KOPĒJĀ NOSTĀJA (EK) Nr. 20/2008,

ko Padome pieņēmusi 2008. gada 6. jūnijā

nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes … Direktīvu 2008/…/EK par ostas valsts kontroli (pārstrādāta)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2008/C 198 E/01)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 80. panta 2. punktu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru (3),

tā kā:

Daži kuģi rada nepārprotamu risku kuģošanas drošībai un jūras videi to sliktā stāvokļa, karoga darbības un vēstures dēļ. Tādēļ Kopiena var likumīgi neļaut šiem kuģiem ienākt dalībvalstu ostās. Ienākšanas aizliegumam vajadzētu būt samērīgam, un no tā varētu izrietēt ienākšanas aizliegums uz nenoteiktu laiku, ja kuģa operators konsekventi neveic korektīvus pasākumus, neskatoties uz vairākiem ienākšanas aizliegumiem un aizturēšanu Kopienas ostās. Šis ienākšanas aizliegums uz nenoteiktu laiku būtu jāatceļ vienīgi tad, ja ir izpildīti vairāki nosacījumi, kuru mērķis ir nodrošināt, ka attiecīgo kuģi Kopienas ūdeņos var ekspluatēt droši, jo īpaši attiecībā uz kuģa karoga valsti vai sabiedrību, kas to pārvalda. Pārskatāmības labad būtu jādara zināms atklātībai to kuģu saraksts, kuriem ir aizliegta ienākšana Kopienas ostās.

Tādas informācijas publicēšana par kuģiem un to operatoriem vai sabiedrībām, kuras neatbilst starptautiskiem drošības, veselības un jūras vides aizsardzības standartiem, varētu būt iedarbīgs līdzeklis, kā atturēt kuģotājus no šādu kuģu izmantošanas un kā rosināt kuģu īpašniekus veikt koriģējošas darbības. Attiecībā uz to, lai informāciju darītu pieejamu, Komisijai būtu jāizveido cieša sadarbība ar Parīzes SM un jāņem vērā visa publicētā informācija, lai izvairītos no nevajadzīgas dublēšanās. Dalībvalstīm tikai vienreiz būtu jāsniedz attiecīgā informācija.

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Mērķis

Šīs direktīvas mērķis ir palīdzēt krasi samazināt standartiem neatbilstīgu kuģošanu dalībvalstu jurisdikcijām pakļautos ūdeņos:

2. pants

Definīcijas

Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

3. pants

Piemērošanas joma

1. Šī direktīva attiecas uz ikvienu kuģi un tā apkalpi, kas ienāk dalībvalsts ostā, lai veiktu kuģa/ostas mijiedarbību.

Ja vien nav noteikts citādi, šajā direktīvā sniegtās atsauces uz kuģiem, kas ienāk ostās, attiecas arī uz noenkurotajiem kuģiem.

Francija var nolemt, ka šajā punktā ietvertās ostas neietver ostas, kas atrodas aizjūras departamentos, kā minēts Līguma 299. panta 2. punktā.

Ja dalībvalsts veic inspekciju ārpus ostas kuģim, kas atrodas tās jurisdikcijā esošos ūdeņos, to šīs direktīvas nolūkā uzskata par inspekciju.

Šis pants neierobežo dalībvalstu intervences tiesības, kas noteiktas attiecīgās konvencijās.

No šīs direktīvas noteikumiem var atkāpties tās dalībvalstis, kurām nav jūras ostu un kuras var pierādīt, ka no tādu atsevišķu kuģu kopskaita, kas pēdējo triju gadu laikā ik gadu ienākuši to upju ostās, mazāk nekā 5 % ir kuģi, uz ko attiecas šī direktīva.

Vēlākais, direktīvas transponēšanas dienā tās Komisijai paziņo kuģu kopskaitu, kā arī to kuģu skaitu, kas iepriekšminētajā triju gadu laikposmā ienākuši to ostās, kā arī paziņo Komisijai par jebkurām izmaiņām minētajos skaitļos.

2. Ja kuģa bruto tilpība ir mazāka nekā 500 tilpības vienību, dalībvalstis piemēro attiecīgo konvenciju prasības, savukārt tad, ja konvencijas nepiemēro, rīkojas tā, lai nodrošinātu to, ka kuģi nav acīmredzami bīstami drošībai, veselībai vai videi. Piemērojot šo punktu, dalībvalstis ievēro Parīzes SM 1. pielikumu.

3. Inspicējot kuģus, kuri kuģo ar tādu valstu karogiem, kas nav konvenciju līgumslēdzējas puses, dalībvalstis nodrošina to, ka tādiem kuģiem un to apkalpēm nepiemēro labvēlīgākus noteikumus kā kuģiem, kuri kuģo ar konvenciju līgumslēdzēju pušu karogiem.

4. Šī direktīva neattiecas uz zvejas kuģiem, karakuģiem, peldošām palīgierīcēm, vienkāršas konstrukcijas koka kuģiem, nekomerciāli izmantotiem valdības kuģiem un izpriecu kuģiem, kas nav iesaistīti komercdarbībā.

4. pants

Tiesības veikt inspekciju

1. Dalībvalstis veic visus pasākumus saskaņā ar starptautiskām tiesībām, kas vajadzīgi, lai tām būtu likumīgas tiesības veikt šajā direktīvā minētās inspekcijas uz ārvalstu kuģiem.

2. Dalībvalstīs kuģu inspekcijai darbojas attiecīgas kompetentas iestādes, un dalībvalstis veic piemērotus pasākumus, lai nodrošinātu, ka inspektori izpilda savus pienākumus, kā noteikts šajā direktīvā, un jo īpaši, ka to pietiek, lai veiktu inspekcijas, kuras vajadzīgas saskaņā ar šo direktīvu.

5. pants

Inspekciju režīms un gadskārtējais obligātais inspekciju daudzums

1. Dalībvalstis veic inspekcijas saskaņā ar 11. pantā aprakstīto atlases sistēmu un I pielikuma nosacījumiem.

2. Lai izpildītu gadskārtējo inspekciju saistības, katra dalībvalsts:

3. Lai aprēķinātu tādu 2. punkta b) apakšpunktā minēto inspekciju kopskaitu, kas ik gadu jāveic Kopienā un Parīzes SM teritorijā, tajā neietver noenkurotus kuģus, ja vien attiecīgā dalībvalsts nav noteikusi citādi.

6. pants

Atbilstības kārtība inspekciju veikšanas pienākumiem

1. Dalībvalsts, kas nav veikusi 5. panta 2. punkta a) apakšpunktā prasītās inspekcijas, ir izpildījusi saistības saskaņā ar minēto apakšpunktu, ja šādas neveiktas inspekcijas nepārsniedz:

Neskarot a) un b) apakšpunktā minētos procentus, dalībvalstis par prioritāti nosaka veikt tādu kuģu inspekcijas, kuri saskaņā ar inspekciju datubāzes sniegto informāciju Kopienas ostās ienāk reti.

