Šis priekšlikums ir daļa no visaptverošas un sistēmiskas pieejas migrācijai, uz ko aicinājušas visas Savienības iestādes un ko Komisija sāka īstenot nekavējoties pēc Eiropas programmas migrācijas jomā pieņemšanas. Lai garantētu šādas visaptverošas pieejas efektivitāti, ir jānodrošina, ka politikas risinājumi tiek īstenoti uz vietas saskaņotā un papildinošā veidā. Līdz ar to, ja nepieciešams, ņemot vērā attiecīgās dalībvalsts īpašo situāciju, krīzes pārcelšanas mehānismā būtu jāietver papildu pasākumi uz vietas, kuri jāveic attiecīgajai dalībvalstij no brīža, kad tās teritorijā ierodas trešās valsts valstspiederīgie, līdz visu piemērojamo procedūru pabeigšanas brīdim. Saskaņā ar Komisijas ierosināto jauno "karsto punktu" pieeju ES aģentūras nodrošinās visaptverošu un mērķtiecīgu atbalstu dalībvalstīm, kuras saskaras ar nesamērīgu migrācijas spiedienu pie ārējām robežām. Operacionālais atbalsts, ko var sniegt, izmantojot šo pieredzi, ietver nelikumīgo migrantu reģistrāciju un pārbaudi, nelikumīgo migrantu iztaujāšanu, patvēruma atbalstu, sagrupējot pieteikumu iesniedzējus starptautiskajai aizsardzībai pēc atbilstošas patvēruma procedūras un palīdzot veikt starptautiskās aizsardzības pieteikumu reģistrāciju, kā arī lietu materiālu sagatavošanu, informācijas apmaiņas paātrināšanu un sadarbību ar mērķi veikt izmeklēšanu saistībā ar noziedznieku tīkliem, kas veicina nelikumīgu migrāciju ES un tālāku pārvietošanos ES, kā arī atgriešanas pasākumu koordinēšanu.

Šī tiesību akta priekšlikuma vispārējais mērķis ir nodrošināt, ka Savienības rīcībā ir stabils krīzes pārcelšanas mehānisms, lai strukturāli un efektīvā veidā risinātu krīzes izraisītās situācijas patvēruma jomā. Šāds mehānisms būtu ātri jāiedarbina attiecībā uz jebkuru dalībvalsti, kas saskaras ar šāda mēroga krīzes situācijām, kuras rada ievērojamu slodzi pat labi sagatavotās un funkcionējošās patvēruma sistēmās, arī ņemot vērā attiecīgās dalībvalsts lielumu. No vienas puses, ierosinātā pārcelšanas mehānisma mērķis ir nodrošināt, ka krīzes situācijās atbildība tiek taisnīgi sadalīta starp dalībvalstīm attiecībā uz lielu pieteikumu iesniedzēju skaitu, kuriem nepārprotami ir vajadzīga starptautiskā aizsardzība, un, no otras puses, pienācīgi piemērot Dublinas sistēmu, tostarp pilnībā aizsargāt pieteikumu iesniedzēju tiesības uz starptautisko aizsardzību. Tā kā priekšlikuma mērķis ir Regulā (ES) Nr. 604/2013 ieviest krīzes pārcelšanas mehānismu kā pastāvīgu sistēmu pārcelšanas pasākumu īstenošanai, šos pasākumus piemēros attiecībā uz īpašām krīzes situācijām konkrētajā dalībvalstī, un tie pēc būtības būs pagaidu pasākumi.

Sakarā ar iepriekš nepieredzētām migrantu plūsmām, kas turpināja pieaugt Itālijā un Grieķijā, un migrāciju plūsmu virziena izmaiņām no Vidusjūras centrālās uz austrumu daļu un no Rietumbalkāniem uz Ungāriju Komisija [2015. gada 9. septembrī] pieņēma citu priekšlikumu, kas balstās uz LESD 78. panta 3. punktu un ietver papildu pagaidu pasākumus, lai mazinātu spiedienu patvēruma jomā no Itālijas un Grieķijas, kā arī jaunu pasākumu par labu Ungārijai.

