KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN REVĪZIJAS PALĀTAI

Eiropas Savienības konsolidētie gada pārskati par 2018. finanšu gadu

(2019/C 327/01)

SATURA RĀDĪTĀJS

PRIEKŠVĀRDS 2

EIROPAS SAVIENĪBAS POLITISKĀ UN FINANŠU SISTĒMA, PĀRVALDĪBA UN PĀRSKATATBILDĪBA 3

SKAIDROJUMS PIE KONSOLIDĒTAJIEM PĀRSKATIEM 9

BŪTISKĀKĀ INFORMĀCIJA PAR 2018. FINANŠU GADU 10

KONSOLIDĒTIE FINANŠU PĀRSKATI UN SKAIDROJUMI 12

BILANCE 13

FINANŠU DARBĪBAS REZULTĀTU PĀRSKATS 14

NAUDAS PLŪSMAS PĀRSKATS 15

PĀRSKATS PAR PĀRMAIŅĀM NETO AKTĪVOS 16

SKAIDROJUMI PAR FINANŠU PĀRSKATIEM 17

FINANŠU PĀRSKATU APSPRIEŠANA UN ANALĪZE 90

BUDŽETA IZPILDES PĀRSKATI UN SKAIDROJUMI 104

GLOSĀRIJS 159

SAĪSINĀJUMU SARAKSTS 163

PRIEKŠVĀRDS

Man ir prieks jūs iepazīstināt ar Eiropas Savienības 2018. gada pārskatiem. Tajos ir sniegts pilnīgs pārskats par ES finansēm un ES pagājušā gada budžeta izpildi, tostarp informācija par iespējamām saistībām, finanšu saistībām un citsiem Savienības pienākumiem. Šajos pārskatos ir atspoguļots Savienības darbību daudzgadu raksturs un iekļauti skaidrojumi par galvenajiem finanšu rādītājiem un to attīstību. Eiropas Savienības konsolidētie gada pārskati ir iekļauti Komisijas integrētajā finanšu un pārskatatbildības pārskatu apkopojumā un ir būtiska daļa no mūsu augsti attīstītās finanšu pārskatatbildības sistēmas.

Neraugoties uz ES budžeta salīdzinoši mazo apmēru, tas ir ļoti svarīgs miljoniem eiropiešu. Tas papildina valstu budžetus un atbalsta politiskās prioritātes, kur tam ir reāla pievienotā vērtība un kur tas var sniegt rezultātus maksimāli efektīvi.

2018. gads bija piektais pašreizējās daudzgadu finanšu shēmas gads; visas finanšu programmas pilnībā darbojas. ES budžeta izdevumi ietvēra 173,1 miljardu EUR saistību apropriācijās un 156,7 miljardus EUR maksājumu apropriācijās. Visa gada gaitā ES budžets turpināja nodrošināt mums iespēju reaģēt uz problēmām, ko rada sarežģīta ģeopolitiskā vide, un tai pašā laikā garantēja stratēģiskus ieguldījumus un ilgtspējīgu izaugsmi Eiropā.

Gandrīz puse no līdzekļiem tika izmantoti izaugsmes, nodarbinātības un konkurētspējas veicināšanai. Tika nodrošināts finansējums pētniecībai un inovācijai pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”, maziem un vidējiem uzņēmumiem programmā COSME un izglītībai programmā “Erasmus+”. Būtiska nozīme bija arī Eiropas Stratēģisko investīciju fondam, Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentam un Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem. Aicinu jūs iepazīties ar daudzo ES ieguldījumu stāstiem, kas pieejami portālā InvestEU (https://europa.eu/investeu).

ES budžets nodrošināja stabilu atbalstu arī citās prioritārajās jomās, tādās kā ES visaptverošā pieeja migrācijai, drošības savienība un ES ārējā darbība. Tas ļāva Savienībai ievērojami ietekmēt norises aiz mūsu robežām laikā, kad notika satricinājumi Eiropas kaimiņvalstīs, un palīdzēja sasniegt transversālos politikas mērķus, kas saistīti ar klimata pārmaiņām un bioloģisko daudzveidību. Klimata politikas integrēšanas pasākumiem atvēlētā summa 2018. gadā pārsniedza 32 miljardus EUR, kas ir 20 % no kopējā budžeta.

Visbeidzot, ar kopējās lauksaimniecības un zivsaimniecības politikas starpniecību un pasākumiem klimata un vides jomā LIFE programmas ietvaros tika sniegts pastāvīgs atbalsts ilgtspējīgas izaugsmes veicināšanai un Eiropas dabas resursu saglabāšanai.

Eiropas Savienības konsolidētie gada pārskati tiek sagatavoti saskaņā ar starptautiskajiem publiskā sektora grāmatvedības standartiem. Lai ievērotu minētos standartus, Komisija pastāvīgi pilnveido savus noteikumus un procedūras, organizatorisko struktūru un elastīgumu. Konsekventa un efektīva pārskatu sniegšana palielina pārskatatbildību par ES izdevumiem – ne tikai lai nodrošinātu atbilstību tiesību aktu prasībām. Tā palīdz mijiedarboties ar iedzīvotājiem un citām ieinteresētajām personām un saglabāt to ticību un uzticību Eiropas Savienībai.

Günther H. OETTINGER

Komisārs budžeta un cilvēkresursu jautājumos

EIROPAS SAVIENĪBAS POLITISKĀ UN FINANŠU SISTĒMA, PĀRVALDĪBA UN PĀRSKATATBILDĪBA

Eiropas Savienība (ES) ir savienība, kurā dalībvalstis piešķir kompetences, lai sasniegtu kopējus mērķus. Savienība ir dibināta, pamatojoties uz tādām vērtībām kā cilvēka cieņas aizsardzība, brīvība, demokrātija, vienlīdzība, tiesiskums un cilvēktiesību, tostarp minoritāšu tiesību, ievērošana. Šīs vērtības ir kopīgas visām dalībvalstīm sabiedrībā, kurā dominē plurālisms, nediskriminācija, iecietība, tiesiskums, solidaritāte un sieviešu un vīriešu līdztiesība.

1. POLITISKĀ UN FINANŠU SISTĒMA

ES Līgumi

Vispārējie mērķi un principi, pēc kuriem vadās Savienība un Eiropas iestādes, ir definēti Līgumos. Savienība un ES iestādes var rīkoties tikai saskaņā ar Līgumos piešķirtajām pilnvarām, lai sasniegtu tajos noteiktos mērķus, un tām jārīkojas, ievērojot subsidiaritātes un proporcionalitātes principus (1). Lai sasniegtu savus mērķus un īstenotu savu politiku, Savienība sev nodrošina nepieciešamos finanšu līdzekļus. Komisija ir atbildīga par mērķu īstenošanu sadarbībā ar dalībvalstīm un saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu.

ES cenšas sasniegt Līgumā noteiktos mērķus, izmantojot vairākus instrumentus, un viens no tiem ir ES budžets. Citi instrumenti ir, piemēram, tiesību aktu ierosināšana un politikas stratēģiju īstenošana.

Komisijas politiskās prioritātes

Komisijas politiskās prioritātes ir definētas Komisijas priekšsēdētāja noteiktajās politiskajās vadlīnijās. Tās nodrošina ceļvedi tādai Komisijas rīcībai, kas pilnībā atbilst stratēģijai “Eiropa 2020” kā ES ilgtermiņa izaugsmes stratēģijai un ir savietojama ar to.

10 PRIORITĀTES

— Jauns impulss nodarbinātībai, izaugsmei un ieguldījumiem — Līdzsvarota un progresīva tirdzniecības politika globalizācijas iespēju izmantošanai — Savienots digitālais vienotais tirgus — Tiesiskuma un pamattiesību joma, kurā valda savstarpēja uzticēšanās — Spēcīga enerģētikas savienība ar tālredzīgu klimata pārmaiņu politiku — Virzība uz jaunu politiku migrācijas jomā — Padziļināts un taisnīgāks iekšējais tirgus ar spēcīgāku rūpniecisko pamatu — Eiropa kā spēcīgāks globāls dalībnieks — Dziļāka un taisnīgāka ekonomiskā un monetārā savienība (EMS) — Demokrātisku pārmaiņu Savienība

Stratēģija “Eiropa 2020”

Stratēģijā “Eiropa 2020”, par kuru 2010. gadā vienojās ES dalībvalstu un valdību vadītāji, tika noteikta ES 10 gadu nodarbinātības un izaugsmes stratēģija (2). Stratēģijā ir izvirzītas trīs savstarpēji papildinošas prioritātes – gudra, ilgtspējīga un integrējoša izaugsme – ar pieciem ES pamatmērķiem.

ES budžets ir viena no ES svirām, kas palīdz sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus. Lai sasniegtu konkrētus rezultātus saistībā ar stratēģiju “Eiropa 2020”, tiek īstenots plašs darbību klāsts valstu, ES un starptautiskā līmenī.

Ilgtspējīgas attīstības programma 2030. gadam (3)

Ilgtspējīgas attīstības jautājums gadiem ilgi ir bijis Eiropas projekta pamatā. ES Līgumos ir iekļautas atsauces uz Savienības ekonomisko dimensiju, sociālo dimensiju un vides dimensiju, ar kurām saistītie jautājumi būtu jārisina kopā. ES iestājas par tādu attīstību, kas apmierina tagadnes vajadzības, vienlaikus neapdraudot nākamo paaudžu spēju apmierināt savas vajadzības. ES budžetam ir nozīmīga loma daudzu ilgtspējības problēmu risināšanā, sākot no jauniešu bezdarba līdz sabiedrības novecošanai, klimata pārmaiņām, piesārņojumam, ilgtspējīgai enerģijai un migrācijai. Pašreizējās Komisijas pilnvaru termiņa laikā ilgtspējīgas attīstības aspekts tiek sistemātiski integrēts galvenajos pārnozaru projektos, kā arī nozaru politikā un iniciatīvās.

No ES budžeta atbalstītie politikas virzieni tiek īstenoti saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu (DFS) un attiecīgiem nozaru tiesību aktiem, kuros ir noteiktas izdevumu programmas.

Daudzgadu finanšu shēma un izdevumu programmas

Daudzgadu finanšu shēma izsaka ES politikas prioritātes finanšu izteiksmē pietiekami ilgā periodā, lai tās būtu efektīvas un sniegtu saskaņotu ilgtermiņa redzējumu ES fondu finansējuma saņēmējiem un valstu iestādēm, kuras nodrošina līdzfinansējumu. Tā nosaka gada maksimālo apmēru ES izdevumiem kopumā un galvenajām izdevumu kategorijām. Visu izdevumu kategoriju maksimālo apmēru summa parāda saistību apropriāciju kopējo maksimālo apjomu. Daudzgadu finanšu shēma tiek pieņemta vienbalsīgi, apliecinot visu dalībvalstu piekrišanu mērķiem un izdevumu lielumam (budžeta saistību un maksājumu maksimālajam līmenim), ar Eiropas Parlamenta piekrišanu.

Iestāžu nolīgums

Daudzgadu finanšu shēmu papildina Iestāžu nolīgums (4), kas ir politiska Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas vienošanās. Šā nolīguma, kurš tika pieņemts 2013. gadā atbilstīgi LESD 295. pantam, mērķis ir īstenot budžeta disciplīnu, uzlabot ikgadējās budžeta procedūras darbību un iestāžu sadarbību budžeta jautājumos, kā arī nodrošināt pareizu finanšu pārvaldību.

Gada budžets

Gada budžetu sagatavo Komisija, un Eiropas Parlaments un Padome par to parasti vienojas līdz decembra vidum atbilstīgi LESD 314. pantā noteiktajai procedūrai. Atbilstoši budžeta līdzsvarotības principam kopējiem ieņēmumiem attiecīgajā finanšu gadā jābūt vienādiem ar kopējiem izdevumiem (maksājumu apropriācijām).

Galvenie ES finansējuma avoti ir pašu resursu ieņēmumi, kurus papildina citi ieņēmumi. Ir triju veidu pašu resursi: tradicionālie pašu resursi (piemēram, muitas nodokļi un cukura nodevas), pašu resursi, kuru pamatā ir pievienotās vērtības nodoklis (PVN), un pašu resursi, kuru pamatā ir nacionālais kopienākums (NKI). Citi ieņēmumi no ES darbībām (piemēram, naudas sodi, kas ir saistīti ar konkurences lietām) parasti veido mazāk nekā 10 % no kopējiem ieņēmumiem. Budžeta finansēšanai nepieciešamo pašu resursu kopsummu nosaka, no kopējiem izdevumiem atskaitot citus ieņēmumus. Pašreizējā DFS pašu resursu kopējais apmērs nevar pārsniegt 1,20 % no dalībvalstu nacionālā kopienākuma (NKI) summas.

ES darbības izdevumi aptver daudzgadu finanšu shēmas dažādās izdevumu kategorijas, un tiem ir dažādi veidi atkarībā no tā, kā nauda tiek izmaksāta un pārvaldīta. ES budžetu izpilda trīs pārvaldības režīmos.

— Dalīta pārvaldība – saskaņā ar šo budžeta izpildes metodi uzdevumi tiek deleģēti dalībvalstīm. Šādi tiek pārvaldīti aptuveni 75 % izdevumu, aptverot tādas jomas kā lauksaimniecības izdevumi un strukturālas darbības.

— Tieša pārvaldība – budžetu tieši izpilda Komisijas dienesti.

— Netieša pārvaldība – Komisija uztic budžeta izpildes uzdevumus trešām personām, piemēram, ES regulatīvajām aģentūrām vai starptautiskām organizācijām.

Finanšu regula

Vispārējam budžetam piemērojamā Finanšu regula (FR) (5) ir viens no galvenajiem ES finanšu regulējuma struktūras tiesību aktiem, kas nosaka ES budžetam piemērojamos ES finanšu noteikumus.

2. PĀRVALDE UN PĀRSKATATBILDĪBA

2.1. INSTITUCIONĀLĀ STRUKTŪRA

ES organizatoriskā pārvalde sastāv no iestādēm, aģentūrām un citām ES struktūrām, kas uzskaitītas konsolidēto finanšu pārskatu 9. skaidrojumā. Eiropas Investīciju banka (EIB), Eiropas Investīciju fonds (EIF) un Eiropas Centrālā banka (ECB) nav ietverti Finanšu regulas darbības jomā. Galvenās iestādes, kas ir atbildīgas par politikas izstrādi un lēmumu pieņemšanu, ir Eiropas Parlaments, Eiropadome, Padome un Komisija.

Eiropas Komisija ir unikāla organizācija. Saskaņā ar Līgumu Komisija ir atbildīga par tiesību aktu plānošanu, sagatavošanu un ierosināšanu, par ES politikas virzienu pārvaldību, tostarp ES tiesību aktu īstenošanas uzraudzību un to izpildes nodrošināšanu, un ES finansējuma piešķiršanu, un par ES pārstāvēšanu starptautiskā mērogā.

Kā paredzēts Līgumā (6), Komisija izpilda budžetu, sadarbojoties ar dalībvalstīm. Kopā tās nodrošina, ka apropriācijas tiek izmantotas atbilstoši pareizas finanšu pārvaldības principiem. Regulās paredz dalībvalstu pienākumus budžeta izpildes kontrolē un revīzijā, kā arī attiecīgo atbildību. Tajās arī katrai iestādei paredz atbildību par pašas izdevumu īstenošanu un precizē noteikumus, kas tām jāievēro šajā īstenošanā.

Komisija šos pienākumus veic komisāru kolēģijas – kas nosaka prioritātes un uzņemas vispārēju politisku atbildību par Komisijas lēmumiem – vadībā. Priekšsēdētājs, kura loma tika nostiprināta ar Nicas līgumu un Lisabonas līgumu, lemj par Komisijas iekšējo organizāciju, nodrošinot konsekventu, efektīvu un koleģiālu tās darbību.

