Kopsavilkuma lapa

Ietekmes novērtējums priekšlikumam modernizēt pašreizējo tiesībaizsardzības iestāžu iekšējo sadarbību ES, izveidojot ES policijas sadarbības kodeksu par informācijas apmaiņu un saziņu

A. Rīcības nepieciešamība

Pamatojums. Risināmās problēmas

Drošība un pārrobežu noziedzība (tostarp nodokļu noziegumi) pēc definīcijas ir starptautiska problēma. Kā minēts ES Drošības savienības stratēģijā 2020. gadam, Eiropa saskaras ar mainīgu drošības situāciju, kurā drošības apdraudējumi pastāvīgi attīstās un kļūst arvien sarežģītāki. Šie apdraudējumi izplatās pāri robežām un izpaužas organizētās noziedzības grupējumos, kas iesaistās dažādās noziedzīgās darbībās. Pat šķietami vietējas nozīmes noziegums var būt saistīts ar citiem nodarījumiem, ko tie paši noziedznieki izdarījuši citur Eiropā. Turklāt pieaugošā mobilitāte ES iekšienē rada papildu problēmas visu veidu noziedzības draudu novēršanā un apkarošanā. Strauji mainīgā noziedzības vide un pieaugošā cilvēku mobilitāte liecina, ka tiesībaizsardzības iestāžu pārrobežu sadarbība ES būs ļoti svarīga, lai apkarotu noziedzīgus nodarījumus un ļautu ES pilsoņiem nākotnē droši izmantot savas tiesības brīvi pārvietoties. Tomēr datu apmaiņā starp tiesībaizsardzības iestādēm joprojām pastāv robežas un šķēršļi, kas rada “aklās zonas” un nepilnības, ko savā labā izmanto daudzi noziedznieki un teroristi, kuri darbojas vairākās dalībvalstīs. Ņemot vērā noziedzības apkarošanas un drošības stiprināšanas pārrobežu raksturu, dalībvalstīm ir jāpaļaujas citai uz citu, lai novērstu informācijas trūkumu. ES tiesībaizsardzības iestādes sadarbojas un apmainās ar informāciju, jo īpaši pamatojoties uz Pamatlēmumu (2006/960/TI) par Eiropas Savienības dalībvalstu tiesībaizsardzības iestāžu informācijas un izlūkdatu apmaiņas vienkāršošanu (turpmāk — Zviedrijas pamatlēmums jeb ZPL), taču pastāv būtiski trūkumi. Tiesībaizsardzības iestādes neveic ne rezultatīvu, ne efektīvu informācijas apmaiņu ar partneriem citās dalībvalstīs trīs juridisku, strukturālu un tehnisku problēmu dēļ. 1)Noteikumi valstu līmenī kavē rezultatīvu un efektīvu informācijas plūsmu. 2006. gada Zviedrijas pamatlēmums patiešām nav pilnībā īstenots, un tas neļauj citu dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm rezultatīvi un efektīvi saņemt šādu informāciju. 2)Struktūras valstu līmenī ne vienmēr ir izveidotas un aprīkotas pietiekami rezultatīvi un efektīvi. Dalībvalstīs ne vienmēr ir izveidotas vajadzīgās struktūras, lai saņemtu informācijas pieprasījumus no citām dalībvalstīm, novirzītu tos pareizajām valsts iestādēm un attiecīgi sniegtu pieprasīto informāciju. 3)Dalībvalstu saziņas kanāla(-u) brīva izvēle izraisa pieprasījumu atkārtotu dublēšanos. Dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādes izmanto dažādus kanālus, lai nosūtītu informācijas pieprasījumus citām dalībvalstīm un atbildētu uz tiem, tādējādi kavējot rezultatīvu un efektīvu informācijas apmaiņu. Šīs trīs problēmas ir savstarpēji saistītas. Attiecībā uz visām trim problēmām jāveic nozīmīgas politikas izvēles, kurām nepieciešams detalizēts problēmu dzinējspēku, saistīto mērķu, pieejamo politikas risinājumu un to ietekmes novērtējums.