2. Uzskata, ka dalībvalsts, kurā ienākušo I prioritātes kuģu kopskaits pārsniedz 5. panta 2. punkta b) apakšpunktā noteikto inspekciju veikšanas saistību daļu, izpilda šādas saistības, ja šī dalībvalsts veikto I prioritātes kuģu inspekciju skaits atbilst vismaz šādai inspekciju veikšanas saistību daļai un ja šīs dalībvalsts neveiktās inspekcijas nepārsniedz 30 % no tādu I prioritātes kuģu kopskaita, kas ienāk tās ostās.

3. Uzskata, ka dalībvalsts, kurā ienākušo I un II prioritātes kuģu kopskaits ir mazāks par 5. panta 2. punkta b) apakšpunktā minēto inspekciju veikšanas saistību daļu, izpilda minētās saistības, ja šī dalībvalsts veic 5. panta 2. punkta) apakšpunktā prasītās I prioritātes kuģu inspekcijas un vismaz 85 % tādu II prioritātes kuģu kopskaita inspekciju, kas ienāk tās ostās.

7. pants

Gadījumi, kuros dažus kuģus neinspicē

1. Dalībvalstis var nolemt atlikt I prioritātes kuģa inspekciju šādos gadījumos:

Ja inspekciju atliek saskaņā ar a) vai b) apakšpunktu un to reģistrē inspekciju datubāzē, neveiktu inspekciju neuzskata par tās dalībvalsts neveiktu inspekciju, kura inspekciju atlika.

2. Ja inspekcija I prioritātes kuģiem nav veikta ekspluatācijas apstākļu dēļ, to neuzskata par neveiktu inspekciju, ar nosacījumu, ka inspekcijas neveikšanas iemesls ir reģistrēts inspekciju datubāzē un ir iestājušies šādi izņēmuma apstākļi:

3. Ja neveic noenkurota kuģa inspekciju, to neuzskata par neveiktu inspekciju, ja:

4. Pasākumus, kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, attiecībā uz šā panta īstenošanas noteikumiem pieņem saskaņā ar 30. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.

8. pants

Paziņojums par kuģu ienākšanu

1. Tāda kuģa operators, aģents vai kapteinis, kuram saskaņā ar 13. pantu jāveic paplašināta inspekcija un kurš dodas uz kādu dalībvalsts ostu, paziņo par savu ierašanos atbilstīgi III pielikuma noteikumiem.

2. Saņēmusi paziņojumu, kas minēts šā panta 1. punktā un 4. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/59/EK 2002. gada 27. jūnijs), ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu (10), ostas iestāde vai struktūra, vai šim nolūkam norīkotā iestāde vai struktūra pārsūta šo informāciju kompetentajai iestādei.

3. Šajā pantā paredzētajā saziņā, kad vien iespējams, izmanto elektroniskus saziņas līdzekļus.

4. Procedūras un formāti, ko III pielikuma nolūkiem izstrādā dalībvalstis, atbilst attiecīgajiem noteikumiem par kuģu paziņojumiem, kas izklāstīti Direktīvā 2002/59/EK.

9. pants

Kuģu riska profils

1. Visiem kuģiem inspekciju datubāzē piešķir riska profilu, kurā nosaka to attiecīgo inspekciju veikšanas prioritāti, laiku starp inspekcijām un inspekciju apjomu.

2. Kuģa riska profilu nosaka, vadoties pēc šādu vispārēju un iepriekšējās darbības rādītāju kombinācijas:

3. Pasākumus, kuri paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, attiecībā uz šā panta īstenošanas noteikumiem, jo īpaši saistībā ar:

pieņem saskaņā ar 30. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru un pamatojoties uz Parīzes SM īpašajām zināšanām.

Neskarot a) apakšpunktu, vismaz līdz 2011. gada 1. janvārim kā alternatīvu kritēriju SJO dalībvalstu brīvprātīgās revīzijas sistēmai izmanto Karoga valsts darbības pašnovērtējuma veidlapu (PNV).

Sešus mēnešus pirms 2011. gada 1. janvāra Komisija izskata SJO panākumus attiecībā uz revīzijas sistēmas īstenošanu un ierosina piemērotus pasākumus šā kritērija īstenošanai, tostarp vajadzības gadījumā pagarinot SJO PNV iesniegšanas termiņu.

10. pants

Inspekciju biežums

Kuģiem, kas ienāk Kopienas ostās, veic šādas periodiskas inspekcijas un papildu inspekcijas:

11. pants

Kuģu atlase inspekcijas veikšanai

Kompetentā iestāde nodrošina, ka kuģus atlasa inspekcijai, pamatojoties uz to riska profilu, kā norādīts I pielikuma I daļā, kā arī saskaņā ar I pielikuma II daļas 2.A un 2.B punktu gadījumos, kad rodas īpaši svarīgi vai neparedzēti apstākļi.

Lai inspicētu kuģus, kompetentā iestāde:

12. pants

Sākotnējas un detalizētākas inspekcijas

Dalībvalstis nodrošina, ka kuģiem, kas ir izvēlēti inspekcijas veikšanai saskaņā ar 11. pantu, veic šādu sākotnēju vai detalizētāku inspekciju:

13. pants

Paplašinātas inspekcijas

1. Paplašinātu inspekciju saskaņā ar I pielikuma II daļas 3.A un 3.B punktu paredz šādām kuģu kategorijām:

2. Saņēmusi iepriekšēju paziņojumu, ko sniedz kuģis, kuram jāveic periodiska paplašināta inspekcija, kompetentā iestāde informē kuģi, ja netiks veikta paplašināta inspekcija.

Šāda kuģa operators vai kapteinis nodrošina, ka kuģa darbības grafikā ir paredzēts pietiekams laiks, lai būtu iespējams veikt paplašinātu inspekciju.

Neskarot kontroles pasākumus, kas vajadzīgi drošuma apsvērumu dēļ, kuģis paliek ostā, līdz inspekcija ir pabeigta.

3. Paplašinātas inspekcijas darbības joma, tostarp tajā ietveramās riska zonas, ir izklāstīta VII pielikumā. Komisija saskaņā ar 30. panta 2. punktā minētajām procedūrām pieņem VII pielikuma īstenošanas pasākumus.

