1. Ievads

Regula par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (Regula par Eiropas tirgus infrastruktūru – EMIR) tika pieņemta 2012. gada 4. jūlijā un stājās spēkā 2012. gada 16. augustā[1]. EMIR pieprasa visu standartizēto ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu centrālu tīrvērti (tīrvērtes pienākums), maržas līgumiem, kuriem tīrvērti neveic centralizēti (maržas prasības), un ziņot darījumu reģistriem par visiem atvasināto instrumentu līgumiem (ziņošanas pienākums).

Savienības centrālās bankas un Savienības publiskās iestādes, kuru pienākumos ir valsts parāda pārvaldība vai kuras tajā iesaistās, ir atbrīvotas no EMIR, un tāpēc uz tām neattiecas tīrvērtes pienākums, risku mazinošas metodes darījumiem, kam nav veikta tīrvērte, un ziņošanas pienākums.

EMIR pieņemšanas laikā nebija noteiktības par to, kāda būs attieksme pret ārvalstu centrālajām bankām ārpusbiržas atvasināto instrumentu reformu piemērošanā citās jurisdikcijās. Tāpēc Eiropas Parlaments un Padome atlika lēmumu par EMIR piemērošanu trešo valstu centrālajām bankām, kamēr varēs iegūt lielāku skaidrību par šo jautājumu.

Eiropas Komisija saskaņā ar EMIR 1. panta 6. punktu tika aicināta analizēt attieksmi starptautiskā līmenī pret centrālajām bankām un publiskām iestādēm, kas pārvalda valsts parādu, citu jurisdikciju tiesiskajā regulējumā un informēt Eiropas Parlamentu un Padomi par salīdzinošo analīzi trīs mēnešus pēc EMIR stāšanās spēkā. Ja ziņojumā ir secināts, ka ir nepieciešams no šo trešo valstu centrālo banku monetārajiem pienākumiem izņemt tīrvērtes un ziņošanas pienākumu, EMIR pilnvaro Komisiju pieņemt deleģēto aktu, lai paplašinātu EMIR iekļauto atbrīvoto struktūru sarakstu.

2. Ziņojuma juridiskais pamats – EMIR 1. panta prasības

EMIR 1. panta 4. punktā paredzēts, ka „Šī regula neattiecas uz: a) Eiropas Centrālo banku sistēmas dalībniekiem un citām dalībvalstu iestādēm, kuru funkcijas ir līdzīgas, un citām Savienības publiskām iestādēm, kuru pienākums ir pārvaldīt valsts parādu vai iesaistīties šādā pārvaldīšanā; b) Starptautisko norēķinu banku”.

Attiecībā uz ārvalstu centrālajām bankām un ārvalstu publiskām iestādēm, kas pārvalda valsts parādu, 1. panta 6. punktā Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai grozītu 1. panta 4. punktā iekļauto atbrīvoto struktūru sarakstu, un šajā nolūkā Komisija „iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā izvērtē attieksmi starptautiskā līmenī pret publiskām vienībām, kuru pienākumos ir valsts parāda un centrālo banku pārvaldība vai kuras tajā iesaistās” trīs mēnešus pēc EMIR stāšanās spēkā.

1. panta 6. punktā noteikts, ka „Ziņojumā iekļauj salīdzinošu analīzi par minēto vienību un centrālo banku attieksmi ievērojamā skaitā trešo valstu tiesību sistēmu, tostarp vismaz trijās visnozīmīgākajās jurisdikcijās attiecībā uz tirgoto līgumu apjomu, par izmantotajiem riska pārvaldības standartiem, ko piemēro atvasināto instrumentu darījumiem, kurus noslēgušas attiecīgās vienības un attiecīgo jurisdikciju centrālās bankas. Ja ziņojumā, it īpaši saistībā ar salīdzinošo analīzi, ir secināts, ka ir nepieciešams no šo trešo valstu centrālo banku monetārajiem pienākumiem izņemt tīrvērtes un ziņošanas pienākumu, Komisija tās iekļauj sarakstā, kas ietverts šā panta 4. punktā [EMIR iekļauto atbrīvoto subjektu saraksts].”

3. Novērtētās jurisdikcijas – Japāna, Šveice un Amerikas Savienotās Valstis

EMIR pieprasīts Komisijai veikt salīdzinošu analīzi par attieksmi pret centrālajām bankām un publiskām iestādēm, kas pārvalda valsts parādu, „ievērojamā skaitā trešo valstu tiesību sistēmu, tostarp vismaz trijās visnozīmīgākajās jurisdikcijās attiecībā uz tirgoto līgumu apjomu”.

