Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Pasaules Intelektuālā īpašuma organizācijas (WIPO) līgumu par audiovizuālo izpildījumu /* COM/2013/0109 final - 2013/0065 (NLE) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Ar šo priekšlikumu Padomes lēmumam Komisija vēlas saņemt Padomes pilnvarojumu Eiropas Savienības vārdā parakstīt 2012. gada 24. jūnijā Pekinā pieņemto WIPO līgumu par audiovizuālo izpildījumu (turpmāk "Pekinas līgums"). Ar Pekinas līgumu tiek ieviesti vairāki jauni starptautiski noteikumi, kuru mērķis ir nodrošināt pienācīgu aizsardzību un atlīdzību audiovizuālo darbu izpildītājiem, t.i., tādiem izpildītājiem kā, piemēram, aktieriem, mūziķiem vai dejotājiem, kuru izpildījums ir iekļauts kādā audiovizuālajā darbā (piemēram, filmā vai televīzijas programmā). Līgums ir nozīmīgs solis uz priekšu blakustiesību starptautiskās aizsardzības jomā un pirmais daudzpusējais šajā jomā pieņemtais instruments kopš 1996. gada. Ar to veikts ilgi gaidīto atjauninājums attiecībā uz audiovizuālo izpildītāju aizsardzības situāciju starptautiskā mērogā un modernizēta šī aizsardzība, atzīstot izpildītāju tiesības digitālajā vidē. Tādējādi ar to novērstas nepilnības izpildītāju tiesību aizsardzībā, kuras bija saglabājušās pēc WIPO līguma par izpildījumu un fonogrammām pieņemšanas 1996. gadā. Ar WIPO līgumu par izpildījumu un fonogrammām, kuram Eiropas Savienība pievienojās 2000. gadā, nodrošināja starptautiska mēroga aizsardzību autortiesībām un noteiktiem blakustiesību subjektiem, pirmo reizi ņemot vērā ekonomikas un tehnoloģiju attīstību digitālajā vidē. Tomēr tolaik neizdevās panākt vienošanos, lai šo instrumentu darbības jomā iekļautu izpildītāju aizsardzību attiecībā uz to izpildījumu, kas fiksēts audiovizuālajos darbos (WIPO līgums par izpildījumu un fonogrammām attiecas tikai uz izpildītāju tiesībām saistībā ar viņu izpildījumu, kas fiksēts fonogrammās). Ženēvā no 2000. gada 7. decembra līdz 20. decembrim notika diplomātiska konference, tomēr WIPO dalībvalstis nespēja vienoties par jauna līguma tekstu. 2000. gada diplomātiskās konferences neveiksme apturēja aizsākto darbu ilgāk kā uz desmit gadiem. 2011. gada jūnijā WIPO Pastāvīgā autortiesību un blakustiesību komiteja (22. sesijā) panāca pagaidu vienošanos par galveno 2000. gadā neatrisināto jautājumu — noteikumu par izpildītāju tiesību nodošanu audiovizuālo darbu producentiem. Turklāt WIPO Ģenerālā asambleja savā 40. sesijā, kas notika 2011. gada oktobrī, nolēma atkārtoti sasaukt diplomātisko konferenci, kas 2000. gadā tika pārtraukta. Diplomātiskā konference atkārtoti notika Pekinā no 2012. gada 20. jūnija līdz 26. jūnijam, un rezultātā 2012. gada 24. jūnijā tika pieņemts līgums. Padome ar 2000. gada 7. novembra lēmumu pilnvaroja Komisiju risināt sarunas, lai pieņemtu instrumentu izpildītāju tiesību aizsardzībai saistībā ar viņu audiovizuālo izpildījumu. 2012. gada 18. jūnijā Padome atjaunināja lēmumam pievienotās sarunu norādes, lai ņemtu vērā pēc 2000. gada veiktās izmaiņas ES autortiesību acquis (pieņemta Direktīva 2001/29 par autortiesībām informācijas sabiedrībā) un apstiprinātu diplomātiskās konferences atkārtotu sasaukšanu Pekinā no 2012. gada 20. jūnija līdz 26. jūnijam. Pekinas diplomātiskajā konferencē 2012. gada 24. jūnijā tika pieņemts līgums. Eiropas Savienība diplomātiskās konferences noslēgumā parakstīja diplomātiskās konferences nobeiguma aktu. Eiropas Parlaments tika informēts par diplomātiskās konferences rezultātiem Juridiskās komitejas sanāksmē 2012. gada 9. jūlijā. 2. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Eiropas Savienība ir ļoti aktīvi piedalījusies Pekinas līguma noteikumu veidošanā, lai nodrošinātu audiovizuālo darbu izpildītājiem tādu aizsardzības līmeni, kas ir saskaņā ar ES acquis, un lai Eiropas audiovizuālo darbu izpildītāji starptautiskā mērogā būtu aizsargāti tādā pašā līmenī kā saskaņā ar ES tiesību aktiem. Vairums jautājumu, uz kuriem attiecas līgums, jau ir saskaņoti ES līmenī. Daudzi no Pekinas līguma noteikumiem ir balstīti uz 1996. gada WIPO līgumu par izpildījumu un fonogrammām, un, kopumā ņemot, abiem līgumiem ir vienāda struktūra. Ar Pekinas līgumu piešķirtā aizsardzība attiecas uz izpildītājiem, kas ir līgumu parakstījušo valstu valstspiederīgie vai kuru parastā dzīvesvieta ir kādā no šīm valstīm. Aizsardzību piešķir, pamatojoties uz valsts tiesisko regulējumu, — tas nozīmē, ka katra valsts izpildītājiem (citu līgumslēdzēju pušu valstspiederīgajiem) piemēro tādu pašu tiesisko regulējumu kā saviem valstspiederīgajiem attiecībā uz ekskluzīvajām tiesībām un tiesībām uz taisnīgu