LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 389/80

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko nosaka noteikumus par to, kā CE marķētus mēslošanas līdzekļus darīt pieejamus tirgū, un groza Regulas (EK) Nr. 1069/2009 un (EK) Nr. 1107/2009”

(COM(2016) 157 final – 2016/0084 (COD))

(2016/C 389/11)

Ziņotājs: Cillian LOHAN

Padome 2016. gada 8. aprīlī un Eiropas Parlaments 2016. gada 11. aprīlī saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. pantu un 304. pantu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko nosaka noteikumus par to, kā CE marķētus mēslošanas līdzekļus darīt pieejamus tirgū, un groza Regulas (EK) Nr. 1069/2009 un (EK) Nr. 1107/2009”

(COM(2016) 157 final – 2016/0084 (COD)).

Par komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa atzinumu pieņēma 2016. gada 30. jūnijā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 518. plenārajā sesijā, kas notika 2016. gada 13. un 14. jūlijā (2016. gada 14. jūlija sēdē), vienprātīgi ar 184 balsīm pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. EESK atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu, kura mērķis ir atbilstīgi aprites ekonomikas rīcības plānam uzlabot iekšējā tirgus darbību mēslošanas līdzekļu jomā. EESK uzskata, ka šāda pieeja, ja tā tiks plaši attiecināta arī uz citām jomām, var veicināt vides ilgtspēju kopumā un citstarp ekonomisko attīstību, kā arī darbvietu radīšanu un vides aizsardzību.

1.2. Komiteja atbalsta priekšlikumu paplašināt spēkā esošā regulējuma darbības jomu, lai radītu saskaņotus un vienlīdzīgus konkurences apstākļus organisku un no atkritumiem iegūtu mēslošanas līdzekļu jomā un novērstu šķēršļus jauninājumiem. EESK tomēr iesaka saglabāt un piemērot visus galvenos vides aizsardzības principus, tostarp piesardzības principu.

1.3. EESK piekrīt, ka jāizveido efektīva kontroles, marķēšanas un izsekojamības sistēma, kas būtu obligāta visām iesaistītajām pusēm, lai nodrošinātu produktu kvalitāti un drošumu. Komiteja iesaka piemērot marķēšanas sistēmu, ko jau izmanto augu aizsardzības līdzekļiem, lai sniegtu skaidru informāciju par mēslošanas līdzekļu izmantošanu un uzglabāšanu. Turklāt EESK iesaka ieviest oficiālu analīzes metodi, kas ļautu gan pārbaudīt marķēšanas sistēmas atbilstību, gan arī nodrošināt, ka izmantotā marķējuma ticamība ir pietiekami pārliecinoša.

1.4. Komiteja atzīmē, ka Komisijas priekšlikumā galvenais aspekts ir augsnes auglība un aizsardzība, taču norāda, ka bez Augsnes pamatdirektīvas šis mērķis būs grūti sasniedzams. Turklāt komiteja uzsver, ka jāņem vērā augsnes atšķirības starp dalībvalstīm, un tādēļ būtu jāpieņem attiecīgajam mērķim atbilstoši standarti.

1.5. Komiteja atbalsta priekšlikumu par to, ka jānosaka ierobežojumi, lai samazinātu kadmija un citu smago metālu saturu mēslošanas līdzekļos. EESK apzinās, ka šis lēmums palielinās to mēslošanas līdzekļu ražošanas izmaksas, kuros izmantotais fosfāts iegūts no pamatieža, un uzsver, ka šī ir nozīmīga iespēja, kā organiski bioloģiskie mēslošanas līdzekļi varētu iegūt ievērojamu tirgus daļu. Tas savukārt rada jaunas iespējas un sekmē to, ka tiek veicināta inovācija, izaugsme un darbvietu radīšana.

1.6. EESK atzīst, ka ražotāji var izvēlēties, vai piemērot Eiropas Savienības vai valsts tiesību aktus par marķēšanu, tomēr, ņemot vērā atšķirīgu valsts noteikumu un standartu iespējamo ietekmi uz tirgus darbības traucējumiem un sadrumstalotību, tā uzsver, ka liela nozīme ir tādai pieejai, kas ļauj novērst negodīgu konkurenci un neatbilstību augstākajiem izsekojamības, kvalitātes un drošuma standartiem.