3.1. Trīs nozīmīgākās jurisdikcijas tirgoto līgumu apjomu ziņā: Amerikas Savienotās Valstis, Šveice un Japāna

Ņemot vērā ārpusbiržas atvasināto instrumentu tirgu globālo raksturu un vēsturisko pārredzamības trūkumu šajos tirgos, nebija pieejami sīki dati par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem pa jurisdikcijām pasaulē. Tomēr banku kopējās bilances var būt noderīgs un vienkāršs rādītājs par banku ārpusbiržas atvasināto instrumentu portfeļa apjomu un tirgoto līgumu apjomiem pa jurisdikcijām. Tās ir arī šo tirgu sistēmiskā riska labs rādītājs. Starptautisko norēķinu banka (BIS) sniedz sīki izstrādātu statistiku par banku bilancēm pa jurisdikcijām, kura ir izmantota šajā ziņojumā, lai atlasītu analizējamās jurisdikcijas.

Saskaņā ar BIS jaunākajiem datiem[2] („Amounts outstanding for the International positions by nationality of ownership of reporting banks”, 2012. gada marts) trīs nozīmīgākās jurisdikcijas tirgoto līgumu apjomu ziņā, kā rādītāju izmantojot banku kopējo bilanci, ir Amerikas Savienotās Valstis, Japāna un Šveice. Turpmāk tabulā norādīti BIS jaunākie dati par nozīmīgākajām jurisdikcijām. Jurisdikcijas ārpus ES ir treknrakstā.

Bankas mātes valsts || Kopējās pozīcijas/saistības

ASV || 5012,2

Apvienotā Karaliste || 4885,9

Francija || 3484,4

Vācija || 3349,2

Šveice || 2751,9

Japāna || 2361,1

Nīderlande || 1705,4

Zviedrija || 1291,7

Austrālija || 948,5

Spānija || 916,0

Kanāda || 912,5

Itālija || 825,1

Honkonga (īpašais administratīvais reģions) || 539,0

Tabula. Starptautiskās pozīcijas pēc pārskatu sniedzošo banku īpašumtiesību valstspiederības, saldo miljardos ASV dolāru, avots: BIS

3.2. Citas nozīmīgas jurisdikcijas – Austrālija, Kanāda, Honkonga

Lai salīdzinošajā analīzē iekļautu lielāku skaitu trešo valstu, ziņojumā arī analizēts Austrālijas, Kanādas un Honkongas tiesiskais regulējums attiecībā uz ārpusbiržas atvasināto instrumentu tirgiem, kuras ir trīs nākamās nozīmīgākās jurisdikcijas tirgoto līgumu apjomu ziņā.

3.3. Progress attiecībā uz reformām ārpusbiržas atvasināto instrumentu tirgos Amerikas Savienotajās Valstīs, Šveicē, Japānā, Austrālijā, Kanādā un Honkongā

Šajā ziņojumā sniegta salīdzinoša analīze par tiesisko regulējumu Amerikas Savienotajās Valstīs, Šveicē, Japānā, Austrālijā, Kanādā un Honkongā. Komisijas dienesti ir sazinājušies ar šīm jurisdikcijām, lai savāktu informāciju par to ārpusbiržas atvasināto instrumentu darījumu attiecīgajiem tiesiskajiem regulējumiem, kas piemērojami centrālajām bankām un publiskām iestādēm, kuru pienākumos ir valsts parāda pārvaldība vai kuras tajā iesaistās. Svarīgi atzīmēt, ka šīs jurisdikcijas ir ārpusbiržas atvasināto instrumentu reformu pieņemšanas un ieviešanas procesa dažādos posmos. Amerikas Savienotās Valstis ieiet īstenošanas posmā. Japāna tikai nesen ir pieņēmusi jaunos noteikumus. Šveice ir noteikumu projekta sagatavošanas posmā, lai ieviestu jaunu tiesisku regulējumu. Austrālija un Honkonga ir ierosinājušas regulatīvo režīmu, lai ieviestu ārpusbiržas atvasināto instrumentu reformas, bet tas vēl nav pieņemts. Kanāda joprojām formulē priekšlikumu tiesiskajam regulējumam, lai ieviestu ārpusbiržas atvasināto instrumentu reformas.

· ASV

2010. gada jūlijā tika pieņemts Dodd-Frank Wall Street Reform and Consumer Protection Act. Kopš tā laika Commodity Futures Trading Commission (CFTC) un Securities and Exchange Commission (SEC) ir noformulējušas lielāko daļu īstenošanas noteikumu, kas jāizstrādā saskaņā ar Dodd-Frank. Amerikas Savienotās Valstis tagad ieiet īstenošanas posmā ar turpmāk aprakstīto pakāpeniskas ieviešanas pieeju.