Komisijas iekšējā darbība ir balstīta uz vairākiem labas pārvaldības pamatprincipiem: skaidri sadalītām lomām un pienākumiem, ciešu apņemšanos īstenot uz rezultātiem vērstu pārvaldību un ievērot tiesisko regulējumu, skaidriem pārskatatbildības mehānismiem, augstas kvalitātes un visaptverošu tiesisko regulējumu, atklātību un pārredzamību un augstiem ētikas standartiem.

2.2. KOMISIJAS PĀRVALDES STRUKTŪRA

Eiropas Komisijai ir unikāla pārvaldības sistēma, kurā skaidri nošķirtas politiskās un administratīvās pārraudzības struktūras un precīzi noteiktas atbildības jomas un finansiālā pārskatatbildība (7). Šī sistēma ir balstīta uz Līgumiem, un tās struktūra ir attīstījusies, lai pielāgotos mainīgai videi un saglabātu atbilstību attiecīgajos starptautiskajos standartos noteiktajai labākajai praksei (8).

Komisija 2018. gadā pieņēma pārvaldības tiesību aktu kopumu (9), ar ko tā būtiski racionalizēja un nostiprināja savu korporatīvās pārvaldības sistēmu un lika lietā Eiropas Revīzijas palātas (10) un Iekšējās revīzijas dienesta neseno revīzijas darbu.

— Komisāru kolēģija uzņemas kopīgu politisku atbildību par Komisijas darbu. Budžeta praktiskā izpilde tiek deleģēta ģenerāldirektoriem un dienestu vadītājiem, kuri vada Komisijas attiecīgo administratīvo struktūru (11).

— Kolēģija deleģē finanšu pārvaldības uzdevumus ģenerāldirektoriem un dienestu vadītājiem, kuri tādējādi kļūst par deleģētajiem kredītrīkotājiem (AOD). Šos uzdevumus var tālāk deleģēt direktoriem, nodaļu vadītājiem un citām personām, kuras tādējādi kļūst par pastarpināti deleģētiem kredītrīkotājiem. Kredītrīkotāji atbild par visu pārvaldības procesu – tie gan nosaka, kas jādara, lai tiktu sasniegti iestādes noteiktie politikas mērķi, gan pārvalda darbības no budžeta un operāciju viedokļa.

— Revīzijas progresa komiteja pārrauga revīziju izpildi, jo īpaši Iekšējās revīzijas dienesta revīziju izpildi, taču savā pārraudzības darbā pamatojas arī uz Eiropas Revīzijas palātas revīzijām.

— Priekšsēdētāja vadībā iestādes valdē, ko vada ģenerālsekretārs, regulāri tiekas ģenerāldirektori, kas ir atbildīgi par budžetu, cilvēkresursiem un drošību, un Juridiskā dienesta ģenerāldirektors. Loceklis(-ļi), kas atbild par budžetu un pārvaldību Priekšsēdētāja kabinetā, kā arī par budžetu, cilvēkresursiem un pārvaldību atbildīgā(-o) Komisijas locekļa(-u) kabineta vadītājs(-i) ir novērotāji. Valde nodrošina koordināciju, pārraudzību, konsultācijas un stratēģisko orientāciju korporatīvās pārvaldības jautājumos tādās jomās kā finanšu un cilvēkresursu pārvaldība, riska pārvaldība, uz rezultātiem vērsta pārvaldība, IT pārvaldība, kiberdrošība un fiziskā drošība, darbības nepārtrauktība un informācijas pārvaldība. Tādējādi iestādes valde palīdz nodrošināt, ka Komisijā ir ieviestas struktūras, procesi un administratīvā politika, kas nepieciešami, lai efektīvi un lietpratīgi īstenotu kolēģijas politiskās prioritātes un uzdevumus, kuri tai uzticēti ar Līgumiem.

2.3. KOMISIJAS FINANŠU PĀRVALDĪBA

Komisijā lomas un atbildības joma finanšu pārvaldībā ir skaidri definētas (piemēram, Finanšu regulā) un tiek piemērotas. Šī ir decentralizēta pieeja ar skaidri nodalītām atbildības jomām, kuras mērķis ir radīt tādu administratīvo kultūru, kas mudina civildienesta ierēdņus uzņemties atbildību par viņu kontrolē esošajām darbībām un nodrošina viņiem kontroli pār darbībām, par kurām viņi atbild.

Komisija var arī deleģēt īpašu programmu īstenošanu izpildaģentūrām. Lēmumus par izdevumiem var arī pārvaldīt kopā ar citu iestādi vai struktūru vai ar tās starpniecību. Liela daļa budžeta tiek pārvaldīta atbilstīgi dalītas pārvaldības sistēmai kopā ar dalībvalstīm, jo īpaši struktūrfondu un lauksaimniecības jomās.

Budžeta izpildes uzdevumi ir uzticēti arī šādiem dalībniekiem:

— valsts aģentūrām,

— Eiropas Investīciju bankas grupai,

— trešām valstīm,

— starptautiskām organizācijām (piemēram, Pasaules Bankai un Apvienoto Nāciju Organizācijai),

— citiem subjektiem.

Ģenerāldirektori kā deleģētie kredītrīkotāji ir atbildīgi par finanšu resursu pareizu pārvaldību. Deleģētajiem kredītrīkotājiem ES budžeta izpildē ir jāievēro Finanšu regulas noteikumi un jāievieš atbilstoša iekšējās kontroles sistēma. Iekšējās kontroles mērķi cita starpā ir vērsti uz šādām jomām:

— darbību efektivitāte, lietderīgums un saimnieciskums,

— finanšu kontrole un krāpšanas apkarošana,

— godprātība un ētika,

— cilvēkresursu pārvaldība,

— ticamu pārskatu sniegšana,

— saziņa,

— aktīvu un informācijas aizsardzība.

Katrs deleģētais kredītrīkotājs iekšējās kontroles sistēmu īstenošanas pārraudzībā un uzraudzībā var paļauties uz vienu vai diviem vecākajiem vai vidēja līmeņa vadītājiem, kuri atbild par riska pārvaldību un iekšējo kontroli. Komisijas centrālie dienesti sniedz norādījumus un padomus un veicina labāko praksi.

Komisijas Stratēģiskās plānošanas un programmēšanas cikla ietvaros katram kredītrīkotājam jāsagatavo gada darbības pārskats (“GDP”) par gadā īstenotajām darbībām un gūtajiem politikas sasniegumiem un rezultātiem. Kredītrīkotājs GDP apliecina, ka resursi ir izmantoti, piemērojot pareizas finanšu pārvaldības principus, un ka viņš ir ieviesis kontroles procedūras, kas pietiekami garantē pamatā esošo darījumu likumību un pareizību. Komisijas līmenī ES budžeta gada pārvaldības un izpildes ziņojums ir galvenais instruments, ar kura starpniecību komisāru kolēģija uzņemas politisko atbildību par budžeta pārvaldību.

Komisijas grāmatvedis ir galvenais atbildīgais par kases pārvaldību, atgūšanas procedūrām, grāmatvedības noteikumu noteikšanu uz starptautisko publiskā sektora grāmatvedības standartu un metožu pamata, grāmatvedības sistēmu apstiprināšanu un Komisijas un ES konsolidēto gada pārskatu sagatavošanu. Turklāt grāmatvedim jāparaksta gada pārskati, apliecinot, ka tie visos būtiskajos aspektos patiesi atspoguļo finanšu stāvokli, darbību rezultātus un Savienības naudas plūsmas. Gada pārskatus pieņem komisāru kolēģija. Grāmatvedis ir neatkarīga funkcija, un Komisijā viņš uzņemas lielu atbildību par finanšu pārskatu sagatavošanu. Arī Komisijas iekšējais revidents ir centralizēta un neatkarīga funkcija, kas sniedz neatkarīgas konsultācijas, atzinumus un ieteikumus par iekšējās kontroles sistēmu kvalitāti un funkcionēšanu Komisijā, ES aģentūrās un citās autonomās struktūrās.

2.4. IZPILDES SISTĒMA

Lai nodrošinātu ES programmu spēcīgu orientāciju uz rezultātiem, ES pievienoto vērtību un pareizu pārvaldību, ir jāievieš stingras izpildes sistēmas. ES budžeta izpildes sistēma ir sīki noteikta, un uz rezultātiem vērstu budžetēšanas sistēmu standarta indeksā tās rādītājs ir augstāks nekā jebkurai Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) dalībvalstij. ES budžeta izpildes sistēmā tiek ziņots par vairākiem stratēģisko mērķu un uzdevumu veidiem un līmeņiem, tostarp par stratēģiju “Eiropa 2020” un citām politiskām prioritātēm. Ir jāņem vērā arī politikas un programmu savstarpējā papildināmība un integrēšana, kā arī dalībvalstu svarīgā loma ES budžeta izpildē.

— Uzdevumi, rādītāji un mērķi ir stingri noteikti programmu juridiskajā pamatā, un katru gadu Komisija par tiem ziņo, izmantojot budžeta projektam pievienotos programmu pārskatus. Tajos ir sniegta svarīgākā informācija, kas nepieciešama rūpīgai programmu izvērtēšanai un rezultātu noteikšanai: informācija par finanšu saistībām septiņiem gadiem, programmu snieguma bāzes dati (politikas rīcības sākumpunkti), gala mērķi (kas jāsasniedz līdz daudzgadu finanšu shēmas perioda beigām) un starpposma atskaites punkti.

— Komisija veicina uz rezultātiem vērstu kultūru visos Komisijas dienestos, lai nodrošinātu, ka resursi tiek piešķirti prioritātēm un ka visas darbības ir maksimāli efektīvas un rada pievienoto vērtību. Turklāt pēdējos gados tā ir attīstījusi pieeju, kas veicina labāku līdzsvaru starp atbilstību un rezultātiem.

— ES budžeta gada pārvaldības un izpildes ziņojumā ir sniegts visaptverošs pārskats par ES budžeta izpildi, pārvaldību un aizsardzību. Tajā izklāstīts, kā ar ES budžetu tiek atbalstītas Eiropas Savienības politikas prioritātes, un aplūkoti gan rezultāti, kas sasniegti, izmantojot ES budžetu, gan Komisijas ieguldījums augstāko budžeta un finanšu pārvaldības standartu nodrošināšanā un veicināšanā.

— Eiropas Revīzijas palāta sistemātiski un rūpīgi izvērtē budžetēšanas kvalitatīvos aspektus, tostarp snieguma aspektu; šis izvērtējums ir daļa no tās parastā gada ziņojumu iesniegšanas procesa un ir ietverts arī īpašajos ziņojumos.

Visi šie elementi dod budžeta iestādei ļoti labas iespējas ņemt vērā budžeta izpildes rezultātus kā nozīmīgu faktoru lēmumu pieņemšanā par nākamā gada budžetu.

2.5. FINANŠU PĀRSKATU SNIEGŠANA

Galvenais ES finanšu pārskatu sniegšanas elements ir integrētie ES finanšu un pārskatatbildības ziņojumi, kas ietver konsolidētos ES gada pārskatus, budžeta gada pārvaldības un izpildes ziņojumu, kurā iekļauts novērtējuma ziņojums atbilstīgi FR 247. panta 1. punkta e) apakšpunktam, gada iekšējās revīzijas ziņojumu, nākotnes ienākošās un izejošās naudas plūsmas ilgtermiņa prognozi par nākamajiem pieciem gadiem un ziņojumu par turpmākiem pasākumiem pēc budžeta izpildes apstiprināšanas. Integrētajā finanšu un pārskatatbildības ziņojumā sabiedrībai katru gadu tiek sniegts visaptverošs ieskats ES finanšu un darbības situācijā.

ES konsolidētie gada pārskati sniedz finanšu informāciju par ES iestāžu, aģentūru un citu struktūru darbībām gan no uzkrājumu grāmatvedības, gan budžeta viedokļa. Minētajos pārskatos nav ietverti dalībvalstu gada pārskati.

Konsolidētie ES gada pārskati sastāv no šādām divām atsevišķām, bet savstarpēji saistītām daļām:

a) konsolidētie finanšu pārskati un

b) pārskati par budžeta izpildi, kuros sniegta apkopota informācija par budžeta izpildi.

Turklāt konsolidētajiem ES gada pārskatiem ir pievienots finanšu pārskatu apspriešanas un analīzes (FSDA) dokuments, kurā rezumētas būtiskās izmaiņas un tendences finanšu pārskatos un izskaidroti nozīmīgie riski un neskaidrības, ar ko ES ir saskārusies un kas tai ir jārisina nākotnē.

Pārskatu sniegšana un pārskatatbildība Komisijā

Integrēti finanšu un pārskatatbildības ziņojumi FR 247. pants — Konsolidētie ES gada pārskati — ES budžeta gada pārvaldības un izpildes ziņojums (iesk. ziņojumu par ES finanšu novērtējumu) — Gada iekšējās revīzijas ziņojums — Nākotnes ienākošās un izejošās naudas plūsmas ilgtermiņa prognoze par pieciem gadiem — Ziņojums par turpmākiem pasākumiem pēc budžeta izpildes apstiprināšanas Citi ziņojumi — Paziņojumu pakete saistībā ar runu par stāvokli Savienībā — Pārskata ziņojums par ES darbību — Ģenerāldirektorātu gada darbības pārskati — Pārskats par budžeta un finanšu pārvaldību

2.6. ĀRĒJĀ REVĪZIJA UN BUDŽETA IZPILDES APSTIPRINĀJUMA PROCEDŪRA

Ārējā revīzija

Eiropas Revīzijas palāta (ERP) ir ES iestāžu (un struktūru) ārējais revidents. ERP misija ir palīdzēt uzlabot ES finanšu pārvaldību, veicināt pārskatatbildību un pārredzamību un darboties kā ES pilsoņu finansiālo interešu neatkarīgam uzraudzītājam. Tās kā ES neatkarīgā ārējā revidenta funkcija ir pārbaudīt, vai ES līdzekļi tiek pienācīgi uzskaitīti, iekasēti un izlietoti saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem un lietderīgi.

ERP cita starpā sagatavo Eiropas Parlamentam un Padomei šādus dokumentus:

1) gada pārskatu par darbībām, kas finansētas no vispārējā budžeta, sniedzot sīku informāciju par novērojumiem attiecībā uz ES gada pārskatiem un pamatā esošajiem darījumiem;

2) atzinumu, kura pamatā ir veiktā revīzija un kuru iekļauj ikgadējā ziņojumā kā ticamības deklarāciju, par i) finanšu pārskatu ticamību un ii) pamatā esošo darījumu likumību un pareizību, aptverot gan iekasētos ieņēmumus, gan maksājumus galasaņēmējiem; kā arī

3) īpašus ziņojumus par konkrētām jomām un īpašus gada ziņojumus (piemēram, par Eiropas Attīstības fondu, par ES aģentūrām).

Budžeta izpildes apstiprinājums

Pēdējais budžeta dzīves cikla posms ir attiecīgā finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājuma procedūra. Tas ir budžeta izpildes ārējās kontroles politiskais aspekts un lēmums, ar kuru budžeta izpildes apstiprinātājiestāde (proti, Eiropas Parlaments, kurš rīkojas pēc Padomes ieteikuma) “atbrīvo” Komisiju (un citas ES struktūras) no pienākuma pārvaldīt konkrētu budžetu. Šādu lēmumu pieņem, pamatojoties uz ES konsolidēto gada pārskatu un vairāku Komisijas ziņojumu (ES budžeta gada pārvaldības un izpildes ziņojums, ziņojums par turpmākiem pasākumiem pēc iepriekšējā gada budžeta izpildes apstiprināšanas un gada ziņojums budžeta izpildes apstiprinātājiestādei par veiktajām iekšējām revīzijām) izpēti, kā arī uz Eiropas Revīzijas palātas gada ziņojumu, revīzijas atzinumu (ticamības deklarāciju) un īpašajiem ziņojumiem. Tajā ir ņemtas vērā arī Komisijas rakstveida atbildes uz jautājumiem un citiem informācijas pieprasījumiem, kā arī budžeta komisāra, par galvenajām izdevumu jomām atbildīgo komisāru un ģenerāldirektoru un ģenerālsekretāra uzklausīšana Eiropas Parlamenta Budžeta kontroles komitejā (CONT).