atlīdzību, kas piešķirtas ar šo līgumu. Valsts tiesiskā regulējuma darbības jomu var ierobežot attiecībā uz noteiktām tiesībām, pamatojoties uz Līguma īpašajiem noteikumiem. Līgumā noteikts, ka izpildītājam neatkarīgi no viņa mantiskajām tiesībām un pat gadījumā, ja mantiskās tiesības tiek nodotas, attiecībā uz klātienes izpildījumiem vai audiovizuālajās fiksācijās fiksētiem izpildījumiem ir noteiktas personiskās tiesības. Attiecībā uz mantiskajām tiesībām līgums piešķir izpildītājiem ekskluzīvas tiesības saistībā ar viņu nefiksētajiem un fiksētajiem izpildījumiem. Attiecībā uz nefiksētu izpildījumu izpildītājiem ir tiesības atļaut savu nefiksēto izpildījumu apraidi un publiskošanu, kā arī atļaut savu nefiksēto izpildījumu fiksēšanu. Attiecībā uz izpildījumu, kas fiksēts audiovizuālajā fiksācijā, izpildītājiem ir tiesības atļaut to tiešu vai netiešu reproducēšanu, izplatīšanu un atļaut komerciālos nolūkos iznomāt sabiedrībai izpildījuma oriģinālu un kopijas (pat pēc tam, kad izpildītājs ir tās izplatījis vai atļāvis izplatīt). Izpildītājiem ir ekskluzīvas tiesības atļaut darīt sabiedrībai pieejamu savu izpildījumu (piemēram, tiešsaistē lejupielādēt filmu, kurā iekļauts viņu izpildījums). Visbeidzot, līgums piešķir izpildītājiem tiesības atļaut viņu izpildījumu apraidi un publiskošanu. Līgumslēdzējām pusēm ir tiesības aizstāt šīs tiesības ar tiesībām uz taisnīgu atlīdzību vai pilnībā atkāpties no šo tiesību piemērošanas. Attiecībā uz tiesību nodošanu līgumslēdzējām pusēm ir dota pilnīga rīcības brīvība, kā to organizēt. Piemēram, tās var nolemt, ka pēc tam, kad izpildītājs ir piekritis sava izpildījuma fiksēšanai, viņa ekskluzīvās tiesības tiek nodotas producentam, ja vien kādā nolīgumā starp izpildītāju un producentu nav paredzēts citādi. Jebkurā gadījumā noteikums neuzliek līgumslēdzējām pusēm nekādu pienākumu paredzēt automātisku nodošanu. Atbilstīgi WIPO līgumam par izpildījumu un fonogrammām Pekinas līgumā ir noteikts, ka valstu tiesību aktos var paredzēt tādus pašus ierobežojumus vai izņēmumus attiecībā uz izpildītāju aizsardzību, kādi ir paredzēti saistībā ar literāru darbu un mākslas darbu autortiesību aizsardzību, saskaņā ar tā saucamo „trīssoļu pārbaudi". Līdzīgi WIPO līgumam par izpildījumu un fonogrammām arī jaunajā Pekinas līgumā no līgumslēdzējām pusēm tiek prasīts nodrošināt atbilstīgu tiesisko aizsardzību un efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus pret tehnoloģisko aizsardzības pasākumu apiešanu, ja tos veic izpildītāji saistībā ar savu tiesību īstenošanu, un atbilstīgus un efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus pret audiovizuālajā fiksācijā fiksētam izpildījumam pievienotas elektroniskās informācijas par tiesību pārvaldību dzēšanu vai mainīšanu. Visbeidzot, aizsardzības termiņš ir vismaz 50 gadi pēc audiovizuālā izpildījuma fiksēšanas. Līguma pēdējā daļa sastāv no parastajiem administratīvajiem un procesuālajiem noteikumiem, un arī tie pamatojas galvenokārt uz atbilstošajiem noteikumiem WIPO. Līgumā par izpildījumu un fonogrammām. Līgumā ietverti arī vairāki saskaņoti paziņojumi; 2012. gada diplomātiskajā konferencē notika īpašas sarunas par dažiem no tiem (līguma saistība ar WIPO līgumu par izpildījumu un fonogrammām un Līgumu par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem, izpildītāju definīcija, tehnoloģiskie aizsardzības pasākumi saistībā ar ierobežojumiem un izņēmumiem). Pekinas līguma 23. pantā noteikts, ka Eiropas Savienība var kļūt par līguma pusi pēc tam, kad tā diplomātiskās konferences laikā „ir veikusi paziņojumu”, ka tā ir kompetenta jautājumos, uz kuriem attiecas šis līgums, ka tai ir savi tiesību akti, kas ir saistoši visām tās dalībvalstīm saistībā ar jautājumiem, uz kuriem attiecas šis līgums, un ka saskaņā ar savām iekšējām procedūrām tā ir atbilstīgi pilnvarota kļūt par līguma pusi. Tā kā Padome ir atbilstīgi pilnvarojusi Komisiju risināt sarunas, Eiropas Savienība, izmantojot šīs pilnvaras, Pekinas diplomātiskajā konferencē veica šādu paziņojumu. Kā turpmākais solis Eiropas Savienībai būtu jāparaksta līgums saskaņā ar Padomes lēmumu, pamatojoties uz LESD 218. panta 5. punktu. Komisija ir atzinusi sarunu rezultātus par apmierinošiem un lūdz Padomei pilnvarojumu Eiropas Savienības vārdā parakstīt WIPO Pekinas līgumu par audiovizuālo izpildījumu, kurš pieņemts Pekinā 2012. gada 24. jūnijā. 