integrēšanu SDO darba pamatprincipu un tiesību sistēmā. ØPalielināt humāno palīdzību un atbalstu reģioniem un iedzīvotājiem, kurus visvairāk skar pārtikas nodrošinājuma trūkums un plaši izplatīta uztura nepietiekamība, izsekot pārtikas cenas un padarīt krājumus pieejamus valstīm, kurām tie ir nepieciešami, kā atspoguļots Komisijas 2022. gada marta paziņojumā par pārtikas nodrošinājuma garantēšanu un pārtikas sistēmu noturības stiprināšanu un paziņojumā par mēslošanas līdzekļiem. Pieņemt sistēmisku pieeju, paātrinot pāreju uz ilgtspējīgu pārtikas sistēmu, kas var sniegt ieguvumus veselības, vides un sociālajā jomā. ØPiesaistīt ieguldījumus izglītībā, lai atbalstītu veselības jomu īstermiņā un ilgtermiņā saskaņā ar apņemšanos, kas pausta Izglītības pārveides samitā, vienlaikus izvirzot par prioritāti attīstību agrīnā pirmskolas periodā, veselības izglītību, SRHR un ēdināšanu skolā, izmantojot programmas ar partnervalstīm. ØStiprināt humānās palīdzības un civilās aizsardzības operācijas, kas saistītas ar globālo veselību ārkārtas un krīzes apstākļos, palielinot ārkārtas reaģēšanas koordinācijas centra un Eiropas humānās reaģēšanas spēju iniciatīvas operatīvās, analītiskās, uzraudzības un komunikācijas spējas un iesaistot vairāk sabiedrības veselības ekspertu krīzes zonās. Atbalstīt katastrofu pārvaldības spēju veidošanu sadarbībā ar tādām organizācijām kā ASEAN Humānās palīdzības koordinācijas centrs. Pastiprināt ar veselības jomu saistītu reaģēšanas spēju pieejamību saskaņā ar Savienības civilās aizsardzības mehānismu; attīstīt jaunas medicīniskās un ar CBRN saistītas spējas saskaņā ar Eiropas civilās aizsardzības rezervi un rescEU; stiprināt sadarbību ar PVO ārkārtas reaģēšanas jomā un turpināt atbalstīt viņu darbu, izstrādājot standartus un klasifikācijas procesus neatliekamās medicīniskās palīdzības brigādēm, ko izvieto visā pasaulē. ØPanākt, ka publisko un privāto ieinteresēto personu rīcība strādā globālās veselības labā, veicot virkni ar finansēm saistītu pasākumu: i) sekmējot vietējo un ārvalstu uzņēmumu veselību veicinošu rīcību, iekļaujot ietekmi uz veselību ES Nefinanšu pārskatu direktīvā; ii) strādājot ar starptautiskām finanšu iestādēm un reitingu aģentūrām, lai tās savos lēmumos iekļautu vienādus veselības kritērijus; iii) sadarbojoties ar Starptautisko Valūtas fondu (SVF), lai tas iekļautu ieguldījumus veselības jomā savā regulārajā valstu makroekonomiskās stabilitātes novērtējumā, mudinot veikt ieguldījumus sabiedrības veselībā. ØNodrošināt, ka starptautiskā tirdzniecības politika darbojas globālās veselības labā, lai starptautiskās farmācijas piegādes ķēžu darbība netiktu traucēta, lai partneri gūtu labumu no zālēm, medicīnas ierīcēm un pakalpojumiem, stiprinot veselības sistēmu noturību, izmantojot Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) Tirdzniecības un veselības iniciatīvu un daloties pieredzē ar PTO partneriem par tirdzniecības veicināšanu. Tas ietver ikgadējo pandēmijā gūtās pieredzes izvērtēšanu ar PTO partneriem un ministru lēmuma par PTO Nolīgumu par intelektuālā īpašuma tiesību aspektiem saistībā ar tirdzniecību (TRIPS) īstenošanas uzraudzību, kas ļauj ražot un eksportēt Covid-19 vakcīnas ātri un vienkāršoti bez patenta īpašnieka piekrišanas. Mēs konstruktīvi apspriedīsim, vai šo mehānismu vajadzētu attiecināt uz Covid-19 ārstēšanu un diagnostiku, kā arī atbalstīsim vakcīnu un citu produktu ražošanas jaudas palielināšanu jaunattīstības valstīs. ØAtbalstot Augsto pārstāvi, veidot kopējo ārpolitiku un drošības politiku un veicināt šīs politikas pilnīgu īstenošanu, iekļaujot veselības aspektus politiskajos dialogos ar partneriem, lai sekmētu starptautisko sadarbību. Ārējā darbība var kalpot kā vektors globālās veselības veicināšanai, izmantojot tādus līdzekļus kā ārējo drošības