Ziņošanas pienākums

Obligātās ziņošanas un pārredzamības noteikumus sāka piemērot no 2012. gada 12. oktobra. Ziņošanas pienākumu ievieš pakāpeniski atkarībā no produktiem un tirgus dalībnieku veidiem: i) no 2012. gada 12. oktobra galvenajiem tirgus dalībniekiem[3] jāsāk ziņot par procentu likmju mijmaiņas līgumiem un neizpildīto kredītsaistību mijmaiņas līgumiem; ii) no 2013. gada janvāra šo dalībnieku ziņošanas pienākums attieksies arī uz akciju mijmaiņas līgumiem, ārvalstu valūtas mijmaiņas līgumiem un citiem preču mijmaiņas līgumiem; un iii) no 2013. gada aprīļa visiem tirgus dalībniekiem (tostarp ar mijmaiņu nesaistītiem dīleriem un ne tikai galvenajiem mijmaiņas dalībniekiem) būs jāievēro ziņošanas pienākums visās aktīvu klasēs.

Tīrvērtes pienākums

Tīrvērtes pienākumu ieviesīs pakāpeniski atkarībā no produktiem un tirgus dalībnieku veidiem. CFTC 2012. gada 24. jūlijā ierosināja pirmās mijmaiņas līgumu klases, uz kurām attieksies obligāta tīrvērte un kuras ietver divas neizpildītu kredītsaistību mijmaiņas līgumu klases un četras procentu likmju mijmaiņas līgumu klases, kuru tīrvērte jāveic reģistrētiem centrālajiem darījumu partneriem, un noteikumi tiks noformulēti līdz 2012. gada 4. ceturksnim. Tad tiks piemērota pakāpeniskas ieviešanas pieeja atkarībā no tirgus dalībnieka veida (90/180/270 dienas, lai izpildītu tīrvērtes pienākumu)[4]. Līdzīga pieeja būs pārējām aktīvu klasēm.

· Šveice

Šveicē nav obligāta tīrvērtes vai darījumu paziņošanas režīma ārpusbiržas atvasināto instrumentu darījumiem. Tomēr Šveice ir apņēmusies ieviest G20 reformas attiecībā uz ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem. Šveices Federālā padome 2012. gada 27. augustā nolēma, ka jāizdara grozījumi spēkā esošajos Šveices noteikumos par finanšu tirgus infrastruktūru, lai ievērotu FSB ieteikumus un jaunos standartus, kurus izstrādājuši starptautiskie standartu noteicēji finanšu tirgu infrastruktūrām.

Federālā Finanšu ministrija ir saņēmusi norādījumu līdz 2013. gada pavasarim sagatavot apspriežu dokumenta projektu un cenšas saskaņot savu pieeju ar ES, lai pieņemtu noteikumus, kas ir līdzvērtīgi EMIR. 2012. gada 29. augusta paziņojumā presei Valsts sekretariāts starptautiskajos finanšu jautājumos skaidri paziņoja, ka „Lai nodrošinātu Šveices tirgus dalībnieku konkurētspēju un tirgus piekļuvi Eiropas Savienībā, [darījumu un finanšu tirgus infrastruktūras reformās] jātiecas pēc noteikumiem, kas ir līdzvērtīgi ES noteikumiem.

Tāpēc Šveice ir gaidāmo reformu sagatavošanas posmā un Šveices tiesiskais regulējums vēl ir jānosaka.

· Japāna

Japānas FSA 2012. gada jūlijā pasludināja Ministru kabineta rīkojumu, kas stājās spēkā 2012. gada 1. novembrī, attiecībā uz reformām par centrālo darījumu partneru (tīrvērtes pienākums) un darījumu reģistru (ziņošanas pienākums) obligātu izmantošanu.

Ziņošanas pienākums

Finanšu iestādēm, kas reģistrētas saskaņā ar Financial Instruments Exchange Act (FIEA), būs jāziņo darījumu reģistriem par ārpusbiržas atvasināto instrumentu darījumiem, kuriem ir pieejami darījumu reģistru pakalpojumi, piemēram, kredītsaistību atvasināto instrumentu darījumiem un nākotnes, opciju un mijmaiņas darījumiem saistībā ar procentu likmi, ārvalstu valūtu un akcijām. Piemērojamie darījumi tiks pārskatīti paplašināšanas nolūkā pēc 2012. gada novembra, ņemot vērā tirgus infrastruktūras turpmāko attīstību.

Tīrvērtes pienākums

Japāna plāno pakāpenisku īstenošanu. Kā aprakstīts FSB ceturtajā progresa ziņojumā par ārpusbiržas atvasināto instrumentu reformu ieviešanu, sākot no 2012. gada novembra, uz atsevišķiem standartizētiem neizpildītu kredītsaistību mijmaiņas līgumiem[5] un procentu likmju mijmaiņas līgumiem[6] attieksies obligāta tīrvērte. To produktu darbības joma, uz kuriem attiecas obligāta tīrvērte, tad tiks attiecināta arī uz citiem ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem[7], ņemot vērā tādus elementus kā darījumu apjoms un standartizācijas pakāpe.

Tāpat sākotnējā posmā obligātās tīrvērtes prasību darbības joma tiks piemērota tikai ārpusbiržas atvasināto instrumentu darījumiem, kas noslēgti starp lielākajām iekšzemes finanšu iestādēm[8]. Tīrvērtes prasības nākotnē varētu paplašināt un attiecināt uz darījumiem starp šīm iekšzemes finanšu iestādēm un ārvalstu finanšu iestādēm (kas nav reģistrētas saskaņā ar FIEA), ņemot vērā pašlaik notiekošās starptautiskās diskusijas par pārrobežu regulējumu.