2013/0065 (NLE) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Pasaules Intelektuālā īpašuma organizācijas (WIPO) līgumu par audiovizuālo izpildījumu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, tā kā: (1) Padome 2000. gada 7. novembrī pilnvaroja Komisiju Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas [WIPO] ietvaros risināt sarunas, lai nodrošinātu Eiropas Kopienas dalību diplomātiskajā konferencē, kura notika Ženēvā no 2000. gada 7. decembra līdz 20. decembrim ar mērķi izstrādāt instrumentu izpildītāju tiesību aizsardzībai saistībā ar viņu audiovizuālo izpildījumu. (2) Sarunas tika sekmīgi noslēgtas atkārtotā diplomātiskajā konferencē, kas notika Pekinā no 2012. gada 20. jūnija līdz 26. jūnijam, un WIPO Pekinas līgumu par audiovizuālo izpildījumu pieņēma 2012. gada 24. jūnijā. (3) Līgumā paredzēti vairāki jauni starptautiski noteikumi blakustiesību jomā; to mērķis ir nodrošināt pienācīgu aizsardzību un atlīdzību audiovizuālo darbu izpildītājiem. (4) Šo nolīgumu var parakstīt visas tiesīgās puses viena gada laikā pēc tā pieņemšanas. Tāpēc nolīgums būtu jāparaksta Eiropas Savienības vārdā, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlākā datumā, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Ar šo tiek apstiprināta WIPO Pekinas līguma par audiovizuālo izpildījumu parakstīšana Savienības vārdā, ņemot vērā minētā līguma noslēgšanu vēlākā datumā. Parakstāmā līguma teksts ir pievienots šim lēmumam. 2. pants Padomes Ģenerālsekretariāts sagatavo pilnvaru instrumentu, lai līgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu, parakstītu Eiropas Komisijas izraudzīta persona vai personas. 3. pants Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs PIELIKUMS Padomes lēmuma priekšlikumam par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Pasaules Intelektuālā īpašuma organizācijas (WIPO) līgumu par audiovizuālo izpildījumu Pekinas līgums par audiovizuālo izpildījumu (pieņemts diplomātiskajā konferencē par audiovizuālo izpildījumu aizsardzību Pekinā 2012. gada 24. jūnijā) SATURA RĀDĪTĀJS Preambula 1. pants: Saistība ar citām konvencijām un līgumiem 2. pants: Definīcijas 3. pants: Personas, kas gūst labumu no aizsardzības 4. pants: Valsts piemērotais režīms 5. pants: Personiskās tiesības 6. pants: Izpildītāju mantiskās tiesības attiecībā uz nefiksētu izpildījumu 7. pants: Reproducēšanas tiesības 8. pants: Izplatīšanas tiesības 9. pants: Nomas tiesības 10. pants: Tiesības darīt pieejamu fiksētu izpildījumu 11. pants: Tiesības uz apraidi un publiskošanu 12. pants: Tiesību nodošana 13. pants: Ierobežojumi un izņēmumi 14. pants: Aizsardzības termiņš 15. pants: Saistības attiecībā uz tehnoloģiskajiem pasākumiem 16. pants: Saistības attiecībā uz informāciju par tiesību pārvaldību 17. pants: Formalitātes 18. pants: Atrunas un paziņojumi 19. pants: Piemērošana laikā 20. pants: Tiesību izmantošanas noteikumi 21. pants: Asambleja 22. pants: Starptautiskais birojs 23. pants: Tiesības kļūt par līgumslēdzēju pusi 24. pants: Līgumā paredzētās tiesības un saistības 25. pants: Līguma parakstīšana 26. pants: Līguma stāšanās spēkā 27. pants: Diena, kad puse kļūst par līgumslēdzēju pusi 28. pants: Līguma denonsēšana 29. pants: Līguma valodas 30. pants: Depozitārs Preambula Līgumslēdzējas puses, vēloties pēc iespējas efektīvi un vienoti attīstīt un saglabāt izpildītāju tiesību aizsardzību attiecībā uz viņu veikto audiovizuālo izpildījumu, atgādinot, cik svarīgi ir attīstības programmas ieteikumi, ko 2007. gadā pieņēma Konvencijas par Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas (WIPO) dibināšanu Ģenerālā asambleja un kuru mērķis bija nodrošināt, lai attīstības apsvērumi būtu neatņemama daļa no organizācijas darba, atzīstot vajadzību ieviest jaunus starptautiskus noteikumus, lai adekvāti risinātu jautājumus, ko radījušas norises ekonomikas, sociālajā, kultūras un tehnoloģiju jomā, atzīstot informācijas un komunikāciju tehnoloģiju attīstības un konverģences lielo ietekmi uz audiovizuālā izpildījuma producēšanu un izmantošanu, atzīstot vajadzību saglabāt līdzsvaru starp izpildītāju tiesībām saistībā ar to audiovizuālo izpildījumu un plašākas sabiedrības interesēm, jo īpaši izglītību, pētniecību un informācijas pieejamību, atzīstot, ka WIPO līgums par izpildījumu un fonogrammām, kas noslēgts Ženēvā 1996. gada 20. decembrī, nenodrošina izpildītājiem aizsardzību attiecībā uz to izpildījumu, kas fiksēts audiovizuālajos ierakstos, atsaucoties uz Rezolūciju par audiovizuālo izpildījumu, kuru pieņēma Diplomātiskajā konferencē par dažiem autortiesību un blakustiesību jautājumiem 1996. gada 20. decembrī, ir vienojušās par turpmāko. 