apdraudējumu kartēšana. Globālās veselības jautājumu vajadzētu apvienot ar citiem faktoriem, kas ietekmē veselību, piemēram, ar vidi, migrāciju, demogrāfiju vai pārtikas nodrošinājumu. Turpmākajos darbības virzienos būtu jāiekļauj šādas darbības: i) atbalstīt pandēmijas uzraudzības mehānismu izveidi valstīs, kas nav ES dalībvalstis; ii) apmainīties ar savstarpēju informāciju par partneru plāniem virzīt ārpolitiku un komerciālus mērķus, izmantojot veselības jomu; iii) nodrošināt sadarbību ar līdzīgi domājošiem partneriem Ženēvā, Ņujorkā un visā pasaulē; iv) novērst tādu ārvalstu īstenotu informācijas manipulāciju un iejaukšanos (FIMI) un reaģēt uz to, kas globālās veselības aspektus var pielāgot militārām vajadzībām. Šajā ziņā ļoti noderīgs instruments ir izrādījusies rezultatīva saziņa par ES rīcību veselības jomā. ØNodrošināt, ka ES delegācijas aktīvi piedalās šīs stratēģijas īstenošanā. Covid-19 pandēmijas laikā ES delegācijas pierādīja, ka tās ir lietderīgs avots, vācot ar veselību saistītus izlūkdatus visā pasaulē un informējot par ES prioritātēm un nododot tās, vienlaikus palielinot izpratni politiskā līmenī. Ir jāpastiprina ES delegāciju loma, nodrošinot īpašās zināšanas ar veselību saistītās ģeostratēģiski svarīgās jomās. Tiks pētīts, kā delegācijās stiprināt īpašās zināšanas veselības jomā, arī norīkojot ekspertus. 13. pamatprincips. Labāk sasaistīt un koordinēt ES un tās dalībvalstu politiku un pasākumus, lai paustu vienotu vēstījumu un īstenotu rezultatīvus pasākumus visā pasaulē. ES vadībai ir bijusi galvenā loma cīņā pret Covid-19 pandēmiju visā pasaulē, izmantojot Eiropas komandas pieeju, ES un dalībvalstīm rīkojoties atbilstoši to attiecīgajai kompetencei. Šīs vadības stiprināšana ir būtiska, lai palielinātu ES ieguldījuma ietekmi uz globālo veselību un veidotu jaunu globālās veselības kārtību, kuras pamatā ir mūsu pamatvērtības. ES dalībvalstis un ieinteresētās personas ir vienisprātis, ka šai nolūkā ir nepieciešama ciešāka praktiska koordinācija, kurā ne tikai tiktu ievērotas īpašās kompetences, bet arī tiktu atvieglota lēmumu pieņemšana, izmantojot likumā noteiktos kanālus. Balstoties uz ES dalībvalstu idejām, šajā stratēģijā ir ieteikts definēt praktiskus veidus, kā uzlabot koordinēšanu 2023. gadā, izmantojot šādus darbības virzienus. ØNodrošināt sinerģiju starp valstu veselības stratēģijām un ES globālās veselības stratēģiju. ØVeicināt informācijas un izlūkdatu apmaiņu starp ES un dalībvalstīm daudzos kontaktpunktos, kuri strādā globālās veselības jomā (Briselē, dalībvalstu galvaspilsētās, Ženēvā un Ņujorkā), palielinot veselības aprūpes iespējas un/vai zināšanas pēdējos divos minētajos. Tas papildinās Padomes Čehijas prezidentūras pašreizējo iniciatīvu šīs vajadzības risināšanai. ØApkopot dalībvalstu viedokļus, arī veicot periodiskas aptaujas par konkrētiem tematiem, lai sekmētu nostāju veidošanu. ØVeikt pastāvīgu ES un tās dalībvalstu galveno pasākumu un finansēšanas centienu kartēšanu, lai labāk izprastu, kādas darbības notiek, un ļautu piesaistīt līdzekļus stratēģijas prioritātēm, vajadzības gadījumā apsverot nepieciešamību rīkot kopīgas ministru sanāksmes veselības, finanšu, ārlietu un attīstības jomā. ØStiprināt iepriekšēju koordināciju ar dalībvalstīm, jo īpaši forumos, kuros ne visas dalībvalstis ir tieši pārstāvētas (piem., G7, G20 un Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (ESAO)). ØPastiprināt ES koordināciju un veidot alianses, lai nodrošinātu pienācīgu ES klātbūtni un lēmumu pieņemšanas lomu starptautiskajās organizācijās. ØStiprināt ārējo komunikāciju saistībā ar šo stratēģiju, lai ES un tās dalībvalstu centieni tiktu pienācīgi novērtēti, izmantojot Eiropas komandas pieeju kā ES rezultatīvas rīcības preču zīmi veselības jomā atbilstīgi stratēģijai Global Gateway.