Tāpēc uz ārvalstu centrālajām bankām neattiecas ziņošanas un tīrvērtes pienākumi, kurus nosaka ārpusbiržas atvasināto instrumentu tirgus reformas Japānā.

· Austrālija

Austrālijas valdība 2012. gada 12. septembrī iesniedza parlamentā likumprojektu (Corporations Legislation Amendment (Derivatives Transaction) Bill 2012), kas paredz tiesisko regulējumu, lai Austrālijā ieviestu ārpusbiržas atvasināto instrumentu tirgus reformas. Regulējumā ierosināta elastīga pieeja, kas ļauj ministram izlemt, vai atsevišķām ārpusbiržas atvasināto instrumentu klasēm jāpiemēro obligāta tīrvērte, ziņošana vai tirdzniecība organizētā platformā.

Likumprojekts ir pieņemts Pārstāvju palātā un gaida izskatīšanu Senātā. Tiesību aktam jābūt ieviestam līdz 2012. gada beigām.

Pirms obligātu pienākumu noteikšanas būs nepieciešami īstenošanas noteikumi. Saskaņā ar regulējumu Australian Securities and Investments Commission (ASIC) būs pilnvarota izdot īstenošanas noteikumus. Reserve Bank of Australia, Australian Prudential Regulation Authority un ASIC ir pilnvaroti konsultēt ministru par to, vai konkrētām ārpusbiržas atvasināto instrumentu klasēm jāpiemēro obligāti pienākumi.

Tāpēc Austrālijā ir ierosināts, bet vēl nav pieņemts tiesiskais regulējums ārpusbiržas atvasināto instrumentu reformu ieviešanai. Būs arī papildus jānosaka īstenošanas noteikumi.

· Kanāda

Kanādā tiesiskais regulējums ārpusbiržas atvasināto instrumentu tirgus reformu ieviešanai vēl nav pilnībā noteikts. Ārpusbiržas atvasināto instrumentu ziņā lielākās provinces un citas pašlaik strādā pie tiesību aktu ieviešanas[9]. Canadian Securities Administrators (CSA) strādā pie īstenošanas noteikumu sagatavošanas saistībā ar tiesību aktiem.

Ziņošana

CSA publicēja apspriežu dokumentu par darījumu reģistriem, lai sniegtu informāciju noteikumu pieņemšanas procesā. Ontario un Kvebeka jau ir izdarījušas grozījumus tiesību aktos, lai atbalstītu ziņošanu darījumu reģistriem un regulatīvu piekļuvi datiem, un lielākā daļa provinču novērtē, vai var būt nepieciešamas tiesību aktu izmaiņas. CSA apspriedīsies par noteikumiem attiecībā uz ziņošanu par darījumiem un uz darījumu reģistriem; apspriede jāpabeidz 2013. gada sākumā. Prasības plānots ieviest 2013. gada pirmajā pusgadā.

Tīrvērte

Canadian Securities Administrators (CSA) veica apspriedi par tīrvērti, kas tika pabeigta 2012. gada 3. ceturksnī un sniegs informāciju gaidāmo noteikumu pieņemšanā. Paredzēts, ka līdz 2013. gada vidum provinču regulējums par centrālu tīrvērti tiks ieviests provincēs, kurās reģistrēta lielākā daļa ārpusbiržas atvasināto instrumentu. Tomēr būs nepieciešams turpmāks darbs, lai saskaņotu tiesību aktus visās provincēs. CSA strādā arī pie īstenošanas noteikumu sagatavošanas centrālai tīrvērtei, kurus paredzēts publiskot apspriedei 2013. gada sākumā.

· Honkonga

Honkonga ierosināja regulējumu ārpusbiržas atvasināto instrumentu tirgus reformām pēc apspriešanas procesa noslēguma. Joprojām notiek likumdošanas process, lai pieņemtu jauno regulējumu.

Hong Kong Monetary Authority (HKMA) un Securities and Futures Commission of Hong Kong (SFC) 2011. gada oktobrī veica sabiedrisku apspriešanu par ierosināto regulējumu ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem Honkongā, tostarp obligāto tīrvērti un ziņošanu. Pēc apspriešanas procesa HKMA un SFC 2012. gada jūlijā izdeva kopīgos secinājumus. Tiesību akta priekšlikums vēl nav noformulēts.

Ziņošana

Regulējuma priekšlikumu par obligātu ziņošanu ir izskatījusi Likumdošanas padomes komiteja, un tagad notiek tiesību akta sagatavošana. Mērķis ir iesniegt nepieciešamos tiesību aktu grozījumus likumdevējai iestādei 2013. gada sākumā. Pieeja būs pakāpeniska ieviešana, sākot ar procentu likmju mijmaiņas līgumiem un nenododamiem nākotnes līgumiem.