1. pants Saistība ar citām konvencijām un līgumiem (1) Nekas šajā līgumā neliek atkāpties no saistībām, kādas Līgumslēdzējām pusēm ir vienai pret otru saskaņā ar WIPO līgumu par izpildījumu un fonogrammām vai Starptautisko Konvenciju par izpildītāju, fonogrammu producentu un raidorganizāciju tiesību aizsardzību, kas noslēgta Romā 1961. gada 26. oktobrī. (2) Aizsardzība, ko piešķir saskaņā ar šo līgumu, neskar un nekādi neietekmē literāro un mākslas darbu autortiesību aizsardzību. Tādējādi nevienu no šā līguma noteikumiem nevar interpretēt kā tādu, kas kaitētu šādai aizsardzībai. (3) Šim līgumam nav nekādas saistības ne ar vienu citu līgumu, izņemot WIPO līgumu par izpildījumu un fonogrammām, un tas neskar citos līgumos noteiktās tiesības un pienākumus[1],[2]. 2. pants Definīcijas Šajā līgumā: (a) “izpildītāji” ir aktieri, dziedātāji, mūziķi, dejotāji un citas personas, kas tēlo, dzied, uzstājas, deklamē, izpilda, interpretē vai citādi atveido literāros un mākslas darbus vai folkloras izpausmes[3]; (b) “audiovizuāla fiksācija” ir kustīgu attēlu iemiesojums materializētā formā — ar skaņu pavadījumu vai tā atveidojumu vai bez tā — tādā veidā, kas dod iespēju tos uztvert, reproducēt vai publiskot ar attiecīgas ierīces palīdzību[4]; (c) “apraide” ir skaņu vai attēlu, vai attēlu un skaņu, vai to atveidojumu raidīšana publiskai uztveršanai, izmantojot bezvadu tehnoloģijas; šāda raidīšana ar satelīta starpniecību arī ir “apraide”; šifrētu signālu raidīšana ir “apraide”, ja raidorganizācija nodrošina sabiedrībai atšifrēšanas līdzekļus vai arī ja tos nodrošina ar raidorganizācijas piekrišanu; (d) izpildījuma “publiskošana” ir nefiksēta izpildījuma vai audiovizuālā fiksācijā fiksēta izpildījuma pārraidīšana sabiedrībai jebkādā veidā, izņemot apraidi. Piemērojot 11. pantu, jēdziens “publiskošana” ietver audiovizuālā fiksācijā fiksēta izpildījuma padarīšanu dzirdamu vai redzamu, vai dzirdamu un redzamu sabiedrībai. 3. pants Personas, kas gūst labumu no aizsardzības (1) Līgumslēdzējas puses šajā līgumā paredzēto aizsardzību piešķir izpildītājiem, kas ir pārējo līgumslēdzēju pušu valstspiederīgie. (2) Izpildītājus, kuri nav nevienas līgumslēdzējas puses valstspiederīgie, bet kuru pastāvīgā dzīvesvieta atrodas kādas līgumslēdzējas puses teritorijā, piemērojot šo līgumu, pielīdzina attiecīgās līgumslēdzējas puses valstspiederīgajiem. 4. pants Valsts piemērotais režīms (1) Attiecībā uz ekskluzīvajām tiesībām, kuras īpaši piešķir ar šo līgumu, un attiecībā uz tiesībām uz taisnīgu atlīdzību, kas paredzēta šā līguma 11. pantā, katra līgumslēdzēja puse citu līgumslēdzēju pušu valstspiederīgajiem piešķir tādu pašu režīmu kā saviem valstspiederīgajiem. (2) Attiecībā uz tiesībām, kas piešķirtas ar šā līguma 11. panta 1. punktu un 11. panta 2. punktu, līgumslēdzējai pusei ir tiesības ierobežot citas līgumslēdzējas puses valstspiederīgajiem saskaņā ar 1. punktu piešķirtās aizsardzības apmēru un ilgumu līdz tādām tiesībām, kādas tās valstspiederīgajiem ir attiecīgās citas līgumslēdzējas puses teritorijā. (3) Pienākums, kas noteikts 1. punktā, neattiecas uz līgumslēdzēju pusi tiktāl, ciktāl attiecīgā cita līgumslēdzēja puse izmanto šā līguma 11. panta 3. punktā pieļautās atrunas, kā arī neattiecas uz līgumslēdzēju pusi tiktāl, ciktāl tā veikusi šādu atrunu. 5. pants Personiskās tiesības (1) Izpildītājam neatkarīgi no viņa mantiskajām tiesībām un pat pēc tam, kad mantiskās tiesības tiek nodotas, attiecībā uz saviem klātienes izpildījumiem vai izpildījumiem, kas fiksēti audiovizuālās fiksācijās, ir tiesības: (i) prasīt, lai viņš tiktu identificēts kā izpildītājs, izņemot gadījumus, kad tas nav iespējams izpildījuma izmantošanas veida dēļ, un (ii) iebilst pret jebkādu viņa izpildījuma izkropļošanu, sagrozīšanu vai citādu pārveidošanu, kas var kaitēt izpildītāja reputācijai, pienācīgi ņemot vērā audiovizuālo fiksāciju veidu. (2) Tiesības, kas izpildītājam ir saskaņā ar 1. punktu, pēc viņa nāves paliek spēkā vismaz līdz mantisko tiesību termiņa beigām, un tās var izmantot personas vai iestādes, kurām to atļauj tās līgumslēdzējas puses tiesību akti, kuras teritorijā tiek pieprasīta aizsardzība. Tomēr tās līgumslēdzējas puses, kuru tiesību akti brīdī, kad tās ratificē šo līgumu vai pievienojas tam, neparedz visu iepriekšējos punktos izklāstīto tiesību aizsardzību pēc izpildītāja nāves, var noteikt, ka dažas no šīm tiesībām pēc izpildītāja nāves vairs nebūs spēkā. (3) Tiesiskās aizsardzības līdzekļus saskaņā ar šo pantu piešķirto tiesību aizsardzībai nosaka tās līgumslēdzējas puses tiesību akti, kuras teritorijā tiek pieprasīta aizsardzība[5]. 6. pants Izpildītāju mantiskās tiesības attiecībā uz nefiksētiem izpildījumiem Izpildītājiem attiecībā uz savu izpildījumu ir ekskluzīvas tiesības atļaut: (i) sava nefiksētā izpildījuma apraidi un publiskošanu, izņemot gadījumus, kad izpildījums jau ir pārraidīts, un (ii) sava nefiksētā izpildījuma fiksāciju. 