4.Jauna daudzpusēja pārvaldība topošajai globālās veselības kārtībai Laikposmā kopš 2010. gada paziņojuma veidojas jauna globālās veselības kārtība: nepārtraukti attīstās sistēma ar daudzām jaunām ieinteresētajām personām un iniciatīvām, kas pārveido attiecības globālās veselības jomā sarežģītos ģeopolitiskos apstākļos. Covid-19 pandēmija ir izgaismojusi to, kas ir būtiski, kas ir jāmaina un kā trūkst, lai panāktu globālās veselības rezultatīvu pārvaldību. Lai to panāktu, Komisija ievēros pamatprincipus, aicinot dalībvalstis rīkoties tāpat. 14. pamatprincips. Atbalstīt spēcīgāku, iedarbīgāku un atbildīgāku PVO. Visas ES27 dalībvalstis ir PVO dalībnieces, un, lai gan ES formāli nav PVO dalībniece, PVO vienmēr ir saņēmusi nelokāmu ES atbalstu, arī laikā, kad ir bijusi apdraudēta tās loma. Covid-19 pandēmija parādīja, ka PVO ir neaizstājams multilaterālās veselības sistēmas stūrakmens, un vienlaikus tā atklāja arī atsevišķas jomas, kurās ir nepilnības. Šīs stratēģijas mērķim vajadzētu būt nodrošināt turpmāku PVO vadības, efektivitātes, lietderības, pārskatatbildības stiprināšanu un ES un PVO prioritāšu saskaņošanu. Prioritāte tiks piešķirta šādiem darbības virzieniem. ØLūgt oficiāli piešķirt ES novērotāja statusu ar pilnām līdzdalības tiesībām, kas būtu pirmais posms virzībā uz pilnvērtīgu dalību PVO. ØVeicināt PVO finansēšanas ilgtspējības uzlabošanu saskaņā ar 75. Pasaules Veselības asamblejas lēmumiem līdz 2030.–2031. gadam. ØVeicināt PVO reformu, lai stiprinātu tās pārvaldību, efektivitāti, pārskatatbildību un noteikumu izpildi saskaņā ar tās uz dalībniekiem vērsto būtību. ØVērst lielāku PVO uzmanību uz tās normatīvo lomu globāli nozīmīgās jomās, sākot ar Starptautisko veselības aizsardzības noteikumu stiprināšanu un nākotnes pandēmijas nolīgumu līdz 2024. gadam, kā arī izpētīt citas jomas, piemēram, veselības datu pārvaldību un darbaspēka jautājumus. ØUzlabot sadarbību ar PVO Eiropas centrālajā un reģionālajā līmenī, izmantojot iepriekš minētos kartēšanas mehānismus, lai nodrošinātu ES un PVO prioritāšu labāku saskaņošanu. Šie kopīgie mērķi noteiks ES būtiskās brīvprātīgās iemaksas PVO. 2020. un 2021. gadā Komisijas brīvprātīgās iemaksas kopumā bija ceturtās lielākās, un ES un tās dalībvalstis veidoja vairāk nekā 20 % no PVO budžeta, kas padara ES par lielāko iemaksu devēju. 15. pamatprincips. Vadīt jauno globālās veselības pārvaldību, novēršot nepilnības un nodrošinot darbību saskaņotību. Kā vēlreiz tika apliecināts Covid-19 pandēmijas laikā, globālās veselības pārvaldība (šajā jomā pastāvošo iestāžu, dalībnieku, noteikumu un finansēšanas virzienu kopums) ir jānostiprina, lai nodrošinātu, ka i) ir pieejami vajadzīgie mehānismi veselības jomas problēmu risināšanai; un ii) globālās veselības jomā strādājošo struktūru daudzveidība ir pietiekami saskaņota, izvairoties no dublēšanās un sadrumstalotības, kas apgrūtina iedarbīgu un efektīvu reaģēšanu uz problēmām veselības jomā. Īstermiņā Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēma, G7, G20 un ESAO ir devušas nozīmīgu stimulu globālai rīcībai. G7 Pakts par gatavību pandēmijai ir labs piemērs: ja nav globāla patogēnu uzraudzības tīkla, tas tiecas savienot esošos daļējos tīklus. Vēl viens labs piemērs ir G20 izveidotais Pandēmijas fonds, kas novērš tūlītējas finansējuma nepilnības globālā, reģionālā un valsts līmenī. Ilgtermiņā spēcīgas globālās veselības pārvaldības panākšanai ir jānovērš esošās nepilnības un jānodrošina saskaņotība. Papildus pandēmijas vienošanās panākšanai (sk. 2.3. iedaļu) prioritāte tiks piešķirta šādiem darbības virzieniem. ØStrādāt, lai nodrošinātu pastāvīgu sadarbību un sinerģiju starp veselības un finanšu jomām ar pastāvīgu darba kārtību starp veselības un finanšu politiku nolūkā rezultatīvi novērst draudus globālajai veselībai un pasaules ekonomikai, pamatojoties uz darbu, ko veic G20 Apvienotā darba grupa veselības un finansēšanas jautājumos. Šīs kārtības ietvaros tiktu novērtēta globālās veselības apdraudējumu un ievainojamību ekonomiskā ietekme, nosakot, ko valdībām vajadzētu darīt, lai tās būtu labāk sagatavotas iespējamai krīzei. Tas arī mobilizētu nepieciešamos finanšu resursus pēc tam, kad PVO ir izsludinājusi pandēmijas ārkārtas situāciju, lai valstis varētu labāk pārvaldīt no tās izrietošās ekonomiskās un sociālās sekas. ØStiprināt globālās veselības iniciatīvu saskaņošanu un koordinēšanu, lai nodrošinātu maksimālu efektivitāti, un meklēt pastāvīgus risinājumus, kas varētu apvienot vai paplašināt vairāku esošo veselības fondu darbības un turpināt nodrošināt nozīmīgu finansējumu to pamatdarbam. ØNodrošināt, ka globālās veselības problēmas joprojām ir globālās darba kārtības prioritāte un ka augstākā līmeņa vadība ir strukturāli iesaistīta, lai sniegtu impulsu darbam globālās veselības jomā ar PVO kā centrālo elementu un uzņemtos individuālu un kolektīvu atbildību. Atbalstīt struktūru, kurā vajadzības gadījumā iesaistīti valstu un valdību vadītāji, lai to paveiktu notiekošo daudzpusējo diskusiju kontekstā. 16. pamatprincips. Nodrošināt spēcīgāku ES lomu starptautiskajās organizācijās un struktūrās. ES un tās dalībvalstis sniedz ievērojamus finansiālus ieguldījumus ar Eiropas komandas pieeju visās galvenajās starptautiskajās organizācijās un globālās veselības iniciatīvās. Tāpēc ir ļoti svarīgi nodrošināt, lai šie finansiālie ieguldījumi kļūtu par samērojamām lēmumu pieņemšanas pilnvarām nolūkā sasniegt šīs stratēģijas mērķus.