Honkongā ierosinātais tiesiskais regulējums paredz atrašanās vietas prasības ziņošanai darījumu reģistriem: par visiem atvasināto instrumentu darījumiem, kam ir nozīme Honkongas finanšu tirgos, būs jāziņo vietējam darījumu reģistram, ko izveidojis HKMA darījumu reģistrs.

Tīrvērte

Saskaņā ar apspriešanas secinājumiem tīrvērtes pienākumi jāattiecina tikai uz darījumiem, kas reģistrēti Honkongā. Ņemot vērā apspriešanā saņemtās atbildes, regulatori ir sākuši strādāt pie tiesību akta priekšlikuma, kas jāiesniedz Likumdošanas padomei, lai 2013. gada sākumā ieviestu nepieciešamos tiesību aktu grozījumus. Tikmēr pastāv pagaidu tiesību akta priekšlikums, lai atbalstītu atsevišķu atvasināto darījumu brīvprātīgu tīrvērti ar SFC atzītu vietējo CCP starpniecību.

4. Attieksme starptautiskā līmenī pret centrālajām bankām un parāda pārvaldības iestādēm šajās jurisdikcijās

· ASV

No Dodd-Frank Act (DFA) ir izslēgti tāda darījumu partnera mijmaiņas līgumi, kas ir federālā rezervju banka, federālā valdība vai federālā aģentūra, kam ir nepārprotami nodrošināta Amerikas Savienoto Valstu pilnīga garantija[10]. Uz citām centrālām bankām, t. i., ārvalstu centrālām bankām, šī izslēgšana neattiecas.

CFTC un SEC apsvēra katras Dodd-Frank Act noteiktās prasības piemērošanu un centās ierobežot to sekas ārvalstu centrālām bankām katrā gadījumā atsevišķi, izstrādājot īstenošanas noteikumus, kā aprakstīts turpmāk.

Pieņemot, ka publiskās iestādes, kuru pienākumos ir valsts parāda pārvaldība vai kuras tajā iesaistās, ir valdības daļa, uz ārvalstu centrālām bankām un ārvalstu valsts parāda pārvaldības iestādēm attiecas tas pats režīms. Citiem vārdiem, kā aprakstīts turpmāk, valsts iestādes, kas pārvalda valsts parādu, arī saņems atbrīvojumu no tīrvērtes un ziņošanas pienākumiem.

Reģistrācijas prasības

CFTC ir vispārīgi atbrīvojusi centrālo banku no reģistrācijas prasībām, kas citādi varētu būt piemērojamas, ja tiktu uzskatīts, ka uz šādu iestādi attiecas mijmaiņas dīlera vai galvenā mijmaiņas dalībnieka definīcija.

Ar SEC kopīgi pieņemtajos galīgajos noteikumos[11] CFTC un SEC definēja galvenos terminus, kas ietverti DFA, tostarp terminus „mijmaiņas dīleri”, „galvenie mijmaiņas dalībnieki” un „tiesīgs līguma dalībnieks”.

CFTC federālā reģistra paziņojumā norādīja, ka, lai gan ārvalstu uzņēmumi ne vienmēr ir atbrīvoti no ASV jurisdikcijas saistībā ar ASV tirgos veikto komercdarbību, DFA attiecīgajos noteikumos vai tā sagatavošanas vēsturē nav nekā, kas liecinātu, ka Kongress, pieņemot DFA, plānoja novirzīties no starptautiskās sistēmas tradīcijām, iekļaujot ārvalstu valdības, ārvalstu centrālās bankas un starptautiskās finanšu iestādes termina „mijmaiņas dīleris” vai „galvenais mijmaiņas dalībnieks” definīcijās.

Tādējādi CFTC interpretēja, ka šādām ārvalstu valdībām, ārvalstu centrālajām bankām un starptautiskajām finanšu iestādēm nav pienākuma reģistrēties CFTC kā mijmaiņas dīleriem vai galvenajiem mijmaiņas dalībniekiem[12].

Ziņošanas pienākums

Tā kā ārvalstu centrālās bankas ir atbrīvotas no reģistrācijas prasībām, tās ir atbrīvotas arī no ziņošanas pienākuma. Tomēr uz ASV darījumu partneri, kas slēdz darījumu ar ārvalstu centrālo banku, joprojām attiektos ziņošanas pienākums saskaņā ar DFA. Piemēram, ja kāda Eiropas centrālā banka slēdz darījumu ar CFTC reģistrētu mijmaiņas dīleri, uz šo mijmaiņas dīleri joprojām attiektos uzskaites un ziņošanas prasības, kas piemērojamas mijmaiņai, pat ja uz darījumu neattiektos obligātās tīrvērtes prasības.

