LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 123/13

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2015/C 123/07)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

GROZĪJUMA PIETEIKUMS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (2)

GROZĪJUMU PIETEIKUMS SASKAŅĀ AR 9. PANTU

OLIVES NOIRES DE NYONS

EK Nr.: FR-PDO-0317-01200-20.2.2014.

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Produkta specifikācijas nodaļa, kurā izdarīti grozījumi

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

2. Grozījumu veids

—

☒

—

☐

—

☐

—

☐

3. Grozījumi

Nodaļa “Produkta apraksts”

Pamatojoties uz pārbaudēm, kas veiktas kopš šā nosaukuma atzīšanas, organoleptiskais apraksts papildināts ar raksturlielumiem, kas ļauj labāk identificēt produktu. “Olīvām ir liels līdz ļoti liels olveida formas kauliņš, pie pamatnes platāks, un tam ir izteikti cieta galotnīte.”“Olīvu mīkstums ir plāns, krēmīgs, smaržīgs un viegli atdalās no kauliņa.”“Olīvām piemīt augļaina aromātu buķete, kas atgādina ienākušās olīvas, šokolādi, vaniļu, pamežu un/vai sarkanās ogas (minētās aromāta nianses attīstās atšķirīgi atkarā no sagatavošanas veida).”

Olīvu kauliņu izmērs patlaban tiek raksturots kā “liels līdz ļoti liels” (“samērā liels” vietā), jo olīvu šķirnes un to īpašības tagad ir labāk pazīstamas.

Turklāt produkta raksturošanai:

— ieviestas īpašas ar šo nosaukumu apzīmēto olīvu kalibrēšanas šķiras: “tiek piedāvātas viendabīga kalibra partijās, tas ir, tādās, kas satur ne vairāk par divām secīgām kalibra šķirām –” otrā jeb 2. šķira (augļi 14–16 mm diametrā), pirmā jeb 1. šķira (augļi 16–18 mm diametrā), ekstra šķira (augļi vairāk par 18 mm diametrā). Olīvu kalibrēšana pēc diametra ir precīzāka nekā kalibra noteikšana pēc augļu skaita 100 gramos produkta, kā tas olīvu nozarē parasti notiek. Turklāt šeit noteiktās kalibra šķiras Nionsas apgabalā (Nyonsais) tiek izmantotas jau daudzus gadus. Tās ir tradicionālas un vietējiem patērētājiem pazīstamas;

— teksts papildināts, norādot, ka olīvas var piedāvāt ar ziedkātiņu vai bez tā, kā tas tiek darīts saskaņā ar atzītu vietējo praksi.

Attiecībā uz olīvu krāsu precizēts, ka tā var būt “mūka talāra” nokrāsā (samērā tumšā kastaņkrāsā) līdz melnā krāsā. Olīvu sagatavošanas un vai noformēšanas veids niansēti ietekmē olīvu krāsu, neradīdams defektu vai neliecinādams par sagatavošanas vai nogatavošanās problēmu.

Tekstā iekļauti trīs sagatavošanas veidi, kas atļauti ar sākotnējo šā ACVN atzīšanas dekrētu un ko tradicionāli izmanto ar ACVN Olives noires de Nyons apzīmētajam produktam, jo šādos veidos sagatavotas olīvas patērētājs var nopirkt tirgū, un tie ietekmē pārdošanai izlikto olīvu noformējumu: bez piedevām vai vājā sālījumā, sālījumā, iesālītas ar smalko sāli.

Nodaļa “Ģeogrāfiskais apgabals”

Šajā nodaļā precizēta zemesgabalu identifikācijas kārtība atbilstīgi jaunajām valsts procedūrām.

Svītrots šāds noteikums: Pieļaujot atkāpi, sagatavot olīvas par produktu, kas apzīmēts ar aizsargāto nosaukumu “Olives noires de Nyons”, atļauts konservu fabrikai “Marquion frères”, kas atrodas Vaucluse departamenta Le Thor pašvaldības teritorijā. Minētais uzņēmums ir beidzis savu darbību 1999. gadā, un jebkurā gadījumā būtu varējis izmantot šo aizsargāto nosaukumu ne ilgāk kā piecus gadus pēc šā ACVN reģistrēšanas jeb līdz 2001. gada 21. jūnijam.