Prioritāte tiks piešķirta šādiem darbības virzieniem. ØNodrošināt tādu līdzdalības līmeni un lēmumu pieņemšanas funkciju visās iestādēs un struktūrās, kas ir samērīgi ES un dalībvalstu ieguldījumiem, lai palielinātu mūsu ietekmi. ØUzraudzīt ES finansiālos ieguldījumus gan starptautiskajās organizācijās un aģentūrās, gan iniciatīvās un to, kā tās atbalsta ES prioritātes. ØIzstrādāt plānu, kā saprātīgā termiņā turpināt palielināt ES ietekmi, ja ES ietekme iestādēs un struktūrās nav samērojama ar ES sniegto ieguldījumu, ar mērķi nodrošināt saskaņošanu. 5.Paplašināt Savienības stratēģiskās partnerības veselības jomā un pārveidot tās sadarbību ar dažādām ieinteresētajām personām Plašās problēmas globālās veselības jomā visā pasaulē prasa paplašināt mūsu partnerattiecības, izmantojot ES unikālo potenciālu būt starptautiskās sadarbības virzītājai. Lai to panāktu, Komisija ievēros pamatprincipus, aicinot dalībvalstis rīkoties tāpat. 17. pamatprincips. Paplašināt partnerattiecības, kuru pamatā ir vienādi nosacījumi, kopīga atbildība, savstarpēja interese un stratēģiskās prioritātes. Stratēģijas Global Gateway mērķis ir paplašināt jēgpilnas un savstarpēji izdevīgas partnerattiecības ar plašu tradicionālo un netradicionālo partneru un ieinteresēto pušu loku. Veselība šajā jomā ir galvenais pīlārs. ES turpinās pilnveidot partnerības nolūkā atbalstīt veselības uzlabošanu visā pasaulē, īpašu uzmanību pievēršot valstīm ar vājākām veselības sistēmām. ES attiecībām ar partneriem ir jābalstās uz līdzatbildību, ES un mūsu partneriem uzņemoties atbildību, kas ir būtiska suverenitātes sasniegšanai veselības jomā. ES divpusējās partnerības balstīsies uz esošo sadarbību ar plašu partneru un līdzinieku loku, citstarp valsts veselības iestādēm, sabiedrības veselības iestādēm un citām attiecīgajām struktūrām. Jēgpilnas partnerības garā ES mudinās partnervalstis uzņemties un izpildīt vērienīgas apņemšanās nolūkā novērst veselības apdraudējumus, uzlabot veselību un ieguldīt veselības pakalpojumos visiem to iedzīvotājiem, palielinot vietējo resursu apņemšanos veselības jomā ilgtermiņā. Tas ietver, piemēram, virzību Āfrikā uz 2001. gada Āfrikas Savienības Abudžas deklarācijā noteikto mērķi piešķirt “vismaz 15 % no gada budžeta veselības nozares uzlabošanai, vienlaikus ņemot vērā nepieciešamo fiskālo telpu”. ES paplašina partnerības veselības jomā reģionālā līmenī. Reģionālais līmenis ir svarīgs globālās veselības jomā, un reģionālajām ieinteresētajām personām ir arvien lielāka nozīme. Ir būtiski, lai tiktu padziļinātas partnerības veselības aizsardzības jomā reģionālā līmenī, citstarp Āfrikā, Latīņamerikā un Karību jūras reģionā, Āzijas un Klusā okeāna reģionā, kā arī tiktu atbalstīta dienvidu–dienvidu sadarbība. ES un Āfrikas Savienības 2022. gada februāra augstākā līmeņa sanāksmē tika nostiprinātas ES un Āfrikas partnerattiecības veselības jomā, kas ir pamatā piecām Eiropas komandas iniciatīvām ar Āfrikas partneriem. ES ir arī apņēmusies darboties ES un Āfrikas kopuzņēmumā “Global Health EDCTP3”, kas balstās uz Eiropas un jaunattīstības valstu klīnisko izmēģinājumu partnerības programmu, apvienojot 15 dalībniekus no ES ar 21 dalībnieku no Āfrikas, kā arī citus valsts un privātos dalībniekus no rūpniecības un filantropijas jomas vai no valstīm ārpus ES un ārpus Āfrikas. Latīņamerikā un Karību jūras reģionā tiek īstenota reģionāla Eiropas komandas iniciatīva, kurā galvenā uzmanība ir pievērsta: 1) privātā sektora iesaistei, 2) uzlabotām reģionālajām piegādes ķēdēm, tirdzniecības integrācijai un uzņēmējdarbības videi, 3) regulējuma stiprināšanai, 4) pieprasījuma konsolidācijai un apvienotajam iepirkumam, 5) zinātniskajai sadarbībai, 6) gatavībai pandēmijai un veselības drošībai un 7) citām ar veselību saistītām jomām (veselības dati, digitālās un jaunās tehnoloģijas, nepārnēsājamas slimības, veselības sistēmas utt.). Šī partnerība atbalstīs esošos reģionālos centienus, jo īpaši plānu pašpietiekamībai veselības jomā, kuru 