Īpašais ziņojums Grūtībās nonākušajām 
valstīm sniegtā finansiālā 
palīdzībaLV 2015  Nr. 18
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA

EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis +352  4398-1
E-pasts: eca-info@eca.europa.eu  
Internets: http://eca.europa.eu
Twitter : @EUAuditorsECA  
YouTube : EUAuditorsECA
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu ).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2015. gads
Print ISBN 978-92-872-3226-7 ISSN 1831-0877 doi:10.2865/169353 QJ-AB-15-016-LV-C
PDF ISBN 978-92-872-3199-4 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/5687 QJ-AB-15-016-LV-N
EPUB ISBN 978-92-872-3196-3 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/335518 QJ-AB-15-016-LV-E
© Eiropas Savienība, 2015. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
Printed in Luxembourg
Grūtībās nonākušajām 
valstīm sniegtā finansiālā 
palīdzība
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)Īpašais ziņojumsLV 2015  Nr. 18
02
 Revīzijas darba grupa
Eiropas Revīzijas palātas (ERP) īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības 
aspektu lietderības un atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas 
lielāka ietekme, konkrēti, tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu vai izdevumu 
apjoms, paredzamie notikumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.
Šo lietderības revīziju veica ERP locekļa Milan Martin Cvikl  vadītā IV apakšpalāta, kura revidē ieņēmumus, pētniecību un 
iekšējo nozaru politiku, kā arī Eiropas Savienības iestādes un struktūras. Revīziju vadīja ERP loceklis Baudilio Tomé  
Muguruza , un tajā piedalījās locekļa biroja vadītājs Daniel Costa de Magalhães , biroja atašejs Ignacio García de Parada , 
direktors Zacharias Kolias , revidentu grupas vadītājs Josef Jindra , revidenti Giuseppe Diana, Marco Fians, Daniela Hristova, 
Didier Lebrun, Ioanna Metaxopoulou, Adrian Savin un Kristian Sniter .
No kreisās uz labo:  D. Lebrun, I. García de Parada, K. Sniter, J. Jindra, G. Diana,  
B. Tomé  Muguruza, A. Savin, D. Hristova, Z. Kolias, M. Fians, D. Costa de Magalhães.
03
 Saturs
Punkts
 Saīsinājumi
I–XIX  Kopsavilkums
1–26  Ievads
1–7 Valsts parāda krīze ES dalībvalstīs
8–18  Struktūra un īstenošana
8–10  Programmu struktūra
11–15  Nosacījumi
16–18  Īstenošana
19–26  Finanšu līdzekļi
19–23  Programmu finansēšana
24–26  Līdzekļu aizņemšanās tirgos
27–32  Revīzijas pieeja
33–47  I daļa. Komisija nebija sagatavojusies tāda apmēra krīzei
33–44  Komisija par zemu novērtēja fiskālo nelīdzsvarotību pirmskrīzes laikā
35–40  Komisija novērtēja valstu budžetus kā stabilākus nekā tie faktiski bija
41–44  Netika pietiekami augstu novērtēti iespējamie fiskālie riski
45–47  Tādējādi Komisija nebija gatava programmu pārvaldībai
04 Saturs
4 8 –114  II daļa. Procesi kopumā bija vāji
50–96  Komisijas īstenotie procesi ne vienmēr ietvēra pietiekamas pārbaudes un līdzsvarošanas 
mehānismus
52–54  Komisija lielākoties rūpīgi vāca nepieciešamo informāciju uzraudzības veikšanai
55–70  Programmu prognozes nodrošina iespēju veikt plašas pārbaudes par konsekvenci programmu struktūrā, 
taču ietver arī daudzus brīdinājuma signālus, kuri netiek pārbaudīti
71–75  Programmās paredzētās rīcības kopumā bija pienācīgi pamatotas, taču dažreiz trūka svarīgu datu
76–79  Komisija reizēm atkāpās no Padomes lēmumiem
80–92  Attieksme pret dažādām valstīm nebija vienāda
93–96  Programmu pārvaldības nepilnības neefektīvu kontroles mehānismu dēļ
97–107  Programmu dokumenti laika gaitā tika uzlaboti, tomēr tie joprojām bija nepilnīgi
97–99  Programmu dokumentu kvalitātes uzlabojumi
100–107  Trūkumi atbilstības uzraudzībā un ziņošanā
108 –114  Sadarbība ar citiem partneriem bija vienīgi neoficiāla
115 –136  III daļa. Aizņēmumi atbilda finansējuma vajadzībām, kaut arī apstākļi sākotnēji 
apgrūtināja paraugprakses ievērošanu visos gadījumos
117–122  Parakstīšanās uz emitētajām obligācijām bija apmierinoša
117–118  Parāda izmaksas bija atbilstīgas līdzīgu parādu izmaksām
119 –122  Vērtspapīru cenu līmenis emisijas brīdī reizēm bija augstāks nekā ieteikts banku sākotnējos norādījumos
123–136  Apstākļu dēļ sākotnēji bija apgrūtināta paraugprakses ievērošana visos gadījumos
137–178  IV daļa. Programmu mērķi tika sasniegti
138–143  Neradās nepieciešamība palielināt kopējo finansējumu
138–141  Finansējums bija pietiekams, kaut arī tas bija stingri ierobežots divās dalībvalstīs
142–143  Vairākas dalībvalstis saņēma izdevīgākus finanšu nosacījumus, nekā bija paredzēts sākotnējā koncepcijā
05 Saturs
144–154  Koriģētie mērķi attiecībā uz budžeta deficītu lielākoties, taču ne vienmēr, tika ilgtspējīgi sasniegti
144–148  Ar dažiem izņēmumiem tika sasniegti pārskatītie mērķi attiecībā uz gada budžeta deficītu
149–152  Visas valstis, lai gan ar atšķirīgiem panākumiem, uzlaboja savu fiskālo situāciju
153–154  Valstis īstenoja vienreizējus pasākumus
155–164  Nosacījumu izpildes līmenis bija augsts
155–158  Galu galā dalībvalstis izpildīja vismaz 80 % nosacījumu
159–164  Programmas rosināja īstenot reformas, taču reizēm paredzētie rezultāti netika sasniegti
165–178  Cik lielā mērā valstis uzlaboja savu konkurētspēju?
165–172  Atšķirīgi panākumi konkurētspējas uzlabošanas jomā
173–174  Iekšējā devalvācija tika panākta, koriģējot nesen pieņemto darbinieku algas
175–178  Aizdevumi ārvalstu valūtās joprojām bija problēma
179–204  Secinājumi un ieteikumi
179–180  Uzraudzība pirmskrīzes laikā
181–192  Programmu pārvaldības procesi
193–194  Aizņēmumu darbības
195–204  Programmu sasniegumi
 I pielikums.  Palīdzības pieprasījuma iemesli
 II pielikums.  Aizdevumu mehānismi piecām valstīm
 III pielikums. Revīzijas metodes
 Komisijas atbilde
06
 Saīsinājumi
ECB : Eiropas Centrālā banka
EFK : Ekonomikas un finanšu komiteja
EFSI : Eiropas Finanšu stabilitātes instruments
EFSM : Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisms
EJDG : Eurogrupas jautājumu darba grupa
EKS : Eiropas kontu sistēma
Padome : Eiropas Savienības Padome; tekstā šis termins lietots kā saīsinājums, ar ko apzīmē jebkuras dalībvalsts 
lēmējinstanci
SM: Saprašanās memorands
VTEP: Vidēja termiņa euro parādzīmes
07
 Kopsavilkums
I
Pirms septiņiem gadiem Eiropā sākās finanšu krīze, kas 
izvērsās valsts parāda krīzē. Valsts parāda krīzi izraisīja 
dažādi faktori, tostarp vāja banku uzraudzība, neat ­
bilstīga fiskālā politika, kā arī grūtības, ar kurām saskā ­
rās lielas finanšu iestādes (un ar tām saistītās glābšanas 
izmaksas, ko sedza sabiedrība). ES dalībvalstis piemek ­
lēja divi krīzes viļņi – pirmais vilnis 2008.–2009. gadā 
skāra valstis ārpus eurozonas, savukārt otrais vilnis 
izplatījās eurozonā. Kopumā astoņas ES dalībvalstis 
bija spiestas meklēt makrofinansiālu palīdzību.
II
Bet vai šī nestabilā situācija tika veiksmīgi noregu ­
lēta? Palāta analizēja, kā Komisija pārvaldīja finansiālo 
palīdzību, kas tika sniegta piecām dalībvalstīm (Īrijai, 
Latvijai, Rumānijai, Portugālei un Ungārijai).
Daži brīdinājuma signāli netika pamanīti
III
Ir svarīgi atcerēties, ka jau pirms krīzes darbojās sis ­
tēma dalībvalstu budžetu uzraudzībai. Brīdinājumu 
sniegšana Padomei par arvien pieaugošu fiskālo 
nelīdzsvarotību bija Komisijas uzdevums. Komisija 
nebija sagatavojusies pirmajiem pieprasījumiem 
sniegt finansiālo palīdzību.IV
Palāta konstatēja, ka saskaņā ar Eiropas Komisija 
aplēsēm valstu budžeti bija stabilāki, nekā tie bija 
patiesībā. Būtisks trūkums Komisijas novērtējumos 
laikposmā līdz 2009. gadam bija tas, ka netika ziņots 
par valsts sektora iespējamo saistību pieaugumu, kas 
krīzes laikā nereti kļuva par faktiskajām saistībām. 
Komisija arī neveltīja pietiekamu uzmanību saiknei 
starp lielajām ārvalstu finanšu plūsmām, banku finan ­
siālo situāciju un galu galā arī valstu finansēm.
V
Stabilitātes un izaugsmes pakta 2011., 2013. un 
2014. gada reformu mērķis bija novērst pirmskrīzes 
perioda nepilnības, ieviešot stingrāku makroekono ­
misko uzraudzību. Taču 2008. gadā, kad valstis sāka 
iesniegt savus pieprasījumus, Komisija konstatēja, ka 
tā nav gatava pārvaldīt finansiālo palīdzību.
Problēmas risināšana
Centieni panākt nokavēto
VI
Komisija spēja uzņemties jaunos programmu pār ­
valdības pienākumus, kas ietvēra sarunas ar valstu 
iestādēm, programmu prognožu un finansējuma 
iztrūkuma aprēķinu sagatavošanu, kā arī nepieciešamo 
reformu noteikšanu. Ņemot vērā sākotnējos laika iero ­
bežojumus, kā arī nelielu vajadzīgo pieredzi, tas bija 
sasniegums.
Kopsavilkums 08
VII
Komisija lielākoties rūpīgi vāca tai nepieciešamo infor ­
māciju. Tā arvien vairāk sistematizēja iekšējo zinātību 
un sadarbojās ar dažādām ieinteresētajām personām 
valstīs, kuras lūdza palīdzību.
Sarežģīti rīki
VIII
Makroekonomisko un budžeta deficīta prognožu 
izstrāde nebija jauns uzdevums. Komisija izmantoja 
esošo, diezgan sarežģīto izklājlapas formāta progno ­
zēšanas rīku. Kvalitātes kontrole galvenokārt attiecās 
tikai uz prognožu dažādu daļu saskaņošanu, un vadība 
neinteresējās par prognožu pieņēmumu pamatojumu. 
Galveno pieņēmumu, piemēram, fiskālo multiplika ­
toru, ticamību bija ļoti grūti novērtēt ne tikai turpmā ­
kajās pārskatīšanās – tas sagādāja ievērojamas grūtī ­
bas vadībai arī prognožu faktiskās izstrādes laikā.
Sākotnējas grūtības
IX
Ņemot vērā galvenos ES līmeņa politikas virzienus un 
ekonomiskās zināšanas tajā laikā, palīdzības program ­
mas lielākoties bija pienācīgi pamatotas. Taču visām 
Komisijas īstenotajām procedūrām kopīga nepilnība 
bija dokumentu trūkums. Tās neļāva atpakaļejoši izse ­
kot pieņemtos lēmumus. Palāta nevarēja apstiprināt 
daļu būtiskas informācijas, kas tika nosūtīta Padomei, 
piemēram, finansējuma iztrūkuma sākotnējās aplēses 
dažām programmāmX
Šāda situācija daļēji skaidrojama ar krīzi un sākotnē ­
jiem laika ierobežojumiem, kā arī ar to, ka programmu 
pārvaldība Komisijai bija jauna prakse. Laika gaitā datu 
pieejamība uzlabojās, tomēr dažu būtisku dokumentu 
trūka pat par jaunākajām programmām.
XI
Saprašanās memorandu nosacījumi lielākoties bija 
pamatoti ar īpašu atsauci uz Padomes lēmumu. Tomēr 
nosacījumi ne vienmēr bija pietiekami sasaistīti ar 
vispārējiem ekonomikas politikas nosacījumiem, ko 
noteikusi Padome.
Atšķirīgas pieejas
XII
Palāta atklāja vairākus piemērus tam, ka attieksme 
pret līdzīgā situācijā esošām valstīm nebija vienāda. 
Katrā programmā palīdzības nosacījumi tika pārvaldīti 
atšķirīgi. Dažās programmās kopumā tie bija mazāk 
stingri un tādējādi vieglāk īstenojami. Salīdzinot valstis 
ar līdzīgām strukturālām problēmām, tika konstatēts, 
ka prasītās reformas ne vienmēr bija samērīgas ar 
problēmām vai arī reformu ievirze bija gluži atšķirīga. 
Dažām, bet ne visām, valstīm budžeta deficīta mērķi 
bija izvirzīti pielaidīgāk, nekā to pamatoja ekonomikas 
situācija.
Ierobežota kvalitātes kontrole
XIII
Viens no šo trūkumu iemesliem bija tas, ka par 
programmu izstrādi un uzraudzību galvenokārt bija 
atbildīgas Komisijas programmu darba grupas. Pirms 
iesniegšanas Padomei vai Komisijai šo grupu darba 
gaitā sagatavotie būtiskākie dokumenti tika pārbau ­
dīti, taču šāda pārbaude bija nepietiekama vairākos 
aspektos. Pamataprēķinus nepārbaudīja neviens ārpus 
darba grupām, ekspertu darbs netika pietiekami rūpīgi 
pārbaudīts un pārbaudes process netika pienācīgi 
dokumentēts.
Kopsavilkums 09
Uzlabojumu iespējas
XIV
Pozitīvi vērtējams tas, ka programmu dokumenti, kas 
nodrošina pamatu Padomes vai Komisijas pieņem ­
tajiem lēmumiem, kopš pirmā finansiālās palīdzības 
pieprasījuma saņemšanas ir ievērojami uzlaboti. To 
panāca, programmu pārvaldībā iesaistot vairāk darbi ­
nieku, iegūstot plašāku pieredzi un labāku sagatavo ­
tību. Tomēr pat jaunākajos programmu dokumentos 
trūka būtiskas informācijas.
XV
Lai veiktu uzraudzību, Komisija izmantoja uz uzkrāju ­
miem balstītus mērķus attiecībā uz budžeta deficītu. 
Tādējādi tiek nodrošināta atbilstība pārmērīga budžeta 
deficīta novēršanas procedūrai, taču tas nozīmē arī to, 
ka, pieņemot lēmumu par programmas turpināšanu, 
Komisija nevar pārliecinoši ziņot, vai saņēmēja dalīb ­
valsts ir sasniegusi budžeta deficīta mērķi, jo uz uzkrā ­
jumiem balstītu budžeta deficītu var novērtēt tikai 
pēc zināma laika. Ziņojumu sniegšanā par atbilstību 
nosacījumiem trūka sistemātiskuma. Ziņojot par 
neatbilstību, tika izmantoti daudzi un dažādi termini, 
tādējādi radot neskaidrību. Par dažiem nosacījumiem 
netika ziņots vispār. Daži nosacījumi tika paziņoti kā 
izpildīti, lai gan patiesībā tas tā nebija.
Programmu mērķi tika sasniegti
XVI
Pārskatītie budžeta deficīta mērķi ar dažiem izņēmu ­
miem lielākoties tika sasniegti. Samazinoties saimnie ­
ciskajai darbībai 2009. gadā, valstis konstatēja ieņē ­
mumu zaudējumus, kas absorbēja pat ieņēmumus, ko 
nodrošināja jauni pasākumi ieņēmumu jomā. Nodokļu 
ziņā neitrālas reformas vai nodokļu kompensēšanas 
reformas īstermiņā radīja papildu fiskālās izmaksas, 
un dažas valstis īstenoja papildu pasākumus nodokļu 
jomā, lai kompensētu nodokļu un IKP attiecības sama ­
zinājumu. Situācija strukturālā budžeta deficīta jomā 
uzlabojās, taču tas notika atšķirīgā tempā. Daļa īste ­
noto fiskālās korekcijas pasākumu nebija ilgtspējīgi. 
Valstis izmantoja vienreizējus pasākumus, lai sasniegtu 
mērķus.XVII
Dalībvalstis – kaut ar zināmu kavēšanos – izpildīja 
vairākumu to programmās paredzēto nosacījumu. 
Kavēšanos lielākoties izraisīja iemesli, kurus Komisija 
nevarēja kontrolēt. Tomēr reizēm Komisija vērienīgām 
reformām noteica neizpildāmus termiņus. Augstais 
nosacījumu izpildes līmenis nenozīmē, ka tika izpildīti 
visi svarīgie nosacījumi. Turklāt Palāta novēroja ten ­
denci, ka dalībvalstis atlika būtisko nosacījumu izpildi 
uz programmas īstenošanas perioda beigu posmu.
XVIII
Programmas veicināja reformu īstenošanu. Valstis 
lielākoties turpināja reformas, ko rosināja programmu 
nosacījumi. Palātas veiktās revīzijas laikā reformas 
atcēla retos gadījumos. Tās kompensēja ar alterna ­
tīvām reformām, kuras bieži vien nebija līdzvērtīgas 
iespējamās ietekmes ziņā.
XIX
Četrās no piecām valstīm izmaiņas tekošajā kontā 
notika ātrāk, nekā paredzēts. Šāda situācija lielā mērā 
skaidrojama ar ienākumu saldo neparedzētiem uzla ­
bojumiem un mazākā mērā ar tirdzniecības bilances 
neparedzētiem uzlabojumiem.
Kopsavilkums 10
Palātas ieteikumi
a) Komisijai jāizveido iestādes līmeņa sistēma, kas 
ļautu ātri mobilizēt Komisijas darbiniekus un 
zinātību, ja rastos nepieciešamība īstenot finansiā ­
lās palīdzības programmu. Komisijai jāizstrādā arī 
procedūras saistībā ar divu tiesību aktu kopuma 
noteikumiem.
b) Attiecībā uz prognozēšanas procesu jāveic siste ­
mātiskāka kvalitātes kontrole.
c) Lai nodrošinātu tādu faktoru iekšējo pārredza ­
mību, uz kuriem balstās ar programmām saistītie 
lēmumi, Komisijai jāuzlabo uzskaite un jāpievērš 
tai uzmanība kvalitātes pārbaudē.
d) Komisijai jānodrošina pienācīgas procedūras prog ­
rammu pārvaldības un programmas dokumentu 
satura kvalitātes pārbaudei.
e) Budžeta uzraudzības nolūkā Komisijai saprašanās 
memorandā jāiekļauj mainīgie lielumi, ko tā var 
savākt īsā laikposmā.
f) Komisijai jāizšķir nosacījumi pēc svarīguma 
un jāveltī uzmanība patiešām svarīgu reformu 
īstenošanai.
g) Saistībā ar visām turpmākajām programmām Ko ­
misijai jācenšas formalizēt starpiestāžu sadarbību 
ar citiem programmu partneriem.
h) Parāda pārvaldības procesam jābūt 
pārredzamākam.
i) Komisijai jāturpina analizēt valstu veikto korekciju 
būtiskākos aspektus.
11
 Ievads
Valsts parāda krīze 
ES dalībvalstīs
01 
Finanšu krīze, kas skāra Eiropu 
2008. gadā, izraisīja valsts parāda krīzi 
Eiropā. Valsts parāda krīzei bija daudzi 
iemesli, tostarp vāja banku uzraudzība, 
neatbilstīga fiskālā politika, kā arī grū ­
tības, ar kurām saskārās lielas finanšu 
iestādes (kuru glābšanas izmaksas 
sedza sabiedrība). Šā ziņojuma publi ­
cēšanas laikā krīzes sekas joprojām ir 
jūtamas, un ar to saistīto aizdevumu 
programmu apmērs kopš tā laika ir sa ­
sniedzis vairākus simtus miljardu euro, 
uzliekot smagu pārvaldības pienāku ­
mu visām iesaistītajām pusēm.
02 
ES dalībvalstis piemeklēja divi krīzes 
viļņi. Vispirms finanšu krīzes ietekme 
pa ārvalstu kreditēšanas un tirdznie ­
cības kanāliem izplatījās uz vairākām 
dalībvalstīm ārpus eurozonas. Ārvalstu 
kapitāla aizplūdes straujais pieaugums, 
kā arī eksporta apjoma samazinājums 
dažām valstīm radīja ievērojamu ārēju 
nelīdzsvarotību – trīs no šīm valstīm 
(Ungārija, Latvija un Rumānija) lūdza 
finansiālo palīdzību no ES maksājumu 
bilances mehānisma1, Starptautiskā 
Valūtas fonda (SVF)2, kā arī citiem 
avotiem3.03 
Otrais krīzes vilnis skāra eurozonas da ­
lībvalstis. Lai gan monetārā savienība 
sākotnēji sniedza zināmu likviditātes 
nodrošinājumu, kredītreitingu aģentū ­
ras 2009. gadā sāka pazemināt vairāku 
dalībvalstu valsts obligāciju kredītrei ­
tingu. Dažās valstīs krasi palielinājās4, 
savukārt citās samazinājās5 valsts 
parāda procentu likmes tirgū. Tā kā 
samazinājās privātais finansējums un 
palielinājās aizņēmumu izmaksas, Īrijas 
un Portugāles valdība, kā arī vairākas 
citas valstis6 pieprasīja ārējo finansiālo 
palīdzību.
04 
Šīs finansiālās palīdzības mērķis bija 
palīdzēt valstīm atmaksāt vai finansēt 
savus parādus, kuriem tuvojās atmak­
sas termiņš, un budžeta deficītu. 
Finansiālā palīdzība atviegloja korek ­
ciju programmu īstenošanu, kas bija 
nepieciešamas ikvienā valstī, lai risinā ­
tu pamatproblēmas. Plašākā izpratnē 
attiecīgie mehānismi bija vērsti uz 
nepieciešamību nodrošināt eurozonas 
vai visas ES stabilitāti, ierobežot krīzes 
izplatīšanās risku, kā arī novērst pēk­
šņu satricinājumu palīdzības saņēmēju 
dalībvalstu ekonomikā. Katras prog ­
rammas mērķi niansēs atšķīrās, taču fi ­
nansiālās palīdzības kopējie mērķi bija 
panākt, lai dalībvalstīs tiktu atjaunota 
stabila makroekonomiskā vai finan ­
šu situācija, kā arī lai tiktu atjaunota 
dalībvalstu spēja izpildīt saistības attie ­
cībā uz publisko sektoru (eurozonas 
valstis) vai maksājumu bilanci (valstis 
ārpus eurozonas). 1. attēlā  sniegtajā 
laika skalā norādīta finansiālās palīdzī ­
bas sniegšana piecām dalībvalstīm, uz 
kurām attiecas šī revīzija.1 Pamatojoties uz Līguma par 
Eiropas Savienības darbību 
143. pantu.
2 Polija ieguva tiesības izmantot 
SVF līdzekļus 2009. gada maijā, 
izmantojot elastīgu 
kredītlīniju, taču tā 
nepieprasīja ES palīdzību.
3 Atkarībā no katras 
programmas citi finansējuma 
avoti bija jānodrošina Pasaules 
Bankai, Eiropas 
Rekonstrukcijas un attīstības 
bankai, Eiropas Investīciju 
bankai, Čehijas Republikai, 
Dānijai, Somijai, Polijai, 
Norvēģijai un Zviedrijai.
4 Īrija, Grieķija, Spānija, Itālija, 
Portugāle.
5 Vācija, Francija.
6 Eurozonā finansiālo palīdzību 
pieprasīja arī Grieķija, Spānija 
un Kipra.
12 Ievads
05 
Tā kā katrā valstī krīze izpaudās atšķi ­
rīgi, palīdzība tika pieprasīta dažādu 
iemeslu dēļ. Šo iemeslu pārskats ir 
sniegts.
06 
Tika izstrādāti vairāki juridiskie instru ­
menti finansiālās palīdzības sniegšanai. 
Dalībvalstis ārpus eurozonas varēja 
izmantot esošo maksājumu bilances 
mehānismu. Īrija un Portugāle saņēma 
palīdzību no jaunizveidotā Eiropas 
finanšu stabilizācijas mehānisma 
(EFSM) un Eiropas Finanšu stabilitātes 
instrumenta (EFSI). Vienīgi maksāju ­
mu bilances mehānisms un EFSM bija izveidoti kā ES instrumenti, pamatojo ­
ties uz Līgumu par Eiropas Savienības 
darbību, – EFSI ir starpvaldību mehā ­
nisms, uz ko ES regulējums neattiecas. 
Pārskats par šo trīs instrumentu tiesis ­
ko pamatu sniegts II pielikumā . Piecas 
valstis saņēma finansiālo palīdzību arī 
no SVF.
07 
Palīdzību valstīm ārpus eurozonas 
pārvaldīja Komisija un SVF. Eiropas 
Centrālā banka (ECB) – kreditoru trij ­
nieka trešais dalībnieks – bija iesaistīta 
Īrijai un Portugālei sniegtās finansiālās 
palīdzības pārvaldībā. Šajā tekstā šīs 
iestādes minētas kā “partneri”.1. attēlsFinansiālās palīdzības laika skala
Piezīme.  Ikviena programma sākas dienā, kad parakstīts saprašanās memorands starp dalībvalsti un Komisiju.
Avots:  ER P.EurozonaDalībvalstis
ārpus
eurozonas2008./uni00A0g 2009./uni00A0g 2010./uni00A0g 2011./uni00A0g 2012./uni00A0g 2013./uni00A0g 2014./uni00A0g
HU (2008./uni00A0g. nov.–2010./uni00A0g. nov.)
LV (2009./uni00A0g. janv.–2012./uni00A0g. janv.)
RO (2009./uni00A0g. jūn.–2011./uni00A0g. jūn.) RO 2 (2011./uni00A0g. jūn.–2013./uni00A0g. marts)
IE (2010./uni00A0g. dec.–2013./uni00A0g. dec.)
PT (2011./uni00A0g. maijs–2014./uni00A0g. maijs)
13 Ievads
Struktūra un īstenošana
Programmu struktūra
08 
Finansiālās palīdzības pieprasījumu 
Eiropas Savienībai iesniedz dalībvalsts 
iestādes. Pieprasījumi iesniedzami 
Komisijai un Ekonomikas un finanšu 
komitejai (EFK)7 kopā ar ekonomikas 
korekciju programmas8 projektu. 
Komisijas dienesti9 sagatavo makro­
ekonomiskās prognozes, kas ir katras 
programmas pamatā, un organizē 
sarunas ar valsts iestādēm. Šo sarunu 
pilnvaras nosaka iepriekš izstrādātos 
politikas norādījumos10. Komisija neofi ­
ciāli sazinās ar citām ieinteresētajām 
personām (SVF, EFK un eurozonas val ­
stu gadījumā – ar ECB), lai tās sniegtu 
saskaņotu nostāju par programmas 
nosacījumiem, kas izpildāmi, saņemot 
finansiālo palīdzību (sk. 11. punktu).
09 
Pēc sarunu vizītes11 attiecīgajā valstī 
tiek sagatavots galveno dokumentu 
kopums:
a) priekšlikums Padomes lēmumam 
par finansiālo palīdzību, kurā 
izklāstīti vispārējie ekonomikas 
politikas nosacījumi saistībā ar 
palīdzību, kā arī plaši aizdevuma 
finansiālie nosacījumi (finansējuma 
apmērs, izmaksas kārtība, kā arī 
vidējais maksimālais termiņš12);b) minētā priekšlikuma paskaidro ­
jums, kurā sniegts Komisijas 
vērtējums par dalībvalsts plānoto 
ekonomikas korekciju programmu. 
Novērtējuma pamatā ir Komisi ­
jas iekšējās prognozes, finanšu 
un makro  ekonomiskie modeļi, 
Eurostat  dati un sarunu vizītes laikā 
iegūtā informācija;
c) saprašanās memorands, kurā 
plašāk izklāstītas dalībvalsts 
saistības un kuru parasti paraksta 
dalībvalsts iestādes un Komisija. 
Saprašanās memorandā precīzi 
izklāsta ekonomiskos nosacījumus 
attiecībā uz katru izmaksājumu, 
kā arī paredz dalībvalsts ziņojumu 
sniegšanas prasības;
d) aizdevuma līgums, kurā iekļauti 
tehniskie un juridiskie aizdevuma 
nosacījumi (piemēram, par vidējā 
atmaksas termiņa aprēķināšanu, 
procentu likmēm, izmaksu un 
atmaksas kārtību13).7 EFK izveidoja, lai veicinātu 
dalībvalstu ekonomikas un 
finanšu politikas saskaņošanu. 
Komitejā ir augstākā līmeņa 
amatpersonas no valstu 
pārvaldes iestādēm un 
centrālajām bankām, Eiropas 
Centrālās bankas un Komisijas.
8 Padomes 2002. gada 
18. februāra Regulas (EK) 
Nr. 332/2002, ar ko izveido 
vidēja termiņa finansiālas 
palīdzības mehānismu 
attiecībā uz dalībvalstu 
maksājumu bilancēm, 3. panta 
2. punkts (OV L 53, 23.2.2002., 
1. lpp.) un Padomes 2010. gada 
11. maija Regulas (ES) 
Nr. 407/2010, ar ko izveido 
Eiropas finanšu stabilizācijas 
mehānismu, 3. panta 1. punkts 
(OV L 118, 12.5.2010., 1. lpp.). 
Ekonomikas korekciju 
programma ir korekcijas 
pasākumu kopums, ko valsts 
iecerējusi īstenot, lai risinātu 
būtiskākās problēmas un 
atjaunotu valsts 
makroekonomisko un 
finansiālo situāciju.
9 Programmas darba grupa, tās 
struktūrvienības vadītājs, kas 
atbildīga par programmas 
valsti, programmas vadītājs, kā 
arī direktors, kas atbildīgs par 
jautājumiem saistībā ar valsti, 
uz ko attiecas programma.
10 Politikas norādījumos sniegta 
dalībvalsts finansiālās un 
makroekonomiskās situācijas 
analīze, kā arī izklāstīta ikviena 
ierosinātā pasākuma 
iespējamā ietekme uz 
dalībvalsts ekonomiku. 
Politikas norādījumos noteikts 
arī sarunu ar dalībvalsti 
satvars. Politikas norādījumus 
apstiprina atbildīgais komisārs 
pēc tam, kad ir saņēmis 
komentārus no Ekonomikas 
un finanšu komitejas 
priekšsēdētāja, kā arī 
Eurogrupas jautājumu darba 
grupas priekšsēdētāja.
11 Vizītē piedalās augstākā 
līmeņa amatpersonas no 
Komisijas un SVF, kā arī no ECB 
eurozonas valstu gadījumā. 
Parasti šādas vizītes ilgst no 
divām līdz trīs nedēļām.
12 Katram finansiālās palīdzības 
maksājumam var būt atšķirīgs 
atmaksas termiņš. Maksājumu 
vidējais atmaksas termiņš 
nedrīkst pārsniegt maksimālo 
vidējo atmaksas termiņu, kas 
noteikts Padomes lēmumā.
14 Ievads
10 
Tā kā gan SVF, gan arī Eiropas Savienī ­
ba14 ir atbildīga par saviem lēmumiem 
attiecībā uz aizdevumiem, tiek sagata ­
voti divi atsevišķi programmas doku ­
mentu kopumi – katrs aizdevējs saga ­
tavo vienu no tiem. ES galīgo lēmumu 
par finansiālās palīdzības piešķiršanu 
pieņem Padome.
Nosacījumi
11 
Programmas nosacījumi veido skaidru 
saikni starp finansējuma apstipri ­
nāšanu vai turpināšanu un dažādu 
pasākumu īstenošanu – parasti tie ir 
pasākumi, kas ir svarīgi programmas 
mērķu sasniegšanai. Programmas 
nosacījumi var ietvert arī galveno datu 
mērķlielumus, kas sniegtu brīdinājuma 
signālu, ja politikas jomas novirzītos no 
noteiktā mērķa (piemēram, inflācijas 
mērķlielumu)15.
12 
Nosacījumi ir kvantitatīvi (piemēram, 
fiskālā deficīta robežvērtība) vai struk ­
turāli (piemēram, konkurences tiesību 
aktu stingrāka piemērošana). Nosacī ­
jumi atšķiras arī atkarībā no iecerētā 
uzdevuma:
a) koriģēt būtisku nelīdzsvarotī ­
bu (piemēram, mazināt fiskālo 
deficītu),
b) novērst nelīdzsvarotības atkārtoša ­
nos nākotnē (piemēram, pieņemt 
tiesību aktus fiskālās atbildības 
jomā), kā arī
c) noteikt nelīdzsvarotības līmeni 
(piemēram, veikt privātā un publis ­
kā sektora partnerības visaptvero ­
šu novērtējumu).13 
Izvirzītie nosacījumi konstruktīvi bal­
stīti uz dalībvalsts ekonomikas korek ­
ciju programmu un partneru veikto 
analīzi. Tādējādi katrai programmai 
ir atšķirīgi nosacījumi, kas vērsti uz 
fiskālo konsolidāciju, strukturālajām 
reformām ekonomikas izaugsmes 
veicināšanai un/vai finansiālā sektora 
reformām vai atbalstu (sk.  1. tabulu ).
14 
Visas palīdzības programmas bija vēr ­
stas uz fiskālo konsolidāciju, pieņemot 
fiskālo politiku, lai mazinātu valsts 
budžeta deficītu un panāktu parāda 
atmaksājamību. Papildus šim pamat ­
mērķim fiskālā konsolidācija ir būtiska 
programmu īstenošanai, jo cita starpā 
tā:
a) var veicināt iekšējās korekcijas 
dažādos veidos (piemēram, kopējā 
pieprasījuma tiešu samazinājumu 
vai atalgojuma un nodarbinātī ­
bas publiskajā sektorā ietekmi uz 
darbaspēka izmaksām privātajā 
sektorā16);
b) var veicināt ārējās korekcijas, 
mazinot pārmērīgu tekošā konta 
deficītu;
c) var palīdzēt mazināt inflāciju, 
ietekmējot cenas dažādos veidos 
(piemēram, ietekmējot kopējo 
pieprasījumu vai finansējuma 
pieprasījumu);
d) var atbrīvot resursus citām no ­
zarēm, ja ekonomika ir finansiāli 
ierobežota, kā arī
e) īpašos apstākļos var veicināt uzti ­
cību ekonomikā un tādējādi radīt 
ekspansīvu ietekmi17.13 Aizdevuma līgumu noslēdz arī 
attiecībā uz katru maksājumu.
14 EFSM finansējums Īrijai un 
Portugālei tika piešķirts kopā 
ar EFSI finansējumu, un 
attiecībā uz abiem aizdevuma 
avotiem tika piemēroti vienādi 
ekonomiskie nosacījumi.
15 Moon, S . un Bulíř, A. , “Do 
IMF-Supported Programs Help 
Make Fiscal Adjustment More 
Durable? ” [Vai SVF atbalstītās 
programmas padara fiskālo 
korekciju ilgtspējīgāku], 
SVF darba dokuments, 2003. g.
16 Hernandéz de Cos, P . un Enrique 
Moral-Benito  “The Role of Public 
wages in Fiscal Consolidation 
Process, Workshop 
“Government wage bill: 
determinants, interactions and 
effects”” [Valsts sektorā 
nodarbināto atalgojuma 
nozīme fiskālās konsolidācijas 
procesā, darbseminārs “Algas 
valsts sektorā: noteicošie 
faktori, mijiedarbība un 
ietekme”], ko organizēja 
Ekonomikas un finanšu lietu 
ģenerāldirektorāts, 2014. g.
17 Daniel, J., Davis, J., Fouad, M. , 
un Van Rijckeghem, C ., “Fiscal 
Adjustment for Stability and 
Growth ” [Fiskālā korekcija 
stabilitātei un izaugsmei], 
izdevums nr. 55, 
Starptautiskais Valūtas fonds, 
2006. g., Vašingtona.
15 Ievads
15 
Strukturālo nosacījumu galvenais uz ­
devums ir panākt strukturālo reformu 
īstenošanu, lai veicinātu makroeko ­
nomisko korekciju ilgtspēju ilgter ­
miņā. Tādu nosacījumu mērķis, kas 
attiecas uz finanšu nozari, ir stabilizēt 
finanšu nozari, kam nereti ir būtiska 
nozīme programmas īstenošanas 
sākumposmā, kad parasti veic banku 
pārstrukturēšanu.Īstenošana
16 
Komisijai regulāri jāpārbauda, vai 
palīdzības saņēmējas dalībvalsts eko ­
nomikas politika atbilst tās korekciju 
programmai un programmas nosacīju ­
miem. Programmas nosacījumu izpildi 
uzrauga Komisija18 sadarbībā ar SVF. 
Šajā saistībā saņēmējas dalībvalstis 
regulāri ziņo par panākto progresu 
programmas īstenošanā19, un partneri 
veic uzraudzības vizītes. Gan Komisija, 
gan arī SVF pēc vizītes sagatavo pār ­
skata ziņojumu.1. tabulaProgrammu nosacījumu prioritātes
Programma Fiskālā konsolidācija Strukturālās reformas Finanšu sektors
Ungārija Jā Būtiskas reformas nav paredzētas – Regulējuma un uzraudzības stiprināšana
Latvija Jā– Uzņēmējdarbības vide
– Aktīva darba tirgus politika
– ES līdzekļu pārvaldība– Regulējuma un uzraudzības stiprināšana
– Banku noregulējuma vai konsolidācijas plāni
Rumānija  I Jā– Uzņēmējdarbības vide
– ES līdzekļu pārvaldība– Regulējuma un uzraudzības stiprināšana
Rumānija  II Jā– Darba tirgus reformas
– Konkurētspēja ekonomikāBūtiskas reformas nav paredzētas
Īrija Jā– Darba tirgus reformas
– Konkurētspēja ekonomikā– Aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšana
– Regulējuma un uzraudzības stiprināšana
– Banku noregulējuma vai konsolidācijas plāni
Portugāle Jā– Darba tirgus reformas
– Konkurētspēja ekonomikā un ārējā konkurētspēja
– Izglītība
– Veselības nozare
– Uzņēmējdarbības vide
– Tiesu iestāžu reformas
– Mājokļu tirgus– Aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšana
– Regulējuma un uzraudzības stiprināšana
– Banku noregulējuma vai konsolidācijas plāni
Avots:  ERP , pamatojoties uz attiecīgajiem Padomes lēmumiem un sākotnējiem programmu dokumentiem.
18 Ja palīdzību sniedz, izmantojot 
EFSM, uzraudzībā iesaistās arī 
ECB.
19 Saprašanās memorandā 
parasti iekļauj pielikumu, kurā 
nosaka, kādus rādītājus un 
datus valsts regulāri iesniedz.
16 Ievads
17 
Komisija, pamatojoties uz savu pārska ­
tu, pēc konsultēšanās ar Ekonomikas 
un finanšu komiteju pieņem lēmumu 
par turpmākajiem maksājumiem, kā arī 
par to, vai nepieciešams grozīt un/vai 
papildināt programmas nosacījumus, 
lai ņemtu vērā neparedzētus apstākļus, 
piemēram, makroekonomiskās situā ­
cijas izmaiņas, būtiskas datu pārskatī ­
šanas vai politiskos vai institucionālos 
aspektus dalībvalstī. Sākotnējo sapra ­
šanās memorandu iespējams grozīt, 
lai ņemtu vērā šos jaunos apstākļus 
un nodrošinātu korekciju programmas 
īstenošanu.
18 
Ja, pamatojoties uz pārskatu, jāveic 
būtiski nosacījumu grozījumi20, jā­
groza arī Padomes lēmums. Padomes 
lēmuma grozīšanas procedūra ir ļoti 
līdzīga sākotnējam sarunu procesam 
(sk. 8.–10. punktu)21.
Finanšu līdzekļi
Programmu finansēšana
19 
Katrā palīdzības programmā paredzētā 
aizdevuma summa sedz dalībvalsts fi ­
nansējuma iztrūkumu, proti, tās finan ­
siālās vajadzības, līdz tā spēj finansēt 
savus valsts pārvaldes sektora kontus 
(parādi, kuriem tuvojas atmaksas 
termiņš, un jauns budžeta deficīts) vai 
savu ārējo ekonomikas situāciju (mak ­
sājumu bilance) parastos apstākļos.20 
Eurozonas valstu ekonomikas ārējo 
finansēšanu veic, izmantojot Eurosis ­
tēmu22. Tādēļ finansējuma iztrūkums 
euro  zonas valstīs aprobežojas ar to 
valsts pārvaldes vajadzībām. Dalīb ­
valstīs, kas nav eurozonas dalībnieces, 
finansējuma iztrūkums ietver visas 
ārējās finansējuma vajadzības, kas at ­
spoguļotas valsts maksājumu bilancē.
21 
Sarunu par programmu laikā partne ­
ri aprēķina finansējuma iztrūkumu, 
izmantojot makroekonomiskās un 
fiskālās prognozes, kā arī pieņēmumu 
kopumu, piemēram, parāda refinansē ­
šanas likmes23. Programmā paredzētā 
finansējuma galīgais apmērs ir balstīts 
uz šo aprēķinu, taču par to tiek runāts 
arī partneru un dalībvalsts sarunās. 
Pēc tam katrs aizdevējs piešķir daļu no 
programmā paredzētā finansējuma24. 
Var tikt ņemti vērā arī dalībvalsts iekšē ­
jie finansēšanas avoti.
22 
Lai iepazītos ar pārskatu par prog ­
rammu finansējuma būtiskākajiem 
elementiem, katra galvenā aizdevē ­
ja attiecīgo aizdevuma daļu, kā arī 
izmaksātajām finansiālās palīdzības 
summām, sk.  2. attēlu .20 Piemēram, ja tiek veiktas 
izmaiņas budžeta deficīta 
mērķos.
21 Komisija īstenoja 36 oficiālas 
pārskatīšanas procedūras 
attiecībā uz sešām 
revidētajām programmām. No 
tām 16 gadījumos pēc 
pārskatīšanas tika grozīts arī 
attiecīgais Padomes lēmums.
22 Eurosistēma ir eurozonas 
centrālo banku sistēma. Tajā ir 
Eiropas Centrālā banka un 
dalībvalstu centrālās bankas.
23 Kad tuvojas valsts parāda 
atmaksas termiņš, jāveic tā 
refinansēšana, uzņemoties 
jaunu parādu, kas nosedz 
iepriekšējā parāda atmaksu. 
Refinansēšana rada risku, ka 
parāds var tikt refinansēts par 
augstāku procentu likmi, 
tādējādi palielinot procentu 
izdevumus, vai ka aizņēmēja 
valsts nespēs piesaistīt 
pietiekami daudz līdzekļu, lai 
pilnībā atmaksātu iepriekšējo 
parādu.
24 Lai gan tiesiskais regulējums 
paredz iespēju ES vienai 
izsniegt aizdevumus, nesenā 
prakse apliecina, ka palīdzību 
parasti piešķir sadarbībā ar 
SVF un citām starptautiskām 
iestādēm vai valstīm.
17 Ievads 2. attēlsProgrammu finansējums
Avots: ERP; Eiropas Komisijas un SVF sniegtie dati.
… kas izteikts kā procentuālā da/uni013Ca no katras valsts IKP
19 % 40 % 17 % 43 % 46 %Ungārija
20 miljardiLatvija
7,5 miljardiRumānija
20 miljardi 
+ 5,4 miljardi1Īrija
67,5 miljardiPortugāle
78 miljardi
33 %
6,5 miljardi41 %
3,1 miljards25 %
5 miljardi33/uni00A0% (60/uni00A0% kopā ar EFSI)
22,5 (40,2) miljardi33 % (67 %)
26 (52) miljardiFinansējums, par kuru Eiropas Savienība uz/uni0146ēmusies saistībasKopējais programmu /f_inansējums (EUR)
94 %
65 %
100 %
92 %85 %
72 %
92 %
100 %
97 %100 %
100 %
97 %Izmaksājumi
kā procentuālā da/uni013Ca no /f_inansējuma, par ko uz/uni0146emtas saistības 
Portugāle Īrija Rumānija Latvija Ungārija
Maksājumu bilances palīdzība/EFSM EFSF SVF Citi aizdevēji
1 Finansiālā palīdzība piesardzības pasākumu veidā. Citās shēmās nav iek/uni013Cauta. 
18 Ievads
23 
Piecas dalībvalstis izmantoja 95 % no 
finansējuma, par kuru Eiropas Savie ­
nība bija uzņēmusies saistības, turklāt 
13 % no šīs summas līdz 2015. gada 
31. martam jau bija atmaksāti 
(sk.  3. attēlu ).3. attēlsFinansiālā palīdzība – izmaksātās summas un veicamie atmaksājumi
Avots: ERP; Eiropas Komisijas sniegtie dati.
63/uni00A0miljardi/uni00A0EUR
60/uni00A0miljardi/uni00A0EUR5,0 3,5
23,9 23,9
2,9 0,7
22,5 22,5
5,5 1,5Rumānija
Portugāle
Latvija
Īrija
Ungārija70 %
100 %
24 %
100 %
27 %
1    2015./uni00A0gada 31./uni00A0marta dati.Aiz/uni0146emtās
un izmaksātās summasPalīdzība, ko ap/uni0146ēmās 
sniegt Eiropas Savienība Veicamie 
atmaksājumi
pa valstīm1Izmaksājumi
pa valstīm
Kopējā neatmaksātā 
summa 52/uni00A0miljardi/uni00A0EUR
19 Ievads
Līdzekļu aizņemšanās tirgos
24 
Lai nodrošinātu savu daļu no kopējās 
finansiālās palīdzības, Eiropas Savienī ­
ba aizņēmās kapitāla tirgos un aiz ­
deva līdzekļus grūtībās nonākušajām 
dalībvalstīm ar tādiem pašiem nosa ­
cījumiem, proti, tādas pašas summas 
ar tādu pašu kupona procentu likmi 
un termiņu. Līdz 2014. gada beigām 
ES bija veikusi 22 obligāciju emisijas 
ar nominālvērtību 60,1  miljards  EUR. 
Aizņēmumu ES uzdevumā pārvaldīja 
Komisija.
25 
Aizņēmumus parasti veica, emitējot vi ­
dēja termiņa euro parādzīmes (VTEP), – 
tās tiek laistas kapitāla tirgos un tirgo ­
tas Luksemburgas Fondu biržā. VTEP ir 
pilnībā atmaksājamas termiņa beigās, 
un tām ir fiksēta gada procentu likme 
visā to darbības termiņa laikā. Eiropas 
ieguldītāji ir aptuveni 80 % no visiem 
ieguldītājiem, kas iegādājas VTEP .
26 
VTEP parādu apkalpošana ir Eiropas 
Savienības pienākums – tai jānodro­
šina, lai visi maksājumi tiktu veikti 
savlaicīgi, ja aizņēmēja dalībvalsts 
nevar atmaksāt pamatsummu un/vai 
procentu maksājumus.
20
 Revīzijas pieeja
27 
Revīzijas laikā tika pārbaudīts, vai 
Komisijas veiktā finansiālās palīdzības 
programmu pārvaldība bija atbilstīga. 
Pārbaudi veica, cenšoties rast atbildes 
uz šādiem apakšjautājumiem:
i) Vai pieaugošie fiskālie riski tika 
konstatēti savlaicīgi?
ii) Vai procesi bija pietiekami labi 
izstrādāti, lai sniegtu visaptverošu 
ieguldījumu ar programmām sais ­
tīto lēmumu pieņemšanā?
iii) Vai Komisija aizņēmās līdzekļus ar 
labāko pieejamo procentu likmi un 
atbilstīgi labākajai parāda vērtspa ­
pīru emitēšanas praksei?
iv) Vai finansiālās palīdzības program ­
mu galvenie mērķi tika sasniegti?
28 
Revīzija aptvēra Komisijas veikto pār ­
valdību attiecībā uz finansiālo palī ­
dzību, kuru sniedza saskaņā ar mak ­
sājumu bilances mehānismu un EFSM 
un saistībā ar kuru Komisija aizņēmās 
līdzekļus kapitāla tirgos, kā garantiju 
izmantojot ES budžetu. Revīzija attie ­
cās uz finansiālo palīdzību, ko sniedza 
Ungārijai, Latvijai, Rumānijai (pirmās 
divas programmas), kā arī Īrijai un 
Portugālei, liekot uzsvaru uz Komisijas 
uzdevumu šo programmu īstenošanā. 