Nodaļa “Izcelsmes apliecinājums”

Saskaņā ar izmaiņām valsts tiesību aktos un normatīvajos aktos nodaļa “Pierādījumi par produkta izcelsmi ģeogrāfiskajā apgabalā” ir konsolidēta, un tajā iekļauti obligātie noteikumi par deklarēšanu un reģistru kārtošanu attiecībā uz produkta izsekojamību un ražošanas apstākļu pārraudzību.

Šajā sakarā ir paredzēts ieviest uzņēmēju apstiprināšanu, kuru veic pārbaudes struktūra un ar kuru atzīst uzņēmēju spēju izpildīt ar to nosaukumu apzīmētā produkta specifikācijas prasības, kuru tie vēlas izmantot.

Turklāt šajā nodaļā ieviesti precizējumi un papildinājumi vairākos noteikumos, kas saistīti ar reģistriem un deklarāciju dokumentiem un kas ļauj nodrošināt produktu izsekojamību un to atbilstību specifikācijas prasībām.

Nodaļa “Ražošanas metode”

Olīvu ražošana

Lai atvieglotu produkcijas pārbaudes, noteikts, ka vecums, kāds jāsasniedz augļukokiem, kad tos sāk izmantot ar šo cilmes vietas nosaukumu apzīmētā produkta ražošanai, ir pieci gadi: kad šie augļukoki ir sasnieguši piecu gadu vecumu, tos sāk izmantot ražošanā, augļudārzi tiek pārbaudīti un to raža tiek ņemta vērā, iekļaujot to olīvu kopējās ražas atļautā maksimālā apjoma aprēķinā.

Attiecībā uz apputeksnētājšķirņu olīvkoku maksimālo (5 %) īpatsvaru augļudārzos – lai ņemtu vērā ļoti mazos augļudārzus (mazāk nekā 20 koku), kuriem šādu īpatsvaru ir grūti piemērot, – ir atļauts audzēt vienu apputeksnētājšķirnes koku. Precizēts, ka no šiem olīvkokiem ievākto ražu nedrīkst izmantot, lai iegūtu produktu ar šo aizsargāto nosaukumu.

Lai nostiprinātu un saglabātu Nionsas apgabala olīvdārzu pareizas uzturēšanas praksi, ieviesti noteikumi par šo augļudārzu kopšanu un koku apgriešanu tajos: šie noteikumi ir tādi, kas nepieļauj augļudārzu aizlaišanu (obligāta ikgadēja kopšana, augu segas regulēšana un obligāta apgriešana vismaz reizi divos gados) un ierobežo sanitāri higiēniska rakstura apdraudējumu (nogriezto zaru izvešana no dārza).

Pamatojoties uz sākotnējo ACVN nosaukuma atzīšanas dekrētu 1994. gada 10. janvārī, ieviesti noteikumi par stādījumu biezību (24 m2 minimālā platība katram kokam, 4 metru minimālais attālums starp kokiem) un daudzgadīgo starpkultūru aizliegšanu ar mērķi nodrošināt kvalitāti un ievērot audzēšanas tradicionālās metodes.

Apūdeņošana: olīvkoku apūdeņošana ļauj nodrošināt vienmērīgākas ražas un nepazemina olīvu kvalitāti. Taču vēlīna apūdeņošana nav pieļaujama, lai augļi varētu ienākties labos apstākļos. Atļauts apūdeņot olīvkokus līdz noteiktam datumam, kas atšķiras atkarā no izmantotajiem apūdeņošanas tehniskajiem paņēmieniem (ar apslacīšanu – līdz 31. augustam, bet ar pilienpadeves un mikrosprauslas ierīcēm – līdz 30. septembrim).