2021. gada septembrī apstiprināja Latīņamerikas un Karību jūras reģiona valstu kopiena (CELAC) un kurā ir izklāstīta rīcība nolūkā stiprināt spēju ražot šajā reģionā vakcīnas un zāles. Galvenais partneris būs Amerikas Veselības organizācija (PAHO/WHO). ES saskaņā ar tās sadarbības stratēģiju Indijas un Klusā okeāna reģionā turpinās strādāt ar šā reģiona partneriem, lai stiprinātu to spējas, suverenitāti veselības jomā un gatavību pandēmijai, jo īpaši attiecībā uz vismazāk attīstītajām valstīm šajā reģionā. ES veicinās kopīgu pētniecību pārnēsājamu slimību jomā pētniecības programmas “Apvārsnis Eiropa” kontekstā. Atbilstīgi savai Zāļu stratēģijai ES stiprinās daudzpusēju sadarbību, kuras mērķis ir nodrošināt drošas un daudzveidīgas farmācijas un ar veselību saistītas rūpniecības piegādes ķēdes, lai atvieglotu piekļuvi kvalitatīvām zālēm un veselības aizsardzības līdzekļiem. ES izpētīs turpmākas ES un ASEAN sadarbības iespējas, kā paredzēts pieejā “Viena veselība”, veicinot ciešāku saikni starp tādām reģionālajām spējām veselības jomā kā, piemēram, jaunais ASEAN Sabiedrības veselības ārkārtas situāciju un jauno slimību centrs (ACPHEED). ES arī turpmāk prioritāti piešķirs noturībai veselības aprūpes jomā savās kaimiņvalstīs. ES aktīvi palīdz saviem partneriem Rietumbalkānu reģionā un kaimiņvalstīs, lai paaugstinātu to veselības aprūpes standartus un samazinātu iespējamību, ka nākotnē būs jāslēdz robežas tādēļ, ka ir radusies ārkārtas situācija veselības jomā. ES atbalsta kandidātvalstis un potenciālās kandidātvalstis, citstarp Ukrainu, Moldovu un Gruziju, lai tās varētu saskaņot savus veselības tiesību aktus ar ES veselības tiesību aktiem un spētu tos īstenot. Tas ietver ES aģentūru (ECDC un EMA) mobilizēšanu atbalsta sniegšanai, jo īpaši īstenojot ES acquis par pārrobežu veselības apdraudējumiem saskaņā ar ES standartiem, lauka epidemioloģijas apmācības programmu, lai stiprinātu valstu sabiedrības veselības darbaspēka spējas visās kaimiņvalstīs un Rietumbalkānos, pieejas “Viena veselība” veicināšanu attiecībā uz rezistenci pret antimikrobiāliem līdzekļiem, uzraudzības sistēmu un sabiedrības veselības mikrobioloģijas spēju stiprināšanu un reģionālo sadarbību epidēmijas izlūkošanas, riska novērtēšanas, gatavības, reaģēšanas un sabiedrības veselības ārkārtas situāciju jomā. Rietumbalkānu partneri un Ukraina tika uzaicināti pievienoties Veselības drošības komitejai novērotāju statusā, un visas Rietumbalkānu valstis ir parakstījušas ES kopīgā iepirkuma nolīgumu attiecībā uz medicīniskiem pretlīdzekļiem. Amerikas Savienotās Valstis (ASV) ir galvenais partneris globālās veselības jomā, kā liecina “ES un ASV programma globālās pandēmijas pārvarēšanai — vakcinēt pasauli, glābt dzīvības nekavējoties un atjaunot labāku veselības drošību”, administratīvā vienošanās ar ASV Veselības un sabiedrības pakalpojumu ministriju par sabiedrības veselības apdraudējumiem, Transatlantiskā darba grupa rezistences pret antimikrobiāliem līdzekļiem jautājumos, ES un ASV apvienotā darba grupa Covid-19 ražošanas un piegādes ķēdes izaicinājumu jautājumos un koordinēšana ar ASV Starptautiskās attīstības aģentūru. ES un ASV partnerība būtu jāpaplašina, lai aptvertu plašāku veselības jautājumu kopumu, izveidojot ES un ASV darba grupu veselības aizsardzības jomā, kas aptver tādus jautājumus kā veselības drošība, vēža politika un globālās veselības pārvaldība. Cieša sadarbība ar līdzīgi domājošiem partneriem un donoriem, piemēram, Kanādu, Japānu un Apvienoto Karalisti, citstarp tādos jautājumos kā veselības sistēmas stiprināšana, vienlīdzība un visaptveroša veselības aprūpe, arī turpmāk būs noderīga, veidojot multilaterālas pieejas globālo problēmu risināšanai. Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs sadarbojas ar citiem slimību kontroles centriem valstīs, kas nav ES dalībvalstis, citstarp ar ASV Slimību kontroles un profilakses centriem. Lai attīstītu šo pamatprincipu, prioritāte tiks piešķirta šādiem darbības virzieniem.