7. pants Reproducēšanas tiesības Izpildītājiem ir ekskluzīvas tiesības atļaut tiešu vai netiešu jebkāda veida reproducēšanu attiecībā uz saviem izpildījumiem, kas fiksēti audiovizuālajās fiksācijās[6]. 8. pants Izplatīšanas tiesības (1) Izpildītājiem ir ekskluzīvas tiesības atļaut darīt sabiedrībai pieejamu savu audiovizuālajās fiksācijās fiksētā izpildījumu oriģinālu un kopijas, tos pārdodot vai citādi nododot īpašumtiesības uz tiem. (2) Nekas šajā līgumā neietekmē līgumslēdzēju pušu brīvību attiecīgā gadījumā paredzēt nosacījumus, ar kuriem 1. punktā minēto tiesību izbeigšanās piemērojama pēc tam, kad ar izpildītāja atļauju pirmoreiz pārdots fiksētā izpildījuma oriģināls vai kopijas vai īpašumtiesības uz tām nodotas citādi[7]. 9. pants Nomas tiesības (1) Izpildītājiem ir ekskluzīvas tiesības atļaut komerciālos nolūkos iznomāt sabiedrībai to savu izpildījumu oriģinālu un kopijas, kas fiksēti audiovizuālās fiksācijās, kā noteikts līgumslēdzēju pušu tiesību aktos, pat pēc tam, kad tās izplatījis vai atļāvis izplatīt izpildītājs. (2) Līgumslēdzējas puses ir atbrīvotas no 1. punktā noteiktā pienākuma, ja vien iznomāšana komerciālos nolūkos nav veicinājusi šādu fiksāciju plašu pavairošanu, būtiski mazinot izpildītāju reproducēšanas tiesību ekskluzivitāti[8]. 10. pants Tiesības darīt pieejamu fiksētu izpildījumu Izpildītājiem ir ekskluzīvas tiesības atļaut savus audiovizuālās fiksācijās fiksētos izpildījumus ar vadu vai bezvadu līdzekļiem darīt sabiedrībai pieejamus tā, lai sabiedrības locekļi tiem varētu piekļūt no pašu izvēlētas vietas pašu izvēlētā laikā. 11. pants Tiesības uz apraidi un publiskošanu (1) Izpildītājiem ir ekskluzīvas tiesības atļaut savu audiovizuālās fiksācijās fiksēto izpildījumu apraidi un publiskošanu. (2) Līgumslēdzējas puses WIPO ģenerāldirektoram iesniegtajā paziņojumā var norādīt, ka 1. punktā paredzēto atļaujas sniegšanas tiesību vietā tās piešķirs tiesības uz taisnīgu atlīdzību par audiovizuālajās fiksācijās fiksētu izpildījumu tiešu vai netiešu izmantošanu pārraidīšanai vai publiskošanai. Līgumslēdzējas puses var arī norādīt, ka tās savos tiesību aktos paredzēs noteikumus par tiesību uz taisnīgu atlīdzību izmantošanu. (3) Jebkura līgumslēdzēja puse var norādīt, ka tā piemēros 1. vai 2. punkta noteikumus tikai attiecībā uz noteiktiem lietojumiem vai ka tā ierobežos to izmantošanu kādā citā veidā, vai ka tā nemaz nepiemēros 1. vai 2. punkta noteikumus. 12. pants Tiesību nodošana (1) Līgumslēdzēja puse savos tiesību aktos var noteikt, ka pēc tam, kad izpildītājs ir piekritis sava izpildījuma fiksēšanai audiovizuālā fiksācijā, šā līguma 7. līdz 11. pantā paredzētās ekskluzīvās tiesības sniegt atļauju pieder šādas audiovizuālās fiksācijas producentam, ka tas šīs tiesības izmanto vai tās šim producentam tiek nodotas, ja vien kādā nolīgumā starp izpildītāju un audiovizuālās fiksācijas producentu nav paredzēts citādi. (2) Līgumslēdzēja puse attiecībā uz audiovizuālo fiksāciju, kas veikta saskaņā ar tās tiesību aktiem, var pieprasīt, lai šāda piekrišana vai nolīgums būtu rakstiski un tos būtu parakstījušas abas nolīgumā iesaistītās puses vai to atbilstīgi pilnvarotie pārstāvji. (3) Neatkarīgi no iepriekš aprakstītās ekskluzīvo tiesību nodošanas, valstu tiesību aktos vai individuālos, kolektīvos vai citos nolīgumos izpildītājam var noteikt tiesības saņemt autoratlīdzību vai taisnīgu atlīdzību par jebkādu izpildījuma izmantošanu saskaņā ar šo līgumu, tostarp attiecībā uz 10. un 11. pantu. 13. pants Ierobežojumi un izņēmumi (1) Līgumslēdzējas puses savos tiesību aktos var noteikt tādus pašus ierobežojumus vai izņēmumus attiecībā uz izpildītāju aizsardzību, kādus tās savos tiesību aktos nosaka saistībā ar literāro un mākslas darbu autortiesību aizsardzību. (2) Līgumslēdzējas puses visus šajā līgumā paredzētos ierobežojumus un izņēmumus piemēro tikai attiecībā uz tiem atsevišķajiem īpašajiem gadījumiem, kas nav pretrunā parastai izpildījuma izmantošanai un nepamatoti neskar izpildītāja likumīgās intereses[9]. 14. pants Aizsardzības termiņš Saskaņā ar šo līgumu izpildītājiem piešķiramās aizsardzības termiņš ir vismaz 50 gadi un to aprēķina, sākot ar tā gada beigām, kurā izpildījums tika fiksēts. 15. pants Saistības attiecībā uz tehnoloģiskajiem pasākumiem Līgumslēdzējas puses paredz adekvātu tiesisko aizsardzību un efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus pret efektīvu tehnoloģisko pasākumu apiešanu, kurus izpildītāji izmanto saistībā ar savu šajā līgumā piešķirto tiesību izmantošanu un kuri ierobežo tādas darbības attiecībā uz viņu izpildījumiem, ko nav atļāvuši attiecīgie izpildītāji vai nepieļauj tiesību akti[10],[11]. 