Raža: sākotnējā, 1994. gada 10. janvāra, ACVN nosaukuma atzīšanas dekrētā bija paredzēts, ka augļudārzu dotā raža nedrīkst pārsniegt 6 tonnas no hektāra, pieļaujot iespēju, ka ārkārtas gados tā nedrīkst pārsniegt 8 tonnas no hektāra. Tomēr kopš cilmes vietas nosaukuma atzīšanas olīvkopji konstatējuši, ka ražas apjoms ir palielinājies. Šī parādība ir saistīta ar to, ka līdz ar šā cilmes vietas nosaukuma labās slavas izplatīšanos augļudārzi tiek uzturēti sistemātiskāk un tehniskā uzraudzība ir uzlabojusies. Daudzi augļudārzi ir atjaunoti. Turklāt kopš 1985. gada liela sala nav bijis, un šādos apstākļos koku vainagi ir izauguši plašāki un iegūtās ražas bijušas lielākas. Līdz ar to vidēji saimniecībā iegūtā maksimālā raža ir palielinājusies un sasniegusi 10 tonnas olīvu no hektāra, un tādējādi tas ir vietējam agronomiskajam potenciālam atbilstošs papildu ieguvums. Šā ražas apjoma aprēķinā ņemti vērā visi saražotie olīvu daudzumi neatkarīgi no to galamērķa.

Olīvu ievākšana/ražas novākšanas datums: sākotnējā, 1994. gada 10. janvāra, ACVN nosaukuma atzīšanas dekrētā bija paredzēta ikgadēja ražas novākšanas sākuma datuma noteikšana. Precizēts, ka šo datumu nosaka kompetentās iestādes pēc tam, kad ražotāju grupa ir veikusi ienākšanās pētījumu, lai pārliecinātos, ka kopumā augļu gatavības pakāpe ir pietiekama, lai atļautu sākt ražas novākšanu.

Gatavības pakāpe: Precizēts, kādai jābūt olīvu gatavības pakāpei ražas novākšanas laikā: vismaz 70 % procentu melnu vai mainīgas krāsas olīvu un vismaz 50 % melnu un 40 % krokotu olīvu, lai precizētu sākotnēji definēto jēdzienu par “novākšanu pilngatavībā”.

Attiecībā uz novākšanas veidiem precizētas olīvu ražas novākšanas metodes, lai ņemtu vērā tehnisko paņēmienu attīstību: līdztekus tiešai novākšanai no koka ar rokām atļauts izmantot arī zaru un koku kratīšanas ierīces, izņemot vibrējošas vai trīcošas “ķemmes”, kas ir aizliegtas. No kātiņa nokrituši augļi ir aizliegti. Aizliegts ievākt uz zemes dabiski nokritušas olīvas, jo tas ir par iemeslu gatavā produkta (izskata, garšas) defektiem. Turklāt noteikumi precizē, kāda prakse jāievēro, ja izmanto tīklus olīvu kvalitātes saglabāšanai.

Uzglabāšanas veids: olīvkopjiem ir pienākums norādīt, ka pēc novākšanas olīvas tiek pārvadātas kastēs, kuru ietilpība nepārsniedz 20 kg, lai saglabātu šo augļu īpašības līdz to iekonservēšanai.

Olīvu iekonservēšana:

attiecībā uz laika sprīžiem no ražas novākšanas līdz olīvu pārstrādei – sākotnējā, 1994. gada 10. janvāra, ACVN nosaukuma atzīšanas dekrētā bija paredzēti termiņi starp ražas novākšanu un piegādi un starp ražas novākšanu un pārstrādes sākumu. Grozījuma nolūks ir samazināt piegādes termiņu, nosakot, ka tas nedrīkst pārsniegt trīs dienas, bet pārstrādes termiņš turpmāk nedrīkst pārsniegt četras dienas; šāds termiņu sadalījums ļauj nodrošināt labāku ražas novākšanas un pārstrādes sezonas organizēšanu. Maksimālais 6 dienu ilgais termiņš no ražas novākšanas līdz tās pārstrādei, kāds tas noteikts 1994. gada dekrētā, paliek nemainīts.

Noteikts, ka produkta partijas nogādājot cehā, tajās drīkst būt ne vairāk par 10 % kraupjainu, apsalušu un/vai krusas skartu olīvu, ņemot vērā to, ka (pirms vai pēc sagatavošanas) tiek veikta šķirošana, lai galīgajās partijās šis procentuālais daudzums nepārsniegtu 2 %.