Kā daļu no tūlītējiem pasākumiem Eiropas Komisija 2015. gada 27. maijā pieņēma priekšlikumu Padomes lēmumam, ar ko pieņem pagaidu pasākumus starptautiskās aizsardzības jomā par labu Itālijai un Grieķijai, ar ko tā iedarbināja ārkārtas reaģēšanas sistēmu, kā paredzēts Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 78. panta 3. punktā. Padome 2015. gada 20. jūlijā vienojās par vispārēju pieeju attiecībā uz šo lēmumu, ar ko izveido pagaidu un ārkārtas pārcelšanas mehānismu, lai divu gadu laikā no Itālijas un Grieķijas uz citām dalībvalstīm pārceltu personas, kurām ir nepārprotami vajadzīga starptautiskā aizsardzība. Padomei būtu oficiāli jāpieņem lēmums, tiklīdz Eiropas Parlaments sniegs savu atzinumu, kas ir paredzēts 2015. gada septembrī.

Saskaņā ar LES un LESD pievienoto protokolu par Dānijas nostāju, Dānija nepiedalās pasākumu pieņemšanā saskaņā ar LESD V sadaļu, ko veic Padome (izņemot “pasākumus, ar kuriem tiek noteiktas trešās valstis, kuru pilsoņiem ir nepieciešama vīza, lai šķērsotu dalībvalstu ārējās robežas, vai pasākumus attiecībā uz vienotu vīzu formātu”). Tomēr, ņemot vērā to, ka Dānija piemēro pašreizējo Dublinas regulu, pamatojoties uz starptautisko nolīgumu, ko tā 2006. gadā noslēdza ar EK, tā saskaņā ar minētā nolīguma 3. pantu paziņo Komisijai savu lēmumu par to, vai tā īstenos grozītās regulas saturu.

Regula (ES) Nr. 604/2013 Apvienotajai Karalistei un Īrijai ir saistoša pēc to paziņojuma par vēlēšanos piedalīties attiecīgās regulas pieņemšanā un piemērošanā, pamatojoties uz iepriekšminēto protokolu. Šo dalībvalstu nostāja attiecībā uz Regulu (ES) Nr. 604/2013 neskar to nostāju attiecībā uz to iespējamo piedalīšanos šajā regulā.

Ar šo priekšlikumu groza Regulu (ES) Nr. 604/2013 un līdz ar to tā būtu jāpieņem, balstoties uz to pašu juridisko pamatu, proti, LESD 78. panta otrā punkta e) apakšpunktu, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru.

Priekšlikumā ir sniegtas skaidras norādes, ka Komisijai, veicot šo novērtējumu, cita starpā būtu jāņem vērā: starptautiskās aizsardzības pieteikumu iesniedzēju kopskaits un trešo valstu valstspiederīgo vai bezvalstnieku nelegālās ieceļošanas gadījumu kopskaits sešu mēnešu laikā pirms deleģētā akta pieņemšanas, šādu rādītāju pieaugums salīdzinājumā ar to pašu laikposmu iepriekšējā gadā, kā arī pieteikumu skaits uz vienu iedzīvotāju dalībvalstī, no kuras pārceļ, iepriekšējo 18 mēnešu laikā salīdzinājumā ar Savienības vidējo rādītāju.

Dalībvalstis regulāri un vismaz ik pēc trim mēnešiem paziņo pieteikumu iesniedzēju skaitu, kurus var ātri pārcelt uz to teritoriju, un visu pārējo saistīto informāciju. Dalībvalsts, no kuras pārceļ, ar EASO palīdzību un attiecīgā gadījumā ar citu dalībvalstu sadarbības koordinatoru atbalstu identificē konkrētus pieteikumu iesniedzējus, kurus varētu pārcelt, un ierosina pārējām dalībvalstīm minētos pieteikumu iesniedzējus pārcelt uz to teritoriju. Priekšroka būtu dodama mazāk aizsargātiem pieteikumu iesniedzējiem. Pēc tam, kad ir saņemts pārcelšanas mērķa dalībvalsts apstiprinājums, dalībvalstij, no kuras pārceļ, jāpieņem oficiāls lēmums pārcelt pieteikuma iesniedzēju, un par to jāpaziņo pieteikuma iesniedzējam. Priekšlikumā norādīts, ka pieteikumu iesniedzējus, no kuriem atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 603/2013 9. pantā izklāstītajām saistībām jāpaņem pirkstu nospiedumi, nepārceļ, ja tie nav paņemti. Priekšlikumā arī precizēts, ka dalībvalstis patur tiesības atteikties pārcelt pieteikuma iesniedzēju tikai saistībā ar bažām par valsts drošību vai sabiedrisko kārtību vai Direktīvas 2011/95/ES 12. un 17. pantā izklāstītajiem izslēgšanas noteikumiem. Priekšlikumā ir paredzēts, ka visi procesuālie pasākumi ir jāveic pēc iespējas ātrāk un ne vēlāk kā divus mēnešus no dienas, kad pārcelšanas mērķa dalībvalsts ir norādījusi pieteikumu iesniedzēju skaitu, kurus varētu ātri pārcelt. Ja ir pamatoti praktiski šķēršļi, ir paredzētas turpmākas ierobežotas atkāpes.