1.7. Komiteja atzīmē, ka dažas definīcijas un standarti attiecībā uz tiem mēslošanas līdzekļiem, kas iegūti no otrreizējām izejvielām, nav skaidri. It sevišķi otrreizējo izejvielu definīcija būs svarīga, jo ir ierosinātas direktīvas un regulas, kurās ir runa par aprites ekonomikas principiem. Lai uzlabotu jaunās regulas īstenošanu, EESK iesaka panākt lielāku integritāti un saskaņotību ar spēkā esošo direktīvu par atkritumiem.

1.8. Komiteja uzskata, ka pāreja uz aprites ekonomiku būs izšķirošs Eiropas un nākamo paaudžu uzdevums. Lai turpinātu šo ceļu, EESK iesaka radīt stimulus uzņēmumiem, kas ieinteresēti mainīt savu ražošanu, un īstenot iniciatīvas, kuru mērķis ir atbalstīt pārmaiņas tādās jomā kā informēšana, izpratnes veicināšana, izglītība un arodmācības.

1.9. Dalībvalstu stratēģijās attiecībā uz notekūdeņu attīrīšanu, infrastruktūru un apsaimniekošanu būtu jāatzīst, ka notekūdeņi un dūņas ir vērtīgi izejvielu avoti organiskā mēslojuma ražošanas nozarē.

1.10. Neatņemamai organisko mēslošanas līdzekļu tirgus struktūras sastāvdaļai vajadzētu būt reģionālā mēroga savākšanai un ražošanai, ko atbalsta sadales tīkli visās dalībvalstīs.

2. Ievads

2.1. Komisijas priekšlikums ir izstrādāts, lai piedāvātu konkrētus risinājumus problēmām, kas tika atklātas ex post novērtējumā (1) attiecībā uz spēkā esošo regulu par mēslošanas līdzekļiem (2) plašākā aprites ekonomikas rīcības plāna (3) kontekstā.

2.2. Priekšlikuma mērķis ir galvenokārt atrisināt divas problēmas, kas skar iekšējo tirgu mēslošanas līdzekļu jomā: — ja salīdzina mēslošanas līdzekļus, kas atbilstoši aprites ekonomikas modelim iegūti no vietējām organiskām izejvielām vai otrreizējām izejvielām, un mēslošanas līdzekļus, kuri ražoti pēc lineārās ekonomikas modeļa, konkurences apstākļi ir labvēlīgāki otrajiem (4). Šie konkurences izkropļojumi (5) traucē ieguldīt ilgtspējīgākos produktos un kavē pāreju uz aprites ekonomiku (6), — spēkā esošā regula neļauj atrisināt konkrētas problēmas un robežvērtības attiecībā uz EK mēslošanas līdzekļu ietekmi uz augsni, iekšzemes un jūras ūdeņiem, kā arī pārtiku. Tā kā ES līmenī nav izstrādātas pamatnostādnes, dalībvalstis ir ieviesušas vienpusējas robežvērtības, piemēram, attiecībā uz kadmija koncentrāciju neorganiskos fosfātu mēslos, un tādējādi radījušas tirgus sadrumstalotību.

2.3. Galvenie Komisijas priekšlikumā aplūkotie jautājumi ir šādi: — marķējumu “EK mēslošanas līdzeklis” (7) padarīt pieejamāku un izveidot saskaņotus un vienlīdzīgus konkurences apstākļus inovatīvākajiem un ilgtspējīgākajiem mēslošanas līdzekļiem, tostarp tiem, ko iegūst no organiskiem materiāliem (arī no bioatkritumiem un dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem) vai otrreizējām izejvielām. Produkti, kuru mērķis ir uzlabot augu barošanās procesu efektivitāti, piemēram, agronomiskās piedevas un augu biostimulanti (8), tiks iekļauti arī starp CE marķētiem mēslošanas līdzekļiem, — izmantojot atbilstīgu kontroles, marķēšanas un izsekojamības sistēmu, kas aptvers ražotājus, importētājus, izplatītājus un uzņēmējus (9), un modernizējot atbilstības novērtēšanu un tirgus uzraudzību saskaņā ar “jauno tiesisko regulējumu” attiecībā uz tiesību aktiem par ražojumiem, nodrošināt, ka tirgū laistie produkti ir droši un kvalitatīvi. Pašreizējā ražotāju iespēja izvēlēties, vai izpildīt jaunās saskaņotās prasības vai valsts noteikumus (10), tiks saglabāta, — lai palielinātu ieguldījumus ilgtspējīgākos mēslošanas līdzekļos, jānosaka robežvērtības smagajiem metāliem (jo īpaši kadmijam (11)) un kontaminantiem, ko satur mēslošanas līdzekļi.