Precizētas trīs atļautās konservēšanas metodes: sagatavošana vieglā sālījumā, sagatavošana sālījumā un iesālīšana ar smalko sāli. Norādīts, ka ķīmiska produkta vai konservanta klātiene nav pieļaujama. Noteikta izmantojamā sālījuma koncentrācija: nātrija hlorīda koncentrācija ir 10 % +/– 2 %.

Oficiāli apstiprināta tradicionālā prakse, saskaņā ar kuru, produktu sagatavojot sālījumā vai ar sauso sāli, izmanto lauru lapas (kuras produkta pārdošanas laikā tiek izņemtas). Šī prakse sākotnēji tika paredzēta 1968. gada spriedumā, ar kuru juridiski definēja cilmes vietas nosaukumu Olives noires de Nyons.

Lai tirdzniecībā varētu piedāvāt labas kvalitātes partijas, precizēts, ka tajās ietilpst:

— vismaz 60 % krokotu olīvu, un tās ir vienīgi “mūka talāra” nokrāsā līdz melnā krāsā,

— un ne vairāk par 10 % olīvām ar epidermas vai mīkstuma defektiem (no tām ne vairāk par 2 % kraupjainu, apsalušu vai krusas skartu olīvu).

Nodaļa “Marķējums”

Veikti pasākumi, lai ar šo nosaukumu apzīmētā produkta marķējuma specifiskās norādes atbilstu Regulas (ES) Nr. 1151/2012 noteikumiem par Eiropas Savienības ACVN simbola izmantošanu. Turklāt norāde appellation d’origine protégée (aizsargāts cilmes vietas nosaukums) lietota kā daļa no obligātajām norādēm, kurām jābūt ar aizsargātiem nosaukumiem apzīmētu produktu marķējumā.

Valsts prasības

Ņemot vērā valsts likumdošanas un regulējuma attīstību, nodaļa “Valsts prasības” izveidota tabulas veidā, norādot galvenos kontrolējamos parametrus, to atsauces vērtības un vērtēšanas metodi.

Cita: nodaļas “Atsauces attiecībā uz pārbaudes struktūru” atjaunināšana

Atjaunināta kontroles jomā kompetento iestāžu kontaktinformācija, galvenokārt tāpēc, lai ņemtu vērā pārmaiņas, kas notikušas pārbaužu veikšanas kārtībā.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (3)

OLIVES NOIRES DE NYONS

EK Nr.: FR-PDO-0317-01200-20.2.2014.

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Nosaukums

Olives noires de Nyons

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Produkts Olives noires de Nyons ir olīvas, kas novāktas nogatavojušās un ir “mūka talāra” nokrāsā (tas ir, samērā tumšā kastaņkrāsā) līdz melnā krāsā. Tās ir ar smalku krokojumu. Šie augļi ir vidēji lieli līdz lieli, un tiem ir plata pamatne ar dziļu ziedkātiņa iedobumu un noapaļotu augšdaļu.

Olīvām ir liels līdz ļoti liels olveida formas kauliņš, pie pamatnes platāks, un tam ir izteikti cieta galotnīte. Olīvu mīkstums ir plāns, krēmīgs, smaržīgs un viegli atdalās no kauliņa. Olīvām piemīt augļaina aromātu buķete, kas atgādina ienākušās olīvas, šokolādi, vaniļu, pamežu un/vai sarkanās ogas (minētās aromāta nianses attīstās atšķirīgi atkarā no sagatavošanas veida).

Šo olīvu minimālais izmērs kalibrējot ir 14 milimetri.

Olīvas sagatavo pēc vienas no šādām metodēm:

— bez piedevām (vai vājas koncentrācijas sālījumā): olīvas tiek uzglabātas bez jebkādām piedevām, izņemot, ja vajadzīgs, nātrija hlorīdu, un hermētiski aizdarītā traukā,

— sālījumā: olīvas tiek uzglabātas sālījumā vismaz trīs mēnešus,

— sālītas ar smalko sāli: svaigi novāktās olīvas tiek sadurstītas un iesālītas ar jūrassāli.