16. pants Saistības attiecībā uz informāciju par tiesību pārvaldību (1) Līgumslēdzējas puses paredz adekvātus un efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus pret visām personām, kas apzināti veic kādu no turpmāk minētajām darbībām, lai gan tās zina vai attiecībā uz civilajiem aizsardzības līdzekļiem tām pamatoti būtu jāzina, ka tas veicinās, darīs iespējamu, atvieglos vai slēps jebkādu to tiesību pārkāpumu, uz kurām attiecas šis līgums: (i) bez atļaujas dzēš vai groza jebkādu elektronisko informāciju par tiesību pārvaldību; (ii) bez atļaujas izplata, ieved izplatīšanai, pārraida, publisko vai dara pieejamu sabiedrībai izpildījumus, audiovizuālajās fiksācijās fiksētu izpildījumu kopijas, zinot, ka elektroniskā informācija par tiesību pārvaldību ir dzēsta vai grozīta bez atļaujas. (2) Šajā pantā lietotais termins “informācija par tiesību pārvaldību” nozīmē informāciju, kas identificē izpildītāju, izpildītāja izpildījumu vai jebkādu tiesību īpašnieku attiecībā uz izpildījumu, vai informāciju par izpildījuma izmantošanas nosacījumiem, un visus skaitļus vai kodus, kas norāda šādu informāciju, ja kāds no šiem informācijas elementiem pavada audiovizuālajā fiksācijā fiksētu izpildījumu[12]. 17. pants Formalitātes Uz šajā līgumā paredzēto tiesību esību un izmantošanu neattiecas nekādas formalitātes. 18. pants Atrunas un paziņojumi (1) Izņemot 11. panta 3. punkta noteikumus, attiecībā uz šo līgumu nav pieļaujamas nekādas atrunas. (2) Jebkuru paziņojumu saskaņā ar 11. panta 2. punktu vai 19. panta 2. punktu var sniegt ratifikācijas vai pievienošanās dokumentos, un paziņojuma spēkā stāšanās datums ir tas pats datums, kurā stājas spēkā šis līgums attiecībā uz līgumslēdzēju pusi, kas veikusi paziņojumu. Jebkādu šādu paziņojumu var sniegt arī vēlāk, un šādā gadījumā paziņojums stājas spēkā trīs mēnešus pēc tam, kad to saņēmis WIPO ģenerāldirektors, vai jebkurā vēlākā datumā, kas norādīts paziņojumā. 19. pants Piemērošana laikā (1) Līgumslēdzējas puses piešķir saskaņā ar šo līgumu paredzēto aizsardzību fiksētiem izpildījumiem, kas eksistē brīdī, kad stājas spēkā šis līgums, un visiem izpildījumiem pēc šā līguma stāšanās spēkā attiecībā uz katru līgumslēdzēju pusi. (2) Neņemot vērā 1. punkta noteikumus, līgumslēdzēja puse WIPO ģenerāldirektoram iesniegtajā paziņojumā var norādīt, ka šā līguma 7. līdz 11. panta noteikumus vai arī vienu vai vairākus no tiem tā nepiemēros attiecībā uz fiksētiem izpildījumiem, kas eksistējuši brīdī, kad šis līgums stājies spēkā attiecībā uz attiecīgo līgumslēdzēju pusi. (3) Šajā līgumā paredzēto aizsardzību piemēro, neskarot nekādas veiktās darbības, noslēgtos nolīgumus vai tiesības, kas iegūtas pirms šā līguma stāšanās spēkā attiecībā uz katru līgumslēdzēju pusi. (4) Līgumslēdzējas puses var savos tiesību aktos noteikt pārejas noteikumus, saskaņā ar kuriem katra persona, kura pirms šā līguma stāšanās spēkā ir veikusi likumīgas darbības attiecībā uz izpildījumu, drīkst arī pēc tam, kad šis līgums stājies spēkā attiecībā uz katru līgumslēdzēju pusi, attiecībā uz to pašu izpildījumu veikt darbības saskaņā ar 5. un 7. līdz 11. pantā paredzētajām tiesībām. 20. pants Tiesību izmantošanas noteikumi (1) Līgumslēdzējas puses apņemas saskaņā ar savu tiesību sistēmu noteikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu šā līguma piemērošanu. (2) Līgumslēdzējas puses nodrošina, ka to tiesību aktos ir paredzētas izpildes procedūras, lai atļautu veikt efektīvu rīcību pret katru šajā līgumā paredzēto tiesību pārkāpumu, tostarp steidzamus tiesiskās aizsardzības līdzekļus, lai novērstu pārkāpumus, kā arī tiesiskās aizsardzības līdzekļus, kas attur no turpmākiem pārkāpumiem. 21. pants Asambleja (1) (a) Līgumslēdzējām pusēm ir asambleja. (b) Katru līgumslēdzēju pusi asamblejā pārstāv viens delegāts, kam var palīdzēt tā aizstājēji, padomdevēji un eksperti. (c) Katras delegācijas izmaksas sedz tā līgumslēdzēja puse, kura ir nosūtījusi delegāciju. Asambleja var lūgt WIPO piešķirt finansiālu palīdzību, lai atvieglotu to līgumslēdzēju pušu delegāciju dalību, kuras saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas iedibināto praksi tiek uzskatītas par jaunattīstības valstīm vai valstīm, kurās notiek pāreja uz tirgus ekonomiku. (2) (a) Asambleja risina problēmas, kas saistītas ar šā līguma uzturēšanu un pilnveidošanu, piemērošanu un darbību. (b) Asambleja veic funkcijas, kas tai piešķirtas saskaņā ar 23. panta 2. punktu