Paredzamie šīs iniciatīvas mērķi

Paredzams, ka šī iniciatīva sniegs būtisku atbalstu dalībvalstīm, lai tās izpildītu savas saistības attiecībā uz sadarbību tiesībaizsardzības jomā. Ar to tiek reaģēts uz neatliekamām operatīvām vajadzībām un Padomes aicinājumiem apsvērt “konsolidēt ES tiesisko regulējumu, lai vēl vairāk stiprinātu pārrobežu sadarbību tiesībaizsardzības jomā, atbalstītu netraucētu un ātru informācijas apmaiņu un turpmāku attiecīgo struktūru un platformu attīstību”. Ar šo iniciatīvu cenšas sasniegt šādus mērķus: 1)I mērķis: atvieglot tiesībaizsardzības iestādēm vienlīdzīgu piekļuvi citā dalībvalstī glabātai informācijai (līdzīgi kā piekļuvei informācijai dalībvalstī), vienlaikus ievērojot pamattiesības un datu aizsardzības prasības; 2)II mērķis: nodrošināt, ka visās dalībvalstīs ir rezultatīvi funkcionējošs vienotais kontaktpunkts (SPOC), tostarp gadījumos, kad ir nepieciešama tiesas atļauja sniegt datus pēc citas dalībvalsts pieprasījuma, un nodrošināt tā rezultatīvu sadarbību ar policijas un muitas sadarbības centriem (PCCC); 3)III mērķis: izveidot obligātu standarta saziņas kanālu tiesībaizsardzības informācijas apmaiņai starp dalībvalstīm (attiecīgā gadījumā).

ES līmeņa rīcības pievienotā vērtība

Paredzams, ka ES rīcība dos labumu visai ES, kā arī ietekmēs asociētās Šengenas līguma valstis, stiprinot vispārējo drošību un uzticēšanos starp dalībvalstīm. Tādējādi ir gaidāms, ka tā atbalstīs Šengenas pamatprincipu (teritorija bez iekšējās robežkontroles). Vienoti ES līmeņa noteikumi, obligātie standarti un prasības ievērojami uzlabos informācijas plūsmu saskaņā ar augsta līmeņa datu drošības un datu aizsardzības standartiem. Turklāt vienoti standarti ļauj zināmā mērā automatizēt informācijas apmaiņas darba plūsmas, tādējādi atbrīvojot tiesībaizsardzības iestāžu darbiniekus no dažām darbietilpīgām un laikietilpīgām manuālām darbībām.

B. Risinājumi

Apsvērtie leģislatīvie un neleģislatīvie politikas risinājumi. Vēlamais risinājums. Pamatojums.

Tika izskatīti vairāki leģislatīvi politikas risinājumi. Pēc iepriekšējas atlases daži risinājumi tika ātri noraidīti. Pārējie politikas risinājumi ir novērtēti sīkāk. 1)Politikas risinājumi saistībā ar I mērķi: (“atvieglot vienlīdzīgu piekļuvi informācijai”) ·1.1. politikas risinājums: tiesību akta priekšlikums, ar ko atjaunina 2006. gada Zviedrijas pamatlēmumu (ZPL), lai nodrošinātu tā saskaņošanu ar 2016. gada Datu aizsardzības direktīva tiesībaizsardzības jomā + papildu ieteikuma pasākumi (mācības, Komisijas norādījumi); ·1.2. politikas risinājums: 1.1. risinājums + ZPL izmantošanas vienkāršošana + skaidrības uzlabošana par valstu datu kopām, kas pieejamas iespējamai apmaiņai; ·1.3. politikas risinājums: 1.2. risinājums + noteikumi, kas nodrošina atbilstību termiņa prasībām, līdz kuram dati ir jādara pieejami citai dalībvalstij (tostarp gadījumos, kad ir nepieciešama tiesas atļauja). 2)Politikas risinājumi saistībā ar II mērķi: (“nodrošināt, ka visās dalībvalstīs ir rezultatīvi funkcionējošs vienotais kontaktpunkts (SPOC), tostarp gadījumos, kad nepieciešama tiesas atļauja, lai sniegtu datus pēc citas dalībvalsts pieprasījuma, un nodrošināt tā rezultatīvu sadarbību ar policijas un muitas sadarbības centriem (PCCC)”) ·2.1. politikas risinājums: turpināt īstenot Padomes nesaistošās pamatnostādnes par valstu vienotajiem kontaktpunktiem + papildu ieteikuma pasākumi (mācības, finansiāls atbalsts, norādījumi); ·2.2. politikas risinājums: obligāto standartu tuvināšana attiecībā uz vienotā kontaktpunkta sastāvu (tostarp obligātu tiesu iestādes klātbūtni), tā funkcijām, personālu un IT sistēmām, kā arī tā sadarbību ar reģionālajām struktūrām, piemēram, policijas un muitas sadarbības centriem + papildu ieteikuma pasākumi (mācības, finansiāls atbalsts, norādījumi); ·2.3. politikas risinājums: vienoto kontaktpunktu sastāvu noteikumu saskaņošana (tostarp par tiesu iestādes obligātu klātbūtni), to funkcijām, personālu un IT sistēmām, kā arī to sadarbību ar reģionālajām struktūrām, piemēram, policijas un muitas sadarbības centriem + papildu ieteikuma pasākumi (mācības, finansiāls atbalsts, norādījumi). 3)Politikas risinājumi saistībā ar III mērķi: (“izveidot obligātu standarta saziņas kanālu tiesībaizsardzības informācijas apmaiņai starp dalībvalstīm (attiecīgā gadījumā)”) ·3.1. politikas risinājums: turpināt īstenot Padomes nesaistošās pamatnostādnes un ieteikumus, lai Eiropols saņemtu informācijas kopijas, izmantojot SIENA gadījumos, kas ietilpst Eiropola pilnvarās + papildu ieteikuma pasākumi (mācības, finansiāls atbalsts); ·3.2. politikas risinājums: pienākums izmantot vienu un to pašu saziņas kanālu vienam un tam pašam mērķim (attiecīgos gadījumos par vēlamo kanālu padarot Eiropola SIENA) + pienākums nosūtīt informācijas kopiju Eiropolam, ja SIENA izmanto Eiropola pilnvaru ietvaros + papildu ieteikuma pasākumi (kā 3.1. risinājumā); ·3.3. politikas risinājums: pienākums pēc noklusējuma izmantot SIENA visai divpusējai informācijas apmaiņai (ja vien ES tiesību aktos nav noteikts citādi) + pienākums nosūtīt informācijas kopiju Eiropolam, ja SIENA izmanto Eiropola pilnvaru ietvaros, gan pēc pārejas perioda beigām, gan ar Iekšējās drošības fonda atbalstu SIENA ieviešanai + papildu pasākumi (kā 3.1. politikas risinājumā). Balstoties uz detalizētu visu politikas risinājumu ietekmes analīzi, vēlamo politikas risinājumu kopumu veido 1.3., 2.2. un 3.3. politikas risinājums.