Palāta pārbaudīja arī Komisijas sadar ­
bību ar tās partneriem (ECB un SVF), 
taču attiecībā uz partneriem revīziju 
neveica.29 
Palāta neveica revīziju attiecībā uz 
lēmumiem, kas pieņemti ES politikas 
līmenī, turklāt revīzijas tvērums tika 
ierobežots vairākos aspektos. Palāta 
neizskatīja hipotētisku scenāriju, proti, 
finansiālās palīdzības nesniegšanu 
vai krīzes atrisināšanas iespējamību, 
izmantojot citus līdzekļus (piemēram, 
valsts parāda kopīgošanu). Palāta 
nevērtēja arī parāda atmaksājamību 
vai aizdevumu atmaksas iespējamību. 
Palāta nevērtēja arī to, vai Padome ir 
noteikusi atbilstošākos budžeta deficī ­
ta mērķus vai strukturālos nosacījumus 
krīzes atrisināšanai. Veicot revīziju 
attiecībā uz Komisijas sadarbību ar 
citiem partneriem, Palāta nevērtēja, vai 
to iesaistīšanās bija pamatota.
30 
Revīzijas kritērijus noteica, pamatojo ­
ties uz šādiem avotiem:
i) regulatīvās prasības (Padomes 
regulas, Padomes lēmumi, sapraša ­
nās memorandi starp Komisiju un 
dalībvalstīm);
ii) Komisijas iekšējie noteikumi un 
procedūras (iekšējās kontroles 
standarti un pamatnostādnes);
iii) laba pārvaldības prakse un vērtē ­
šanas kritēriji, kas noteikti, pamato ­
joties uz SVF programmu vērtēju ­
miem, ex post  novērtējumiem par 
ES maksājumu bilances palīdzību 
trešām valstīm, iepriekšējiem Pa ­
lātas ziņojumiem par makrofinan ­
siālo palīdzību, pamatnostādnēm 
un citām neatkarīgu iestāžu un 
ideju laboratoriju publikācijām un 
akadēmisko pētniecību, kā arī
iv) labākā prakse, kas ierosināta da ­
žādās pamatnostādnēs par valsts 
parāda pārvaldību, ieguldītāju 
attiecībām un parāda vērtspapīru 
emitēšanas pārredzamību.
21 Revīzijas pieeja
31 
Papildu informācija par revīzijas meto ­
dēm sniegta.
32 
Revīzijas pierādījumus vāca, pamatojo ­
ties uz:
i) tādu dokumentu rūpīgu izskatī ­
šanu, kas saistīti ar ES finansiālās 
palīdzības programmām (program ­
mu dokumenti, Komisijas iekšējās 
analīzes dokumenti, izklājlapas 
formāta prognozes, citu organizā ­
ciju vērtējumi un pētījumi);
ii) intervijām ar Komisijas Ekonomikas 
un finanšu lietu ģenerāldirektorāta 
darbiniekiem;
iii) intervijām ar dalībvalstu iestāžu, 
piemēram, finanšu ministriju, cen ­
trālo banku, programmu koordinē ­
šanas iestāžu un nozaru ministriju, 
darbiniekiem;
iv) programmu nosacījumu rezultā ­
tu pārskata analīzi25, ko veica, lai 
nosacījumus klasificētu pēc veida 
un atbilstības, kā arī
v) intervijām ar SVF un ECB 
darbiniekiem.25 Izlasē bija iekļauti 360 unikāli 
nosacījumi.
22
 I daļa 
Komisija nebija sagatavojusies tāda 
apmēra krīzei
Komisija par zemu 
novērtēja fiskālo 
nelīdzsvarotību 
pirmskrīzes laikā
33 
Brīdinājumu sniegšana Padomei par 
arvien pieaugošu fiskālo nelīdzsva ­
rotību dalībvalstīs nenoliedzami ir 
viens no Komisijas būtiskākajiem 
uzdevumiem ekonomikas un finanšu 
jomā. Jau pirms krīzes tika izveidota 
uzraudzības sistēma fiskālās situācijas 
uzraudzībai dalībvalstīs26.
34 
Lai gan finansiālās palīdzības prog ­
rammu makroekonomiskie mērķi bija 
tālredzīgāki par fiskālajām korekcijām, 
visās piecās programmās budžeta 
atbalsts27 izrādījās galvenais palīdzības 
izmantošanas mērķis. Šajā saistībā 
rodas jautājums, vai pieaugošie fiskālie 
riski tika savlaicīgi konstatēti un vai par 
tiem tika brīdināts atbilstīgi uzraudzī ­
bas procedūrām.
Komisija novērtēja valstu 
budžetus kā stabilākus nekā 
tie faktiski bija
35 
Ir divi galvenie fiskālo rādītāju veidi. 
Pirmais ir faktiskā budžeta bilance jeb 
starpība starp valsts ienākumiem un 
izdevumiem. Taču šī bilance ir jutīga 
pret īslaicīgiem faktoriem, piemēram, ekonomikas izaugsmi, aktīvu cenām 
un vienreizējiem fiskāliem pasāku ­
miem. Otrais veids ir citi fiskālie rādītāji 
(piemēram, cikliski koriģēta bilance, 
strukturālā bilance), kuru uzdevums ir 
koriģēt šos īslaicīgos faktorus un tādē ­
jādi nodrošināt precīzāku priekšstatu 
par fiskālo stāvokli valstī. Šos rādītā ­
jus nav iespējams novērot tieši – tos 
iegūst, veicot sarežģītus aprēķinus.
36 
Pirmskrīzes periodā faktiskā budžeta 
bilance kopumā tika pareizi aplēsta ne 
vēlāk kā attiecīgā gada beigās. Tomēr 
Komisija savās budžeta deficīta prog ­
nozēs nebija paredzējusi Īrijas, Latvi ­
jas, Portugāles un Rumānijas augsto 
budžeta deficītu 2008. gadā. Piemē ­
ram, runājot par Īriju 2008. gada martā, 
Komisija apgalvoja, ka ar 2008. gada 
budžeta prognozēm saistītie riski 
kopumā ir neitrāli28. Taču 2008. gada 
beigās faktiskā budžeta bilance bija 
par 7,2 procentpunktiem no IKP zemā ­
ka nekā prognozēts.
37 
Komisija savos cikliski koriģētas bilan ­
ces aprēķinos 2005.–2008. gadā siste ­
mātiski pārvērtēja dalībvalstu publisko 
finanšu stabilitāti29. Šo kļūdu galveno ­
kārt radīja prognozētā iespējamā IKP 
pieauguma rādītāja izmaiņas. Visās 
piecās valstīs bija vērojams ekonomi ­
kas uzplaukums, taču, kā var secināt 
pēc notikušā, Komisijas sākotnējās 
aplēses par ekonomikas pārkaršanu 
bija mērenākas nekā patiesībā.26 To paredzēja preventīvā daļa 
Stabilitātes un izaugsmes 
paktā, ko noteica ar Padomes 
1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) 
Nr. 1466/97 par budžeta 
stāvokļa uzraudzības un 
ekonomikas politikas 
uzraudzības un koordinācijas 
stiprināšanu (OV L 209, 
2.8.1997., 1. lpp.). Uzraudzības 
sistēmas reformu pēdējo reizi 
veica 2005. gadā ar Padomes 
Regulu (EK) Nr. 1055/2005, ar 
ko groza Regulu (EK) 
Nr. 1466/97 (OV L 174, 7.7.2005., 
1. lpp.).
27 Pieaugoša fiskālā deficīta 
finansēšana un valsts parāda 
atmaksa.
28 Eiropas Komisija, Ireland – 
Macro fiscal assessment – an 
analysis of the December 2007 
update of the stability 
programme  [“Īrija: 
makrofiskālais novērtējums – 
2007. gada decembrī veiktā 
stabilitātes programmas 
precizējuma analīze”], 36. lpp.
29 Salīdziniet pirmo prognozi, kas 
sagatavota pēc gada beigām 
(proti, pavasara prognozi), ar 
jaunāko prognozi (proti, 
2013. gada oktobra prognozi).
23
I daļa. Komisija nebija sagatavojusies tāda apmēra krīzei
38 
Ekonomikas pārkaršanas līmeņa prog ­
noze (pozitīvās starpības starp poten ­
ciālo un faktisko ražošanas apjomu 
lielums30) bija atbilstīga tautsaimniecī ­
bas kopējās ražošanas jaudas ievēro ­
jamajam rādītāju lielam pieaugumam. 
Tomēr šo pieaugumu radīja mājokļu 
tirgus uzplaukums, un ieguldījumiem 
mājokļos nav tāda pati ietekme uz 
ekonomikas potenciāla palielināšanu 
kā citiem produktīvākiem ieguldījumu 
veidiem.
39 
Komisija bija pievērsusi pastiprinātu 
uzmanību ražošanas apjoma starpī ­
bas novērtēšanai reālajā ekonomikā, 
neņemot vērā nozaru, piemēram, 
finanšu vai būvniecības nozaru, radīto 
nelīdzsvarotību. Taču krīzes laikā kļuva 
skaidrs, ka ar inflācijas un ražošanas 
apjoma uzraudzību nepietiek, lai no ­
drošinātu makroekonomisko stabilitāti 
un ilgtspējīgu budžeta bilanci. Kopš tā 
laika uzraudzības sistēma ir ievērojami 
uzlabota, lai vairāk ņemtu vērā finanšu 
nozares un makroekonomiskos riskus.
40 
Pēc notikušā Komisija konstatēja, ka 
vairākās nozarēs bija vērojams straujš 
uzplaukums; piemēram, Īrijā, Latvijā 
un Rumānijā tika novērots būvniecības 
nozares uzplaukums un visās piecās 
valstīs – privātās kreditēšanas nozares 
uzplaukums. Taču algoritms, ko izman ­
toja, lai aprēķinātu starpību starp fak ­
tisko un potenciālo ražošanas apjomu, 
neļāva ņemt vērā šādu nelīdzsvarotību.Netika pietiekami augstu 
novērtēti iespējamie fiskālie 
riski
41 
Saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes 
paktu dalībvalstīm savās stabilitātes 
un konverģences programmās jāsniedz 
ziņojums par jaunākajām norisēm un 
prognozēm fiskālajā jomā. Šīs prog ­
rammas novērtē Komisija – tā pārbau ­
da IKP un valsts budžeta prognožu 
ticamību.
42 
Viens būtisks trūkums Komisijas novēr ­
tējumos laikposmā līdz 2009. gadam 
bija tas, ka netika ziņots par valsts 
sektora iespējamo saistību pieaugu ­
mu31. Netika noteikti fiskālie riski, kas 
saistīti ar finanšu stabilitāti, valsts uz ­
ņēmumiem vai citām valsts garantijām 
(piemēram, publiskā un privātā sektora 
partnerībām).
43 
Komisija, veicot uzraudzību, pienācīgi 
nenovērtēja lielas ārvalstu finanšu 
ieplūdes ietekmi, jo īpaši aizdevumu 
veidā, kas veicināja būvniecības un 
pieprasījuma uzplaukumu un kas varē ­
ja sagraut banku nozari tam sekojošajā 
saimnieciskās darbības lejupslīdes pos ­
mā. Pirms Komisija neveica dalībvalstu 
finansiālās palīdzības pieprasījumu 
analīzi, tā neņēma vērā šo sakarību.30 Pozitīva starpība starp faktisko 
un potenciālo ražošanas 
apjomu ir summa, par kādu 
faktiskais ražošanas apjoms 
ekonomikā pārsniedz 
potenciālo ražošanas apjomu.
31 Piemēram, valsts pensiju 
radītās ilgtermiņa saistības vai 
ievērojami fiskālie izdevumi 
nākotnē, kas nepieciešami, lai 
īstenotu glābšanas 
pasākumus. Izņemot valsts 
pensiju saistības, Komisija 
neziņoja par citām 
iespējamajām saistībām.
24
I daļa. Komisija nebija sagatavojusies tāda apmēra krīzei
44 
Komisijas novērtējumos netika ap ­
svērts arī budžeta līdzsvarotības 
jutīgums uz valsts parādam piemēroto 
procentu likmju pēkšņu pieaugumu vai 
tikpat straujām ekonomikas izaugsmes 
vai valūtas kursu svārstībām. Taču arī 
šie riski ir atzīti vai attiecībā uz tiem 
izteikti brīdinājumi dažādos pētījumos, 
kas publicēti pirms krīzes32.
Tādējādi Komisija nebija 
gatava programmu 
pārvaldībai
45 
Laikposmā līdz 2008. gadam mak ­
sājumu bilances mehānisms pēdējo 
reizi tika izmantots 1993. gadā33. 
Līdz 2008. gadam bija zudusi 
20. gs. 90. gadu pirmajā pusē uzkrātā 
pieredze. Tādējādi finansiālās palīdzī ­
bas sniegšana valstīm būtībā Komisijai 
bija jauns uzdevums.
46 
Tā kā Komisija bija par zemu novēr ­
tējusi fiskālo nelīdzsvarotību un tās 
ietekmi dalībvalstīs, tā nebija gatava 
programmu pārvaldības uzdevumam. 
Jo īpaši sākotnējās programmas bija 
jāsagatavo ārkārtēja laika trūkuma 
ap stākļos. Piemēram, pirmās program ­
mas priekšlikums (Ungārija) bija jāsa ­
gatavo tikai dažu dienu laikā. Komisijas 
iekšējā pieredze finansiālās palīdzības 
programmu izstrādes un pārvaldības 
jomā bija ļoti maza, un šādu pieredzi 
nebija iespējams iegūt tik īsā laikā.47 
Sākotnējā posmā SVF darba grupas 
palīdzēja Komisijai sagatavot program ­
mas analīzes daļas. Arī Komisijas iz ­
mantotā prakse tika izstrādāta, pama ­
tojoties uz SVF praksi (sk. 109. punktu).32 Sk., piemēram, publikāciju 
“Fiscal Policies and Financial 
Markets”  [“Fiskālā politika un 
finanšu tirgi”], ECB ikmēneša 
biļetens, 02.2006., 71. lpp.
33 Padomes 1993. gada 
18. janvāra Lēmums 93/67/EEK 
par Kopienas aizdevumu 
Itālijas Republikai (OV L 22, 
30.1.1993., 121. lpp.).
25
 II daļa 
Procesi kopumā bija vāji
48 
Tiesību akti paredz, ka Eiropas Komisija 
veic finansiālās palīdzības operatīvo 
pārvaldību. Liela daļa no šā darba 
ir saistīta ar būtiskāko programmas 
lēmumu pieņemšanu par palīdzības 
sākotnējo piešķiršanu un programmas 
turpināšanu (katru reizi veicot pārska ­
tīšanu). Lai pieņemtu lēmumus, tiek 
īstenota virkne pasākumu un koordinē ­
šana ar Padomi un citiem partneriem 
(sk.  4. attēlu ).
49 
Palāta programmu pārvaldības proce ­
su analīzi iedalīja trīs turpmāk minēta ­
jās daļās.
i) Komisijas, jo īpaši Ekonomikas un 
finanšu lietu ģenerāldirektorāta, 
īstenotie procesi, – vai Komisija 
pastāvīgi kontrolēja programmu 
izstrādi?
ii) Process, kas ietver informācijas 
sniegšanu Padomei un atbildī ­
gajam komisāram, – vai Padome 
un atbildīgais komisārs saņēma 
kvalitatīvus dokumentus?
iii) Process, kas ietver sadarbību ar ci ­
tiem partneriem, – vai sadarbība ar 
citiem partneriem bija veiksmīga?
26
II daļa. Procesi kopumā bija vāji4. attēlsAr programmām saistītie lēmumi
Sarunas par
programmuPirmā
pārskatīšanaOtrā
pārskatīšanan-tā
pārskatīšana
Kādi lēmumi tiek pie/uni0146emti?
Komisijas lēmums Padomes lēmums/one.superior
Kopējā summa un termi/uni0146š
Budžeta de/f_icīta mēr/uni0137iStrukturālo reformu vispārīgievirzieniBProgrammas īstenošanas gra/f_iks
Parasti Komisijas vārdā pie/uni0146em priekšsēdētāja vietnieks 
1 Īrijas un Portugāles programmu gadījumā vispārīgos programmu parametrus noteica Padome un EFSI valde,
proti, Eurogrupa. EFSI lēmumu pie/uni0146emšanas process ir noš/uni0137irts no ES lēmumu pie/uni0146emšanas procesa. A
Katrā pārskatīšanā nav jāpie/uni0146em visi 
lēmumi. Piemēram, ja nav jāveic izmai/uni0146as attiecībā uz palīdzības vispārīgajiem parametriem, Padomes lēmumu nav jāgroza. 
iek/uni013Cauj saprašanās memorandā, ko paraksta dalībvalsts un Eiropas KomisijaLēmumi par programmas 
turpināšanuLēmumi par programmas 
turpināšanuLēmumi par palīdzības 
pieš/uni0137iršanu
Maksājuma 
veikšanaSīki izstrādāta 
reformu plāna 
izstrādeVispārīgu 
programmas 
parametru 
noteikšanaKatra lēmuma 
pie/uni0146emšana 
ietver trīs 
atseviš/uni0137as 
darbības
27
II daļa. Procesi kopumā bija vāji4. attēls
Avots: ER P.Notikumu secība C
+
+
231
Revīzijas jomas
1. Procesi Ekonomikas un /f_inanšu lietu 
/uni0123enerāldirektorātā
2. Padomei un atbildīgajam komisāram 
sniegtā informācija
3. Sadarbība ar pārējiem partneriem
2 EFK – Ekonomikas un /f_inanšu komiteja
EDG – Eurogrupas darba grupa
SM – saprašanās memorandsApspriedes Ekonomikas un /f_inanšu komitejā, kā arī
Eurogrupas darba grupā 
Ja to pieprasa dalībvalstsMaksājumu veic, ja dalībvalsts 
parakstījusi jaunu SMProgrammas dokumenti
MaksājumsKomisijas 
lēmumsSM
parakstīšanaPadomes 
lēmumsKomisāru
kolē/uni0123ijas
lēmumsKomisijas veikta iekšējā pārbaudeJa pie/uni0146em jaunu 
programmu vai ja 
jāgroza Padomes 
nosacījumiJa jāveic reformu 
plāna izmai/uni0146as
Padomes 
lēmuma 
projektsSM projektsPaskaidrojums 
vai 
pārskatīšanas 
zi/uni0146ojumsPadomes 
nostāja
Organizē vienlaikus ar SVF 
un ECB darbiniekiemNosaka sarunu grupas 
pilnvaras
Sarunu vai 
pārskatīšanas 
apmeklējumsPolitikas 
norādījumi
Citi partneri
Sadarbība ar pārējiem partneriem, lai saska/uni0146otu nostāju
nolūkā panākt kopīgu vienošanosEFK un EDG priekšsēdētājs Komisārs 
precizēšanasarunu pilnvaruPadomes vai Eurogrupas pazi/uni0146ojums jaunas 
programmas vai svarīgu grozījumu gadījumā
EFK un EDG apspriede2
EFK un EDG priekšsēdētāja norādījumiAtkarībā no nozīmīguma var tikt izmantoti dažādi veidi:
28
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
Komisijas īstenotie 
procesi ne vienmēr 
ietvēra pietiekamas 
pārbaudes un 
līdzsvarošanas 
mehānismus
50 
Komisijas īstenotajiem procesiem 
jānodrošina, ka, veicot pietiekamas 
pārbaudes un līdzsvarošanas pasāku ­
mus, sākotnējā programmas struktūra 
un visi programmas precizējumi atbilst 
šādiem kritērijiem:
i) vispusība – jāņem vērā būtiskā 
informācija, proti, gan informācija, 
kas attiecas uz dalībvalsti, gan arī 
informācija, kas iegūta ekonomikas 
pētījumos;
ii) konsekvence – programmas dažā ­
dajiem elementiem jābūt savstar ­
pēji konsekventiem, un pretrunām 
starp dažādajiem programmas 
mērķiem jābūt minimālām;
iii) dokumentēšana – pienācīgi jādo ­
kumentē pamatojums lēmumiem, 
kas pieņemti attiecībā uz dažā ­
diem programmas elementiem34;
iv) atbilstība – saprašanās memoran ­
dam jāatbilst Padomes lēmumiem;
v) vienlīdzīga attieksme – tā kā prog ­
rammu nosacījumus galvenokārt 
izstrādā Komisijas programmu 
darba grupas, dažādo darba grupu 
pieejai valstīm jābūt konsekventai, 
piemērojot līdzīgus nosacījumus 
līdzīgos apstākļos35.
51 
Programmu darba grupu darbs jāpār ­
bauda un jāvērtē, lai nodrošinātu, ka 
darba grupas ievēro minētos kritērijus.Komisija lielākoties 
rūpīgi vāca nepieciešamo 
informāciju uzraudzības 
veikšanai
Komisija pārmērīgi paļāvās 
uz iekšējo zinātību, kā arī 
uz sadarbību ar vairākām 
iestādēm dalībvalstīs
52 
Komisija paļāvās uz iekšējo zinātību, 
kas bija pieejama Ekonomikas un 
finanšu lietu ģenerāldirektorātā. Laika 
gaitā tā arvien biežāk konsultējās ar 
ekspertiem citos ģenerāldirektorātos. 
Šie citi eksperti sniedza ierobežotu 
ieguldījumu sākotnējo programmu sa ­
gatavošanā, galvenokārt departamen ­
tu (dienestu) savstarpējo konsultāciju 
veidā. Šie eksperti aktīvāk piedalījās 
divu eurozonas valstu programmu 
izstrādē. Plašāka ekspertu loka iesaiste 
nodrošināja valstu problēmu padziļinā ­
tu analīzi, jo īpaši strukturālo reformu 
jomā. Komisijas cilvēkresursu politika 
arī nepieļāva ārējās zinātības plašāku 
izmantošanu īpašos, šauras specifikā ­
cijas jautājumos, kas ir ierasta prakse 
SVF.34 Komisijas iekšējās kontroles 
standarti nr. 8 un nr. 11.
35 Vairāki pētījumi apliecina, ka 
šāds risks patiešām pastāv. 
Piemēram, attiecīgo 
akadēmisko pētījumu pārskats 
sniegts Hakan Gunaydin  
publikācijā Compliance with 
the IMF conditions: [“Atbilstība 
SVF nosacījumiem:] Selection 
Bias and Conditions on Social 
Policy  [izvēles neobjektivitāte 
un nosacījumi par sociālo 
politiku”], kas sagatavota The 
Political Economy of 
International Organizations  
(PEIO ) ikgadējai konferencei, 
2014. gads. Arī SVF 
Neatkarīgais novērtēšanas 
birojs ir sniedzis pārskatu par 
nevienlīdzīgu attieksmi, ko tas 
konstatējis savos 
novērtējumos. Lai iegūtu 
plašāku informāciju, 
sk. Neatkarīgā novērtēšanas 
biroja publikāciju Recurring 
Issues from a Decade of 
Evaluation Lessons for the IMF  
[“Problēmjautājumi, kas 
atkārtojas, – desmit gadu laikā 
gūtā pieredze, veicot SVF 
novērtējumus”], 2014. gads.
29
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
53 
Komisijas un citu partneru regulārie 
dalībvalstu apmeklējumi bija galvenā 
iespēja iegūt nepieciešamo informā ­
ciju uzraudzības veikšanai. Sarunu 
un pārskatīšanas apmeklējumu laikā 
Komisija apspriedās ar pārstāvjiem no 
vairākām ministrijām, citām valdības 
struktūrvienībām un nozīmīgākajām 
neatkarīgajām iestādēm (piemēram, 
centrālajām bankām, fiskālajām pado ­
mēm un augstākajām revīzijas iestā ­
dēm). Komisija tikās arī ar pārstāvjiem 
no citām struktūrām, tostarp darba de ­
vēju apvienībām un arodbiedrībām, kā 
arī ar opozīcijas politiskajām partijām. 
Trijās no piecām valstīm36 Komisijai bija 
pastāvīgais pārstāvis. Visi minētie pa ­
sākumi nodrošināja Komisijas informē ­
tību un ļāva tai noteikt reformas, kas 
iekļaujamas programmās.
Komisija vāca daudzveidīgu 
informāciju
54 
Papildus informācijai, ko vāca valstu 
apmeklējumu laikā, katrā saprašanās 
memorandā tika paredzēti uzraudzības 
ziņojumi, kas attiecīgajai valstij bija 
jāsniedz Komisijai. Šajos ziņojumos ie ­
kļaujamā informācija bija ļoti plaša un 
attiecās uz daudzām jomām. Komisija 
visās programmās pieprasīja līdzīgu in ­
formāciju uzraudzības veikšanai. Taču 
dažos gadījumos būtiska informācija 
netika pieprasīta vai arī iegūtā būtiskā 
informācija bija ierobežota.Programmu prognozes 
nodrošina iespēju veikt 
plašas pārbaudes par 
konsekvenci programmu 
struktūrā, taču ietver arī 
daudzus brīdinājuma 
signālus, kuri netiek 
pārbaudīti
55 
Efektīvai prognozēšanai ir ļoti būtiska 
nozīme, lai nodrošinātu programmas 
konsekvenci. Taču ne vienmēr progno ­
zes pilnībā atbilst faktiskajai situācijai, 
jo tās ietver daudzus neprognozēja ­
mus faktorus, kurus nav iespējams 
precīzi noteikt. Palāta vērtēja to, cik 
kvalitatīvi bija prognozēšanas procesi 
un rīki, ko Komisija izmantoja saistībā 
ar programmām, nevis pievērsa uzma ­
nību prognožu precizitātei. Būtībā Ko ­
misija sagatavo divas atšķirīgas, tomēr 
cieši saistītas prognozes (sk.  5. attēlu ), 
un tās ir:
i) programmas prognoze (ietver 
makroekonomisko un budžeta 
deficīta prognozi) un
ii) finansējuma iztrūkuma aplēse.36 Īrija, Latvija un Portugāle.
30
II daļa. Procesi kopumā bija vāji5. attēlsSaikne starp programmas prognozi un finansējuma iztrūkuma aplēsi
Avots: ER P.Tekošais konts
Apzīmējums:Ja tā ir da/uni013Ca 
no prognozesSedz visas /f_inansējuma vajadzības ekonomikā. Tikai valstīm, kuras nav eurozonas dalībnieces
Finansējuma vajadzības 
saistībā ar /f_inanšu nozares 
glābšanuVienreizēji izdevumi saistībā 
ar /f_inanšu nozares glābšanuUz naudas plūsmu 
balstīts valsts budžeta 
de/f_icītsUz uzkrājumiem 
balstīts valsts 
budžeta de/f_icītsKopējā valsts parādaneto 
atmaksājumiĀrējā valsts 
parāda neto 
atmaksājumiCiti maksājumu bilances konti
Saistītas ar vairākām 
uzskaites identitātēmĀrējā /f_inansējuma
iztrūkuma aplēseMakroekonomiskā prognoze
Saikne starp diviem cieši saistītiem mainīgiem lielumiem
Piezīme. Norādītas tikai būtiskākās saiknes.Uzskaites identitāteValsts pārvaldes sektora 
/f_inansējuma iztrūkuma 
aplēseBudžeta de/f_icīta prognozeProgrammas prognoze Finansējuma iztrūkuma aplēse 
31
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
Ir grūti vērtēt programmu 
prognožu izstrādi
56 
Prognozes var izstrādāt, izmantojot da ­
žādas metodes, – sākot no vienkāršiem 
spriedumiem līdz pat plaša mēroga 
kalibrētiem vai ekonometriskiem prog ­
nozēšanas modeļiem, kas ietver daudz 
uzvedības vienādojumu un vienādību.
57 
Komisijas izmantotajā rīkā programmu 
un budžeta deficīta prognožu izstrā ­
dei galvenokārt ir uzskaites identitāšu 
kopums, kura mērķis ir nodrošināt 
makroekonomisko vai budžeta kop ­
summu atbilstību to komponentu 
prognozēm. Komponentus izstrādā, 
izmantojot nevis prognozēšanas rīku, 
bet gan spriedumu metodi vai reizēm 
arī citu kvantitatīvu rīku kopumu. 
Komisija neizmanto teorētisko vai em ­
pīrisko prognozēšanas modeli.Prognozēšanas izklājlapas ir 
sarežģīts rīks, kas apgrūtina 
kvalitātes kontroli
58 
Katras pārskatīšanas laikā prognozes 
parasti sagatavoja vairākās izklājlapu 
datnēs. Revīzijas laikā bija apgrūtināta 
piekļuve visām attiecīgajām datnēm. 
Šāda situācija radās tāpēc, ka vairā ­
kās izklājlapās iekļauts ārkārtīgi liels 
un sarežģīts datu37 kopums, kas nav 
pārskatāms un izsekojams. Turklāt, tā 
kā lēmumi tika pieņemti ārkārtīgi sa ­
springtos apstākļos, visu prognozēša ­
nas datu sistemātiska un viegli pieeja ­
ma uzglabāšana nebija prioritāte.
59 
Izklājlapu datnēs tika apkopota infor ­
mācija, kas sagatavota, neizmantojot 
rīku. Datus parasti ieguva no dažādiem 
avotiem, un prognozes bija atkarīgas 
no spriedumiem, ko izdarīja dažādi 
prognozētāji gan Komisijā, gan arī pā ­
rējo partneru iestādēs un valstu iestā ­
dēs (sk.  6. attēlu ). Neviendabīgie dati, 
kā arī dažādu spriedumu izmantošana 
ir parasta prakse makroekonomiskajā 
prognozēšanā, turklāt dažādu datu un 
spriedumu pielietojumam prognozēša ­
nas procesā ir pamatoti iemesli. Tomēr 
pastāv arī zināmi riski, tostarp risks, 
ka jauna pieņēmuma ietekme netiks 
pienācīgi atspoguļota visās prognozēs 
vai ka jauni pieņēmumi nebūs pienācī ­
gi pamatoti.37 Prognozi sagatavo divās līdz 
četrās galvenajās datnēs, kurās 
ietilpst desmitiem izklājlapu. 
Šīs galvenās prognožu datnes 
savā starpā ir saistītas ar 
daudzām formulām, un dati 
un aprēķini tajās tiek iegūti no 
citām datnēm, kuras ne 
vienmēr bija saglabātas vienā 
un tajā pašā vietā. Tas 
ievērojami palielina risku, ka 
prognozes atjaunināšanā tiek 
izmantoti nekonsekventi 
aprēķini vai dati, un tas 
programmas kontekstā var 
notikt katru dienu. Pieņēmumi 
galvenajās prognožu datnēs ir 
izkliedēti izklājlapās, un ir 
vajadzīga ievērojama piepūle, 
lai gūtu skaidru kopskatu par 
piemēroto spriedumu. 
Papildus tam darbinieki 
izmanto apakšmodeļus, kuri 
tiek glabāti ārpus izklājlapām.
32
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
60 
Lai pārvaldītu šādus riskus, progno ­
zēšanas procesa vairākos posmos tika 
veikta prognozēšanas rezultātu kvali ­
tātes kontrole. Vairākas atbilstības pār ­
baudes38 ir integrētas izklājlapās. Prog ­
nozētāji, kuri bija atbildīgi attiecīgi par 
prognožu fiskālo un makro  ekonomisko 
daļu, savstarpēji apsprieda rezultātus 
un nepieciešamības gadījumā izdarīja 
papildu spriedumus, lai nodrošinātu 
prognožu saskaņotību39.61 
Taču būtībā prognozētāju darba 
kvalitātes kontrole notika saskaņoša ­
nas veidā, programmu darba grupām 
neiedziļinoties prognozēšanas proce ­
sā. Izklājlapu pieeja, kā arī dokumentu 
trūkums apgrūtināja prognozēšanā 
izmantoto pieņēmumu un netiešo pa ­
rametru ticamību. Partneru savstarpē ­
jās apspriedes bija vienīgais kontroles 
posms, kurā tika pārbaudīta pieņēmu ­
mu un netiešo parametru ticamība.6. attēlsMakroekonomisko un budžeta deficīta prognožu izstrāde īsumā
Avots: ER P.
Finanšu ministrija
Statistikas birojsVēsturiskie ﬁskālie dati
Eurostat
Statistikas birojsVēsturiskie makroekonomiskie dati
Vērtējums par  budžeta 
prognoziJauni ﬁskālie pasākumi
Finanšu ministrijaMakroekonomiskās 
prognozes ietekme uz 
budžetuBudžeta ietekme uz 
makroekonomisko 
prognozi
Vērtējums par
makroekonomiskajiem 
mainīgajiem lielumiemBudžeta deﬁcīta prognozeMakroekonomiskā 
prognoze
38 Piemēram, uzskaites identitāte 
vai arī uz koeficientu balstītas 
ticamības pārbaudes.
39 Komisija 2013. gada rudenī 
ieviesa jaunu rīku skaitlisko un 
ekonomisko neatbilstību 
automātiskai atklāšanai, taču 
programmu prognožu 
izstrādei šo rīku neizmantoja.
33
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
62 
Arī prognozēšanas dokumentu ana ­
līzes laikā tika atklāti kļūdu piemēri 
un nekonsekvence, kaut arī bija 
veiktas konsekvences pārbaudes 
(sk.  1. izcēlumu ).
Grūtības fiskālo multiplikatoru 
ticamības novērtēšanā
63 
Fiskālos mainīgos lielumus izklājlapās 
uzskaitīja kā prognozējamos ienāku ­
mus vai izdevumus, kas palielinājās vai 
samazinājās atbilstīgi jebkura jauna fis ­
kālā pasākuma radītajai neto ietekmei 
uz budžetu gada laikā. Izklājlapās neti ­
ka precīzi noteikta vai uzskaitīta jaunu 
pasākumu ietekme uz ekonomiku un 
to domino efekts uz valsts budžetu. Tā 
vietā prognozētajā papildu ietekmē uz 
budžetu jau tika ņemts vērā domino 
efekts.64 
Tika izmantotas prognozes par neto 
ietekmi uz budžetu, kas bija iekļautas 
prognozēs, ko sagatavoja valstu iestā ­
des iekšējām vajadzībām plānošanas 
procedūru laikā. Dalībvalstu iestādes 
apsprieda savas prognozes ar partneru 
darbiniekiem, lai tās varētu pārskatīt 
pirms oficiālās apstiprināšanas un 
iekļaut programmu prognozēs.Piemēri kļūdām un nekonsekvencei prognozēs
i) Privātajam patēriņam piemērotais PVN nebija saskaņots pozīcijās “valsts ieņēmumi” un “privātā sektora 
maksājumi”, radot atšķirību par 0,7 % IKP vienā gadā.
ii) Manuāli veikto formulas korekciju dēļ darbaspēkam piemēroto tiešo nodokļu summa nebija saskaņota 
valsts sektorā un mājsaimniecību sektorā. Atšķirība pārsniedza 0,5 % no IKP .
iii) Nodokļu pasākums, ko piemēro no gada vidus, prognozē tika attiecināts uz visu gadu. Attiecīgo deficīta 
prognozi izmantoja programmas dokumentā, lai pamatotu lēmumu maksājuma veikšanai, un 2009. gada 
jūnijā paziņoja Ekonomikas un finanšu komitejai.
iv) Nosakot īpašuma cenu ietekmi, netika piemērots vienāds koeficients viena cenu indeksa aprēķināšanai, 
ko izmantoja dažādās prognozēs par vienu gadu.1. izcēlums
34
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
65 
Dažādu fiskālo pasākumu ietekme uz 
reālo ekonomiku tika uzskaitīta netieši, 
neizmantojot izklājlapas un veicot 
vairākas nesaskaņotas procedūras. 
Izmantotās izklājlapas nenodrošināja 
iespēju noskaidrot konkrētu pieņē ­
mumu avotus vai to pamatojumus. 
Arī valstu darba grupu rīcībā nebija 
pamatotas informācijas par modeļiem, 
ko izmantoja valstu iestādes, nosakot 
parametrus, lai novērtētu dažādu fis ­
kālo pasākumu ietekmi uz ekonomiku. 
Trūka pārredzamības un zināšanu par 
fiskālo multiplikatoru netiešo vērtību40. 
Komisija tikai 2013. gadā aplēsa netie ­
šos multiplikatorus.
66 
Neto ietekmes uz budžetu rādītāji tika 
pārbaudīti vienīgi spriedumu ticamī ­
bas novērtējuma laikā, ko veica part ­
neru darbinieki. Lai gan, izmantojot šo 
pieeju, ir liela iespējamība konstatēt 
ievērojami pārspīlētas vai par zemu 
novērtētas prognozes, tā mazākā mērā 
ļauj noteikt salīdzinoši nelielas kļūdas, 
kuras kopā tomēr var radīt būtisku 
ietekmi.
67 
Programmu darba grupas dokumen ­
tēja daļu informācijas, taču darīja to 
atšķirīgā pakāpē, jo nebija noteikta 
oficiāla prasība veikt šādu dokumen ­
tēšanu. Ņemot to vērā, Palāta neva ­
rēja noteikt un pārskatīt izmantotos 
pieņēmumus un parametru vērtības. 
Ja izrādījās, ka prognoze bija nepareiza 
(piemēram, ja prognozē bija nepie ­
tiekami novērtēta valsts izdevumu 
samazinājuma negatīvā ietekme uz IKP 
pieaugumu), nebija iespējams vai bija 
ārkārtīgi grūti noteikt kļūdas avotu.Finansējuma iztrūkuma aplēses 
bija nepilnīgas un neprecīzas
68 
Finansējuma iztrūkuma prognozei ir 
ārkārtīgi būtiska nozīme sarunu pos ­
mā, jo šajā posmā tiek noteikts finan ­
siālās palīdzības apmērs, kas parasti 
nemainās. Ja programmas īstenošanas 
laikā rodas papildu finansējuma vaja ­
dzības, tās iekļauj finansējuma kopējā 
apjomā. Atšķirībā no programmu 
prognožu sagatavošanas, finansējuma 
iztrūkuma prognozēšana Komisijai bija 
jauns uzdevums.
69 
Eurozonas valstu finansējuma iztrū ­
kums atbilst vienīgi to valsts pārval ­
des vajadzībām. Dalībvalstīs, kas nav 
eurozonas dalībnieces, finansiālajai 
palīdzībai jāsedz visas ārējā finansē ­
juma vajadzības, kas norādītas valsts 
maksājumu bilancē. Komisija savus 
lēmumus par palīdzības sniegšanu 
vienmēr pamatoja, iesniedzot Pado ­
mei finansējuma iztrūkuma sākotnējo 
aplēsi. Tās pamataprēķini tika veikti 
izklājlapās. Taču dokumentu trūkums 
ievērojami ierobežoja caurskatīšanas 
iespējas. Komisija pēc pieprasījuma 
varēja uzrādīt tikai dokumentu pro ­
jektus41, kas atšķīrās no to galīgajām 
redakcijām, ko iesniedza Padomei, 
turklāt tā nespēja sniegt informāciju 
par aplēses būtiskiem aspektiem42 vai 
nodrošināt saistītās datnes43.40 Fiskālais multiplikators mēra 
dažādu fiskālās konsolidācijas 
pasākumu ietekmes apmēru 
uz galvenajiem 
makroekonomiskajiem 
(patēriņš, ražošanas apjoms) 
un fiskālajiem (budžeta 
deficīts) mainīgajiem 
lielumiem.
41 Latvijas un Rumānijas 
programmas.
42 Īrijas programma.
43 Ungārijas un Portugāles 
programmas.
35
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
70 
Palātas veiktās provizorisko dokumen ­
tu pārbaudes laikā tika konstatētas 
nozīmīgas prognozēšanas kļūdas, pie ­
mēram, dažu mainīgo lielumu divkārša 
uzskaite, nepareizu ārējo rezervju sum ­
mu uzskaite, kā arī nepamatoti augsti 
pieņēmumi attiecībā uz parādu refi ­
nansēšanas likmēm. Dažās izklāj  lapās 
konstatētās kļūdas bija būtiskas44, un 
tās nebija atklātas iekšējās pārbau ­
des laikā. Nevar apgalvot, ka atklātās 
kļūdas varēja būt iemesls finansiālās 
palīdzības apmēra palielināšanai, jo 
tas atkarīgs arī no aizdevēju vēlmes un 
spējas sniegt aizdevumu, taču atklā ­
to kļūdu dēļ varēja tikt izvēlēts cits 
politikas risinājumu kopums, lai segtu 
finansējuma iztrūkumu.
Programmās paredzētās 
rīcības kopumā bija pienācīgi 
pamatotas, taču dažreiz 
trūka svarīgu datu
Programmās paredzētās rīcības 
bija balstītas uz analīzi
71 
Vairumā gadījumu Komisija varēja 
atsaukties uz analīzi, kuras pamatā bija 
ES politikas prioritātes un aktuālie dati 
un kuru izmantoja, nosakot program ­
mu nosacījumus. Kopumā laika gaitā 
tika veikta arvien pilnīgāka analīze. 
Galvenokārt tas tika panākts, uzlabo ­
jot zinātību un iesaistot lielāku skaitu 
Komisijas darbinieku programmu 
pārvaldībā.Vairāku būtisku dokumentu 
trūkums
72 
Uzskaitei ir būtiska nozīme jebkurā 
procesā. Vairāki Komisijas iekšējās 
kontroles standarti saistīti ar labu 
praksi šajā jomā45. Rūpīga uzskaite var 
uzlabot organizācijas iekšējo kontroli, 
palīdzot pamatot, kāpēc pieņemti kon ­
krēti lēmumi. Dokumentiem ir būtiska 
nozīme uzraudzībā un novērtēšanā, 
kā arī tie ir labas pārskatatbildības 
priekšnosacījums.
73 
Tā kā palīdzības programmu īsteno ­
šana bija neparedzēts uzdevums, pēc 
sākotnējām darbībām procedūras 
vēl tikai pilnveidoja un formalizēja. 
Darbību veikšanu apgrūtināja arī laika 
ierobežojumi, neskaidrā makroeko ­
nomiskā situācija, kā arī programmu 
pārvaldības sarežģītība. Tāpēc uz labas 
dokumentēšanas rēķina uzsvars tika 
likts uz pārdomātām operatīvajām 
procedūrām.
74 
Vairākos gadījumos informācija, ko iz ­
mantoja lēmumu pieņemšanas proce ­
sā, līdz revīzijai bija pazudusi vai arī tās 
iegūšana prasīja ārkārtīgi lielu darbu. 
Vairākas ļoti būtiskas darbības vispār 
netika dokumentētas. Tādas procedūru 
rokasgrāmatas, uz ko parasti balstās 
ikviens process, nebija labi izstrādātas. 
2. izcēlumā  izklāstīti šķēršļi, ar kuriem 
nācās saskarties revīzijas laikā46.44 Novērtējot Rumānijas 
finansējuma iztrūkumu, 
uzņēmumu grupas iekšējie 
aizdevumi tika uzskaitīti gan 
ārvalstu tiešajos ieguldījumos, 
gan arī kā jaunu parādu 
plūsmas citu ieguldījumu 
posteņos. Šādas divkāršās 
uzskaites dēļ finansējuma 
vajadzību prognozē trūka 
1,8 miljardi EUR. Turklāt ārējo 
rezervju sākotnējā summa, 
kuru izmantoja sākotnējā 
aprēķinā, par 
0,7 miljardiem EUR atšķiras no 
summas, kuru Rumānijas 
centrālā banka tagad ir 
paziņojusi attiecībā uz 
2008. gada beigām. Latvijas 
programmā Komisija 
aprēķināja, ka programmas 
pirmajā gadā gan korporatīvā, 
gan banku nozare spēs iegūt 
vairāk ilgtermiņa un vidēja 
termiņa finansējuma, nekā 
tām bija jāamortizē. Šāds 
pieņēmums izklājlapā ne vien 
bija maz ticams, ņemot vērā 
ievērojamo finanšu spiedienu, 
bet tas arī bija pretrunā 
paskaidrojumā sniegtajai 
informācijai.
45 Piemēram, iekšējās kontroles 
standartā nr. 8 noteikts, ka 
“galvenie procesi un 
procedūras 
ģenerāldirektorātā, jo īpaši tie, 
kas saistīti ar kritiskiem riska 
faktoriem, tiek atbilstīgi 
dokumentēti”, savukārt 
standartā nr. 11 noteikts, ka 
“tiek īstenoti atbilstīgi procesi 
un procedūras, lai 
nodrošinātu, ka 
ģenerāldirektorāta 
dokumentu pārvaldība ir (..) 
efektīva (jo īpaši attiecībā uz 
atbilstīgas informācijas 
atgūstamību)”.
46 Būtiskās informācijas ieguves 
problēma nebija raksturīga 
tikai šai revīzijai. Portugāles 
Revīzijas palāta minēja līdzīgus 
šķēršļus savā ziņojumā par 
Portugālei piešķirtās 
finansiālās palīdzības 
uzraudzību – “ Relatório de 
auditoria n.º 28/2013-2.ª S., 
Acompanhamento dos 
mecanismos de assistência 
financeira a Portugal, 
Dezembro de 2013 ”.
36
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
75 
Ir saprotams, ka varēja trūkt dokumen ­
tu par sākotnējo posmu 2008. gadā un 
2009. gada sākumā, kuros bija izklās ­
tīti krīzes pārvaldības situācijas visi 
būtiskākie aspekti. Laika gaitā uzskaite 
nepārprotami uzlabojās. Taču, neska ­
toties uz to, daži no iepriekš minē ­
tajiem piemēriem par trūkstošajiem 
dokumentiem attiecas arī uz vēlākiem 
gadiem.Komisija reizēm atkāpās no 
Padomes lēmumiem
Padomes lēmumu neizpildes 
gadījumi
76 
Palāta pārbaudīja saprašanās memo­
ran du atbilstību attiecīgajiem Pado­
mes lēmumiem un secināja, ka 
vairā kums nosacījumu bija pamatoti 
ar atsaucēm uz lēmumiem. Tomēr atse­
viš ķos gadījumos nosacījumi atšķīrās 
no Padomes lēmuma noteikumiem vai 
arī saprašanās memorands nebija sav ­
laicīgi atjaunināts (sk.  3. izcēlumu ).Piemēri problēmām saistībā ar būtiskas informācijas ieguvi
Lai ziņotu augstāka līmeņa struktūrām par apmeklējuma norisi, kā arī lai saņemtu atļauju atkāpties no saru ­
nu pilnvaras, tika izmantotas e ­pasta vēstules. Tās bija būtisks līdzeklis arī saziņai starp partneriem un valstu 
ie stādēm. Tomēr pārsvarā šie nozīmīgie dokumenti nebija pieejami tāpēc, ka e ­pasta vēstules bija vai nu 
zudušas, vai arī nebija atgūstamas.
Valstu iestāžu iesniegtos dokumentus vai datus programmu īstenošanas laikā Komisija neuzturēja vai arī ar 
tiem nebija iespējams iepazīties pilnībā, jo bija nepieciešami ārkārtīgi lieli resursi, lai tos apkopotu.
Revīzijas laikā Palātai netika nodrošināta piekļuve vairākām izklājlapām ar makroekonomiskajiem programmas 
aprēķiniem saistībā ar Rumāniju.
Izklājlapas ar galīgajiem finansējuma iztrūkuma aprēķiniem bija zudušas vai nebija pieprasītas no SVF. Dažos 
gadījumos nebija iespējams iegūt vairāku būtisku summu aprēķinus.
Komisijas dienestu veiktā fiskālā kontrole vispār netika dokumentēta vai arī tika iesniegtas tikai ļoti vienkāršas 
izklājlapas, kas apliecināja Komisijas veikto budžeta īstenošanas analīzi.2. izcēlums
37
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
Nosacījumi nebija pietiekami 
mērķtiecīgi
77 
Saprašanās memorandā iekļauto nosa ­
cījumu mērķis ir nodrošināt darbības 
plānu, lai panāktu apmierinošu atbilstī ­
bu Padomes noteiktajiem vispārējiem 
ekonomikas politikas nosacījumiem.
78 
Attiecībā uz lielāko daļu nosacījumu 
saistība ar vispārējo ekonomikas politi ­
ku bija salīdzinoši skaidra, jo tie prasīja 
veikt politikas izmaiņas vai rosināja 
būtiskas reformas. Tomēr vadošās 
amatpersonas47 nepietiekami novērtē ­
ja priekšlikumus, lai pārliecinātos, vai 
visi nosacījumi bija patiešām nepiecie ­
šami, lai sasniegtu vispārējās ekonomi ­
kas politikas mērķus.79 
Programmās bija iekļauti nosacījumi, 
kas nebija būtiski programmu mērķu 
sasniegšanai, vai arī nosacījumi, kuru 
iespējamā ietekme tiktu īstenota 
ilgu laiku pēc programmas darbības 
beigām. Tie bija nosacījumi par īpašu 
IT sistēmu ieviešanu, kā arī par budžeta 
līdzekļu piešķiršanu nelielai valsts pār ­
valdes iestādei, valsts amatpersonu iz ­
glītošanai un pētniecībai un attīstībai; 
taču šiem nosacījumiem bija pavisam 
niecīga saistība, ja vispār tāda bija, ar 
programmu mērķiem.Piemēri par neatbilstību noteikumiem
Neoficiālā vizītē Rumānijā 2009. gada augustā tika konstatēts, ka dalībvalsts nespēj sasniegt sākotnēji noteik ­
tos budžeta deficīta mērķus Tādēļ Komisija un Rumānijas iestādes vienojās ievērojami atvieglot mērķus. Par šo 
pārskatīšanu Ekonomikas un finanšu komitejai sniedza paziņojumu 2009. gada augustā. Taču atbilstīgi netika 
grozīts nedz Padomes lēmums, nedz arī saprašanās memorands. Mērķus saprašanās memorandā galu galā 
precizēja 2010. gada februārī. Tiesiskais pamats, proti, Padomes lēmums, tika grozīts vēl vēlāk – 2010. gada 
martā. Tomēr Komisija 2009. gada novembrī atlika maksājuma veikšanu, jo Rumānijas budžets nebija atbilstīgs 
koriģētajam mērķim.