Budžeta izpildes apstiprinājuma procedūrai var būt trīs dažādi rezultāti – izpilde tiek apstiprināta, izpildes apstiprināšana tiek atlikta vai izpilde netiek apstiprināta. Budžeta izpildes apstiprināšanas gala ziņojumos ir arī iekļauti īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes lūgumi Komisijai. Par šiem lūgumiem tiek sagatavots turpmāks ziņojums, kurā Komisija izklāsta konkrētas darbības, ko tā jau ir veikusi vai plāno veikt.

SKAIDROJUMS PIE KONSOLIDĒTAJIEM PĀRSKATIEM

Eiropas Savienības 2018. gada konsolidētie gada pārskati ir sagatavoti, pamatojoties uz informāciju, kuru iestādes un struktūras sniegušas saskaņā ar Finanšu regulas, ko piemēro Eiropas Savienības vispārējam budžetam, 246. panta 2. punktu. Ar šo es paziņoju, ka tie ir sagatavoti saskaņā ar minētās Finanšu regulas XIII sadaļu un grāmatvedības principiem, noteikumiem un metodēm, kas izklāstīti skaidrojumos par finanšu pārskatiem.

No minēto iestāžu un struktūru grāmatvežiem, kas apliecinājuši informācijas ticamību, esmu saņēmusi visu informāciju, kas nepieciešama, lai sagatavotu finanšu pārskatus, kuros atspoguļoti Eiropas Savienības aktīvi un saistības, kā arī budžeta izpilde.

Ar šo apliecinu, ka, pamatojoties uz šo informāciju un pārbaudēm, kuras uzskatīju par nepieciešamām, lai apstiprinātu Eiropas Komisijas pārskatus, man ir pietiekama pārliecība, ka finanšu pārskati visos būtiskajos aspektos sniedz patiesu priekšstatu par Eiropas Savienības finanšu stāvokli, darbību rezultātiem un naudas plūsmām.

Rosa ALDEA BUSQUETS Komisijas grāmatvede 2019. gada 21. jūnijs

BŪTISKĀKĀ INFORMĀCIJA PAR 2018. FINANŠU GADU

2018. gada Savienības budžeta izpilde

Pieņemtajā 2018. gada budžetā uzmanība tika koncentrēta uz divām Eiropas politikas pamatprioritātēm no to 10 prioritāšu klāsta, kuras priekšsēdētājs Ž. K. Junkers noteica šīs Komisijas pilnvaru sākumā. Pirmā prioritāte bija Eiropas reaģēšana uz jaunajām sarežģīto ģeopolitisko apstākļu radītajām problēmām, sākot no migrācijas pārvaldības un beidzot ar ES ārējo robežu aizsardzību un ES iedzīvotāju drošību. Otrā prioritāte bija stratēģiskās investīcijas un ilgtspējīga izaugsme ekonomiskās kohēzijas atbalstam un darbvietu izveidei, īpaši jauniešiem. Papildus šīm divām skaidrajām prioritātēm ES budžets un citi instrumenti 2018. gadā tika izmantoti, lai turpinātu atbalstīt lauksaimniekus un lauku attīstību, padziļinātu un stiprinātu ES dalībvalstu stratēģiskos savstarpējos savienojumus un tīklus, ieviešot digitālo vienoto tirgu un enerģētikas savienību. Komisija turpināja atbalstīt arī ES kā nozīmīgas starptautiskās ekonomiskās un politiskās partneres un starptautiskā mērogā vadošas investores un humānās palīdzības sniedzējas pozicionēšanu.

ES budžeta izdevumi 2018. gadā ietvēra 173,1 miljardu EUR saistību apropriācijās un 156,7 miljardus EUR maksājumu apropriācijās.

Gandrīz puse no līdzekļiem – 87,4 miljardi EUR saistību apropriācijās – bija paredzēta, lai veicinātu gudru un iekļaujošu izaugsmi, nodarbinātību, konkurētspēju un kohēziju. Tas ietvēra finansējumu pētniecībai un inovācijai pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”, izglītībai programmā “Erasmus+”, maziem un vidējiem uzņēmumiem programmā COSME, Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentam (EISI), Eiropas Stratēģisko investīciju fonda (ESIF) galvojuma fondam, kas ir Investīciju plāna Eiropai pamatā, kā arī dalībvalstu un reģionu konverģences sekmēšanai ar Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondi). Turklāt no ES budžeta sniegtais atbalsts Eiropas lauksaimniekiem sasniedza 44,4 miljardus EUR maksājumos.

Budžetu arī izmantoja, lai nostiprinātu Savienības ārējās robežas un risinātu migrācijas un bēgļu krīzi, finansējot darbības, kas ietvēra ārkārtas palīdzības sniegšanu, pārcelšanu, robežkontroli, pārmitināšanu, atgriešanu un bēgļu un patvēruma meklētāju integrēšanu. Visbeidzot, no budžeta turpināja finansēt programmas, ar kurām atbalsta tiesiskuma un pamattiesību aizsardzību, kā arī sociālo kohēziju, lai Eiropas sabiedrībā arī turpmāk valdītu integrējoša attieksme, brīvība un taisnīgums.

Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības

Vispārīga informācija

Vairākums Apvienotās Karalistes iedzīvotāju, kuri 2016. gada 23. jūnijā balsoja referendumā par dalību Eiropas Savienībā, nobalsoja par izstāšanos no ES. Apvienotā Karaliste 2017. gada 29. martā oficiāli paziņoja Eiropadomei savu nodomu izstāties no ES un Eiropas Atomenerģijas kopienas (Euratom). Šādi rīkodamās, tā iedarbināja Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu, kurā ir noteikta procedūra, kā dalībvalsts var izstāties no Savienības.

Sarunu process

Komisija 2018. gada 19. martā publicēja izstāšanās līguma projektu, kurā aprakstīts sarunās panāktais progress. Izstāšanās līguma projekta finansiālā norēķina sadaļā ES un AK pirmajā sarunu posmā panākto progresu pārvērta juridiskā tekstā.

Savukārt 2018. gada 14. novembrī tika publicēts kopējs ziņojums, kurā bija pausta sarunu dalībnieku līmenī panākta vienošanās par izstāšanās līguma projekta pilnu tekstu un par uzmetumu politiskajai deklarācijai, kas nosaka satvaru turpmākajām attiecībām starp Apvienoto Karalisti un Eiropas Savienību. Tajā pašā datumā tika publicēts atjauninātais un saskaņotais izstāšanās līguma projekts, kurā AK piekrita apmaksāt visas savas saistības atbilstīgi esošajai daudzgadu finanšu shēmai (DFS), kā arī iepriekšējiem finanšu plāniem, tostarp Apvienotās Karalistes daļu Savienības saistībās un iespējamās saistībās, tā, it kā tā joprojām būtu dalībvalsts. AK valdība apstiprināja izstāšanās līguma projektu 2018. gada 14. novembrī, un Eiropadome to apstiprināja tā paša gada 25. novembrī. Padome 2019. gada 11. janvārī (50. pants) apstiprināja lēmumu par izstāšanās līguma noslēgšanu un nosūtīja to Eiropas Parlamentam, lai tas dotu piekrišanu. Eiropadome pēc Apvienotās Karalistes lūguma saskaņā ar LESD 50. pantā noteikto procedūru 2019. gada 21. martā piekrita atlikt AK izstāšanos līdz 2019. gada 22. maijam – ar nosacījumu, ka parlamenta Pārstāvju palāta izstāšanās līgumu apstiprina, vēlākais, 2019. gada 29. martā, – vai līdz 2019. gada 12. aprīlim, ja līgums netiek apstiprināts līdz minētajam datumam (12). Parlamenta Pārstāvju palāta neapstiprināja izstāšanās līgumu līdz 2019. gada 29. martam, tāpēc pēc Apvienotās Karalistes atkārtota lūguma Eiropadome 2019. gada 10. aprīlī piekrita atlikt AK izstāšanos līdz 2019. gada 31. oktobrim (13). AK būtu jāizstājas ratifikācijas procedūru pabeigšanai sekojošā mēneša pirmajā dienā vai 2019. gada 1. novembrī atkarībā no tā, kurš no šiem termiņiem iestājas agrāk. Līdz jaunajam izstāšanās datumam Apvienotā Karaliste joprojām būs dalībvalsts ar visām tiesībām un pienākumiem saskaņā ar LES 50. pantu, un Apvienotajai Karalistei ir tiesības jebkurā brīdī atsaukt savu paziņojumu.

Finansiālais norēķins un ES 2018. gada pārskati

Izstāšanās līguma projektā, ko publicēja 2018. gada 14. novembrī, bija norādīts, ka saistībā ar finansiālo norēķinu AK apmaksās visas savas saistības esošajā DFS un iepriekšējos finanšu plānos tā, it kā tā joprojām būtu dalībvalsts. Konkrētāk, izstāšanās līguma projektā ir norādīts, ka Apvienotā Karaliste maksā Savienībai savu daļu no šādiem maksājumiem:

— Savienības budžeta saistības un Savienības decentralizēto aģentūru budžeta saistības, kas nav samaksātas līdz 2020. gada 31. decembrim, – skatīt izstāšanās līguma projekta 140. pantu,

— Savienības saistību, kas radušās līdz 2020. gada 31. decembrim, finansējums ar dažiem izņēmumiem – skatīt 142. pantu,

— iespējamās Savienības finanšu saistības par finanšu darbībām, kuras apstiprinātas vai par kurām pieņemts lēmums līdz izstāšanās datumam, – skatīt 143. un 144. pantu, un

— maksājumi, kas jāveic iespējamo Savienības saistību apmaksai saistībā ar tiesvedību par Savienības finanšu interesēm (ja fakti, kas ir šo lietu pamatā, radušies ne vēlāk kā 2020. gada 31. decembrī), – skatīt 147. pantu.

Tā kā Apvienotā Karaliste izstāšanās līgumu nebija ratificējusi, šo pārskatu parakstīšanas brīdī faktiskais izstāšanās datums un veids (ar vienošanos vai bez vienošanās) vēl nav zināms. Ņemot vērā pašreizējo situāciju, nav finansiālas ietekmes, par ko ziņot ES konsolidētajos 2018. gada pārskatos.

KONSOLIDĒTIE FINANŠU PĀRSKATI UN SKAIDROJUMI (14)

SATURA RĀDĪTĀJS

BILANCE 13

FINANŠU DARBĪBAS REZULTĀTU PĀRSKATS 14

NAUDAS PLŪSMAS PĀRSKATS 15

PĀRSKATS PAR PĀRMAIŅĀM NETO AKTĪVOS 16

SKAIDROJUMI PAR FINANŠU PĀRSKATIEM 17

1. NOZĪMĪGA GRĀMATVEDĪBAS POLITIKA 17

2. SKAIDROJUMI PAR BILANCI 30

3. SKAIDROJUMI PAR FINANŠU DARBĪBAS REZULTĀTU PĀRSKATU 57

4. IESPĒJAMĀS SAISTĪBAS UN AKTĪVI 65

5. BUDŽETA UN JURIDISKĀS SAISTĪBAS 69

6. FINANŠU RISKA PĀRVALDĪBA 73

7. INFORMĀCIJAS ATKLĀŠANA PAR SAISTĪTĀM PERSONĀM 84

8. NOTIKUMI PĒC BILANCES DATUMA 86

9. KONSOLIDĀCIJAS DARBĪBAS JOMA 86

BILANCE

Miljonos EUR Skaidrojums 31.12.2018. 31.12.2017. ILGTERMIŅA AKTĪVI Nemateriālie aktīvi 2.1. 446 405 Materiālie pamatlīdzekļi 2.2. 11 185 10 745 Pēc pašu kapitāla metodes uzskaitīti ieguldījumi 2.3. 591 581 Finanšu aktīvi 2.4. 65 231 59 980 Priekšfinansējums 2.5. 26 006 25 022 Ar komerciālu apmaiņu saistīti debitoru parādi un ar komerciālu apmaiņu nesaistītas atgūstamās summas 2.6. 416 611 103 875 97 344 APGROZĀMIE LĪDZEKĻI Finanšu aktīvi 2.4. 4 168 8 655 Priekšfinansējums 2.5. 23 968 24 005 Ar komerciālu apmaiņu saistīti debitoru parādi un ar komerciālu apmaiņu nesaistītas atgūstamās summas 2.6. 24 248 11 755 Krājumi 2.7. 73 295 Nauda un naudas ekvivalenti 2.8. 18 113 24 111 70 570 68 821 AKTĪVI KOPĀ 174 444 166 165 ILGTERMIŅA SAISTĪBAS Pensijas un citi darbinieku pabalsti 2.9. (80 456 ) (73 122 ) Uzkrājumi 2.10. (3 281 ) (2 880 ) Finanšu saistības 2.11. (53 289 ) (50 063 ) (137 025 ) (126 065 ) ĪSTERMIŅA SAISTĪBAS Uzkrājumi 2.10. (852) (659) Finanšu saistības 2.11. (2 617 ) (6 850 ) Parādi kreditoriem 2.12. (32 227 ) (39 048 ) Uzkrātās maksas un nākamo periodu ienākumi 2.13. (63 186 ) (63 902 ) (98 882 ) (110 459 ) SAISTĪBAS KOPĀ (235 907 ) (236 524 ) NETO AKTĪVI (61 463 ) (70 359 ) Rezerves 2.14. 4 961 4 876 No dalībvalstīm pieprasāmās summas (*1) 2.15. (66 424 ) (75 234 ) NETO AKTĪVI (61 463 ) (70 359 )

FINANŠU DARBĪBAS REZULTĀTU PĀRSKATS

Miljonos EUR Skaidrojums 2018. g. 2017. g. IEŅĒMUMI Ar komerciālu apmaiņu nesaistītu darījumu ieņēmumi NKI resursi 3.1. 105 780 78 620 Tradicionālie pašu resursi 3.2. 22 767 20 520 PVN resursi 3.3. 17 624 16 947 Naudas sodi 3.4. 6 740 4 664 Izdevumu atgūšana 3.5. 2 215 1 879 Citi 3.6. 3 312 10 376 158 438 133 006 Ar komerciālu apmaiņu saistītu darījumu ieņēmumi Finanšu ieņēmumi 3.7. 3 115 1 845 Citi 3.8. 1 379 1 332 4 494 3 177 Kopā ieņēmumi 162 932 136 183 IZDEVUMI Īstenojušas dalībvalstis 3.9. Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds (43 527 ) (44 289 ) Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai un citi lauku attīstības instrumenti (13 149 ) (11 359 ) Eiropas Reģionālās attīstības fonds un Kohēzijas fonds (30 230 ) (17 650 ) Eiropas Sociālais fonds (11 935 ) (7 353 ) Citi (2 826 ) (1 253 ) Īstenojusi Komisija, izpildaģentūras un trasta fondi 3.10. (17 551 ) (15 738 ) Īstenojušas citas ES aģentūras un struktūras 3.11. (3 396 ) (2 667 ) Īstenojušas trešās valstis un starptautiskās organizācijas 3.11. (4 016 ) (4 115 ) Īstenojuši citi subjekti 3.11. (3 569 ) (1 478 ) Personāla un pensiju izmaksas 3.12. (10 929 ) (10 002 ) Izmaiņas aktuāra pieņēmumos par darbinieku pabalstiem 3.13. — (3 544 ) Finanšu izmaksas 3.14. (1 677 ) (1 896 ) Citi izdevumi 3.15. (6 208 ) (6 756 ) Izdevumi kopā (149 014 ) (128 101 ) GADA SAIMNIECISKĀS DARBĪBAS REZULTĀTI 13 918 8 082