14. pants

Drošības un drošuma pamatnostādnes un procedūras

1. Dalībvalstis nodrošina, ka to inspektori ievēro VI pielikumā noteiktās procedūras un pamatnostādnes.

2. Attiecībā uz drošuma inspekcijām dalībvalstis šīs direktīvas VI pielikumā izklāstītās attiecīgās procedūras piemēro visiem kuģiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 725/2004 3. panta 1., 2. un 3. punktā un kas ienāk viņu ostās, izņemot gadījumus, kad tie kuģo ar tās ostas valsts karogu, kurā veic inspekciju.

3. Šīs direktīvas 13. panta noteikumus attiecībā uz paplašinātām inspekcijām piemēro ro-ro prāmjiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas minēti Direktīvas 1999/35/EK 2. panta a) un b) punktā.

Ja saskaņā ar Direktīvas 1999/35/EK 6. un 8. pantu kuģa apsekojumu ir veikusi uzņemšanas valsts, kas nav kuģa karoga valsts, šādu īpašu apsekojumu attiecīgā gadījumā inspekciju datubāzē reģistrē kā detalizētāku vai paplašinātu inspekciju un ņem vērā attiecībā uz šīs direktīvas 9, 10 un 11. pantu, kā arī lai aprēķinātu katras dalībvalsts inspekciju veikšanas saistības, ciktāl tas ietver visu VIII pielikumā minēto pasākumu izpildi.

Neskarot saskaņā ar Direktīvas 1999/35/EK 10. pantu noteikto ro-ro prāmja vai ātrgaitas pasažieru kuģa ekspluatācijas aizliegumu, piemēro šīs direktīvas noteikumus par, attiecīgi, trūkumu novēršanu, aizturēšanu, ienākšanas aizliegumu un uzraudzību pēc inspekcijām.

4. Vajadzības gadījumā Komisija saskaņā ar 30. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt noteikumus šā panta 1. un 2. punkta saskaņotai īstenošanai.

15. pants

Ienākšanas aizlieguma pasākumi attiecībā uz noteiktiem kuģiem

1. Dalībvalsts nodrošina to, ka jebkuram kuģim:

aizliedz ienākt tās ostās, izņemot 20. panta 6. punktā minētos gadījumus.

Ienākšanas aizliegums stājas spēkā, tiklīdz kuģis atstāj ostu, kurā tas bijis aizturēts trešo reizi un kurā izdots ienākšanas aizlieguma rīkojums.

2. Ienākšanas aizlieguma rīkojumu atceļ vienīgi pēc tam, kad no rīkojuma izdošanas ir pagājuši trīs mēneši un ir panākta atbilstība nosacījumiem, kas minēti VIII pielikuma 3. līdz 9. punktā.

Ja kuģiem izdots otrais ienākšanas aizliegums, tad rīkojuma atcelšanas termiņš ir divpadsmit mēneši.

3. Pēc jebkuras turpmākas aizturēšanas kādā no Kopienas ostām kuģim nosaka ienākšanas aizliegumu uz nenoteiktu laiku visās Kopienas ostās. Ienākšanas aizliegumu uz nenoteiktu laiku var atcelt pēc tam, kad ir pagājis 36 mēnešu laikposms kopš rīkojuma izdošanas, vienīgi tādā gadījumā, ja:

4. Šā panta nolūkā dalībvalstis izpilda procedūras, kas noteiktas VIII pielikumā.

16. pants

Inspekcijas ziņojumi kuģu kapteiņiem

Pabeidzot inspekciju, detalizētāku inspekciju vai paplašinātu inspekciju, inspektors sagatavo ziņojumu saskaņā ar IX pielikumu. Inspekcijas ziņojuma kopiju izsniedz kuģa kapteinim.

17. pants

Sūdzības

Veic sākotnējo izvērtēšanu attiecībā uz visām sūdzībām.

Ja kompetentā iestāde uzskata, ka sūdzība ir acīmredzami nepamatota, tā informē sūdzības iesniedzēju par savu lēmumu un tā iemesliem.

Sūdzības iesniedzēja identitāti neatklāj attiecīgā kuģa kapteinim vai īpašniekam. Inspektors nodrošina konfidencialitāti, iztaujājot apkalpes locekļus.

Dalībvalstis informē karoga valsts administrāciju par sūdzībām, kas nav acīmredzami nepamatotas, un par turpmākajām rīcībām, vajadzības gadījumā nosūtot informācijas kopiju Starptautiskajai darba organizācijai.

18. pants

Trūkumu novēršana un aizturēšana

1. Kompetentā iestāde seko, lai inspekciju laikā apstiprinātos vai atklātos trūkumus novērstu saskaņā ar konvencijām.

2. Ja trūkumi acīmredzami apdraud drošību, veselību vai vidi, tad tās ostas valsts kompetentā iestāde, kurā kuģi inspicē, nodrošina kuģa aizturēšanu vai to operāciju pārtraukšanu, kuru laikā atklāti trūkumi. Aizturēšanas pavēli vai operācijas pārtraukšanu atsauc vienīgi tad, kad apdraudējums novērsts vai kad attiecīgā iestāde paziņojusi, ka kuģis, ievērojot visus vajadzīgos nosacījumus, var atstāt ostu vai atsākt konkrēto operāciju, ar to neapdraudot ne pasažieru vai apkalpes drošību un veselību, ne citus kuģus, kā arī pārmērīgi neapdraudot jūras vidi.

3. Pieņemot profesionālu lēmumu par to, vai kuģis jāaiztur, inspektors piemēro X pielikumā noteiktos kritērijus.

4. Ja inspekcijā atklāj, ka kuģim nav darbības kārtībā esošas pārgājiena datu reģistrācijas aparatūras, ja šādas aparatūras izmantošana ir obligāta saskaņā ar Direktīvu 2002/59/EK, kompetentā iestāde nodrošina, ka kuģi aiztur.

Ja šādu trūkumu nevar uzreiz novērst aizturēšanas ostā, kompetentā iestāde vai nu var ļaut kuģim turpināt ceļu līdz piemērotai remonta rūpnīcai, kas atrodas vistuvāk aizturēšanas ostai un kur trūkumus var uzreiz novērst, vai arī tā var pieprasīt, lai trūkumu novērstu, ilgākais, 30 dienās, kā paredzēts Parīzes SM iekļautajās pamatnostādnēs. Šajā nolūkā piemēro 20. pantā noteikto procedūru.

5. Izņēmuma gadījumos, kad kuģa vispārējais stāvoklis acīmredzami neatbilst standartiem, kompetentā iestāde inspekciju var apturēt, līdz atbildīgās puses veic vajadzīgos pasākumus, lai kuģis atbilstu attiecīgām konvenciju prasībām.