Latvijā, lai gan Padomes lēmumi neattiecās uz pensiju reformām, saprašanās memorandā bija iekļauti īpaši 
nosacījumi par pensiju sistēmas otro līmeni.
Īrijā, neskatoties uz to, ka Padomes lēmumos nebija minēti īpaši nosacījumi par banku uzraudzību un valsts 
aktīvu pārdošanu un privatizāciju, šādi nosacījumi bija iekļauti saprašanās memorandā.3. izcēlums
47 Komisijas augstākā līmeņa 
amatpersonas, kā arī 
priekšsēdētāja vietnieks, kas 
Komisijas vārdā parakstīja 
saprašanās memorandu.
38
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
Attieksme pret dažādām 
valstīm nebija vienāda
80 
Analizējot Komisijas veiktās program ­
mu pārvaldības dažādus aspektus, 
Palāta atklāja vairākus piemērus par 
atšķirīgu pieeju dažādām valstīm, un 
šādu atšķirīgu pieeju bija grūti pama ­
tot ar īpašiem apstākļiem attiecīgajā 
valstī.Atšķirības Komisijas veiktajā 
nosacījumu pārvaldībā
81 
Komisija atšķirīgi pārvaldīja katras 
finansiālās palīdzības programmas no ­
sacījumus. Dažās programmās nosacī ­
jumi bija salīdzinoši nemainīgs prasību 
kopums, taču citās tie būtiski mainījās 
katrā pārskatīšanas reizē. Pārskats 
sniegts 2. tabulā .2. tabulaKomisijas izmantotie dažādie modeļi nosacījumu pārvaldībai
Ungārija Latvija Rumānija  I Īrija Portugāle
Kā noteica nosacījumus?
Dažādu nosacījumu 
veidu nošķiršanaNēNē, taču vienā no pārskatī -
šanas ziņojumiem norādīts 
nosacījumu nozīmīgumsSagatavošanās darbības 
un citi nosacījumiPastāvīgie un citi 
nosacījumiNē
Kā veica nosacījumu uzraudzību?
Kā veica izpildes 
uzraudzību?Dažādas pieejas1Lielākoties katra nosacī -
juma izpildi uzraudzīja 
atsevišķiNosacījumu izpildi 
uzraudzīja pa tēmāmNosacījumu izpildi 
uzraudzīja pa tēmāmKatra nosacījuma izpildi uzrau -
dzīja atsevišķi
Kā nosacījumus atjaunināja?
Kā veica nosacījumu 
izmaiņas?Paredzētie 
nosacījumi palika 
spēkā; papildinājumā 
iekļāva tikai jaunos 
nosacījumusKatrs papildinājums aizstā -
ja iepriekšējo redakcijuParedzētie nosacījumi 
palika spēkā; papildinā -
jumā iekļāva tikai jaunos 
nosacījumusKatrs papildinājums 
aizstāja iepriekšējo 
redakcijuKatrs papildinājums aizstāja 
iepriekšējo redakciju
Nosacījumu 
pastāvīgums2Nosacījumi laika gai -
tā saglabājās daļēji 
nemainīgi
Nosacījumi lielākoties 
saglabājās nemainīgiNosacījumi tika bieži 
mainīti
Nosacījumi tika mainīti, 
pat ja tie nebija izpildīti
Laika gaitā nosacījumi 
grūti izsekojamiNosacījumi bija spēkā un 
netika mainīti, ja vien tie 
netika atzīti par spēkā 
neesošiem, pieņemot 
citus nosacījumusDažādas pieejas
Daži nosacījumi sagla -
bājās nemainīgi, citi tika 
bieži mainītiNosacījumi laika gaitā saglabā -
jās nemainīgi
Nosacījumi bija spēkā un netika 
mainīti līdz pilnīgai izpildei
1 Dažu pārskatīšanu laikā Komisija ziņoja par atbilstību katram nosacījumam, citreiz – tikai par atbilstību pa tēmām.
2 Papildu skaidrojumi sniegti III pielikumā .
Avots: ER P.
39
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
82 
Daži no šiem modeļiem negatīvi 
ietekmēja programmu pārvaldību. 
Jo īpaši bieži veiktās izmaiņas dažu 
programmu nosacījumos48 ievērojami 
apgrūtināja valsts snieguma novē ­
rošanu. Dažos gadījumos reformu 
īstenošanas intensitāte pakāpeniski 
mazinājās, jo nosacījumus aizstāja ar 
mazāk stingriem nosacījumiem vai arī 
nosacījumus vispār svītroja no memo ­
randa, pirms tie tika pilnībā īstenoti 
(sk.  4. izcēlumu ).83 
Nosacījumi tika izvirzīti arī, lai panāk ­
tu dažādu veidu strukturālu ietekmi. 
Šādi nosacījumi varēja paredzēt īpašas 
stratēģijas vai plāna publicēšanu 
vai sagatavošanu vai arī grozījumus 
tiesību aktos, kas bija jāpieņem valsts 
parlamentam un kas skāra nozīmīgus 
ekonomikas aspektus49. Pirmās grupas 
nosacījumi paši par sevi nerosinātu bū ­
tiskas ekonomiskas pārmaiņas, tomēr 
tie varētu kalpot kā sagatavošanās soļi 
nozīmīgākām reformām. Otrais nosacī ­
jumu veids, visticamāk, radītu ilgstošas 
pārmaiņas ekonomikā.
Piemēri par reformu īstenošanas intensitātes mazināšanos laika gaitā
Sākotnējā saprašanās memorandā par Latvijas programmu tika prasīts “izveidot vienotu valsts pārvaldes 
iestāžu cilvēkresursu plānošanas un pārvaldības sistēmu”. Šis nosacījums netika izpildīts, kā arī netika iekļauts 
turpmākajos grozījumos. Tā vietā šo nosacījumu aizstāja ar vairākiem citiem nosacījumiem, kuru galvenais 
mērķis bija “izstrādāt valsts pārvaldes stratēģiju”, proti, ar vieglāk izpildāmiem nosacījumiem.
Portugāles programmā bija iekļauts nosacījums, kas paredzēja līdz 2011. gada beigām izstrādāt rīcības plānu, 
lai īstenotu bezdarba apdrošināšanas sistēmas reformu, galvenokārt samazinot maksimālo bezdarbnieku 
pabalstu saņemšanas periodu līdz ne vairāk kā 18 mēnešiem personām, kuras nesen zaudējušas darbu. Pēc re ­
formas īstenošanas bezdarbnieku pabalstu saņemšanas maksimālo periodu saīsināja no 38 līdz 26 mēnešiem, 
pārsniedzot 18 mēnešu periodu, par ko sākotnēji tika panākta vienošanās ar Portugāles iestādēm.4. izcēlums48 Jo īpaši Latvijas programmā, 
bet arī Īrijas programmā un 
citu programmu īpašās daļās.
49 Citi piemēri ietver ievērojamas 
izmaiņas institucionālajā 
struktūrā, piemēram, fiskālās 
padomes izveidi, vietējo 
pašvaldību reorganizāciju vai 
privatizāciju. Sk. III pielikumu .
40
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
84 
Palāta konstatēja ievērojamas atšķirī ­
bas nosacījumu stingrības ziņā. Maksā ­
jumu bilances programmu nosacījumi 
parasti paredzēja veikt konkrētas 
izmaiņas likumdošanas jomā. Savukārt 
programmās, kas attiecās uz eurozonas 
valstīm, bieži vien tika noteikti tikai 
pirmās grupas nosacījumi un retos ga ­
dījumos pieprasīts, lai parlaments pie ­
ņemtu tiesību aktus. Tādējādi lēmumu 
par maksājumiem pamatā bija tikai sa ­
gatavošanās pasākumi, nevis reformas 
faktiska īstenošana (sk.  5. izcēlumu ).
85 
Vēl viena atšķirība bija saistīta ar no ­
sacījumu skaitu, kas laika gaitā palieli ­
nājās. Ungārijai bija jāizpilda nedaudz 
mazāk par 60 unikāliem nosacījumiem, 
savukārt Portugālei izvirzīto nosa ­
cījumu skaits bija aptuveni 400. Šīs 
ievērojamās nosacījumu skaita atšķirī ­
bas nenoteica vienīgi plašāku reformu 
nepieciešamība dažās valstīs. Palāta 
konstatēja, ka dažos gadījumos bija 
vērojama pretēja situācija, proti, val ­
stīm, kurās bija nepieciešamas plašākas 
reformas konkrētā jomā, bija jāizpilda 
mazāk nosacījumu nekā valstīm, kuru 
sniegums bija labāks50. Neskatoties 
uz to, ka valstis bija līdzīgā situācijā, 
nosacījumi paredzēja arī pietiekami 
atšķirīgus reformu risinājumus51.Programmu mērķu 
pārskatīšana nebija 
konsekventa
86 
Budžeta deficīta mērķu pārskatīšana ir 
parasta prakse palīdzības programmu 
īstenošanā. Šāda pārskatīšana ne vien ­
mēr norāda uz to, ka valsts iestādes 
slikti īsteno mērķus, – tās iemesls var 
būt arī objektīvas izmaiņas ekonomi ­
kas situācijā, kas negatīvi vai pozitīvi 
ietekmē valsts budžetu.
Piemērs par nosacījumiem, kas saistīti tikai ar sagatavošanās pasākumiem
Īrijas programmā valdībai tika prasīts “pieņemt tiesību aktus finanšu regulējuma uzlabošanai, paplašinot 
centrālās bankas uzraudzības un izpildes pilnvaras52”. Īrijas iestādes izpildīja šo nosacījumu ar īslaicīgu, proti, 
viena mēneša, kavēšanos – Finanšu ministrija publicēja tiesību akta projektu. Tomēr tiesību akta īstenošanai 
bija nepieciešami vēl divi gadi. Neviens nosacījums nebija saistīts ar tiesību akta īstenošanu, tādēļ tā nebija 
nepieciešama maksājumu saņemšanai.
52 Turpmākajos nosacījumos minēts kā “The Central Bank (Supervision and Enforcement) Bill”  [“Likumprojekts par Centrālās bankas (uzraudzības un 
izpildes)funkciju”].5. izcēlums50 Piemēram, struktūrfondu 
jomā.
51 Piemēram, privātpersonu un 
uzņēmumu maksātnespējas 
jomā.
41
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
87 
No sešām programmām četru prog ­
rammu īstenošanas laikā tika pārskatīti 
budžeta deficīta mērķi (sk.  3. tabu -
lu). Komisijas dokumentos lejupējā 
virzienā veiktā pārskatīšana vienmēr 
skaidrota ar (ievērojamu) saimnieciskās 
darbības samazinājumu – šāds skaidro ­
jums sniegts attiecībā uz Ungāriju, 
Rumāniju, Latviju un Portugāli.88 
Katrā valstī izmaiņām ekonomikas 
attīstības perspektīvās var būt atšķirī ­
ga ietekme uz budžeta deficīta mērķu 
pārskatīšanu. Veicot fiskālo uzraudzī ­
bu, Komisija aprēķina cikliski koriģēto 
budžeta bilanci53. Mainoties ekonomi ­
kas attīstības perspektīvām, attiecīgi 
tiek pārskatīta cikliski koriģētās bilan ­
ces aplēse. Tādējādi cikliski koriģētās 
bilances aplēses izmaiņām reālajā laikā 
būtu jāatbilst budžeta deficīta mērķu 
izmaiņām, kuru nepieciešamību nosa ­
ka ekonomikas situācijas izmaiņas54.3. tabulaBudžeta deficīta mērķu pārskatīšana atbilstīgi EKS
2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014
HUSM0 (2008. g. nov.) – 3,4 % – 2,6 %
SM1 (2009. g. marts) – 2,9 %
SM2 (2009. g. jūn.) – 3,9 % – 3,8 % – 3,0 %
LVSM0 (2009. g. janv.) – 5,3 % – 5,0 % – 3,0 %
SM1 (2009. g. jūl.) – 10,0 % – 8,5 % – 6,0 % – 3,0 %
SM5 (2011. g. dec.) – 4,5 % – 2,5 %
RO ISM0 (2009. g. jūn.) – 5,1 % – 4,1 % – 3,0 %
SM1 (2010. g. feb.) – 7 ,8 % – 6,4 % n/n – 3,0 %
SM2 (2010. g. jūl.) – 7 ,3 % n/n – 3,0 %
SM3 (2011. g. janv.) – 5,0 % – 3,0 %
RO II SM0 (2011. g. jūn.) – 5,0 % – 3,0 %
IE SM0 (2010. g. dec.) – 10,6 % – 8,6 % – 7 ,5 %
PTSM0 (2011. g. maijs) – 5,9 % – 4,5 % – 3,0 %
SM5 (2012. g. okt.) – 5,0 % – 4,5 % – 2,5 %
SM7 (2013. g. jūn.) – 5,5 % – 4,0 %
Piezīme.  n/n – nav noteikts.
Avots: Eiropas Komisija.53 Budžeta bilancē izšķir ciklisko 
un neciklisko komponentu. 
Cikliskais komponents ietver 
ekonomikas cikla radīto 
nodokļu ieņēmumu un 
izdevumu svārstību ietekmi.
54 Pieņemot, ka nav pieļautas 
būtiskas kļūdas iespējamā IKP 
prognozēs, ko izmanto kā 
ievades mainīgo rādītāju, 
aprēķinot cikliski koriģēto 
bilanci.
42
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
89 
Ja programmas īstenošanas laikā ne ­
tika būtiski pārskatīta cikliski koriģētā 
budžeta bilance, nebija nepieciešams 
pārskatīt arī budžeta deficīta mērķus. 
Šāda situācija bija Īrijā. Tomēr Palāta 
konstatēja, ka ne visi pārskatītie mērķi 
atbilda pārskatītajai cikliski koriģētajai 
bilancei. Piemēram, lai gan Ungārijas 
budžeta deficīta mērķis 2009. gadam 
tika padarīts mazāk stingrs mazākā 
mērā nekā ieteikts cikliski koriģētās 
bilances pārskatīšanā, Portugāles 
budžeta deficīta mērķi 2012. gadam 
palielināja, neskatoties uz to, ka cikliski 
koriģētā bilance bija uzlabojusies un 
ekonomikas perspektīva bija saglabā ­
jusies nemainīga.
90 
Revīzijas laikā Komisija apgalvoja, 
ka budžeta deficīta mērķa pārskatī ­
šanas iemesls varēja būt faktori, ko 
valdība nespēja kontrolēt, piemēram, 
izaugsmes strukturālās izmaiņas vai 
ienākumu samazinājums. Taču nedz 
programmu dokumenti, nedz arī Ko ­
misijas iekšējā metodika nenorādīja uz 
sistemātisku pieeju šādu citu faktoru 
novērtējumam katras pārskatīšanas 
laikā, kad Komisija pārbaudīja budžeta 
deficīta mērķu īstenojamību.
91 
Vēl viena atšķirība ir saistīta ar attiek ­
smi pret banku atbalsta pasākumiem, 
kas ietekmēja budžeta deficītu. Budže ­
ta deficīta mērķus Portugāles un Īrijas 
programmās noteica, neņemot vērā 
šādus pasākumus, savukārt Latvijas 
programmas mērķos tie tika iekļauti.92 
Programmu dokumenti atšķīrās arī 
atkarībā no tā, cik liela uzmanība 
pievērsta sociālajam aspektam. Pie ­
mēram, Portugāles programmā “tika 
paredzēta progresīva nodokļu palieli ­
nāšana, iedzīvotājiem ar mazākajiem 
ienākumiem saglabājot viņu ienākumu 
līmeni (..), turklāt izmaiņas neskāra 
minimālo algu un minimālo pensiju”55. 
Tas atšķiras no Rumānijas programmā 
paredzētā valsts ierēdņu algu vispārēja 
samazinājuma par 25 %, turklāt prog ­
rammas dokumentos nebija atsauces 
uz to, kā šādi nosacījumi ietekmēs dar ­
biniekus ar zemāko atalgojumu. Līdzīgi 
arī sākotnējos Latvijas programmas do ­
kumentos netika ņemta vērā ietekme, 
ko radītu vienotas likmes iedzīvotāju 
ienākuma nodokļa samazinājuma un 
PVN palielinājuma vienlaicīga ievieša ­
na, kas fiskālās konsolidācijas radīto 
slogu varēja uzlikt sabiedrības mazāk 
nodrošinātajām grupām.
Programmu pārvaldības 
nepilnības neefektīvu 
kontroles mehānismu dēļ
93 
Neskatoties uz to, ka galīgos lēmumus 
par programmām pieņem Padome un/
vai Komisija, tieši Komisijas pārstāvji 
piedalās sarunās ar valstu iestāžu pār ­
stāvjiem un veic programmu pārskatī ­
šanu. Sarunu pilnvaras nosaka politikas 
norādījumos. Apmeklējuma laikā 
Komisijas pārstāvji parasti vienu reizi 
dienā informē vadību par sarunu norisi 
un pieprasa apstiprinājumu jebkurai 
atkāpei no piešķirtajām pilnvarām. 
Pēc apmeklējuma Komisijas pārstāvji 
izstrādā programmas dokumentus 
(Padomes lēmums, saprašanās memo ­
rands un paskaidrojums). Programmas 
dokumenti tiek pārskatīti, un tie veido 
pamatu Komisijas un Padomes lēmu ­
mu pieņemšanai.55 Eiropas Komisija “ The 
Economic Adjustment 
Programme for Portugal ” 
[Portugāles ekonomikas 
korekciju programma], 
European Economy, publikāciju 
sērija 79, 2011. g., 16. lpp.
43
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
94 
Politikas norādījumu un programmas 
dokumentu sagatavošana ir process, 
kurā izmanto ekspertu darbu un kurā 
būtiska nozīme ir prognozētāju un vai ­
rāku politikas ekspertu no dažādiem 
ģenerāldirektorātiem spriedumiem. 
Dokumentus pārbauda ģenerāldirek ­
tora vietnieks, kā arī to sagatavošanā 
iesaistīto horizontālo struktūrvienību 
vadītāji. Ģenerāldirektora vietnieks 
vērtē dokumentu vispārējo konsekven ­
ci, savukārt struktūrvienību vadītāji ir 
atbildīgi par to, lai tiktu nodrošināta 
sniegtās informācijas atbilstība ES poli ­
tikai viņu attiecīgajās darbības jomās.
95 
Tika konstatēti vairāki trūkumi pārbau ­
des procesā:
i) neviena persona ārpus program ­
mas darba grupas nepārbauda 
pamataprēķinus un prognozes, 
lai noteiktu makroekonomiskās 
prognozes atbilstību finansējuma 
iztrūkuma aplēsei vai programmas 
nosacījumu makroekonomiskajai 
ietekmei;
ii) vairākos gadījumos netika pietie ­
kami novērtēts Komisijas pārstāvju 
darbs, turklāt pārāk maza vērība 
tika pievērsta ekspertu prognozēm 
(sk. 61. punktu), finansējuma iztrū ­
kuma aplēsēm (sk. 69. un 70. pun ­
ktu), kā arī programmu nosacījumu 
izvēlei (sk. 79. punktu);
iii) Iekšējā kvalitātes kontrole pārsvarā 
nebija dokumentēta.96 
Arī SVF ir ieviesis procesu iekšējās 
pārbaudes veikšanai attiecībā uz 
programmu struktūras un precizējumu 
būtiskākajiem aspektiem. Savā ziņā 
šis process ir līdzīgs Komisijas iekšējās 
pārbaudes procesam, taču ir trīs būtis ­
kākās atšķirības:
i) SVF ir īpaša struktūrvienība, kas 
veic pārbaudi un sniedz atbalstu 
vadībai,
ii) pārbaudes procesā ir iesaistīts 
lielāks skaits SVF amatpersonu, kā 
arī
iii) SVF īstenotais process tiek 
dokumentēts.
Programmu dokumenti 
laika gaitā tika uzlaboti, 
tomēr tie joprojām bija 
nepilnīgi
Programmu dokumentu 
kvalitātes uzlabojumi
97 
Programmas ievērojami atšķīrās prog ­
rammu dokumentu analītiskā dziļuma 
ziņā. Daudzas no šīm atšķirībām radās 
tāpēc, ka uzlabojās Komisijas analī ­
tiskā spēja. Pirmo triju programmu 
dokumentos tika sniegta ierobežota 
informācija par vairākiem jautājumiem, 
tostarp, par fiskālo korekciju struktūru 
un neveiksmju iemesliem, ja netika 
sasniegti budžeta deficīta mērķi, kā 
arī par sociālo ietekmi. Divos pēdējos 
programmu dokumentu kopumos (Īrija 
un Portugāle) veiktā analīze ir ievē ­
rojami uzlabojusies (sk.  6. izcēlumu ) 
un daudzējādā ziņā ir veikta patiešām 
rūpīgi.
44
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
98 
Palāta konstatēja, ka dažos gadīju ­
mos programmu dokumentos nebija 
iekļauta būtiska informācija. Piemē ­
ram, Komisija ne visos gadījumos bija 
norādījusi būtiskākos pieņēmumus, kas 
bija finansējuma iztrūkuma aprēķinu 
pamatā.
i) Ungārijas programmā Komisija 
nebija sniegusi informāciju, uz 
ko balstījās prognoze par 20 mil ­
jardiem  EUR, kas bija jāpiešķir 
Ungārijai programmas īstenošanas 
periodā.
ii) Īrijas programmā finansējuma 
iztrūkuma aprēķinā, ko izmantoja 
sākotnējos programmas dokumen ­
tos, tika noteikts uz uzkrājumiem 
balstītais EKS deficīts bija 44 mil ­
jardi  EUR programmas īstenošanas 
periodā. Savukārt prognozētais 
“valsts kases naudas deficīts, 
ieskaitot parādzīmes”, ko izman ­
toja nepieciešamā finansējuma 
aprēķināšanai, bija 58  miljardi  EUR. 
Iemesls šādai būtiskai starpībai 
14,1 miljarda EUR apmērā (21 % 
no sākotnēji noteiktā finansēju ­
ma iztrūkuma) dokumentā nebija 
paskaidrots.99 
Komisija veica vairākas jutīguma 
pamatpārbaudes, lai novērtētu viena 
vai vairāku parametru izmaiņu ietekmi 
uz kopējām finansējuma vajadzībām. 
Neskatoties uz to, ka šādas pārbaudes 
būtu sniegušas vērtīgu informāciju 
par iespējamā nelabvēlīgā iznākuma 
riskiem, programmas dokumentos 
rezultāti netika norādīti.
Trūkumi atbilstības 
uzraudzībā un ziņošanā
100  
Katras programmas īstenošanas laikā 
Komisijai jāpārbauda, vai dalībvalsts 
ekonomikas politika atbilst Padomes 
nosacījumiem. Praksē to veica, pārbau ­
dot, vai dalībvalsts īstenoja saprašanās 
memoranda nosacījumus.Piemērs par uzlabotu analīzi programmu dokumentos
Maksājumu bilances programmu sākotnējos dokumentos fiskālā konsolidācija lielākoties tika raksturota kā uz 
izdevumiem balstīta konsolidācija. Taču informācija par nepieciešamajiem budžeta pasākumiem bija sadrum­
stalota (Ungārija), šādi pasākumi nebija noteikti vispār (Rumānija) vai arī, ja tie bija noteikti, nebija veiktas 
aplēses attiecībā uz to, kāds būs to devums (Latvija). Attiecībā uz šīm trijām valstīm Komisija vēlāk paaugstinā ­
ja detalizācijas pakāpi programmu dokumentos, uzskaitot un skaitliski izsakot pasākumus, par kuriem panākta 
vienošanās, lai sasniegtu budžeta deficīta mērķus. Turklāt pārējās programmās (Īrija un Portugāle) standarts 
bija pat vēl augstāka detalizācijas pakāpe.6. izcēlums
45
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
Vispārējo budžeta deficīta 
mērķu izmantošanas 
nedrošums fiskālās politikas 
īstenošanas uzraudzībā
101  
Fiskālā konsolidācija bija visu piecu 
programmu būtisks aspekts, un fiskālā 
situācija bija būtiskākais jautājums 
sarunās ar valstu iestādēm, kā arī ar 
programmām saistīto lēmumu pie ­
ņemšanā. Budžeta deficīta mērķus 
parasti noteica kā budžeta deficītu, kas 
saskaņā ar Eiropas kontu sistēmas (EKS) 
noteikumiem izteikts kā procentuālā 
daļa no IKP . Izvēle par labu EKS deficī ­
tam kā fiskālās politikas būtiskam rā ­
dītājam bija pamatota ar uzņemtajām 
saistībām saskaņā ar pārmērīga budže ­
ta deficīta novēršanas procedūru56.
102  
Gada laikā EKS deficītu nav iespējams 
tieši uzraudzīt57. Tā vietā atbilstība vis ­
pārējiem mērķiem galvenokārt tika uz ­
raudzīta ar deficīta aplēses palīdzību. 
Taču šo aplēšu izmantošana ir saistīta 
ar risku, ka Komisija nevar sniegt Pado ­
mei pārliecinošu ziņojumu par fiskālās 
politikas atbilstību korekciju program ­
mai. Komisijas prognozes vairākkārt 
izrādījās nepareizas. Piemēram:
i) 2009. gada pavasara ziņojumā bija 
norādīts, ka Ungārijas budžeta 
deficīts atbilda programmā noteik ­
tajam 2008. gada budžeta deficīta 
mērķim. Taču 2009. gada rudens 
paziņojumā deficīts tika koriģēts 
uz 3,8 % no IKP , proti, pārsniedzot 
budžeta deficīta mērķi58;ii) Rumānija 2010. gada janvārī ziņoja 
par naudas deficītu 2009. gadā 
7,3 % apmērā no IKP , kas atbilda 
SVF noteiktajam mērķim, savukārt 
Komisija EKS deficītu sākotnēji 
novērtēja kā atbilstīgu mērķim 
un paziņoja, ka programma “tika 
īstenota atbilstīgi”. Taču 2010. gada 
maijā Komisija koriģēja EKS deficī ­
tu uz 8,3 %. No 2011. gada rudens 
koriģētais deficīts bija 9 %;
iii) Komisija 2013. gada janvārī sākot ­
nēji aprēķināja, ka Īrijas 2012. gada 
EKS deficīts bija 8,2 %; jau aprīlī 
to koriģēja uz 7,7 % un 2013. gada 
rudenī – uz 8,2 %. Pēdējo reizi ko ­
rekciju veica galvenokārt tādēļ, ka 
tika veikta vienreizēju ieņēmumu 
pārklasifikācija.
103  
Vēl viena problēma bija banku atbalsta 
pasākumu izslēgšana no mērķa defi ­
nīcijas eurozonas valstu programmās. 
Šādi noteiktam fiskālajam mērķim pēc 
būtības jābūt daudz labākam fiskālās 
politikas rādītājam, jo banku atbalsta 
pasākumi ir diezgan vērienīgi vienrei ­
zēji pasākumi, ko valdība tieši nevar 
kontrolēt. Taču Īrijas gadījumā Komisija 
izslēdza vienīgi deficītu palielinošos 
kapitāla pārvedumus bankām, taču 
ļāva iekļaut aprēķinos ar banku atbal ­
sta pasākumiem saistītos ieņēmumus. 
Šādi mērķi sniedz neskaidrāku signālu 
un vērtējumu par fiskālajiem rezultā ­
tiem. Piemēram, ja tiktu izslēgti visi ar 
bankām saistītie darījumi, 2012. gada 
budžeta deficīts būtu bijis par 1 pro ­
centpunktu lielāks.56 Pārmērīga budžeta deficīta 
novēršanas procedūra ir 
ES pakāpeniski īstenojama 
procedūra, ko izmanto, lai 
koriģētu pārmērīgu budžeta 
deficītu (vairāk nekā 3 % no 
IKP) vai parādu līmeni (vairāk 
nekā 60 % no IKP).
57 Uz EKS definīcijām balstītos 
dalībvalstu ceturkšņa datus 
par valsts pārvaldes sektora 
kontiem, pamatojoties uz EKS 
definīcijām, publicē ar 
90 dienu laika novirzi. Turklāt, 
aprēķinot EKS deficītu, jāņem 
vērā pieņēmumi par 
turpmākajiem lēmumiem par 
vairāku vērienīgu darījumu 
statistisko uzskaiti.
58 Komisija norādīja, ka 
2008. gada budžeta deficītu 
koriģēja, lai ņemtu vērā 
izmaiņas saistībā ar 
ES finansējuma apguvi, jo 
dažu projektu īstenošanas 
gaitā netika saņemts 
līdzfinansējums, ko bija 
paredzēts izmantot, lai 
aizstātu priekšfinansējumu no 
budžeta.
46
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
Nesistemātiska ziņošana par 
atbilstību nosacījumiem
104  
Komisija sistemātiski ziņoja par dalīb ­
valsts atbilstību strukturālajiem nosacī ­
jumiem tikai attiecībā uz Portugāli un 
daļēji arī Ungāriju, Latviju un Īriju.
105  
Par nosacījumu neizpildi tika ziņots 
tikai retos gadījumos. Tikai attiecībā 
uz ļoti nelielu nosacījumu skaitu (4 % 
nosacījumu Portugāles programmā) 
Komisija skaidri norādīja “nav ievē ­
rots”, lai gan gandrīz puse no visiem 
nosacījumiem netika izpildīti savlaicīgi. 
Ziņojot par neatbilstību59, tika izman ­
toti daudzi un dažādi termini, tādējādi 
radot neskaidrību.
106  
Aptuveni 30 nosacījumiem (8 % no 
izlasē iekļautajiem nosacījumiem) 
nebija norādīts izpildes stāvoklis vai arī 
nosacījumi bija tik neskaidri, ka atbilstī ­
bu nebija iespējams efektīvi uzraudzīt 
(piemērus sk.  7. izcēlumā )60.107  
Par dažiem nosacījumiem tika ziņots, 
ka tie ir izpildīti, taču to nebija iespē ­
jams pārbaudīt. Piemēram:
i) Īrijas programmas īstenošanas lai ­
kā (pēc 2012. gada rudenī veiktās 
pārskatīšanas) Komisija turpināja 
sadarboties ar Īrijas iestādēm 
nolūkā nodrošināt, ka daudzgadu 
budžeta plāns ir pietiekami sais ­
tošs un pārredzams, lai būtu ticams 
politikas rādītājs61 laikposmā pēc 
programmas īstenošanas. Taču 
Komisija ziņoja, ka nosacījums bija 
pilnībā izpildīts;
ii) Portugālē nosacījums, kurš pa ­
redzēja katru mēnesi sagatavot 
ziņojumu par valdības budžeta 
izpildi, tika pakāpeniski paplaši ­
nāts, attiecinot to arī uz visiem 
valsts uzņēmumiem un publiskā 
un privātā sektora partnerībām 
valsts, reģionālā un vietējā līmenī. 
Pēc tam, kad ieviesa īpašas ziņoju ­
mu sniegšanas prasības reģionālā 
līmenī, tika uzskatīts, ka nosa ­
cījums ir izpildīts, lai gan nebija 
nodrošināta atbilstība prasībai par 
konsolidētajiem budžeta izpildes 
pārskatiem.59 Piemēram, lielākoties izpildīts, 
galvenokārt izpildīts, daļēji 
izpildīts, patlaban tiek īstenots, 
daļēji ievērots, nav ievērots.
60 Ir izslēgti nosacījumi, kas 
paredz pastāvīgu atbilstību 
katrā pārskatīšanā.
61 Fiskālās politikas pamats 
nodrošina struktūru, lai 
valdība varētu pieņemt 
lēmumus par atbilstīgu 
budžeta deficīta līmeni, ņemot 
vērā ekonomikas situāciju, kā 
arī vairākus vidējā termiņa vai 
ilgtermiņa mērķus attiecībā uz 
valsts finansēm.
47
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
Sadarbība ar citiem 
partneriem bija vienīgi 
neoficiāla
108  
Visu programmu īstenošanā ES finan ­
siālā palīdzība tika sniegta vienlaicīgi 
ar SVF finansiālo palīdzību. Katra iestā ­
de pieņēma patstāvīgus lēmumus par 
finansējumu atbilstīgi saviem statū ­
tiem un iekšējām procedūrām. Īsteno ­
jot Īrijas un Portugāles programmas, to 
pārvaldībā bija iesaistīta arī ECB.
109  
Sadarbība ar SVF palīdzēja Komisijai 
gūt pieredzi programmu pārvaldībā. 
Palāta vairākkārt novēroja, ka pēc 
programmu uzsākšanas Komisija pār ­
ņēma SVF praksi, piemēram, izmantoja 
sīkāk izstrādātas prognožu izklājlapas, 
kā arī iecēla pārstāvi, kas pastāvīgi 
uzturas attiecīgajā valstī turpmāko 
programmu īstenošanas laikā. Arī 
Komisijas programmu darba grupas 
tika palielinātas, lai atbilstu SVF darba 
grupu lielumam.110  
Tiesiskais pamats ļāva trīs iestādēm 
lemt par sadarbības organizēšanu. Visu 
programmu īstenošanas laikā prog ­
rammu darba grupas izveidoja neofi ­
ciālu sadarbības sistēmu. Zināšanu un 
pieredzes daudzveidība, ko nodro ­
šināja visu trīs iestāžu dienesti, ļāva 
veikt rūpīgākus novērtējumus, tādē ­
jādi mazinot kļūdu un izlaidumu risku 
programmu izstrādē un pārskatīšanā.Piemēri par nosacījumiem, attiecībā uz kuriem ne reizi nav ziņots par izpildi
Samazināt valsts pētniecības un attīstības prioritāšu skaitu, lai nodrošinātu vairāk resursu būtiskām pētniecī ­
bas jomām (Latvija).
Stiprināt struktūrfondu un Kohēzijas fonda vadošās iestādes spējas ES izdevumu kontroles un lēmumu pie ­
ņemšanas jomā (Rumānija).
Valdībai izstrādāt tiesību aktus, lai ievērojami samazinātu nodokļu un nodokļiem pielīdzināmu maksājumu 
veidu skaitu (Rumānija).
Līdz 2012. gada jūlijam valdība izstrādās konsolidētu plānu pašvaldību reorganizācijai un to skaita (308) 
ievērojamai samazināšanai. Valdība šos plānus īstenos, un pārmaiņas stāsies spēkā līdz nākamo pašvaldību 
vēlēšanu cikla sākumam (Portugāle).
Īpašu apakšpalātu izveide nodokļu tiesās (Portugāle).7. izcēlums
48
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
111 
Iestādes Iestādes nebija noteikušas 
oficiālu kārtību savstarpējai sadarbī ­
bai saistībā ar turpmāk izklāstītajiem 
jautājumiem.
i) Informācijas apmaiņa – ar kādu 
informāciju (piemēram, par sarunu 
pilnvarām, citiem programmu 
dokumentiem, pamataprēķiniem62, 
kā arī informāciju, kas iegūta no 
dalībvalstīm) būtu jāapmainās ar 
citiem partneriem? Kā būtu jāap ­
strādā saņemtā informācija pēc 
sadarbības pārtraukšanas?
ii) Konfidencialitāte – kā būtu jāap ­
strādā dokumenti, kas sākotnēji ie ­
sniegti citām iestādēm? Kā rīkoties, 
ja iestādes rīcībā nonāk konfiden ­
ciāla informācija, kas nav pieejama 
citiem partneriem63 un kas var 
ietekmēt vispārējo programmas 
struktūru un iekšējo analīzi?
iii) Tiesības uz kopīgā darba rezultā ­
tiem – dažus elektroniskos doku ­
mentus kopīgi izstrādāja visi trīs 
partneri (piemēram, makroeko ­
nomiskās prognozes, finansējuma 
iztrūkuma aprēķini), taču tie netika 
pilnībā koplietoti visu iestāžu 
starpā.
iv) Mehānismi domstarpību risinā ­
šanai saistībā ar finansēšanas 
lēmumiem vai citiem būtiskiem 
programmu parametriem.ECB konsultatīvā funkcija bija 
ļoti plaša
112  
Programmu pārvaldības jomā Eiro ­
pas Finanšu stabilizācijas mehānisma 
(EFSM) regula64 noteica konsultatīvās 
attiecības ECB un Komisijas starpā:
i) “(vispārīgie ekonomikas politikas) 
nosacījumi (..); šos nosacījumus 
noteiks Komisija, apspriežoties ar 
ECB”65, un
ii) “Komisija, apspriežoties ar ECB, 
pārskata (..) minētos ekonomikas 
politikas nosacījumus”66.
113  
ECB dienesti sniedza konsultācijas par 
jautājumiem, kas attiecās uz finansiālo 
stabilitāti un naudas līdzekļu tirgu pie ­
nācīgas darbības nodrošināšanu. Cita 
starpā tie bija jautājumi par parāda at ­
maksājamību un fiskālās konsolidācijas 
norisi67, ko ECB uzskatīja par būtiskiem 
priekšnosacījumiem abās jomās, kurās 
tā sniedza konsultācijas.62 Maksājumu bilances 
programmu īstenošanas laikā 
aktuālās izklājlapas, kas bija 
finansējuma iztrūkuma 
aprēķinu pamatā, sagatavoja 
SVF, un saskaņā ar Komisijas 
sniegto informāciju tās nebija 
Komisijas dienestu rīcībā.
63 Piemēram, finanšu tirgus 
informācija SVF finanšu 
nozares novērtējumos, 
informācija, ko apkopojis 
Konkurences 
ģenerāldirektorāts, ECB 
savāktie banku dati.
64 Padomes Regula (ES) 
Nr. 407/2010.
65 3. panta 3. punkta 
b) apakšpunkts.
66 3. panta 6. punkts.
67 Piemēram, ECB uzstāja, ka 
jāsaglabā budžeta deficīta 
mērķi Portugāles programmā.
49
II daļa. Procesi kopumā bija vāji
114  
Taču konsultāciju sniegšana neno ­
zīmēja to, ka ECB iesniedza citiem 
partneriem analīzes dokumentus, uz 
ko balstījās tās nostāja sarunās par 
programmām. Piemēram, ECB neizpau ­
da Komisijai iekšējos apsvērumus par 
sloga sadali starp parāda turētājiem ar 
pirmtiesībām Īrijas banku pārstruktu ­
rēšanā. Ņemot vērā to, ka Eurosistēmas 
finansējuma apmērs bija gandrīz 100 % 
no Īrijas IKP , Eurosistēmas pastāvīgi 
nodrošinātam finansējumam68 bija bū ­
tiska nozīme programmas veiksmīgai 
īstenošanai. Pārējie trijotnes partneri 
piekrita tam, ka slogu savstarpēji ne ­
sadala parāda turētāji ar pirmtiesībām. 
Tomēr SVF veiktais Īrijas programmas 
ex post  novērtējums norāda uz to, 
ka bija pieejami alternatīvi politikas 
risinājumi, lai ierobežotu ar lielā sloga 
sadali saistītos riskus69, taču tie netika 
īstenoti.68 Euro likviditātes piešķiršana 
Eurosistēmas līguma pusēm 
vai šādas likviditātes 
piešķiršanas pārtraukšana vai 
iebildumi pret to ir daļa no 
Eurosistēmas līgumā 
paredzētajām funkcijām, un 
saskaņā ar šo līgumu 
Eurosistēma ir pilnībā 
neatkarīga un neiesaistās 
pārējo divu iestāžu darbā.
69 SVF valsts ziņojums Nr. 15/20 – 
Īrija: ārkārtas pieejas saskaņā 
ar 2010. gada paplašināto 
programmu ex post  
novērtējums, 2015. gada 
janvāris, 48.–52. punkts.
50
 III daļa 
Aizņēmumi atbilda finansējuma vajadzībām, 
kaut arī apstākļi sākotnēji apgrūtināja 
paraugprakses ievērošanu visos gadījumos
115  
Eiropas Komisija ES vārdā pārvaldīja 
visus aizņēmumus saistībā ar makrofi ­
nansiālās palīdzības sniegšanu. ES līdz 
2014. gada beigām bija emitējusi 
pavisam 22 obligācijas ar kopējo no ­
minālvērtību 60,1 miljards EUR – no šīs 
summas 8  miljardi  EUR tika atmaksāti 
jau līdz 2015. gada 31. martam.
116  
Lai novērtētu Komisijas veikto parādu 
pārvaldību, Palāta
i) analizēja vērtspapīru emitēša ­
nas iznākumu ieguldītāju veiktās 
parakstīšanās un parādu izmaksu 
ziņā, kā arī
ii) novērtēja Komisijas procedūru 
atbilstību paraugpraksei publiskā 
parāda pārvaldības, ieguldītāju 
attiecību un parāda vērtspapīru 
emitēšanas pārredzamības jomā.Parakstīšanās uz 
emitētajām obligācijām 
bija apmierinoša
Parāda izmaksas bija 
atbilstīgas līdzīgu parādu 
izmaksām
117  
Emisijas cena70 ir atkarīga gan no 
obligāciju veida, gan arī no situācijas 
tirgū to pārdošanas laikā. Komisijai 
izdevās iegūt nepieciešamos līdzekļus, 
lai finansētu ES ieguldījumu finansiālās 
palīdzības sniegšanā. Visu obligāciju 
emisiju laikā kapitāla tirgos bija vēro ­
jams pietiekams vērtspapīru piepra ­
sījums, lai visas emitētās obligācijas 
tiktu nopirktas. Piedāvājumu seguma 
koeficients (pieteikumu summas attie ­
cība pret kopējo emitēto vērtspapīru 
summu) bija no 1,2 līdz vairāk nekā 
4,271 (sk.  7. attēlu ).7 . attēlsES obligāciju emisiju piedāvājumu seguma koeficients
Avots: Eiropas Komisija.3 g., 12.2008.5 g., 2.2009.5, 5 g., 3.2009.7 g., 7.2009. 9 g., 3.2010. 7 g., 9.2010. 5 g., 1.2011.10 g., 9.2011. 26 g., 4.2012. 10 g., 5.2012. 15 g., 7.2012. 10 g., 3.2014.4
3
2
1
02,32,2
1,22,53,1
2,04,2
1,5 1,52,9
1,62,170 Cena nosaka parāda izmaksas.
71 Aprēķins veikts, pamatojoties 
uz 12 obligāciju emisijām.
51
III daļa. Aizņēmumi atbilda finansējuma vajadzībām, 
kaut arī apstākļi sākotnēji apgrūtināja paraugprakses 
ievērošanu visos gadījumos
118  
Jau no paša sākuma emisijas tika 
veiktas savlaicīgi72. Parāda galīgās iz ­
maksas bija atbilstīgas izmaksām tirgū 
un līdzīgu parādu izmaksām (sk.  8. at -
tēlu ). Laika gaitā dominējošo bezriska 
procentu likmju starpība samazinājās 
un jo īpaši ilgāka termiņa vērtspapīru 
emisijās 2011. un 2012. gadā ES nereti 
izdevās panākt, ka parāda izmaksas 
bija zemākas nekā Eiropas Finanšu 
stabilizācijas mehānisma izmaksas, kas 
bija tās vienīgais līdzinieks, kurš veica 
līdzīgas ilgtermiņa emisijas.
Vērtspapīru cenu līmenis 
emisijas brīdī reizēm bija 
augstāks nekā ieteikts banku 
sākotnējos norādījumos
119  
Komisija obligāciju emisijās izmantoja 
sindicētos darījumus. Tā izvēlējās va ­
došos pārvaldītājus, proti, starptautiski 
aktīvas bankas, kas parakstījās uz kat ­
ras emisijas vērtspapīriem. Šo vadošo 
banku uzdevums bija tieši sazināties ar 
ieguldītājiem un informēt Komisiju kā 
obligāciju emitentu par katras emisijas 
vērtspapīru termiņiem un cenām. Tās 
iegādājās katras emisijas vērtspapīrus 
un tālāk pārdeva tos ieguldītājiem, 
un uzņēmās saistības iegādāties visus 
vērtspapīrus, kas šādā veidā netiktu 
pārdoti tālāk.
120  
Sindicēšanas pozitīvais aspekts ir 
tas, ka, tā kā tiek pieprasīts iesniegt 
piedāvājumus, sindicēšana ļauj no ­
teikt optimālo cenu līmeni. Emitents, 
emitējot obligāciju, var gūt labumu arī 
no bankas plašā klientu loka. Emitents 
var sniegt informāciju – parasti vienu 
nedēļu iepriekš – par paredzamās 
emisijas vērtspapīru termiņu un dau ­
dzumu un parasti pieprasa kvantitatīvu 
un kvalitatīvu informāciju, izmantojot 
aptaujas lapu. Savukārt bankas sniedz 
norādes par to, kāda cena to vērtējumā būtu jānosaka ierosinātajam instru ­
mentam, pamatojoties uz attiecīgo 
situāciju tirgū.
121  
Saskaņā ar labu praksi73 noformēju ­
ma nodaļai tiek ierosināts saglabāt 
dokumentus par aizņēmumu, kas 
ietver saraksti ar finanšu starpniekiem, 
tostarp pieprasījumus iesniegt priekš ­
likumus ar banku norādēm par cenu 
noteikšanu. Veicot sākotnējās emisijas, 
vairākumā gadījumu netika sagatavoti 
pieprasījumi iesniegt piedāvājumus – 
šādi pieprasījumi netika sagatavoti līdz 
2011. gadam.
122  
Palāta pārbaudīja dokumentus par trīs 
obligācijām, ko emitēja 2012. gadā74. 
Divās emisijās faktiskais cenu līmenis 
bija augstāks par līmeni, ko vienprātīgi 
bija norādījušas vadošās bankas savās 
sākotnējās atbildēs uz pieprasījumiem 
iesniegt piedāvājumus. Vienā gadī ­
jumā starpība bija 11 bāzes punkti 
(0,11 %), bet otrā – 5 bāzes punkti 
(0,05 %)75. Abos gadījumos ieguldītāju 
pieprasījums bija augsts – piedāvāju ­
mu seguma koeficients bija attiecīgi 
vairāk nekā 2 un 1,6.72 Piemēram, pirmo maksājumu 
Ungārijai veica vienu mēnesi 
pēc tam, kad Padome 
pieņēma lēmumu par 
finansiālās palīdzības 
sniegšanu (Padomes 
2008. gada 4. novembra 
Lēmums 2009/102/EK, ar ko 
piešķir Kopienas vidēja 
termiņa finansiālo palīdzību 
Ungārijai (OV L 37, 6.2.2009., 
5. lpp.)).
73 Komisijas iekšējo procedūru 
rokasgrāmata par aizņēmumu 
darbībām, Komisijas iekšējās 
kontroles standarts nr. 8 un 
nr. 11.
74 ES 2012. gadā veica sešas 
obligāciju emisijas.
75 Tas radīja papildu parāda 
izmaksas attiecīgi aptuveni 
3 un 1 miljona EUR apmērā 
gadā.
52
III daļa. Aizņēmumi atbilda finansējuma vajadzībām, 
kaut arī apstākļi sākotnēji apgrūtināja paraugprakses 
ievērošanu visos gadījumos8. attēlsParāda galīgās izmaksas līdzīgas izmaksu līmenim tirgū un līdzīgu parādu izmaksām
Avots: ER P, Bloomberg  sniegtie dati, lai iegūtu informāciju par metodi, sk.  III pielikumu .Septi/uni0146u gadu obligāciju emisijas
4 %
3 %
2 %
1 %
2009./uni00A0g. 2010./uni00A0g. 2011./uni00A0g. 2010./uni00A0g. 2011./uni00A0g. 2012./uni00A0g.4 %
3 %
2 %
1 %
Divdesmit un vairāk gadu obligāciju emisijasPiecu gadu obligāciju emisijas Desmit gadu obligāciju emisijas
* Devi/uni0146u gadu obligāciju emisijas
* Piecpadsmit gadu
    obligāciju emisijas
Apzīmējumi 

Procentu likme
Skillnaden överensstämde även med den skillnad som 
jämförbara emittenter /f_ick. Skillnaden mellan räntan på EU-obligationer och den gällande riskfria  räntan vid en given löptid minskade med tiden.