NAUDAS PLŪSMAS PĀRSKATS

Miljonos EUR 2018. g. 2017. g. Gada saimnieciskās darbības rezultāti 13 918 8 082 Pamatdarbība Amortizācija 104 99 Nolietojums 998 888 Zaudējumi no ieguldījumu vērtības samazināšanās (to apvērse) — — Aizdevumu (palielinājums)/samazinājums 1 041 497 Priekšfinansējuma (palielinājums)/samazinājums (947) (3 557 ) Ar komerciālu apmaiņu saistītu debitoru parādu un ar komerciālu apmaiņu nesaistītu atgūstamo summu (palielinājums)/samazinājums (12 299 ) (745) Krājumu (palielinājums)/samazinājums 222 (130) Pensiju un citu darbinieku pabalstu palielinājums/(samazinājums) 7 334 5 891 Uzkrājumu palielinājums/(samazinājums) 594 928 Finanšu saistību palielinājums/(samazinājums) (1 007 ) (438) Kreditoriem maksājamo parādu palielinājums/(samazinājums) (6 821 ) (957) Uzkrāto maksu un nākamo periodu ienākumu palielinājums/(samazinājums) (716) (3 678 ) Iepriekšējā gada budžeta pārpalikums kā nenaudas ieņēmumi (556) (6 405 ) Darbinieku pabalstu saistību pārrēķināšana (ar naudas plūsmām nesaistītas pārmaiņas nav iekļautas finanšu darbības rezultātu pārskatā) (4 396 ) — Citas ar naudas plūsmām nesaistītas pārmaiņas (71) 3 Ieguldījumu darbība Nemateriālo aktīvu un materiālo pamatlīdzekļu (palielinājums)/samazinājums (1 583 ) (1 687 ) Ar pašu kapitāla metodi uzskaitītu ieguldījumu (palielinājums)/samazinājums (9) (53) Pārdošanai pieejamu finanšu aktīvu (palielinājums)/samazinājums (1 811 ) (3 190 ) Finanšu aktīvu patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā (palielinājums)/samazinājums 7 (22) NETO NAUDAS PLŪSMA (5 998 ) (4 474 ) Naudas un naudas ekvivalentu neto palielinājums/(samazinājums) (5 998 ) (4 474 ) Nauda un naudas ekvivalenti gada sākumā 24 111 28 585 Nauda un naudas ekvivalenti gada beigās 18 113 24 111

PĀRSKATS PAR PĀRMAIŅĀM NETO AKTĪVOS

Miljonos EUR No dalībvalstīm pieprasāmās summas Uzkrātais pārpalikums/(deficīts) Citas rezerves Patiesās vērtības rezerve Neto aktīvi ATLIKUMS 31.12.2016. (76 881 ) 4 516 325 (72 040 ) Garantiju fonda rezerves pārmaiņas (20) 20 — — Patiesās vērtības pārmaiņas — — (2) (2) Citi (11) 62 (46) 5 Dalībvalstīm kreditētie 2016. gada budžeta rezultāti (6 405 ) — — (6 405 ) Gada saimnieciskās darbības rezultāti 8 082 — — 8 082 ATLIKUMS 31.12.2017. (75 234 ) 4 598 278 (70 359 ) Garantiju fonda rezerves pārmaiņas (186) 186 — — Patiesās vērtības pārmaiņas — — (47) (47) Darbinieku pabalstu saistību pārrēķināšana (4 396 ) — — (4 396 ) Citi 30 (54) — (24) Dalībvalstīm kreditētie 2017. gada budžeta rezultāti (556) — — (556) Gada saimnieciskās darbības rezultāti 13 918 — — 13 918 ATLIKUMS 31.12.2018. (66 424 ) 4 730 231 (61 463 )

SKAIDROJUMI PAR FINANŠU PĀRSKATIEM

1. NOZĪMĪGA GRĀMATVEDĪBAS POLITIKA

1.1. JURIDISKAIS PAMATS UN GRĀMATVEDĪBAS NOTEIKUMI

ES grāmatvedības uzskaiti kārto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 18. jūlija Regulu (ES, Euratom) 2018/1046 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un Lēmumu Nr. 541/2014/ES un atceļ Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (15), turpmāk dēvētu par “Finanšu regulu” (FR).

ES sagatavo savus finanšu pārskatus saskaņā ar Finanšu regulas 80. pantu, pamatojoties uz noteikumiem par uzkrāšanas principu grāmatvedībā, kuru pamatā ir starptautiskie publiskā sektora grāmatvedības standarti (SPSGS). Minētie Komisijas grāmatveža pieņemtie grāmatvedības noteikumi jāpiemēro visām iestādēm un ES struktūrām, uz kurām attiecas konsolidācija, lai ieviestu vienotu grāmatvedības, novērtēšanas un finanšu pārskatu uzrādīšanas noteikumu kopumu, tādējādi saskaņojot finanšu pārskatu sagatavošanas un konsolidācijas procesu.

Jaunu un grozītu Eiropas Savienības grāmatvedības noteikumu (EGN) piemērošana

Pārskatīti EGN, kuri ir spēkā gada pārskata periodiem, kas sākās 2018. gada 1. janvārī vai vēlāk

Kārtējā gadā par obligāti piemērojamiem kļuva šādi Komisijas grāmatveža pieņemtie grāmatvedības noteikumi:

— pārskatītais 12. EGN “Darbinieku pabalsti”. Pārskatīto 12. EGN grāmatvedis pieņēma 2017. gadā, un tas ir balstīts uz jauno 39. SPSGS “Darbinieku pabalsti”, kas publicēts 2016. gada jūlijā. Pārskatītā 12. EGN pirmajai piemērošanai nebija būtiskas ietekmes uz ES konsolidētajiem finanšu pārskatiem, izņemot to, ka peļņa vai zaudējumi no izmaiņām aktuāra pieņēmumos saskaņā ar pārskatīto EGN ir tieši jāatzīst neto aktīvos, nevis pārpalikumā vai deficītā, kā tas bija prasīts iepriekš.

Jauni EGN, kas pieņemti līdz 2018. gada 31. decembrim, bet vēl nav stājušies spēkā

ES nav piemērojusi turpmāk uzskaitītos jaunos EGN, ko Komisijas grāmatvedis ir pieņēmis, bet kas vēl nav stājušies spēkā:

— jauns 20. EGN “Apvienošana publiskajā sektorā” (spēkā pārskata periodiem, kas sākas 2019. gada 1. janvārī vai vēlāk). 20. EGN, kas pamatojas uz 40. SPSGS “Apvienošana publiskajā sektorā”, nosaka publiskajā sektorā veiktas apvienošanas klasifikāciju, proti, to iedala divos dažādos veidos atkarībā no tā, vai darījumu kontrolē kopīgi: i) apvienošanās, kad darījuma pamatā ir ar ES apvienotā subjekta uzskaites vērtība, un ii) iegāde, kad darījums pamatojas uz ES iegādātā subjekta patiesajām vērtībām iegādes datumā. Abos gadījumos ir noteiktas atšķirīgas prasības un informācijas atklāšanas līmeņi, lai ES finanšu pārskatu lietotāji labāk izprastu to sekas. Pirmreizējās piemērošanas gadā ietekme uz ES finanšu pārskatiem būs atkarīga no tā, vai šajā periodā ES publiskajā sektorā veiks apvienošanas darījumus.

1.2. GRĀMATVEDĪBAS PRINCIPI

Finanšu pārskatu mērķis ir sniegt plašam lietotāju lokam noderīgu informāciju par subjekta finansiālo stāvokli, darbības rezultātiem un naudas plūsmām. ES kā publiskā sektora subjektam ir konkrēti mērķi – sniegt lēmumu pieņemšanai noderīgu informāciju un apliecināt subjekta pārskatatbildību par tam uzticētajiem līdzekļiem. Šis dokuments ir sagatavots, ņemot vērā minētos mērķus.

Vispārējie apsvērumi (jeb grāmatvedības principi), kas jāievēro, sagatavojot finanšu pārskatus, ir izklāstīti ES grāmatvedības 1. noteikumā “Finanšu pārskati” un ir tādi paši kā 1. SPSGS aprakstītie: patiess atspoguļojums, uzkrāšanas princips, darbības turpināšana, uzrādīšanas konsekvence, būtiskums, apkopošana, ieskaitīšana un salīdzināmā informācija. Finanšu pārskatu kvalitatīvie rādītāji ir būtiskums, patiesa atspoguļošana (uzticamība), saprotamība, savlaicīgums, salīdzināmība un pārbaudāmība.

1.3. KONSOLIDĀCIJA

Konsolidācijas darbības joma

Konsolidētajos ES finanšu pārskatos ir iekļauti visi nozīmīgie kontrolētie subjekti (t. i., ES iestādes, tostarp Komisija, un ES aģentūras), asociētie uzņēmumi un kopuzņēmumi. Pilns konsolidēto subjektu saraksts ir sniegts ES finanšu pārskatu 9. skaidrojumā. Patlaban tajā ir iekļauti 52 kontrolētie subjekti un 1 asociētais uzņēmums. Subjektus, uz kuriem attiecas konsolidācija, bet kuri nav būtiski ES konsolidētajiem finanšu pārskatiem kopumā, nav nepieciešams konsolidēt vai uzskaitīt, izmantojot pašu kapitāla metodi, ja tas ES radītu pārmērīgu laika patēriņu vai izmaksas. Šādus subjektus dēvē par “mazajiem subjektiem”, un tie ir atsevišķi uzskaitīti 9. skaidrojumā. 2018. gadā kopumā septiņi subjekti tika klasificēti kā mazie subjekti.

Kontrolētie subjekti

Lēmumu iekļaut subjektu konsolidācijā pieņem, pamatojoties uz kontroles koncepciju. Kontrolētie subjekti ir visi subjekti, par kuriem ES saņem vai ir tiesīga saņemt mainīgu ieguvumu no tās iesaistes un no kuriem gūtā minētā ieguvuma veidu un summu ES var ietekmēt, izmantojot savu varu pār šo otru subjektu. Šādai varai jābūt patlaban īstenojamai un jābūt saistītai ar subjekta attiecīgajām darbībām. Kontrolētie subjekti tiek pilnībā konsolidēti. Konsolidācija sākas kontroles pastāvēšanas pirmajā dienā un beidzas līdz ar kontroles izbeigšanos.

Izplatītākie kontroles rādītāji ES ir šādi: subjekta izveide ar dibināšanas līgumiem vai sekundārajiem tiesību aktiem, subjekta finansēšana no ES budžeta, balsstiesības vadības struktūrās, Eiropas Revīzijas palātas veikta revīzija un budžeta izpildes apstiprināšana Eiropas Parlamentā. Katrs subjekts tiek vērtēts atsevišķi, lai izlemtu, vai pietiek ar vienu no iepriekš minētajiem kritērijiem, lai kontroli uzskatītu par pastāvošu, vai ir jāizpildās tiem visiem.

Saskaņā ar šo pieeju uzskata, ka ES iestādes (izņemot Eiropas Centrālo banku) un aģentūras (izņemot kādreizējā otrā pīlāra aģentūras) atrodas tikai un vienīgi ES kontrolē un attiecīgi tiek konsolidētas. Turklāt likvidējamā Eiropas Ogļu un tērauda kopiena (EOTK) arī tiek uzskatīta par kontrolētu subjektu.

Ir izslēgti visi būtiskie ES kontrolēto subjektu savstarpējie darījumi un atlikumi, savukārt nerealizētā peļņa un zaudējumi saistībā ar šādiem darījumiem nav būtiski un tāpēc nav izslēgti.

Kopīgas struktūras

Kopīga struktūra ir struktūra, kuru kopīgi kontrolē ES un viena vai vairākas citas puses. Kopīga kontrole ir struktūras kontroles savstarpēja dalīšana, kas noteikta ar līgumu un kas pastāv tikai tad, kad, pieņemot lēmumus par attiecīgajām darbībām, ir vajadzīgs to pušu vienprātīgs apstiprinājums, kuras savstarpēji dala kontroli. Kopīgas struktūras var būt gan kopīgas darbības, gan kopuzņēmumi. Gadījumā, ja kopīgā struktūra organizēta, izmantojot atsevišķu vienību, un kopīgās struktūras dalībniekiem ir tiesības uz šīs struktūras neto aktīviem, šādu kopīgo struktūru klasificē kā kopuzņēmumu. Līdzdalību kopuzņēmumos uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi (skatīt 1.5.4. skaidrojumu). Ja pusēm saistībā ar struktūru ir tiesības uz aktīviem un pienākumi attiecībā uz saistībām, šādu kopīgo struktūru klasificē kā kopīgu darbību. Saistībā ar savu dalību kopīgās darbībās ES savos finanšu pārskatos atzīst: savus aktīvus un saistības, ieņēmumus un izdevumus, kā arī savu daļu no aktīviem, saistībām, ieņēmumiem un izdevumiem, kas tiek turēti vai radušies kopīgi.

Asociētie uzņēmumi

Asociētie uzņēmumi ir tādi subjekti, kuros ES tieši vai netieši ir būtiska ietekme, bet kurus tā nekontrolē. Pieņem, ka būtiska ietekme pastāv, ja ES tieši vai netieši ir 20 % vai vairāk balsstiesību. Līdzdalību asociētajos uzņēmumos uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi (skatīt 1.5.4. skaidrojumu).

Nekonsolidēti subjekti, kuru līdzekļus pārvalda Komisija

ES darbinieku veselības apdrošināšanas kopīgās shēmas, Eiropas Attīstības fonda un Dalībnieku garantiju fonda naudas līdzekļus pārvalda Komisija to vārdā. Tomēr ES nekontrolē šos subjektus, tāpēc tie nav konsolidēti tās finanšu pārskatos.

1.4. SAGATAVOŠANAS PAMATS

Finanšu pārskati tiek sniegti ik gadu. Grāmatvedības gads sākas 1. janvārī un beidzas 31. decembrī.

1.4.1. Valūta un konvertācijas pamats

Darbības un pārskatu sniegšanas valūta

Finanšu pārskatus sagatavo miljonos euro, ja vien nav norādīts citādi, un euro ir ES darbības un pārskatu sniegšanas valūta.

Darījumi un atlikumi

Darījumus ārvalstu valūtā konvertē euro atbilstoši valūtas kursam, kas ir spēkā darījuma veikšanas dienā. Peļņu un zaudējumus no ārvalstu valūtas maiņas, kas radušies ārvalstu valūtas darījumu norēķinos un pārrēķinot ārvalstu valūtā izteiktus monetāros aktīvus un saistības atbilstoši valūtas kursam gada beigās, norāda finanšu darbības rezultātu pārskatā. Pārrēķina starpību nemonetāriem finanšu instrumentiem, kas klasificēti kā pieejami pārdošanai, iekļauj patiesās vērtības rezervē.

Atšķirīgas konvertācijas metodes tiek piemērotas materiālajiem pamatlīdzekļiem un nemateriālajiem aktīviem, kuru vērtība saglabājas euro atbilstoši kursam to iegādes datumā.

Ārvalstu valūtā izteiktu monetāro aktīvu un saistību atlikumus gada beigās konvertē euro pēc 31. decembrī spēkā esošā Eiropas Centrālās bankas (ECB) valūtas kursa.

Euro maiņas kurss

Valūta 31.12.2018. 31.12.2017. Valūta 31.12.2018. 31.12.2017. BGN 1,9558 1,9558 PLN 4,3014 4,177 CZK 25,7240 25,5350 RON 4,6635 4,6585 DKK 7,4673 7,4449 SEK 10,2548 9,8438 GBP 0,8945 0,8872 CHF 1,1269 1,1702 HRK 7,4125 7,4400 JPY 125,8500 135,01 HUF 320,9800 310,3300 USD 1,145 1,1993

1.4.2. Aplēšu izmantošana

Saskaņā ar SPSGS un vispārpieņemtajiem grāmatvedības principiem finanšu pārskatos noteikti ietver summas, kas balstītas uz vadības aplēsēm un pieņēmumiem, kuri izdarīti, pamatojoties uz visticamāko pieejamo informāciju. Būtiskas aplēses cita starpā ietver aplēses par turpmāk minēto: darbinieku pabalstu saistību summas, uzkrājumi, finanšu risks saistībā ar krājumiem un debitoru parādiem, uzkrātie ieņēmumi un maksas, iespējamie aktīvi un saistības, nemateriālo aktīvu un materiālo pamatlīdzekļu vērtības samazinājuma pakāpe un summas, kas uzrādītas skaidrojumos par finanšu instrumentiem. Faktiskie rezultāti var atšķirties no aplēsēm. Izmaiņas aplēsēs tiek atspoguļotas periodā, kad tās kļūst zināmas.