Priekšlikumā ir iekļautas īpašas garantijas pieteikumu iesniedzējiem, kuri ir pārceļami uz citu dalībvalsti. Tajā noteiktas tiesības saņemt informāciju par pārcelšanas procedūru, tiesības saņemt pārcelšanas lēmumu, kurā jābūt norādītai pārcelšanas mērķa dalībvalstij, un tiesības tikt pārceltam uz vienu pārcelšanas mērķa dalībvalsti kopā ar ģimenes locekļiem. Lemjot par pārcelšanas mērķa dalībvalsti, piemēro pienākumu pirmām kārtām ņemt vērā bērna intereses, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 604/2013. Tas cita starpā nozīmē – ja pārceļamais pieteikuma iesniedzējs ir nepavadīts nepilngadīgais, dalībvalstij, no kuras pārceļ, ir pienākums to norādīt pārējām dalībvalstīm un kopā ar dalībvalsti, kura izrādījusi interesi uzņemt šo nepilngadīgo, nodrošināt, ka pirms pārcelšanas tiek izvērtētas bērna intereses saskaņā ar ANO Bērna tiesību komitejas Vispārīgo norādījumu Nr. 14 (2013), ka bērnam ir tiesības uz to, lai vienmēr tiktu ievērotas viņa intereses.

Krīzes pārcelšanas mehānisma iedarbināšana

Kad Komisija konstatē, ka pārcelšanas nosacījumi attiecībā uz konkrētu dalībvalsti ir izpildīti, tā pieņem deleģētu aktu, lai iedarbinātu pārcelšanas mehānisma piemērošanu. Šis deleģētais akts a) apstiprina, ka dalībvalstī, no kuras pārceļ, ir krīzes situācija; b) nosaka no attiecīgās dalībvalsts pārceļamo cilvēku skaitu; c) nosaka minēto personu sadalījumu starp dalībvalstīm, piemērojot sadalījuma atslēgas formulu, un d) nosaka krīzes pārcelšanas mehānisma piemērošanas laikposmu. Deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus ilgākais viena mēneša laikā no dienas, kad saņemts Komisijas paziņojums. Deleģēto aktu var piemērot ilgākais divus gadus.

Metode, ar ko nosaka pārceļamo personu skaitu

Šajā priekšlikumā ir sniegti objektīvi un pārbaudāmi rādītāji, kas Komisijai jāņem vērā, kad, pieņemot deleģētu aktu, ar ko iedarbina krīzes pārcelšanas mehānismu attiecībā uz konkrētu dalībvalsti, tā nosaka pārceļamo personu skaitu no minētās dalībvalsts un jo īpaši: pieteikumu iesniedzēju skaitu uz vienu personu dalībvalstī, no kuras pārceļ, 18 mēnešos un jo īpaši sešos mēnešos pirms deleģētā akta pieņemšanas salīdzinājumā ar Savienības vidējo rādītāju; minētās dalībvalsts patvēruma sistēmas kapacitāti; kā arī attiecīgās dalībvalsts dalību iepriekšējās solidaritātes iniciatīvās, kā arī apjomu, kādā attiecīgā dalībvalsts ir guvusi labumu no iepriekšējiem ES solidaritātes pasākumiem.

Turklāt nosaka pārceļamo personu maksimālo robežvērtību, tas ir, 40 % no pieteikumu skaita, kas iesniegti attiecīgajā dalībvalstī sešos mēnešos pirms deleģētā akta pieņemšanas.