Mijmai/uni0146as darījumu vidējā likme attiecīgajā termi/uni0146āLīdzīgu emitentu veiktās emisijasES veiktās emisijas
* ES vai līdzīgu emitentu emisijas ar līdzīgu 
termi/uni0146u, kas atš/uni0137iras no mijmai/uni0146as darījumu 
likmes līknē attēlotā
53
III daļa. Aizņēmumi atbilda finansējuma vajadzībām, 
kaut arī apstākļi sākotnēji apgrūtināja paraugprakses 
ievērošanu visos gadījumos
Apstākļu dēļ sākotnēji 
bija apgrūtināta 
paraugprakses ievērošana 
visos gadījumos
123  
Palāta konstatēja vairākus parādu 
pārvaldības procesa trūkumus pirma ­
jos gados (sk. 9. attēlu). Dokumentu 
trūkumam un citām nepilnībām nebija 
pierādāmas ietekmes uz aizņēmuma 
iznākumu.
124  
Vispārpieņemta prakse76 ir pieņemt 
rakstiskas pamatnostādnes par parāda 
pārvaldības struktūras darba organizā ­
ciju, uzdevumu un pienākumu sadali, 
maksimālā parāda sliekšņa noteikšanu, 
emitējamajiem parāda vērtspapīru vei ­
diem, kā arī par noteikumiem attiecībā 
uz emisijas procesa dokumentēšanu.
125  
Daudzos gadījumos mūsdienīgu parā ­
da pārvaldības struktūrvienību orga ­
nizatoriskā struktūra ir veidota pēc 
privātā sektora finanšu iestāžu, piemē ­
ram, banku un lielu korporāciju finanšu 
departamentu, parauga77. Atbilstīgi 
šim principam struktūrvienībā būtu 
jābūt vismaz šādām divām galvenajām 
nodaļām:
i) darījumu nodaļa – parasti atbildī ­
ga par darījumu veikšanu finan ­
šu tirgos, tostarp izsoļu un citu 
aizņēmuma veidu pārvaldīšanu, 
kā arī visām pārējām finansēšanas 
darbībām un
ii) noformējuma nodaļa – atbildīga 
par darījumu norises datu apstrādi 
un finanšu uzskaites dokumentu 
saglabāšanu.126  
Turklāt vairākus būtiskus uzdevumus, 
jo īpaši riska pārvaldības jomā, var uz ­
ticēt atsevišķai vidējā līmeņa nodaļai.
127  
Ņemot vērā ierobežotos cilvēkresur ­
sus78, kā arī nepieciešamību steidzami 
piesaistīt finansējumu79 finanšu tirgos, 
kuros valda spriedze, pirmajos gados 
bija ļoti grūti ievērot parāda pārvaldī ­
bas paraugpraksi.
Laikposms pirms vērtspapīru 
emitēšanas
128  
Pirmo vērtspapīru emisiju laikā tika 
izstrādāta parāda pārvaldības proce ­
dūru rokasgrāmata, taču norādes bija 
neskaidras vai arī trūka norāžu par pro ­
cesa būtiskiem aspektiem. Laika gaitā 
tā tika pilnveidota, veicot vairākus 
atjauninājumus, un to nozīmi pierādīja 
to dokumentu kvalitāte, kas attiecās uz 
obligāciju emisijām, kuras veiktas pēc 
2012. gada.
129  
Laikposmā no 2008. gada beigām līdz 
2011. gadam laika ierobežojumu dēļ 
Komisija piemēroja ārkārtas procedū ­
ru vadošo banku atlasē. Komisija tieši 
piešķīra pilnvaras vadošajām bankām, 
kā rezultātā tika ierobežotas iespējas 
veikt revīziju attiecībā uz dokumen ­
tiem par atlases procesu, piemēram, 
pieprasījumiem iesniegt piedāvājumus 
vai pamatojuma vēstulēm. Pieprasīju ­
mi iesniegt piedāvājumus netika sa ­
gatavoti līdz 2011. gadam, kad atlases 
procesa dokumenti kļuva precīzāki un 
daudzpusīgāki.76 SVF, “Revised Guidelines for 
Public Debt Management”  
[“Pārskatītās pamatnostādnes 
par publiskā parāda 
pārvaldību”], SVF un Pasaules 
Banka, 2014, 5.–6. lpp.
77 ESAO, Debt Management and 
Government Securities Markets 
in the 21st Century  [“Parāda 
pārvaldība un valsts parāda 
vērtspapīru tirgi 
21. gadsimtā”], 2002.
78 Pirmās obligāciju emisijas laikā 
2008. gada decembrī 
struktūrvienībā, kas bija 
atbildīga par aizņēmumiem 
un aizdevumiem, bija četri 
darbinieki. Saspringtākajā 
laikā 2011. gada sākumā 
struktūrvienībā joprojām bija 
ne vairāk kā astoņi darbinieki.
79 Ieteikums Padomes 
lēmumam, ar ko piešķir 
savstarpējo palīdzību 
Ungārijai, un Priekšlikums 
Padomes lēmumam, ar ko 
piešķir ES vidēja termiņa 
finansiālo palīdzību Ungārijai, 
COM(2008) 716 galīgā 
redakcija, 30.10.2008., 
6. punkts.
54
III daļa. Aizņēmumi atbilda finansējuma vajadzībām, 
kaut arī apstākļi sākotnēji apgrūtināja paraugprakses 
ievērošanu visos gadījumos9. attēlsTrūkumi parāda pārvaldībā pirmajos gados
Avots: ER P.
1Laikposms pirms
vērtspapīruemitēšanas 2Emisijas struktūra3Tirdzniecībaun izvietošana4Laikposms pēcvērtspapīruemitēšanasTirgus likviditāte
Sekundārā tirgus uzraudzība 
Sekundārā tirgus likviditāteTirdzniecības pasākumipotenciālajiem ieguldītājiemCenu noteikšanaEmisija un sadale
Finansiālo vajadzību noteikšanaParāda tirgus analīzeIzvietošanas metodes noteikšanaGalveno dalībnieku izvēleProcedūru rokasgrāmata laika 
gaitā tika uzlabota
128. punktsNav veikti piesardzības pasākumi, 
lai novērstu nepubliskojamu materiālu vai iekšējās informācijas izpaušanu
130./uni00A0punkts
Nav pierādījumu tam, ka veikta sekundārā tirgus uzraudzība
Sekas: liela piedāvājuma un 
pieprasījuma starpība, ko izmanto vairākas vadošās bankas sekundārajā tirgū
135.-136./uni00A0punkts
Vadošo banku atlase nav balstīta uz konkurences principu 
129./uni00A0punktsSadales noteikumi nav pilnīgi skaidri noteikti
131.–133./uni00A0punkts
Vadošo banku atlase nav pienācīgi dokumentēta
129./uni00A0punktsObligāciju nosacījumu 
noteikšana: emisijas apjoms, termi/uni0146š, kupons, izpirkšanas noteikumi u./uni00A0c.
55
III daļa. Aizņēmumi atbilda finansējuma vajadzībām, 
kaut arī apstākļi sākotnēji apgrūtināja paraugprakses 
ievērošanu visos gadījumos
Vērtspapīru izvietošana
130  
Palāta nolīgumos starp Komisiju un 
vadošajām bankām nekonstatēja no ­
teikumus par tādu jutīgu jautājumu kā 
pirmsemisijas sarunas (sk.  8. izcēlumu ). 
Netika gūti pierādījumi tam, ka Komi ­
sija veica kādus piesardzības pasāku ­
mus saistībā ar iekšējās informācijas 
izpaušanu, kā arī nebija nodrošināta re ­
vīzijas izsekojamība, kas ļautu noteikt, 
vai vadošās bankas izpauda iekšējo 
informāciju atsevišķiem ieguldītājiem 
katras vērtspapīru emisijas laikā nolūkā 
noskaidrot to nostāju un vai tās pēc 
tam ļāva šiem ieguldītājiem tirgoties 
vai piedalīties darījumā.131  
Ikvienas jaunas obligāciju emisijas 
būtisks aspekts ir emisijas sadale to 
ieguldītāju starpā, kuri parakstās uz 
vērtspapīriem. Viena no galvenajām 
sindicēšanas priekšrocībām salīdzinā ­
jumā ar izsoli ir tā, ka emitents pilnībā 
kontrolē ieguldītāju bāzi, kas ļauj emi ­
tentam izlemt, piemēram, kā sadalīt 
vērtspapīrus. Paraugprakse paredz, ka 
emisijas sadales noteikumi ir skaidri 
un pārredzami un ka tos vienmēr dara 
zināmus iepriekš. Taisnīga un pārredza ­
ma emisijas sadale arī palīdz saglabāt 
ieguldītāju bāzes daudzveidību.
Pirmsemisijas sarunas un iekšējās informācijas izpaušana
Pirmsemisijas sarunas ( pre-sounding ) ir metode, ko izmanto primāro parādsaistību kapitāla tirgus baņķieri, lai 
noteiktu ieguldītāju pieprasījumu. Tā ir diezgan plaši izplatīta uzņēmējdarbības prakse80, jo īpaši nestabilā 
tirgus situācijā, jo tā var palīdzēt vadošajām bankām un emitentiem iegūt sākotnējās atsauksmes par gaidāmo 
emisiju pirms tās publiskas izziņošanas. Šīs atsauksmes bieži vien iegūst, izpaužot tikai vispārīgu informāciju. 
Taču ir iespēja, ka dažos gadījumos tirgus dalībniekiem tiek izpausta konkrētāka informācija (tā var ietver ne ­
publiskojamus datus vai iekšējo informāciju), tādēļ saglabājas tirgus ļaunprātīgas izmantošanas risks.
Iekļaujot trešās puses informācijas ķēdē, saskaņā ar paraugpraksi būtu jānodrošina augstāks uzskaites līmenis, 
kā arī jāizmanto oficiālas un rakstiski noteiktas procedūras. Izpaužot nepubliskojamus datus vai iekšējo infor ­
māciju (šo procesu sauc par iekšējās informācijas izpaušanu nolūkā noskaidrot trešās puses nostāju ( wall-cros -
sing )81), vadošajām bankām jāinformē savi klienti par visiem piemērojamajiem ierobežojumiem saskaņā ar 
tiesību aktiem un noteikumiem, kas attiecas uz šādas informācijas iegūšanu.
80 Starptautiskā Kapitāla tirgus apvienība, “ Primary Market Handbook - XIII . Pre-Sounding, Book building and Allocations ” [Primārā tirgus 
rokasgrāmata – XIII. Sākotnējās darījumu sarunas, reģistru veidošana un sadale”], 2014.g. Arī Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde “Discussion 
Paper - ESMA’s policy orientations on possible implementing measures under the Market Abuse Regulation”  [Apspriežu dokuments: EVTI politikas 
virzība uz iespējamiem īstenošanas pasākumiem saskaņā ar regulu par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu], 2013. g.
81 Iekšējās informācijas izpaušana padara personu par “iekšējās informācijas zinātāju”, jo tai tiek sniegta šāda informācija.8. izcēlums
56
III daļa. Aizņēmumi atbilda finansējuma vajadzībām, 
kaut arī apstākļi sākotnēji apgrūtināja paraugprakses 
ievērošanu visos gadījumos
132  
Komisija norādīja, ka tā aktīvi piedalī ­
jās katras emisijas sadalē. Saskaņā ar 
Komisijas sniegto informāciju sadales 
pamatā bija šādi kritēriji:
i) ieguldītāja kategorija kā kvalitātes 
rādītājs (ieguldītāju veidi: tā dēvētā 
reālā nauda pret tirdzniecību u. c.);
ii) atsevišķa pasūtījuma kvalitāte (pie ­
mēram, pasūtījuma savlaicīgums, 
iepriekšējā pieredze saistībā ar 
ieguldītāju), kā arī
iii) ģeogrāfiskā izplatība.
133  
Pieejamo sadales tabulu analīze82 
apliecināja, ka, ja tika pieprasītas ļoti 
mazas summas, pieprasījumu apmieri ­
nāja 100 % apmērā, taču bija vērojama 
minimāla konsekvence attiecībā uz 
lielāku pieprasījumu nodrošināšanas 
līmeni. Turklāt lielākos pasūtījumus 
ieguldītāju uzdevumā izdarīja īpašas fi ­
nanšu iestādes (piemēram, lieli ieguldī ­
jumu uzņēmumi). Veicot galīgo sadali, 
ieguldījumu uzņēmumi sadala obli ­
gācijas ieguldītājiem. Palāta neguva 
pierādījumus tam, ka Komisija piekrita 
galīgajai obligāciju sadalei.Laikposms pēc vērtspapīru 
emitēšanas
134  
Jaunas obligācijas atzīšana par likvīdu 
sekundārajā tirgū nozīmē, ka to var ātri 
pārdot. Gan emitents, gan arī vadošā 
banka ir atbildīga par to, lai jaunās 
emisijas vērtspapīri sekundārajā tirgū 
būtu pietiekami likvīdi. Komisijai un 
vadošajām bankām būtu jāvienojas par 
saistībām attiecībā uz sekundāro tirgu, 
ko nosaka akreditācijas rakstā par 
katru emisiju. Turklāt no iesaistītajām 
vadošajām bankām tiek sagaidīts, ka 
tās vismaz pirmajās dienās pēc vērts ­
papīru nonākšanas sekundārajā tirgū 
saglabā līdzīgu zemu starpību starp 
pieprasījumu un piedāvājumu (pirkša ­
nas un pārdošanas cenu starpību).
135  
Revīzijas laikā Komisija norādīja, ka tā 
pārbaudīja ES obligāciju likviditāti vie ­
nu reizi ceturksnī un kopš 2012. gada 
īstenoja formālāku pārbaudes proce ­
dūru. Tomēr Palāta aizņēmuma doku ­
mentos neguva pierādījumus tam, ka 
Komisija laikposmā līdz 2012. gadam 
veica likviditātes pārbaudi sekundārajā 
tirgū.
136  
Pieprasījuma un piedāvājuma cenu 
analīze pierādīja, ka dienas noslēguma 
starpība starp pieprasījumu un piedā ­
vājumu pirmajās 30 dienās pēc katras 
emisijas bija salīdzinoši neliela. Taču 
tika konstatēts, ka ievērojami atšķīrās 
brokeru starpība starp pieprasījumu 
un piedāvājumu attiecībā uz katru ob ­
ligāciju. Piemēram, vienā no obligāciju 
emisijām starpība starp pieprasījumu 
un piedāvājumu bija no 7 līdz 30 bāzes 
punktiem83. Šādas atšķirības tika novē ­
rotas pat to brokeru starpā, kuri vairā ­
kās ES vērtspapīru emisijās piedalījās 
kā vadošās bankas un kuru pienākums 
tādējādi bija ievērot konkrētas saistī ­
bas attiecībā uz sekundāro tirgu.82 Dati pasūtījumu reģistros, kā 
arī informācija par galīgo 
sadali bija pieejami tikai par 
septiņām no divpadsmit izlasē 
iekļautajām obligāciju 
emisijām.
83 Kupona obligācija ar 3,25 % 
likmi un termiņu, kas beidzas 
2018. gada 4. aprīlī.
57
 IV daļa 
Programmu mērķi tika sasniegti
137  
Finansiālās palīdzības kopējie mēr ­
ķi bija panākt, lai dalībvalstīs tiktu 
atjaunota stabila makroekonomiskā vai 
finanšu situācija, kā arī lai tiktu atjau ­
nota dalībvalstu spēja izpildīt saistības 
attiecībā uz publisko sektoru (euro ­
zonas valstis) vai maksājumu bilanci 
(valstis, kas nav eurozonas dalībnieces). 
Finansiālā palīdzība atviegloja korekci ­
ju programmu īstenošanu, kas bija ne ­
pieciešamas ikvienā valstī, lai risinātu 
būtiskās problēmas. Palāta strukturēja 
programmu rezultātu analīzi četrās 
daļās:
i) analīze attiecībā uz to, kā tika 
izmantots kopējais finansējums, 
kā arī aspektiem, kas noteica, vai 
finansējums bija pietiekams;
ii) atbilstība budžeta deficīta 
mērķiem un fiskālo korekciju 
īstenošana;
iii) atbilstība nosacījumiem un struk ­
turālo reformu īstenošana, kā arī
iv) valstu konkurētspējas izmaiņas.
Neradās nepieciešamība 
palielināt kopējo 
finansējumu
Finansējums bija pietiekams, 
kaut arī tas bija stingri 
ierobežots divās dalībvalstīs
138  
Nevienā no valstīm finansējuma iztrū ­
kums neattīstījās atbilstoši paredzē ­
tajam scenārijam. Taču programmu 
struktūra bija pietiekami stingra, 
lai nodrošinātu iespēju ievērojamu 
neatbilstību kompensēt programmas 
ietvaros, lai finansējums atbilstu sākot ­
nēji paredzētajam līdzekļu apmēram 
(sk.  10. attēlu ).139  
Tomēr bija vērojamas zināmas atšķi ­
rības saistībā ar finansiālās palīdzības 
nodrošinātā atbalsta komforta līmeni. 
Pirmajās programmās, kuras izstrādā ­
ja pēc uzņēmuma “ Lehman Brothers ” 
sabrukuma, tika paredzēta ievēroja ­
ma drošības rezerve. Līdzīgi arī Īrijas 
programmā kā daļu no banku atbalsta 
shēmas iekļāva ievērojamu rezervi 
neparedzētiem izdevumiem 25  miljar ­
du EUR apmērā. Kopumā Īrija, Ungārija 
un Latvija bija ieguvējas tāpēc, ka tām 
bija nepieciešams mazāks finansējums, 
kas ļāva tām:
i) mazināt atkarību no saviem resur ­
siem (Īrija);
ii) pārsniegt sākotnējās ārvalstu valū ­
tas rezervju prognozes (Ungārija);
iii) samazināt programmas finansēju ­
mu (Latvija, Ungārija), kā arī
iv) pirms termiņa beigām atmaksāt 
(vai apsvērt iespēju atmaksāt) SVF 
aizdevumus, kas radīja augstākas 
izmaksas (Ungārija, Latvija, Īrija).
58
IV daļa. Programmu mērķi tika sasniegti10. attēlsKā naudas līdzekļi tika izmantoti?
Maksājumu bilances programmas
Apzīmējumi
Starptautisko rezervju palielinājums Kapitāla un /f_inanšu kontsTekošais konts Trūkstošais /f_inansējums Cits
1 Dati attiecas uz Rumānijas pirmo programmu.Ungārija
ο Pretēji prognozēm ārvalstu bankas krīzes kulmināci-
jas laikā palielināja savu meitasuz/uni0146ēmumu riska 
darījumu apjomu, un kapitāla aizplūšana no ārvalstu valūtas atvasinātajiem instrumentiem nenotika. Tāpēc nebija vajadzīgs /f_inansējums, lai segtu kapitāla un /f_inanšu kontu. Tā vietā tas k/uni013Cuva par /f_inansējuma avotu.
Latvija
ο Tekošā konta korekcija notika daudz ātrāk, nekā sākotnēji prognozēts, 
un tas k/uni013Cuva par /f_inansējuma avotu. Šo ieguvumu da/uni013Cēji neitralizēja papildu /f_inansējuma vajadzības, kas radās saistībā ar kapitāla un /f_inanšu kontu.
ο No /f_inansiālās palīdzības 4,7/uni00A0miljardu/uni00A0EUR apmērā 3,2/uni00A0miljardus/uni00A0EUR 
izlietoja, lai /f_inansētu kārtējo valsts budžeta de/f_icītu un atmaksātu valsts parādu. Finanšu nozares glābšanas pasākumi radīja mazākas izmaksas, nekā prognozēts.
Rumānija1
ο Tekošā konta korekcija notika ātrāk, nekā 
prognozēts. Šo ieguvumu da/uni013Cēji neitralizēja /f_inansējuma samazināšanās saistībā ar kapitāla un /f_inanšu kontu.2,81 3,7 7,5
4,7 1,7 6,2 0,5Vajadzības Finansējums
Plānotais
Faktiskais
5,5 25,3 20,0 10,8
5,5 16,3 18,2 4,9Finansējums Vajadzības
Plānotais
Faktiskais3,3 10,7 3,1 2,4
12,0 2,619,5
14,2 1Vajadzības Finansējums
Plānotais
Faktiskais
59
IV daļa. Programmu mērķi tika sasniegti10. attēlsEurozonas programmas
Apzīmējumi
Tirgus /f_inansējums
Pašu resursiTrūkstošais /f_inansējums
Parādi, kuriem tuvojas atmaksas termi/uni0146š
Finanšu nozares vajadzībasValsts kases naudas de/f_icīts Cits
Avots: ERP , dati, kas sniegti programmu dokumentos, 
dalībvalstu iestāžu apkopotā statistika.Plānoto un faktisko vajadzību un /f_inansējuma salīdzinājums valsts pārvaldes sektorā. 
59 524035
18
38
68 68
4932
18913
12
83
22 27151136
78 76
47
93
12Plānotais Faktiskais Plānotais FaktiskaisVajadzības
VajadzībasFinansējums
FinansējumsĪrija Portugāle
20
540
38
Citas valsts pārvaldes /f_inansējuma 
vajadzības, kas saistītas ar valsts uz/uni0146ēmumu /f_inansēšanu, iemaksām ESM, parādu atmaksu u./uni00A0c.
60
IV daļa. Programmu mērķi tika sasniegti
140  
Savukārt Portugālei bija nepieciešams 
ievērojami lielāks finansējums nekā 
sākotnēji prognozēts, un Portugāles 
programmas īstenošanas laikā finan ­
sējums bija stingri ierobežots. Lai 
nodrošinātu papildu vajadzības, Portu ­
gālei nācās paļauties uz tirgū pieejamo 
finansējumu. Monetārie atvieglojumi 
eurozonā programmas īstenošanas ot ­
rajā pusē palīdzēja Portugālei veiksmī ­
gi atgriezties finanšu tirgos84.
141  
Rumānijai sniegtā finansiālā palīdzī ­
ba bija pietiekama, lai segtu valsts 
maksājumu bilances vajadzības, taču 
programmas īstenošanas laikā finan ­
sējums Rumānijas valsts sektorā bija 
ierobežots. Valdībai nepieciešamo 
papildu finansējumu daļēji nodrošināja 
centrālās bankas netiešais atbalsts.
Vairākas dalībvalstis 
saņēma izdevīgākus 
finanšu nosacījumus, nekā 
bija paredzēts sākotnējā 
koncepcijā
142  
Portugālei un Īrijai piešķirto ES aiz ­
devumu procentu likmes bija zemā ­
kas un termiņš garāks85. Sākotnējais 
mērķis bija uzlabot šo valstu ilgtermiņa 
refinansēšanas izredzes86, taču izmai ­
ņas arī mazināja procentu maksājumu 
radīto finansiālo slogu programmas 
īstenošanas periodā. Palāta lēš, ka Īrijas 
un Portugāles ietaupījumi program ­
mas īstenošanas periodā bija katrai 
2,2 miljardi  EUR.143  
Situāciju Īrijā un Rumānijā pozitīvi 
ietekmēja to centrālo banku īstenotā 
pielāgošanās politika.
i) Īrijas Centrālā banka piekrita 
bankai “ Anglo Irish Bank ” izdotos 
netirgojamos vekseļus apmainīt 
pret Īrijas valdības obligācijām 
ar ilgāku termiņu87. Tādējādi Īrijai 
nebija tirgū jāmeklē finansējums 
3,1 miljardam  EUR, kas bija jāat ­
maksā 2013. gadā. Šis pasākums arī 
par 30  miljardiem  EUR samazinās 
valstij nepieciešamo finansējumu 
2014.–2023. gadā, kā arī vidēji par 
0,7 % no IKP samazinās budžeta 
deficītu88.
ii) Rumānijas centrālā banka 
2009. gada novembrī nolēma 
samazināt prasīto ārvalstu valūtas 
rezervi no 30 % uz 25 % (augus ­
tā rezervi samazināja no 35 %). 
Tādējādi tika atbrīvoti aptuveni 
1,3 miljardi  EUR banku aizdevu ­
miem valsts pārvaldes finansējuma 
vajadzībām. Šo lēmumu publiskajā 
telpā pamatoja ar to, ka 2009. gadā 
tika atlikti maksājumi SVF un ES89.84 Monetārie atvieglojumi 
pozitīvi ietekmēja arī 
finansējuma piešķiršanu Īrijas 
valdībai.
85 Sākotnēji tika plānots, ka EFSM 
aizdevumu vidējais termiņš 
būs 7,5 gadi ar procentu maržu 
2,925 % Īrijai un 2,15 % 
Portugālei. Šīs procentu 
maržas tika samazinātas 
2011. gada oktobrī un 
2013. gada jūnijā vidējo 
aizdevuma termiņu pagarināja 
līdz 19,5 gadiem. Tika 
pagarināts arī EFSI aizdevumu 
termiņš un samazinātas 
Īrijai – 2,47 % – un Portugālei – 
2,08 % – noteiktās procentu 
maržas.
86 Šie pasākumi programmu 
īstenošanas periodā par 
2,2 miljardiem  EUR samazināja 
arī prognozētos ieņēmumus 
ES budžetā.
87 ECB savā 2013. gada pārskatā 
norādīja, ka “ Irish Bank 
Resolution Corporation  (IBRC ) 
likvidācija rada nopietnas ar 
monetāro finansēšanu 
saistītas bažas. Šīs bažas 
varētu nedaudz mazināt Īrijas 
Centrālās bankas obligāciju 
pārdošanas stratēģija”.
88 Eiropas Komisija “ Economic 
Adjustment Programme for 
Ireland – Winter 2012 Review”, 
European Economy,  [“Īrijas 
ekonomikas korekciju 
programma – 2012. gada 
ziemā veiktā pārskatīšana”], 
publikāciju sērija Nr. 131, 
2013. g.
89 Rumānijas Nacionālās bankas 
Valdes 2009. gada 
16. novembra paziņojums 
presei.
61
IV daļa. Programmu mērķi tika sasniegti
Koriģētie mērķi attiecībā 
uz budžeta deficītu 
lielākoties, taču ne 
vienmēr, tika ilgtspējīgi 
sasniegti
Ar dažiem izņēmumiem tika 
sasniegti pārskatītie mērķi 
attiecībā uz gada budžeta 
deficītu
144  
Izņemot Ungārijas programmu un da ­
žus gadus arī Portugāles un Rumānijas 
programmas, atbilstība pārskatītajiem 
mērķiem kopumā bija vērtējama kā 
laba (sk.  4. tabulu ).145  
Tomēr tas, ka mērķi nebija sasniegti, ne 
vienmēr nozīmēja, ka nebija nodro ­
šināta budžeta izpilde. Piemēram, 
neatbilstība Ungārijas programmā no ­
teiktajiem mērķiem 2008. un 2009. ga ­
dam skaidrojama ar budžeta deficīta 
statistiskajām korekcijām. Turklāt visas 
maksājumu bilances programmas bija 
veiksmīgas tādā ziņā, ka dalībvalstīm 
izdevās izvairīties no pārmērīga bu ­
džeta deficīta novēršanas procedūras 
2012. gadā.4. tabulaAtbilstība pārskatītajiem mērķiem
% no IKP 2008 2009 2010 2011 2012 2013
Ungārijamērķis – 3,4 % – 3,9 % – 3,8 %
izpilde1– 3,7 % – 4,6 % – 4,3 % 4,3 % – 2,1 % – 2,2 %
Latvijamērķis – 10,0 % – 8,5 % – 4,5 %
izpilde1– 4,4 % – 9,2 % – 8,2 % – 3,5 % – 1,3 % – 1,0 %
Rumānija Imērķis – 7 ,8 % – 7 ,3 %
izpilde1– 5,7 % – 9,0 % – 6,8 %
Rumānija IImērķis – 5,0 % – 3,0 %
izpilde1– 5,5 % – 3,0 % – 2,3 %
Īrijamērķis – 10,6 % – 8,6 % – 7 ,5 %
izpilde2– 8,9 % – 8,2 % – 7 ,2 %
kopējais budžeta deficīts1– 7 ,4 % – 13,7 % – 30,6 % – 13,1 % – 8,2 % – 7 ,2 %
Portugālemērķis – 5,9 % – 5,0 % – 5,5 %
izpilde2– 4,4 % – 6,0 % – 4,5 %
kopējais budžeta deficīts1– 3,6 % – 10,2 % – 9,8 % – 4,3 % – 6,4 % – 4,9 %
Piezīme. Neatbilstība budžeta deficīta mērķim ir izcelta treknrakstā. Dati, kas neattiecas uz programmu īstenošanas periodu, ir norādīti pelēkā krāsā.
Avots: Eiropas Komisija.
 1 Vispārējās valdības neto aizdevumi vai aizņēmumi saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru 2014. gada pavasarī.  
2 Faktiskais budžeta deficīts saskaņā ar Komisijas sniegto pārskatu un atbilstīgi programmā noteiktajai definīcijai (sk. 91. punktu).
62
IV daļa. Programmu mērķi tika sasniegti
146  
Lai sasniegtu budžeta deficīta mērķus, 
katrā programmā tika paredzēts īpašs 
ieņēmumu un izdevumu pasākumu ko ­
pums. Maksājumu bilances program ­
mās konsolidācija vairāk tika vērsta uz 
izdevumu daļu, savukārt EFSM prog ­
rammās konsolidāciju veica vienmērī ­
gāk. Īstenotā ieņēmumu un izdevumu 
struktūra būtībā atbilda sākotnēji 
plānotajai struktūrai, izņemot situāciju 
Ungārijā, – tai neizdevās panākt pare ­
dzēto izdevumu konsolidāciju.
147  
Nodokļu bāzes samazināšanās, jo īpaši 
2009. gadā pēc straujās ekonomikas 
lejupslīdes, bieži vien liedza panākt 
ieņēmumu pieaugumu no būtiskiem 
un jauniem pasākumiem nodokļu 
jomā. Piemēram, 2009. gadā Latvija īs ­
tenoja netiešus nodokļu konsolidācijas 
pasākumus, kuru aplēstā ietekme bija 
2,5 % no IKP . Komisija 2013. gadā lēsa, 
ka šos pasākumus pilnībā neitralizējusi 
īstermiņa elastīguma samazināšanās. 
Līdzīgi arī nodokļu ziņā neitrālā refor ­
ma, ko Ungārija īstenoja 2009. gada 
vidū, izraisīja aplēsto deficīta novirzi 
2010. gadā par 0,7 % no IKP .
148  
Ja netiek mainīti budžeta deficīta 
mērķi, nodokļu un IKP attiecības sama ­
zināšanās var rosināt nodokļu iestā ­
des vērsties pret nodokļu ieņēmumu 
pazemināšanos, ieviešot pasākumus, 
kuri nav saskaņoti programmas saru ­
nās. Piemēram, Rumānijā laikposmā no 
2009. līdz 2013. gadam Nodokļu likumā 
veica 97 grozījumus un pieņēma 51 tie ­
sību aktu šo grozījumu izpildei. Biežās 
pārmaiņas radīja nestabilu ekono ­
misko vidi gan uzņēmumiem, gan arī 
privātpersonām.Visas valstis, lai gan ar 
atšķirīgiem panākumiem, 
uzlaboja savu fiskālo 
situāciju
149  
Tā kā programmas īstenoja tādēļ, ka 
tika zaudēta piekļuve tirgum, fiskālās 
ilgtspējas atjaunošana pamatoti bija 
būtiskākais mērķis. Valsts strukturā ­
lās bilances uzlabošana programmas 
īstenošanas laikā90 norādītu uz panākto 
progresu virzībā uz ilgtspējīgāku valsts 
budžetu. Komisija aprēķināja un publi ­
cēja strukturālās bilances datus91.
150  
Strukturālā bilance uzlabojās visās 
valstīs ar vidējo gada izmaiņu rādītāju 
no 0,7 % no iespējamā IKP Ungārijā līdz 
1,9 % Portugālē. Izmaiņu rādītāja atšķi ­
rības var skaidrot ar trīs faktoriem:
i) sākotnējā fiskālā situācija – jo 
augstāks sākotnējais strukturālais 
deficīts, jo straujāks konsolidācijas 
temps;
ii) valsts parāda sākotnējais līmenis – 
jo lielāks sākotnējais parāds, jo 
straujāks konsolidācijas temps;
iii) atšķirīgi priekšlikumi pārmērīga 
budžeta deficīta novēršanas proce ­
dūras laikā attiecībā uz fiskālajiem 
centieniem – jo intensīvāki ierosi ­
nātie centieni, jo straujāks konsoli ­
dācijas temps.90 Ņemot vērā valsts statistikas 
datu iesniegšanas termiņus, 
tika pieņemti šādi programmu 
īstenošanas periodi: 
Ungārija – 2009.–2010. gads; 
Latvija – 2009.–2011. gads; 
Rumānija – 2009.–2012. gads; 
Īrija un 
Portugāle – 2011.–2013. gads.
91 Pamatojoties uz 2014. gada 
pavasara prognozes datiem, 
kas iegūti saskaņā ar EKS 95.
63
IV daļa. Programmu mērķi tika sasniegti
151  
Sākotnējais strukturālais deficīts 
norādīja uz fiskālās konsolidācijas 
tempu visās palīdzības saņēmējās 
dalībvalstīs, izņemot Īriju. Ungārijā bija 
zemākais strukturālais deficīts, uzsākot 
programmu, un konsolidācijas temps 
Ungārijā bija lēnākais; Portugālē bija 
augstākais strukturālais deficīts, un 
šajā valstī bija vērojams straujākais 
konsolidācijas temps. Tomēr Īrija ir 
izņēmums šajā analīzē. Īrijas sākotnējā 
situācija 2010. gadā bija līdzīga situā ­
cijai Portugālē, taču tās strukturālās 
konsolidācijas temps (neņemot vērā 
pasākumus banku nozarē un citus 
vienreizējus pasākumus) bija gandrīz 
uz pusi lēnāks92.
152  
Nevarēja novērot saistību starp valsts 
parāda sākotnējo līmeni un vidējiem 
fiskāliem centieniem. Piemēram, 
Rumānijas valsts parāda līmenis bija 
zemākais piecās dalībvalstīs, taču tās 
vidējie fiskālie centieni bija salīdzinoši 
augsti. Īrijā un Portugālē tika konstatēti 
ļoti atšķirīgi vidējie centieni, neskato ­
ties uz līdzīgu sākotnējo valsts parādu.
Valstis īstenoja vienreizējus 
pasākumus
153  
Īslaicīgi fiskālie pasākumi nedod ilgsto ­
šus uzlabojumus pakārtotajā deficītā. 
Īslaicīgus pasākumus var īstenot gan 
attiecībā uz ieņēmumu, gan arī izdevu ­
mu daļu. Programmu īstenošanas laikā 
vairākām dalībvalstīm bija jāīsteno 
vienreizēji ieņēmumu pasākumi, lai iz ­
pildītu savus budžeta deficīta mērķus.i) Portugāle 2010. un 2011. gadā 
nacionalizēja gan uzņēmuma “ Por-
tugal Telecom ” (budžeta deficīta sa ­
mazināšanās par 1,7 % no IKP), gan 
arī banku nozares (4 % no IKP)93 
privātos pensiju fondus.
ii) Kavēto nodokļu un sociālās apdro ­
šināšanas maksājumu vienreizējs 
atgūšanas plāns, ko īstenoja Portu ­
gālē 2013. gadā, īslaicīgi samazinā ­
ja budžeta deficītu (0,8 % no IKP).
iii) Rumānija 2012. gadā novērsa pār ­
mērīgu budžeta deficītu, sasnie ­
dzot 3 % budžeta deficīta mak ­
simālo robežu. Taču vienreizējā 
telesakaru licenču pārdošana bija 
nodrošinājusi 0,5 % no IKP .
iv) Īrijā pasākumi banku nozarē no ­
drošināja īslaicīgu ieņēmumu pa ­
lielinājumu (piemēram, ieņēmumi 
no maksas par atbildības garantijas 
paplašināšanu par labu vietējām 
bankām, centrālās bankas dividen ­
des no vienreizējiem finansēšanas 
mehānismiem).
154  
Saskaņā ar Komisijas sniegto informā ­
ciju vienreizēji pasākumi bija nepie ­
ciešami, lai mazinātu īslaicīgu spriedzi, 
taču, lai ilgtspējīgi sasniegtu mērķus, 
pagaidu pasākumi bija jāaizstāj ar pa ­
stāvīgi īstenotiem pasākumiem.92 Tas skaidrojams arī ar 
strukturālās bilances izmaiņu 
atšķirībām pirms programmas 
īstenošanas. Komisijas aplēses 
apliecina, ka abās valstīs fiskālā 
konsolidācija sākās 2010. gadā 
ar līdzīgiem konsolidācijas 
centieniem.
93 Šā darījuma rezultātā 
Portugāle pārņēma nākotnes 
pensiju saistības. Kaut arī 
statistikas sistēmā šīs saistības 
nav atzītas kā valsts parāds, tās 
negatīvi ietekmē valsts parāda 
ilgtspēju. Līdz ar to pasākums 
tikai šķietami uzlabo valsts 
parāda stāvokli.
64
IV daļa. Programmu mērķi tika sasniegti
Nosacījumu izpildes 
līmenis bija augsts
Galu galā dalībvalstis 
izpildīja vismaz 80 % 
nosacījumu
155  
Saskaņā ar Komisijas veiktās uzraudzī ­
bas ziņojumiem dalībvalstis ar atšķirī ­
giem panākumiem ievēroja sapraša ­
nās memorandā noteiktos termiņus. 
Portugāle un Latvija savlaicīgi izpildīja 
mazāk nekā pusi programmu nosa ­
cījumu, savukārt Ungārija termiņus 
ievēroja attiecībā uz gandrīz trīs ceturt ­
daļām nosacījumu. Īrijā un Portugālē 
bija vērojamas būtiskas atšķirības 
savlaicīgā nosacījumu izpildē arī ES un 
SVF programmās. Pat ja valstis nespēja 
ievērot sākotnējo termiņu, bieži vien 
tās izpildīja nosacījumu pēc konkrēta 
laika.
156  
Komisija savlaicīgi neziņoja par aptu ­
veni 30 nosacījumu izpildes stāvokli 
(sk. 106. punktu).
157  
Nosacījumu izpildes kavēšanās iemesli 
lielākoties bija tādi, ko Komisija nevarē ­
ja kontrolēt, piemēram, ieilgusi likum­
došanas procedūra, valstu iestāžu 
nespēja īstenot noteiktās reformas, ju ­
ridiskie jautājumi, kas sākotnēji netika 
ņemti vērā, sociālā pretestība u. c. Taču 
dažos gadījumos sākotnējos termiņus 
nebija iespējams ievērot tādu iemeslu 
dēļ kā reformas apjoms (piemēram, 
civildienesta reforma), vajadzība pa ­
nākt vietējo vai reģionālo pašvaldību 
intensīvu sadarbību vai sarežģītu un 
jaunu IT nepieciešamība.158  
Tādu nosacījumu izpildes iespējamība 
sākotnējā termiņā, kas ietver daudz 
strukturālo aspektu, bija tāda pati kā 
nosacījumiem, kuros strukturālo as ­
pektu bija mazāk94. Palāta konstatēja, 
ka tādu nosacījumu izpilde, kas ietver 
daudz strukturālo aspektu, bija rezulta ­
tīvākā, vērtējot nosacījumu izpildi pēc 
programmas īstenošanas. Sākotnēji 
Komisijas pārskatīšana nebija iemesls, 
lai valstis savlaicīgi izpildītu būtiskākos 
nosacījumus, taču pēc tam uzsvars 
daļēji tika pārnests uz nozīmīgākajām 
reformām.
Programmas rosināja īstenot 
reformas, taču reizēm 
paredzētie rezultāti netika 
sasniegti
159  
Lai noteiktu politikas sniegumu, ir jā ­
nosaka cēloņsakarība starp politiku un 
tās rezultātā novēroto ietekmi. Piemē ­
ram, ietekme, ko rada reformas aktīva 
darba tirgus politikas uzlabošanai, var 
būt novēlota vājā darba tirgū. Palātas 
veikto analīzi sarežģīja arī tas, ka bija 
pagājis pavisam neilgs laiks pēc dažu 
programmu īstenošanas. Visbeidzot, 
nosacījumi bieži vien bija vienīgi prog ­
rammas īstenošanas periodā īsteno ­
tiem politikas pasākumiem pakārtotas 
darbības.94 Veicot revīziju, nosacījumu 
būtiskumu noteica, 
pamatojoties uz to, cik daudz 
strukturālo aspektu tie ietvēra, 
proti, daudz, vidēji daudz vai 
maz strukturālo aspektu. 
Sk. III pielikumu .
65
IV daļa. Programmu mērķi tika sasniegti
160  
Palāta uzskatīja, ka nosacījums ir bijis 
efektīvs, ja:
i) pēc programmas īstenošanas attie ­
cīgā dalībvalsts neatcēla reformas, 
bet gan aktīvi tās īstenoja;
ii) pieejamie politikas rādītāji vai 
novērtējumi norādīja uz pārlieci ­
nošiem uzlabojumiem attiecīgajā 
jomā, kā arī
iii) tika panākta paredzētā ietekme.
161  
Galvenās bažas, proti, par reformu 
atcelšanu pēc programmas īstenoša ­
nas, izrādījās nepamatotas. Revīzijas 
laikā reformas atcēla retos gadījumos, 
un tie bija saistīti galvenokārt ar algu 
samazinājumu publiskajā sektorā 
(Ungārija, Rumānija) un darbaspēka 
reformām (Īrija un Portugāle). Taču 
šis novērojums neizslēdz reformu 
atcelšanu nākotnē. Atceltās reformas kompensēja ar alternatīvām reformām, 
kuras bieži vien nebija līdzvērtīgas to 
iespējamās ietekmes ziņā. Piemēram, 
šāda situācija radās saistībā ar kom ­
pensācijas pasākumiem, ko īstenoja, 
lai līdz sākotnējam līmenim palielinātu 
minimālo algu Īrijā, kā arī saistībā ar 
tādiem pasākumiem, kurus īstenoja, lai 
kompensētu par konstitūcijai neat ­
bilstīgiem atzītos pasākumus Portugā ­
lē (sk.  9. izcēlumu ).
162  
Programmu īstenošanas periods bija 
pārāk īss, lai līdz programmu pabeigša ­
nai pilnībā īstenotu vairākas sarežģītas 
reformas. Izņemot iepriekš minētos 
reformu atcelšanas gadījumus, valstis 
turpināja īstenot sarežģītas reformas 
pēc programmas pabeigšanas.
Darba tirgus reformu īstenošanas intensitātes pakāpeniska mazināšanās un to 
atcelšana Portugālē
Vērienīgākās darba tirgus reformas tika paredzētas Portugālē. Programmas īstenošanas laikā Portugāle patie ­
šām ir īstenojusi vairākas reformas, kas ir pazeminājušas aizsardzības līmeni nodarbinātības jomā. Tomēr uz ­
labojumi nav bijuši pietiekami starptautiskā kontekstā. Jau programmas īstenošanas sākumā reformas nebija 
pietiekami mērķtiecīgi izstrādātas salīdzinājumā ar reformām citās valstīs. Piemēram, Portugālei tika pieprasīts 
sagatavot priekšlikumu, lai pabalstu, ko izmaksā darba tiesisko attiecību pārtraukšanas gadījumā, pielīdzinātu 
vidējam pabalstu līmenim ES, nevis valstīs, kas ir Portugāles konkurenti starptautiskajā tirdzniecībā. Program ­
mas īstenošanas laikā tika veiktas mazāk vērienīgas reformas. Piemēram, pabalstu darba tiesisko attiecību 
pārtraukšanas gadījumā patlaban aprēķina par 12 dienām par katru nostrādāto gadu, kas ir ilgākais laiks no 
sākotnēji noteiktā 8–12 dienu laikposma par katru nostrādāto gadu.
Reformu programmas intensitāte vēl vairāk samazinājās tādēļ, ka dažas reformas attiecībā uz darbinieku at ­
laišanas noteikumiem tika ar panākumiem apstrīdētas Konstitucionālajā tiesā. Šajā saistībā Portugāle īstenoja 
kompensācijas pasākumus tiem pasākumiem, kurus atzina par neatbilstīgiem konstitūcijai, taču Komisija ne ­
uzskatīja, ka šie pasākumi varētu nodrošināt līdzīgu ietekmi kā sākotnējie pasākumi. Programmas nosacījumi 
neparedzēja kompensācijas pasākumus, kas būtu līdzvērtīgi to iespējamajā ietekmē uz darba tirgus elastību. 
Pēc programmas īstenošanas vairākas jau īstenotas darba tirgus reformas tika bez grūtībām atceltas, valdībai 
pieņemot administratīvus lēmumus. Komisija šos lēmumus kritizēja uzraudzības ziņojumos par laikposmu pēc 
programmas īstenošanas.9. izcēlums
66
IV daļa. Programmu mērķi tika sasniegti
163  
Palāta konstatēja95 ievērojamus uzla ­
bojumus gadījumos, kad programmās 
bija paredzētas reformas aktīva darba 
tirgus politikas konkrētās jomās, darba 
tirgū vai uzņēmējdarbības vidē. Dažās 
jomās programmas palīdzēja rosināt 
jaunas reformas (piemēram, fiskālās 
atbildības jomā), savukārt citās tās 
sniedza stimulu paātrināt esošo valsts 
plānu īstenošanu (piemēram, saistībā 
ar uzņēmējdarbības vidi).
164  
Neskatoties uz to, ka vairāki nosacī ­
jumi tika izpildīti, tie nenodrošināja 
paredzēto ietekmi. Piemēram, budžeta 
ietaupījumu apmērs nebija tāds, kā pa ­
redzēts plānošanas periodā, un fiskālās 
atbildības satvars nenodrošināja pie ­
tiekami saistošus noteikumus attiecībā 
uz fiskālo politiku (sk.  10. izcēlumu ).
Gadījumi, kad nosacījumu izpilde nenodrošināja paredzēto ietekmi
 οUngārijā banku atbalsta pasākumu kopums lielākoties netika izmantots, jo to galīgais veids bankām nebija 
pievilcīgs.
 οAtbilstīgi programmas nosacījumiem Ungārija savos tiesību aktos par budžetu paredzēja vietējo pašvaldī ­
bu izdevumu samazinājumu, taču būtiski ietaupījumi netika panākti.
 οRumānija izpildīja nosacījumu, kas paredzēja pieņemt pamatlikumu par algām valsts sektorā strādājoša ­
jiem, taču algu kategorijas, kas bija viens no būtiskākajiem aspektiem šajā reformā, netika ieviestas budže ­
ta līdzekļu trūkuma dēļ.
 οĪrija un Rumānija programmas īstenošanas laikā pieņēma jaunus noteikumus par fiskālo atbildību. Tomēr 
abos gadījumos Komisija ziņoja par vairākiem trūkumiem īstenošanā. Būtiskākais no tiem bija tas, ka notei ­
kumi nespēja efektīvi ierobežot valsts fiskālo politiku, lai tā atbilstu vidējā termiņa mērķiem.
 οNodarbināto skaits valsts sektorā Portugālē tika samazināts atbilstīgi programmas starpposma atskaites 
punktiem, taču šāds samazinājums daļēji tika panākts civildienesta ierēdņu priekšlaicīgas pensionēšanās 
dēļ, tādēļ ietekme uz budžetu bija ierobežota.10. izcēlums95 Palāta analizēja piecu valstu 
panākto progresu trīs jomās, 
proti, darba tirgus reformas, 
uzņēmējdarbības vide un 
fiskālā atbildība. Palāta ņēma 
vērā starptautiskos regulatīvos 
rādītājus, resursu rādītājus, kā 
arī Komisijas, SVF un citu 
starptautisko iestāžu 
novērtējumus.
67
IV daļa. Programmu mērķi tika sasniegti
Cik lielā mērā valstis 
uzlaboja savu 
konkurētspēju?
Atšķirīgi panākumi 
konkurētspējas uzlabošanas 
jomā
165  
Viens no programmu galvenajiem 
pamatmērķiem bija atjaunot ārējās 
bilances, veicinot ekonomikas konku ­
rētspēju. Tekošais konts un tirdznie ­
cības bilance ir šādas konkurētspējas 
pilnīgākie rādītāji96.166  
Visu programmu īstenošanas laikā 
izdevās panākt tekošā konta korekcijas. 
Četrās no piecām analizētajām valstīm 
izmaiņas tekošajā kontā notika ātrāk, 
nekā paredzēts. Tikai Īrijas panāktā ko ­
rekcija pietiekami atbilda programmas 
prognozei.
167  
Kopīga iezīme, kas izskaidro ātrākas 
tekošā konta korekcijas, bija ienākumu 
saldo neparedzēti uzlabojumi97. Arī Īrijā 
tekošā konta bilances izmaiņas atbilstī ­
gi prognozei var saistīt ar augstākiem 
ienākumu saldo rezultātiem, nekā bija 
paredzēts, kas kompensēja patiešām 
neapmierinošu tirdzniecības bilances 
sniegumu (sk.  11. attēlu ).11. attēlsTekošā konta bilances straujās korekcijas iespējamie iemesli
Piezīme.  Grafikā attēlotas kumulatīvās atšķirības procentpunktos no IKP starp iznākumu un pamatscenāriju, t. i., sākotnējo programmas prog ­
nozi. Aprēķini veikti šādos programmu īstenošanas periodos: Ungārija un Rumānija – 2009.–2011. gads, Latvija – 2009.–2013. gads un Īrija un 
Portugāle – 2011.–2015. gads.