1.5. BILANCE

1.5.1. Nemateriālie aktīvi

Iegādātās datorprogrammu licences norāda, no sākotnējām izmaksām atskaitot uzkrāto amortizāciju un vērtības samazinājumu. Aktīvus amortizē pēc lineārās metodes visā to aplēstajā lietderīgās lietošanas laikā (3–11 gadi). Nemateriālo aktīvu aplēstais lietderīgās lietošanas laiks ir atkarīgs no to konkrētā ekonomiskā kalpošanas ilguma vai juridiskā kalpošanas ilguma, kas noteikts vienošanās ceļā. Pašu radītus nemateriālos aktīvus kapitalizē tad, kad ir izpildīti attiecīgie ES grāmatvedības noteikumu kritēriji, un izdevumi attiecas tikai uz aktīva izstrādes periodu. Kapitalizējamās izmaksas ietver visas tieši attiecināmās izmaksas, kas nepieciešamas aktīva radīšanai, ražošanai un sagatavošanai darbam atbilstīgi vadības iecerēm. Izmaksas, kas ir saistītas ar pētniecības darbībām, nekapitalizējamās izstrādes izmaksas un uzturēšanas izmaksas atzīst par izdevumiem to rašanās brīdī.

1.5.2. Materiālie pamatlīdzekļi

Visus materiālos pamatlīdzekļus uzrāda to sākotnējās izmaksās, no kurām atskaitīts uzkrātais nolietojums un vērtības samazinājums. Izmaksās ir ietverti izdevumi, kas ir tieši attiecināmi uz aktīva iegādi, radīšanu vai pārvešanu.

Turpmākās izmaksas pēc vajadzības iekļauj aktīva uzskaites vērtībā vai atzīst par atsevišķu aktīvu tikai tad, ja ir iespējams, ka ar attiecīgo izmaksu posteni saistītos nākotnes saimnieciskos labumus vai kalpošanas potenciālu izmantos ES un izmaksas var ticami novērtēt. Remontdarbu un uzturēšanas izmaksas ieskaita finanšu darbības rezultātu pārskatā tajā finanšu periodā, kurā minētās izmaksas radušās.

Uz zemi un mākslas darbiem netiek attiecināts nolietojums, jo to lietderīgās lietošanas laiks ir neierobežots. Uz nepabeigtiem pamatlīdzekļiem neattiecina nolietojumu, jo šie aktīvi vēl nav pieejami lietošanai. Nolietojumu citiem aktīviem aprēķina šādi, izmantojot lineāro metodi, lai to izmaksas, no kurām atņemta to atlikusī vērtība, sadalītu pa visu aplēstās aktīvu lietderīgās lietošanas laiku:

Aktīva veids Lineārā nolietojuma likme Ēkas No 4 % līdz 10 % Kosmosa aktīvi No 8 % līdz 25 % Aprīkojums un iekārtas No 10 % līdz 25 % Mēbeles un transportlīdzekļi No 0 % līdz 25 % Datortehnika No 25 % līdz 33 % Citi No 10 % līdz 33 %

Peļņu vai zaudējumus no aktīva atsavināšanas nosaka, salīdzinot ieņēmumus, no kuriem atskaitīti pārdošanas izdevumi, ar atsavinātā aktīva uzskaites vērtību, un iekļauj finanšu darbības rezultātu pārskatā.

Noma

Materiālo aktīvu nomu, ja ES būtībā uzņemas visus riskus un gūst visu labumu, ko rada īpašumtiesības, klasificē kā finanšu nomu. Nomas sākumā finanšu nomu kapitalizē nomātā aktīva patiesajā vērtībā vai minimālo nomas maksājumu pašreizējā vērtībā – atkarībā no tā, kura no tām ir mazāka. Finanšu nomas maksājuma procentu daļu atspoguļo izdevumos visā nomas periodā, nenomaksātajam atlikumam piemērojot nemainīgu periodisku likmi. Nomas saistības, no kurām atskaitītas finanšu maksas, tiek ietvertas finanšu saistībās (ilgtermiņa un īstermiņa saistībās). Finanšu izmaksu procentu daļu atspoguļo finanšu darbības rezultātu pārskatā visā nomas periodā, piemērojot nemainīgu periodisku procentu likmi atlikušajām saistībām katrā periodā. Finanšu nomā turētajiem aktīviem nolietojumu aprēķina īsākajā no šādiem periodiem: aktīva lietderīgās lietošanas laiks vai nomas termiņš.

Nomu, kurā iznomātājs patur būtisku daļu no riska un ieguvumiem saistībā ar īpašumtiesībām, klasificē kā operatīvo nomu. Maksājumus, kas veikti saistībā ar operatīvo nomu, nomas periodā atspoguļo kā izdevumus finanšu darbības rezultātu pārskatā, izmantojot lineāro metodi.

1.5.3. Nefinanšu aktīvu vērtības samazināšanās

Uz aktīviem, kuru lietderīgās lietošanas laiks ir neierobežots, amortizāciju/nolietojumu neattiecina, bet katru gadu pārbauda to vērtības samazinājumu. Aktīviem, kuriem nosaka amortizāciju/nolietojumu, vērtības samazinājumu pārskata ikreiz, kad notikumi vai apstākļu maiņa liecina par iespējamību neatgūt aktīva uzskaites vērtību. Vērtības samazinājuma zaudējumus atzīst tādā apmērā, par kādu aktīva uzskaites vērtība pārsniedz tā atgūstamo (darba) summu. Atgūstamā (darba) summa ir lielākā no šādām summām: aktīva patiesā vērtība, no kuras atskaitītas pārdošanas izmaksas, vai tā lietošanas vērtība.

Nemateriālo aktīvu un materiālo pamatlīdzekļu atlikušo vērtību un lietderīgās lietošanas laiku pārskata un vajadzības gadījumā koriģē vismaz reizi gadā. Aktīva uzskaites vērtību nekavējoties daļēji noraksta līdz tā atgūstamajai (darba) summai, ja aktīva uzskaites vērtība pārsniedz tā aplēsto atgūstamo (darba) summu. Ja iepriekšējos gados atzītie vērtības samazinājuma iemesli vairs nepastāv, attiecīgi veic vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi.

1.5.4. Pēc pašu kapitāla metodes uzskaitīti ieguldījumi

Līdzdalība asociētajos uzņēmumos un kopuzņēmumos

Pēc pašu kapitāla metodes uzskaitītus ieguldījumus sākotnēji atzīst, ņemot vērā izmaksas, kas ir uzskaites vērtība, kuru vēlāk palielina vai samazina, lai atzītu ES daļu ieguldījumu saņēmēja pārpalikumā vai deficītā pēc iegādes datuma. ES daļu ieguldījumu saņēmēja pārpalikumā vai deficītā atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā, un tās daļu ieguldījumu saņēmēja pašu kapitāla pārmaiņās atzīst rezervē neto aktīvos. Ieguldījumu bilances vērtību finanšu pārskatos bilances datumā iegūst, sākotnējām izmaksām pieskaitot visas pārmaiņas (turpmākās iemaksas, saimnieciskās darbības rezultātu daļu un rezervju pārmaiņas, vērtības samazinājumus un dividendes). No ieguldījumiem saņemtā peļņas daļa samazina aktīva uzskaites vērtību.

Ja ES deficīta daļa ieguldījumā, ko uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi, ir vienāda ar tās līdzdalību ieguldījumā vai pārsniedz to, ES pārtrauc atzīt savu daļu turpmākajos zaudējumos (“neatzītie zaudējumi”). Kad ES līdzdalība ir samazināta līdz nullei, papildu zaudējumi tiek segti un saistības tiek atzītas tikai, ja ES ir radušies juridiski vai prakses radīti pienākumi vai tā ir veikusi maksājumus subjekta vārdā.

Ja pastāv vērtības samazinājuma pazīmes, jāveic daļēja norakstīšana līdz mazākajai atgūstamajai summai. Atgūstamo summu nosaka atbilstīgi 1.5.3. skaidrojumam. Ja vērtības samazinājuma iemesls vēlāk vairs nepastāv, veic vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi līdz uzskaites vērtībai, kāda būtu noteikta, ja nebūtu atzīti nekādi vērtības samazinājuma zaudējumi.

Ja ES līdzdalība ieguldījumu kapitāla fondā ir 20 % vai vairāk, tā necenšas īstenot būtisku ietekmi. Tāpēc šādus fondus uzskata par finanšu instrumentiem un klasificē kā pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus.

Asociētos uzņēmumus un kopuzņēmumus, kas klasificēti kā mazie subjekti, neuzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi. ES iemaksas šajos subjektos tiek uzskaitītas kā attiecīgā perioda izdevumi.

1.5.5. Finanšu aktīvi

Klasifikācija

ES savus finanšu aktīvus iedala šādās kategorijās: finanšu aktīvi patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā; aizdevumi un debitoru parādi; līdz termiņa beigām turēti ieguldījumi; pārdošanai pieejami finanšu aktīvi. Finanšu instrumentu klasifikāciju nosaka, veicot sākotnējo atzīšanu, un tā tiek atkārtoti novērtēta katrā bilances datumā.

(i) Finanšu aktīvi patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā

Finanšu aktīvu klasificē kā piederīgu šai kategorijai, ja tas iegādāts pārsvarā pārdošanai īstermiņā vai subjekts to paredzējis šim nolūkam. Šajā kategorijā iekļauj arī atvasinātos instrumentus. Minētās kategorijas aktīvi tiek klasificēti kā apgrozāmie līdzekļi, ja tos plāno realizēt 12 mēnešu laikā no bilances datuma.

(ii) Aizdevumi un debitoru parādi

Aizdevumi un debitoru parādi ir neatvasināti finanšu aktīvi ar fiksētiem vai nosakāmiem maksājumiem, kuri netiek kotēti aktīvā tirgū. Tie rodas, kad ES nodrošina naudu, preces vai pakalpojumus tieši debitoram bez nodoma pārdot attiecīgo debitoru parādu, vai gadījumos, kad ES pārņem sākotnējā aizdevēja tiesības pēc tam, kad ES veikusi maksājumu atbilstīgi garantijas līgumam. Maksājumi, kuru termiņš ir 12 mēneši pēc bilances datuma, tiek klasificēti kā apgrozāmie līdzekļi. Maksājumi, kuru termiņš ir vairāk nekā 12 mēneši pēc bilances datuma, tiek klasificēti kā ilgtermiņa aktīvi. Aizdevumi un debitoru parādi ietver termiņnoguldījumus, kuru sākotnējais termiņš ir ilgāks par trīs mēnešiem.

(iii) Līdz termiņa beigām turēti ieguldījumi

Līdz termiņa beigām turēti ieguldījumi ir neatvasināti finanšu aktīvi ar fiksētiem vai nosakāmiem maksājumiem un fiksētu termiņu, attiecībā uz kuriem ES ir pozitīva apņemšanās un iespējas tos turēt līdz termiņa beigām. Šajā finanšu gadā ES nebija neviena minētās kategorijas ieguldījuma.

(iv) Pārdošanai pieejami finanšu aktīvi

Pārdošanai pieejami finanšu aktīvi ir neatvasināti finanšu aktīvi, kas iekļauti šajā kategorijā vai nav iekļauti nevienā citā kategorijā. Tos klasificē kā apgrozāmos līdzekļus vai ilgtermiņa aktīvus atkarībā no tā, cik ilgi ES plāno tos turēt. Ieguldījumus subjektos, kas nav nedz konsolidēti, nedz uzskaitīti, izmantojot pašu kapitāla metodi, un cita veida kapitāla ieguldījumus (piemēram, riska kapitāla darījumus) arī klasificē kā pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus.

Sākotnējā atzīšana un novērtēšana

Patiesajā vērtībā novērtētu finanšu aktīvu ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā, kā arī līdz termiņa beigām turētu un pārdošanai pieejamu finanšu aktīvu iegādi vai pārdošanu atzīst darījuma datumā, proti, datumā, kurā ES uzņemas saistības pirkt vai pārdot aktīvu. Naudas ekvivalenti un aizdevumi tiek atzīti, kad naudu nogulda finanšu iestādē vai izmaksā aizņēmējiem. Finanšu instrumentus sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā. Visiem finanšu aktīviem, kurus neuzskaita patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā, darījuma izmaksas pieskaita patiesajai vērtībai, veicot sākotnējo atzīšanu. Finanšu aktīvus, kurus uzskaita patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā, sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā, un darījuma izmaksas tiek ieskaitītas izdevumos finanšu darbības rezultātu pārskatā.

Finanšu aktīva patiesā vērtība sākotnējās atzīšanas brīdī parasti ir darījuma cena (t. i., saņemtās atlīdzības patiesā vērtība), ja vien šā instrumenta patiesā vērtība nav pierādīta salīdzinājumā ar citiem novērojamajiem pašreizējiem tirgus darījumiem ar to pašu instrumentu vai pamatojoties uz vērtēšanas metodi, kuras mainīgie rādītāji ietver tikai novērojamo tirgu datus (piemēram, dažu atvasināto instrumentu līgumu gadījumā). Tomēr, ja tiek piešķirts ilgtermiņa aizdevums bez procentu likmes vai ar likmi, kas ir zemāka par tirgus likmi, tā patieso vērtību var aplēst kā visu nākotnē saņemamo naudas ieņēmumu pašreizējo vērtību, kas diskontēta, izmantojot līdzīga instrumenta ar līdzīgu kredītvērtējumu dominējošo tirgus procentu likmi.

Piešķirtos aizdevumus novērtē to nominālsummā, ko uzskata par aizdevuma patieso vērtību. Tā iemesli ir izklāstīti turpmāk.

— ES aizdevumiem ir īpaša “tirgus vide”, kas ievērojami atšķiras no kapitāla tirgus, kurā tiek emitētas komercobligācijas vai valsts obligācijas. Tā kā aizdevējiem šajos tirgos ir iespēja izvēlēties alternatīvus ieguldījumus, iespēju varbūtība ir iekļauta tirgus cenās. Taču ES šādas alternatīvo ieguldījumu iespējas nav, jo tai nav atļauts ieguldīt naudu kapitāla tirgos; ES tikai aizņemas līdzekļus, lai aizdotu tos ar tādiem pašiem procentiem. Tas nozīmē, ka ES nav alternatīvas iespējas aizdot vai ieguldīt summas, ko tā ir aizņēmusies. Attiecīgi nav iespējas izmaksu un bāzes salīdzinājumam ar tirgus likmēm. Faktiski ES aizdevumu darbība pati reprezentē tirgu. Tā kā iespējas izmaksu “opcija” netiek piemērota, tirgus cena nesniedz patiesu priekšstatu par ES aizdevumu darījumu būtību. Tāpēc nav pareizi noteikt ES aizdevumu patieso vērtību, atsaucoties uz komercobligācijām vai valsts obligācijām.

— Papildus tam, tā kā nav aktīva tirgus vai līdzīgu darījumu, ar ko varētu salīdzināt, procentu likme, kas ES būtu jāizmanto, lai noteiktu patieso vērtību aizdevuma darījumiem saskaņā ar Eiropas Finanšu stabilizācijas mehānismu (EFSM), maksājumu bilanci (MB) un citiem šādiem aizdevumiem, ir prasītā procentu likme.

— Turklāt šo aizdevumu gadījumā aizdevumi un aizņēmumi cits citu līdzsvaro to kompensējošā rakstura dēļ. Tādējādi aizdevuma efektīvā procentu likme ir vienāda ar saistīto aizņēmumu efektīvo procentu likmi. Darījuma izmaksas, kas radušās ES un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā.

Finanšu instrumentu atzīšanu pārtrauc, kad tiesības saņemt naudas plūsmas no ieguldījumiem ir beigušās vai ES būtībā ir nodevusi citai personai visus riskus un ieguvumus, kas izriet no īpašumtiesībām.