Tās tiek piedāvātas ar ziedkātiņu vai bez tā.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Izmanto vienīgi ienākušos “Tanche” šķirnes augļus.

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem)

—

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Visām darbībām, sākot no izejvielas ražošanas un beidzot ar olīvu sagatavošanu, ir jānoris noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.

Olives noires de Nyons kalibrē un iedala attiecīgās šķirās atkarībā no olīvu diametra: otrā jeb 2. kalibra šķira atbilst olīvām ar 14–16 mm diametru, pirmā jeb 1. kalibra šķira atbilst olīvām ar 16–18 mm diametru, ekstra kalibra šķira atbilst olīvām ar 18 mm un lielāku diametru.

Partijās ar otrās šķiras olīvām pieļaujams ne vairāk par 5 % liels tādu olīvu daudzums, kuru izmērs kalibrējot ir 13–14 mm.

Tirdzniecībā var piedāvāt partijas, kurās ietilpst divu secīgu kalibra šķiru olīvas.

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai

Līdztekus obligātajām norādēm, kas paredzētas ar tiesību aktiem par olīvu marķēšanu, Olives noires de Nyons marķējumā ietilpst:

— nosaukums Olives noires de Nyons, norāde appellation d’origine protégée (aizsargāts cilmes vietas nosaukums) jeb A.O.P. (ACVN). Visai šai informācijai jābūt labi redzamai vienkopus un uz vienas etiķetes,

— Eiropas Savienības ACVN simbols.

Informācija tiek noformēta ar skaidriem, salasāmiem un neizdzēšamiem burtiem, kas ir pietiekami lieli, lai labi izceltos uz fona, uz kura tie uzdrukāti, un lai tos varētu skaidri atšķirt no pārējā rakstītā vai ilustratīvā materiāla.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija

Ģeogrāfiskais apgabals atrodas:

— uz ziemeļiem no Vantū kalna (Mont Ventoux) reģionā, ko apzīmē ar nosaukumu “sausie Priekšalpi” (Préalpes sèches),

— uz dienvidiem no kalnu grēdām, kuras saskaras ar Alpu kalnu masīvu un kuru augstums virs jūras līmeņa ir 1 000–1 300 m, tādējādi veidojot dabisku šķērsli dominējošajam ziemeļvējam (mistral),

— Ronas (Rhône) ielejas austrumpusē.

To veido šādu Drôme un Vaucluse departamenta 53 pašvaldību teritorija:

— Drôme departamentā: viss Nyons kantons, izņemot Chaudebonne, Sainte-Jalle un Valouse. Beauvoisin, Bénivay-Ollon, Buis-les-Baronnies, Eygaliers, Mérindol-les-Oliviers, Mollans-sur-Ouvèze, Montréal-les-Sources, Le Pègue, La Penne-sur-l’Ouvèze, Pierrelongue, Plaisians, Propiac, La Roche-sur-le-Buis, Rousset-les-Vignes, Sahune, Saint-May, Saint-Pantaléon-les-Vignes, Tulette, Vercoiran un Villeperdrix pašvaldības teritorija,

— Vaucluse departamentā: viss Vaison la Romaine kantons, Brantes, Entrechaux, Malaucène (AI sekcija), Valréas un Visan pašvaldības teritorija.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Dabas faktori

Nionsas (Nyonsais) un Baronnies apgabala augļudārzs, kas ražo Huile d’olive de Nyons izejvielu, ir Francijā vistālāk ziemeļos esošais olīvdārzs, jo tas atrodas uz 44. ziemeļu paralēles. Vēl tālāk uz ziemeļiem rudens un ziemas temperatūras jau ir tādas, kas neļauj olīvu augļiem pareizi ienākties.

Šāds Vidusjūras augļkoku kultūrai ekstremāls ģeogrāfiskais stāvoklis rada apstākļus, kādos olīvbirzis apdraud sals. Tomēr to atrašanās dabiskā ieplakā pasargā kokus no nikniem vējiem (mistral) un aukstuma. Nav lieki piebilst, ka lielā saules spīdēšanas ilguma (2 500 stundu gadā), gaisa kvalitātes (sauss un veselīgs) un maigo temperatūru dēļ Nionsu (Nyons) sauc par “Mazo Nicu”.