2.4. Komisija uzskata, ka priekšlikums nodrošinātu virkni ieguvumu, tostarp šādus: — pateicoties organisko mēslošanas līdzekļu ražošanai no pārstrādātiem bioatkritumiem, varētu radīt aptuveni 120 000 darbvietu, — mazāka atkarība no importētām izejvielām (piemēram, no fosfāta): pārstrādātie bioatkritumi varētu aizstāt 30 % neorganisko mēslošanas līdzekļu, — samazinātas siltumnīcefekta gāzu emisijas un enerģijas patēriņš, ko rada neorganisko mēslošanas līdzekļu ražošana, — samazināts pārmērīga barības vielu daudzuma radītais piesārņojums, jo īpaši ekosistēmu eitrofikācija, — lielāka resursu apsaimniekošanas efektivitāte, — vispārēji samazinātas atbilstības nodrošināšanas izmaksas, kas rodas uzņēmējiem, — par 65 % samazinātas izmaksas, kas nozarei rodas, tirgū laižot jaunu produktu.

3. Vispārīgas piezīmes

3.1. EESK atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu tāpēc, ka tas ļauj atrisināt dažus svarīgus jautājumus mēslošanas līdzekļu tirgū un veicina pāreju uz aprites ekonomiku.

3.2. Komiteja atkārtoti pauž atbalstu ikvienai iniciatīvai, kuras mērķis ir noslēgt ciklu saistībā ar aprites ekonomikas rīcības plānu (12). EESK uzskata, ka saskaņotu un vienlīdzīgu konkurences apstākļu radīšana organisko mēslošanas līdzekļu tirgū ir nozīmīgs vides aizsardzības mērķis, kā arī svarīgs ekonomikas attīstības un darbvietu radīšanas dzinējspēks.

3.3. EESK atzīst nepieciešamību novērst šķēršļus, kas ierobežo otrreizējo izejvielu (tostarp organisku otrreizējo izejvielu) brīvu apriti un inovāciju, un vienlaikus saglabāt un piemērot visus svarīgos vides aizsardzības principus, ieskaitot piesardzības principu.

3.4. Komiteja atbalsta priekšlikumu par to, ka jāizveido efektīva kontroles, marķēšanas un izsekojamības sistēma, lai nodrošinātu šo produktu drošumu un kvalitāti. Tā it īpaši atbalsta to, ka: — jāpiemēro tāda pati marķēšanas sistēma kā tā, ko jau izmanto augu aizsardzības līdzekļiem (13), lai zemniekiem sniegtu skaidru informāciju par mēslošanas līdzekļu izmantošanu un uzglabāšanu, — jānosaka kopīgi standarti informācijas noformēšanai un sniegšanai, kā minēts III pielikumā, — jāievieš oficiālas analīzes metodes, kas ļautu gan pārbaudīt marķēšanas sistēmas atbilstību, gan arī nodrošināt, ka izmantotā marķējuma ticamība ir pietiekami pārliecinoša.

3.5. EESK atzīst, ka ražotāji var izvēlēties, vai piemērot Eiropas Savienības vai valsts tiesību aktus par marķēšanu, taču vēlas norādīt, ka atšķirīgi valstu noteikumi un standarti ir viens no galvenajiem iemesliem, kāpēc pašreiz tirgū ir darbības traucējumi un sadrumstalotība. Šā iemesla dēļ komiteja iesaka īstenot mērķorientētu pieeju, lai novērstu jaunus draudus saistībā ar negodīgu konkurenci un neatbilstību augstākajiem izsekojamības, kvalitātes un drošuma standartiem.

3.6. Komiteja atzīmē, ka Komisijas priekšlikumā galvenais aspekts ir augsnes auglība un aizsardzība, taču norāda, ka bez Augsnes pamatdirektīvas, kas ļautu izstrādāt un ieviest kopīgus standartus ilgtspējīgai augsnes izmantošanai un aizsardzībai (14), šis mērķis būs grūti sasniedzams. Turklāt komiteja uzsver, ka jāņem vērā augsnes atšķirības, kas pastāv starp dalībvalstīm, un tādēļ būtu jāpieņem attiecīgajam mērķim atbilstoši standarti.