Turpmākais novērtējums

a) Finanšu aktīvus patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā pēc tam uzskaita patiesajā vērtībā. Peļņu un zaudējumus, kas rodas no patiesās vērtības pārmaiņām kategorijā “Finanšu instrumenti, kas novērtēti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā”, ietver finanšu darbības rezultātu pārskatā periodā, kurā tie rodas.

b) Aizdevumus un debitoru parādus uzskaita amortizētajā iegādes vērtībā, izmantojot efektīvās procentu likmes metodi. Tādu aizdevumu gadījumā, kuri piešķirti no aizņemtiem līdzekļiem, gan aizdevumiem, gan aizņēmumiem piemēro vienu un to pašu efektīvo procentu likmi, jo šiem aizdevumiem ir kompensējošu darbību iezīmes un atšķirības starp aizdevuma un aizņēmuma nosacījumiem un summām nav būtiskas. Darījuma izmaksas, kas radušās ES un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā.

c) Līdz termiņa beigām turētos aktīvus uzskaita amortizētajā iegādes vērtībā, izmantojot efektīvās procentu likmes metodi. ES pašlaik nav līdz termiņa beigām turētu ieguldījumu.

d) Pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus pēc tam uzskaita patiesajā vērtībā. Peļņu un zaudējumus no pārdošanai pieejamu finanšu aktīvu patiesās vērtības pārmaiņām atzīst patiesās vērtības rezervē, izņemot valūtas pārrēķina starpību monetāriem aktīviem, ko atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Ja pārdošanai pieejamu finanšu aktīvu atzīšana tiek pārtraukta vai to vērtība samazinās, iepriekš patiesās vērtības rezervē atzītās patiesās vērtības kumulatīvās korekcijas atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Procentus par pārdošanai pieejamiem finanšu aktīviem, kuri aprēķināti, izmantojot efektīvās procentu likmes metodi, atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Dividendes par pārdošanai pieejamiem kapitāla instrumentiem atzīst tad, kad stājas spēkā ES tiesības saņemt maksājumu.

Aktīvos tirgos kotētu ieguldījumu patiesās vērtības pamatā ir pašreizējās piedāvātās cenas. Ja finanšu aktīvam ir neaktīvs tirgus (kā arī nekotētiem vērtspapīriem un ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem), ES nosaka patieso vērtību, izmantojot novērtēšanas metodes. Var izmantot nesenus nesaistītu pušu darījumus, atsauces uz citiem būtībā līdzīgiem instrumentiem, diskontētu naudas plūsmu analīzi, iespējas līgumu cenu noteikšanas modeļus un citas novērtēšanas metodes, kuras parasti izmanto tirgus dalībnieki.

Ieguldījumi riska kapitāla fondos, kas klasificēti kā pārdošanai pieejami finanšu aktīvi un kam nav kotētas tirgus cenas aktīvā tirgū, tiek novērtēti pēc attiecināmās neto aktīvu vērtības, ko uzskata par to patiesās vērtības ekvivalentu.

Ja nevar ticami noteikt tādu kapitāla instrumentos veiktu ieguldījumu patieso vērtību, kuriem aktīvā tirgū nav kotētas tirgus cenas, šādus ieguldījumus novērtē, ņemot vērā to izmaksas, no kurām atskaitīti vērtības samazinājuma zaudējumi.

Finanšu aktīvu vērtības samazinājums

Finanšu aktīva vērtība samazinās un zaudējumus atzīst tikai tad, ja ir objektīvi pierādījumi par vērtības samazinājumu viena vai vairāku tādu notikumu rezultātā, kuri risinājušies pēc konkrētā aktīva sākotnējās atzīšanas, un ar zaudējumiem saistītais notikums (vai notikumi) ietekmē aplēstās finanšu aktīva nākotnes naudas plūsmas, un šādu ietekmi var ticami aplēst. Katrā pārskata datumā ES novērtē, vai ir objektīvi pierādījumi tam, ka finanšu aktīva vērtība ir samazinājusies.

a) Aktīvi, kurus uzskaita amortizētajā iegādes vērtībā

Ja ir objektīvi pierādījumi tam, ka ir radušies vērtības samazinājuma zaudējumi aizdevumiem un debitoru parādiem vai līdz termiņa beigām turētiem ieguldījumiem, kurus uzskaita amortizētajā iegādes vērtībā, šo zaudējumu apjomu nosaka kā starpību starp aktīva uzskaites vērtību un aplēsto nākotnes naudas plūsmu pašreizējo vērtību (izņemot nākotnes kredītzaudējumus, kas vēl nav radušies), to diskontējot atbilstoši finanšu aktīva sākotnējai efektīvajai procentu likmei. Aktīva uzskaites vērtību samazina un zaudējumu summu atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Ja aizdevumam vai līdz termiņa beigām turētam ieguldījumam ir mainīga procentu likme, diskonta likme vērtības samazinājuma zaudējumu novērtēšanai ir līgumā noteiktā pašreizējā efektīvā procentu likme. Nodrošināta finanšu aktīva aplēsto nākotnes naudas plūsmu pašreizējās vērtības aprēķinā tiek atspoguļotas naudas plūsmas, ko var radīt atsavināšana, atskaitot nodrošinājuma iegūšanas un pārdošanas izmaksas, neatkarīgi no tā, vai atsavināšana ir iespējama vai ne. Ja kādā no nākamajiem periodiem vērtības samazinājuma zaudējumu summa samazinās un šo samazinājumu var objektīvi attiecināt uz notikumu, kas norisinājies pēc vērtības samazinājuma atzīšanas, tad iepriekš atzītos vērtības samazinājuma zaudējumus apvērš, izmantojot finanšu darbības rezultātu pārskatu.

b) Aktīvi, kurus uzskaita patiesajā vērtībā

Tādu kapitālieguldījumu gadījumā, kuri klasificēti kā pārdošanai pieejami finanšu aktīvi, nosakot, vai vērtspapīru vērtība ir samazinājusies, ņem vērā, vai vērtspapīra patiesā vērtība ir būtiski vai pastāvīgi (ilgstoši) samazinājusies, kļūstot mazāka par tā izmaksām. Ja ir šādi pierādījumi attiecībā uz pārdošanai pieejamiem finanšu aktīviem, kumulatīvos zaudējumus, kas aprēķināti kā starpība starp iegādes izmaksām un pašreizējo patieso vērtību, no kuras atskaitīta šā finanšu aktīva vērtības samazinājuma summa, kas iepriekš atzīta finanšu darbības rezultātu pārskatā, izņem no rezervēm un atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Finanšu darbības rezultātu pārskatā atzīto kapitāla instrumentu vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi neveic, izmantojot finanšu darbības rezultātu pārskatu. Ja kādā no nākamajiem periodiem palielinās parāda instrumenta, kas klasificēts kā pārdošanai pieejams finanšu aktīvs, patiesā vērtība un šis palielinājums ir objektīvi attiecināms uz notikumu, kas risinās pēc vērtības samazinājuma zaudējumu atzīšanas, vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi veic, izmantojot finanšu darbības rezultātu pārskatu.

1.5.6. Krājumi

Krājumus uzskaita izmaksās vai arī neto pārdošanas vērtībā atkarībā no tā, kura no abām summām ir mazāka. Izmaksas tiek noteiktas, izmantojot metodi “pirmais iekšā – pirmais ārā” (FIFO). Gatavo preču un nepabeigto ražojumu izmaksas ietver izejmateriālu izmaksas, tiešās darbaspēka izmaksas, citas tieši attiecināmās izmaksas un saistītās pieskaitāmās ražošanas izmaksas (pamatojoties uz parasto darbības jaudu). Neto pārdošanas vērtību aprēķina, no parastā uzņēmējdarbības gaitā paredzētās pārdošanas cenas atskaitot pabeigšanas izmaksas un pārdošanas izdevumus. Ja krājumus tur sadalei bez maksas vai par nominālmaksu, tos novērtē izmaksās vai arī pašreizējās aizstāšanas izmaksās atkarībā no tā, kura no šīm summām ir mazāka. Pašreizējās aizstāšanas izmaksas ir izmaksas, kas ES rastos, iegādājoties šādu aktīvu pārskata datumā.

1.5.7. Priekšfinansējuma summas

Priekšfinansējums ir maksājums, kas paredzēts, lai saņēmējam izsniegtu naudas avansu, t. i., apgrozāmos līdzekļus. To var sadalīt vairākos maksājumos laikposmā, kas noteikts konkrētajā līgumā, lēmumā, nolīgumā vai tiesību pamataktā. Apgrozāmos līdzekļus jeb avansu izmanto mērķim, kuram tas piešķirts, nolīgumā noteiktajā periodā vai arī atmaksā. Ja saņēmējam nerodas attiecināmie izdevumi, tam ir pienākums atmaksāt avansā piešķirto priekšfinansējumu ES. Priekšfinansējuma summu var samazināt (pilnībā vai daļēji), apstiprinot attiecināmās izmaksas (tās tiek atzītas par izdevumiem).

Turpmākos bilances datumos priekšfinansējumu novērtē summā, kura sākotnēji atzīta bilancē un no kuras atskaitīti attiecināmie izdevumi (tostarp aplēstās summas, ja tas ir nepieciešams), kas radušies perioda laikā.

Procentus par priekšfinansējumu atzīst tad, kad tie nopelnīti saskaņā ar attiecīgā nolīguma noteikumiem. Gada beigās, pamatojoties uz ticamāko informāciju, aplēš uzkrātos procentu ieņēmumus, ko ietver bilancē.

Citus avansa maksājumus dalībvalstīm, kas rodas, kad ES atmaksā summas, kuras dalībvalstis avansa veidā samaksājušas saņēmējiem (tostarp “finanšu instrumentus, kam piemēro dalīto pārvaldību”), atzīst aktīvos un uzrāda priekšfinansējuma pozīcijā. Citus avansa maksājumus dalībvalstīm turpmāk novērtē summā, kura sākotnēji atzīta bilancē un no kuras atskaitīta labākā aplēse par attiecināmajiem izdevumiem, kas radušies galasaņēmējiem un ko aprēķina, pamatojoties uz ticamiem un pamatojamiem pieņēmumiem.

ES iemaksas Eiropas Attīstības fonda trasta fondos vai citos nekonsolidētajos subjektos arī klasificē kā priekšfinansējumu, jo to nolūks ir nodrošināt apgrozāmos līdzekļus trasta fondam, lai tas varētu finansēt konkrētas darbības, kas ir noteiktas šā trasta fonda mērķos. ES iemaksas trasta fondos tiek novērtētas ES iemaksas sākotnējā vērtībā, no kuras atskaitīti attiecināmie izdevumi, tostarp, ja nepieciešams, aplēstās summas, kas trasta fondam radušās pārskata periodā un ir attiecinātas uz ES iemaksu atbilstīgi noslēgtajam nolīgumam.

1.5.8. Ar komerciālu apmaiņu saistīti debitoru parādi un ar komerciālu apmaiņu nesaistītas atgūstamās summas

Tā kā saskaņā ar ES grāmatvedības noteikumiem nepieciešams atsevišķi uzrādīt ar komerciālu apmaiņu saistītus un ar komerciālu apmaiņu nesaistītus darījumus, tad pārskatu sagatavošanas nolūkā debitoru parādi tiek definēti kā tādi, kas izriet no komerciālas apmaiņas darījumiem, bet atgūstamās summas definē kā tādas, kas izriet no darījumiem, kuri nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, proti, tie ir gadījumi, kad ES saņem vērtību no cita subjekta, apmaiņā tieši nenodrošinot aptuveni līdzīgu vērtību (piemēram, no dalībvalstīm atgūstamās summas, kas ir saistītas ar pašu resursiem).

Debitoru parādi no darījumiem, kas saistīti ar komerciālu apmaiņu, atbilst finanšu instrumentu definīcijai, un tāpēc tie tiek klasificēti kā aizdevumi un debitoru parādi un arī attiecīgi novērtēti (skatīt 1.5.5. skaidrojumu). Finanšu instrumentu skaidrojumu informācijā par debitoru parādiem no darījumiem, kas saistīti ar komerciālu apmaiņu, ir ietverti uzkrātie ieņēmumi un nākamo periodu maksas no darījumiem, kas saistīti ar komerciālu apmaiņu, jo šīs summas nav būtiskas. Pamatojoties uz iepriekšējo pieredzi, tiek veikta vispārēja daļēja norakstīšana neizpildītajiem atgūšanas rīkojumiem, kuriem vēl nav piemērota noteikta daļējā norakstīšana.

Atgūstamās summas no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, uzskaita sākotnējā vērtībā (ņemot vērā procentus un naudas sodus), atskaitot norakstāmo vērtības samazinājuma summu. Ar komerciālu apmaiņu nesaistītu darījumu atgūstamo summu norakstāmo vērtības samazinājumu nosaka, ja ir objektīvi pierādījumi, ka ES nevarēs iekasēt visu pienākošos summu atbilstoši sākotnējiem noteikumiem par atgūstamajām summām no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu. Daļēji norakstītā summa ir starpība starp aktīva uzskaites vērtību un atgūstamo summu. Daļēji norakstīto summu atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Pamatojoties uz iepriekšējo pieredzi, tiek veikta arī vispārēja daļēja norakstīšana neizpildītajiem atgūšanas rīkojumiem, kuriem vēl nav piemērota noteikta daļējā norakstīšana. Skatīt 1.5.14. skaidrojumu par režīmu uzkrātajiem ieņēmumiem gada beigās. Summas, kas parādītas un uzrādītas kā atgūstamās summas no darījumiem, kuri nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, nav finanšu instrumenti, jo tās neizriet no līguma, kas rada finanšu saistības vai pašu kapitāla instrumentu. Tomēr finanšu pārskatu skaidrojumos atgūstamās summas no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, atbilstošā gadījumā uzrāda kopā ar debitoru parādiem no darījumiem, kas ir saistīti ar komerciālu apmaiņu.

1.5.9. Nauda un naudas ekvivalenti

Nauda un naudas ekvivalenti ir finanšu instrumenti, un tie ir nauda kasē, pieprasījuma noguldījumi bankās vai noguldījumi bankās ar īsu brīdinājuma termiņu par izņemšanu un citi īstermiņa ieguldījumi ar augstu likviditāti, kuru sākotnējais termiņš nepārsniedz trīs mēnešus.

1.5.10. Darbinieku pabalsti

Darbinieku pabalstu uzskaites politika ir atjaunināta atbilstīgi prasībām, ko paredz pārskatītais grāmatvedības noteikums – 12. EGN “Darbinieku pabalsti”, kas ir spēkā periodiem, kuri sākas 2018. gada 1. janvārī vai vēlāk, ir balstīts uz jauno 39. SPSGS (“Darbinieku pabalsti”) un tika publicēts 2016. gada jūlijā. Galvenās izmaiņas pēc 12. grāmatvedības noteikuma pārskatīšanas ir tādas, ka aktuāro peļņu un zaudējumus uzrāda kā pārmaiņu neto aktīvos, nevis finanšu darbības rezultātu pārskatā.

Uzskaite par definētu pabalstu plāniem ir sarežģīta, jo saistību novērtēšanai ir vajadzīgi aktuāra pieņēmumi un atzinumi. Piemērojot pārskatīto grāmatvedības noteikumu, ES ir atkārtoti novērtējusi izmantotos atzinumus, jo īpaši attiecībā uz darbiniekiem piešķirtā pabalsta galīgo izmaksu aplēsi. Rezultātā tika apstiprināts, ka ir atbilstoši izmantot aplēsto darbinieka aktīvā dienesta periodu par pamatu pabalstu attiecināšanai uz dienesta periodiem. Pabalstus, kurus ir tiesīgi saņemt ES darbinieki, piešķir saskaņā ar atsevišķu plānu, kas sadalīts divās shēmās, un tiem jāpiemēro līdzīgs režīms, lai patiesi atspoguļotu situāciju un atainotu ekonomisko realitāti.

ES nodrošina darbiniekiem vairākus pabalstus (atalgojumu un sociālās nodrošināšanas pabalstus). Uzskaites nolūkiem tie jāklasificē īstermiņa un pēcnodarbinātības pabalstos.