attiecībā uz noteiktu starpvaldību organizāciju iekļaušanu šajā līgumā. (c) Asambleja lemj par visu diplomātisko konferenču sasaukšanu, lai pārskatītu šo līgumu, un sniedz WIPO ģenerāldirektoram vajadzīgos norādījumus šādu diplomātisko konferenču sagatavošanai. (3) (a) Katrai līgumslēdzējai pusei, kas ir valsts, ir viena balss, un tā balso tikai savā vārdā. (b) Visas līgumslēdzējas puses, kas ir starpvaldību organizācijas, var piedalīties balsošanā savu dalībvalstu vietā ar tādu balsu skaitu, kas ir līdzvērtīgs to dalībvalstu skaitam, kuras ir šā līguma puses. Neviena šāda starpvaldību organizācija nepiedalās balsošanā, ja kāda no tās dalībvalstīm izmanto savas balsošanas tiesības, un otrādi. (4) Asambleja sapulcējas pēc ģenerāldirektora uzaicinājuma un, ja nav ārkārtas apstākļu, notiek tajā pašā laikā un vietā kā WIPO Ģenerālā asambleja. (5) Asambleja cenšas savus lēmumus pieņemt vienprātīgi un izstrādā pati savu reglamentu, kurā tiek reglamentēta ārkārtas sesiju sasaukšana, prasības attiecībā uz kvorumu un — atbilstīgi šā līguma noteikumiem — balsu vairākums, kas vajadzīgs dažādu lēmumu pieņemšanai. 22. pants Starptautiskais birojs WIPO starptautiskais birojs pilda administratīvos uzdevumus, kas attiecas uz šo līgumu. 23. pants Tiesības kļūt par līgumslēdzēju pusi (1) Jebkura WIPO dalībvalsts var kļūt par šā līguma pusi. (2) Asambleja var izlemt par jebkuras tādas starpvaldību organizācijas pievienošanos šim līgumam, kura paziņo, ka ir kompetenta jautājumos, uz kuriem attiecas šis līgums, ka tai ir savi tiesību akti, kas ir saistoši visām tās dalībvalstīm saistībā ar jautājumiem, uz kuriem attiecas šis līgums, un ka saskaņā ar savām iekšējām procedūrām tā ir atbilstīgi pilnvarota kļūt par šā līguma pusi. (3) Pēc tam, kad Eiropas Savienība diplomātiskajā konferencē, kurā pieņemts šis līgums, ir veikusi iepriekš minētajā punktā norādīto paziņojumu, tā var kļūt par šā līguma pusi. 24. pants Līgumā paredzētās tiesības un saistības Ciktāl jebkādi šā līguma īpašie noteikumi neparedz pretējo, katra līgumslēdzēja puse izmanto visas tiesības un pilda visas saistības, kas paredzētas saskaņā ar šo līgumu. 25. pants Līguma parakstīšana Šis līgums gadu pēc tā pieņemšanas ir pieejams parakstīšanai WIPO centrālajā birojā visām pusēm, kas ir tiesīgas kļūt par līgumslēdzējām pusēm. 26. pants Līguma stāšanās spēkā Šis līgums stājas spēkā, kad pagājuši trīs mēneši pēc tam, kad 30 par līgumslēdzējām pusēm kļūt tiesīgas puses, kā minēts 23. pantā, ir iesniegušas savus ratifikācijas vai pievienošanās dokumentus. 27. pants Diena, kad puse kļūst par līgumslēdzēju pusi Šis līgums ir saistošs: (i) 30 par līgumslēdzējām pusēm kļūt tiesīgām pusēm, kas minētas 26. pantā, no šā līguma spēkā stāšanās dienas; (ii) jebkurai citai par līgumslēdzēju pusi kļūt tiesīgai pusei, kā minēts 23. pantā, no brīža, kad pagājuši trīs mēneši no dienas, kad tā ir deponējusi savu ratifikācijas vai pievienošanās dokumentu WIPO ģenerāldirektoram. 28. pants Līguma denonsēšana Jebkura līgumslēdzēja puse var denonsēt šo līgumu ar paziņojumu, kas adresēts WIPO ģenerāldirektoram. Denonsēšana stājas spēkā vienu gadu pēc dienas, kad WIPO ģenerāldirektors ir saņēmis attiecīgo paziņojumu. 29. pants Līguma valodas (1) Šis līgums ir parakstīts vienā oriģināleksemplārā angļu, arābu, ķīniešu, franču, krievu un spāņu valodā, un visas līguma versijas šajās valodās ir vienlīdz autentiskas. (2) Oficiālu tekstu jebkurā valodā, kas nav minēta 1. punktā, izveido WIPO ģenerāldirektors pēc ieinteresētās puses lūguma, apspriežoties ar visām ieinteresētajām pusēm. Šajā punktā “ieinteresētā puse” ir jebkura WIPO dalībvalsts, kuras valsts valoda vai viena no valsts valodām ir iesaistīta, kā arī Eiropas Savienība un jebkādas citas starpvaldību organizācijas, kas var kļūt par šā līguma pusēm, ja ir iesaistīta viena no attiecīgās starpvaldību organizācijas valsts valodām. 30. pants Depozitārs Šā līguma depozitārs ir WIPO ģenerāldirektors. [1] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 1. pantu: ir saprotams, ka nekas šajā līgumā neietekmē nekādas tiesības vai saistības saskaņā ar WIPO līgumu par izpildījumu un fonogrammām vai tā interpretāciju, un ir saprotams arī, ka 3. punkts šā līguma līgumslēdzējai pusei nerada nekādas saistības ratificēt WIPO līgumu par izpildījumu un fonogrammām vai pievienoties tam, vai izpildīt jebkādus tā noteikumus. [2] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 1. panta 3. punktu: ir saprotams, ka līgumslēdzējas puses, kuras ir Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) dalībvalstis, atzīst visus Līguma par ar tirdzniecību