“Provansas milža” (tas ir, Vantū (Ventoux) kalna) klātiene starp jūru un ražošanas apgabalu ierobežo stiprās lietusgāzes, kas nāk no dienvidiem, un rezultātā šis apvidus iemantojis “sauso Priekšalpu” nosaukumu. Turklāt kalnu grēdas, kas paceļas līdz 1 000–1 300 m virs jūras līmeņa, rada šķērsli dominējošajam mistrāla vējam un ierobežo tā stiprumu.

Apgabalā valda Vidusjūras klimats ar nelielu nokrišņu daudzumu, kas laikposmā no 1961. gada līdz 1990. gadam bija vidēji 773 milimetri; lietus līst galvenokārt rudenī, kad trešdaļa no nokrišņu daudzuma izkrīt negaisa laikā. Vasaras ir sausas un siltas, bet ziemā temperatūras ir salīdzinoši zemas un valdošie vēji pūš no ziemeļiem. Minimālā temperatūra vidēji ir 6,4 °C, un aukstums parasti iestājas pakāpeniski ziemas laikā.

Cilvēkfaktori

Olīvas Nionsas apkaimē audzētas jau izsenis: feniķieši, tad grieķi mācījuši abu Eygues krastu iedzīvotājiem ne tikai vīnogulāju, bet arī olīvkoku audzēšanu.

Gadsimtu gaitā atsauču uz eļļas un olīvu tirdzniecību ir ļoti daudz, un šo produktu ražošana ir neatņemama reģiona ainavas un saimnieciskās dzīves daļa.

Neparedzami apstākļi un šķēršļi, ar kādiem olīvkopībai ir bijis jāsastopas XX gadsimtā (it īpaši 1956. gada sals), ir rosinājuši ražotājus organizēties un aizstāvēt sava novada mantojumu, 1964. gadā nodibinot “Olīvkoka kavalieru brālību”, un organizējot tradicionālus svētkus (Olivades, Alicoque, Olive piquée svētkus u. c.).

Viņu pūles un neatlaidība panāca cilmes vietas nosaukuma atzīšanu ar Valansas (Valence) tiesas 1968. gada 24. aprīļa spriedumu, bet pēc tam – kontrolētas cilmes vietas nosaukuma atzīšanu ar 1994. gada 10. janvāra dekrētu.

Vietējie ražotāji ir izmantojuši vietējiem apstākļiem pielāgotu zinātību. Selekcijas darbā viņi ir izkopuši vietēju šķirni, kas šim apvidum ir sevišķi labi piemērota: “Tanche” šķirni.

“Tanche” ir divējāda izmantojuma šķirne: to audzē gan galda olīvu iegūšanai, gan arī olīveļļas ekstrakcijai. Lielāka kalibra olīvas ražotāji tradicionāli patur galda olīvu produkcijai.

Olīvas novāc pilngatavībā. Pēc novākšanas tās pārstrādā bez konservanta vai piedevas, izņemot sāli, pēc vienas no šādām trim tradicionālajām sagatavošanas metodēm: bez piedevām vai vājā sālījumā, sālījumā, iesālītas ar smalko sāli.

Sagatavošana sālījumā ir iegremdēšana 10 % smalkās sāls šķīdumā, turot olīvas tajā ilgāk nekā 3 mēnešus, lai osmozes ietekmē sāls iesūktos olīvās un rūgtās vielas pārietu sāļajā ūdenī.

Novākšanas laikā noris arī olīvu sagatavošana, tās sadurstot. Svaigi novākto olīvu mīkstumu sadursta sīkos caurumos un apkaisa ar smalko sāli. Pa šiem savainojumiem tā iesūcas olīvās. Olīva “raud”, tas ir, zaudē tās šūnās ietilpstošo ūdeni un rūgtumu. Pēc dažām dienām olīva ir pilnīgi gatava patērēšanai.

Sagatavošana bez piedevām nozīmē augļu ievietošanu hermētiski noslēgtā traukā bez jebkādām piedevām, izņemot, ja vajadzīgs, nātrija hlorīdu. Tad noris lēns un viegls rūgtuma dabiskas zaudēšanas process.