Darbinieku īstermiņa pabalsti

Darbinieku īstermiņa pabalsti ir pabalsti, kas jāizmaksā 12 mēnešu laikā pēc tā pārskata perioda beigām, kurā darbinieki snieguši pakalpojumu, piemēram, darba algas, samaksa par ikgadējiem atvaļinājumiem un apmaksātiem slimības atvaļinājumiem un citi īstermiņa pabalsti. Darbinieku īstermiņa pabalstus atzīst kā izdevumus tad, kad tiek sniegts saistītais pakalpojums. Saistības atzīst par summu, ko plānots izmaksāt, ja ES ir pašreizējs juridisks vai prakses radīts pienākums maksāt saistībā ar darbinieka iepriekš sniegtu pakalpojumu un šādu pienākumu var ticami aplēst.

Pēcnodarbinātības pabalsti

ES piešķir darbiniekiem vairākus pēcnodarbinātības pabalstus, kas ietver izdienas, invaliditātes un pārdzīvojušā laulātā pensijas, kā arī veselības apdrošināšanu (skatīt 2.9. skaidrojumu).

ES nodrošina saviem darbiniekiem pēcnodarbinātības pabalstu plānu, kas ietver:

i. Eiropas ierēdņu pensiju shēmu (PSEO). Pabalsti, ko piešķir saskaņā ar šo nosacīti finansēto (16) shēmu, ir saistīti ar amata stāžu, invaliditāti un laulātā pārdzīvošanu, kā arī ģimenes pabalstiem, nāvi pirms pensionēšanās tiem darbiniekiem, kuri strādā vai ir strādājuši ES iestādēs, aģentūrās un citās ES struktūrās vai ir mirušu ierēdņu vai pensionāru pārdzīvojušie laulātie. Personāls vienu trešdaļu no plānotajām šo pabalstu izmaksām sedz no savas darba algas;

ii. kopīgo veselības apdrošināšanas shēmu (JSIS). Saskaņā ar šo shēmu ES nodrošina veselības apdrošināšanu Eiropas Komisijas, iestāžu, aģentūru un citu ES struktūru darbiniekiem, atmaksājot medicīnas pakalpojumu izdevumus. Pabalstus, ko šajā shēmā piešķir “nestrādājošiem” (pensionāriem, bāreņiem u. c.), klasificē kā pēcnodarbinātības pabalstus.

ES arī nodrošina pēcnodarbinātības pabalstus ES iestāžu darbiniekiem ar atsevišķu pensiju shēmu starpniecību. Tie ir iekļauti pozīcijā “Citas pensijas pabalstu shēmas”. Saskaņā ar šīm shēmām ES nodrošina pensijas pabalstus Komisijas, Eiropas Savienības Tiesas un Vispārējās tiesas, Revīzijas palātas, Padomes, Eiropas Parlamenta, Ombuda, Datu aizsardzības uzraudzītāja, Civildienesta tiesas darbiniekiem. ES nodrošina ES iestāžu darbiniekiem veselības apdrošināšanu ar JSIS starpniecību.

Minētos pēcnodarbinātības pabalstus uzskata par ES definēto pabalstu saistībām un aprēķina katrā pārskata datumā, aplēšot nākotnes pabalstu summu, ko darbinieki nopelnījuši kārtējā periodā un iepriekšējos periodos, šo summu diskontējot un atskaitot visu plāna aktīvu patieso vērtību. Definēto pabalstu saistības aprēķina katru gadu, izmantojot plānotās vienības kredītmetodi. Definēto pabalstu saistību pašreizējo vērtību nosaka, diskontējot aplēstās nākotnes naudas aizplūdes, izmantojot tādu valsts obligāciju procentu likmes, kuras ir izteiktas pabalstu izmaksāšanas valūtā un kuru dzēšanas termiņš aptuveni atbilst attiecīgo pensiju saistību termiņam.

ES darbiniekiem piešķirtos pēcnodarbinātības pabalstus iekļauj vienotā plānā, kurā ietverta gan pensiju shēma (PSEO), gan veselības apdrošināšanas shēma (JSIS), un tiesības uz apdrošināšanu saskaņā ar JSIS shēmu ir tikai tad, ja ir iegūtas tiesības uz apdrošināšanu saskaņā ar PSEO shēmu. Atbilstīgi minētā vienotā plāna nosacījumiem, kas izklāstīti Civildienesta noteikumos, dažas tiesības, piemēram, tiesības uz atliktu un samazinātu pensiju saskaņā ar PSEO, tiek iegūtas pēc 10 nostrādātiem gadiem. Tomēr tiesības, ko uzkrāj saskaņā ar vienoto plānu, darbiniekam turpinot darbu, ir ievērojami lielākas nekā sākotnējās tiesības, kā to atspoguļo vēlākās katru gadu uzkrātās pensijas tiesības.

Tāpēc, lai raksturotu pamatā esošā darījuma ekonomisko būtību, ko prasa finanšu pārskatu kvalitatīvo rādītāju patiesa atspoguļošana, kā izklāstīts gan 1. EGN, gan SPSGS “Konceptuālais satvars”, radušās darba izmaksas tiek uzkrātas atbilstīgi lineārajai metodei visā aplēstajā darbinieka aktīvā dienesta periodā, t. i., periodā no dienas, kad darbinieka dienests pirmo reizi rada tiesības uz pabalstiem saskaņā ar plānu (neatkarīgi no tā, vai pabalstus piešķir ar nosacījumu, ka darbinieks turpina dienestu), līdz dienai, kad darbinieka dienesta turpināšana saskaņā ar plānu nerada būtiskas turpmāko pabalstu summas, neskaitot summas, kas rodas no darba algas turpmākas paaugstināšanas. Šo pieeju konsekventi piemēro pabalstiem, kurus piešķir saskaņā ar vienoto plānu.

Definēto pabalstu neto saistību pārrēķinos iekļauj aktuāro peļņu un zaudējumus un atdevi no plāna aktīviem, un tos nekavējoties atzīst neto aktīvos.

ES atzīst neto procentu izdevumus (ienākumus) un citus ar definēto pabalstu plāniem saistītos izdevumus finanšu darbības rezultātu pārskata pozīcijā “Personāla un pensiju izmaksas”.

Kad piešķirtie pabalsti tiek mainīti vai samazināti, izrietošās pabalstu izmaiņas, kas saistītas ar iepriekšēju dienestu, vai samazināšanas rezultātā radušos peļņu/zaudējumus nekavējoties atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Guvumus vai zaudējumus, kas rodas norēķinos, atzīst, kad notiek norēķins. Iepriekšējās darba izmaksas nekavējoties atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā, ja vien izmaiņas nav atkarīgas no nosacījuma, ka darbiniekiem ir jāpaliek dienestā noteiktu laika periodu.

1.5.11. Uzkrājumi

Uzkrājumus atzīst, ja pagātnes notikumu rezultātā ES ir pašreizējs juridisks vai prakses radīts pienākums pret trešām personām, minēto saistību izpildei, visticamāk, būs nepieciešams tērēt līdzekļus un šo summu var ticami novērtēt. Nākotnes zaudējumiem no pamatdarbības uzkrājumus neatzīst. Uzkrājumu summa ir labākā aplēse par prognozējamajiem izdevumiem, kas būs vajadzīgi, lai pārskata datumā izpildītu pašreizējās saistības. Ja uzkrājumus veido lielam posteņu skaitam, saistības aplēš, izvērtējot visus iespējamos iznākumus atbilstoši to iespējamībai (“paredzamās vērtības” metode).

Uzkrājumus apgrūtinošiem līgumiem vērtē pēc paredzamo līguma laušanas izmaksu pašreizējās vērtības vai paredzamo līguma izpildes turpināšanas izmaksu pašreizējās vērtības atkarībā no tā, kura no šīm vērtībām ir mazāka.

1.5.12. Finanšu saistības

Finanšu saistības iedala finanšu saistībās patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, finanšu saistībās, kuras uzskaita atbilstoši amortizētajai iegādes vērtībai, un finanšu garantiju saistībās.

Aizņēmumus veido aizņēmumi no kredītiestādēm un parādi, ko apliecina sertifikāti. Tos sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā, kas ir to piešķiršanas ieņēmumi (saņemtās atlīdzības patiesā vērtība), no kuras tiek atskaitītas radušās darījuma izmaksas, un turpmāk tos uzskaita amortizētajā iegādes vērtībā, izmantojot efektīvo procentu metodi; starpību starp ieņēmumiem, no kuriem atskaitītas darījuma izmaksas, un dzēšanas vērtību atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā aizņēmumu periodā, izmantojot efektīvo procentu metodi. Ja aizdevumi ir piešķirti no aizņemtiem līdzekļiem, tad atbilstoši būtiskuma apsvērumiem efektīvo procentu metodi nevar piemērot aizdevumiem un aizņēmumiem. Darījuma izmaksas, kas radušās ES un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā.

Finanšu saistības, kas kategorizētas kā finanšu saistības patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā, ietver atvasinātos instrumentus, kuru patiesā vērtība ir negatīva. Tos uzskaita tāpat kā finanšu aktīvus patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā – skatīt 1.5.5. skaidrojumu.

Finanšu garantiju saistības tiek sākotnēji atzītas patiesajā vērtībā, proti, atbilstoši saņemtajai prēmijai. Pēc tam finanšu garantiju saistību vērtību nosaka atbilstīgi labākajai aplēsei par prognozējamajiem izdevumiem, kas būs vajadzīgi, lai izpildītu finanšu garantiju saistības, vai sākotnēji atzītajai summai, no kā vajadzības gadījumā atņem uzkrāto amortizāciju, – atkarībā no tā, kura no minētajām summām ir lielāka. ES atzīst finanšu garantiju saistības, kad tā saņem atlīdzību par garantijas piešķiršanu, kas atbilst tirgus noteikumiem, vai kad var ticami izmērīt garantijas patieso vērtību. Ja nav aktīva tirgus tieši līdzvērtīgam garantijas līgumam, ES atklāj informāciju par sniegto garantiju kā par iespējamām saistībām (skatīt 1.7.2. skaidrojumu) vai, ja pastāv lielāka iespēja, ka saistību izpildei būs nepieciešama resursu aizplūde, ES atzīst uzkrājumu (skatīt 1.5.11. skaidrojumu).

Finanšu saistības klasificē kā ilgtermiņa saistības, izņemot gadījumus, kad to dzēšanas termiņš nepārsniedz 12 mēnešus pēc bilances datuma.

ES trasta fondi, kuri tiek uzskatīti par daļu no Komisijas operatīvajām darbībām, tiek uzskaitīti Komisijas pārskatos un tālāk konsolidēti ES gada pārskatos. Tāpēc iemaksas, ko citi līdzekļu devēji veic ES trasta fondos, pēc kritērijiem atbilst ieņēmumiem no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, atbilstīgi zināmiem nosacījumiem, un tos uzrāda kā finansiālas saistības, līdz ar veiktajām iemaksām saistītie nosacījumi ir izpildīti, t. i., trasta fondam rodas attiecināmas izmaksas. Trasta fondam piemēro prasību finansēt noteiktus projektus un atdot atlikušos līdzekļus tad, kad fonds tiek likvidēts. Bilances datumā nenokārtotās iemaksu saistības tiek novērtētas, ņemot vērā saņemto iemaksu summu, no kuras atskaitīti izdevumi, kas radušies trasta fondam, tostarp aplēstas summas, ja tas ir nepieciešams. Pārskata sagatavošanas nolūkos neto izdevumi tiek attiecināti uz citu līdzekļu devēju iemaksām proporcionāli neto iemaksām, kas veiktas līdz 31. decembrim (ieskaitot). Iemaksu attiecināšanai ir tikai indikatīvs raksturs. Likvidējot trasta fondu, par faktisko atlikušo resursu sadalījumu lemj trasta fonda valde.

1.5.13. Parādi kreditoriem

Liela daļa ES parādu kreditoriem ir nesamaksātie izmaksu atlīdzināšanas prasījumi, ko iesnieguši dotāciju vai cita veida ES finansējuma saņēmēji (darījumi, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu). Tos grāmato kā parādus kreditoriem pieprasītās summas apjomā, kad tiek saņemts attiecīgs izmaksu atlīdzināšanas prasījums. Pēc attiecināmo izmaksu pārbaudes un apstiprināšanas parādus kreditoriem vērtē atbilstoši apstiprinātajai un attiecināmajai summai.

Parādus kreditoriem, ko rada preču un pakalpojumu iegāde, atzīst sākotnējā summā, saņemot rēķinu, un attiecīgos izdevumus iegrāmato, kad preces vai pakalpojumi saņemti un ES to ir apstiprinājusi.

1.5.14. Uzkrātie un nākamo periodu ieņēmumi un izdevumi

Darījumus un notikumus atzīst finanšu pārskatos periodā, uz kuru tie attiecas. Ja gada beigās rēķins vēl nav izsniegts, kaut gan ES ir sniegusi pakalpojumu vai piegādājusi preces vai arī pastāv līgumiska vienošanās (piemēram, atsaucoties uz līgumu), uzkrātie ieņēmumi tiek atzīti finanšu pārskatos. Savukārt, ja gada beigās rēķins ir ticis izsniegts, bet pakalpojumi vēl nav sniegti vai sagādātās preces vēl nav piegādātas, ieņēmumus attiecina uz nākamo uzskaites periodu un atzīst nākamajā uzskaites periodā.

Arī izdevumus uzskaita periodā, uz kuru tie attiecas. Pārskata perioda beigās uzkrātie izdevumi tiek atzīti, par pamatu ņemot attiecīgā perioda pārskaitījuma saistību summas aplēsi. Uzkrātos izdevumus aprēķina saskaņā ar Komisijas sīki izstrādātām darbības un prakses pamatnostādnēm, kuru mērķis ir nodrošināt to, ka finanšu pārskati sniedz patiesu to ekonomisko un citu parādību attēlojumu, kas tiem ir jāattēlo. Pēc analoģijas, ja ir veikts avansa maksājums par pakalpojumiem vai precēm, kas vēl nav saņemti, izdevumi tiek attiecināti uz nākamo pārskata periodu un atzīti nākamajā pārskata periodā.

1.6. FINANŠU DARBĪBAS REZULTĀTU PĀRSKATS

1.6.1. Ieņēmumi

AR KOMERCIĀLU APMAIŅU NESAISTĪTU DARĪJUMU IEŅĒMUMI

Lielākā daļa ES ieņēmumu attiecas uz darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu.

NKI resursi un PVN resursi

Ieņēmumi tiek atzīti par periodu, kurā Komisija nosūta dalībvalstīm pieprasījumu veikt iemaksas. Tos novērtē pieprasītās summas apmērā. Tā kā PVN un NKI resursu pamatā ir aplēses par attiecīgā budžeta gada datiem, notiekot pārmaiņām, tās var pārskatīt, līdz dalībvalstis iesniedz galīgos datus. Aplēses pārmaiņu radīto ietekmi ņem vērā, nosakot tā perioda neto pārpalikumu vai deficītu, kurā pārmaiņas notikušas.

Tradicionālie pašu resursi

Atgūstamās summas no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, un ar tiem saistītus ieņēmumus atzīst tad, kad no dalībvalstīm tiek saņemti attiecīgie mēneša A pārskati (kuros ietvertas iekasētās nodevas un pienākošās summas, kas ir garantētas un nav apstrīdētas). Pārskata datumā ieņēmumus, ko dalībvalstis attiecīgajā periodā iekasējušas, bet vēl nav samaksājušas Komisijai, aplēš un atzīst kā uzkrātos ieņēmumus. No dalībvalstīm saņemtajos ceturkšņa B pārskatos (kuros ietvertas nodevas, kas nav ne iekasētas, ne garantētas, un debitora apstrīdētās garantētās summas) tos atzīst kā ieņēmumus, no kuriem atskaita iekasēšanas izmaksas, uz ko dalībvalstīm ir prasījuma tiesības. Turklāt atzīst vērtības samazinājumu par summu, kas ir parāda un atgūstamās summas aplēstā starpība.