6. Aizturēšanas gadījumā kompetentā iestāde par visiem apstākļiem, kuros atzīts par vajadzīgu iejaukties, tūlīt rakstiski informē karoga valsts administrāciju vai, ja tas nav iespējams, konsulu vai, ja viņa nav, tuvāko valsts diplomātisko pārstāvi. Turklāt vajadzības gadījumā par minētajiem apstākļiem saskaņā ar konvencijām ziņo arī attiecīgiem inspektoriem vai atzītajām organizācijām, kas atbild par klasifikācijas sertifikātu vai normatīvo sertifikātu izdošanu.

7. Šī direktīva neierobežo papildu prasības konvencijās attiecībā uz informēšanas un ziņošanas procedūrām saistībā ar ostas valsts kontroli.

8. Īstenojot ostas valsts kontroli atbilstīgi šai direktīvai, dara visu, lai neviens kuģis netiku aizturēts vai aizkavēts nepamatoti. Ja kādu kuģi tomēr nepamatoti aiztur vai aizkavē, tad īpašniekam vai operatoram ir tiesības uz kompensāciju par ciestiem zaudējumiem vai bojājumiem. Visos gadījumos, kad piesauc aizturēšanas vai aizkavēšanas nepamatotību, pierādīšanas pienākums ir kuģa īpašniekam vai operatoram.

9. Lai mazinātu ostas pārmērīgu noslogotību, kompetentā iestāde var atļaut aizturētajam kuģim pārvietoties uz citu ostas daļu, ja šāda rīcība ir droša. Tomēr ostas pārmērīga noslogotība nevar būt par iemeslu, pieņemot lēmumu par aizturēšanu vai atbrīvošanu no aizturēšanas.

Ostas iestādes vai struktūras sadarbojas ar kompetento iestādi, lai atvieglotu aizturēto kuģu izvietošanu.

19. pants

Apstrīdēšanas tiesības

1. Kuģa īpašniekam vai operatoram, vai viņu pārstāvim attiecīgajā dalībvalstī ir tiesības apstrīdēt kompetentās iestādes noteiktu aizturēšanu vai ienākšanas aizliegumu. Lēmuma apstrīdēšana aizturēšanu vai ienākšanas aizliegumu neaptur.

2. Dalībvalstis šādam mērķim ievieš un uztur spēkā piemērotas procedūras saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem.

3. Kompetentā iestāde pienācīgi informē tā kuģa kapteini, uz ko attiecas 1. punkts, par tiesībām apstrīdēt lēmumu.

4. Ja apstrīdēšanas rezultātā vai kuģa īpašnieka vai operatora, vai viņu pārstāvja iesniegtas prasības rezultātā aizturēšanas rīkojumu vai ienākšanas aizliegumu atceļ vai groza:

20. pants

Uzraudzība pēc inspekcijām un aizturēšanas

1. Ja 18. panta 2. punktā minētos trūkumus nav iespējams novērst inspekcijas ostā, tad attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde var ļaut kuģim pārbraukt uz aizturēšanas ostai tuvāko piemēroto remonta rūpnīcu, kurā var veikt turpmāku rīcību un kuru izvēlas kuģa kapteinis un iesaistītās iestādes, ar nosacījumu, ka tiek ievēroti noteikumi, kādus paredzējusi karoga valsts kompetentā iestāde un kādiem piekritusi konkrētā dalībvalsts. Tādi noteikumi nodrošina to, ka kuģa tālāka kuģošana neapdraud ne pasažieru vai apkalpes drošību un veselību, ne citus kuģus, kā arī pārmērīgi neapdraud jūras vidi.

2. Ja lēmums nosūtīt kuģi uz remonta rūpnīcu ir pieņemts sakarā ar neatbilstību SJO Rezolūcijai A. 744(18), vai nu saistībā ar kuģa dokumentāciju vai saistībā ar kuģa konstrukcijas nepilnībām vai trūkumiem, kompetentā iestāde var pieprasīt, lai, pirms kuģim atļauj iziet jūrā, aizturēšanas ostā veic nepieciešamos biezuma mērījumus.

3. Šā panta 1. punktā minētos gadījumos tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kuras ostā notikusi inspekcija, par visiem ceļošanas apstākļiem ziņo tās valsts kompetentai iestādei, kurā atrodas remonta rūpnīca, 18. panta 6. punktā minētām pusēm un, vajadzības gadījumā, arī citām iestādēm.

Jebkuras dalībvalsts kompetentā iestāde, kas saņem minēto informāciju, ziņo informācijas sniedzējai iestādei par veikto rīcību.

4. Dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka jebkurā Kopienas ostā ienākšanu liedz 1. punktā minētiem kuģiem, kas dodas jūrā un kas:

Šāds aizliegums paliek spēkā, kamēr kuģa īpašnieks vai operators tās dalībvalsts kompetentai iestādei, kurā tikuši atklāti trūkumi, nav sniedzis pietiekamas liecības, kas uzskatāmi parāda kuģa pilnīgu atbilstību attiecīgām konvenciju prasībām.

5. Situācijā, kas minēta 4. punkta a) apakšpunktā, tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā atklāti kuģa trūkumi, tūlīt brīdina visu pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes.

Pirms liegt ienākšanu ostā, dalībvalsts var lūgt konsultācijas ar attiecīgā kuģa karoga valsts administrāciju.

6. Atkāpjoties no 4. punkta, kādas konkrētas ostas valsts iestāde var kuģim ļaut ienākt noteiktā ostā force majeure apstākļos sevišķi svarīgu drošības apsvērumu dēļ vai nolūkā novērst vai mazināt piesārņojuma draudus, vai labot trūkumus, ar nosacījumu, ka atbilstīgi šīs dalībvalsts kompetentās iestādes ieskatiem kuģa īpašnieks, operators vai kapteinis ir veicis piemērotus pasākumus drošai kuģa ienākšanai ostā.

21. pants

Inspektoru kvalifikācija

1. Inspekcijas veic vienīgi tādi inspektori, kas atbilst XI pielikumā minētajiem kvalifikācijas kritērijiem un kam kompetentā iestāde atļāvusi veikt ostas valsts kontroli.

2. Ja ostas valsts kompetentā iestāde nevar nodrošināt vajadzīgo profesionalitāti, tad šādas kompetentas iestādes inspektoram var palīdzēt jebkura cita persona ar vajadzīgo kompetenci.

3. Kompetentajai iestādei, inspektoriem, kas veic ostas valsts kontroli, un personām, kas palīdz inspektoriem, nav komerciālas intereses ne par inspekcijas ostu, ne inspicējamiem kuģiem, un inspektori nav nodarbināti vai nestrādā tādu nevalstisku organizāciju vārdā, kuras izdod normatīvos un klasifikācijas sertifikātus vai kuras veic šādu sertifikātu izdošanai vajadzīgus apsekojumus.