Atbalsts konkrētiem risinājumiem

Ieinteresētās personas kopumā atbalsta netraucētas un savlaicīgas informācijas apmaiņas attīstību un attiecīgo struktūru un platformu turpmāku attīstību. Paredzams, ka dalībvalstis atbalstīs lielāko daļu pasākumu, kas paredzēti saskaņā ar vēlamo risinājumu. Tajā pašā laikā dalībvalstis apzinās, cik svarīga ir to nacionālā suverenitāte tiesībaizsardzības jomā no operatīvās un procesuālās perspektīvas. Ekspertu līmenī paustie pozitīvie viedokļi, iespējams, netiks tālāk atbalstīti politiskā līmenī. Galvenais iespējamais diskusiju punkts attiecas uz 3.3. risinājumu (Eiropola SIENA kļūšana par obligātu saziņas kanālu starp dalībvalstīm, ja vien ES tiesību aktos nav noteikts citādi). Tomēr arī šo risinājumu dalībvalstis ir aizstāvējušas Padomē: “SIENA kā standarta saziņas kanāla piemērošana veicinātu tiesībaizsardzības iestāžu informācijas apmaiņas racionalizāciju un palielinātu drošības līmeni saistībā ar policijas sadarbību Savienībā. Tāpat tas ļautu koncentrēt centienus uz vienota risinājuma, nevis daudzu risinājumu izstrādi, tādējādi veicinot mērķi — panākt lielāku ES iekšējo drošību”. No Eiropas Parlamenta tiek gaidīts, ka tas pārbaudīs, vai pastāv stingri datu aizsardzības pasākumi. Diskusijas ar visām ieinteresētajām personām parādīja, cik būtiski ir pienācīgi aizsardzības pasākumi pamattiesību un jo īpaši personas datu aizsardzības tiesību nodrošināšanai.

C. Vēlamā risinājuma ietekme

Ieguvumi no vēlamā risinājuma (ja nav, no galvenajiem risinājumiem)

Ar vēlamo politikas risinājumu, kas ir pagrieziena punkts, iedarbīgi risinātu konstatētās problēmas, vienlaikus palielinot Eiropola atbalstu dalībvalstīm, lai sasniegtu galīgo mērķi — novērst, atklāt un izmeklēt noziedzīgus nodarījumus, pilnībā ievērojot pamattiesības. Galvenie ieguvēji no vēlamā risinājuma ir iedzīvotāji. Viņi tieši un netieši gūs labumu no labākas noziedzības apkarošanas un zemāka noziedzības līmeņa. Efektivitātes ziņā galvenās ieguvējas ir valstu tiesībaizsardzības iestādes.