3.7. Komiteja piekrīt priekšlikumam par to, ka jānosaka ierobežojumi, lai pakāpeniski samazinātu kadmija un citu smago metālu saturu mēslošanas līdzekļos. Tajā pašā laikā tā apzinās, ka tad, ja strauji un radikāli būtu jāsamazina kadmija daudzums mēslošanas līdzekļos, palielinātos ražošanas izmaksas un līdz ar to lauksaimnieku un patērētāju izdevumi. Ņemot vērā procesus, kas izjauc ierasto kārtību un veido pāreju uz aprites ekonomikas modeli, šī izmaksu nobīde un no tās izrietošā cenu maiņa varētu kļūt par ekonomikas instrumentu, kas patērētājus un lauksaimniekus mudinātu uz pārmaiņām. Lauksaimniekiem ir jābūt aizsargātiem pret krasu cenas pieaugumu un tādējādi jāgūst labums no mēslojuma pieejamības atbilstīgi viņu vajadzībām.

3.8. EESK uzsver, ka atbilstības nodrošināšanas papildizmaksas varētu negatīvi ietekmēt MVU konkurētspēju (15). Tā kā atzinumā izskatāmajai regulai ir stratēģiska nozīme, komiteja iesaka nodrošināt stimulus, kas mazos un vidējos uzņēmumus mudinātu pāriet uz ilgtspējīgāku ražošanu (16). Šajā procesā liela nozīme būs Eiropas Komisijas ģenerāldirektorātiem, kuru pārziņā ir pētniecība un lauksaimniecība.

3.9. EESK uzskata: lai pārietu uz ilgtspējīgākiem mēslošanas līdzekļiem un uz aprites ekonomiku, ir nepieciešama cieša visu iesaistīto pušu – ražotāju, lauksaimnieku, darba ņēmēju un patērētāju – apņemšanās. Turpinās tehnisko konsultāciju un paraugprakses pilnveidošana, taču par to ne vienmēr ir pietiekama informācija. Tāpat kā citās jomās būtiska nozīme ir informēšanai, izpratnes veicināšanas kampaņām, arodmācībām un mūžizglītībai (17). Šo mērķi sasniegt varētu palīdzēt Aprites ekonomikas forums, kam telpas nodrošinātu EESK, kā ierosināts EESK atzinumā NAT/676 par dokumentu kopumu attiecībā uz aprites ekonomiku.

4. Īpašas piezīmes

4.1. EESK piekrīt, ka jāgroza Regulas (EK) Nr. 1107/2009 46. pants, lai augu biostimulantus varētu iekļaut CE marķētu mēslošanas līdzekļu sistēmā, nevis pieskaitīt pie augu aizsardzības produktiem. Tomēr komiteja aicina Komisiju rūpīgi uzraudzīt šo procesu, lai tas netiktu izmantots nolūkā apiet tiesību aktus par augu aizsardzības līdzekļiem, tādējādi radot iespējamus veselības un vides apdraudējumus.

4.2. Komiteja uzskata, ka no otrreizējām izejvielām iegūti mēslošanas līdzekļi nākotnē varētu būt svarīga integrētas aprites ekonomikas sastāvdaļa (18). Lai uzlabotu saskaņotību ar spēkā esošo Atkritumu pamatdirektīvu (19), EESK iesaka veikt šādus pasākumus: — skaidri nošķirt “lauksaimniecības materiālus, ko izmanto lauksaimniecībā” (nav iekļauti Atkritumu pamatdirektīvas darbības jomā) un atkritumu, blakusproduktu un statusa “atkritums vairs nav atkritums” definīciju. Minētās definīcijas ne vienmēr ir skaidras un var radīt situāciju, ka netiek izmantotas inovācijas iespējas, — precīzāk definēt, kas ir blakusprodukts gadījumos, kad to izmanto kā mēslošanas līdzekli, — precīzāk nošķirt, kad ražošanas atkritumus/blakusproduktus lauksaimniecībā izmanto kā tiešos mēslošanas līdzekļus (piemēram, kūtsmēslus un digestātu) un kad – kā sastāvdaļas.