4. Inspektoriem vienmēr ir līdzi personas apliecība, ko kompetentā iestāde izdevusi atbilstīgi Komisijas Direktīvai 96/40/EK (1996. gada 25. jūnijs), ar kuru tiek ieviests inspektoru, kas veic ostas valsts kontroli, personas apliecību kopējs modelis (12).

5. Dalībvalstis nodrošina, ka inspektoru kompetence un atbilstība XI pielikumā minētajiem minimālajiem kritērijiem tiek pārbaudīta, pirms viņiem atļauj veikt inspekcijas un pēc tam — periodiski, ņemot vērā šā panta 7. punktā minētās apmācības.

6. Dalībvalstis nodrošina, ka inspektori sagatavoti atbilstīgās apmācībās, ņemot vērā pārmaiņas ostas valsts kontroles režīmā, kā tas noteikts šajā direktīvā un konvenciju grozījumos.

7. Sadarbībā ar dalībvalstīm Komisija izstrādā un uzlabo saskaņotu Kopienas sistēmu dalībvalstu veiktām ostas valsts kontroles inspektoru apmācībām un kompetences novērtējumam.

22. pants

Ziņojumi no ločiem un ostu iestādēm

1. Dalībvalstis veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka to loči, kas ir iesaistīti kuģu pietauvošanā vai attauvošanā vai kas strādā uz kuģiem, kuri dodas uz kādu dalībvalsts ostu vai šķērso dalībvalsts ūdeņus, tūlīt informē ostas valsts vai krasta valsts kompetento iestādi par acīmredzamām nepilnībām, kas novērotas, pildot parastos pienākumus, un kas kuģošanu varētu padarīt nedrošu vai varētu apdraudēt jūras vidi.

2. Ja, pildot parastos pienākumus, ostas iestādes vai struktūras atklāj, ka kādam no kuģiem to pārziņā esošā ostā ir acīmredzamas nepilnības, kas var mazināt kuģa drošību vai nesamērīgi apdraudēt jūras vidi, tad minētā iestāde vai struktūra tūlīt par to informē attiecīgās ostas valsts kompetento iestādi.

3. Dalībvalstis pieprasa, lai loči un ostas iestādes vai struktūras, kad vien iespējams — elektroniskā formātā, sniedz vismaz šādu informāciju:

4. Dalībvalstis nodrošina, ka tiek veikta atbilstīga turpmāka rīcība saistībā ar acīmredzamām nepilnībām, par kurām ziņojuši loči un ostas iestādes vai struktūras, un dokumentē sīkāku veikto pasākumu aprakstu.

5. Komisija saskaņā ar 30. panta 2. punktā minēto regulatīvo procedūru var pieņemt šā panta īstenošanas pasākumus, tostarp saskaņotu elektronisku formātu un procedūras attiecībā uz acīmredzamām nepilnībām, par kurām ziņojuši loči un ostas iestādes vai struktūras, un par dalībvalstu veikto turpmāko rīcību.

23. pants

Inspekciju datubāze

1. Komisija izstrādā, uztur un atjaunina inspekciju datubāzi, izmantojot īpašās zināšanas un pieredzi, kas gūta saistībā ar Parīzes SM.

Inspekciju datubāzē ir visa informācija, kas vajadzīga, lai īstenotu ar šo direktīvu izveidoto inspekcijas sistēmu, un tajā ir XII pielikumā izklāstītās funkcijas.

2. Dalībvalstis nodrošina, ka informāciju par inspekcijām, kas veiktas saskaņā ar šo direktīvu, ievada inspekciju datubāzē uzreiz pēc tam, kad ir pabeigts inspekcijas ziņojums vai atcelts aizturējums.

Dalībvalstis 72 stundās nodrošina, ka informācija, kas ir nosūtīta uz inspekciju datubāzi, apstiprina, lai to varētu publicēt.

3. Pamatojoties uz dalībvalstu sniegtajiem inspekciju datiem, Komisija no inspekciju datubāzes varēs iegūt jebkādus atbilstīgus datus par šīs direktīvas īstenošanu, jo īpaši par kuģa riska profilu, par kuģiem, kas jāinspicē, par kuģu kustības datiem un par katras dalībvalsts inspekciju veikšanas saistībām.

Dalībvalstīm ir piekļuve visai inspekciju datubāzē reģistrētajai informācijai, kas ir nozīmīga, lai īstenotu šajā direktīvā paredzētās inspekciju procedūras.

Dalībvalstīm un trešām valstīm, kas ir Parīzes SM puses, ir piešķirta piekļuve jebkādiem datiem, ko tās reģistrējušas inspekciju datubāzē, un datiem par kuģiem, kas kuģo ar šo valstu karogu.

24. pants

Informācijas apmaiņa un sadarbība

Katra dalībvalsts nodrošina, ka tās ostas iestādes vai struktūras un citas attiecīgas iestādes vai struktūras sniedz ostas valsts kontroles kompetentajai iestādei šādu to rīcībā esošu informāciju:

25. pants

Informācijas publicēšana

Komisija saskaņā ar XIII pielikumu publicē un glabā publiski pieejamā tīmekļa vietnē informāciju par inspekcijām, aizturēšanām un ienākšanas aizliegumiem, izmantojot īpašās zināšanas un pieredzi, kas gūta saistībā ar Parīzes SM.

26. pants

To sabiedrību saraksta publicēšana, kam ir zems un ļoti zems darbības līmenis

Komisija regulāri publiski pieejamā tīmekļa vietnē izveido un publicē informāciju par sabiedrībām, kuru darbības līmenis trīs mēnešus vai ilgāk, nosakot I pielikuma 1. daļā minēto kuģa riska profilu, ir uzskatīts par zemu vai ļoti zemu.

Komisija saskaņā ar 30. panta 2. punktā minēto regulatīvo procedūru pieņem noteikumus, lai īstenotu šo pantu, īpaši norādot publicēšanas kārtību.

27. pants

Izmaksu atlīdzināšana

1. Ja 12. un 13. pantā minēto inspekciju laikā apstiprinājušies vai atklāti kādi trūkumi, ar ko pārkāpj kādas konvencijas prasības un kas pamato kuģa aizturēšanu, tad visas ar inspekcijām saistītās izmaksas jebkurā kārtējā pārskata periodā sedz kuģa īpašnieks, operators vai tā pārstāvis ostas valstī.

2. Visas izmaksas, kas saistītas ar inspekcijām, kuras veic kādas dalībvalsts kompetentā iestāde atbilstīgi 15. pantam un 20. panta 4. punktam, sedz kuģa īpašnieks vai operators.

3. Ja kuģi aiztur, visas izmaksas saistībā ar aizturēšanu ostā sedz kuģa īpašnieks vai operators.

4. Aizturējumu atceļ vienīgi pēc tam, kad pilnībā veikts maksājums vai sniegts pietiekams nodrošinājums izmaksu atlīdzināšanai.