Šī situācija atbilst EMIR (darījumu partnerim centrālās bankas darījumā joprojām ir ziņošanas pienākums), bet rada atšķirīgu pieeju starp ASV un ārvalstu centrālajām bankām saskaņā ar DFA. Patiešām, darījumi ar ASV centrālajām bankām ir pilnībā atbrīvoti no DFA un tādējādi par tiem nav jāziņo, turpretim ASV darījumu pusei būs jāziņo par darījumiem ar ārvalstu centrālajām bankām.

Tīrvērtes pienākums

Atsevišķos pieņemtajos noteikumos[13] CFTC pievērsās dažādiem izņēmumiem no citādi piemērojamās prasības, ka visi mijmaiņas līgumi jāiesniedz CFTC reģistrētā CCP tīrvērtei, un interpretēja, ka ārvalstu centrālā banka ir atbrīvota no obligātas tīrvērtes prasībām, kuras citādi varētu būt piemērojamas.

Nosakot, ka uz ārvalstu valdībām, ārvalstu centrālām bankām un starptautiskām finanšu iestādēm nav jāattiecina DFA tīrvērtes prasība, ko pasludinājis Kongress, CFTC minēja līdzīgus apsvērumus, ko tā bija apspriedusi agrāk, piešķirot iepriekš norādīto atbrīvojumu no reģistrācijas. Jo īpaši CFTC atzīmēja[14], ka tiek pieņemts, ka „likumdevēji, rakstot Amerikas tiesību aktus, ņem vērā citu valstu likumīgās suverēnās intereses”. Šajā ziņā CFTC atzīmēja, ka DFA nav nekā, kas liecinātu, ka Kongress plānoja novirzīties no šīm tradīcijām, likumā pasludinot tīrvērtes prasības, un, ņemot vērā savstarpējas tiesību atzīšanas apsvērumus, tā paziņoja[15], ka uz ārvalstu valdībām, centrālām bankām un starptautiskajām finanšu iestādēm nav jāattiecina tīrvērtes pienākums, kas noteikts DFA.

· Šveice

Šveicē nav obligāta tīrvērtes vai darījumu paziņošanas režīma ārpusbiržas atvasināto instrumentu darījumiem. Rezultātā ārpusbiržas atvasināto instrumentu darījumiem ar Šveices Nacionālo banku vai ar jebkuru citu centrālo banku, vai ar iekšzemes vai ārvalstu publiskajām iestādēm, kuru pienākumos ir valsts parāda pārvaldība vai kuras tajā iesaistās, saskaņā ar Šveices tiesību aktiem nav jāveic centralizēta tīrvērte un par tiem nav jāziņo. Tāpat divpusējas riska mazināšanas metodes neattiektos uz darījumiem, kuros iesaistīta centrālā banka.

Šveice ir publiski paziņojusi, ka tā plāno stingri ievērot EMIR pieeju un tās mērķis ir pieņemt līdzvērtīgu regulējumu. Tāpēc ārvalstu centrālās bankas saskaņā ar Šveices tiesību aktiem, iespējams, saņems līdzvērtīgu attieksmi kā ārvalstu centrālās bankas saskaņā ar EMIR.

· Japāna

Japānā Ministru kabineta rīkojums, kas stājās spēkā 2012. gada 1. novembrī, atbrīvo darījumus ar ārvalstu centrālām bankām un valsts parāda pārvaldības iestādēm no tīrvērtes un ziņošanas pienākumiem.

· Honkonga

Attieksme pret centrālām bankām apspriesta kopīgajos HKMA un SFC secinājumos, kas publicēti 2012. gada jūlijā pēc apspriešanas procesa (skatīt iepriekš). Šajos secinājumos ierosināti atbrīvojumi no tīrvērtes un ziņošanas pienākumiem to jurisdikciju centrālām bankām un valsts iestādēm, kas pārvalda valsts parādu, kuras nodrošina ekvivalentu kārtību Honkongas centrālajām bankām un parāda pārvaldības iestādēm.

Ziņošanas pienākums

Saskaņā ar pašlaik ierosināto pieeju ārvalstu centrālās bankas un publiskās iestādes, kas pārvalda valsts parādu, tiktu atbrīvotas no ziņošanas pienākuma. Kopīgajos HKMA un SFC secinājumos, kas publicēti 2012. gada jūlijā, secināts, ka: „attiecībā uz atbrīvojumiem centrālām bankām u. c. mēs esam izskatījuši regulējumus, ko piedāvā citos finanšu centros. Ievērojot tos, mēs esam gatavi apsvērt ierobežotu atbrīvojumu no obligātās ziņošanas pienākuma iekļaušanu attiecībā uz publiskā sektora iestādēm, kas iesaistītas valsts parāda pārvaldībā, lai izvairītos no ietekmes uz to spējām stabilizēt tirgu, ja tas ir nepieciešams. Tās ietver centrālās bankas, monetārās iestādes vai publiskās iestādes, kuru pienākumos ir valsts parāda un rezervju pārvaldība un tirgus stabilitātes saglabāšana, kā arī tādas globālas iestādes kā Starptautiskais Valūtas fonds, Starptautisko norēķinu banka u. c. Konkrēti mūsu pašreizējais uzskats ir, ka – 1) visas šādas globālas iestādes pilnībā jāatbrīvo no ziņošanas pienākuma, 2) nosakot, vai piešķirt ziņošanas atbrīvojumus, centrālām bankām un iestādēm tiks ņemti vērā tādi kritēriji kā savstarpīgums”[16].