Vēlamā risinājuma izmaksas (ja nav, galveno risinājumu izmaksas)

Vēlamais politikas risinājums paredz investīcijas gan ES, gan dalībvalstu līmenī. Šīs izmaksas galvenokārt attiektos uz IT modernizāciju un mācībām. Šīs izmaksas dažādās dalībvalstīs ievērojami atšķirtos atkarībā no tā, cik efektīvs un rezultatīvs ir valsts vienotais kontaktpunkts un policijas un muitas sadarbības centri (ja tādi ir). Vēlamais politikas risinājums paredz efektīvi risināt tādas problēmas, kuru risināšana pretējā gadījumā būtu saistīta ar lielākām izmaksām, sliktu saderību vai mazāku efektivitāti. Tomēr dažus no politikas risinājumiem ir grūti kvantificēt. Saskaņā ar Eiropola datiem izmaksas, kas saistītas ar Eiropola SIENA integrāciju 20 dalībvalstu lietu pārvaldības sistēmās (LPS) un LPS izstrādi 10 dalībvalstīs, tiek lēstas 2,5 miljonu EUR apmērā (nepieciešamā vienreizējā investīcija). Šīs izmaksas kompensētu efektivitātes ieguvumi (mazāk resursu, kas vajadzīgi lietu pārvaldībai, proti, vairāk resursu tiktu tērēti lietu “risināšanai”). Vēlamais politikas risinājums neietver tiesību aktos noteiktus pienākumus iedzīvotājiem/patērētājiem, un līdz ar to tas arī nerada papildu izmaksas šīm ieinteresētajām personām.

Ietekme uz uzņēmumiem, tostarp MVU un mikrouzņēmumiem

Vēlamajam politikas risinājumam varētu būt neliela pozitīva ietekme uz maziem un vidējiem uzņēmumiem, ņemot vērā lielāku pieprasījumu pēc IT produktiem un pakalpojumiem.

Nozīmīga ietekme uz valstu budžetiem un pārvaldes iestādēm

Kā minēts iepriekš, vēlamais politikas risinājums paredz investīcijas dalībvalstu līmenī. Šīs izmaksas galvenokārt attiektos uz IT modernizāciju un mācībām. Tomēr dažus no politikas risinājumiem ir grūti kvantificēt. Šīs izmaksas dažādās dalībvalstīs ievērojami atšķirtos atkarībā no tā, cik efektīvs un rezultatīvs ir valsts vienotais kontaktpunkts un policijas un muitas sadarbības centri (ja tādi ir). Saskaņā ar Eiropola datiem lietu pārvaldības sistēmas izveides izmaksas valsts līmenī varētu būt 150 000 EUR (vienreizēji) katrai dalībvalstij. Šīs izmaksas kompensētu efektivitātes ieguvumi (mazāk resursu, kas vajadzīgi lietu pārvaldībai, proti, vairāk resursu tiktu tērēti lietu “risināšanai”). Nepieciešamie IT uzlabojumi gan SPOC, gan PCCC varētu sasniegt maksimālo kopsummu 11,5 miljonu EUR apmērā (2,5 miljoni EUR — SPOC + 9 miljoni EUR — PCCC). Šīs izmaksas (vienreizēja investīcija), kas tiek uzskatītas par pieņemamām, ir samērīgas ar konstatēto problēmu un nepārsniedz to, kas nepieciešams konkrētā mērķa sasniegšanai. ES Iekšējās drošības fonds sniegs atbalstu (galvenokārt ar valsts programmu starpniecību).

Cita nozīmīga ietekme

Vēlamais politikas risinājums dod dalībvalstīm tiesības izveidot valsts un reģionālos informācijas centrus, lai rezultatīvāk un efektīvāk un piekļūtu esošajiem datiem un dalītos ar tiem. Vēlamais politikas risinājums arī nodrošina jaunās direktīvas par informācijas apmaiņu un saziņu pilnīgu saskaņošanu ar 2016. gada Datu aizsardzības direktīva tiesībaizsardzības jomā. Šāda saskaņošana nodrošina nepārprotamu atbilstību pamattiesībām, ko 2006. gada Zviedrijas pamatlēmums patlaban negarantē. Vēlamais politikas risinājums atbilst vispārējas nozīmes mērķim un aprobežojas ar to, kas ir noteikti nepieciešams un samērīgs šāda mērķa sasniegšanai.

D. Turpmākā rīcība

Politikas pārskatīšanas termiņš