28. pants

Dati, kas jāsniedz, lai uzraudzītu direktīvas īstenošanu

Dalībvalstis sniedz Komisijai informāciju, kas uzskaitīta XIV pielikumā, ar starplaikiem, kuri norādīti minētajā pielikumā.

29. pants

Dalībvalstu atbilstības un darbības uzraudzība

Lai nodrošinātu šīs direktīvas efektīvu īstenošanu un uzraudzītu vispārējo Kopienas ostas valsts kontroles režīma darbību atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1406/2002 2. panta b) punkta i) apakšpunktam, Komisija apkopo vajadzīgo informāciju un apmeklē dalībvalstis.

30. pants

Komitejas procedūra

1. Komisijai palīdz Kuģošanas drošības un kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanas komiteja (COSS), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 2099/2002 3. pantu (14).

2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.

Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.

3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu, ņemot vērā tā 8. pantu.

31. pants

Grozīšanas procedūra

Komisija:

Šos pasākumus, kuri paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, pieņem saskaņā ar 30. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.

Uz grozījumiem starptautisko tiesību instrumentos, kas minēti 2. pantā, var neattiecināt šo direktīvu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2099/2002 5. pantu.

32. pants

Īstenošanas noteikumi

Nosakot 7. panta 4. punktā, 9. panta 3. punktā, 13. panta 3. punktā, 14. panta 4. punktā, 22. panta 5. punktā un 26. pantā minētos īstenošanas noteikumus saskaņā ar 30. panta 2. punktā minēto procedūru, Komisija īpaši rūpējas par to, lai šajos noteikumos tiktu ņemtas vērā zināšanas un pieredze, kas gūtas inspekciju sistēmā Kopienā un Parīzes SM.

33. pants

Sodi

Dalībvalstis nosaka sankciju sistēmu par to attiecīgās valsts noteikumu pārkāpumiem, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu šo sankciju piemērošanu. Paredzētās sankcijas ir efektīvas, samērīgas un preventīvas.

34. pants

Pārskatīšana

Komisija pārskata šīs direktīvas īstenošanu ne vēlāk kā 18 mēnešus pēc … (15). Pārskatīšanas gaitā, inter alia, inspicē 5. pantā noteiktās Kopienas vispārējās saistības veikt inspekcijas, ostas valsts kontroles inspektoru skaitu katrā dalībvalstī, veikto inspekciju skaitu un atbilstību saistībām par gada inspekcijām, ko uzņēmušās visas dalībvalstis, kā arī to, kā tiek īstenots 6. un 7. pants.

Par pārskata secinājumiem Komisija paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei un, pamatojoties uz pārskatu, nosaka, vai ir nepieciešams ierosināt grozīt šo direktīvu vai turpmākus tiesību aktus šajā jomā.

35. pants

Īstenošana un paziņošana

1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz … (16) izpildītu šīs direktīvas prasības.

2. Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Tās arī iekļauj norādi, ka atsauces uz direktīvām, kuras atceļ ar šo direktīvu, esošajos normatīvajos un administratīvajos aktos uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces un kā formulēt šādu norādi.

3. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

4. Turklāt Komisija regulāri informē Eiropas Parlamentu un Padomi par to, kā noris šīs direktīvas īstenošana dalībvalstīs.

36. pants

Atcelšana

Ar šo Direktīva 95/21/EEK, kas grozīta ar XV pielikuma A daļā minētajām direktīvām, tiek atcelta no … (17), neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem, kad tām jātransponē savos tiesību aktos XV pielikuma B daļā norādītās direktīvas.

Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu XVI pielikumā.

37. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

38. pants

Adresāti

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

(1) OV C 318, 23.12.2006., 195. lpp.

(2) OV C 229, 22.9.2006., 38. lpp.

(3) Eiropas Parlamenta 2007. gada 25. aprīļa Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts), Padomes 2008. gada 6. jūnija Kopējā nostāja un Eiropas Parlamenta … Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

(4) OV L 157, 7.7.1995., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/84/EK (OV L 324, 29.11.2002., 53. lpp.).

(5) OV L 208, 5.8.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1891/2006 (OV L 394, 30.12.2006., 1. lpp.).

(6) OV L 138, 1.6.1999., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/84/EK (OV L 324, 29.11.2002., 53. lpp.).

(7) OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp., Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).

(8) OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

(9) OV L 129, 29.4.2004., 6. lpp.

(10) OV L 208, 5.8.2002., 10. lpp.

(11) OV L 319, 12.12.1994., 20. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/84/EK (OV L 324, 29.11.2002., 53. lpp.).

(12) OV L 196, 7.8.1996., 8. lpp.

(13) OV L 332, 28.12.2000., 81. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2007/71/EK (OV L 329, 14.12.2007., 33. lpp.).

(14) OV L 324, 29.11.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) 93/2007 (OV L 22, 31.1.2007., 12. lpp.).

(15) 35. panta 1. punktā minētā diena.

(16) 36 mēneši pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

(17) Šīs direktīvas spēkā stāšanās diena.

Kuģi, par kuriem no drošiem avotiem kļuvis zināms, ka to riska rādītāji atšķiras no reģistrētajiem, un tādējādi to riska līmenis ir paaugstināts.

Instruction 40/2007/09: Guidelines for Port State Control Inspections for Compliance with Annex VI of MARPOL 73/78 (Instrukcija 40/2007/09 Pamatnostādnes ostas valsts kontroles inspekciju atbilstībai MARPOL 73/78 VI pielikumam).

Instruction 39/2006/10: Guidelines for PSCOs for the Examination of Ballast Tanks and Main Power Failure Simulation (black-out test) (Instrukcija 39/2006/10 Pamatnostādnes ostas valsts kontroles amatpersonām balasta tvertņu inspekcijai un galvenās elektroenerģijas padeves pārtraukuma izmēģinājumiem (elektroenerģijas padeves pārtraukuma tests)),

Instruction 39/2006/02: Guidelines for Port State Control Officers on Control of GMDSS (Instrukcija 39/2006/02 Pamatnostādnes ostas valsts kontroles amatpersonām par pasaules jūras avāriju un drošības sistēmas (Global Maritime Distress and Safety System-GMDSS) kontroli),

Instruction 39/2006/01: Guidelines for the Port State Control Officer on the ISM-Code (Instrukcija 39/2006/01 Pamatnostādnes ostas valsts kontroles amatpersonām par Starptautisko drošas pārvaldes kodeksu (ISM Code)),

Instruction 38/2005/07: Guidelines on Control of the Condition Assessment Scheme (CAS) of Single Hull Oil Tankers (Instrukcija 38/2005/07 Pamatnostādnes par vienkorpusa naftas tankkuģu stāvokļa novērtējuma shēmu (CAS)),

Instruction 37/2004/05: Guidelines on the Inspection of Hours of Work/Rest (Instrukcija 37/2004/05 Pamatnostādnes darba un atpūtas stundu inspekciju),

PADOMES PASKAIDROJUMA RAKSTS

I. IEVADS

Izmantojot koplēmuma procedūru (EK dibināšanas līguma 251. pants), Padome 2007. gada 7. jūnijā panāca politisku vienošanos par projektu Direktīvai par ostas valsts kontroli (pārstrādāta versija) (1). Maltas delegācijai atturoties, Padome pēc juridiskās/lingvistiskās redakcijas pieņēma kopējo nostāju 2008. gada 6. jūnijā.