Saskaņā ar vietējām tradīcijām, izmantojot abas pirmās apstrādes metodes, olīvām to sagatavošanas laikā var pievienot lauru lapas, bet, piedāvājot tirdzniecībā, tās izņemamas.

5.2. Produkta specifika

Olives noires de Nyons iegūst tikai no vienas vietējās šķirnes, kas ir sena un pielāgojusies vietējiem apstākļiem: tā ir “Tanche” šķirne.

Šis olīvu produkts tiek iegūts bez konservantiem, par izejvielu ņemot pilngatavībā novāktas olīvas. Tām raksturīga brūna “mūka talāra” krāsa, kas var būt ļoti tumša līdz pat melnai, un pēc izskata tās var būt krokotas (vismaz 60 % augļu).

Olīvu mīkstums ir plāns, krēmīgs, smaržīgs un viegli atdalās no kauliņa. Atkarībā no sagatavošanas veida tām piemīt augļaina aromātu buķete, kas atgādina ienākušās olīvas, šokolādi, vaniļu, pamežu un/vai sarkanās ogas.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

Nyonsais un Baronnies ražotājiem jau izsenis ir vajadzējis olīvkopību pielāgot klimatiskajiem apstākļiem, stādot salīdzinoši salcietīgas šķirnes kokus un atlasot visizturīgākos šīs šķirnes eksemplārus. Viņi izraudzījušies “Tanche” šķirni, ko Nyons un Baronnies baseina apvidū uzskata par endēmisku.

Vides apstākļi tajā ir ļoti piemēroti “Tanche” prasībām, kura ir vienīgā šajā reģionā izmantotā šķirne, izņemot apputeksnētājus kokus. Minētajai šķirnei patiešām ir vajadzīgs ziemas aukstums, lai ierobežotu mainīgumu (ražas neregularitāti), un tā ir jutīga pret vēju.

Pierādījums par šķirnes senumu un pielāgotību vietējai zemei ir tas, ka ir sastopami ļoti veci koki (dažiem eksemplāriem ir aptuveni 1 000 gadu). Turklāt šīs šķirnes prasības ir ierobežojušas tās izplatību ārpus ģeogrāfiskā apgabala.

Šīs šķirnes olīvas ģeogrāfiskajā apgabalā var novākt nogatavojušās, pateicoties īpašajiem klimatiskajiem apstākļiem (sauss gaiss, liels saulesgaismas daudzums, vēju kavējoši apstākļi un temperatūras pazemināšanās pakāpeniskums).

Šādā gatavības pakāpē olīvas daļēji atūdeņojas pirmo aukstuma uzplūdu ietekmē, tādējādi uz to mizas rodas sīkas krociņas un olīvās veidojas salīdzinoši augsts eļļas saturs. Turklāt olīvas dabiskais rūgtums krasi samazinās, un to var likvidēt ar dabiskiem senču līdzekļiem bez ķīmiskas vielas vai konservanta izmantošanas, izņemot nātrija hlorīdu (vārāmo sāli). Nionsā šie paņēmieni tiek lietoti trijos tradicionālos sagatavošanas veidos, kas produktam “Olives noires de Nyons” piešķir tam raksturīgās organoleptiskās īpašības.

Tādējādi īpaši dabiskie apstākļi apvienojumā ar vietējas šķirnes izmantošanu un ražotāju amatprasmi piešķir Nionsas olīvām raksturīgo specifiskumu un neatkārtojamību.

Šīs galda olīvas, kas bija pirmās, kuras Francijā tika atzītas par produktu ar kontrolētu cilmes vietas nosaukumu, tiek izmantotas gastronomijā, un tās ceļ galdā visos ievērojamos gadījumos. Tās ir minētas Francijas kulinārā mantojuma sarakstā, kas attiecībā uz Ronas-Alpu reģionu 1995. gadā publicēts Valsts Kulinārās mākslas padomes (Conseil National des Arts Culinaires) apgādā.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 (4) 5. panta 7. punkts)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCOlivesNoiresDeNyons2014.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

(2) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp. Aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012.

(3) Aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012.

(4) Skatīt 3. zemsvītras piezīme.