ØVisos reģionos galveno uzmanību pievērst partneriem, kuriem tas ir visvairāk nepieciešams un kur rezultātus var sasniegt uz vietas, vienlaikus ņemot vērā tādas īpašas problēmas kā, piemēram, konfliktu situācijas, veicinot sadarbību, kurā valdības uzņemas atbildību, un sekmēt atbalsta lietderību. ØTurpināt noteikt prioritātes statusu veselībai ES kaimiņvalstīs un atbalstīt kandidātvalstis un potenciālās kandidātvalstis; atbalstīt Ukrainu un Moldovu, kuru veselības sistēmas saskaras ar milzīgu spriedzi Krievijas agresijas kara pret Ukrainu dēļ, un sniegt visaptverošu atbalstu pēckara atjaunošanas centieniem, modernizējot un atjaunojot minēto valstu veselības sistēmas. ØIzmantot ES stiprās puses ar unikālām reģionālajām struktūrām (piem., Eiropas Slimību profilakses un kontroles centru (ECDC) un Eiropas Zāļu aģentūru (EMA)), kas var sadarboties ar citām reģionālām iniciatīvām visā pasaulē, daloties ar ES datiem, zinātnes atziņām un zināšanām, kā arī gūt labumu no zināšanām ārpus ES. Tas stiprinātu sadarbību ar tādām iestādēm kā Āfrikas Slimību kontroles un profilakses centri, Āfrikas Zāļu aģentūra un līdzīgas struktūras kaimiņvalstīs un programmās Latīņamerikā un Indijas un Klusā okeāna reģionā (piem., Dienvidaustrumāzijas pandēmijas reaģēšanas un gatavības programma, kas atbalsta ASEAN valstis, stiprinot to spēju kontrolēt Covid-19). 18. pamatprincips. Stiprināt saikni ar galvenajām ieinteresētajām personām globālās veselības jomā. Dažām globālām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, filantropiskām organizācijām, globālās veselības iniciatīvām (piem., Globālais fonds, Gavi, CEPI), citām ANO struktūrām (arī UNFPA, UNICEF, UNAIDS), daudzpusējās attīstības bankām un privātajām ieinteresētajām personām ir lielāki finansējuma apjomi, nekā nodrošina daudzas donorvalstis atsevišķi. Sadarbība ar šīm ieinteresētajām personām ir būtiska, lai nodrošinātu centienu koordināciju un papildināmību. Sadarbība ar visa veida pilsoniskās sabiedrības organizācijām (arī jaunatnes organizācijām), pacientu organizācijām, sociālajiem partneriem, parlamentiem un kopienām plašākā nozīmē ir ļoti svarīga, lai ES varētu paust atbalstu solidaritātei un demokrātijai, kā arī pievērst galveno uzmanību atvērtai un pārredzamai pārvaldībai un cilvēktiesībām. Tikpat svarīga ir kopienu iesaistīšana un lokalizācija, kas var veicināt darbības efektivitāti. Visbeidzot, lai palīdzētu uzlabot pašpietiekamību, svarīga ir privātā sektora loma, jo īpaši farmācijas, biotehnoloģiju vai medicīnas tehnoloģiju nozarēs un digitālo risinājumu jomā. Lai attīstītu šo pamatprincipu, prioritāte tiks piešķirta šādiem darbības virzieniem. ØTurpināt veidot spēcīgas partnerības ar globālās veselības jomā ieinteresētajām personām, i) virzot kopīgas prioritātes; ii) palīdzot sasniegt publiskā sektora mērķus; iii) nodrošinot pārskatatbildību; iv) izvairoties no sadrumstalotības, kas var mazināt globālās veselības aizsardzības pasākumu efektivitāti. ES atbalstīs šo organizāciju centienus labāk koordinēt to darbību, izvairīties no darbību dublēšanas un maksimāli palielināt to ietekmi uz vietas. ES turpinās iestāties par ciešu sadarbību un kopīgu mērķu noteikšanu, piemēram, saskaņā ar Globālo rīcības plānu veselīgam dzīvesveidam un labklājībai visiem iedzīvotājiem. ØTurpināt atbalstu pilsoniskās sabiedrības kā stratēģijas partneru stiprināšanai un iedzīvotāju lomas un balss stiprināšanai pašu veselības nodrošināšanā, citstarp saucot pie atbildības valdības un veselības aprūpes sniedzējus. ES paplašinās šo atbalstu, lai aptvertu kopienas līdzdalību un iesaisti visos veselības procesos. Kopienu iesaiste ir izšķiroši svarīga, un lokalizācija var veicināt darbības efektivitāti. ØNodrošināt, ka privātais sektors un veselības nozares tiek pienācīgi ņemtas vērā un tiek iesaistītas dažādos veidos, citstarp preču ražošanā, pakalpojumu un atbalsta sniegšanā. 6.Finanses Covid-19 pandēmija ar nepietiekami finansētajām veselības sistēmām saistītos riskus padarīja redzamākus nekā jebkad agrāk. Tā rezultātā ir notikusi nepieredzēta finansējuma mobilizācija globālajai veselībai un ir pieaugusi izpratne par preventīvu darbību nozīmi cīņā pret piesārņojumu un dabas aizsardzībā. Šie finansēšanas centieni ir jāturpina un ir jānodrošina, ka tie pienācīgi sekmē labāku veselību un labbūtību cilvēkiem, spēcīgākas veselības sistēmas un cīņu pret veselības apdraudējumiem visā pasaulē. Lai to panāktu, Komisija ievēros pamatprincipus, aicinot dalībvalstis rīkoties tāpat. 