Pieņemot nostāju, Padome ņēma vērā Eiropas Parlamenta atzinumu pirmajā lasījumā 2007. gada 25. aprīlī (2) un Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (3), kā arī Reģionu komitejas atzinumu (4).

Šā priekšlikuma mērķis ir konsolidētā tekstā pārstrādāt secīgos grozījumus Direktīvā 95/21/EK par ostas valsts kontroli un vienkāršot vai grozīt dažus noteikumus, lai palielinātu tādu kuģu pārbaužu efektivitāti un kvalitāti, ko veic ostas valsts ūdeņos. Cita starpā ar to stiprina prasības kompetentajām administrācijām un inspektoriem un paredz pastiprināt loču ziņošanas pienākumu.

Lai pastiprinātu Direktīvas preventīvo efektu, ar priekšlikumu vienkāršos un paplašinās pasākumus, ar ko liedz piekļuvi dalībvalstu ostām un paredz publicēt kuģu īpašnieku un operatoru “melno sarakstu”.

Turklāt ar priekšlikumu ievieš principus jaunai inspekciju sistēmai, saskaņā ar kuru pārbauda visus dalībvalstu ostās ienākušos kuģus, pamatojoties uz riska profilu, ar ko ļauj pastiprināt pārbaudes uz augsta riska kuģiem un samazināt pārbaužu slogu uz kvalitātes prasībām atbilstošiem kuģiem. Saskaņā ar Komisijas priekšlikumu sīkāka informāciju par šo jauno sistēmu ieviesīs ar komitoloģijas procedūru tad, kad būs izveidoti visi šā mehānisma elementi.

II. KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

Vispārīgā informācija

Kopējā nostāja, par ko Padomē panākta vienošanās, kalpo tam pašam mērķim kā Eiropas Parlamenta atzinums, par ko balsots pirmajā lasījumā, proti, pēc pārstrādātās Direktīvas stāšanās spēkā aizstāt pastāvošo ostas valsts kontroles sistēmu ar jaunu inspekcijas sistēmu. Šīs jaunās sistēmas mērķis ir nodrošināt to, ka tiek pārbaudīti maksimāli daudz dalībvalstu ostās ienākošu kuģu, ņemot vērā līdzsvarotu vispārējas inspekcijas pienākumu sadali starp dalībvalstīm. Detalizēti jaunās inspekcijas sistēmas elementi, par ko ir panākta vienošanās pamatojoties uz darbu, ko veica saistībā ar Parīzes Saprašanās memorandu par ostas valsts kontroli (Parīzes SM), ir ietverti II Pielikumā, uz kuru neattiecas komitoloģijas procedūra.

Šīs jaunās pieejas rezultātā kopējā nostāja ir grozīta, lielākajā daļā gadījumu pilnībā pārstrādājot sākotnējo Komisijas priekšlikumu, ietverot pilnīgi jaunus noteikumus vai papildinot tekstu ar jauniem elementiem. Šie grozījumi lielā mērā atbilst vairumam Eiropas Parlamenta pirmā lasījuma grozījumiem (1., 3., 4., 5., 6., 7., 9., 11., 14., 15., 16., 18., 19., 22., 25., 26., 27., 28., 29., 30., 31., 32., 33., 34., 35., 36., 37., 38., 39., 40., 41., 42., 43., 46., 47., 48., 49., 50., 51., 52., 53., 55., 56., 57., 58., 71., 72., 75., 76., 78., 81., 83., 84., 85., 86., 87., 88., 89., 90., 92., 94., 95., 98., 101., 102., 105., 106. un 111. grozījums), kas tieši, daļēji vai pēc būtības atspoguļoti kopējā nostājā.

Vairums citu Eiropas Parlamenta grozījumu (8., 12., 13., 17., 21., 24., 26., 36., 37., 45., 54., 59., 60., 61., 62., 63., 64., 65., 67., 68., 69., 70., 73., 74., 77., 80., 82., 91., 96., 97., 99., 100. un 103.) tomēr nebija Padomei pieņemami. Tie galvenokārt ir saistīti ar galvenajiem Padomes struktūru diskusijās apspriestajiem jautājumiem un nav saskaņoti ar Padomes izvēlēto pieeju saistībā ar tās kopējo nostāju. Nākamajā teksta daļā izklāstītas sīkāka informācija par šiem grozījumiem.

Galvenie jautājumi

1) Direktīvas darbības joma

Padome ir vienisprātis ar Komisiju un Eiropas Parlamentu (29. un 34. grozījums), ka pašreizējais ostas valsts kontroles režīms, ar ko uzliek vienīgi kvantitatīvu ierobežojumu, atbilstīgi kuram dalībvalsts pārbauda 25 % kuģu, rada nepietiekamu kontroli un dažreiz liek veikt nepamatotas pārbaudes, tikai lai sasniegtu noteikto daudzumu. Tādēļ ar kopējo nostāju izveidota jauna sistēma ar kolektīvu inspekcijas mērķi visai Kopienai, balstoties uz taisnīgu inspekciju skaita sadalījumu starp dalībvalstīm un valstīm, kas ietilpst Parīzes SM reģionā. Pārbaudes koncentrēs uz standartiem neatbilstīgiem kuģiem, kurus pārbaudīs biežāk, savukārt šķēršļus mazinās attiecībā uz labas kvalitātes kuģiem.

Pretēji Komisijai un Eiropas Parlamentam (8., 13., 17., 22., 26., 31., 34., 35., 39., 40., 41., 54., 64., 65. un 96. grozījums), Padome tomēr uzskata par vajadzīgu ņemt vērā praktiskas grūtības dažās dalībvalstīs saistībā ar finanšu un cilvēkresursiem. The common position, therefore, modifies the scope of inspections under this Directive, applying them to ships calling at a port of a Member State to engage in a ship/port interface, including ships at anchor in a port or another area within the jurisdiction of a port.Tādēļ ar kopējo nostāju grozīta darbības joma inspekcijām, kas veiktas ievērojot šo Direktīvu, piemērojot tās kuģiem, kas iebrauc dalībvalsts ostā, lai veiktu kuģa/ostas mijiedarbību, tostarp uz kuģiem, kas noenkuroti ostā vai citā teritorijā, kas ietilpst ostas jurisdikcijā.