Avots: ERP, pamatojoties uz Eiropas Komisijas datiem.-40-30-20-10010203040
UngārijaLatvija
Rumānija
ĪrijaPortugāleNeto kārtējo pārvedumu iztrūkums
Ienākumu saldo iztrūkums
Tirdzniecības bilances iztrūkums
Tekošā konta bilances iztrūkumsProcentuālā da/uni013Ca no IKP
kopā programmas īstenošanas periodā96 Valstu konkurētspēja ir 
daudzšķautnains un sarežģīts 
jēdziens. Palāta pieņēma 
lēmumu pievērsties šiem 
diviem rādītājiem, jo tie bija 
iekļauti visu valstu 
programmu prognozēs. 
Tādējādi Palāta varēja novērtēt 
iemeslus, kāpēc konkurētspēja 
reizēm neattīstījās, kā 
paredzēts.
97 Ienākumu saldo reģistrē 
finanšu plūsmas starp 
rezidentiem un nerezidentiem, 
kas saistītas ar ieņēmumiem 
no darbaspēka un tiešajiem 
ieguldījumiem, kā arī no 
portfeļa ieguldījumiem un 
citiem ieguldījumiem. 
Ienākumu saldo ietver arī 
maksājumus starp valsts 
pārvaldes iestādēm un 
nerezidentiem saistībā ar 
nodokļiem un subsīdijām 
konkrētiem produktiem un 
ražošanai.
68
IV daļa. Programmu mērķi tika sasniegti
168  
Tirdzniecības bilance (eksporta un 
importa attiecība) skaidrāk apliecina 
valsts konkurētspējas izmaiņu ietek ­
mi nekā tekošais konts. Tirdzniecības 
bilances izmaiņas atbilda programmas 
prognozēm Portugālē un Rumānijā. 
Latvijā tirdzniecības bilance uzlabojās 
vairāk nekā paredzēts (vidēji 2 % gadā). 
Taču Ungārijā (2,8 % gadā) un Īrijā 
(5,1 % gadā) tirdzniecības bilance bija 
sliktāka nekā prognozēts.
169  
Tirdzniecības bilances abu kompo ­
nentu izmaiņu iemesls var būt vairāki 
mainīgie lielumi. Cita starpā tie ir ārējie 
satricinājumi (ietekmē eksportu), nepa ­
redzētas IKP izmaiņas (ietekmē impor ­
tu), kā arī neparedzētas konkurētspējas 
izmaiņas (ietekmē abus komponentus).
170  
Latvijā un Rumānijā konkurētspējas 
uzlabošanās98 bija ievērojama un 
izskaidro to, kādēļ tirdzniecības bilance 
kopš 2010. gada pārsniedza sākotnējās 
prognozes. Par konkurētspējas uzlabo ­
šanos liecina arī tas, ka šīs divas valstis 
palielināja savu daļu pasaules eksporta 
tirgū.
171  
Pārējās trijās valstīs konkurētspējas uz ­
labošanās bija zemāka nekā paredzēts, 
turklāt šo triju valstu daļa pasaules 
eksporta tirgū kopš 2008. gada bija 
samazinājusies. Ungārijas un Portu ­
gāles eksporta apjoms bija zemāks 
nekā sākotnēji prognozēts, savukārt 
Īrijas eksporta apjoms pārsniedza 
prognozes99.172  
Portugālē un Ungārijā tirdzniecības 
bilances korekcijas vairāk vai mazāk 
atbilda prognozēm, taču to izdevās pa ­
nākt tikai tāpēc, ka gan eksporta, gan 
arī importa apjoms bija zemāks nekā 
sākotnēji paredzēts. Aptuveni 80 % no 
šā neparedzētā importa apjoma sama ­
zinājuma var skaidrot ar neapmierino ­
šu IKP rādītāju. Tomēr arī šajās divās 
valstīs ir vērojami daži konkurētspējas 
uzlabojumi, piemēram, salīdzināju ­
mā ar laikposmu pirms programmas 
īstenošanas paaugstinājās eksporta 
attiecība pret IKP.
Iekšējā devalvācija tika 
panākta, koriģējot nesen 
pieņemto darbinieku algas
173  
Iekšējā devalvācija bija makroekono ­
miskās stratēģijas būtisks elements 
trijās valstīs (Latvijā, Īrijā un Portu ­
gālē). Iekšējā devalvācija ir politikas 
pasākumu kopums, kas izstrādāts, lai 
atjaunotu starptautisko konkurētspē ­
ju, galvenokārt samazinot cenas vai 
darbaspēka izmaksas100. Tiek pare ­
dzēts, ka algu un darbavietu skaita 
samazinājumam valsts sektorā sekos 
algu samazinājums privātajā sektorā. 
Tā būtu jānotiek tādēļ, ka, īstenojot 
korekcijas pasākumus valsts sektorā, 
tiek atbrīvoti resursi, tādējādi palieli ­
not darbaspēka pieejamību privātajā 
sektorā un samazinot algu līmeni eko ­
nomikā kopumā. Kopējā pieprasījuma 
samazinājumam būtu jāveicina cenu 
un algu korekcija ekonomikā. Ja valstij 
nav savas valūtas, iekšējā devalvācija ir 
būtiska stratēģija cenu līmeņu korekci ­
jai valūtas savienībā.98 Uz to norāda dažādi 
konkurētspējas 
makroekonomiskie rādītāji, 
piemēram, reālais efektīvais 
valūtas kurss, reālās vienības 
darbaspēka izmaksas un darba 
ražīgums, kā arī saliktie rādītāji, 
piemēram, pasaules 
konkurētspējas novērtējums.
99 Galvenais iemesls bija tas, ka 
liela daļa no Īrijas kopējā 
eksporta apjoma nonāk 
valstīs, kas nav eurozonas 
dalībnieces. Tādējādi Īrija guva 
labumu no euro vērtības 
pazemināšanās attiecībā pret 
ASV dolāru – šis aspekts 
programmas sākotnējā 
prognozē nebija paredzēts. 
Euro vērtības samazināšanās 
arī palielināja Īrijas importa 
vērtību. Importa daļa Īrijas 
eksporta apjomā, proti, 
eksporta daļa, ko ražo, 
izmantojot starpproduktus un 
starppakalpojumus, ir 
būtiska – aptuveni 50 %.
100 Komisija iekšējo devalvāciju ir 
definējusi kā politiku, kuras 
mērķis ir “pazemināt cenas 
iekšzemes tirgū, ietekmējot 
relatīvās eksporta un importa 
cenas vai pazeminot vietējās 
ražošanas izmaksas un 
tādējādi panākot reālā valūtas 
kursa kritumu”. Avots: Eiropas 
Komisija, “Ceturkšņa ziņojums 
par eurozonu”, III/2011, 
10. sējums, 22. lpp.
69
IV daļa. Programmu mērķi tika sasniegti
174  
Latvijā iekšējā devalvācija ietekmēja 
galvenokārt nesen pieņemto darba 
ņēmēju algas, taču privātajā sektorā 
strādājošo algas samazinājās minimāli. 
Algu korekcija daļēji notika, nedeklarē ­
to ienākumu pielāgojuma veidā, taču 
šo pasākumu ietekme bija ierobežota 
(sk.  1 1. izcēlumu ).
Iekšējās devalvācijas ietekme uz atalgojuma līmeni Latvijā
Iekšējo devalvāciju uzskatīja par būtisku risinājumu Latvijas korekciju programmas īstenošanā. Viens no iemes ­
liem, kādēļ tika paredzēts, ka iekšējā devalvācija sniegs rezultātus, bija uzskats, ka darba tirgus ir īpaši elastīgs. 
Taču praksē novērotā atalgojuma samazinājums privātajā sektorā bija salīdzinoši neliels101. Lai gan, attīstoties 
krīzei 2008. gadā, atalgojuma pieaugums gan publiskajā, gan arī privātajā sektorā palēninājās diezgan strauji 
un 2009. gadā bija pat negatīvs102, negatīvā atalgojuma pieauguma līmeņa un ilguma rādītāji privātajā sektorā 
bija daudz zemāki. Lielākais atalgojuma līmeņa samazinājums privātajā sektorā no gadu uz gadu bija 6,6 % 
(2009. gada oktobrī), savukārt lielākais atalgojuma līmeņa samazinājums publiskajā sektorā bija nedaudz 
vairāk par 26 % (2009. gada novembrī). Kopējās atalgojuma izmaiņas neatspoguļo korekcijas pamatprocesu, 
kā arī neatspēko iespējamo skaidrojumu, ka atalgojuma izmaiņas daļēji notika uz nedeklarētā algu (tā saukto 
aplokšņu algu) rēķina.
Atsevišķu datu par atalgojumu analīze103 apliecina, ka recesijas laikā pieņemto darbinieku atalgojums bija 
ievērojami zemāks par strādājošo darbinieku atalgojumu, kas nesamazinājās gandrīz nemaz. Šāds analīzes 
rezultāts atbilst pierādījumiem attiecīgajos literatūras avotos, kuri norāda uz to, ka jaunpieņemto darbinieku 
atalgojuma līmenis ir cikliskāks nekā strādājošo darbinieku atalgojums un nodrošina mehānismu izmaksu 
mazināšanai. Nozīme bija arī darbavietu likvidācijai un pieaugumam nepilnas darba dienas nodarbinātības 
īpatsvarā.
Darba devēju retrospektīvs apsekojums sniedz pierādījumus tam, ka faktiskais algu izmaksu samazinājums 
2008.–2009. gadā bija 6–11 % un gandrīz nemainīgs (zem 2 %) 2009.–2010. gadā. Tādējādi samazinājums 
bija lielāks, nekā apliecina oficiālā statistika (palielinājums par 1,3 % 2009. gadā un samazinājums par 2,9 % 
2010. gadā). Tas norāda uz to, ka atalgojuma līmenis privātajā sektorā reaģēja uz recesiju, taču atbildes reakcija 
nebija pietiekama, lai novērstu lielu un ilgstošu nodarbinātības samazinājumu.
Avots: ERP, pamatojoties uz Andreja Semjonova, Alfa Vanaga un Annas Zasovas pētījumu “Kas notika ar algām Latvijas “iekšējās devalvācijas” 
laikā?”, Baltijas Starptautiskais Ekonomikas politikas studiju centrs.
101 Tieši privātajā sektorā un jo īpaši tirdzniecības nozarē atalgojuma izmaiņas nosaka konkurētspēju.
102 Publiskajā sektorā – 2009. gada martā, savukārt privātajā sektorā – 2009. gada jūlijā.
103 Latvijas Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras anonimizēti dati.11. izcēlums
70
IV daļa. Programmu mērķi tika sasniegti
Aizdevumi ārvalstu valūtās 
joprojām bija problēma
175  
Kopīga iezīme visām trijām valstīm, ku ­
rās īstenoja maksājumu bilances prog ­
rammu, bija ārvalstu valūtā izsniegto 
aizdevumu augstā attiecība pret kopē ­
jiem neatmaksātajiem aizdevumiem.
176  
Lai tiktu atjaunota ārējā konkurētspēja, 
krīzes laikā centrālās bankas nevarēja 
pieļaut vietējās valūtas vērtības paze ­
mināšanos. Pastāvēja bažas, ka vietējās 
valūtas vērtības samazināšanās varēja 
ierobežot aizņēmēju spēju apkalpot 
savus parādus ārvalstu valūtās un 
tādējādi ietekmēt finanšu sistēmas 
stabilitāti, kas savukārt neitralizētu 
politikas nodrošinātos ekonomiskos 
ieguvumus104. Ņemot vērā ārvalstu 
valūtās izsniegto aizdevumu augsto 
līmeni, valstīm krīzes laikā arī bija ten ­
dence zaudēt lielāku daļu starptautisko 
rezervju105.
177  
Neskatoties uz to, ka šie aspekti lielā 
mērā ietekmēja pieejamos politikas 
risinājumus, ES finansiālās palīdzības 
programmas neparedzēja nosacījumus 
attiecībā uz to, ka dalībvalstu iestādēm 
jārisina jautājums saistībā ar ārvalstu 
valūtās izsniegto iekšzemes aizdevu ­
mu pārvaldību.
178  
Programmu īstenošanas laikā ārvalstu 
valūtās izsniegto aizdevumu kopē ­
jais apjoms bija aktuāla problēma106. 
Rumānijā privātā sektora aizņēmumi 
ārvalstu valūtās pārsniedza aizņēmu ­
mus valsts valūtā. Ārvalstu valūtās 
veikto aizņēmumu daļa sāka samazi ­
nāties 2012. gadā Ungārijā, bet tikai 
2014. gadā Rumānijā.104 Šo problēmu savā ieteikumā 
nr. 2011/1 atzina arī Eiropas 
Sistēmisko risku kolēģija kā 
“traucētu monetārās politikas 
transmisijas kanālu” risku, kura 
iemesls bija augsts iekšzemes 
aizdevumu līmenis ārvalstu 
valūtās.
105 Eiropas Sistēmisko risku 
kolēģijas ieteikums nr. 2011/1.
106 Piemēram, 2013. gada jūnijā 
Ungārijas centrālā banka 
uzskatīja, ka mājsaimniecības 
un MVU ir ļoti pakļauti ārvalstu 
valūtu maiņas kursu ietekmei.
71
 Secinājumi un ieteikumi
Uzraudzība pirmskrīzes 
laikā
179  
Jau pirms krīzes tika izveidota ES sis ­
tēma valsts budžeta uzraudzībai 
dalībvalstīs. Brīdinājumu sniegšana 
Padomei par arvien pieaugošo fiskālo 
nelīdzsvarotību bija Komisijas uzde ­
vums. Komisija nebija sagatavojusies 
pirmajiem pieprasījumiem sniegt 
finansiālo palīdzību.
180  
Komisija nespēja veikt savu uzdevu ­
mu novērtēt fiskālo nelīdzsvarotību 
pirmskrīzes laikā – tā novērtēja val ­
stu budžetus kā stabilākus, nekā tie 
faktiski bija. Viens būtisks trūkums 
Komisijas novērtējumos laikposmā līdz 
2009. gadam bija tas, ka netika ziņots 
par valsts sektora iespējamo saistību 
pieaugumu, kas krīzes laikā nereti kļu ­
va par faktiskajām saistībām. Komisija 
arī neveltīja pietiekamu uzmanību 
saiknei starp lielajām ārvalstu finanšu 
plūsmām, banku finansiālo situāciju un 
galu galā arī valstu finansēm. Šo uzrau ­
dzības procesa trūkumu dēļ Komisija 
nebija gatava programmu pārvaldības 
uzdevumam, kad valstis sāka iesniegt 
pieprasījumus sniegt finansiālo palīdzī ­
bu (sk. 35.–47. punktu).Programmu pārvaldības 
procesi
181  
Komisija spēja uzņemties jaunos 
programmu pārvaldības pienākumus, 
kas ietvēra sarunas ar valstu iestādēm, 
programmu prognožu un finansējuma 
iztrūkuma aplēšu sagatavošanu, kā 
arī nepieciešamo reformu noteikšanu. 
Ņemot vērā sākotnējos laika ierobe ­
žojumus, kā arī iepriekšējās piere ­
dzes trūkumu, tas bija sasniegums 
(sk. 45.–50. punktu).
182  
Komisija rūpīgi ievāca nepieciešamo 
informāciju. Tā arvien vairāk sistema ­
tizēja iekšējo zinātību un sadarbojās 
ar dažādām ieinteresētajām personām 
valstīs, kurām sniedza palīdzību. Taču 
zinātības līmenis, ko Komisija mo ­
bilizēja 2008. un 2009. gadā, nebija 
tāds pats kā zinātības līmenis, ko tā 
mobilizēja vēlāk saistībā ar eurozo ­
nas programmām, kā arī tā nevarēja 
viegli iegūt ārējo zinātību. Komisijas 
cilvēkresursu politika nebija izstrādāta 
tā, lai īstenotu tādu vērienīgu un no ­
zīmīgu Eiropas projektu, kāds noteikti 
bija valsts parādu krīzes risināšana 
(sk. 52.–54. punktu).
72 Secinājumi un ieteikumi
1. ieteikums
Komisijai jāizveido iestādes līmeņa sis ­
tēma, kas ļautu ātri mobilizēt nepiecie ­
šamos cilvēkresursus un zinātību, kura 
pieejama dažādos Komisijas dienestos 
vai ārpus Komisijas, ja rodas nepiecie ­
šamība īstenot finansiālās palīdzības 
programmu.
Saistībā ar Eiropas Parlamenta un Pa ­
domes Regulu (ES) Nr. 472/2013 Komi ­
sijai jāizstrādā procedūras iespējamu 
jaunu finansiālās palīdzības prog ­
rammu pastiprinātai uzraudzībai un 
pārvaldībai. Šīm procedūrām noteikti 
jābūt attiecināmām arī uz scenāriju, 
kas paredz, ka minētās darbības veic 
tikai ES iestādes.
183  
Makroekonomisko un budžeta defi ­
cīta prognožu izstrāde nebija jauns 
uzdevums. Komisija izmantoja esošo, 
diezgan sarežģīto izklājlapas formāta 
prognozēšanas rīku. Kvalitātes kontrole 
galvenokārt attiecās tikai uz prognožu 
dažādu daļu saskaņošanu, un vadība 
neinteresējās par prognožu pieņēmu ­
mu pamatojumu. Galveno pieņēmu ­
mu, piemēram, fiskālo multiplikatoru, 
ticamību bija ļoti grūti novērtēt ne 
tikai turpmākajās pārskatīšanās – tas 
sagādāja ievērojamas grūtības vadībai 
arī prognožu faktiskās izstrādes laikā 
(sk. 55.–70. punktu).2. ieteikums
Jāpieprasa programmu darba grupām 
veikt galveno izdarīto pieņēmumu, kā 
arī saistībā ar prognožu sagatavošanu 
veiktā darba sistemātisku uzskaiti. 
Komisijai jāievieš rīki dokumentēšanas 
veicināšanai. Cita starpā tā var būt 
prognozētāju veikto izmaiņu automā ­
tiska uzskaite.
Kvalitātes kontroles procedūrās 
jāparedz, ka biežāk tiek pārbaudīti 
būtiskākie aprēķinu pamatpieņēmumi 
un parametri, ko izvēlas valstu darba 
grupas. Piemēram, kvalitātes pārbaudē 
var izmantot atsauces prognozi, kas 
balstīta uz modeli, lai noteiktu jomas, 
kurās uz spriedumiem balstītās prog ­
nozes ievērojami atšķiras no progno ­
zēm, kurās izmantots modelis. Tādējādi 
būtu iespējams veikt mērķtiecīgākas 
kvalitātes pārbaudes.
184  
Lielākoties programmas bija pienācīgi 
pamatotas ar ES politikas prioritātēm 
un aktuālajām zināšanām par ekono ­
miku. Taču uz Komisijas procedūrām 
bieži vien atstāja ietekmi sistemātiskas 
dokumentēšanas trūkums. Procedūras 
nebija vērstas uz lēmumu pieņemša ­
nas retrospektīvu novērtējumu. Šāda 
situācija daļēji skaidrojama ar krīzi un 
sākotnējiem laika ierobežojumiem, kā 
arī ar to, ka šādu programmu pār ­
valdība Komisijai bija jauna prakse. 
Laika gaitā datu pieejamība uzlabojās, 
tomēr dažu būtisku dokumentu trūka 
pat par jaunākajām programmām 
(sk. 71.–75. punktu).
73 Secinājumi un ieteikumi
3. ieteikums
Lai nodrošinātu tādu faktoru iekšējo 
pārredzamību, kas ir ar programmām 
saistīto lēmumu pieņemšanas pamatā:
a) programmu pārvaldībā iesaistīta ­
jiem darbiniekiem jāsaglabā visi 
nepieciešamie dokumenti, kas 
saistīti ar programmas struktūras 
aspektiem, nosacījumu atlasi, kā 
arī Komisijas veikto uzraudzību 
programmu īstenošanā un
b) jānosaka prasība programmu va ­
dītājiem galvenos ar programmām 
saistītos lēmumus dokumentēt 
lēmumu reģistrā, lai tie būtu viegli 
izsekojami.
185  
Saprašanās memorandu nosacījumi lie ­
lākoties bija pamatoti ar īpašu atsauci 
uz Padomes lēmumu. Tomēr nosacī ­
jumi pietiekami neatbilda vispārējiem 
ekonomikas politikas nosacījumiem, ko 
noteikusi Padome (sk. 76.–79. punktu).
186  
Katrā programmā palīdzības nosa ­
cījumi tika pārvaldīti atšķirīgi. Dažās 
programmās kopumā tie bija mazāk 
stingri un tādējādi vieglāk īstenojami. 
Salīdzinot valstis ar līdzīgām struk ­
turālām problēmām, tika konstatēts, 
ka prasītās reformas ne vienmēr 
bija samērīgas ar problēmām vai arī 
reformu ievirze bija gluži atšķirīga. 
Dažām, bet ne visām, valstīm budžeta 
deficīta mērķi bija izvirzīti pielaidīgāk, 
nekā to pamatoja ekonomikas situācija 
(sk. 80.–91. punktu).187  
Risks piemērot atšķirīgu attieksmi 
dažādām valstīm vai paredzēt ne ­
vajadzīgas reformas joprojām ir 
problēma programmu pārvaldības 
procesā. Programmu izstrāde krīzes 
situācijā apgrūtināja sīki izstrādātu 
pamatnostādņu sagatavošanu, kas 
ierobežotu programmu darba grupu 
un dalībvalstu iestāžu rīcības brīvību, 
sagatavojot dokumentus, piemēram, 
Padomes lēmumus vai saprašanās 
memorandus, un vienojoties par tiem. 
Tādēļ visu risinājumu pamatā jābūt 
Komisijas dienestu darba uzraudzības 
uzlabošanai, turklāt vienlaikus jāuzlabo 
pārbaudes process.
188  
Komisijas dienestu darba rezultāts ir 
programmas dokumentu kopums, kas 
nodrošina pamatu Komisijas (vai tās 
vārdā – komisāra) un Padomes lēmu ­
mu pieņemšanai. Kopš 2008. gada 
beigām gan programmu dokumenti, 
gan arī to pamatā esošā analīze ir ievē ­
rojami uzlabojusies. Tomēr pat jaunāko 
programmu dokumentos trūka būtis ­
kas informācijas (sk. 97.–99. punktu).
74 Secinājumi un ieteikumi
189  
Visās programmu pārvaldības jomās 
raksturīga paļaušanās uz konkrētu no ­
zaru ekspertu spriedumiem. Būtiskākie 
dokumenti, ko sagatavoja, pamato ­
joties uz ekspertu veikto analīzi, tika 
pārbaudīti, taču šī pārbaude vairākos 
aspektos bija nepietiekama. Pamatap ­
rēķinus nepārbaudīja neviena persona 
ārpus programmas darba grupas, 
darbs netika rūpīgi uzraudzīts, turklāt 
trūka dokumentu arī par pašu kvalitā ­
tes kontroli (sk. 93.–96. punktu).
4. ieteikums
Komisijai jānodrošina, ka ir ieviestas 
pienācīgas programmu pārvaldības 
un programmas dokumentu satura 
pārbaudes procedūras, ņemot vērā 
pieejamos resursus. Horizontālajai pār ­
baudei jābūt programmu darba grupu 
veiktā darba salīdzinošai izvērtēšanai. 
Tās laikā jāpievērš īpaša uzmanība 
horizontālajiem aspektiem, piemēram, 
līdzīgai attieksmei pret valstīm, un 
jāziņo vadībai.190  
Komisija ir atbildīga par programmu 
īstenošanas uzraudzību. Būtiskākais 
trūkums šajā jomā ir saistīts ar fiskālās 
īstenošanas uzraudzību. Katras prog ­
rammas budžeta deficīta mērķus notei ­
ca, pamatojoties uz EKS deficītu. Šāda 
kārtība nodrošina pilnīgu atbilstību 
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas 
procedūrai, taču tas arī nozīmē, ka, 
gadījumos, kad jāpieņem lēmums par 
programmas turpināšanu, Komisijas 
ziņojumus par atbilstību budžeta defi ­
cīta mērķiem ietekmē ne tikai aprēķinu 
nenoteiktība, bet arī prognožu neno ­
teiktība (sk. 100.–103. punktu).
5. ieteikums
Budžeta uzraudzības nolūkā Komisi ­
jai saprašanās memorandā jāiekļauj 
mainīgie lielumi, ko tā var iegūt īsā 
laikposmā, piemēram, ceturkšņa 
naudas līdzekļu atlikums un/vai mērķis 
attiecībā uz parādiem.
75 Secinājumi un ieteikumi
191  
Ziņojumu sniegšanā par atbilstību 
nosacījumiem trūka sistemātiskuma. 
Ziņojot par neatbilstību, tika izmantoti 
daudzi un dažādi termini, tādējādi 
radot neskaidrību. Par dažiem nosa ­
cījumiem netika ziņots vispār. Tika 
ziņots par dažu nosacījumu izpildi, 
lai gan patiesībā tie netika izpildīti 
(sk. 104.–107. punktu). Efektīvai iekšējai 
pārbaudei (sk. 4. priekšlikumu) jāsa ­
mazina šādu kļūdu risks. Taču Palā ­
tas darba rezultāti norāda uz citiem 
trūkumiem nosacījumu piemērošanā. 
Maksājumi tika veikti, neskatoties uz 
to, ka nosacījumu izpilde savlaicīguma 
ziņā valstu starpā ievērojami atšķīrās 
(sk. 200. punktu). Programmas ietvēra 
nosacījumus, kuri nevarēja nodrošināt 
reformu faktisku īstenošanu vai kuri 
nebija patiesi nozīmīgi krīzes atrisinā ­
šanai un aizņēmumu atmaksai.
6. ieteikums
Komisijai jāprecizē, kāda ir programmu 
nosacījumu nozīme:
a) programmu dokumentos jāparedz 
nosacījumu relatīvais nozīmīgums 
kā priekšnosacījums maksājumu 
veikšanai;
b) nosacījumiem jābūt vērstiem uz 
reformām ar augstu un ilgtspējīgu 
ietekmi. Ja maksājumus veic ar 
nosacījumu, ka tiek īstenoti saga ­
tavošanās pasākumi, saprašanās 
memorandā jāiekļauj nosacījumi, 
kas garantē reformu pieņemšanu 
nākotnē;c) nosacījumi jāizmanto piesardzīgi, 
un tiem noteikti jābūt saistītiem ar 
reformām, kas ir būtiskas krīzes at ­
risināšanai vai palīdzības atmaksai. 
Jānosaka pienākums programmu 
darba grupām pamatot ikvienu no ­
sacījumu. Attiecībā uz nosacījumu 
izvēli jāveic iekšējā pārbaude;
d) nosacījumi jānosaka tā, lai pār ­
liecinoši varētu uzraudzīt izpildi. 
Pēc tam, kad nosacījumi ir no ­
teikti, programmu darba grupām 
jācenšas noteikt datus, ko vēl 
iespējams izmantot, lai novērtētu 
programmās paredzēto pasākumu 
rezultātus.
192  
Visas programmu darba grupas izvei ­
doja veiksmīgi funkcionējošu neofi ­
ciālo sadarbību ar SVF un ECB. Oficiālas 
sadarbības sistēma nebija izveidota 
termiņu dēļ, kas, kā tika prognozēts, 
bija īsi, kā arī, iespējams, iestāžu izdarī ­
tās izvēles dēļ (sk. 108.–114. punktu).
7. ieteikums
Ja Komisijai jāsadarbojas ar citiem 
programmu partneriem, tai jācenšas 
formalizēt starpiestāžu sadarbību. 
Darba uzdevumos jānosaka mehānismi 
informācijas apmaiņai, konfidenciālas 
informācijas izmantošanai, kā arī vie ­
dokļu atšķirību risināšanai.
76 Secinājumi un ieteikumi
Aizņēmumu darbības
193  
Komisijas veiktās parāda vērtspapīru 
emisijas bija veiksmīgas, jo visas obli ­
gāciju emisijas piesaistīja pietiekamu 
pieprasījumu kapitāla tirgos, lai tiktu 
pilnībā pārdotas. Komisija obligāciju 
emisijas veica savlaicīgi. Parāda galīgās 
izmaksas bija atbilstīgas izmaksām 
tirgū un līdzīgu parādu izmaksām. At ­
tiecībā uz faktisko procedūru jānorāda, 
ka cenu līmeņi reizēm bija augstāki 
nekā vadošo banku sākotnēji norādītie 
cenu līmeņi (sk. 115.–122. punktu).
194  
Pirmajos gados parādu pārvaldības 
procesam piemita vairākas nepilnības. 
Šīs nepilnības daļēji var skaidrot ar šajā 
darbībā iesaistīto Komisijas darbinieku 
ierobežoto skaitu. Nepilnībām nebija 
pierādāmas ietekmes uz aizņēmuma 
iznākumu. Nepilnības lielākoties tika 
atrisinātas turpmākajās obligāciju 
emisijās, tāpēc priekšlikums attiecas uz 
trūkumiem, kuri nebija novērsti revīzi ­
jas laikā (sk. 123.–136. punktu).
8. ieteikums
Saistībā ar parāda pārvaldības procesu 
Palāta iesaka Komisijai:
a) nodrošināt emisiju sadales lielāku 
pārredzamību;
b) veikt visu būtiskāko ar emisiju 
saistīto darījumu ar vadošajām 
bankām sistemātisku uzskaiti;c) uzstāt, lai vadošās bankas laikpos ­
mā pirms un pēc emisijas uzņem ­
tos saistības, un
d) regulāri veikt nākotnes līgumu 
tirgu analīzi, lai noteiktu katras 
emisijas īpašās iezīmes un novērtē ­
tu sekundāro tirgu likviditāti.
Programmu sasniegumi
195  
Attiecībā uz sasniegumu analīzi jāveic 
papildu ekonomikas izpēte, lai uzla ­
botu izpratni par to, kā valstis risināja 
jautājumus saistībā ar nepieciešama ­
jām korekcijām un kā to ietekmi varētu 
vienmērīgāk izplatīt nākotnē.
Finansiālās palīdzības 
izmantošana
196  
Visās piecās valstīs palīdzības finansē ­
jums kopējais līmenis saglabājās tāds, 
kāds bija plānots. Taču bija vērojamas 
zināmas atšķirības sniegtā atbalsta 
komforta līmeņa ziņā. Pirmajās prog ­
rammās, kā arī Īrijas programmā bija 
paredzēta ievērojama drošības rezer ­
ve. Tā ļāva attiecīgajām valstīm pirms 
termiņa atmaksāt SVF aizdevumus, kas 
radīja augstākas izmaksas, samazināt 
programmas finansējuma apmēru vai 
mazināt nepieciešamību paļauties uz 
saviem resursiem, vai pārsniegt valstu 
mērķus attiecībā uz ārvalstu valūtas 
rezervi (sk. 138. un 139. punktu).
77 Secinājumi un ieteikumi
197  
Savukārt Portugālei bija nepieciešams 
ievērojami lielāks finansējums nekā 
sākotnēji prognozēts, un Portugāles 
programmas īstenošanas laikā finan ­
sējums bija stingri ierobežots. Lai izpil ­
dītu programmā paredzētās prasības, 
Portugālei nācās paļauties uz tirgū pie ­
ejamo finansējumu. Rumānijai sniegtā 
finansiālā palīdzība bija pietiekama, lai 
segtu valsts maksājumu bilances vaja ­
dzības, taču Rumānijas valsts sektora 
finansēšana izrādījās problemātiskāka 
(sk. 140.–143. punktu).
Fiskālā korekcija
198  
Ar dažiem izņēmumiem pārskatītie 
mērķi attiecībā uz budžeta deficītu 
tika sasniegti. Fiskālās konsolidācijas 
faktiskā struktūra visumā atbilda sākot ­
nējiem plāniem, taču nodokļu bāzes 
samazināšanās neitralizēja ieņēmumu 
pieaugumu no būtiskiem jauniem 
pasākumiem nodokļu jomā, ko veica 
2009. gadā (sk. 144.–148. punktu).
199  
Uzlabojās visu valstu strukturālais 
deficīts, taču atšķīrās uzlabojumu 
temps, galvenokārt atšķirīgās sākot ­
nējās situācijas dēļ. Dažiem fiskālās 
konsolidācijas pasākumiem nebija 
ilgstoši rezultāti attiecībā uz deficītu, 
jo dalībvalstis izmantoja vienreizējus 
pasākumus, lai sasniegtu savus mērķus 
(sk. 149.–154. punktu).Strukturālie nosacījumi
200  
Bija vērojamas atšķirības attiecībā uz 
to, kādā mērā dalībvalstis ievēroja 
saprašanās memorandā noteiktos 
termiņus. Izpildes kavēšanās iemesli 
lielākoties bija tādi, ko Komisija nevarē ­
ja kontrolēt. Reizēm sākotnējie termi ­
ņi bija pārāk ambiciozi, ņemot vērā 
reformas apmēru. Pat ja valstis nespēja 
ievērot sākotnējo termiņu, bieži vien 
tās izpildīja nosacījumu pēc zināma 
laika (sk. 155.–157. punktu).
201  
Būtisku nosacījumu izpilde sākotnē ­
jā termiņā bija tikpat iespējama, kā 
mazāk būtisku nosacījumu izpilde. Pēc 
programmu īstenošanas atbilstības 
rādītājs attiecībā uz būtiskākiem nosa ­
cījumiem bija augstāks, kas norāda uz 
to, ka, tuvojoties programmu noslē ­
gumam, Komisija savā ziņā pievērsa 
lielāku uzmanību vajadzīgākajām 
reformām (sk. 158. punktu).
202  
Programmu nosacījumi ar panāku ­
miem rosināja reformas, un tās lielā ­
koties turpinājās arī pēc programmu 
pabeigšanas – revīzijas laikā reformas 
tika atceltas reti. Bija vērojami manāmi 
uzlabojumi gadījumos, kad program ­
mās bija paredzētas reformas konkrē ­
tās un īpašās jomās. Dažos gadījumos 
ES palīdzēja rosināt jaunas reformas, 
savukārt citos palīdzības programmas 
sniedza stimulu paātrināt pašreizējo 
valsts plānu īstenošanu. Vairāku no ­
sacījumu izpilde tomēr nenodrošināja 
paredzēto ietekmi, kuras dēļ tos iekļā ­
va programmā (sk. 159.–164. punktu).
78 Secinājumi un ieteikumi
Makroekonomiskie sasniegumi
203  
Programmu mērķis bija ne tikai konso ­
lidēt fiskālos kontus un stabilizēt finan ­
šu nozari, bet arī atjaunot ārējo bilanci, 
uzlabojot ekonomikas konkurētspēju. 
Četrās no piecām valstīm, uz kurām at ­
tiecās revīzija, izmaiņas tekošajā kontā 
notika ātrāk, nekā gaidīts. Galvenokārt 
tas saistāms ar ienākumu bilances ne ­
paredzētu uzlabojumu un mazāk arī ar 
tirdzniecības bilances neparedzētiem 
uzlabojumiem. Importa apjoms bija 
zemāks nekā paredzēts galvenokārt 
IKP krituma dēļ. Ja arī eksporta apjoms 
bija zemāks nekā paredzēts, parasti 
iemesls bija ārējie faktori (galvenokārt 
tirdzniecības partneru IKP kritums) 
(sk. 165.–172. punktu).204  
Iekšējā devalvācija bija makroekono ­
miskās stratēģijas būtisks elements 
trīs valstīs – tika izstrādāts politikas 
risinājumu kopums, lai atjaunotu 
starptautisko konkurētspēju, liekot 
uzsvaru galvenokārt uz darbaspēku 
izmaksu samazinājumu. Praksē atal ­
gojuma korekcija skāra recesijas laikā 
jaunpieņemtos darbiniekus, savukārt 
strādājošo darbinieku atalgojums ne ­
samazinājās gandrīz nemaz (sk. 173. un 
174. punktu).
9. ieteikums
Komisijai jāuzlabo izpratne par to, 
kā valstis veica korekcijas, lai lielāku 
uzmanību varētu pievērst program ­
mu īstenošanas laikā gūtajai mācībai. 
Cita starpā padziļināti jānovērtē šādi 
aspekti:
a) tādu pasākumu ietekme, kuri vērsti 
uz konkurētspējas atjaunošanu, 
piemēram, iekšējā devalvācija;
b) korekciju programmas sociālā 
ietekme un sloga pārdale un
c) korekciju pasākumu secības 
noteikšana.
Šo ziņojumu 2015. gada 11. novembra sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas 
palātas IV apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Milan Martin CVIKL .
 Revīzijas palātas vārdā –
 priekšsēdētājs
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

79
 Pielikumi
Palīdzības pieprasījuma iemesli
Ikvienu krīzes situāciju klasificēja, izmantojot kategorijas, kas ieteiktas akadēmiskajā literatūrā1.
Valsts Krīzes veids Galvenie iemesli, kas mudināja valdību pieprasīt palīdzību
Ungārija Maksājumu bilances krīzeUzņēmuma “ Lehman Brothers ” sabrukums 2008. gada oktobra sākumā izraisīja ieguldītāju noskaņojuma 
maiņu negatīvā virzienā. Tās rezultāts bija valsts vērtspapīru izpārdošana, neveiksmīga obligāciju izsole 
un strauja valūtas vērtības krišanās. Saspringtā situācija ārvalstu valūtas tirgos palielināja banku likviditā -
tes problēmas – tās saskārās ar grūtībām valūtas mijmaiņas darījumu termiņa pagarināšanā.
Ungārija pieprasīja finansiālo palīdzību, jo pastāvēja bažas, ka arvien pieaugošā panika izjauks tirgus 
mehānismus tādā apjomā, ka Ungārija strauji var zaudēt spēju piesaistīt ārējo finansējumu.
Avots: Komisijas sākotnējie programmas dokumenti (2008. gads), SVF ex-post  novērtējums par Ungāriju 
(2011.  gads).
LatvijaMaksājumu bilances krīze
Banku krīzeTrīs mēnešu laikā pirms palīdzības pieprasījuma noguldījumu apjoms bija samazinājies par 10 %. Būtiskā -
kā nozīme šajā procesā bija Parex bankai, kura saskārās ar smagām likviditātes problēmām pēc tam, kad 
bija zaudējusi vairāk nekā ceturto daļu savu noguldījumu. Šajā laikposmā oficiālās rezerves samazinājās 
gandrīz par 20 %, jo centrālā banka pārdeva ārvalstu valūtu, lai aizsargātu valūtas piesaistes kursu. No -
vembrī valdība nolēma iejaukties un nacionalizēt Parex banku. Decembrī valdība noteica ierobežojumus 
noguldījumu izņemšanai no Parex bankas.
Saskaņā ar premjerministra apgalvoto Latvijai finansiālā palīdzība bija nepieciešama trīs iemeslu dēļ, 
proti, lai pārvaldītu Parex banku, lai finansētu budžeta deficītu, kā arī lai stabilizētu finanšu tirgu.
Arvien pieaugošās bažas saistībā ar Latvijas finanšu sistēmu un ārējo parādu izraisīja maksājumu bilances 
un banku krīzi.
Avots: Latvijas palīdzības pieprasījums SVF, 2009; Aslund, A. un Dombrovskis, V., “ How Latvia Came 
Through The Financial Crisis ” [“Kā Latvija izkļuva no finanšu krīzes”], Petersona Starptautiskās ekonomikas 
institūts, 2011; Blanchard, O., Griffiths, M. un Gruss, B., (“ Boom, Bust, Recovery: Forensics of the Latvia 
Crisis ”) [“Uzplaukums, lejupslīde, atveseļošanās: Latvijas krīzes izpēte”], galīgā konferences ziņojuma 
projekts, ko bija paredzēts prezentēt Brookings  2013. gada rudens konferencē par saimnieciskās darbības 
jautājumiem.
Rumānija Maksājumu bilances krīzeSākoties globālajai finanšu krīzei 2008. gadā, valsts finanšu tirgi un banku sistēma tika pakļauti ārkārtīgi 
lielam spiedienam. Piekļuve ārējam finansējumam bija ierobežota, kādēļ ievērojami palielinājās procentu 
likmes. Kapitāla plūsmu palēnināšanās dēļ būtiski – par vairāk nekā 15 % – pazeminājās valūtas kurss, 
pazeminot aktīvu kvalitāti un vēl vairāk pasliktinot banku bilances.
Centrālā banka iejaucās, lai stabilizētu Rumānijas leju. Rumānijas kredītreitings tika pazemināts līdz līme -
nim, kas zemāks par ieguldījumu kredītreitingu, un šāda kredītreitinga dēļ palielinājās gan riska prēmija, 
gan arī aizņēmumu izmaksas. Valsts obligāciju ienesīgums strauji palielinājās līdz 9 %.
Ņemot vērā to, ka ievērojami izplatījās nevēlēšanas uzņemties risku, palielinājās spiediens uz valūtas 
kursu, kā arī bija būtiski ierobežota piekļuve obligāciju tirgum valdības aizņemšanās nepieciešamību 
nodrošināšanai, 2009. gada martā Rumānijas iestādes pieprasīja finansiālo palīdzību.
Avots: SVF, Rumānija – rezerves vienošanās pieprasījums, 2009; SVF ex post novērtējums – Rumānija, 
2012, Eiropas Komisija, Overall assessment of the two balance-of-payments assistance programmes for 
Romania  [“Divu Rumānijai sniegtās maksājumu bilances palīdzības programmu vispārīgs novērtējums”],  
European Economy,  publikāciju sērija 156, 2013.I pielikums
80 Pielikumi
Valsts Krīzes veids Galvenie iemesli, kas mudināja valdību pieprasīt palīdzību
Īrija Banku krīzeŅemot vērā bažas par pārmērīgo piedāvājumu un cenu burbuli, 2007 .  gada beigās bija zudusi ieguldītāju 
uzticība Īrijas nekustamā īpašuma nozarei. Šā iemesla dēļ Īrija saskārās ar divām problēmām, proti, 
strauji kritās cikliskie ar būvniecību saistītie ieņēmumi un strauji radās ievērojami zaudējumi valsts banku 
sistēmā.
Īrija 2008.–2010. gadā bija īstenojusi vērienīgus pasākumus savas banku nozares stiprināšanai. Tā sniedza 
valsts garantijas vietējo banku saistībām. Īrija savā banku nozarē iepludināja kapitālu vairāk nekā 20 % 
apmērā no tās IKP . Valsts aktīvu pārvaldības aģentūra pārņēma banku problemātiskos zemes un īpašumu 
attīstības aktīvus.
Taču valdības pienākumi pret finanšu nozari bija līdz vēl nepieredzētam līmenim paaugstinājuši valsts 
obligāciju ienesīguma likmju starpību un ievērojami ierobežoja valsts piekļuvi tirgum.
Avots: Īrija: SVF, nodomu vēstule, 2010, Īrija: Eiropas Komisija (2011), Request for an Extended Arrangement  
[Paplašinātas vienošanās pieprasījums], 2010.
Portugāle Valsts parāda krīzeLaikposmam pirms finansiālās palīdzības pieprasījuma iesniegšanas bija raksturīgas negatīvas tendences 
valsts finanšu jomā, kā arī ekonomikas perspektīvas pasliktināšanās. Tādēļ mazinājās uzticība un tirgū ar -
vien palielinājās spiediens uz Portugāles parādu, ko vēl vairāk pastiprināja negatīvās tendences eurozonas 
valsts obligāciju tirgos.
Sašaurinoties tirgus pieejamībai, valdība arvien biežāk izmantoja īsāka termiņa vērtspapīru emisijas un 
citus finansējuma veidus (piemēram, privāto izvietojumu, sindicēto emisiju un īstermiņa finansējuma pie -
saisti no vietējām bankām ievērojamā apmērā). 2011. gada maija sākumā Portugāles obligāciju ar 10 gadu 
termiņu ienesīguma starpība salīdzinājumā ar Vācijas obligācijām palielinājās līdz 650  bāzes punktiem.
Pēc tam, kad kredītreitingu aģentūras vairākas reizes pazemināja Portugāles obligāciju kredītreitingu, tā 
vairs nespēja sevi refinansēt ar tādām likmēm, kuras ļautu ilgtermiņā nodrošināt fiskālo ilgtspēju.
Avots: Eiropas Komisija, The Economic Adjustment Programme for Portugal, European Economy,  [“Portugāles 
ekonomikas korekciju programma”], publikāciju sērija 79, 2011, SVF, Portugal : Request for Arrangement 
Under the Extended Fund Facility  [“Portugāle: vienošanās pieprasījums saskaņā ar Paplašinātās kreditēša -
nas mehānismu”], 2011.
1 Claessens  un Kose  (2013); Laeven  un Valencia  (2012); Kaminsky  un Reinhart  (1999).I pielikums
81 Pielikumi
Aizdevumu mehānismi piecām valstīm
Maksājumu bilances palīdzība Eiropas finanšu stabilizācijas mehā -
nisms (EFSM)Eiropas Finanšu stabilitātes instru -
ments (EFSI)
Institucionālais 
veidsES mehānisms ES mehānismsEurozonas valstīm piederošs privāts 
uzņēmums
Kapitāla struktūra ES budžeta garantija ES budžeta garantija Eurozonas valstu garantijas
Aizdošanas spējas 
euro valūtā50 miljardi EUR 60 miljardi EUR 440 miljardi EUR
Instrumenti Aizdevumi, kredītlīnijas Aizdevumi, kredītlīnijasAizdevumi, obligāciju uzpirkšana primāra -
jā un sekundārajā tirgū
Darbības ilgums Pastāvīgs mehānisms Mehānisms ar noteiktu termiņu Mehānisms ar noteiktu termiņu
Galvenās lēmumu 
pieņemšanas 
struktūrasPadomes lēmums, kvalificētais vairākums, balsojot par Eiropas Komisijas priekšlikumu EFSI Valde (proti, Eurogrupas dalībnieki)
Finansējuma tiesis -
kais pamatsLESD 143. pants LESD 122. pants Starpvaldību lēmums
Avots: ER P.
Tabulā nav iekļauti pārējie divi mehānismi, proti, starpvaldību aizdevumi Grieķijai, kā arī Eiropas Stabilizācijas mehā ­
nisms, – šos mehānismus ieviesa, lai sniegtu finansiālu palīdzību eurozonas valstīm.II pielikums
82 Pielikumi
Revīzijas metodes
Revīzijas kritēriju noteikšana
1. Palāta noteica labu pārvaldības praksi un vērtēšanas kritērijus, pamatojoties uz SVF programmu vērtēju ­
miem, ex post  novērtējumiem par ES maksājumu bilances palīdzību trešām valstīm, iepriekšējiem Palātas 
ziņojumiem par makrofinansiālo palīdzību, pamatnostādnēm un citām neatkarīgu iestāžu un ideju labora ­
toriju publikācijām un akadēmisko pētniecību. 1. tabulā iekļauti būtiskākie pirmdokumenti.
1. tabula. Revīzijas kritēriju būtiskākie avoti
SVF un SVF Neatkarīgais novērtēšanas birojs
SVF pamatnostādnes par nosacījumiem: SVF Pamatnostādnes par nosacījumiem, 2002. g.; Pamatnostādņu par nosacījumiem pamatprincipi, 2006. g.; 
2011. gadā veiktā nosacījumu pārskatīšana, 2012. g.
“Fiskālās korekcijas SVF atbalstītās programmās”, 2003. g.
Novērtējuma ziņojums “SVF un nesenās kapitāla bilances krīzes – Indonēzija, Koreja, Brazīlija”, 2003. g.
Novērtējuma ziņojums “Strukturālie nosacījumi SVF atbalstītās programmās”, 2007 .  g.
“Strukturālie nosacījumi SVF atbalstītās programmās – pamatdokumenti”, 2007. g.
Mauro, P ., Chipping away at Public Debt  [“Valsts parāda pakāpeniska samazināšana”], SVF, 2011. g.
Eiropas Komisija
“Atbalsts vispārējam budžetam. Atbalsta plānošanas, izstrādes un pārvaldības vadlīnijas”, 2007. g.
Galīgais ziņojums “Makrofinansiālās palīdzības darbību kopsavilkuma novērtējums, 2004.–2008. gads”, (2004.–2008. g.), 2009. g.
Guidelines for the ex post evaluation of Macro-Financial Assistance and Balance of Payments Operations  [“Pamatnostādnes par makrofinansiālās palīdzības un 
maksājumu bilances darbību ex post  novērtējumu”], 2010.  g.
“Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāta veikto budžeta uzraudzības darbību novērtējums”, 2010. g.