Tomēr uz darījumu partneriem, uz kuriem attiecas Honkongas regulējums un kuri slēdz darījumu ar ārvalstu centrālo banku, joprojām attiektos ziņošanas pienākums. Šī pieeja atbilst EMIR.

Tīrvērtes pienākums

Tāpat saskaņā ar Honkongas pašlaik ierosināto pieeju ārvalstu centrālās bankas un publiskās iestādes, kas pārvalda valsts parādu, tiktu atbrīvotas no tīrvērtes pienākuma. Kopīgajos HKMA un SFC secinājumos, kas publicēti 2012. gada jūlijā, secināts, ka: „Mēs esam rūpīgi izskatījuši atsauksmes par vispārējiem atbrīvojumiem no tīrvērtes un uzskatām par lietderīgu nodrošināt dažus no pieprasītajiem atbrīvojumiem. Mēs atzīmējam arī, ka, arvien vairāk jurisdikcijām sniedzot informāciju par ierosinātajiem ārpusbiržas atvasināto instrumentu regulējumiem, rodas skaidrāka tendence par vispārējo atbrīvojumu veidiem, kurus var ieviest tādās galvenajās jurisdikcijās kā ASV un ES. Ievērojot to, mēs atkārtoti apsveram, vai piešķirt tīrvērtes atbrīvojumus, un ja jā, tad kādā mērā. Jo īpaši – 1) Mēs esam gatavi apsvērt tīrvērtes atbrīvojumu piešķiršanu attiecībā uz darījumiem ar atsevišķām centrālām bankām, monetārām iestādēm vai publiskām iestādēm, kuru pienākumos ir valsts parāda un rezervju pārvaldība un tirgus stabilitātes saglabāšana, kā arī tādām globālām iestādēm kā Starptautiskais Valūtas fonds, Starptautisko norēķinu banka u. c. Nosakot, vai piešķirt atbrīvojumu centrālām bankām, monetārām iestādēm un publiskām iestādēm, tiks ņemti vērā tādi kritēriji kā savstarpīgums.”[17]

Honkonga turpinās uzraudzīt starptautiskos standartus un praksi, lai noteiktu detaļas attiecībā uz šo atbrīvojumu, kura apspriešana notiks 2013. gada 1. ceturksnī.

· Austrālija

Derivatives Transaction Bill, kas pašlaik ierosināts Austrālijā, juridiskām vai fiziskām personām nav paredzēti atbrīvojumi no obligātiem pienākumiem par darījumu ziņošanu vai centrālu tīrvērti.

Ja ministrs nosaka, ka obligāts pienākums attieksies uz noteiktām ārpusbiržas atvasināto instrumentu darījumu klasēm, viņam tajā brīdī ir rīcības brīvība ierobežot juridisko personu loku, uz kurām varētu attiekties obligātais pienākums[18]. Atkarībā no ierobežojumiem, kas noteikti saskaņā ar noteikumiem, sagaidāms, ka Australian Securities and Investments Commission (ASIC) pieņems noteikumus, kuros precizēta informācija par to, kā dalībnieki var izpildīt obligātos pienākumus. Noteikumos var paredzēt arī atbrīvojumus. Tāpēc obligāta pienākuma galīgā darbības joma tiktu apsvērta gaidāmajos apspriešanas procesos par ministra lēmumiem, noteikumiem vai ASIC noteikumiem.

No domu apmaiņas ar darbiniekiem provizoriskais uzskats darbinieku līmenī liecina, ka centrālās bankas/valsts iestādes, iespējams, tiktu atbrīvotas no obligātiem tīrvērtes un ziņošanas pienākumiem. Tomēr oficiāls lēmums vēl nav pieņemts.

Šis uzskats un pieeja tika konstatēta 2012. gada aprīļa apspriedē, kurā noteikts, ka[19]: „Centrālas tīrvērtes noteikumu ieguvumi jāsamēro ar to izmaksām. Svarīgs faktors obligātas centrālas tīrvērtes režīma izmaksu (un praktisko aspektu) noteikšanā ir pušu veids, uz kurām, iespējams, attieksies pienākumi, kas noteikti saskaņā ar režīmu. Tāpēc var būt lietderīgi attiecināt tīrvērtes pienākumu tikai uz dažiem subjektiem. (..) Viena iespēja var būt izslēgt publiskas iestādes, piemēram, centrālās bankas, parāda iestādes, starptautiskas daudzpusējas attīstības bankas un tādas iestādes kā Starptautiskais Valūtas fonds (SVF).”