Turklāt Padome, tāpat kā Eiropas Parlaments (12. un 26. grozījums), tās kopējā nostājā ietvēra iespēju attiecībā uz dalībvalstīm, kurām nav pieejas jūrai, saskaņā ar īpašiem nosacījumiem atkāpties no Direktīvas. Juridiskās noteiktības iemeslu dēļ, šie nosacījumi ir izteikti atbilstīgajos noteikumos. Tie veido būtiskus Direktīvas elementus un tādēļ tos nevar grozīt ar komitoloģijas procedūru, pretstatā tam, kas ir paredzēts ar Eiropas Parlamenta grozījumiem.

2) Inspekciju elastības mehānisms

Realizējot mērķi izveidot inspekcijas sistēmu, kas ir taisnīga un praktiski piemērojama, Padome tās kopējā nostājā ņem vērā katras dalībvalsts īpašo situāciju, kas saistīta ar nevienlīdzīgu to atbilstīgajās ostās ienākošo kuģu sadalījumu. Šajā sakarā dalībvalstīm saskaņā ar Padomes nostāju un pretstatā Eiropas Parlamenta viedoklim ir atļauts izlaist nelielu inspekciju skaitu, proti, 5 % inspekcijas no I prioritātes kuģu kopējā skaita (kuģi, kam jāveic obligātā inspekcija) ar augstu riska profilu un 10 % inspekcijas no I prioritātes kuģu kopējā skaita, kas nav kuģi ar augstu riska profilu. Īpaša uzmanība dalībvalstīm būtu tomēr jāpievērš kuģiem, kas Kopienas ostās nepiestāj bieži.

Turklāt, Padomes un Eiropas Parlamenta (35. un 37. grozījums) viedoklis ir tāds, ka praktisku apsvērumu dēļ elastības mehānismi ir nepieciešami īpašos apstākļos, t.i., lai sniegtu iespēju atcelt inspekciju uz 15 dienām, drošības apsvērumu dēļ neveikt inspekciju, ja kuģis ostā ienāk nakts laikā. Pēdējo elastības noteikumu neparedz Eiropas Parlaments (36. un 37. grozījums).

3) Iebraukšanas aizliegums

Padome tāpat kā Eiropas Parlaments (8. un 54. grozījums) atbalsta Komisijas priekšlikumu padarīt stingrākus iebraukšanas aizlieguma pasākumus attiecībā uz kuģiem, kas neatbilst standartiem. Kritērijs šādam pasākumam ir kuģa darbības vērtējums saistībā ar tā operatora darbības vērtējumu, ko norāda atkārtota aizturēšana noteiktā laika posmā, kā arī karoga valsts, nosakot pēc “melnā”, “pelēkā” un “baltā” karoga valsts saraksta, ko nosaka Parīzes SM.

Iebraukšanas aizlieguma ilgums dalībvalsts ostā palielinās katru reizi, kad veic šādu pasākumu. Kamēr Komisija, kuru atbalstīja Eiropas Parlaments, ierosināja paredzēt galīgu aizliegumu kuģiem, kas šādu pārkāpumu izdarījuši trešo reizi, Padome uzskata, ka ir nepieciešams paredzēt iespēju atcelt aizliegumu pēc kāda laika, konkrēti 36 mēnešiem, bet vienīgi tad, ja attiecīgais kuģis atbilst virknei nosacījumu.

4) Ziņojumi no ločiem

Padome pilnībā atbalsta Komisijas priekšlikumu pastiprināt visu loču pienākumu, tostarp atklātās jūras loču, kas strādā uz kuģiem, kuri dodas uz ostu vai šķērso ūdeņus, ziņot kompetentajām ostas iestādēm vai krasta valstij par acīmredzamām nepilnībām, ko tie novērojuši uz kuģu klājiem. Atšķirībā no Eiropas Parlamenta (68. grozījums), Padome uzskata, ka to var panākt vienīgi ar obligātu noteikumu.

5) Saraksts ar uzņēmumiem, kuru darbības līmenis ir zems vai ļoti zems

Līdzīgi kā Komisija un Eiropas Parlaments (71. grozījums) Padome plāno stiprināt Direktīvas preventīvo efektu un lūgt Komisiju izveidot un regulāri publicēt informāciju par kuģu operatoriem, kuru darbības līmenis ir zems, nenorādot publicēšanas kārtību, ko noteiks izmantojot komitoloģijas procedūru.

6) Transponēšanas datums

Padome uzskata, ka ar pārstrādātās Direktīvas stāšanos spēkā jaunā inspekcijas sistēma būtu jāpiemēro Kopienas līmenī. Tomēr, ņemot vērā jaunās sistēmas sarežģītību, tostarp nepieciešamo tehnisko darbu, kas saistīts ar inspekcijas datu bāzi, dalībvalstīs ir pieļaujams 36 mēnešu transponēšanas posms atšķirībā no Eiropas Parlamenta 82. grozījuma noteikumiem.

7) Citi jautājumi

Padome nevarēja pieņemt vairākus citus grozījumus, jo tie radītu neproporcionālu administratīvu slogu (60., 62., 70., 73. un 96. grozījums) un tie nav pilnībā skaidri vai neatbilst Padomes pieejai attiecībā uz Direktīvas strukturēšanu (13., 21., 24., 45., 59., 61., 63., 67., 69.,77.,80., 82., 91., 97., 99., 100. un 103. grozījums).

III. SECINĀJUMI

Padome ir pārliecināta, ka tās kopējā nostāja ir līdzsvarots instruments, lai ieviestu taisnīgu un efektīvu jaunu inspekcijas sistēmu, ar ko pastiprinātu cīņu pret to, ka Kopienas ūdeņos kuģo standartiem neatbilstīgi kuģi.

Padome atzīmē saziņu, kas par šo priekšlikumu jau ir notikusi ar Eiropas Parlamentu un gaida konstruktīvas sarunas, lai ātri panāktu vienošanos un varētu pieņemt Direktīvu.

(1) Komisija iesniedza tās priekšlikumu 2006. gada 24. janvārī (dok. 5632/06).

(2) Dok. Nr. 8724/07 CODEC 389 MAR 28 ENV 206 (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī).

(3) CESE 1177/2006, 13.9.2006. (OV C 318, 23.12.2006., 195.-201. lpp.).

(4) CdR 43/2006, 15.6.2006. (OV C 229, 22.9.2006., 38. lpp.).