Eiropas Revīzijas palāta
Īpašais ziņojums Nr. 5/2001 par ekvivalentajiem līdzekļiem, kas no strukturālās korekcijas atbalsta rezervēti budžeta atbalstam (septītais un astotais EAF)
Īpašais ziņojums Nr. 2/2005 par budžeta atbalstu, ko no Eiropas Attīstības fonda sniedz Āfrikas, Karību un Klusā okeāna valstīm: Komisijas veiktā pārvaldība 
attiecībā uz valsts finanšu reformām
Īpašais ziņojums Nr. 11/2010 “Kā Komisija pārvalda vispārējā budžeta atbalstu ĀKK, Latīņamerikas un Āzijas valstīs”III pielikums
83 Pielikumi
2. Lai noteiktu paraugpraksi valsts parāda pārvaldības, ieguldītāju attiecību un parāda vērtspapīru emitēšanas 
pārskatāmības jomā, Palāta ņēma vērā šādu organizāciju darbu un pamatnostādnes:
a) SVF un Pasaules Banka – jo īpaši pamatnostādņu par valsts parāda pārvaldību dažādas redakcijas 
(2001., 2003., 2007. un 2014. gads), kā arī pamatnostādnes par sindicēšanas izmantošanu (2010. un 
2013. gads);
b) Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija – jo īpaši dažādās valstīs īstenoto valsts parāda 
vērtspapīru emitēšanas procedūru salīdzinošo analīzi, 2009. gads;
c) Starptautisko norēķinu banka, un
d) privātā sektora apvienības, piemēram, Starptautiskā Kapitāla tirgus apvienība, Eiropas Finanšu tirgu 
apvienība, kā arī Starptautisko finanšu institūts.
Strukturālo nosacījumu analīze
3. Strukturālo nosacījumu analīzi veica, pamatojoties uz izlasi (sk.  2. tabulu ). Attiecīgās jomas tika izvēlētas, 
novērtējot to relatīvo nozīmi katras programmas īstenošanā.
2. tabula. Izlases pārskats
Ungārija Latvija Rumānija Īrija Portugāle
Analizēto nosacījumu skaits 44 56 67 59 135
Aptuvenais tvērums (noteikts, izmantojot izlases ekstrapolāci -
jas metodi)73 %138 % 39 % 15 % 34 %
Tematiskais tvērums
Publisko finanšu pārvaldība (piemēram, fiskālā atbildība, 
publiskais iepirkums)x x x x x
Valsts pārvaldes reforma un/vai atalgojuma sistēma x x x x
Pensijas x x x x
Struktūrfondi x x x
Valsts uzņēmumi, privatizācija, valsts un privātā sektora 
partnerībasx x x
Uzņēmējdarbības vide x x
Darba tirgus (atalgojuma noteikšana, aktīva darba tirgus 
politika, atbalsts bezdarba gadījumā)x x x x
Finanšu nozare (kapitāla pietiekamības rādītāji, banku 
uzraudzība)x x x
1 73 % nosacījumu ir pārstāvēti visos strukturālajos nosacījumos. Pārējie 27 % nosacījumu bija vienīgi ar fiskālo aspektu saistīti nosacījumi.
Avots: ER P.III pielikums
84 Pielikumi
4. Lai izvairītos no nevajadzīgas atkārtošanās, līdzīgi nosacījumi saprašanās memoranda dažādās redakcijās 
tika sagrupēti. Lai noteiktu nosacījumu pastāvīgumu, tika izmantota sagrupēto nosacījumu attiecība pret 
nosacījumu skaitu dažādos saprašanās memorandos.
5. Grupētos nosacījumus klasificēja trīs kategorijās atkarībā no tā, cik daudz strukturālo aspektu tie ietvēra:
i) nosacījumi, kas ietvēra maz strukturālo aspektu, – šajā kategorijā ietilpst nosacījumi, kas paši par sevi 
neradītu būtiskas izmaiņas ekonomikā. Taču šie nosacījumi var būt sagatavošanās pasākumi būtiskā ­
kām reformām. Piemēri: i) vienreizēji konstatācijas pasākumi, piemēram, vienreizējs novērtējums; ii) 
plānu vai stratēģiju izstrāde un publicēšana un iii) konkrētā pasākuma turpinājums;
ii) nosacījumi, kas vidējā mērā ietvēra strukturālos aspektus, – šajā kategorijā ietilpst nosacījumi, kas var 
radīt tiešu un būtisku ietekmi uz vairāku ekonomikas dalībnieku grupu (piemēram, valsts amatperso ­
nu, uzņēmumu, patērētāju, darbinieku un licenču turētāju) rīcību. Taču, lai šāda ietekme būtu ilgstoša, 
nepieciešami papildu kontroles pasākumi. Šajā kategorijā ietilpst četri nosacījumu veidi. Pirmkārt, no ­
sacījumi, kas prasa, lai valsts izpildvaras iestādes veiktu darbības, kurām, visticamāk, būs tieša ietekme. 
Šādiem nosacījumiem var būt pat ārkārtīgi būtiska makroekonomiska ietekme (piemēram, ja valdība 
pieņem lēmumu samazināt minimālo algu), taču šādi nosacījumi ir viegli atceļami. Otrkārt, nosacīju ­
mi, kas prasa valdībai atkārtoti veikt kādu darbību (piemēram, regulāra budžeta uzraudzība). Treškārt, 
nosacījumi, kas prasa īstenot dažādus administratīvus pasākumus, piemēram, veikt centrālās valdības 
reorganizāciju, vai arī pasākumus, kas nodrošina spēkā esošo tiesību aktu īstenošanu. Ceturtkārt, visi 
vienreizējie pasākumi;
iii) nosacījumi, kas ietver daudz strukturālo aspektu, – šajā kategorijā ietilpst nosacījumi, kas paši par sevi 
radītu ilgstošas izmaiņas ekonomikā. Šādiem nosacījumiem var būt ļoti plaša un būtiska ietekme, taču 
ietekme var arī būt vērsta uz dažiem ekonomikas dalībniekiem. Parasti šīs kategorijas nosacījumi prasa, 
lai valsts parlaments veiktu tiesību aktu grozījumus. Šajā kategorijā ietilpst arī nosacījumi attiecībā uz 
institucionālās sistēmas būtiskām izmaiņām, piemēram, fiskālās padomes izveidi vai vietējo pašvaldību 
reorganizāciju, kā arī privatizāciju1.
6. Nosacījumu izpildi vērtēja, ņemot vērā sākotnējo termiņu, kā arī izpildes stāvokli revīzijas laikā. Novērtēju ­
ma pamatā parasti bija pieejamie uzraudzības ziņojumi. Izpildes analīzē netika ņemti vērā šādi nosacījumu 
veidi:
i) neskaidri nosacījumi, proti, nosacījumi, kurus nebija iespējams atbilstīgi klasificēt, pamatojoties uz 
strukturālajiem aspektiem;
ii) pastāvīgi izpildāmi nosacījumi, proti, nosacījumi, kuri prasa, lai konkrētas darbības tiktu izpildītas katru 
ceturksni, un
iii) nosacījumi, kuriem nebija skaidri noteiktu termiņu.
1 Šajā kategorijā neietilpst nacionalizācijas vai banku atbalsta pasākumi.III pielikums
85 Pielikumi
7. Lai ņemtu vērā situācijas, kad nebija iespējams noteikt izpildes stāvokli, visus statistiskos testus vienmēr 
veica vismaz divas reizes: i) pamatojoties uz datu ierakstiem, izņemot datus par nosacījumiem, par kuriem 
nebija iespējams noteikt izpildes stāvokli, un ii) pamatojoties uz visiem datu ierakstiem, pieņemot, ka 
trūkstošās vērtības ir neizpilde.
Parādu izmaksas
8. Saistībā ar aizņēmumu cenu noteikšanu tika izmantotas aktīvu mijmaiņas darījumu likmes kā konkrētu ter ­
miņu vērtspapīru dominējošais bezriska ienesīguma rādītājs emisijas laikā. Vidējās piedāvājuma un piepra ­
sījuma mijmaiņas darījumu likmes (proti, mijmaiņas darījumu vidējo līmeni) izmantoja kā standartu emisijas 
ienesīgumam, ko panāca ES un līdzīgi emitenti2. Datus ieguva no Bloomberg vai, ja tie nebija pieejami, 
likmes aprēķināja kā starpību starp emisijas ienesīgumu un mijmaiņas darījumu vidējo līmeni paziņošanas 
dienā.
2 Eiropas Investīciju banka, Eiropas Finanšu stabilizācijas mehānisms, Kreditanstalt für Wiederaufbau .III pielikums
86
Salīdzinot programmas, ir svarīgi paturēt prātā 
saņēmēju valstu atšķirīgos apstākļus, politiskos, 
administratīvos un institucionālos ierobežojumus, 
un to, kā šie apstākļi laika gaitā ir mainījušies. Dalīb ­
valstīm var būt strukturālas nepilnības, kas ārēji 
šķiet līdzīgas, bet kuras tomēr tiek labāk novērstas, 
izmantojot dažādus politikas risinājumu kopumus. 
Lai programmu īstenošana būtu sekmīga, ir sva ­
rīgi būt elastīgiem programmu piemērošanā un 
pielāgošanā atsevišķu valstu vajadzībām un iero ­
bežojumiem. Programmu kvalitāti nevar novērtēt, 
pamatojoties uz strukturālo nosacījumu skaita 
robežvērtības noteikšanu.
Komisija jau ir guvusi ievērojamus panākumus prog ­
rammu, kuras tiek izskatītas šajā revīzijā, īsteno ­
šanā un kopš šo programmu pabeigšanas. Minētie 
panākumi ietver papildu pieredzes un finanšu 
resursu iegūšanu, kā arī ES ekonomikas pārvaldības 
un finansiālā atbalsta mehānismu pastiprināšanu. 
Komisijas nolūks ir, pamatojoties uz minētajām 
izmaiņām, ieviest turpmākus uzlabojumus, kā tā 
norādījusi atbildē uz revīzijas ieteikumiem.
III
Pirms krīzes jau pastāvēja vispāratzīta fiskālās 
uzraudzības sistēma. Pasaules finanšu krīzei, kas 
sākās 2007./2008. gadā, nebija precedenta, un tā 
bija nepieredzēti vērienīga. Tā izraisīja pēkšņu un 
haotisku nelīdzsvarotību vairākās ES valstīs.
Krīze apliecināja, ka pirms krīzes ieviestā uzraudzī ­
bas sistēma nebija pilnībā atbilstīga, lai noteiktu ar 
fiskālo stāvokli saistīto risku nepieredzēti vērienīgās 
ekonomikas krīzes laikā. Tā arī uzskatāmi parādīja, 
cik liela ir valstu savstarpējā ietekme, un uzsvēra 
vajadzību īstenot visaptverošāku pieeju banku 
sektora un plašākas makroekonomikas uzraudzībā. 
Tomēr finanšu tirgu reakcija, kas būtiski saasināja 
krīzi, bija neierasta, un to bija īpaši sarežģīti pare ­
dzēt iepriekš. Kad dalībvalstis vērsās pēc palīdzī ­
bas, situācijas pasliktināšanās uzraudzība jau tika 
veikta, un Komisija nepārtraukti sazinājās ar valstu 
pārvaldes iestādēm. Pieteikumu finansiālā atbalsta 
programmai iesniedz saņēmēja dalībvalsts, nevis 
Komisija. Parastā uzraudzības sistēma arī nozīmēja 
Komisijas ierobežotākas pilnvaras attiecībā uz 
valstu ekonomikas un fiskālās politikas lēmumu 
uzraudzību un politikas ieteikumu sniegšanu, nekā 
paredzēts saskaņā ar programmas nosacījumiem.Kopsavilkums
I
Komisija atzinīgi vērtē Eiropas Revīzijas palātas 
veikto izpildes revīziju attiecībā uz programmām, 
kas saņēmušas finansiālu atbalstu no maksājumu 
bilances (MB) un Eiropas finanšu stabilizācijas 
mehānisma (EFSM) programmām. Šīs programmas 
ir sasniegušas galvenos saimnieciskos mērķus, lai 
valstis atgrieztos finanšu tirgos, panāktu stabilu 
valsts finanšu stāvokli un atjaunotu izaugsmi, kas 
mazinātu bezdarbu.
Krīzes ietekme un attīstība Eiropā un pasaulē 
sasniedza līdz šim nepieredzētu apmēru. Bija ļoti 
grūti iepriekš paredzēt visas strauji pieaugošās 
nelīdzsvarotības sekas. Šādos krīzes apstākļos 
standarta ekonomikas reakcijas funkcijas zaudē 
spēju pienācīgi noteikt saistību starp vairākiem 
mainīgajiem ekonomikas lielumiem. Komisijai un ES 
bija nekavējoties jārīkojas, ņemot vērā izteikti lielo 
nenoteiktību un sistēmiskos valsts parāda un likvi ­
ditātes riskus, kas apdraudēja visas finanšu sistēmas 
stabilitāti un valstu maksātspēju.
Sākoties krīzei, jau bija ieviesta daudzpusējā 
uzraudzības sistēma, bet izrādījās, ka tā nav pilnībā 
atbilstīga. Lai gan Komisijai bija nepilnīgas zināša ­
nas par vajadzīgās iejaukšanās veidu un mērogu, tā 
ātri izstrādāja krīzes novēršanai paredzētu instru ­
mentu klāstu. Sarežģītajos apstākļos tika steidzami 
ieviestas dalībvalstīm paredzētas maksājumu 
bilances finanšu atbalsta programmas. EFSM prog ­
rammas bija steidzami nepieciešamas, ņemot vērā 
lielo iespējamību, ka krīze var skart arī citas euro ­
zonas valstis, un papildu grūtības rast finansējumu, 
izmantojot tikko izveidotos finanšu instrumentus. 
Komisijai bija grūtības saistībā ar nepietiekamo 
personālu un bija strauji jāapgūst jauna pieredze. 
Minētās programmas bija sarežģīti instrumenti, kas 
risināja neprognozējamas krīzes situācijas.
Saņēmēju valstu devums šo programmu izstrādē 
un pilnveidē bija ļoti būtisks. Tas atspoguļo ne 
vien šo valstu atšķirīgo situāciju, bet arī atšķirīgās 
politikas prioritātes, un tas ir svarīgākais elements, 
nodrošinot, lai šīs valstis arī turpmāk uzņemtos 
atbildību par reformu programmas īstenošanu. Bez 
līdzdalības programmas īstenošanā iespējamība, ka 
programma būs sekmīga, ievērojami samazinās.Komisijas  
atbilde
Komisijas atbilde 87
Jāņem vērā, ka prognožu izstrāde nav precīza 
zinātne. Komisijas veiktās prognozes līdz šim ir 
bijušas precīzas.
ES ekonomikas pārvaldības sistēma pirms krīzes 
bija vērsta galvenokārt uz fiskālo politiku, atstājot 
finanšu riska uzraudzību centrālo banku un valsts 
uzraudzības iestāžu ziņā. Integrētas Eiropas uzrau ­
dzības sistēmas un finanšu iestādēm paredzētas 
reglamentējošās sistēmas trūkuma dēļ nenotika 
sistemātiska brīdināšana par galvenajiem riskiem. 
Kopš krīzes sākuma ir gūti ievērojami panākumi šo 
institucionālo un pārvaldības nepilnību novēršanā. 
Uzraudzības sistēma ir rūpīgi pārbaudīta, un ir izvei ­
doti ciešāki sakari starp Komisiju un jaunizveidoto 
Eiropas Sistēmisko risku kolēģiju (ESRK) un Eiropas 
uzraudzības iestādēm.
Tomēr nebija viegli iepriekš paredzēt, ka finanšu 
krīzes bezprecedenta rakstura un vērienīguma 
dēļ valstis veiks tādus pasākumus, lai atbalstītu 
finanšu sektoru, kas dažkārt būtiski ietekmēja valsts 
finanses.
V
Makroekonomikas uzraudzības sistēma ir papildi ­
nošs process, kas nav daļa no Stabilitātes un izaug ­
smes pakta. Stabilitātes un izaugsmes paktu veido 
tiesību aktu un politisko pasākumu kopums attie ­
cībā uz fiskālo uzraudzību. Sākoties krīzei, Stabilitā ­
tes un izaugsmes pakts bija spēkā jau desmit gadus, 
un 2005. gadā tas tika pārskatīts, lai piešķirtu lielāku 
nozīmi fiskālajai situācijai. Komisija ir apņēmusies 
mācīties no nepilnībām, ko atklāja krīze, un ir pār ­
skatījusi šo paktu 2011., 2013. un 2014. gadā.
Sasaistot Stabilitātes un izaugsmes paktu un Komi ­
sijas sagatavotību programmu pārvaldībai, netika 
ņemts vērā tas, ka Stabilitātes un izaugsmes pakta 
reformas un makroekonomikas uzraudzības sistē ­
mas ieviešana tika veiktas nolūkā novērst nepilnības 
uzraudzības mehānismos. Tas ļauj laikus noteikt 
nepilnības, lai pieņemtu politiskus lēmumus, kas 
vajadzīgi, lai dalībvalstis būtu labāk sagatavotas 
krīzei. Finansiālās palīdzības pārvaldība ir atsevišķs 
punkts risku identificēšanā.Reakcija uz krīzi bija tūlītēja un visaptveroša. Tā 
ietvēra ES vispārējās ekonomikas pārvaldības 
pastiprināšanu, izmantojot integrētu sistēmu, ko 
veido Eiropas finanšu uzraudzības iestādes (ESRK, 
EBI, EVTI, EAAPI), un reglamentējošu sistēmu 
finanšu iestādēm (t. i., banku savienība). Tika ieviesti 
sešu un divu tiesību aktu kopumi, lai novērstu 
uzraudzības nepilnības, kuras atklājās krīzes dēļ. 
Konkrēti, sešu tiesību aktu kopums ietvēra makroe ­
konomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru, 
nosakot makroekonomikas un finanšu nelīdzsva ­
rotības uzraudzību par ES ekonomikas uzraudzības 
galveno daļu.
Komisijas darbības novērtējumā netika pienācīgi 
ņemts vērā tas, ka Komisija neveica pasākumus 
izolētā telpā, bet gan sarežģītā institucionālā vidē. Ir 
pārāk zemu novērtēta SVF nozīme un ECB (attiecībā 
uz eurozonas valstīm) nozīme programmu sagata ­
vošanā un uzraudzībā. Tāpat nav pienācīgi novēr ­
tēta Padomes kā galvenās lēmējiestādes nozīme.
IV
Makroekonomikas un budžeta izpildes rezultāti par 
2008. gadu kopumā ievērojami atšķīrās no sākot ­
nējām aplēsēm daudzu iestāžu, tostarp Komisijas, 
veiktajās prognozēs. Tas ir saistīts ar strauji pie ­
augušo nelīdzsvarotību un krīzes bezprecedenta 
raksturu, un šodien to plaši uzskata par mazas 
iespējamības risku, proti, ļoti maz ticams rezultāts 
no iespējamajiem rezultātiem. Turklāt prognozes 
vienmēr ir pamatotas uz konkrētajā laikposmā 
pieejamo informāciju, tādējādi turpmākās norises 
un datu pārskatīšana, protams, maina situāciju un 
prognozi.
Komisijas atbilde 88
IX
Komisija vēlētos uzsvērt, ka ir svarīgi pienācīgi 
nodalīt tādas informācijas sniegšanu, kas vajadzīga 
pamatota lēmuma savlaicīgai pieņemšanai, un to, 
vai vēlāk ir pieejama pilnīga dokumentācija.
Programmu sākumposmā Komisija strādāja saskaņā 
ar saspringtu laika grafiku, un tai bija jāievieš 
pareizas un efektīvas procedūras krīzes pārvaldībai. 
Komisija piekrīt, ka ar programmu saistīto pro ­
cedūru sākumposmā bija nepilnības dokumentu 
pārvaldībā, un pieredze tika gūta darba procesā.
Komisija sniedza Palātai būtisku informāciju, tostarp 
par izklājlapām, datiem un pieņēmumiem, kas ir 
finansējuma iztrūkuma sākotnējo aplēšu pamatā. 
Tika iesniegti pamatdokumenti par visām attiecīga ­
jām programmas valstīm.
X
Komisija nepiekrīt, ka jaunākajos programmas doku ­
mentos trūka būtiskas informācijas. Programmas 
dokumenti attiecībā uz Portugāli un Īriju bija ļoti 
sīki izstrādāti.
XI
Komisija nepiekrīt, ka saprašanās memoranda 
nosacījumi nebija atbilstīgi vispārējiem ekonomikas 
politikas nosacījumiem, ko noteikusi Padome.
Padomes noteiktie vispārējie ekonomikas politikas 
nosacījumi ir “vispārēji”, un tiem nav jāietver pilnīgs 
nosacījumu saraksts. Šo nosacījumu sasniegšana, 
jo īpaši attiecībā uz strukturālajiem jautājumiem, 
bieži ir saistīta ar daudziem saprašanās memorandā 
ietvertiem pasākumiem, lai uzlabotu ekonomikas 
situāciju.
Turklāt saprašanās memorandi rodas attiecīgās 
dalībvalsts politisko iestāžu sarunu iznākumā, 
un to devums ir izšķirīgs programmas sekmīgā 
īstenošanā.VIII
Ziņojumā pamatoti norādīts uz vairāku izklājlapu 
izmantošanu un sākotnējām problēmām, kas saistī ­
tas ar dokumentiem. Komisijas izmantotie progno ­
zēšanas rīki nav sarežģītāki, nekā vajadzīgs.
Ekonomikas prognozēšana nav uzdevums, kas 
paveicams, izmantojot vienkāršu rīku. Komisijas 
prognozēm vajadzēja aptvert plašu mainīgo lielumu 
kopumu. Tas nenovēršami ir saistīts ar lielāku un 
sarežģītāku datu kopumu, nekā valsts atbildīgajiem 
ierēdņiem jāapstrādā, sagatavojot prognozi. Lai 
izmantotu izklājlapas, ir vajadzīgas zināšanas un 
profesionāls vērtējums. Komisijas izmantotā prog ­
nozēšanas metode ir saskaņā ar citu ekonomikas 
prognozēšanā iesaistīto organizāciju praksi.
Komisija nepiekrīt Palātas paziņojumam saistībā 
ar grūtībām prognožu izstrādes laikā novērtēt 
pieņēmumus. Prognožu pamatā esošie pieņē ­
mumi ir aprakstīti dokumentā par nostāju, kas tika 
sagatavots katras prognozēšanas posma sākumā. 
Pēc tam pieņēmumi tika atjaunināti katrā nāka ­
majā prognožu datu bāzē un tika publicēti katrā 
prognozē. Komisijas sistemātisko prognožu saga ­
tavošanas laikā notika vairākas sanāksmes, kurās 
tikās valstu atbildīgie ierēdņi, horizontālo nodaļu 
eksperti un augstākās vadības pārstāvji. Diskusijas 
par prognožu pamatā esošajiem pieņēmumiem ir 
minēto sanāksmju galvenā daļa. Turklāt horizontālās 
nodaļas sistemātiski pārbauda valstu darba grupu 
sagatavoto prognožu matemātisko un ekonomisko 
konsekvenci.
Komisija ir precīzi paskaidrojusi prognozes pamatā 
esošo fiskālo multiplikatoru novērtējumu (sk., pie ­
mēram, 2012. gada rudens prognožu I.5. izcēlumu 
41. lpp.). ECFIN  ĢD 2013. gadā veica netiešā fiskālā 
multiplikatora novērtējumu. Multiplikatori aptvēra 
intervālu, kāds ir minēts empīriskajā un teorētiskajā 
literatūrā.
Komisijas atbilde 89
XIII
Komisijā programmas lēmumu pamatā esošos aprē ­
ķinus pārbaudīja amatpersonas, kas nebija iesais ­
tītas galvenajā programmas darba grupā, tostarp 
augstākā vadība un horizontālo struktūrvienību 
vadītāji. Pārskata ziņojumi tika apspriesti ar attiecī ­
gajiem ģenerāldirektorātiem.
Turklāt Komisija saistībā ar EFSM programmām 
cieši sadarbojās ar SVF un ECB. Partneriestādes, no 
kurām visas aktīvi sadarbojās ar vietējām iestādēm, 
vienmēr tika iepazīstinātas ar programmu doku ­
mentu projektiem, un tās veica kontrolpārbaudes.
Visbeidzot, EFK un Eurogrupas jautājumu darba 
grupai tika iesniegts sīki izstrādāts ziņojums 
par apspriežu rezultātiem, nodrošinot rezultātu 
pārredzamību.
XIV
Sk. Komisijas atbildi uz X. punktu.
XV
Ar uzkrājumiem saistīta budžeta deficīta mērķu 
izmantošanu pamato tiesiskais regulējums, kas ir ES 
ekonomikas uzraudzības pamatā un kas nodrošina 
konsekvenci starpvalstu līmenī. Visām ES dalīb ­
valstīm, tostarp tām, kurām piemēro ekonomikas 
korekciju programmu, jāievēro kopējie ES fiskālie 
noteikumi. Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savie ­
nības darbību 12. protokolu, kurā noteikti pārmē ­
rīga budžeta deficīta procedūras atsauces lielumi, 
deficītu nosaka atbilstīgi Eiropas kontu sistēmai 
(EKS), kas ir ar uzkrājumiem saistīts deficīts. Tādējādi 
nacionālo kontu datu izmantošana fiskālo mērķu 
noteikšanā un uzraudzības nolūkā, šķiet, vairāk nekā 
pamatota kopējā Eiropas sistēmā.
Konceptuāli, ar EKS 95 ieviestā uzkrājumu grāmat ­
vedības sistēma bija galvenā inovācija, ko tolaik 
pamatoja ar nepilnībām naudas līdzekļu uzskaitē. 
Viena no nepilnībām bija tā, ka naudas līdzekļu 
uzskaite ir vairāk pakļauti manipulācijai un sniedz 
ne pārāk patiesu priekšstatu par ekonomiku.Dažādās pieejas
Komisija uzskata par atbilstošu to, ka katra 
programma atspoguļoja katras valsts ekonomis ­
kos apstākļus, institucionālo vidi, apstākļus un 
priekšrocības.
XII
Lai gan Komisija piekrīt, ka risks piemērot atšķirīgu 
attieksmi dažādām valstīm vai paredzēt nevaja ­
dzīgas reformas joprojām ir problēma programmu 
pārvaldības procesā, tā uzskata, ka atšķirīga prog ­
rammu pārvaldība attiecībā uz katru valsti bija 
atbilstīga un vajadzīga. Šis elastīgums bija vajadzīgs, 
ņemot vērā atšķirīgos ekonomiskos, politiskos 
un administratīvos nosacījumus dažādās valstīs, 
un saņēmējas valsts svarīgo nozīmi programmas 
izstrādē un pilnveidošanā. Dalībvalstīm var būt 
strukturālas nepilnības, kas ārēji šķiet līdzīgas, bet 
kuras tomēr tiek labāk novērstas, izmantojot dažā ­
dus politikas risinājumu kopumus.
Saņēmēju valstu devums programmas izstrādē un 
pilnveidošanā, kas atspoguļo ne vien šo valstu atšķi ­
rīgo situāciju, bet arī atšķirīgās politikas prioritātes, 
ir svarīgākais elements, nodrošinot, lai šīs valstis arī 
turpmāk uzņemtos atbildību par reformu program ­
mas īstenošanu.
Komisija piekrīt, ka jāuzlabo konsekvence nosacī ­
jumu iedalīšanā kategorijās.
Komisija uzskata, ka Palātas izmantotais strukturālo 
aspektu jēdziens nav pamatots lielums, lai analizētu 
politikas pasākumus un izdarītu secinājumus par to 
nozīmību. Tāpat arī nosacījumi tiek pilnveidoti visā 
programmas īstenošanas laikā. Strukturālā reforma, 
ko Palāta iznākumā būtu nosaukusi par tādu, 
kas ietver daudz strukturālo aspektu, varētu būt 
vajadzīgi vairāki iepriekšēji pasākumi, kuros ir maz 
strukturālo aspektu, lai tos varētu pareizi novērtēt 
un sagatavot. Dažu deficīta mērķu mazināšana bija 
pamatota uz vispārēju pārskatu par to, vai sākot ­
nējie mērķi joprojām ir piemēroti. Tas tika veikts, 
pamatojoties uz rūpīgu analīzi, ņemot vērā vairākas 
norises katrā valstī, nevis tikai IKP pieaugumu.
Komisijas atbilde 90
XVII
Reformu īstenošanai noteiktos īsos termiņus dažos 
gadījumos varēja raksturot kā neizpildāmus, tomēr 
tie bija noteikti ļoti mērķtiecīgi, lai mudinātu uz 
ātrāku rīcību.
Komisija nepiekrīt, ka svarīgāko nosacījumu īste ­
nošana bija atlikta uz programmas īstenošanas 
perioda beigu posmu. Krīzes apstākļi un politiskais 
impulss veikt reformas nozīmēja, ka būtiskajām un 
sarežģītajām reformām uzmanība tika pievērsta 
programmas īstenošanas sākuma posmā.
Ieteikumi
Komisija piekrīt a) ieteikumam.
Komisija gadu gaitā krīzes apstākļos ir uzlabojusi 
zinātības mobilizāciju. Tā spēja mobilizēt lielāku 
zinātību eurozonas programmās, kuru īstenošana 
sākās vēlāk nekā to programmu īstenošana, kas 
nebija saistītas ar eurozonu. Komisijā nesen ir izvei ­
dots Strukturālo reformu atbalsta dienests. Komisija 
pārbaudīs, kā varētu vajadzības gadījumā uzlabot 
vajadzīgās zinātības ātras mobilizācijas galvenos 
principus iestāžu līmeņa sistēmā.
Komisija ņems vērā vajadzību saistībā ar divu 
tiesību aktu kopumu izstrādāt procedūras attiecībā 
uz iespējamo jauno finanšu atbalsta programmu 
eurozonas valstīm pastiprinātu uzraudzību un 
pārvaldību.
Komisija piekrīt b) ieteikumam, vienlaikus uzsverot 
vajadzību nodrošināt, ka dokumentēšana nerada 
nesamērīgu apgrūtinājumu prognozētājiem, jo īpaši 
saistībā ar programmu.
Komisija jau ir uzlabojusi procedūras un doku ­
mentu pārvaldību kopš brīža, kad tika sagatavotas 
pirmās programmas. Tā centīsies uzlabot doku ­
mentu pārvaldības un kvalitātes kontroles politikas 
īstenošanu.Tomēr mērķu noteikšana saskaņā ar EKS neliedz 
Komisijai vajadzības gadījumā uzraudzības nolūkā 
izmantot citus pieejamos informācijas avotus un 
datus. Tas var ietvert fiskālos datus, kas saistīti ar 
skaidras naudas līdzekļiem, jo īpaši ņemot vērā, 
ka tie ir iegūstami ātrāk nekā uzkrājuma dati. Ar 
skaidras naudas līdzekļiem saistītie dati jāinterpretē, 
pienācīgi ņemot vērā to dažādos konceptuālos 
pamatojumus.
Kopumā, ja lielāks skaits datu avotu, kuriem ir 
atšķirīgs konceptuālais pamatojums un pieejamība, 
tiek izmantots pareizi, tas var tikai palīdzēt uzlabot 
programmas mērķu uzraudzību un vajadzības gadī ­
jumā palīdzēt lēmumu pieņemšanas procesā.
XVI
Programmās fiskālās korekcijas tika noteiktas 
saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta pra ­
sībām, ņemot vērā katras valsts nosacījumus un 
programmas mērķus. Tomēr, lai gan programmās ir 
ņemti vērā atbilstīgi faktori strukturālo uzlabojumu 
tempa noteikšanā, iespējamos rezultātus var ietek ­
mēt vēl vairāk faktoru, kas saistīti ar ārējo vidi. Tie 
ietver ārkārtas apstākļus (piemēram, lielāka recesija 
nekā sākotnēji paredzēts), inflācijas līmeni, izaug ­
smes komponentus, tirgus situāciju, kas ietekmē aiz ­
ņēmumu izmaksas, kā arī ex post  datu pārskatīšanu.
Tādēļ jābūt elastīgiem, pielāgojoties jauniem nosa ­
cījumiem. Tas ir atzīts arī ES fiskālās uzraudzības 
sistēmā.
Dažos gadījumiem nav iespējams izvairīties no 
vienreizēju pasākumu izmantošanas (Tiesas nolē ­
mumi, banku glābšanas darbības), bet šo pasākumu 
klasifikācija nodrošina, ka tie tiek atzīti par pagaidu 
pasākumiem. Tie nav iekļauti strukturālajā bilancē 
tieši tāpēc, lai valdības nevarētu pārmērīgi izmantot 
šādus pasākumus. Turklāt ir pats par sevi saprotams, 
ka izmaiņas dažādu valstu strukturālajās bilancēs 
notiek atšķirīgā tempā.
Komisijas atbilde 91
Komisija daļēji piekrīt g) ieteikumam. Komisija jau 
ir izstrādājusi norādes sadarbībai ar SVF un ECB un 
veic citus pasākumus, lai veicinātu iestāžu sadar ­
bību programmu īstenošanas laikā. Tomēr Komisija 
uzskata, ka, precizējot šo sadarbību, nevajadzētu 
pieļaut, ka sadarbības formalizēšana apgrūtina 
lēmumu procesu, jo īpaši ņemot vērā laika trūkumu. 
Būtu jāsaglabā elastīgums viedokļu atšķirību novēr ­
šanā, jo centieni oficiāli kodificēt strīdu izšķiršanas 
procesu būtu sarežģīti un nelietderīgi.
Komisija piekrīt h) ieteikumam. Komisija uzskata, 
ka parādu pārvaldības procedūra vienmēr ir bijusi 
pārredzama, un dokumentēšana laika gaitā ir 
uzlabojusies.
Komisija piekrīt i) ieteikumam. Komisija centīsies 
uzlabot izpratni par korekciju procedūru to prog ­
rammu ietvaros, kurām patlaban tiek veikti visap ­
tveroši ex post  novērtējumi, un gūt no tā pieredzi. 
Novērtējumi aptver visus ar programmu saistītos 
ekonomikas korekciju aspektus, tostarp Palātas 
ieteikumus. Īrijas ekonomikas korekciju programmas 
ex post  novērtējums jau ir publicēts.Komisija piekrīt c) ieteikumam.
Komisija jau ir uzlabojusi uzskaiti no brīža, kad tika 
sākta programmu īstenošana. Tā veltīs uzmanību 
jauno procedūru pilnīgas īstenošanas nodrošinā ­
šanai, nemazinot programmu darba grupu spēju 
ievērot saspringto grafiku.
Komisija pārbaudīs, kā turpmāk nodrošināt galveno 
lēmumu uzskaiti, nepalēninot lēmumu pieņemša ­
nas procesu, saskaņā ar dokumentu pārvaldības un 
kvalitātes kontroles politiku.
Komisija piekrīt d) ieteikumam.
Komisija piekrīt e) ieteikumam. Komisija centīsies 
iekļaut saprašanās memorandā papildu mainīgos 
lielumus, ko tā var iegūt īsā laikposmā, piemēram, 
ceturkšņa naudas līdzekļu atlikums un/vai mērķis 
attiecībā uz parādiem, lai palīdzētu fiskālo mērķu 
uzraudzības īstenošanā.
Komisija piekrīt f) ieteikumam. Komisija norāda, ka 
svarīgākais ir tas, ka ir izstrādāts saskaņots un integ ­
rēts reformu kopums, lai atrisinātu galvenās ar eko ­
nomiku saistītās problēmas. Programmas ietvaros 
bieži var nākties izdarīt izvēli par to, kuru reformu 
kopumu izvēlēties. Tādējādi nosacījumi nebūtu 
jāaplūko atsevišķi. Nosacījumu atlase ir temats saru ­
nām ar saņēmēju valsti. Tiem būtu jāpalielina valstu 
spēja izstrādāt darba kārtību savām programmām. 
Priekšnosacījums ir šo valstu līdzdalība reformu pro ­
cesā, kas ir izšķirīgs faktors, lai programmas īsteno ­
šana būtu sekmīga.
Komisijas atbilde 92
36
Kā plašāk izklāstīts Komisijas atbildē uz IV punktu, 
prognozētājs nevar iepriekš paredzēt katras konkrē ­
tas valsts politiskos lēmumus. Faktiskos rezultātus 
arī var ietekmēt ex post  datu pārskatīšanu. Tādē ­
jādi tas būtu jāņem vērā, salīdzinot prognozes un 
rezultātus.
Īrijas gadījumā prognozētais fiskālais deficīts bija 
atbilstīgs galvenajam makroekonomikas scenā ­
rijam, tostarp attiecībā uz ekonomikas izaugsmi, 
kas iekļauts Komisijas 2008. gada pavasara prog ­
nozēs Īrijai. Atšķirība starp prognozēto deficītu un 
rezultātu ir lielā mērā attiecināma uz IKP prognožu 
pārskatīšanu un citiem galvenajiem makroekonomi ­
kas mainīgajiem lielumiem, kas ietekmē vispārējās 
valdības budžetu. Komisijas 2008. gada pavasara 
prognožu galvenajā makroekonomikas scenārijā 
nebija paredzēta tik strauja ekonomikas lejupslīde, 
kāda izvērsās gada otrajā pusē. Tik strauju lejupslīdi, 
kāda tika novērota Īrijā 2008. gadā, nebija paredzē ­
jusi ne tikai Komisija, bet arī vietējās un starptautis ­
kās organizācijas un privātā sektora prognozētāji.
37
Strukturālā bilance ir galvenais politikas uzraudzī ­
bas rādītājs kopš 2005. gada Stabilitātes un izaug ­
smes pakta reformas. Lai gan tas ir fiskālās politikas 
uzraudzībai pilnībā atbilstīgs rādītājs, Komisija 
piekrīt, ka tas nav pilnīgi precīzs rādītājs, un tādējādi 
to interpretē ar nepieciešamo piesardzību.
Strukturālās bilances prognozes ir konceptuāli 
ietekmējusi tā pati nenoteiktība, kas ir saistīta ar 
citu makroekonomikas mainīgo lielumu prognozi. 
Tā ir raksturīga iezīme, nevis vienas metodes nepil ­
nība salīdzinājumā ar otru metodi.I daļa
34
Kā norādīts Komisijas atbildē uz III punktu, krīze 
apliecināja, ka pašreizējā uzraudzības sistēma nebija 
pilnībā atbilstīga, lai noteiktu ar dažu dalībvalstu 
fiskālo stāvokli saistīto risku bezprecedenta ekono ­
mikas krīzes laikā.
Finansiālās palīdzības galvenais mērķis bija nodro ­
šināt finansējumu saņēmējām valstīm, lai dotu tām 
iespēju ieviest pasākumus, kas vajadzīgi, lai pakāpe ­
niski atjaunotu uzticēšanos tirgum. Ir skaidrs, ka val ­
stīm, kurām bija vajadzīga palīdzība, jo tās nespēja 
finansēt deficītu finanšu tirgū, finansiālā palīdzība 
būtu jāizmanto budžeta atbalstam.
Komisija atzīst, ka pirms krīzes bija sarežģīti pilnībā 
noteikt aizvien pieaugošo fiskālās nelīdzsvarotības 
risku, kas strauji palielinājās negaidītas nopietnas 
makrofinansiālās nelīdzsvarotības rašanās dēļ. 
Tomēr bija konkrēti gadījumi, piemēram, Īrijas un 
Spānijas gadījums, kad Komisija savos oficiālajos 
dokumentos norādīja, ka makroekonomikas un 
finanšu risku dēļ attiecīgajās valstīs vajadzētu būt 
budžeta pārpalikumam.
Vajadzību ieviest programmas dalībvalstīs noteica 
krīzes neparedzamība un tās nepieredzētais 
vērienīgums.
35
Lai gan parāda un deficīta rādītāji ir novērojami lie ­
lumi, strukturālā bilance tāda nav. Tā pēc definīcijas 
ir pamatota uz starpības starp faktisko un poten ­
ciālo ražošanas apjomu aprēķinu, kas ir nenovēro ­
jams mainīgais lielums. Tomēr potenciālā ražošanas 
apjoma aprēķinā, no kura izriet starpība starp 
faktisko un potenciālo ražošanas apjomu, ir ievē ­
rota metodoloģija, kas pieņemta kopīgi ar Padomi 
(turpmāk tekstā – “ES vienotā metodoloģija”). Tas 
ir samērā sarežģīti, bet nodrošina vienotu sistēmu 
visām valstīm.
Komisijas atbilde 93
Attiecībā uz dalībvalstīm, kurās notiek pārmērīga 
budžeta deficīta novēršanas procedūra, strukturālā 
bilance kopš 2013. gada tika koriģēta, lai kontrolētu 
prognozes kļūdas attiecībā uz potenciālo ražoša ­
nas apjomu un papildu ieņēmumiem/ieņēmumu 
zaudējumu. Padomes 2014. gada jūnijā apstiprinātā 
metode efektīvas rīcības novērtēšanai, izmantojot 
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, 
ietver arī otru rādītāju attiecībā uz fiskālajiem cen ­
tieniem, kuru pamatā ir tādu atsevišķu pasākumu 
produktivitāte, kas veikti pēc ieteikumiem saistībā 
ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas proce ­
dūru. Lai novērtētu atbilstību, tika veikta rūpīga 
kvalitatīva analīze, pamatojoties uz abiem minēta ­
jiem rādītājiem.
Attiecībā uz Stabilitātes un izaugsmes pakta pre ­
ventīvo daļu sešu tiesību aktu kopuma ietvaros 
izdevumu kritērijs tika ieviests 2011. gada nogalē. 
Tas ir kā otrs rādītājs (kopā ar strukturālo bilanci), 
lai novērtētu atbilstību vajadzīgajām korekcijām 
virzībā uz VTM. Abu rādītāju kopējais novērtējums ir 
veikts, lai novērtētu atbilstību noteikumiem.
Minētie rādītāji patiešām ir sarežģīti un pamatoti 
uz nenovērojamiem mainīgajiem lielumiem. Tomēr 
attiecībā uz dalībvalsts īstenoto fiskālo centienu 
noteikšanu un ieteikumiem turpmākai rīcībai ir 
vēlamāk izmantot tādus rādītājus kā strukturālā 
bilance, nevis parasts deficīts vai parāda attiecība, 
kuri biežāk mēdz būt cikliski.
Sk. arī Komisijas atbildi uz IV. punktu.
38
Komisija atzīst, ka ES vienotā metodoloģija nav pil ­
nīgi atbilstīga, lai novērtētu šajā laikposmā notikušā 
mājokļu tirgus uzplaukuma ietekmi (sk. Rumānijas 
un Īrijas gadījumu), kas savukārt radīja ievērojamu 
kapitāla palielinājumu. Tomēr kapitāla krājums, ko 
var uzskatīt par kopējās jaudas rādītāju ekonomikā, 
nav bijis vienmērīgs rādītājs ES vienotajā metodolo ­
ģijā. Tādējādi tas nekoriģēja minētās cikliskās novir ­
zes (piemēram, kapitāla nepietiekamība), ko izraisīja 
aktīvu “burbulis”. Turklāt ieguldījumiem mājokļos 
nav tāda pati ietekme uz ekonomikas potenciāla 
palielināšanu kā bruto pamatkapitālam, ko veido 
uzņēmumi. Mājokļu tirgus uzplaukuma rezultātā 
tika pārmērīgi augstu novērtēta kopējā ražošanas 
jauda.Strukturālās bilances aprēķināšana pēc būtības ir 
atkarīga no potenciālā ražošanas apjoma aprēķina, 
starpības starp faktisko un potenciālo ražošanas 
apjomu, faktisko bilanci un vienreizējo pasākumu 
ietekmes. Potenciālais ražošanas apjoms ir aprē ­
ķināts saskaņā ar ES vienoto metodoloģiju. Šo 
metodoloģiju sistemātiski apspriež un uzlabo (kad 
to uzskata par vajadzīgu) ražošanas apjoma starpī ­
bas darba grupa, kas izveidota Ekonomikas politikas 
komitejas darba grupas ietvaros. Metode nodrošina 
konsekvenci starpvalstu līmenī aplēses kvalitātes un 
ticamības ziņā, pretstatā à la carte  metodei.
ES līmenī izmantotā vienotā pieeja potenciālā 
ražošanas apjoma un starpības starp faktisko un 
potenciālo ražošanas apjomu aprēķināšanai nav 
tikai statistikas metode. Tā ir pamatota uz daudziem 
mainīgajiem lielumiem, kuri nosaka ar piedāvājumu 
saistīto valsts potenciālu. Starpības starp faktisko 
un potenciālo ražošanas apjomu aplēses kā būtis ­
kus datus ietver visu attiecīgo makroekonomisko 
mainīgo lielumu prognozes. Gan starpība starp fak ­
tisko un potenciālo ražošanas apjomu, gan faktiskā 
bilance izrādījās nepastāvīgākas nekā iepriekšējos 
periodos, ietekmējot strukturālo bilanci. Tas liecina 
par īpašo situāciju un jebkura prognozēšanas uzde ­
vuma būtību.
Turklāt maza mēroga atvērtas tautsaimniecības 
(lielākā daļa dalībvalstu ir šādas tautsaimniecības) 
parasti ir nestabilākas, jo tās skar vairāk satricinā ­
jumu, un šo satricinājumu ietekme arī ir lielāka.
Vairākos gadījumos Komisija savos novērtējumos 
laikposmā līdz 2008. gadam uzsvēra riskus, kas 
saistīti ar cikliskā stāvokļa nenoteiktību. Piemē ­
ram, Komisijas ieteikumā Padomes atzinumam par 
2006.–2009. gada Īrijas stabilitātes programmu ir 
norādīts, ka “ jebkurā gadījumā būtu saprātīgi sagla -
bāt sev manevrēšanas telpu gadījumam, ja notiktu 
nelabvēlīgs pavērsiens līdzšinējā izaugsmes gaitā, ko 
virza dinamiskā mājokļu nozares attīstība”.
Tādēļ Komisija pilnībā apzinās strukturālās bilances 
radītāja nepilnības un ņem tās vērā savos novērtē ­
jumos. Fiskālās uzraudzības sistēma arī tika kon ­
sekventi uzlabota, tādēļ tagad tās pamatā ir visap ­
tverošs instrumentu kopums, nevis tikai strukturālā 
bilance.
Komisijas atbilde 94
42
Situācija valsts sektora iespējamo saistību uzraudzī ­
bas jomā kopš 2009. gada ir ievērojami uzlabojusies.
Uzraudzības sistēma bija rūpīgi pārbaudīta, un bija 
izveidoti ciešāki sakari starp Komisiju un jaunizvei ­
doto Eiropas Sistēmisko risku kolēģiju (ESRK) un 
Eiropas uzraudzības iestādi.
Sešu tiesību aktu kopumā tika ietverta arī makroe ­
konomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūra, 
nosakot makroekonomikas nelīdzsvarotības, tostarp 
nozaru nelīdzsvarotības, uzraudzību par ES ekono ­
mikas uzraudzības galveno daļu.
Komisija 2015. gadā pirmo reizi izstrādāja valsts sek ­
tora iespējamo saistību lielumus, kas ir salīdzināmi 
dalībvalstu starpā.
43
Komisija 2008. gadā norādīja, ka līdztekus budžeta 
uzraudzībai ir nepieciešama plašāka uzraudzība, lai 
novērstu makroekonomikas nelīdzsvarotību. (Pla ­
šāku informāciju sk. publikācijas “EMU@10 – panā ­
kumu un problēmu apzināšana pēc Ekonomikas un 
monetārās savienības desmit pastāvēšanas gadiem”  
247. un 248. lpp).
Attiecīgās institucionālās un likumdošanas izmaiņas 
un būtiskie uzlabojumi, kas panākti kopš 2011. gada, 
ietver Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas (ESRK) un 
Eiropas uzraudzības iestāžu (EBI, EIOPIA un EVTI) 
izveidi un sešu un divu tiesību aktu kopuma pie ­
ņemšanu (plašāku informāciju sk. Komisijas atbildē 
uz 39. punktu).
Konkrētāk, ar sešu tiesību aktu kopumu tika ieviesta 
makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas 
procedūra. Tas cita starpā padarīja finanšu nelīdz ­
svarotības uzraudzību (proti, neto starptautisko 
ieguldījumu postenis privātajām kredītu plūsmām, 
privātā sektora parāds un finanšu sektora saistības) 
par ES ekonomikas uzraudzības galveno daļu.Patlaban notiek centieni nodrošināt, lai ES vie ­
notajā metodoloģijā turpmāk tiktu vairāk ņemti 
vērā finanšu sektora mainīgie lielumi. Komisijas 
2015. gada 28. septembrī rīkotajā seminārā attie ­
cīgās dalībvalstu ieinteresētās personas un starp ­
tautiskās institūcijas apsprieda iespējas, kā uzlabot 
ES vienoto metodoloģiju. Šis darbs tiks turpināts, 
iesaistot dalībvalstis Ekonomikas politikas komi ­
tejā. To vadīs ražošanas apjoma pieauguma darba 
grupa, kura ir galvenokārt pilnvarota nodrošināt 
tehniski stabilus un pārredzamus rādītājus attiecībā 
uz potenciālo ražošanas apjomu un starpību starp 
faktisko un potenciālo ražošanas apjomu un cikliski 
pielāgotu budžeta bilanci saistībā ar Stabilitātes un 
izaugsmes paktu.