19. pamatprincips. Palielināt ES finansējumu globālajai veselībai, radot maksimālu ietekmi. ES un tās dalībvalstīm būtu jāiegulda globālajā veselībā paredzamā un ilgtspējīgā veidā, kas ir samērojams ar vajadzībām un ambīcijām. Svarīgi, ka rezultāti būs atkarīgi ne tikai no tā, cik daudz mēs finansēsim, bet arvien vairāk no tā, kā mēs finansēsim, tāpēc ir ciešāk jāuzrauga ES finansiālā ieguldījuma ietekme kopumā. Turklāt ir jāizmanto citi finansējuma avoti, citstarp partneru pašu ieguldījumi, kā arī ir jāizmanto jauni finanšu instrumenti, lai atbilstu stratēģijā izvirzītajiem vērienīgajiem mērķiem. Lai attīstītu šo pamatprincipu, prioritāte tiks piešķirta šādiem darbības virzieniem. ØVisās attiecīgajās ES budžeta finansēšanas programmās, citstarp programmā “ES — veselībai”, “Apvārsnis Eiropa”, NDICI — “Eiropa pasaulē”, Pirmspievienošanās palīdzības instrumentā un Tehniskās palīdzības un informācijas apmaiņas instrumentā, piešķirt prioritāti globālajai veselībai. Budžeta atbalsts joprojām būs galvenā metode attiecīgā gadījumā, vadot valstu politiku un reformas un nodrošinot spēcīgu politisko dialogu ar partnervalstīm. ØDaudzgadu finanšu shēmas ietvaros ievērot savu apņemšanos finansēt globālo veselību. ES ir apņēmusies vismaz 20 % no tās oficiālās attīstības palīdzības atvēlēt cilvēces attīstībai un sociālajai iekļaušanai saskaņā ar Kaimiņattiecību, attīstības sadarbības un starptautiskās sadarbības instrumentu “Eiropa pasaulē” (NDICI — “Eiropa pasaulē”). NDICI — “Eiropa pasaulē” ietvaros laikposmā no 2021. līdz 2027. gadam ES līdz šim ir ieplānojusi dotācijas vairāk nekā 4,4 miljardu EUR apmērā globālajai veselībai valsts, reģionālā un globālā līmenī, kas būtu pienācīgi jāattīsta saskaņā ar šo stratēģiju. ØMeklēt jaunus finansēšanas veidus, izmantojot rezultatīvu Eiropas komandas pieeju, kurā var apvienot ES un dalībvalstu resursus maksimālās ietekmes panākšanai. ES iestāsies par to, lai ES dalībvalstis palielinātu finansējumu globālajai veselībai atbilstīgi šajā stratēģijā izklāstītajām prioritātēm. ØVeicināt inovatīvu finanšu instrumentu izmantošanu un balstīties uz Eiropas Fondu ilgtspējīgai attīstībai plus (EFIA+), kas atvieglo piekļuvi jauktam finansējumam un budžeta garantijām. Īpašs cilvēces attīstības logs saskaņā ar EFIA+ atvērto arhitektūru sniedz iespējas piesaistīt turpmākus ieguldījumus veselības jomā. Kopā ar Eiropas Investīciju banku un Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banku Komisija plāno izstrādāt globālās veselības finansējuma sistēmu, kas būtu saskaņota ar mūsu un mūsu partnervalstu prioritātēm, kā arī abu banku attiecīgajām pilnvarām. Vajadzības gadījumā un atbilstīgi ES prioritātēm veicināt privāto investoru līdzdalību.

ØPiešķirt prioritāti kopīgu ieguldījumu iniciatīvām ar vietējiem partneriem un kopējam finansējumam ar citām starptautiskām ieinteresētajām personām. ES ir jāveido dažādu fondu un iniciatīvu nākotne, atrodoties to pārvaldības centrā un ietekmējot to prioritātes, finanšu plūsmas un rīcību. ES iedrošinās veikt vietējo resursu mobilizāciju partnervalstīs un palīdzēs to īstenot, kā arī sekmēs efektivitāti kā ilgtspējīgāko publiskā finansējuma avotu. ØIestāties par pieejamāku finansējumu valstīm, izmantojot daudzpusējus attīstības banku aizdevumus, un palielināt ilgtspējīgu finansējumu, piemēram, izmantojot īpašas aizņēmuma tiesības aizdevumiem, lai sniegtu ieguldījumu Starptautiskā Valūtas fonda (SVF) Nabadzības samazināšanas un izaugsmes trestā un SVF Noturības un ilgtspējas fondā. ØKopā ar dalībvalstīm ES veicinās jaunas finansēšanas metodes, citstarp parādu mijmaiņas darījumus un aizdevumu izpirkšanu, lai parādus pārvērstu ieguldījumos veselības sistēmas reformās un jaunās dzīvības glābšanas programmās. Šādus darījumus varētu veicināt ar preferenciāliem aizdevumiem un garantijām sadarbībā ar attīstības finanšu iestādēm, lai palīdzētu darīt pieejamu valsts naudu un stimulētu veselības sistēmas reformas. Vides nodokļu ieņēmumu apjoma palielināšana var samazināt parāda finansēšanu un mobilizēt resursus sabiedrības veselības pakalpojumiem. Valstis būtu jāmudina nodrošināt, ka piesārņotāji sedz pašu radītā piesārņojuma novēršanas izmaksas, kad vien iespējams. ØDažādot vietējo veselības finansēšanu, atbalstīt veselības finansēšanas un sistēmu reformas gan valstīs, gan globālās veselības iniciatīvās un stiprināt valsts izdevumu pārvaldību. ØUzraudzīt izdevumus veselības jomā, no kuriem ieguvējas ir valstis ar zemiem un vidējiem ienākumiem (LMIC), jo īpaši oficiālo attīstības palīdzību (OAP), vietējā finansējuma tendences un citu donoru finansējumu. 