4.3. Statuss “atkritums vairs nav atkritums” (20), kā definēts Komisijas priekšlikumā, attiecas uz mēslošanas līdzekļiem, bet ne uz to sastāvdaļām. EESK uzskata, ka šis jēdziens būtu jāattiecina uz sastāvdaļām, jo jebkura reģenerācijas darbība jāveic ar sākotnējo sastāvdaļu, nevis ar mēslošanas līdzekļiem kā galaproduktiem.

4.4. Komiteja ir pārliecināta, ka “uzvedinošā pieeja” (nudge thinking) varētu būt noderīgs instruments, kas ļautu sasniegt vispārējo mērķi, proti, iesaistot un uzrunājot ražotājus, lauksaimniekus un patērētājus un veicinot ilgtspējīgāku izvēli un uzvedību, palielināt iekšējā tirgus efektivitāti saistībā ar pāreju uz aprites ekonomiku.

4.5. Sadzīves notekūdeņi varētu kļūt par otrreizējo izejvielu šajā jaunajā nozarē. Būtu jāveicina kanalizācijas infrastruktūras analīze dalībvalstu līmenī, lai iegūtu precīzu izmaksu un ieguvumu analīzi attiecībā uz ieguldījumiem infrastruktūras attīstībā, kura būtu jāvirza galvenokārt uz kvalitatīvu, labi nošķirtu un barības vielām bagātu notekūdeņu piegādes nodrošināšanu. Urīns var būt labs fosfora un slāpekļa avots, kurā nav smago metālu koncentrācijas kā iežu nogulsnēs, kur sastopams it īpaši fosfāts.

4.6. Neatņemamai organisko mēslošanas līdzekļu tirgus struktūras sastāvdaļai vajadzētu būt reģionālā mēroga savākšanai un ražošanai, ko atbalsta sadales tīkli visās dalībvalstīs. Šo modeli var papildināt ar daudziem savākšanas un, ja iespējams, ražošanas punktiem vietējā līmenī.

4.7. Komiteja atzīmē, ka tālejošo mērķi attiecībā uz kadmija satura samazinājumu varētu vieglāk sasniegt, lielā mērā koncentrējoties uz mēslošanas līdzekļiem, kuros ir fosfāts, kas iegūts no citiem avotiem, nevis no kadmija piesārņotiem iežiem.

4.8. Atbrīvojumi, kas REACH (ķimikāliju reģistrēšana, vērtēšana, licencēšana un ierobežošana) tiesiskajā regulējumā paredzēti kompostam, būtu jāpaplašina, lai sekmētu jaunas tirgus iespējas un inovāciju tādās jomās kā struvīts un ar to saistīti produkti.

4.9. EESK mudina Komisiju pielikumos iekļaut papildu komponentmateriālu kategorijas, lai neatpaliktu no tehniskās attīstības, kas dod iespēju drošus un iedarbīgus mēslošanas līdzekļus ražot no tādām pārstrādātām otrreizējām izejvielām kā biokokogles un pelni.

4.10. EESK aicina Komisiju radīt stimulus, lai atbalstītu kūtsmēslu pārstrādi saskaņā ar aprites ekonomikas principiem. Vienlaikus ir svarīgi, lai mēs neradītu sistēmas, kas sekmē kūtsmēslu ražošanu pārmērīgos apjomos. Tā kā ir jāreformē mūsu lauksaimniecības sistēmas, tad, kā jau ir uzsvērts citos atzinumos par KLP reformu (21), koncentrētas kūtsmēslu ražošanas reģionos ir jāsamazina šis apjoms, tādējādi īstenojot daļu no mūsu lauksaimniecības pārtikas sistēmu vispārējās reformas, kuras mērķis ir izveidot ilgtspējīgu modeli.

Briselē, 2016. gada 14. jūlijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Georges DASSIS

(1) Stratēģijas un novērtēšanas pakalpojumu centra (CSES) novērtējums attiecībā uz Regulu (EK) Nr. 2003/2003 par mēslošanas līdzekļiem, galīgais ziņojums, 2010. gads.

(2) (EK) Nr. 2003/2003.

(3) COM(2015) 614/2.