Neņemot vērā ar metodi saistītās problēmas, kas 
radās pirmskrīzes posmā, ir vispārēji atzīts, ka 
pašreizējā metodoloģija kopš 2009. gada darbojās 
nevainojami attiecībā pret ESAO līdzvērtīgo meto ­
doloģiju un citām metodoloģijām, piemēram, HP 
filtrs.
39
Aprēķinot potenciālo ražošanas apjomu, netika 
ņemta vērā nozaru nelīdzsvarotība. Tomēr ir svarīgi 
uzsvērt, ka: i) patlaban nozaru līmenī nav pieejami 
starpības starp faktisko un potenciālo ražošanas 
apjomu aprēķini; un ii) nozaru aplēses vēl vairāk 
sarežģītu jau tā sarežģīto aprēķināšanas procesu.
Attiecībā uz nekustamā īpašuma cenām ES vienotā 
metodoloģija nespēja pilnībā koriģēt šajā laikposmā 
notikušā mājokļu tirgus uzplaukuma radīto ietekmi. 
Sk. arī Komisijas atbildi uz 38. punktu.
40
Nebija tā, ka Komisija novērtējumos nebūtu ņēmusi 
vērā nozaru nelīdzsvarotību un riskus, kas saistīti 
ar mājokļu tirgus uzplaukumu. Piemēram, Īrijas 
gadījumā riski, kas saistīti ar mājokļu tirgus uzplau ­
kumu, jau tika uzsvērti Komisijas veiktajā 2005. gada 
stabilitātes programmas precizējuma novērtējumā.
Komisijas atbilde 95
II daļa
Programmas lielākoties bija pienācīgi pamatotas, 
bet bija nepilnības uzskaitē.
48
Komisija ir pilnvarota veikt ekonomikas un finansiā ­
lās situācijas analīzi un palīdzēt sagatavot lēmumus 
par programmām. Šajā nolūkā Komisija saskaņoja 
savu rīcību ar citiem programmas partneriem un 
iesniedza sīki izstrādātus programmas dokumentus 
attiecīgajiem politisko lēmumu pieņēmējiem.
Komisijas īstenotie procesi ne vienmēr 
ietvēra pietiekamas pārbaudes un 
līdzsvarošanas mehānismus
Komisija uzskata, ka īstenotie procesi vienmēr 
ietvēra pietiekamas pārbaudes un līdzsvarošanas 
mehānismus.
50. v)
Risinot līdzīgas problēmas, jābūt vienlīdzīgai 
attieksmei pret visām programmas valstīm. Tas bija 
galvenais aspekts attiecībā uz visām programmām.
Saņēmēju valstu devums programmas izstrādē un 
pilnveidošanā ir svarīgākais elements, nodrošinot, 
lai šīs valstis arī turpmāk uzņemtos atbildību par 
reformu programmas īstenošanu. Tas būtu pilnībā 
jāņem vērā.
Turklāt, novērtējot to, vai valstis attiecīgajā jomā 
atrodas līdzīgā (vai salīdzināmā) situācijā, ir svarīgi 
iepazīties ne vien ar statistikas novērtējumu par šo 
valstu veikumu attiecīgajā politikas jomā, bet arī 
jāņem vērā to spēja īstenot nozīmīgas pārmaiņas. 
Vienlaikus “līdzīgi nosacījumi “ jāsaprot kā prasību 
kopējais saturs, nevis nosacījumu skaits.44
Komisijas veiktās uzraudzības darbības attiecās 
arī uz jutīgumu pret dažādiem satricinājumiem. 
Komisijas sistemātiskās prognozes nodrošina īpašās 
konversijas likmes un procentu likmes pieņēmumus, 
uz kuriem pamatotas katras dalībvalsts un visas 
ES ekonomikas un fiskālās prognozes. Galvenās 
norises un ietekme uz ekonomikas un fiskālajiem 
mainīgajiem lielumiem ir paskaidrota prognozes 
publikāciju horizontālajās nodaļās, lai gan progno ­
zes komentāri attiecībā uz katru valsti var neietvert 
šādu informāciju.
Komisija visu valstu stabilitātes un konverģences 
programmu novērtējumos parasti iekļāva īpašu 
sadaļu par riska novērtējumu, kuras mērķis bija 
apspriest programmas budžeta prognožu ticamību, 
analizējot dažādus riska faktorus. Līdzīgs saturs tika 
iekļauts arī stabilitātes un konverģences prog ­
rammu novērtējumos laikposmā līdz 2007. gadam 
ar nosaukumu “jutīguma analīze” vai “riska novērtē ­
jums”. Plašāku informāciju sk. stabilitātes un konver ­
ģences programmu novērtējumos: http://ec.europa.
eu/economy_finance/economic_governance/sgp/
convergence/programmes/index_en.htm
46
Ņemot vērā, ka šāda krīze līdz šim nebija pieredzēta, 
bija pēc iespējas ātrāk jāsagatavo atbilstīgs un 
efektīvs risinājums tās novēršanai. Tas nozīmēja, ka 
darbs bija jāpaveic ļoti īsā termiņā, jo īpaši attiecībā 
uz tādām sākotnējām programmām kā Ungārijas 
gadījumā.
Komisijai bija zināma iekšējā pieredze saistībā ar 
makrofinansiālās palīdzības sniegšanu trešām val ­
stīm (tostarp vairākām Rietumbalkānu valstīm pēc 
Kosovas krīzes). Tā bija iepazīstināta ar saprašanās 
memoranda īstenošanas apspriešanas un uzrau ­
dzības procesu, kas ietvēra strukturālo reformu 
nosacījumus, kā arī makronosacījumus, attiecībā uz 
kuriem SVF ieņēma vadošo pozīciju. Komisijai bija 
zināms arī par vajadzīgo līdzekļu aizņemšanos tirgū 
un to aizdošanu trešām valstīm. Šīs zināšanas ļāva 
Komisijai sagatavot priekšlikumu ļoti īsā laikposmā. 
Attiecībā uz dažiem aspektiem, piemēram, fiskālo 
uzraudzību, Komisijai bija vairāk zināšanu par attie ­
cīgo valsti, nekā SVF. Citās jomās, piemēram, banku 
uzraudzības jomā, SVF sākotnēji bija vairāk piere ­
dzējis personāls.
Komisijas atbilde 96
Prognozēšanas izklājlapas ir sarežģīts 
rīks, kas apgrūtina kvalitātes kontroli
Prognozēšana pēc būtības ir sarežģīta, un Komisija 
izveidoja sistēmu, lai nodrošinātu pienācīgu kvalitā ­
tes kontroli.
58
Ekonomikas prognozēšana nav uzdevums, kas 
paveicams, izmantojot vienkāršu rīku. Komisijas 
prognozēm vajadzēja aptvert plašu mainīgo lielumu 
kopumu. Tas nenovēršami ir saistīts ar lielāku un 
sarežģītāku datu kopumu, nekā valsts atbildīgajiem 
ierēdņiem jāapstrādā, sagatavojot prognozi. Lai 
izmantotu izklājlapas, ir vajadzīgas zināšanas un 
profesionāls vērtējums. Komisijas izmantotā prog ­
nozēšanas metode ir saskaņā ar citu ekonomikas 
prognozēšanā iesaistīto organizāciju praksi.
59
Prognozē izmanto vēsturiskos datus, ko apkopo un 
apstiprina Eurostat , tiklīdz ir pieejama informācija. 
Tikai tos datus, kas nav pieejami iekšēji, Komisija 
iegūst no citiem avotiem (parasti no centrāla ­
jām bankām un statistikas birojiem). Attiecībā uz 
vēsturiskajiem datiem prognozētāja spriedums 
netika ņemts vērā. Pastāvīgais prognozes datu avots 
parasti ir prognozētājs (piemēram, valsts atbildīgais 
ierēdnis).
Komisija uzskata, ka Palātas sniegtie piemēri nelie ­
cina par riska esamību. Savukārt process ārēju pie ­
ņēmumu iegūšanai attiecībā uz prognozi ir skaidrs 
un pienācīgi dokumentēts (piemēram, tehniskajā 
izcēlumā, kas ietverts katras prognozes publikācijā). 
Minētie ārējie pieņēmumi ir iegūti centralizēti, un 
tos piemēro visi prognozētāji. Ir izstrādāts arī plašs 
rakstisku norāžu kopums atbildīgajiem ierēdņiem 
par fiskālo pasākumu noteikšanu un novērtēšanu 
(saistībā ar nemainīgas politikas pieņēmuma 
piemērošanu).
Komisijas kopējā atbilde uz 60. un 
61. punktu
Prognožu skaitliskās un ekonomiskās konsekven ­
ces pārbaudes ietver daudz vairāk, nekā norādīts 
ziņojumā.52
Komisija apkopo dažādu informāciju no dažādiem 
avotiem (tostarp no avotiem ārpus Komisijas). Tādē ­
jādi novērtējumos tika izmantota informācija no iek ­
šējiem ziņojumiem un uzraudzības dokumentiem, 
atbilstīgajām publiski pieejamām ārējām publikāci ­
jām (universitāšu, valdības, ideju laboratoriju, ieinte ­
resēto personu un citu neatkarīgu iestāžu ziņojumi), 
kā arī informācija, kas iegūta, plaši apspriežoties ar 
ieinteresētajām personām.
54
Vajadzības gadījumā Komisija pieprasīja pamat­
informāciju. Dati tika izraudzīti, pamatojoties uz 
to atbilstību uzraudzības programmas īstenoša ­
nai, ņemot vērā valsts un programmas konkrētās 
vajadzības, vienlaikus pievēršot uzmanību tam, lai 
valstu pārvaldes iestādēm nebūtu izvirzītas pārāk 
apgrūtinošas pārskatu sniegšanas prasības.
57
Prognožu datu  konsekvences pārbaudes ietvēra, 
piemēram, starptautiskās tirdzniecības prognožu 
konsekvences pārbaužu rūpīgu izstrādi. Turklāt 
prognožu ekonomiskā  konsekvence tiek pārbau ­
dīta vairākos līmeņos, tostarp Komisijas atbildē uz 
VIII punktu minētajās prognožu sanāksmēs.
Komisija apzināti nolēma pamatot prognozes uz 
to ekonomistu vērtējumiem, kuriem ir padziļinā ­
tas zināšanas par valstīm, attiecībā uz kurām tiek 
izstrādātas prognozes. Citas starptautiskās institū ­
cijas piemēro līdzīgas pieejas. Attiecīgajā literatūrā 
nav pierādījumu, ka prognozes. kuras pamatotas 
uz modeli, parasti ir konsekventi efektīvākas, nekā 
prognozes, kas pamatotas uz ekspertu vērtējumu. 
Pat parastos apstākļos strukturālas attiecības laika 
gaitā nesaglabājas stabilas, un ekspertu vērtējums 
ir vajadzīgs, lai pielāgotu attiecības, kuru pamatā ir 
ekonometrijas aplēšu modeļi, valdošo ekonomikas 
apstākļu īpatnībām. Turpretī ekonomikas un finanšu 
krīžu laikā prognozes, kas pamatotas uz spriedu ­
miem, nepārprotami darbojas efektīvāk par progno ­
zēm, kas pamatotas uz modeli.
Komisijas atbilde 97
1. izcēlums. iii)
Komisija nepiekrīt šim novērtējumam. Palāta 
atsaucas uz kļūdu dokumentā (2009. gada jūnija 
prognoze), kurš vēl tika izstrādāts un nebija galīgais 
dokuments. Turpmākajā galīgajā prognozes doku ­
mentā (2009. gada septembris) minētais pasākums 
bija atbilstīgi ietverts.
1. izcēlums. iv)
Komisija nepiekrīt Palātas novērtējumam par 
nekonsekvenci prognozēs attiecībā uz Latvijas 
cenu indeksiem. Palāta apgalvoja, ka pievienotās 
vērtības nodokļa palielinājums 2009. gadā nebija 
pilnībā atspoguļots prognozē par patērētāju cenām. 
Konstatējumā trūkst daudzu citu faktoru, kuri arī 
ietekmē patērētāju cenas. Patērētāju cenu indekss 
(PCI) 2009. gadā un 2010. gadā izrādījās ievērojami 
zemāks, nekā prognozēja Komisija, kas liecina, ka 
nodokļu palielināšanas ietekme nebija novērtēta 
pārāk zemu.
Dati liecina arī par to, ka starpība starp PCI un 
privātā patēriņa cenām bija lielāka, nekā progno ­
zēja Komisija. Abos indeksos ietvertie elementi 
bija atšķirīgi. Galvenā atšķirība ir nosacīto īres 
maksu segums privātajā patēriņā. Tādējādi straujais 
mājokļu cenu un īres maksu kritums krīzes laikā 
daudz vairāk ietekmēja privātā patēriņa cenas, nevis 
PCI. Šis piemērs uzsver ekonomisko attiecību dažā ­
dību nopietnu krīžu apstākļos.
65
Valsts atbildīgie ierēdņi veic savu novērtējumu par 
fiskālo pasākumu ietekmi. Tādējādi tam, vai valsts 
atbildīgajiem ierēdņiem ir padziļinātas zināšanas 
par valsts iestāžu izmantotajām metodēm novērtē ­
jumā, nav nozīmes.
Komisija nepiekrīt arī pēdējam teikumam (par 
fiskālo multiplikatoru netiešo ietekmi). Ir pieejams 
vairāk informācijas par (netiešajiem) fiskālajiem 
multiplikatoriem, nekā minēts pārskatā. ECFIN  
ĢD 2013. gadā veica netiešā fiskālā multiplikatora 
novērtējumu. Ekonomikas 2012. gada pavasara un 
rudens prognozēs bija iekļauti īpaši izcēlumi, kuros 
bija ietverti fiskālie multiplikatori. Multiplikatori 
aptvēra intervālu, kāds ir minēts empīriskajā un 
teorētiskajā literatūrā.62
Komisija nepiekrīt piemēriem, kas minēti 1. izcēlumā 
(sk. sīkākus komentārus). Komisija neuzskata, ka šie 
piemēri norāda uz galveno problēmu.
1. izcēlums. i)
Komisija nepiekrīt novērtējumam attiecībā uz PVN 
Rumānijā. Prognozes dokumentācija nodrošina 
iespēju detalizēti prognozēt citus ražošanas nodok ­
ļus katrai nozarei (mājsaimniecības, uzņēmumi, 
valdība). Komisija neprognozēja izaugsmes tempu 
minētajiem sīki izstrādātajiem mainīgajiem lie ­
lumiem un attiecīgās ailes iezīmēja pelēkā krāsā. 
Tādējādi formulās, kuras joprojām ir norādītas 
pelēkajās ailēs, bija nemainīgi saglabātas vērtības 
attiecībā uz prognožu gadiem. Atšķirība par 3,8 mil ­
jardiem RON rodas, salīdzinot minētās neizmantotās 
ailes, kurās norādītas darba grupas prognozes attie ­
cībā uz valsts ieņēmumiem no ražošanas nodokļiem 
un ievedmuitas.
1. izcēlums. ii)
Komisija nepiekrīt šim novērtējumam. Lai gan 
“ierēdņu atalgojums” nebija atsevišķa prognozes 
pozīcija, tuvākais lielums šim mainīgajam lielumam 
bija norādīts kā atsevišķs elements, kas dokumentā 
izcēla publiskā sektora algu sistēmas prognozi.
Tas, ka Palātas veiktās revīzijas laikā (2008.–
2010. gads) trūka aktuālu datu par mājsaimniecību 
un uzņēmumu sektoru (novirze par diviem gadiem), 
padarīja revīziju praktiski nelietderīgu attiecībā uz 
nestabilu, maza mēroga atvērto tautsaimniecību 
prognozēm. Tādējādi šos datus nebija iespējams 
izmantot prognozēšanā attiecībā uz citām noza ­
rēm (par kurām bija pieejami ticamāki un jaunāki 
dati) vai konsekvences pārbaudi, izmantojot visas 
ekonomikas datus. Šā iemesla dēļ mājsaimniecību 
un uzņēmumu sektora prognozes nekad netika 
publicētas un paredzamajā bilancē bija norādītas 
tikai kā ārpusbilances posteņi, kas neietekmēja citus 
mainīgos lielumus. Patiesībā, revidentu konstatētā 
matemātiskā neprecizitāte attiecas tikai uz māj ­
saimniecību un uzņēmumu iedalījumu, kas apzi ­
nāti nebija ietverts prognozē attiecībā uz Latviju 
iepriekš minēto ar datu kvalitāti saistīto problēmu 
dēļ.
Komisija izskata, ka lēmums neiekļaut neaktuālos 
datus analīzē drīzāk ir prognozēšanas procedūras 
labā iezīme, nevis nepilnība.
Komisijas atbilde 98
Komisija sniedza Palātai būtisku informāciju, tostarp 
izklājlapas, par datiem un pieņēmumiem, kas ir 
finansējuma iztrūkuma sākotnējo aplēšu pamatā. 
Tika iesniegti pamatdokumenti par visām attiecīga ­
jām programmas valstīm.
Komisija piekrīt, ka ar programmu saistīto pro ­
cedūru sākumposmā bija nepilnības dokumentu 
pārvaldībā. Tā ir taisnība, ka attiecībā uz Ungāriju 
nebija pieejama attiecīgā dokumentācija par sākot ­
nēji noteiktā finansējuma iztrūkumu.
Sk. arī Komisijas atbildi uz IX. punktu.
70
Komisija uzskata, ka finansējuma iztrūkuma aprē ­
ķinos nebija būtisku kļūdu. Rumānijas gadījumā 
bija kļūda attiecībā uz uzņēmumu grupas iekšējo 
aizdevumu divkāršu uzskaiti.
Komisija iebilst pret citām norādītajām kļūdām, 
kuras ir Palātas veiktā novērtējuma pamatā. Komi ­
sija neuzskata, ka šie piemēri norāda uz galveno 
problēmu.
Komisija vēlētos uzsvērt, ka finansiālo vajadzību 
aplēse programmā ietver dažādus aprēķinus un 
pieņēmumus, kuri ir lielā mērā neskaidri un kurus 
var ticami novērtēt kvantitatīvi tikai noteiktā diapa ­
zonā. Aizdevēju vēlme un spēja sniegt aizdevumu 
arī ierobežo finansējumu, un programmas izstrādē 
šis ierobežojums jāņem vērā.
Nav pamatoti cerēt, ka aplēses būs precīzas. Svarīgi 
ir tas, ka nelielām neprecizitātēm praksē nav nega ­
tīvas ietekmes uz programmu sekmīgu īstenošanu. 
Ņemot vērā iepriekš minēto, prognozes izrādījās 
pareizas, jo nevienā gadījumā finansējums nebija 
nepietiekams un tas nebija jāpārskata.
Iespējamās kļūdas finansējuma iztrūkuma aprēķinā ­
šanā neietekmēja programmu politikas risinājumu.QUEST  modeļa simulācijas tika veiktas atsevišķu 
programmu kritiskajos posmos (galvenokārt sarunu 
posmā), lai nodrošinātu informāciju atskaites 
punkta noteikšanai un politikas scenāriju izveidei. 
Attiecībā uz Portugāles programmu tika novērtēti 
konkrēti fiskālie pasākumi, pamatojoties uz katrai 
valstij izstrādātu QUEST  modeļa versiju. Attiecīgā 
informācija, ietverot katram pasākumam atbilstīgos 
multiplikatorus, tika iesniegta Palātai.
66
Komisija nepiekrīt šim novērtējumam. Pieņēmums, 
ka varēja būt nepamanītas nelielas kļūdas un ka 
tas varēja radīt būtiskas kopējās kļūdas, ir pilnībā 
spekulatīvs.
67
Komisija piekrīt, ka trūkst visaptverošas informāci ­
jas, jo īpaši programmu sākumposmā.
Daļēja prognozes kļūdas sadalījuma procedūra tika 
veikta 2013. gadā. Saistībā ar prognozes precizitātes 
atkārtotu novērtēšanu tiek izstrādāta visaptvero ­
šākā procedūra. Vairāku prognožu veikšanas laikā 
valstu darba grupas sadalīja vispārējā valsts budžeta 
bilances un IKP pieauguma pārskatīšanu, salīdzinot 
iepriekšējo prognozes posmu. Ar izmaiņu sadalī ­
jumu vispārējā valsts budžeta bilances prognozē var 
iepazīties programmas pārskata ziņojumos.
Finansējuma iztrūkuma aplēses bija 
nepilnīgas un neprecīzas
Daži revīzijas laikā pieejamie dokumenti attiecībā 
uz finansējuma iztrūkuma aplēsēm bija nepilnīgi. 
Tomēr virsrakstā nav pienācīgi atspoguļots tas, ka 
nepilnības galvenokārt attiecas uz dokumentiem, 
nevis uz aplēsēm.
69
Komisija nepiekrīt Palātas vispārinātajam apgalvoju ­
mam par finansējuma iztrūkuma aplēšu pieejamību.
Komisijas atbilde 99
3. izcēlums. Pirmais ievilkums
Rumānijas gadījumā Komisija veica pusgada oficiālo 
pārskatīšanu maksājumu bilances programmas 
ietvaros, bet SVF veica ceturkšņa pārskatīšanas 
saskaņā ar MUA. Komisija pilnā mērā iesaistījās kopī ­
gās ES un SVF programmas katra ceturkšņa pārskatī ­
šanā. Tomēr saprašanās memoranda/papildu sapra ­
šanās memoranda nosacījumus var atjaunināt tikai 
pēc tam, ka Komisija ir beigusi oficiālo pārskatīšanu. 
Neoficiālas pārskatīšanas laikā var atjaunināt tikai 
Nodomu protokolu/Ekonomikas un finanšu politikas 
memorandu, pamatojoties uz vienošanos Komisijas 
dienestu un citu programmas partneru starpā.
3. izcēlums. Trešais ievilkums
Īrijas gadījumā aktīvu pārdošana un privatizācija 
nebija minēta Padomes pieņemtajā īstenošanas 
lēmumā. Īrijas programmā nebija iekļauti oficiāli 
nosacījumi par noteiktu valsts uzņēmu vai aktīvu 
privatizāciju. Īrijā ir ļoti ierobežots valsts uzņēmumu 
skaits. Tomēr programmas īstenošanas laikā amat ­
personas piekrita noteikt to aktīvu skaitu, kurus 
varētu privatizēt. Turklāt tās piekrita, ka tad, ja Īrijas 
pārvaldes iestādes lems par labu privatizācijai, puse 
iegūto līdzekļu būtu jāizmanto izaugsmi veicinošu 
pasākumu īstenošanai. Programmas īstenošanas 
laikā netika gūti nekādi privatizācijas ieņēmumi.
Nosacījumi nebija pietiekami 
mērķtiecīgi
Komisija uzskata, ka nosacījumi bija pietiekami 
mērķtiecīgi.
78
Komisija nepiekrīt, ka vadošās amatpersonas ir 
nepietiekami novērtējušas priekšlikumus, lai pārlie ­
cinātos, vai visi nosacījumi bija patiesi nepieciešami, 
lai sasniegtu vispārējās ekonomikas politikas mēr ­
ķus. Komisija atbildē uz 79. punktu pievērš uzma ­
nību saiknei starp reformu un ekonomikas politikas 
mērķiem.
79
Visas reformas bija cieši saistītas ar programmas 
mērķiem, un tās jāaplūko saistībā ar plašāku poli ­
tikas reformu kopumu, kas paredzēts, lai uzlabotu 
budžeta situāciju, valsts pārvaldes iestāžu efekti ­
vitāti vai uzņēmējdarbības vidi. Sk. arī Komisijas 
atbildi uz XII punktu.Vairāku būtisku dokumentu trūkums
Uzskaite laika gaitā ir nepārprotami uzlabojusies, 
un daži lēmumi ir pieņemti, izmantojot nerakstītas 
procedūras.
2. izcēlums. Otrais ievilkums
Portugāles iestādes izveidoja tīmekļa datubāzi, kurā 
bija iekļauti īstenotie programmas pasākumi un 
kurai Palāta nevarēja piekļūt. Tādēļ Komisijai bija 
grūtības iesniegt visus vajadzīgos dokumentus.
Ungārijas gadījumā Komisija paskaidroja Palātai, ka 
dekrētu vai likumu pieņemšanu parasti uzraudzīja 
un pārbaudīja, pamatojoties uz uzticamu tīmeklī 
pieejamu Parlamenta un Ungārijas Oficiālā vēstneša 
normatīvo aktu reģistru (pieejams bez maksas). Tas 
ir galvenais iemesls, kādēļ Komisija neveica pie ­
ņemto tiesību aktu drukātā formātā sistemātisku 
arhivēšanu.
2. izcēlums. Piektais ievilkums
Prognozēšanas procesā izmanto standarta Excel  
datņu kopas. Tā pamatā ir precīza dokumentācija, 
kvalitātes pārbaudes un horizontālo struktūrvienību 
veiktie pārskati, diskusijas ar dalībvalstu ekspertiem 
un iekšējās apspriedes. Standarta Excel  datņu kopas, 
kas ietvēra fiskālo bilanci, izmantoja arī valstu darba 
grupas, lai uzraudzītu izmaiņas prognožu starpā. 
Valstu darba grupas, jo īpaši tās, kas strādā ar prog ­
rammas valstīm, arī izmanto papildu instrumentus 
fiskālo mainīgo lielumu uzraudzībai. Tas ir atkarīgs 
no programmas struktūras, katras valsts īpatnībām 
un pieejamo datu granularitātes.
75
Komisija nepiekrīt, ka jaunākajos programmas doku ­
mentos trūka būtiskas informācijas. Programmas 
dokumenti attiecībā uz Portugāli un Īriju bija ļoti 
sīki izstrādāti.
3. izcēlums
Komisija nepiekrīt, ka bija “piemēri par neatbilstību 
noteikumiem”. Kā minēts Komisijas atbildē uz 
XI punktu, Padomes noteiktie vispārējie ekonomi ­
kas politikas nosacījumi ir “vispārēji” un tiem nav 
jāietver pilnīgs nosacījumu saraksts.
Komisijas atbilde 100
84
Komisija piekrīt, ka saprašanās memoranda nosacī ­
jumu definīcija programmās bija atšķirīga, ņemot 
vērā, vai tajās bija ietverta prasība par tiesību akta 
“priekšlikuma sagatavošanu” vai “pieņemšanu”. Tas 
liecina, ka dažos gadījumos valstu valdības, lūdzot 
finansiālu atbalstu, neuzskatīja, ka ir atbilstīgi uzlikt 
saistības saviem parlamentiem saskaņā ar varas dalī ­
šanas principu.
Kā norādīts Komisijas atbildē uz XII punktu, saņē ­
mēju valstu devums programmas izstrādē un 
pilnveidošanā liecina par to atšķirīgo situāciju, kā 
arī par atšķirīgām politikas prioritātēm. Abi minētie 
faktori ir svarīgi, nodrošinot, lai šīs valstis arī turp ­
māk uzņemtos atbildību par reformu programmas 
īstenošanu.
5. izcēlums
Lai gan uzraudzības sistēmas reforma Īrija bija ļoti 
svarīga, ņemot vērā nepilnības pirmskrīzes laikā, 
Oireachtas  vispirms pievērsās citām reformām, kuras 
bija būtiskas programmas sekmīgai īstenošanai, ļoti 
saspringtajā likumdošanas darba kārtībā, ko noteica 
programmas elements, kas saistīts ar finanšu nozari. 
Tikpat svarīgi bija paredzēt laiku, lai pienācīgi 
noteiktu paplašinātās uzraudzības pilnvaras, kas ar 
Centrālās bankas uzraudzības un izpildes aktu tiks 
piešķirtas Īrijas centrālajai bankai. Minētais akts 
stājās spēkā 2013. gadā, nodrošinot plašas pilnvaras 
veikt izmeklēšanu attiecībā uz informācijas avotu 
un veikt pārbaudes uz vietas, pieņemt noteikumus 
un veikt tiešas koriģējošas un izpildes darbības, 
lai novērstu noteikumu pārkāpšanu, kā arī piepra ­
sīt neatkarīga revidenta novērtējumu par finanšu 
pārskatiem.
85
Portugāles gadījumā nosacījumu skaits bija samē ­
rīgs ar strukturālajām problēmām valstī.
Turklāt valstis nebija saskārušās ar līdzīgām struk ­
turālām problēmām. Tas pamato atšķirības prog ­
rammu struktūrā.80
Lai gan Komisija piekrīt, ka risks piemērot atšķirīgu 
attieksmi dažādām valstīm vai paredzēt nevaja ­
dzīgas reformas joprojām ir problēma programmu 
pārvaldības procesā, tā uzskata, ka atšķirīga prog ­
rammu pārvaldība attiecībā uz katru valsti bija 
atbilstīga un vajadzīga. Elastīgums ir vēlams, ņemot 
vērā atšķirīgos ekonomiskos, politiskos un adminis ­
tratīvos nosacījumus dažādās valstīs. Dalībvalstīm 
var būt strukturālas nepilnības, kas ārēji šķiet līdzī ­
gas, bet kuras tomēr tiek labāk novērstas, izmanto ­
jot dažādus politikas risinājumu kopumus.
Sk. arī Komisijas atbildi uz XII punktu.
81
Noteiktu politikas nosacījumu pārskatīšana vai 
atjaunināšana būtu jāuzskata par pamatotu atbildes 
reakciju uz mainīgajiem apstākļiem programmas 
īstenošanas laikā. Sākotnējais saprašanās memo ­
rands nevar būt galīgs līgums, kurā minēti visu 
veidu neparedzēti gadījumi, kas var rasties prog ­
rammas īstenošanas laikā. Saprašanās memorandi 
ir mainīgi dokumenti, kuriem jābūt elastīgi pielā ­
gojamiem jauniem ekonomikas vai īstenošanas 
izaicinājumiem.
82
Programmu atšķirīga pārvaldība, ņemot vērā katras 
valsts īpatnības, bija atbilstīga un vajadzīga. Elastī ­
gums ir vēlams, ņemot vērā atšķirīgos ekonomiskos, 
politiskos un administratīvos nosacījumus dažādās 
valstīs. Sk. arī Komisijas atbildi uz XII punktu un 
4. izcēlumu.
4. izcēlums. Otrais ievilkums
Bezdarbnieka pabalstu saņemšanas perioda saīsi ­
nāšanas mērķis bija mazināt risku nokļūt bezdarba 
apburtajā lokā, un solis pareizajā virzienā arī tad, 
ja šķita, ka nav izpildīti nepieciešamie programmas 
nosacījumi. Tas tika novērtēts kā daļa no plašāka 
reformu kopuma. Atklātā sociālā dialoga sagla ­
bāšana tika uzskatīta par būtisku faktoru stabila 
reformu kopuma izveidē.
Komisijas atbilde 101
Ungārijas gadījumā fiskālās korekcijas pārskatī ­
šana, par kuru tika panākta vienošanās 2009. gada 
maijā un kurā termiņš pārmērīga deficīta korekci ­
jai tika pagarināts par papildu diviem gadiem, no 
2009. gada līdz 2011. gadam, arī bija daļēji pamatota 
ar lejupslīdi, kas bija straujāka, nekā paredzēts. 
Tika veikti arī papildu konsolidācijas pasākumi, kas 
skaidri iezīmēja virzību uz publisko finanšu ilgt ­
spējas uzlabošanu ilgtermiņā. Pārskatīšana ietvēra 
2009. gada fiskālās politikas situāciju, ko mazāk 
ietekmēja cikliskums, palīdzot novērst ekonomikas 
straujo lejupslīdi.
Portugāles gadījumā fiskālais mērķis tika pārska ­
tīts divas reizes – piektajā un septītajā pārskatā. 
Abos gadījumos mērķi tika pārskatīti pēc tam, kad 
neparedzēti būtiski pasliktinājās ekonomikas per ­
spektīvas, kā arī tad, kad izaugsmi raksturoja mazāk 
ienākumu no nodokļiem, nekā paredzēts. Tas tika 
apspriests abu pārskatu atbilstības ziņojumos (II un 
III daļa). Turklāt pirms abām minētajām pārskatī ­
šanām tika pieņemti Konstitucionālās tiesas nolē ­
mumi, kas izraisīja būtiskus iztrūkumus budžetā. 
Valdībai nebija pilnīgas kontroles pār minētajiem 
faktoriem.
90
Saskaņā ar stabilitātes un izaugsmes paktu noteik ­
tos apstākļos fiskālo korekciju var pārstrādāt. 
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. pun ­
ktu jāveic efektīvi pasākumi, bet var būt nepare ­
dzēti nelabvēlīgi ekonomiskie apstākļi, kas ļoti 
negatīvi ietekmē valsts finanšu līdzekļus.
Kamēr nav iepriekš noteikta algoritma budžeta 
mērķu pārstrādāšanai, situācija tiek novērtēta katrā 
gadījumā atsevišķi. Attiecīgā gadījumā fiskālo pro ­
cesu virzību var pārveidot saskaņā ar tiesību aktiem 
un pamatojoties uz īpašiem faktoriem. Kad vairāki 
faktori negatīvi ietekmēja deficīta mērķus, vai tad, 
ja šie mērķi netika sasniegti, tika sniegts pienācīgs 
skaidrojums katras valsts programmas dokumentos, 
piemēram, programmas pārskatos vai EFK piezīmēs.
92
Tas, ka nav atsauces uz konkrētiem jautājumiem 
programmas dokumentos, nenozīmē, ka šie jautā ­
jumi netika apsvērti. Piemēram, Rumānijas prog ­
rammas gadījumā īpašā algu struktūra Rumānijas 
civildienestā tika īpaši apsvērta, izstrādājot algu 
samazināšanu.Nosacījumu galīgajam skaitam nav lielas nozīmes. 
Strukturālās reformas, kas ietver daudz strukturālo 
aspektu, īstenošanai varētu būt vajadzīgi vairāki 
iepriekšēji pasākumi, kuros ir maz strukturālo 
aspektu, lai tos varētu pareizi novērtēt un sagatavot.
Turklāt, kā norādīts Komisijas atbildē uz 50. punktu, 
novērtējot to, vai valstis attiecīgajā jomā atrodas 
līdzīgā situācijā, ir svarīgi iepazīties ne vien ar statis ­
tikas novērtējumu par šo valstu veikumu attiecīgajā 
politikas jomā, bet arī jāņem vērā to spēja īstenot 
nozīmīgas pārmaiņas. “Līdzīgi nosacījumi “ jāsaprot 
kā prasību kopējais saturs, nevis nosacījumu skaits.
88
Komisija aprēķina un publicē cikliski koriģēto 
bilanci, kā arī strukturālo bilanci un citus mainīgos 
lielumus katrā prognozē. Ja ekonomikas nosacī ­
jumi (vai prognoze) ir mainījušies, tas var ietekmēt 
ciklisko bilanci. Tomēr var būt izmaiņas ekonomikas 
attīstības perspektīvā, kas ietekmē fiskālo situāciju, 
neizmainot ciklisko bilanci, piemēram, ieviešot 
izmaiņas inflācijas prognozēs.
Savukārt, ja izmaiņas cikliskajā fiskālajā situācijā 
(vai prognozē) notiek katrā prognozē, nav tā, ka tās 
automātiski ietekmē deficīta mērķu pārskatīšanu 
pārmērīgas budžeta deficīta novēršanas procedūras 
vai citas programmas ietvaros. Mērķu pārskatīšana 
var būt saistīta ar citiem faktoriem līdztekus mai ­
nītajam ekonomikas cikla redzējumam, piemēram, 
atšķirīga izaugsme, papildu ieņēmumi/ieņēmumu 
zaudējumi, izmaiņas iespējamās izaugsmes rādītājos 
vai citi faktori, kas nav valdības kontrolē. Komisija, 
lemjot par mērķu pārskatīšanu, pienācīgi apsvēra 
minētos atšķirīgos elementus.
89
Cikliski koriģētās bilances pārskatīšana nenozīmē 
mērķu automātisku (līdzīgu) pārskatīšanu, kā minēts 
Komisijas atbildē uz 88. punktu. Tādēļ nav jāveido 
tieša saikne starp izmaiņās prognozētajās cikliskajās 
bilancēs un vajadzību pārskatīt mērķus.
Komisijas atbilde 102
6. izcēlums
Komisija nepiekrīt, ka Rumānijas gadījumā šādi 
pasākumi nebija noteikti vispār. Šie pasākumi 
grozītajā 2009. gada budžetā, ko Rumānijas par ­
laments pieņēma 2009. gada 28. aprīlī, nebija 
iekļauti kā saprašanās memoranda nosacījumi, 
jo bija pārāk īss laiks starp uzdevuma izpildi un 
saprašanās memoranda parakstīšanu. Saprašanās 
memorandā, kas parakstīts 2009. gada 23. jūnijā, 
attiecībā uz turpmāko pakāpenisko deficīta samazi ­
nāšanu laikposmā no 2009. gada līdz 2010. gadam 
paredzēts, ka “ korekcija galvenokārt tiks pamatota uz 
izdevumiem, samazinot publiskā sektora algu bilanci, 
samazinot izdevumus par precēm un pakalpojumiem, 
samazinot subsīdijas valsts iestādēm un samazinot 
kapitāla izdevumus tādās pozīcijās kā automašīnas un 
biroja aprīkojums. Prioritāte tiks piešķirta ieguldījumu 
projektiem, ko līdzfinansē ES fondi. ” Šie pasākumi ir 
ietverti Padomes 2009. gada 6. maija lēmuma par 
Kopienas vidēja termiņa finansiālas palīdzības pie ­
šķiršanu Rumānijai (2009/459/EK) 3. panta 5. punkta 
c)–g) apakšpunktā.
Ungārijas gadījumā visi fiskālās konsolidācijas pasā ­
kumi, kas iekļauti 2009. gada un 2010. gada bilancē 
un kuru situācijas deficīta jomā uzlabojošā ietekme 
ir pārbaudāma, bija ietverti sākotnējā saprašanās 
memorandā vai turpmākajos pārskatītajos sapraša ­
nās memorandos.
98
Komisija iesniedza vairākus dokumentus, kas ietvēra 
pamatdatus, kuri izmantoti, lai sagatavotu finansē ­
juma iztrūkuma sarakstus, kurus publicēja Komisija. 
Atsevišķos gadījumos finansējuma iztrūkuma aprē ­
ķinu pamatā esošie pieņēmumi bija norādīti kon ­
spektīvā veidā, lai neviens nevarētu atkārtoti izman ­
tot aprēķinus, kas pamatoti tikai ar šo informāciju.
Vienā gadījumā (Ungārija) finansējuma iztrūkumu 
aprēķināja tikai SVF, un Komisija apstiprināja, ka 
tā nevarēja iesniegt pamataprēķinu kopiju. Krīzei 
vēršoties plašumā, Komisija palielināja savu spēju 
aprēķināt finansējuma iztrūkumus.Programmu pārvaldības nepilnības 
neefektīvu kontroles mehānismu dēļ
Komisija nepiekrīt apgalvojumam, ka kontroles 
mehānismi ir bijuši neefektīvi. Komisija uzskata, ka 
programmu pārvaldība ir bijusi atbilstīga.
95. i)
Komisija nepiekrīt, ka neviena persona ārpus prog ­
rammas darba grupas nepārbauda pamataprēķinus 
un prognozes. Diskusijas un fakti tika salīdzināti ar 
SVF (un ECB attiecībā uz EFSM programmas valstīm) 
un ECFIN  pēc hierarhijas izskatīja prognozes un 
vispārējo atbilstību.
95. ii)
Komisijas pārstāvju darbu novērtēja hierarhijā aug ­
stākstāvošas amatpersonas, lai gan tas bija jāpaveic 
ļoti ierobežotā laikposmā. Sk. arī Komisijas atbildi uz 
61., 69., 70. un 79. punktu.
Finansējuma iztrūkuma aplēses un tādējādi arī 
programmas finansējums ir svarīgs jautājums, ko 
rūpīgi izskatīja ES/eurozonas dalībvalstis.
95. iii)
Sk. Komisija atbildi uz IX un X jautājumu. Komisija 
piekrīt, ka ar programmu saistīto procedūru sākum ­
posmā bija nepilnības dokumentu pārvaldībā. 
Komisijai nācās strādāt saskaņā ar ļoti saspringtu 
laika grafiku, un tai bija jāievieš pareizas un efektī ­
vas krīzes pārvaldības procedūras. Krīzes apstākļi 
liedza veikt rūpīgu uzskaiti.
Komisijas atbilde 103
Kopējā valsts kases naudas deficīta prognozes 
tomēr tika ietvertas “Īrijas ekonomikas korek ­
ciju programmā” un attiecīgajos programmas 
dokumentos.
Uz naudas līdzekļiem un uz uzkrājumiem pamatotās 
aplēses vienmēr ir atšķirīgas. Tomēr nebija nepie ­
ciešamības paskaidrot atšķirības starp aplēsēm, 
kas pamatotas uz naudas līdzekļiem, un aplēsēm, 
kas pamatotas uz uzkrājumiem, jo uz uzkrājumiem 
pamatotās aplēses bija programmas būtiskākie 
rādītāji, jo īpaši tādēļ, ka šie rādītāji bija vajadzīgi ES 
fiskālajai uzraudzībai un pārmērīga budžeta deficīta 
novēršanas procedūrai.
99
Komisija daļēji piekrīt Palātas veiktajam novērtēju ­
mam. Komisija veica daudzas jutīguma pārbaudes, 
bet noteica tās par konfidenciālām, lai neizraisītu 
negatīvus scenārijus. Informācija bija īpaši jutīga, un 
nebūtu pareizi to atklāt, ņemot vērā lielās svārstī ­
bas finanšu tirgū. Īpaši Īrijas gadījumā ekonomikas 
un finanšu prognozēs vienmēr tika ņemts vērā 
jutīgums pret valūtas kursa un procentu likmju 
svārstībām. “Postošās atgriezeniskās saites starp 
izaugsmes, fiskālo un finanšu krīzi” bija labi zinā ­
mas, izstrādājot finansiālās palīdzības programmu 
Īrijai (sk. publikāciju sēriju 76). ES un SVF prog ­
rammas mērķis bija pārraut šo atgriezenisko saiti, 
tostarp novērst procentu likmju svārstību ietekmi 
uz publiskajām finansēm, izmantojot ārējo finan ­
siālo palīdzību un nodrošinot noteiktību privātajam 
sektoram (mazinot rezerves).
100
Ja “Padomes nosacījumi” attiecas uz politikas nosa ­
cījumiem, par kuriem panākta vienošanās saskaņā 
ar programmu, tad Komisija pavisam noteikti bija 
veikusi pārbaudi. Ja “Padomes nosacījumi” attiecas 
uz politikas nosacījumiem, ko noteikusi Komisija 
sistemātiskas ES ekonomikas uzraudzības sistēmu 
ietvaros, Komisija arī bija izpildījusi spēkā esošos 
tiesiskos noteikumus.98. i)
Ungārijas programmas apmērs nebija pilnībā pama ­
tots uz SVF aprēķiniem. Līdz ar pēkšņo krīzes situā ­
ciju Ungārijā, kura bija pirmā valsts, kas lūdz palī ­
dzību, programmas darba grupas spēja paļauties uz 
SVF pieredzi tika uzskatīta par galveno priekšrocību. 
Tomēr pirms finansējuma noteikšanas ES dalībval­
stis rūpīgi pārbaudīja visus skaitļus.
98. ii)
Attiecībā uz Īriju Palāta salīdzināja divus dažādus 
publisko finanšu rādītājus – uz uzkrājumiem pama ­
toto EKS deficītu un valsts kases naudas deficītu. Lai 
gan abi rādītāji liecina par situāciju publisko finanšu 
jomā, var būt ievērojamas atšķirības to lieluma un 
sastāva ziņā. Lai saskaņotu abus rādītājus, ir vajadzī ­
gas padziļinātas zināšanas par publiskā finansējuma 
pārskatiem abās sistēmās. Parasti to veic statistikas 
iestādes pārmērīga budžeta deficīta novēršanas 
procedūras pusgada paziņojumā Eurostat .
Attiecībā uz prognozēšanas periodu pieņēmumi 
tika izmantoti galvenajiem finanšu darījumiem, ko 
valsts iestādēm paredzēts reģistrēt valsts kases 
bilancē, radot atšķirību ar EKS bilanci, kas pama ­
tota uz uzkrājumiem. Minētie galvenie darījumi 
ietvēra parādzīmes, veidojot iztrūkumu aptuveni 
EUR 9,3 miljardu apmērā. Turklāt Valsts līdzekļu pār ­
valdības aģentūra parasti iekļāva papildu rezerves 
neparedzētiem izdevumiem papildus valsts kases 
finansējuma vajadzību pamataprēķinam, tādējādi 
palielinot finansiālās vajadzības, bet šādas rezerves 
nebija ietvertas EKS deficīta un parāda aplēsēs. 
Ņemot vērā īpaši izteikto tirgus jutīgumu, konkrēto 
datu trūkumu radīja Īrijas iestāžu un programmas 
partneru nevēlēšanās atklāt konkrētos aizņēmuma 
plānus. Citi starpību veidojošie elementi ir saistīti ar 
to, ka dažādu iestāžu veiktajās fiskālā deficīta aplē ­
sēs bija dažas novirzes. Konservatīvākās aplēses tika 
ietvertas finansiālo vajadzību aprēķinos.
Programmas dokumentos ir iekļauti fiskālo prog ­
nožu un finansiālo vajadzību galvenie elementi, un 
zemsvītras piezīmēs minētas arī dažas atšķirības 
starp tiem.
Komisijas atbilde 104
103
Valstis, kurām ir programmas, arī bija jāievēro 
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras 
noteikumi, kuros paredzēta fiskālo mērķu sistēma. 
Šie fiskālie mērķi jānosaka atbilstīgi EKS definīcijai.
Ja banku atbalsta pasākumiem būtu bijusi ievēro ­
jama, bet grūti prognozējama ietekme uz budžeta 
rezultātiem, minētās darbības nebūtu iekļautas 
programmas fiskālajos mērķos.
Īrijas gadījumā Komisijai bija skaidra pamatdefinī ­
cija, kurai vajadzēja būt (un kura bija) saskanīgai ar 
valsts kontu sistēmu. Tādēļ fiskālā mērķa definīcija 
neietvēra ietekmi, ko rada tieša atbalsta sniegšana 
bankām.
Komisija aprēķināja pamatdeficītu šādi: kopējais 
budžeta deficīts mīnus deficītu palielinošie kapi ­
tāla pārvedumi bankām kā daļa no finanšu sektora 
glābšanas pasākumiem. Finanšu sektora atbalsta 
pasākumu apjoms ir ietverts Eurostat  publicētajā 
“Papildu tabulā par finanšu krīzi” saskaņā ar pozīciju 
“Kapitāla ieguldījumi kā deficītu palielinošs (kapi ­
tāla pārvedums)”. Tomēr dažreiz šī pozīcija ietver 
arī kapitāla pārvedumus, ko neuzskata par finanšu 
atbalsta pasākumiem attiecībā uz pārmērīga 
budžeta deficīta novēršanas procedūru. Konkrētāk, 
Anglo Irish Bank  dividenžu maksājumi parastu akciju 
veidā tika uzskatīti par kapitāla pārvedumiem.
104
Īrijas gadījumā programmas uzraudzības tabula bija 
ietverta saprašanās memoranda pielikumā par visu 
programmas īstenošanas periodu. Tajā bija sīkāk 
norādīts dažādu prasību izpildes stāvoklis. Tabulā 
ietvertā informācija programmas īstenošanas laikā 
tika paplašināta.
Rumānijas gadījumā panākumi strukturālo reformu 
jomā ziņojumos tika norādīti par katru tēmu, nevis 
par katru nosacījumu. Komisija piekrīt, ka tas varētu 
sarežģīt izpildes stāvokļa pilnīgu novērtēšanu.101
Sk. Komisijas atbildi uz XV punktu.
Izvēle par labu EKS deficītam nebija pamatota 
tikai ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas 
procedūru. Varētu būt lietderīgi papildināt Palātas 
apsvērumu ar paskaidrojumu par ieguvumiem no 
valsts kontiem un EKS deficīta salīdzinājumā ar 
naudas plūsmu datiem fiskālās uzraudzības kon ­
tekstā. Strādājot ar naudas rezervēm, nenoteiktība 
tikai palielinātos, nevis samazinātos, jo tas ļautu 
valdībām brīvi mainīt noteiktu darījumu maksājumu 
grafiku, lai sasniegtu deficīta mērķus.
102
Iespējamā statistikas korekcija nevarētu būt argu ­
ments, lai mainītu mērķus uz naudas plūsmas mēr ­
ķiem. Naudas plūsmas režīms nozīmētu cita veida 
nenoteiktību, kas vēl nelabvēlīgāk ietekmētu fiskālo 
nosacījumu ticamību.
Sk. arī Komisijas atbildi uz XV punktu.
102. i)
Apgalvojums par Ungāriju ir faktiski pareizs un 
attiecas uz ex post  statistikas pārskatīšanu (sk. Komi ­
sijas atbildi uz 90. punktu).