saistītām intelektuālā īpašuma tiesībām principus un mērķus, tostarp — bet ne tikai — noteikumus saistībā ar konkurenci ierobežojošu praksi. [3] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 2. panta a) punktu: ir saprotams, ka „izpildītāju” definīcija ietver personas, kuras izpilda literāru vai mākslas darbu, kurš ir radīts vai pirmo reizi fiksēts izpildījuma laikā. [4] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 2. panta b) punktu: ar šo tiek apstiprināts, ka „audiovizuālās fiksācijas“ definīcija 2. panta b) punktā neskar WIPO līguma par izpildījumu un fonogrammām 2. panta c) punktu. [5] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 5. pantu: šajā līguma, neskarot nevienu citu līgumu, ir saprotams, ka, ņemot vērā audiovizuālo fiksāciju un to veikšanas un izplatīšanas veidu, izpildījuma pārveidošana, ko veic izpildījuma izmantošanas parastajā gaitā — piemēram, datu saspiešana, dublēšana vai formatēšana, — jau esošajos vai jaunos datu nesējos vai formātos, un ko veic izpildītāja atļautas izmantošanas gaitā, pati par sevi nebūtu pārveidošana 5. panta 1. punkta ii) apakšpunktā nozīmē. Tiesības, kas noteiktas 5. panta 1. punkta ii) apakšpunktā, skar tikai pārveidošana, kura, objektīvi raugoties, būtiski kaitē izpildītāja reputācijai. Ir saprotams arī, ka tikai jaunu vai mainītu tehnoloģiju vai datu nesēju izmantošana pati par sevi nav pārveidošana 5. panta 1. punkta ii) apakšpunktā nozīmē. [6] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 7. pantu: reproducēšanas tiesības, kā izklāstīts 7. pantā, ar 13. pantā pieļautajiem izņēmumiem pilnībā attiecas uz digitālo vidi, jo īpaši uz izpildījumu izmantošanu digitālā formātā. Ir saprotams, ka aizsargāta izpildījuma uzglabāšana digitālā formātā elektroniskā datu nesējā ir reproducēšana šā panta nozīmē. [7] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 8. un 9. pantu: šajos pantos frāze "oriģināls un kopijas", uz ko saskaņā ar minētajiem pantiem attiecas izplatīšanas tiesības un nomas tiesības, attiecas tikai uz fiksētajām kopijām, kuras var laist apgrozībā kā materiālas lietas. [8] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 8. un 9. pantu: šajos pantos frāze "oriģināls un kopijas", uz ko saskaņā ar minētajiem pantiem attiecas izplatīšanas tiesības un nomas tiesības, attiecas tikai uz fiksētajām kopijām, kuras var laist apgrozībā kā materiālas lietas. [9] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 13. pantu: saskaņotais paziņojums attiecībā uz WIPO Līguma par autortiesībām 10. pantu (par ierobežojumiem un izņēmumiem) ir piemērojams mutatis mutandis arī attiecībā uz šā līguma 13. pantu (par ierobežojumiem un izņēmumiem). [10] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 15. pantu saistībā ar 13. pantu: ir saprotams, ka nekas šajā pantā nekavē līgumslēdzēju pusi pieņemt efektīvus un vajadzīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka aizsardzības izmantotājs var gūt labumu no ierobežojumiem un izņēmumiem, kas saskaņā ar 13. pantu noteikti attiecīgās līgumslēdzējas puses valsts tiesību aktos, ja attiecībā uz audiovizuālo izpildījumu ir tikuši veikti tehnoloģiski pasākumi un aizsardzības izmantotājam ir likumīga piekļuve attiecīgajam izpildījumam, tādos gadījumos, kad tiesību īpašnieki nav veikuši piemērotus un efektīvus pasākumus saistībā ar attiecīgo izpildījumu, lai aizsardzības izmantotājs varētu gūt labumu no attiecīgās līgumslēdzējas puses valsts tiesību aktos paredzētajiem ierobežojumiem un izņēmumiem. Neskarot audiovizuālā darba, kurā ir fiksēts izpildījums, tiesisko aizsardzību, ir saprotams arī, ka 15. pantā noteiktos pienākumus nepiemēro izpildījumiem, kas nav aizsargāti vai vairs nav aizsargāti saskaņā ar valsts tiesību aktiem, kas nosaka šā līguma stāšanos spēkā. [11] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 15. pantu: frāze "efektīvi tehnoloģiskie pasākumi, kurus izmanto izpildītāji", tāpat kā WIPO līgumā par izpildījumu un fonogrammām, būtu jāsaprot plaši, attiecinot arī uz personām, kas darbojas izpildītāju vārdā, tostarp uz to pārstāvjiem, licences īpašniekiem vai pilnvarotajām personām, tostarp producentiem, pakalpojumu sniedzējiem un personām, kas saskaņā ar atbilstīgu pilnvarojumu veic izpildījumu publiskošanu vai apraidi. [12] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 16. pantu: saskaņotais paziņojums attiecībā uz WIPO Līguma par autortiesībām 12. pantu (par saistībām attiecībā uz informāciju par tiesību pārvaldību) ir piemērojams mutatis mutandis arī attiecībā uz šā līguma 16. pantu (par saistībām attiecībā uz informāciju par tiesību pārvaldību).