Naudas sodi

Ieņēmumus no naudas sodiem atzīst, kad ES ir pieņēmusi lēmumu piemērot naudas sodu un tas oficiāli paziņots adresātam. Ja ir šaubas par uzņēmuma maksātspēju, atzīst maksājumtiesību vērtības samazinājumu. Pēc tam kad tiek pieņemts lēmums piemērot naudas sodu, debitori divu mēnešu laikā pēc paziņojuma datuma:

a) piekrīt lēmumam (šādā gadījumā tiem ir jāsamaksā naudas sods norādītajā termiņā un ES galīgi iekasē attiecīgo summu);

b) vai arī nepiekrīt lēmumam un iesniedz pārsūdzību saskaņā ar ES tiesību aktiem.

Taču, pat ja tiek iesniegta pārsūdzība, naudas sods jāsamaksā noteiktajā termiņā, kas ir trīs mēneši, jo pārsūdzība nenozīmē maksājuma atlikšanu (ES līguma 278. pants), vai noteiktos apstākļos un ar Komisijas grāmatveža piekrišanu debitors maksājuma vietā var iesniegt bankas garantiju par attiecīgo summu.

Ja uzņēmums pārsūdz lēmumu un jau ir veicis provizorisku naudas soda maksājumu, summu atspoguļo kā iespējamās saistības. Tomēr, tā kā tas, ka adresāts pārsūdz ES lēmumu, nav pamats naudas soda atlikšanai, saņemto naudu izmanto, lai dzēstu atgūstamo summu. Ja maksājuma vietā tiek saņemta garantija, naudas sods joprojām tiek uzskatīts par atgūstamu summu. Ja pastāv iespēja, ka Vispārējā tiesa varētu pieņemt ES nelabvēlīgu nolēmumu, atzīst uzkrājumus šā riska segšanai. Ja maksājuma vietā iesniegta garantija, nesamaksāto atgūstamo summu daļēji noraksta pēc vajadzības. Komisijas saņemtos uzkrātos procentus saistībā ar bankas kontiem, kuros noguldīti saņemtie maksājumi, atzīst par ieņēmumiem un attiecīgi palielina iespējamās saistības.

Kopš 2010. gada visus provizoriski iekasētos naudas sodus Komisija pārvalda īpaši izveidotā fondā (BUFI) un tie tiek ieguldīti finanšu instrumentos.

AR KOMERCIĀLU APMAIŅU SAISTĪTU DARĪJUMU IEŅĒMUMI

Ieņēmumi no preču un pakalpojumu pārdošanas tiek atzīti, kad pircējam tiek nodoti nozīmīgi riski un ieguvumi, kas izriet no preču īpašumtiesībām. Ieņēmumus no darījuma, kas ietver pakalpojumu sniegšanu, atzīst, ņemot vērā darījuma pabeigtības pakāpi pārskata datumā.

Procentu ieņēmumi un izdevumi

Procentu ieņēmumus un izdevumus atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā, izmantojot efektīvo procentu metodi. Tā ir metode finanšu aktīva vai finanšu saistību amortizētās iegādes vērtības aprēķināšanai un procentu ieņēmumu vai procentu izdevumu sadalei attiecīgajā periodā. Aprēķinot efektīvo procentu likmi, ES izdara aplēsi par naudas plūsmām, ņemot vērā visus finanšu instrumenta līguma nosacījumus (piemēram, priekšapmaksas iespējas), bet neņem vērā kredītzaudējumus nākotnē. Aprēķinā iekļauj visas maksas un punktus, ko līgumslēdzējas puses ir maksājušas vai saņēmušas un kas ir efektīvās procentu likmes neatņemama sastāvdaļa, kā arī darījuma izmaksas un visas citas prēmijas vai diskontus.

Ja finanšu aktīva vai līdzīgu finanšu aktīvu grupas vērtība ir daļēji norakstīta vērtības samazinājuma zaudējumu rezultātā, procentu ieņēmumus atzīst, izmantojot procentu likmi, kas lietota nākotnes naudas plūsmu diskontēšanai, lai noteiktu zaudējumus no vērtības samazināšanās.

Ieņēmumi no dividendēm

Ieņēmumus no dividendēm un līdzīgiem sadalītiem ieņēmumiem atzīst tad, kad stājas spēkā tiesības saņemt maksājumu.

1.6.2. Izdevumi

Tādu darījumu izdevumi, kuri nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, veido lielāko ES izdevumu daļu. Minētie izdevumi attiecas uz maksājumiem saņēmējiem, un tie var būt trīs veidu – maksājumi, kuru pamatā ir noteiktas saņēmēja tiesības saņemt maksājumu, pārvedumi saskaņā ar nolīgumu un diskrecionāras dotācijas, iemaksas un ziedojumi.

Pārvedumus atzīst kā izdevumus tajā periodā, kad bijuši notikumi, kuru dēļ pārvedums veikts, ja vien šāda veida pārvedumu pieļauj regula (Finanšu regula, Civildienesta noteikumi vai cita regula) vai ir parakstīts nolīgums, kas atļauj pārvedumu, ja saņēmējs izpilda attiecināmības kritērijus un ja attiecīgo summu var ticami novērtēt.

Tad, kad tiek saņemts pieprasījums veikt maksājumu vai atlīdzināt izmaksas un tas atbilst atzīšanas kritērijiem, to atzīst kā izdevumus attiecināmās summas apmērā. Gada beigās aplēš saņēmējiem pienākošos attiecināmos izdevumus, kuri ir radušies, bet par kuriem vēl nav sniegts pārskats, un tos grāmato kā uzkrātos izdevumus.

Izdevumus, kas radušies preču un pakalpojumu iegādes darījumos, kuri saistīti ar komerciālu apmaiņu, atzīst tad, kad ES saņēmusi preces vai pakalpojumus un ir to apstiprinājusi. Izdevumus novērtē sākotnējā rēķinā norādītās summas apmērā. Turklāt bilances datumā izdevumus, kuri ir saistīti ar attiecīgajā periodā sniegtu pakalpojumu, par kuru rēķins vēl nav saņemts vai apstiprināts, aplēš un atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā.

1.7. IESPĒJAMIE AKTĪVI UN IESPĒJAMĀS SAISTĪBAS

1.7.1. Iespējamie aktīvi

Iespējams aktīvs ir aktīvs, kas varētu rasties iepriekšēju notikumu rezultātā atkarībā no tā, vai īstenosies viens vai vairāki nākotnes notikumi, par kuru iespējamību pašlaik trūkst pārliecības un kurus ES nespēj pilnībā ietekmēt. Iespējamu aktīvu atspoguļo pārskatos, ja saimnieciskā labuma vai kalpošanas potenciāla ieplūde ir ticama.

1.7.2. Iespējamās saistības

Iespējamās saistības ir pienākums, kas varētu rasties iepriekšēju notikumu rezultātā atkarībā no tā, vai īstenosies viens vai vairāki nākotnes notikumi, par kuru iespējamību pašlaik trūkst pārliecības un kurus ES nespēj pilnībā ietekmēt, vai pašreizējs pienākums, kura pamatā ir iepriekšēji notikumi, bet kuru neatzīst, jo nav ticams, ka pienākuma izpildei būs vajadzīga tādu resursu aizplūde, kas ietver saimnieciskos labumus vai kalpošanas potenciālu, vai – retos gadījumos – pienākuma apmēru nevar pietiekami ticami novērtēt.

1.8. NAUDAS PLŪSMAS PĀRSKATS

Naudas plūsmas informāciju izmanto, lai varētu novērtēt ES spēju ģenerēt naudu un naudas ekvivalentus un ES vajadzību izmantot šādas naudas plūsmas.

Naudas plūsmas pārskatu sagatavo, izmantojot netiešo metodi. Tas nozīmē, ka finanšu gada saimnieciskās darbības rezultāts tiek koriģēts, ņemot vērā ietekmi, ko rada nenaudas darījumi, atlikti vai uzkrāti iepriekšējo vai nākamo periodu naudas ieņēmumi vai maksājumi no pamatdarbības un ieņēmumu vai izdevumu posteņi, kuri saistīti ar naudas plūsmām no ieguldījumu darbības.

Naudas plūsmas no darījumiem ārvalstu valūtā iegrāmato ES pārskata valūtā (euro), summai ārvalstu valūtā piemērojot euro un attiecīgās ārvalstu valūtas maiņas kursu naudas plūsmas datumā.

Naudas plūsmas pārskatā parādītas attiecīgā perioda naudas plūsmas, kuras iedalītas pamatdarbības un ieguldījumu darbības naudas plūsmās (ES nav finansēšanas darbību).

Pamatdarbība ir ES darbība, kas nav ieguldījumu darbība. Tā ir lielākā daļa no veiktajām darbībām. Saņēmējiem piešķirti aizdevumi (un vajadzības gadījumā attiecīgi aizņēmumi) netiek uzskatīti par ieguldījumu (vai finansēšanas) darbību, jo šī darbība ir vispārējo mērķu sastāvdaļa un tādējādi ES ikdienas darbība.

Ieguldījumu darbības ir nemateriālo aktīvu un materiālo pamatlīdzekļu, kā arī citu naudas ekvivalentos neiekļautu ieguldījumu iegāde un atsavināšana. Ieguldījumu darbība neietver aizdevumus, kas piešķirti saņēmējiem. Mērķis ir atspoguļot ES faktiskos ieguldījumus.

2. SKAIDROJUMI PAR BILANCI

AKTĪVI

2.1. NEMATERIĀLIE AKTĪVI

Miljonos EUR Bruto uzskaites vērtība 31.12.2017. 940 Palielinājumi 152 Atsavināšana (16) Pārvietojumi starp aktīvu kategorijām 0 Citas pārmaiņas (2) Bruto uzskaites vērtība 31.12.2018. 1 073 Uzkrātā amortizācija 31.12.2017. (535) Amortizācija attiecīgajā gadā (105) Atkārtoti iegrāmatota amortizācija 1 Atsavināšana 13 Pārvietojumi starp aktīvu kategorijām — Citas pārmaiņas (1) Uzkrātā amortizācija 31.12.2018. (627) Neto uzskaites vērtība 31.12.2018. 446 Neto uzskaites vērtība 31.12.2017. 405

Iepriekš minētās summas galvenokārt ir saistītas ar datorprogrammām.

2.2. MATERIĀLIE PAMATLĪDZEKĻI

Kosmosa aktīvu kategorijā ietilpst operatīvie pamatlīdzekļi, kas saistīti ar abām ES kosmosa programmām – globālajām navigācijas satelītu sistēmām (GNSS), proti, Galileo un EGNOS, un Eiropas Zemes novērošanas programmu Copernicus –, bet kosmosa sistēmu aktīvi, kas vēl nav sākuši darboties, tiek iekļauti pozīcijā “Nepabeigtie pamatlīdzekļi”.

2018. gadā Galileo funkcionālo konstelāciju papildināja ar 4 jauniem satelītiem, un tagad tā sastāv no 22 satelītiem. Galileo operatīvie pamatlīdzekļi, ieskaitot gan satelītus, gan uz zemes izvietotās iekārtas, 2018. gada 31. decembrī bija 2,410 miljardi EUR (2017. gadā – 2,276 miljardi EUR). Atlikušo nepabeigto pamatlīdzekļu kopējā summa bija 1,324 miljardi (2017. gadā – 1,026 miljardi EUR), un tie ietver četrus satelītus, kuri tika ievadīti orbītā 2018. gada jūlijā, bet kuriem līdz bilances sagatavošanas datumam vēl nebija pabeigta orbitālā testēšana. Galileo sistēmas attīstība turpināsies, līdz sistēma būs pilnībā darbotiesspējīga. Pēc pabeigšanas Galileo konstelāciju veidos 24 darbojošies satelīti un 6 rezerves satelīti.

Papildus pieciem citiem Copernicus satelītiem, kas jau darbojas, šajā sistēmā 2018. gadā sāka darboties divi jauni satelīti (Sentinel 5P un 3B), palielinot Copernicus operatīvo pamatlīdzekļu kopējo vērtību līdz 1,455 miljardiem EUR (2017. gadā – 1,140 miljardi EUR), atskaitot uzkrāto nolietojumu. Saistībā ar Copernicus satelītiem vēl 1,207 miljardi EUR tiek atzīti par nepabeigtiem pamatlīdzekļiem (2017. gadā – 1,443 miljardi EUR).

Ar Eiropas Ģeostacionārās navigācijas pārklājuma dienesta (EGNOS) zemes infrastruktūru saistītie pamatlīdzekļi 52 miljonu EUR apmērā (2017. gadā – 67 miljoni EUR) arī ir iekļauti kosmosa aktīvos. Papildus tam EGNOS ir nepabeigtie pamatlīdzekļi 130 miljonu EUR apmērā (2017. gadā – 52 miljoni EUR).

Ar ES kosmosa programmām saistīto aktīvu izveidei izmanto Eiropas Kosmosa aģentūras (EKA) atbalstu.

Materiālie pamatlīdzekļi

Miljonos EUR Zeme un ēkas Kosmosa aktīvi Aprīkojums un iekārtas Mēbeles un transportlīdzekļi Datortehnika Citi Finanšu noma Nepabeigtie pamatlīdzekļi Kopā Bruto uzskaites vērtība 31.12.2017. 5 456 4 264 597 266 675 309 2 787 2 920 17 273 Palielinājumi 38 14 48 13 55 20 10 1 311 1 509 Atsavināšana (39) (0) (22) (10) (103) (5) (9) (8) (196) Pārvietojumi starp aktīvu kategorijām 202 982 0 0 5 3 (170) (1 023 ) 0 Citas pārmaiņas (31) 0 17 0 2 0 1 0 (11) Bruto uzskaites vērtība 31.12.2018. 5 626 5 259 641 270 634 327 2 620 3 199 18 575 Uzkrātais nolietojums 31.12.2017. (3 035 ) (780) (502) (188) (553) (226) (1 244 ) (6 528 ) Nolietojums attiecīgajā gadā (180) (561) (47) (19) (63) (34) (98) (1 003 ) Atkārtoti iegrāmatots nolietojums — — 0 0 5 0 — 6 Atsavināšana 10 0 14 9 96 5 7 142 Pārvietojumi starp aktīvu kategorijām (74) — (0) (0) (5) (0) 79 — Citas pārmaiņas 0 (0) (5) (0) (1) (0) (1) (7) Uzkrātais nolietojums 31.12.2018. (3 279 ) (1 342 ) (540) (198) (521) (255) (1 257 ) (7 390 ) NETO UZSKAITES VĒRTĪBA 31.12.2018. 2 347 3 917 101 72 113 72 1 363 3 199 11 185 NETO UZSKAITES VĒRTĪBA 31.12.2017. 2 422 3 484 95 78 122 83 1 543 2 920 10 745

2.3. PĒC PAŠU KAPITĀLA METODES UZSKAITĪTI IEGULDĪJUMI

ES, ko pārstāv Komisija, līdzdalība Eiropas Investīciju fondā (EIF) tiek uzskatīta par asociētā uzņēmuma dalību, un tās uzskaitei izmanto pašu kapitāla metodi. EIF ir ES finanšu iestāde, kuras specializācija ir riska kapitāla un garantiju sniegšana maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU). EIF atrodas Luksemburgā un darbojas kā privātā un publiskā sektora partnerība, kuras dalībnieki ir Eiropas Investīciju banka (EIB), ES un finanšu iestāžu grupa. 2018. gada 31. decembrī ES līdzdalība EIF bija 29,7 % (2017. gadā – 29,7 %) un ES piederēja 29,7 % balsstiesību (2017. gadā – 29,7 %). Saskaņā ar tā statūtiem EIF ir pienākums iekļaut tiesību aktos noteiktajās rezervēs vismaz 20 % no tā gada neto rezultāta, līdz kopējā rezerve sasniedz 10 % no parakstītā kapitāla. Šī rezerve nav pieejama sadalei.

Miljonos EUR Eiropas Investīciju fonds Līdzdalība 31