Īpaši noteikumi gadījumos, ja dalībvalsts īslaicīgi nespēj piedalīties pieteikumu iesniedzēju pārcelšanā

Ņemot vērā to, ka nevar izslēgt ārkārtas apstākļus, šajā priekšlikumā ir paredzēts, ka dalībvalsts viena mēneša laikā no dienas, kad stājas spēkā deleģētais akts, ar ko iedarbina pārcelšanas mehānismu, var paziņot Komisijai, ka tā īslaicīgi daļēji vai pilnībā nespēj piedalīties pieteikumu iesniedzēju pārcelšanā viena gada laikposmā, sniedzot pienācīgi pamatotus iemeslus, kas atbilst Līguma par Eiropas Savienību 2. pantā noteiktajām Savienības pamatvērtībām. Attiecīgajai dalībvalstij ES budžetā ir jāiemaksā summa, kas atbilst 0,002 % no IKP, lai segtu palīdzību, ar ko atbalsta visu pārējo dalībvalstu centienus risināt krīzes situāciju, un sekas, ko rada šādas dalībvalsts nepiedalīšanās pārcelšanā. Ja pārcelšanā piedalās daļēji, šo summu proporcionāli samazina. Šī summa būtu jāpiešķir Patvēruma, migrācijas un integrācijas fondam kā piešķirtie ieņēmumi.

Jānodrošina, ka pārceļamo personu skaits neietekmē solidaritātes līmeni dalībvalstī, kurā ir krīzes situācija. Līdz ar to saskaņā ar sadalījuma atslēgu noteiktie piešķīrumi, kas tika paredzēti jebkurai dalībvalstij, kura ir iesniegusi paziņojumu, ko ir pieņēmusi Komisija, būtu jāpārdala atlikušajām dalībvalstīm.

Šajā priekšlikumā ir paredzēts, ka deleģēto aktu, ar ko iedarbina pārcelšanas mehānisma piemērošanu, šādos apstākļos groza.

Papildu pasākumi, kas jāveic dalībvalstij, no kuras pārceļ

Atspoguļojot solidaritātes un atbildības divkāršos principus, priekšlikumā ir noteikts pienākums dalībvalstij, no kuras pārceļ, dienā, kad spēkā stājas deleģētais akts, iesniegt Komisijai plānu ar pasākumiem, lai nodrošinātu krīzes pārcelšanas mehānisma pienācīgu īstenošanu. Ja dalībvalsts ir aicinājusi Komisiju izstrādāt krīzes pārvarēšanas rīcības plānu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 604/2013 33. panta 3. punktu, pasākumus, kuru mērķis ir nodrošināt pārcelšanas mehānisma pienācīgu īstenošanu, iesniedz kā daļu no šāda rīcības plāna, kurā būtu jāietver plašāki ar patvērumu saistīti pasākumi, kuru nolūks cita starpā ir stiprināt tās patvēruma sistēmas kapacitāti. Turklāt priekšlikumā ir precizēti nosacījumi, saskaņā ar kuriem Komisija var izlemt apturēt pārcelšanas mehānisma piemērošanu par labu kādai dalībvalstij, ja tā neievēro savus pienākumus.

Visbeidzot, priekšlikumā ir atgādināts par noteikumiem, kas ir piemērojami, lai novērstu un risinātu situācijas attiecībā uz tālāku pārvietošanos, ko veic starptautiskās aizsardzības pieteikumu iesniedzēji un saņēmēji, un ir paredzēti jauni noteikumi attiecībā uz starptautiskās aizsardzības saņēmēju tālāku pārvietošanos, kas pēc to pārcelšanas ir nelikumīgi ieradušies un palikuši citas dalībvalsts teritorijā. Jo īpaši ir noteikts, ka pārcelšanas mērķa dalībvalsts uzņem atpakaļ starptautiskās aizsardzības saņēmēju, kas pēc pārcelšanas ir iesniedzis pieteikumu citā dalībvalstī, kas nav pārcelšanas mērķa dalībvalsts, vai kas atrodas citas dalībvalsts teritorijā, kas nav pārcelšanas mērķa dalībvalsts, bez uzturēšanās dokumenta.

Sadalījuma atslēgas aprēķināšana

1.Sadalījuma atslēga

a) iedzīvotāju skaits – 40 % svērums

b) kopējais IKP – 40 % svērums