102. ii)
Apgalvojums par Rumāniju ir faktiski pareizs un 
attiecas uz ex post  datu pārskatīšanu, ko apstipri ­
nājis Eurostat  un ko prognozētājs nevar kontrolēt. 
Turklāt EFK 2010. gada 23. augusta piezīmes par 
26. jūlija–5. augusta apmeklējumu 13. lpp. ir izcē ­
lums, kurā paskaidrota atšķirība starp naudas defi ­
cītu un EKS 95 deficītu Rumānijas gadījumā.
102. iii)
Īrijā pārskatīšana tika veikta to ieņēmumu pārklasi ­
fikācijas (kā apstiprinājis Eurostat ) dēļ, kuri gūti no 
mobilo tālruņu licenču pārdošanas laikposmā no 
2012. gada līdz 2013. gadam un kas nav prognozē ­
tāja kontrolē.
Komisijas atbilde 105
7. izcēlums. Ceturtais ievilkums
Nosacījumi par pašvaldības pārvaldes reorganizē ­
šanu Portugāles programmā bija attiecināmi ne tikai 
uz komūnām. Sākotnējā saprašanās memorandā 
bija šāds nosacījums: “Reorganizēt pašvaldību pār -
valdi. Patlaban tajā ir 308 komūnas un 4259 pagasti. 
Valdība līdz 2012. gada jūlijam izstrādās konsolidāci -
jas plānu, lai reorganizētu un būtiski samazinātu šādu 
vienību skaitu.”
Par atbilstību šim nosacījumam tika ziņots dažādos 
programmas pārskata dokumentos. Politikas nosacī ­
jumi šajā jautājumā laika gaitā ir mainījušies, ņemot 
vērā spēcīgo politisko opozīciju. Pēc vietējām 
vēlēšanām 2013. gada septembrī pagastu (fregue -
sias)  skaits tika samazināts līdz 2882 pagastiem. Tā 
kā komūnu skaits netika samazināts, tika ierosināts 
jauns normatīvs attiecībā uz pašvaldību savstarpēji 
izveidotām komūnām.
107. i)
Īrijas gadījumā sniegtais piemērs liecina, ka nosa ­
cījums par daudzgadu budžeta plānu tika uzskatīts 
par pilnībā izpildītu. Tomēr Komisija savos ceturkšņa 
pārskatos atkārtoti paskaidroja, ka tai bija bažas par 
konkrētiem elementiem plānā. Tā atkārtoti izvirzīja 
šo jautājumu saistībā ar 2014. gada Eiropas semestri.
107. ii)
Ņemot vērā abu reģionu izteikto autonomiju un 
308 Portugālē esošās komūnas, Komisijai bija 
jāpieņem, ka konsolidētie pastāvīgie ziņojumi par 
reģionālajām un vietēja līmeņa publiskā un privātā 
sektora partnerībām un valsts uzņēmumiem nebija 
ticami un tiem būtu vajadzīgi nesamērīgi lieli admi ­
nistratīvie resursi.
109
Komisija piekrīt, ka sadarbība ar SVF palīdzēja tai 
programmu pārvaldībā, jo Komisija ieguva pieredzi 
krīzes pārvaldībā. Tomēr Komisija nepiekrīt, ka Palā ­
tas norādītā prakse tika ieviesta tikai programmu 
īstenošanas laikā. Komisijas prognožu izklājlapas 
jau bija izstrādātas sīkāk, nekā SVF izstrādātās. 
Komisijas programmu darba grupām sākotnēji bija 
tendence būt lielākām nekā SVF, jo tajās piedalījās 
citi ģenerāldirektorāti, nevis Ekonomikas un finanšu 
lietu ģenerāldirektorāts.105
Komisija norādīja, cik lielā mērā nosacījumi ir 
izpildīti. Parasti “nav ievērots” tika izmantots tikai 
apstākļos, kad kļuva skaidrs, ka nosacījums netiks 
izpildīts savlaicīgi. Bieži tika noteikti ļoti saspringti 
termiņi, lai pasteidzinātu pasākuma izpildi. Ja 
reformas bija virzījušās uz priekšu, piemērotāk bija 
izmantot kādus terminus starp terminiem “ievērots” 
un “nav ievērots”.
Konkrētajā Īrijas gadījumā programmas uzraudzī ­
bas tabula bija ietverta kā pielikums, kurā bija sīkāk 
norādīts dažādu prasību izpildes stāvoklis. Tas tika 
norādīts kā “ievērots” vai “nav ievērots”.
106
Daudzos gadījumos pārskata ziņojuma galvenajā 
daļā tika sīki izklāstīti uzraudzības rezultāti, nevis 
ietverta pati uzraudzības tabula. Tas īpaši attiecās 
uz nosacījumiem, kuri bija norādīti kā “patlaban tiek 
īstenots” vai “kavējas”. Turklāt programmas īsteno ­
šanas gaitā daži nosacījumi un papildu uzraudzība 
tika apvienoti ar citiem nosacījumiem vai arī tika 
pārvietoti uz citām programmu daļām.
7. izcēlums. Otrais ievilkums
Apmeklējuma ziņojumos bija norādīti panākumi 
pārvaldības spēju palielināšanā un citi pasākumi, 
lai palielinātu ES līdzekļu izmantošanu Rumā ­
nijā. Sk., piemēram, EFK 2010. gada 23. augusta 
piezīmes 37. punktu 17. lpp., par apmeklējumu 
26. jūlijā–5. augustā.
7. izcēlums. Trešais ievilkums
Komisija piekrīt, ka nav sniegts ziņojums par panā ­
kumiem saistībā ar šo konkrēto pasākumu Rumānijā. 
Tā iemesls bija uzmanības novēršana uz nodokļu 
iekasēšanas uzlabošanu un izvairīšanās no nodokļu 
maksāšanas un krāpšanas nodokļu jomā samazinā ­
šanu, izmantojot SVF sniegto tehnisko atbalstu un 
Komisijas Nodokļu politikas un muitas savienības 
ģenerāldirektorāta veiktos apmeklējumus (sk. EFK 
2010. gada 23. augusta piezīmes 27. punktu 14. lpp., 
par apmeklējumu 26. jūlijā–5. augustā).
Komisijas atbilde 106
III daļa
Vērtspapīru cenu līmenis emisijas brīdī 
reizēm bija augstāks, nekā sākotnējās 
banku norādēs paredzētais
Šādas atšķirības ir raksturīgas obligāciju emisijas 
procesam.
121
Lai gan bankām tika nosūtīti oficiāli “demons ­
trējuma/piedāvājuma pieprasījumi”, sākot no 
2011. gada (piemēram, attiecībā uz visiem EFSM 
darījumiem), laikposmā līdz 2010. gadam priekšli ­
kumi no bankām tika saņemti sanāksmēs un kon ­
ferences telefona sarunās, un tie tika dokumentēti 
“banku atlases piezīmēs”. Tās tika sagatavotas no 
brīža, kad 2008. gada decembrī tika veikts pirmais 
ar krīzi saistītais MB darījums, un iesniegtas Palātai.
122
Palāta apsvēra, vai cenu noteikšanas līmenis tirdz ­
niecības dienā bija pamatots tikai salīdzinot to 
ar banku priekšlikumos norādīto sākotnējo cenu, 
pienācīgi neņemot vērā izmaiņas tirgū laikposmā 
starp minētajiem datumiem. Palātas norādītie divi 
gadījumi attiecas uz vienu “pieprasījumu iesniegt 
piedāvājumus”. Laikposms starp sākotnējās cenas 
norādīšanu un tirdzniecības datumiem bija attiecīgi 
14 un 23 dienas. Novirzes no norādītās sākotnējās 
cenas ir raksturīgas procesam kopumā un īpaši šādā 
ilgā laikposmā.
Šis apsvērums būtu jāaplūko, ņemot vērā 118. pun ­
ktā norādīto Palātas piezīmi, ka “parāda galīgās 
izmaksas bija atbilstīgas izmaksām tirgū un līdzīgu 
parādu izmaksām”.
123
Komisija norāda, ka konstatētās nepilnības attiecās 
tikai uz laikposmu līdz 2010. gadam un bija saistītas 
ar dokumentācijas problēmām. Tās neattiecas uz 
parāda pārvaldības procesu kā tādu.111
Neoficiālā darba kārtība funkcionēja labi. Informā ­
cijas apmaiņa bija pilnīga, un nav pierādījumu, ka 
oficiālāku pasākumu trūkums būtu bijusi problēma.
111. iv)
Iestādēm bija atšķirīgas lēmumu pieņemšanas 
procedūras, un izrādījās, ka nav pamatoti ex ante  
noteikt domstarpību risināšanu par oficiālu mehā ­
nismu, kas faktiski veicinātu iespējamo domstarpību 
risināšanu.
114
Īrijā ECB kā neatkarīga iestāde, kas atbild par mone ­
tāro politiku, nesniedza Komisijai iekšējo informā ­
ciju. Tas attiecās arī uz informāciju par/saistībā ar 
iekšējiem apsvērumiem par sloga sadali. Tā kā ECB ir 
neatkarīga iestāde, Komisija nav tiesīga pieprasīt, lai 
ECB sniedz šādu informāciju. Ņemot vērā to, ka ECB 
finansējuma apmērs bija līdzīgs no Īrijas IKP , ECB 
pastāvīgi nodrošinātam finansējumam bija būtiska 
nozīme programmas veiksmīgā īstenošanā. Tāpēc 
Komisija un SVF pieņēma šādu nosacījumu. Izmai ­
ņas, kas notikušas kopš tā laika, ir pamatojušas izvēli 
neveikt iekšējo rekapitalizāciju attiecībā uz obligā ­
ciju turētājiem ar pirmtiesībām. Īrijas parāds nepār ­
protami ir ilgtspējīgs, kredītriska mijmaiņas līguma 
(CDS) kredītriska starpība ir zemāka par Francijas, 
Beļģijas un Slovākijas līmeni, Īrijas kredītreitings tika 
paaugstināts, un Īrijas bankas atmaksāja lielāko daļu 
ECB finansējuma.
Turklāt šajā saistībā jāapsver lēmums neveikt iekšējo 
rekapitalizāciju attiecībā uz obligāciju turētājiem 
ar pirmtiesībām. Pastāvēja vispārējo noguldījumu 
garantija, ko izstrādāja Īrijas iestādes. Ieguvumi, ko 
sniedz šāds pasākums, arī bija jāapsver attiecībā 
pret izmaksām, ņemot vērā, ka tas var skart arī citas 
bankas, un ar tiesāšanos saistītus riskus
Komisijas atbilde 107
129
Komisija uzsver, ka vadošo banku atlase vienmēr 
ir notikusi saskaņā ar spēkā esošajām procedūrām 
un tika pienācīgi dokumentēta. Sākotnēji atlase 
bija pamatota uz “banku atlases piezīmēm”, un no 
2011. gada šis process tika padarīt oficiālāks, pama ­
tojoties uz “pieprasījuma iesniegt piedāvājumus” 
procedūru.
130
Komisija uzskata, ka tā ir ievērojusi spēkā esošos 
noteikumus un tirgus praksi šajā saistībā. Bankām 
ir arī jāievēro noteikumi par valsts vērtspapīriem, 
tostarp noteikumi par pirmsemisijas sarunām un 
iekšējās tirdzniecības novēršanu, kas nodrošina 
papildu pārliecību.
Turklāt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 
Nr. 596/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par tirgus ļaun ­
prātīgu izmantošanu (OV L 173, 12.6.2014., 1. lpp.), 
ko emitentiem piemēro no 2016. gada 3. jūlija, 
6. panta 2. punkta a) apakšpunktā ir skaidri norā ­
dīts, ka to nepiemēro darījumiem, rīkojumiem vai 
rīcībām, ko veic Savienība.
133
Piešķiršanas stratēģija vispirms tika apspriesta ar 
galvenajām vadošajām bankām, un standarta pieeja 
tika piemērota saskaņā ar tirgus praksi. Piešķiršana 
tika veikta, cieši sadarbojoties ar sindikātu, un visi 
rīkojumi bija pārredzami Komisijai, kura pilnībā 
kontrolēja procesu un deva piekrišanu galīgajam 
piešķīrumam. Komisijai ir pieejamas visas piešķī ­
ruma tabulas.
134
Oficiālas sekundārā tirgus saistības tika ieviestas kā 
standarta elements ES pilnvaras vēstulē EFSM, proti, 
sākot no 2011. gada janvāra.
135
Lai gan Komisija kopš 2012. gada ir oficiāli pārbaudī ­
jusi sekundārā tirgus likviditāti, jānorāda, ka tā nav 
normāla prakse, ka emitenti veic likviditātes pār ­
baudi sekundārajā tirgū.Komisija atzīst, ka bija dažas nepilnības dokumen ­
tos par aizņēmuma procesu pirmajos gados, bet šis 
process tika pienācīgi pārvaldīts un neietekmēja 
iznākumu.
Komisija uzskata, ka pirmajos gados vadošo banku 
atlase bija konkurētspējīga arī tad, ja tā nebija 
pilnībā dokumentēta. Attiecībā uz piesardzības 
pasākumiem pret nepubliskojamu datu vai iekšējas 
informācijas atklāšanu Komisija, veicot finansējuma 
darbības, ievēro spēkā esošos noteikumus un tirgus 
praksi. Turklāt bankām, kas iesaistītas finansēšanas 
darbībās, jāievēro noteikumi par valsts vērtspa ­
pīriem, tostarp noteikumi par iekšējās tirdzniecī ­
bas novēršanu, kas nodrošina Komisijai papildu 
pārliecību.
Piešķiršanas stratēģija vispirms tika apspriesta ar 
galvenajām vadošajām bankām, un standarta pieeja 
tika piemērota saskaņā ar tirgus praksi. Tādējādi 
piešķiršanas noteikumi visām iesaistītajām pusēm ir 
pilnīgi skaidri. Par galīgo piešķīrumu lemj Komisija.
Komisija oficiāli apstiprināja otrreizējā tirgus darbī ­
bas uzraudzību 2012. gadā.
Pieprasījuma/piedāvājuma starpība ir atkarīga no 
vairākiem atšķirīgiem parametriem.
127
Komisijai bija jāveic aizņēmumu darbības ļoti sarež ­
ģītos apstākļos. Tomēr tai sekmīgi izdevās parāda 
vērtspapīru emitēšana saskaņā ar tirgus praksi.
128
Lai gan Komisija atzīst, ka procedūru rokasgrā ­
mata laika gaitā tika atjaunināta, process no paša 
sākuma tika skaidri dokumentēts atsevišķās piezī ­
mēs. Komisija norāda, ka dokumenta kvalitāte tika 
uzlabota kopš 2011. gada. Laikā, kad tika izstrādāts 
Palātas ziņojums, tā bija spēkā jau četrus gadus, un 
to izmantoja visos EFSM darījumos, kas veido lielāko 
daļu no visiem darījumiem gan skaita, gan apmēra 
ziņā.
Komisijas atbilde 108
140
Jānorāda, ka Portugāle nav pilnībā izmantojusi 
visu programmā pieejamo finansiālo atbalstu, un 
tā pabeidza programmas īstenošanu ar ievērojamu 
valsts kases rezervi.
Monetārie nosacījumi tika atviegloti arī attiecībā uz 
Īrijas programmu.
141
Programmas īstenošanas laikā SVF izmaksas parasti 
tika veiktas centrālajai bankai, lai izveidotu ārvalstu 
valūtas rezerves, bet Eiropas Komisijas izmaksas 
tika veiktas Finanšu ministrijai budžeta finansēša ­
nas nolūkā. Dažas SVF izmaksas 2010. gadā arī tika 
veiktas Finanšu ministrijai budžeta finansēšanas 
nolūkā. Tas bija pamatots ar to, ka budžeta deficīts 
bija lielāks, nekā sākotnēji paredzēts zemu izaug ­
smes rādītāju un politikas ierobežojumu dēļ, lai gan 
centrālās bankas rezerves bija pietiekamas. Tomēr 
tas neļauj secināt, ka centrālā banka ir netieši segusi 
dažas valsts finansējuma vajadzības. Programmas 
īstenošanas laikā valdībai izdevās izpildīt un refi ­
nansēt visas savas parādsaistības. Monetārā politika, 
kas ir tikai neatkarīgās centrālas bankas kompe ­
tencē, nepārprotami arī ietekmē iekšzemes finansē ­
šanas nosacījumus. Tomēr tas nebūtu jāuzskata par 
netiešo atbalstu.
146
Apgalvojumā par Ungāriju netika ņemta vērā lielāka 
ES līdzekļu izmantošana.
147
Ir svarīgi jēdzieniski nodalīt jauno pasākumu 
ietekmi, kas palielina ieņēmumus, un ieņēmumu 
samazināšanos, ko izraisījusi saimnieciskās darbī ­
bas samazināšanās. Par nodokļu reformu patieso 
ietekmi nevar spriest pēc kopējā ieņēmumu 
devuma ekonomikā. Jāveic hipotētisks novērtējums, 
ja reforma netiek īstenota.136
Tas, ka pieprasījuma un piedāvājuma attiecība 
banku starpā ir atšķirīga, ir normāli, jo īpaši ņemot 
vērā tirgus dalībnieku skaitu.
138
Programmā paredzētais finansējuma iztrūkums nav 
plāns. Tas ir paredzētais finansējums, kas vajadzīgs 
programmai, ar rezervi, kas (dažos gadījumos 
īpaši) atspoguļo šo aprēķinu nenoteiktību. Rezerve 
paredzēta, lai nodrošinātu, ka ir pietiekams finansē ­
jums gadījumos, kad iznākums ir sliktāks, nekā bija 
paredzēts, un lai apliecinātu ieguldītāju uzticēšanos 
un atbalstītu ekonomikas atveseļošanas procesu.
139
Sākotnējās programmās, kuras tika izstrādātas pēc 
uzņēmuma Lehman Brothers  sabrukuma, ietvertās 
drošības rezerves atspoguļoja tolaik pastāvošo 
nenoteiktību un vajadzību nodrošināt pietiekamu 
finansējumu. Banku nozares vajadzības ir īpaši 
sarežģīti paredzēt iepriekš, tādējādi vajadzēja 
ievērojamu rezervi neparedzēto izdevumu segša ­
nai tādām valstīm kā Īrija, kurā banku nozarei bija 
ļoti lielas grūtības. Nepieciešamajam finansēju ­
mam vajadzēja būt pietiekamam, ņemot vērā šo 
nenoteiktību, un lai viestu pārliecību tirgū, ka visas 
vajadzības tika apmierinātas. Tādēļ ir paredzams, ka 
tad, ja neradīsies nelabvēlīgi apstākļi, finansējuma 
vajadzībām vajadzētu būt mazākām nekā paredzē ­
tais finansējums.
139. iv)
SVF aizdevumu atmaksāšana pirms termiņa beigām 
attiecas uz valstu sekmēm (un pagarinot prog ­
rammu īstenošanas termiņu) saistībā ar piekļuvi 
tirgum par salīdzinoši zemām likmēm, lai pirms ­
termiņa atmaksa būtu politiski un finansiāli izde ­
vīga. Pirmstermiņa atmaksas sasaistei ar mazākām 
finansējuma vajadzībām ir vajadzīgi vairāki pieņē ­
mumi, kas var būt un var nebūt izpildīti. Turklāt, kā 
norādīts citviet, programmas finansējums ietvēra 
drošības rezerves kā signālu tirgum un bija būtisks 
nosacījums programmu sekmīgai īstenošanai.
Komisijas atbilde 109
Rumāniju kā vidēju ienākumu valsti, kas nav eurozo ­
nas dalībvalsts, valsts parāda līmenis ietekmē vairāk 
nekā eurozonas valstis ar lielākiem ienākumiem. 
Programmas apstiprināšanas laikā Rumānijas valsts 
parāda procentu likmes palielinājās par 300 bāzes 
punktiem, radot šaubas starptautiskajā finanšu tirgū 
par šīs valsts finanšu stāvokli.
153
Lai gan pagaidu fiskālie pasākumi nenozīmē neat ­
griezeniskas pārmaiņas fiskālajā līdzsvarā, tie var 
neatgriezeniski ietekmēt parāda uzkrājuma līmeni 
un tādējādi uzlabot vai pasliktināt tā ilgtspēju.
Ne visi pagaidu pasākumi programmas īstenoša ­
nas laikposmā tika ieviesti nolūkā sasniegt deficīta 
mērķus. Dažos gadījumos pagaidu vai vienreizējie 
pasākumi (piemēram, banku atbalsta pasākumi) 
bija vajadzīgi, vai arī valdība tos nevarēja kontrolēt 
(piemēram, Palātas lēmumi). Pagaidu pasākumi 
bija pakāpeniski jāaizvieto ar strukturālajiem 
pasākumiem, nodrošinot, ka mērķi arī turpmāk tiks 
sasniegti.
Fiskālās uzraudzības sistēmā Eiropas Savienībā 
ir svarīgi skaidri nodalīt nominālo fiskālo bilanci 
(kas ietver vienreizējus pasākumus) un strukturālo 
bilanci, kas nosaka pastāvīgos fiskālos centienus 
(izņemot vienreizējos pasākumus). Tādēļ valstīm, 
kurās ir pārmērīgs deficīts, ir ne tikai ieteicams kori ­
ģēt to nominālā izteiksmē (t. i., panākt deficītu, kas 
ir mazāks par Līgumā noteikto robežvērtību – 3 % 
IKP), bet arī ir ieteicams veikt konkrētus struktu ­
rālus pasākumus, kuri ir atbilstīgi nominālā mērķa 
sasniegšanai.
Tas nenozīmē, ka vienreizējie un pagaidu pasākumi 
ir automātiski pretrunā pārmērīga deficīta ilgtspējī ­
gai korekcijai.
153. i)
Jāpiebilst, ka Portugālē arī tika veikti vienreizēji 
izdevumus palielinoši pasākumi, veidojot 2,8 % IKP 
2010. gadā un 0,6 % IKP 2011. gadā.148
Ne visi tiesību akti attiecās uz ieviestajām izmaiņām, 
kas ietekmēja nodokļu un IKP attiecību, un ne visi 
tiesību akti ir saistīti ar MB programmas nosacīju ­
miem. Pamatojums to ieviešanai bija sarežģīts.
Komisijas kopējā atbilde uz 150. un 
151. punktu
Izmaiņas strukturālajā bilancē ietekmē ne vien 
noteiktie mērķi un politikas izvēle šo mērķu 
sasniegšanai, bet arī plašāks faktoru kopums, kas 
nav valdības kontrolē un kas ir saistīti ar ārējo vidi. 
Tie ietver inflācijas līmeni, izaugsmes komponentus, 
tirgus jutīgumu, kas ietekmē aizņēmumu izmaksas, 
kā arī ex post  datu pārskatīšanu. Turklāt, nosakot 
mērķus, tika ņemti vērā tādi apsvērumi attiecībā 
uz katru valsti, kas ietver ne tikai turpmāk noteikto 
saikni. Tādējādi saikne starp mainīgajiem lielumiem, 
kas minēti 150. un 151. punktā ir ļoti sarežģīta. 
Tāpēc valsts salīdzinošā novērtēšana, pamatojo ­
ties uz minēto saikni, neatklāj problēmas, ar kurām 
nācās saskarties pirms programmas īstenošanas, vai 
tās iznākumu.
Lai gan kopumā sākotnējā fiskālā situācija nodro ­
šina straujāku konsolidācijas tempu, šo faktoru 
nevar aplūkot atsevišķi no citiem, dažkārt valstij 
raksturīgiem faktoriem, kas ietekmē fiskālo nelīdz ­
svarotību, kas bija jākoriģē. Tāpat jānorāda, ka 
Padomes noteiktais pārmērīga deficīta korekcijai 
paredzētais termiņš (ar ieteiktajiem strukturālajiem 
centieniem) var nesakrist ar programmas īstenoša ­
nas laikposmu.
152
Fiskālie centieni programmās tika noteikti, pama ­
tojoties uz plašu faktoru kopumu. Tika ņemts vērā 
sākotnējais parāda līmenis, bet arī citiem valstij 
raksturīgiem faktoriem bija nozīme.
Komisijas atbilde 110
160. iii)
Attiecībā uz noteiktām reformām vēlamais efekts 
tiks panākts tikai ilgākā laikposmā, pēc tam, kad 
programma būs pabeigta.
161
Atsauce uz Ungārijas gadījumu reformas atcelšanas 
gadījumā (algu samazinājums publiskajā sektorā) 
šķiet nepiemērots, jo būtiskāko ietaupījumu pasā ­
kums (13. algas atcelšana) netika īstenots. Nepārpro ­
tama reformu atcelšana bija vērojama tādās jomās 
kā bērnu pabalsti un fiskālā pārvaldība.
164
Sk. Komisijas atbildi uz 10. izcēlumu.
10. izcēlums. Pirmā daļa
Ungārijā banku sektora zemo ieinteresētības pakāpi 
izskaidroja arī ar Rietumeiropas banku mātesuzņē ­
mumu sekmīgajiem koordinācijas centieniem, kurus 
nevarēja paredzēt programmas sākumā, un banku 
atbalsta kopuma struktūru. Konkrēti, lielākās ārval ­
stīm piederošās komercbankas apņēmās saglabāt 
savas vispārējā riska pozīcijas Rumānijā, sākotnēji 
divpusēji vienojoties ar centrālo banku, un vēlāk 
Eiropas Banku koordinācijas iniciatīvas daudzpusējā 
sistēmā. Šī apvienotā darbība palīdzēja uzlabot 
finansiālo stabilitāti un ieguldītāju uzticību, tostarp 
plašākā reģionālā perspektīvā.
10. izcēlums. Piektā daļa
Nodarbināto skaits valsts sektorā Portugālē laik ­
posmā no 2011. gada līdz 2014. gadam samazinājās 
gandrīz par 10 %, kas ir par 2 % vairāk nekā sapra ­
šanās memorandā paredzētais samazinājums gadā. 
Ņemot vērā, ka civildienesta ierēdņus nevar atlaist 
no darba, lielākā daļa samazinājuma bija jāpanāk, 
neaizstājot palikušos darbiniekus. Priekšlaicīga pen ­
sionēšanās bija personāla samazināšanas noteikta 
daļa. Tā izrādījās ievērojama, tomēr tas nenozīmē, 
ka ietekme uz budžetu bija ierobežota. Turklāt 
valdība ieviesa turpmākus pasākumus darbinieku 
skaita mazināšanai saskaņā ar darba attiecību 
pārtraukšanas shēmu, kuras pamatā ir savstarpēja 
vienošanās. Kopējā personāla un algu samazinā ­
juma rezultātā algu izdevumi publiskajā sektorā 
laikposmā no 2010. gada līdz 2014. gadam samazi ­
nājās gandrīz par 17 %.153. iii)
Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra 
Rumānijā tika atcelta 2013. gada jūnijā, pamato ­
joties uz 2012. gada budžeta izpildes rezultātiem. 
Būtisks nosacījums pārmērīga deficīta novēršanas 
procedūras atcelšanai ir korekcijas ilgtspēja, kas 
nozīmē, ka deficītam jābūt mazākam par 3 % IKP 
attiecīgajā Komisijas prognozē noteiktajā periodā. 
Savukārt prognozes pamatā ir valdības paziņoto un 
pietiekami sīki izklāstīto pasākumu ticamība.
153. iv)
Galvenā motivācija atbildības garantijai Īrijā nebija 
ieņēmumu palielināšanas pasākums.
155
Komisija uzskata, ka nav nozīmes salīdzināt SVF 
un Komisijas sniegtos datus par nosacījumu izpildi 
programmas īstenošanas beigās, jo abas iestādes 
tos ir vērtējušas, izmantojot atšķirīgus kritērijus.
Daži sākotnēji noteiktie termiņi bija ļoti saspringti 
īstenošanas veicināšanas nolūkā, bet vēlāk tie tika 
pielāgoti programmas īstenošanas gaitai.
158
Komisija uzskata, ka Palātas izmantotais strukturālo 
aspektu jēdziens nav pamatots lielums, lai analizētu 
politikas pasākumus un izdarītu secinājumus par to 
nozīmību. Nosacījumi, kuru izpildei vajadzīgs vairāk 
starpposma pasākumu (tādēļ Palāta tos klasificējusi 
kā nosacījumus, kas ietver maz strukturālo aspektu), 
var būt tikpat svarīgi kā nosacījumi, kuri ir vienkār ­
šāk izpildāmi.
Klasifikācija, ko izmanto saistībā ar nosacījumu 
strukturālajiem aspektiem, neietver atsevišķu nosa ­
cījumu būtību un nozīmību. Attiecībā uz daudzām 
nozīmīgākajām strukturālajām reformām būs jāveic 
tādi starpposma pasākumi kā pārskatīšanas vai 
apspriešanas (klasificēti kā nosacījumi, kas ietver 
maz strukturālo aspektu) pirms reformas galīgas 
ieviešanas tiesību aktos un tās īstenošanas. Tādē ­
jādi Palātas izmantotā klasifikācija “nosacījumi, kas 
ietver daudz strukturālo aspektu”, nav sinonīms 
jēdzienam “būtiski nosacījumi”.
Komisijas atbilde 111
Komisijas kopējā atbilde uz 176., 
177 . un 178. punktu
Ungārijā mājsaimniecību parādsaistībām ārvalstu 
valūtā (galvenokārt Šveices frankos) nebija īpaši 
steidzams politikas jautājums programmas īsteno ­
šanas laikā (piemēram, līdz 2010. gada 1. cet.).
Ārvalstu valūtās izsniegtie iekšzemes aizdevumi 
neradīja problēmas eurozonas programmās vai 
Latvijā, kuras programmas politikas mērķis bija 
saglabāt piesaisti euro.
Rumānijā nosacījumi ietvēra aizdevumu ārvalstu 
valūtās samazināšanu/ierobežošanu, izstrādājot 
noteikumus un veicot ciešu uzraudzību finanšu sek ­
torā. Tika uzturēts pastāvīgs dialogs ar Valsts banku. 
Lai novērstu neaizsargātību, kas saistīta ar aizde ­
vumiem ārvalstu valūtā, Rumānijas Valsts banka 
2011. gadā pieņēma pasākumus, kuru mērķis ir turp ­
māk atturēt nenodrošinātus patērētājus aizņemties 
ārvalstu valūtā. Daži no minētajiem pasākumiem 
vēlāk tika attiecināti arī uz nenodrošinātiem maza ­
jiem un vidējiem uzņēmumiem saskaņā ar ESRK 
(Eiropas Sistēmisko risku kolēģija) ieteikumiem. 
Turklāt kā programmas nosacījumu sistēmas “Pirmā 
māja – Prima Casa ” ietvaros Rumānija 2013. gada 
augustā pārtrauca izsniegt valsts garantijas hipotē ­
kas aizdevumiem ārvalstu valūtā.165
Eurozonas programmas bija vērstas uz fiskālās un 
finanšu stabilitātes atjaunošanu, kā arī uz konkurēt ­
spējas palielināšanu, novēršot strukturālās nepilnī ­
bas. Ārējās bilances atjaunošana veidoja nosacījumu 
daļu attiecībā uz eurozonas programmām, bet tā 
nebija galvenais jautājums, kas nekavējoties jārisina.
Tekošais konts un tirdzniecības bilance nebūtu 
jāizmanto kā atsevišķi konkurētspējas rādītāji, jo 
ārējās bilances var rasties gan strukturālo pārmaiņu, 
gan ciklisku faktoru rezultātā. No tā izriet, ka daļu 
no uzlabojumiem var panākt tad, kad uzlabojas cik ­
liskie nosacījumi. Aplūkojot tikai tekošo kontu/tirdz ­
niecības bilanci un neanalizējot to pamatā esošos 
faktorus, nav iespējams konstatēt konkurētspējas 
uzlabojumus.
167
Īrija kā eurozonas dalībvalsts nepiedalījās maksā ­
jumu bilances atbalsta programmā. Tādējādi ārējā 
finansējuma iztrūkums  nebija galvenais aspekts 
programmā, kā tas bija to dalībvalstu gadījumā, 
kuras nav eurozonas dalībvalstis. Jānorāda, ka Īrijai 
pastāvīgi bija ievērojams tirdzniecības pārpalikums, 
kas bija ļoti svārstīgs. Šajā saistībā kumulatīvi dati 
par prognozes kļūdām varētu būt maldinoši. Turklāt 
tirdzniecības bilance mazliet uzlabojās laikposmā 
no 2011. gada līdz 2014. gadam, labvēlīgi ietekmējot 
tekošā konta korekciju. Īrijas ārējās bilances prog ­
nozēšanu būtiski sarežģī darbības, ko veic lielie 
starptautiskie uzņēmumi, kas dominē Īrijas tirdznie ­
cības nozarē.
Komisija uzskata, ka 11. attēls nesniedz noderīgu 
informāciju.
168
Ir apšaubāms, vai “tirdzniecības bilance apliecina 
valsts konkurētspējas izmaiņu ietekmi skaidrāk nekā 
tekošais konts”.
Komisijas atbilde 112
2. ieteikums
Komisija piekrīt 2. ieteikumam, vienlaikus uzsverot 
vajadzību nodrošināt, ka dokumentēšana nerada 
nesamērīgu apgrūtinājumu prognozētājiem, jo īpaši 
saistībā ar programmu un ņemot vērā ierobežotos 
resursus.
Komisija jau ir uzlabojusi procedūras un doku ­
mentu pārvaldību kopš brīža, kad tika sagatavotas 
pirmās programmas. Tā centīsies uzlabot doku ­
mentu pārvaldības un kvalitātes kontroles politikas 
īstenošanu.
Komisija izstrādā izmēģinājuma prognožu modeli – 
sākotnēji attiecībā uz eurozonu kopumā ar katrai 
valstij izstrādātiem modeļiem. Minētā modeļa 
nolūks nebija aizstāt pašreizējo uz spriedumiem 
pamatoto prognozēšanu, bet pārbaudīt, kā Komisija 
var to izmantot, lai kvalitātes pārbaudes papildinātu 
tās izstrādātās uz spriedumiem pamatotās prog ­
nozes. Tomēr Komisija norāda, ka modelis vistica ­
māk nebūs īpaši noderīgs ārkārtējos ekonomikas 
apstākļos.
184
Sk. Komisijas atbildi uz IX un X punktu.
3. ieteikums. a)
Komisija piekrīt 3. a) ieteikumam.
Komisija jau ir uzlabojusi uzskaiti no brīža, kad tika 
sākta programmu īstenošana. Tā veltīs uzmanību 
jauno procedūru pilnīgas īstenošanas nodrošinā ­
šanai saskaņā ar Komisijas dokumentu pārvaldības 
politiku, nemazinot programmu darba grupu spēju 
ievērot saspringto grafiku.
3. ieteikums. b)
Komisija piekrīt 3. b) ieteikumam un izpētīs, kā 
turpmāk uzlabot galveno lēmumu dokumentēšanu 
reģistrā saskaņā ar Komisijas dokumentu pārval ­
dības politiku, nepalēninot lēmumu pieņemšanas 
procesu.Secinājumi un ieteikumi
179
Sk. Komisijas atbildi uz IIII punktu.
180
Sk. Komisijas atbildi uz IV punktu.
182
Komisija pēc 2009. gada palielināja spēju mobilizēt 
zinātību saistībā ar eurozonas programmām un 
uzlaboja spēju iegūt ārējo zinātību.
1. ieteikums
Komisija piekrīt 1. ieteikumam.
Komisija desmit gadu laikā kopš krīzes sākuma ir 
uzlabojusi zinātības mobilizēšanu, kā to apliecina 
fakts, ka tā spēja mobilizēt lielāku zinātību saistībā 
ar eurozonas programmām, kuras tika izstrādātas 
pēc to valstu programmām, kas nav eurozonas 
dalībvalstis. Komisijā nesen ir izveidots Strukturālo 
reformu atbalsta dienests. Komisija pārbaudīs, kā 
varētu vajadzības gadījumā uzlabot vajadzīgās zinā ­
tības ātras mobilizācijas galvenos principus iestāžu 
līmeņa sistēmā.
Komisija attiecīgā gadījumā ņems vērā vajadzību 
izstrādāt procedūras attiecībā uz iespējamo jauno 
finanšu atbalsta programmu eurozonas valstīm 
pastiprinātu uzraudzību un pārvaldību.
183
Sk. Komisijas atbildi uz VIII punktu.
Turpmākajās pārskatīšanās bija ļoti sarežģīti novēr ­
tēt galveno pieņēmumu ticamību.
Komisijas atbilde 113
5. ieteikums
Komisija piekrīt 5. ieteikumam. Komisija centīsies 
iekļaut saprašanās memorandā papildu mainīgos 
lielumus, ko tā var iegūt īsā laikposmā, piemēram, 
ceturkšņa naudas līdzekļu atlikums un/vai mērķis 
attiecībā uz parādiem, lai palīdzētu fiskālo mērķu 
uzraudzības īstenošanā.
191
Sk. Komisijas atbildi uz XV punktu un 
104.–107. punktu.
Maksājumi tika veikti, pamatojoties uz rūpīgu 
novērtējumu saistībā ar to, vai valsts ir izpildīju ­
šas nosacījumus. Kavēšanās nosacījumu izpildē 
tika novērtēta katrā gadījumā atsevišķi. Turklāt 
nosacījumi, kuri “kuri nebija patiesi nozīmīgi krīzes 
atrisināšanai un aizņēmumu atmaksai”, tomēr var 
būt atbilstīgi, kamēr tie sekmē izaugsmi un mazina 
risku, ka noteiktos apstākļos aizņēmumi netiek 
atmaksāti. Revīzijai nav pierādījumu, ka tika ietver ­
tas neatbilstīgas reformas.
5. ieteikums. a)
Komisija piekrīt 6. a) ieteikumam.
6. ieteikums. b)
Komisija piekrīt 6. b) ieteikumam, bet norāda, ka 
dažos gadījumos reformu pieņemšanas garantēša ­
nai nebūs nozīmes, kamēr sagatavošanās pasāku ­
mos netiks noteikts risināmās problēmas apmērs vai 
iespējamie risinājumi.
6. ieteikums. c)
Komisija daļēji piekrīt 6. c) ieteikumam. Komisija 
nepiekrīt, ka programmu darba grupām ir pienā ­
kums pamatot ikvienu nosacījumu, jo saņēmējai 
valstij ir izšķirīga nozīme, nosakot savu reformu 
programmas redzējumu.185
Sk. Komisijas atbildi uz XI punktu.
186
Sk. Komisijas atbildi uz XII punktu.
187
Sk. Komisijas atbildi uz XII punktu.
188
Sk. Komisijas atbildi uz XIV punktu.
189
Sk. Komisijas atbildi uz XVIII punktu.
Būtiskos dokumentus, kas sagatavoti, pamatojo ­
ties uz ekspertu analīzi, pārbaudīja amatpersonas, 
kas nebija iesaistītas galvenajā programmas darba 
grupā, tostarp augstākā vadība un horizontālo 
struktūrvienību vadītāji. Pārskata ziņojumi tika 
apspriesti ar attiecīgajiem ģenerāldirektorātiem. 
Notika apmaiņa ar dokumentu projektiem, un 
tos salīdzināja partnersiestādes, kā arī apspriežu 
rezultāti tika sīki izklāstīti ziņojumos, ko iesniedza 
Ekonomikas un finanšu komitejai un Eurogrupas 
jautājumu darba grupai.
4. ieteikums
Komisija piekrīt 4. ieteikumam. Komisija uzlabos 
programmu pārvaldības pārbaudes procedūras un 
programmu dokumentu saturu, ņemot vērā pieeja ­
mos resursus un neradot nepamatotus kavējumus.
190
Komisijas atbildē uz XV punktu ir norādīti iemesli, 
kādēļ ir izmantoti uzkrājumu dati.
Komisijas atbilde 114
193
Palāta apsvēra, vai cenu noteikšanas līmenis tirdz ­
niecības dienā bija pamatots tikai salīdzinot to 
ar banku priekšlikumos norādīto sākotnējo cenu, 
pienācīgi neņemot vērā izmaiņas tirgū laikposmā 
starp sākotnējās cenas norādīšanu un faktisko emi ­
tēšanas datumu. Novirzes no norādītās sākotnējās 
cenas ir raksturīgas procesam kopumā un īpaši ilgā 
laikposmā.
194
Komisija uzskata, ka parādu pārvaldības procesā 
nebija nepilnību. Dažas nepilnības bija dokumentos 
par sākotnējiem darījumiem.
8. ieteikums. a)
Komisija piekrīt 8. a) ieteikumam.
Ieteikums jau ir īstenots. Piešķiršana tika veikta, cieši 
sadarbojoties ar sindikātu, un visi rīkojumi bija pār ­
redzami Komisijai, kura pilnībā kontrolēja procesu.
8. ieteikums. b)
Komisija piekrīt 8. b) ieteikumam.
Ieteikums jau ir īstenots. Kopš 2011. gada process 
saistībā ar “pieprasījumu iesniegt piedāvājumus” 
attiecībā uz saņēmēju banku piedāvājumiem 
un galvenajām vadošajām bankām ir pienācīgi 
dokumentēts.
8. ieteikums. c)
Komisija piekrīt 8. c) ieteikumam.
Ieteikums jau ir īstenots. Vadošie pārvaldītāji oficiāli 
piekrīt uzņemties saistības gadījumā, ja rīkojumu 
reģistrs nesasniedz mērķa apjomu (pirms emitēša ­
nas), kā arī uzņemties saistības attiecībā uz sekun ­
dāro tirgu, lai nodrošinātu aktīvu sekundāro tirdz ­
niecību (pēc emitēšanas).Komisija norāda, ka svarīgākais ir tas, ka ir izstrādāts 
saskaņots un integrēts reformu kopums, lai atrisi ­
nātu galvenās ar ekonomiku saistītās problēmas. 
Programmas ietvaros bieži var nākties izdarīt izvēli 
par to, kuru reformu kopumu izvēlēties. Tādējādi 
nosacījumi nebūtu jāaplūko atsevišķi. Komisija arī 
norāda, ka liela nozīme fiskālā stāvokļa uzlabošanā 
un finansiālā atbalsta neatmaksāšanas riska samazi ­
nāšanā ir arī tādām reformām, kas palielina izaugsmi 
vidējā termiņā. ES atbalstam bieži ir ilgāks termiņš, 
nosakot stabilu izaugsmi par būtisku faktoru, kas 
pamato valsts spēju atmaksāt aizdevumu.
Visbeidzot, nosacījumu atlase ir jautājums, kas 
jāapspriež ar saņēmēju valsti. Tiem būtu jāpalielina 
valstu spēja izstrādāt darba kārtību savām prog ­
rammām. Priekšnosacījums ir šo valstu līdzdalība 
reformu procesā, kas ir izšķirīgs faktors, lai prog ­
rammas īstenošana būtu sekmīga. Nosacījumi tiek 
pārbaudīti vadības un arī politiskajā līmenī.
6. ieteikums. d)
Komisija piekrīt 6. d) ieteikumam. Attiecībā uz 
noteiktajiem nosacījumiem Komisija centīsies sniegt 
pēc iespējas plašākas atbildes uz izmērāmajiem 
datiem. Tomēr tā uzsver, ka nosacījumu ietekme nav 
līdzvērtīgi izmērāma, atsevišķi rezultāti ir nosa ­
kāmi no kvalitātes, nevis kvantitātes viedokļa, un 
ne visiem nosacījumiem ir pieejami dati, kurus var 
uzreiz izmantot novērtējumā.
7. ieteikums
Komisija daļēji piekrīt 7. ieteikumam. Komisija jau 
ir izstrādājusi norādes sadarbībai ar SVF un ECB un 
veic citus pasākumus, lai veicinātu iestāžu sadar ­
bību programmu īstenošanas laikā. Tomēr Komisija 
uzskata, ka, precizējot šo sadarbību, nevajadzētu 
pieļaut, ka sadarbības formalizēšana apgrūtina 
lēmumu procesu, jo īpaši ņemot vērā laika trūkumu. 
Būtu jāsaglabā elastīgums viedokļu atšķirību novēr ­
šanā, jo centieni oficiāli kodificēt strīdu izšķiršanas 
procesu būtu sarežģīti un nelietderīgi.
Komisijas atbilde 115
200
Sk. Komisijas atbildi uz XVII punktu.
201
Komisija atbildē uz 158. jautājumu ir norādījusi, 
kādēļ tā neuzskata Palātas izmantoto jēdzienu 
strukturālo nosacījumu klasificēšanai par tādu, kas 
apliecina šo nosacījumu nozīmību.
202
Tas, ka nosacījumi bija iekļauti programmā un 
nesniedza vērā ņemamus rezultātus programmas 
īstenošanas laikposmā, nenozīmē, ka nosacījumi 
netika izpildīti, vai to, ka rezultātus bija paredzēts 
sasniegt programmas īstenošanas laikā. Strukturālu 
reformu realizēšanai ir vajadzīgs laiks, un lielākajā 
daļā gadījumu to ietekmi var novērtēt tikai ilgākā 
laikposmā.
203
Sk. Komisiju atbildi uz 165. punktu.
9. ieteikums
Komisija piekrīt 9. ieteikumam. Komisija centīsies 
uzlabot izpratni par korekciju procedūru to prog ­
rammu ietvaros, kurām patlaban tiek veikti visap ­
tveroši ex post  novērtējumi, un gūt no tā pieredzi. 
Novērtējumi aptver visus ar programmu saistītos 
ekonomikas korekciju aspektus, tostarp Palātas 
ieteikumus. Īrijas ekonomikas korekciju programmas 
ex post  novērtējums jau ir publicēts.
9. ieteikums. a)
Komisija piekrīt 9. a) ieteikumam.8. ieteikums. d)
Komisija piekrīt 8. d) ieteikumam.
Ieteikums jau ir īstenots. Sistemātiski tirgus novēr ­
tējumi tiek dokumentēti Valsts kases pārvaldības 
komitejas ziņojumos. Konkrētāks novērtējums tiek 
veikts pirms katras obligācijas emitēšanas, un tas 
arī tiek ex post  dokumentēts piezīmē pēc darījuma. 
Turklāt bankas reizi ceturksnī sniedz informāciju 
par ES obligāciju iegādes un pārdošanas darījumu 
apgrozījumu, un Komisija veic tā uzraudzību.
195
Sk. Komisiju atbildi uz 9. ieteikumu.
196
Sk. Komisiju atbildi uz 139. punktu.
197
Jānorāda, ka Portugāle nav pilnībā izmantojusi 
visu programmā pieejamo finansiālo atbalstu, un 
tā pabeidza programmas īstenošanu ar ievērojamu 
valsts kases rezervi.
198
Šajā apgalvojumā tiek jaukta jauno politikas pasā ­
kumu ietekme un ekonomikas nosacījumu fiskālā 
ietekme. Sk. arī Komisijas atbildi uz 147. punktu.
199
Kā norādīts Komisijas atbildē uz 150. punkta i) 
apakšpunktu, sākotnējās situācijas ietekmi uz kon ­
solidācijas tempu nevar aplūkot atsevišķi no citiem, 
dažkārt valstij raksturīgiem faktoriem, kas ietekmē 
fiskālo nelīdzsvarotību, kas bija jākoriģē. Komisija 
atbildē uz 153. jautājumu paskaidro, kādēļ var būt 
vajadzīgi vienreizēji pasākumi un kādēļ nevar apgal ­
vot, ka to rezultāti nav ilgtspējīgi.
Komisijas atbilde 116
9. ieteikums. b)
Komisija piekrīt 9. b) ieteikumam. Komisija saskaņā 
ar priekšsēdētāja Jean-Claude Juncker  politikas 
nostādnēm nesen ir veikusi jauno Grieķijas korekciju 
sociālās ietekmes ex ante  novērtējumu. Šāds novēr ­
tējums tiks veikti visām jaunajām programmām.
9. ieteikums. c)
Komisija piekrīt 9. c) ieteikumam.
KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
  Viens eksemplārs:  
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:  
Eiropas Savienības pārstāvniecībās  
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),  
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis  
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),  
ar Europe Direct dienesta starpniecību  
(http://europa.eu/europedirect/index_lv.htm)  
vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras  
vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas  
vai taksofonus).
Maksas izdevumi
 Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA
Kad 2008. gada finanšu krīze izraisīja valsts parāda krīzi 
Eiropā, dažas dalībvalstis bija spiestas meklēt 
makrofinansiālu palīdzību. Šajā ziņojumā ir apskatīts, cik 
labi Eiropas Komisija pārvaldīja palīdzību, kas tika sniegta 
piecām valstīm – Ungārijai, Latvijai, Rumānijai, Īrijai un 
Portugālei. Palāta konstatēja, ka Komisija nebija 
sagatavojusies tāda apmēra krīzei, un ar to lielā mērā 
skaidrojamas sākotnējas nozīmīgas nepilnības pārvaldības 
procesos. Vairākas Palātas konstatētās nepilnības joprojām 
nav novērstas, un ziņojuma galvenais vēstījums ir tas, ka 
Komisijai ir jāstiprina finansiālās palīdzības pārvaldības 
procedūras.