7. Turpmākā rīcība: pārskatatbildība, izmantojot pārraudzību un novērtēšanu Lai sasniegtu šajā stratēģijā izklāstītās prioritātes, būs nepieciešams iekļaujošs un visaptverošs process. Tas balstās uz ilgstošu rīcību, kas tiek īstenota saskaņā ar Eiropas komandas pieeju, un ciešu mijiedarbību ar partneriem visā pasaulē. Šīs stratēģijas īstenošanu ievērojami stiprinās rezultatīvas partnerības ar dalībvalstīm, partnervalstīm, pilsonisko sabiedrību, citstarp jaunatnes organizācijām, globālām un reģionālām ieinteresētajām personām, starptautiskām finanšu iestādēm, akadēmiskajām aprindām un privāto sektoru. 20. pamatprincips. Novērtēt progresu un nodrošināt ES darbības pārskatatbildību globālās veselības jomā, izmantojot pastāvīgu uzraudzību un novērtēšanu. Lai attīstītu šo pamatprincipu, prioritāte tiks piešķirta šādiem darbības virzieniem. ØStratēģijas īstenošana tiks uzraudzīta, izmantojot rezultātus un galvenos rādītājus, kas tiks izstrādāti 2023. gadā ar programmas “ES — veselībai” projekta palīdzību, sākot veikto darbību uzraudzību no 2020. gada. Rezultāti un rādītāji būs tieši piesaistīti darbībām un iznākumiem veselības jomā, kas atbilst ES prioritātēm, un būs publiski pieejami. Mērķis ir novērtēt mūsu darbību un finansējuma ietekmi un spēt pēc vajadzības pielāgoties, lai sasniegtu stratēģijā noteiktos vērienīgos mērķus un plašākā mērogā ES prioritātes. ØKomisija 2030. gadā veiks stratēģijas īstenošanas vidusposma pārskatu un arī galīgo novērtējumu. ØKomisija rūpīgi informēs Eiropas Parlamentu, Padomi un pilsonisko sabiedrību par finansēšanas un īstenošanas gaitu, organizējot regulāras augsta līmeņa apmaiņas un publicējot ziņojumu reizi divos gados. ES jo īpaši organizēs strukturētu dialogu ar ieinteresētajām personām ikgadējā Pasaules veselības politikas foruma procesa ietvaros, lai apspriestu īstenošanu un veiktu nepieciešamos pielāgojumus. 8. Secinājums Vērienīga globālās veselības stratēģija ir ļoti svarīga pasaulē, kur slimībām nav robežu un kur veselība ir būtiska cilvēku labbūtības aizsardzībai, sabiedrības stabilitātes garantēšanai un ilgtspējīgas attīstības nodrošināšanai sarežģītos ģeopolitiskajos apstākļos. Šajā stratēģijā, kuras saknes ir vienlīdzība, solidaritāte un cilvēktiesības, partnerības garā un ar apņēmību stiprināt globālo pārvaldību tiek noteiktas trīs politikas prioritātes, sniegti 20 pamatprincipi un definēti konkrēti darbības virzieni, lai veicinātu labāku veselību visiem cilvēkiem mainīgā pasaulē. Gaidot 2030. gadu, ar šo stratēģiju tiks mēģināts mainīt virzību un atgūt zaudēto pozīciju attiecībā uz vispārējiem veselības mērķrādītājiem 2030. gada ilgtspējīgas attīstības mērķos, vēršot mūsu spēku uz pamatjautājumiem (veselības sistēmu stiprināšana, visaptveroša veselības aprūpe, primārā veselības aprūpe, sabiedrības veselība, veselību noteicošie faktori), novēršot darbaspēka nelīdzsvarotību un īpašu uzmanību pievēršot sievietēm, meitenēm un neaizsargātām personām. Digitalizācija un pētniecība būs galvenie veicinātāji un taisnīgā veidā īstenos jau notiekošo digitālo pārveidi un inovācijas potenciālu. Lieli panākumi veselības drošības jomā tiks sasniegti, īstenojot gan pastāvīgo mehānismu, kas veicina vienlīdzību tādu rīku izstrādē kā vakcīnas un piekļuvi šiem rīkiem, gan globālo uzraudzības tīklu, kas pilnībā ietver pieejas “Viena veselība” principus, gan stingrus starptautiskos noteikumus, arī uzlabotus pasākumus cīņai ar rezistenci pret antimikrobiāliem līdzekļiem. ES turpinās ieņemt vadošo lomu globālās veselības jomā un centīsies veidot topošo jauno globālās veselības kārtību ar rezultatīvāku un atbildīgāku PVO kā tās galveno elementu, kurā ES ir oficiāls novērotājas statuss. Jauni elementi virzībā uz priekšu būs šādi: novērst esošās nepilnības globālajā pārvaldībā, izveidojot pastāvīgu saikni starp centieniem globālās veselības un finanšu jomā, nodrošināt augstākās politiskās vadības noturīgu uzmanību un lietderīgu finansējumu. Izmantot globālās veselības nozares ieinteresēto personu un privāto iniciatīvu stimulu kopīgu mērķu sasniegšanai, proti, dublēšanās novēršanai un darbības saskaņotības nodrošināšanai multilaterālā veselības sistēmā, ļaus īstenot pakāpeniskas pārmaiņas, lai garantētu labāku veselības drošību visā pasaulē.