(4) Komisija lēš, ka neorganiskie mēslošanas līdzekļi veido 80 % no tirgus vērtības, savukārt bioloģiskie un organominerālie mēslošanas līdzekļi kopā veido 6,5 %, un augšanas substrāti, augsnes ielabotāji un kaļķošanas materiāli veido aptuveni 10,5 % no tirgus vērtības. Lai gan augu biostimulanti un agronomijas piedevas veido tikai 3 % no tirgus vērtības, tiek uzskatīts, ka tām piemīt spēcīgs tirgus attīstības potenciāls.

(5) Spēkā esošā regula nodrošina brīvu apriti tikai I pielikumā iekļautajiem mēslošanas līdzekļiem. Lai iegūtu “CE marķējumu”, būtībā ir nepieciešams veikt grozījumus I pielikumā, bet tas ir tik sarežģīts, ka 50 % no pašlaik tirgū esošajiem mēslošanas līdzekļiem nav iekļauti regulas darbības jomā, un liela to daļa ir ražota no organiskiem materiāliem vai pārtikas apritē pārstrādātiem bioatkritumiem.

(6) Komisija uzsver, ka ar mēslošanas līdzekļiem saistītas trīs problēmas: 1) barības vielas nonāk vidē, radot augstas izmaksas veselības aprūpes un kaitējuma mazināšanas ziņā; 2) fosfors ir kritiski svarīga izejviela, kas nenāk no Eiropas – 90 % fosfora importē no trešām valstīm; 3) kadmijs ir ļoti svarīga sastāvdaļa fosfāta mēslos, taču tā ietekme uz vidi ir īpaši bīstama.

(7) Ar 2003. gada regulu par mēslošanas līdzekļiem ir izveidotas divas dažādas kategorijas: “EK mēslošanas līdzekļi” un “mēslošanas līdzekļi, kas nav EK mēslošanas līdzekļi” (saukti arī par “pašmāju mēslošanas līdzekļiem”). Otros var laist apgrozībā valsts tirgū, jo tie atbilst valsts prasībām un var arī būt apritē ES tirgū saskaņā ar Savstarpējas atzīšanas regulu (EK) Nr. 764/2008.

(8) COM(2016) 157 final, ievada 14.–15. punkts.

(9) COM(2016) 157 final, ievada 23.–27. punkts.

(10) Ja ražotāji vēlas pārdot savus produktus citās ES valstīs, bet nevēlas tos marķēt ar CE zīmi, viņi var to darīt, taču tas būs atkarīgs no tā, vai dalībvalstis to savstarpēji atzīst.

(11) Mēslošanas līdzekļu saturā esošā kadmija robežvērtību pēc 3 gadiem samazinās no 60 mg/kg līdz 40 mg/kg un pēc 12 gadiem – līdz 20 mg/kg.

(12) EESK atzinums “Dokumentu kopums attiecībā uz aprites ekonomiku” (OV C 264, 20.7.2016., 98. lpp.).

(13) Regula (ES) Nr. 547/2011.

(14) EESK atzinums “Augsnes aizsardzības tematiskā stratēģija” (OV C 168, 20.7.2007., 29. lpp.).

(15) Eiropas Komisija, Competitiveness proofing – fertilising materials, 2013. gads. Šajā pētījumā norādīts, ka dažiem uzņēmumiem, piemēram, MVU, kas ražo kompostu, izmaksas par jauno noteikumu ievērošanas nodrošināšanu varētu sasniegt 10 % no ražošanas izmaksām, un tam būtu tieša ietekme uz MVU konkurētspēju.

(16) EESK atzinums “Fosfora ilgtspējīga izmantošana”, 3.4.4. punkts (OV C 177, 11.6.2014., 78. lpp.).

EESK atzinums “Bioloģiskā ražošana un bioloģisko produktu marķēšana”, 1.1. punkts (OV C 12, 15.1.2015., 75. lpp.).

(17) Skatīt 12. zemsvītras piezīmi.

(18) EESK atzinums “Aprites ekonomika: darbvietu izveide un zaļās rīcības plāns MVU”, 2.8. punkts (OV C 230, 14.7.2015., 99. lpp .).

(19) Direktīva 2008/98/EK, 2. panta 1. punkta f) apakšpunkts.

(20) COM(2016) 157 final, 18. pants.

(21) OV C 354, 28.12.2010., 35. lpp.