· Kanāda

Noteikumi vēl nav noformulēti. Domu apmaiņa darbinieku līmenī liecina, ka zināma veida atbrīvojums no tīrvērtes un ziņošanas pienākumiem tiek apsvērts Kanādas Bankai (vai, iespējams, vispārīgāk centrālām bankām). Var apsvērt arī iespējamus atbrīvojumus Kanādas valdībai un citām publiskām iestādēm. Tomēr darbs pie šiem atbrīvojumiem vēl nav pabeigts.

Tāpēc ir pāragri secināt par attieksmi pret centrālām bankām un publiskām iestādēm, kas pārvalda valsts parādu, saskaņā ar gaidāmo Kanādas regulējumu.

· Kopsavilkuma tabula

|| Tīrvērtes pienākums || Ziņošanas pienākums

ES || Atbrīvotas || Atbrīvotas

ASV || Atbrīvotas || Atbrīvotas

Japāna || Atbrīvotas || Atbrīvotas

Šveice || Tiks atbrīvotas || Tiks atbrīvotas

Austrālija || Plānots atbrīvojums || Plānots atbrīvojums

Kanāda || Tiks apsvērts atbrīvojums || Tiks apsvērts atbrīvojums

Honkonga || Plānots atbrīvojums || Plānots atbrīvojums

Attieksme starptautiskā līmenī pret ārvalstu centrālajām bankām un publiskajām iestādēm, kas pārvalda valsts parādu

5. Secinājumi

Ņemot vērā iepriekš minēto, uz centrālām bankām un publiskām iestādēm, kuru pienākumos ir valsts parāda pārvaldība vai kuras tajā iesaistās, neattieksies tīrvērtes un ziņošanas pienākums saskaņā ar ASV un Japānas, un gaidāmo Šveices tiesisko regulējumu. Tās, iespējams, būs atbrīvotas arī saskaņā ar gaidāmo Austrālijas un Honkongas tiesisko regulējumu. Var sagaidīt atbrīvojumus arī saskaņā ar Kanādas režīmu.

Ārvalstu centrālo banku[20] pievienošana atbrīvoto iestāžu sarakstam saskaņā ar EMIR neļaus iejaukties to monetāro pienākumu izpildē un veicinās vienlīdzīgus apstākļus ārpusbiržas atvasināto instrumentu reformu piemērošanā darījumiem ar centrālām bankām šajās jurisdikcijās attiecībā uz tīrvērtes un ziņošanas pienākumiem. Tas veicinās arī lielāku starptautisko saskaņotību un konsekvenci.

Monetāro pienākumu izpildei un valsts parāda pārvaldībai ir kopīga ietekme uz procentu likmju tirgu darbību, kas ir jākoordinē, lai nodrošinātu, ka šīs abas funkcijas tiek pildītas efektīvi. Tā kā no EMIR darbības jomas ir izslēgtas ES centrālās bankas un citas ES publiskās iestādes, kas pārvalda parādu, lai izvairītos ierobežot to spēju pildīt savus vispārējas nozīmes uzdevumus, dažādu režīmu piemērošana šīm abām funkcijām, kad tās pilda trešo valstu iestādes, mazinātu to attiecīgo efektivitāti. Lai nodrošinātu, ka trešo valstu centrālās bankas un citas publiskās iestādes, kuru pienākumos ir valsts parāda pārvaldība vai kuras tajā iesaistās, turpina pienācīgi pildīt savus uzdevumus, trešo valstu publiskās iestādes, kuru pienākumos ir valsts parāda pārvaldība vai kuras tajā iesaistās, arī būtu jāiekļauj deleģētajos aktos, ko pieņem saskaņā ar 1. panta 6. punktu.

Attiecībā uz riska mazināšanas metodēm darījumiem, kuriem tīrvērti centralizēti neveic CCP, kopējā aina joprojām ir neskaidra. Paredzams, ka starptautiska darba grupa[21] 2012. gada beigās iesniegs savus ieteikumus G20 jurisdikcijām. Tās jaunākajā teksta projektā ieteikts darījumus ar centrālām bankām atbrīvot no maržas prasību darbības jomas[22]. Tas atbilst ES noteikumiem (EMIR). Komisija cieši uzraudzīs WGMR ziņojuma izstrādi un tā īstenošanu citās jurisdikcijās.

Salīdzinošā analīze šajā ziņojumā nekādā ziņā nav izsmeļoša. Tā ir balstīta arī uz dažu trešo valstu tiesību aktiem, kas nav galīgi. Ziņojums būs regulāri jāatjaunina, reformu procesam virzoties uz priekšu šajās un citās G20 jurisdikcijās.

Šajā posmā Komisija secina, ka ir nepieciešams deleģēts akts, lai izdarītu grozījumus EMIR 1. panta 4. punktā un atbrīvotu centrālās bankas un publiskās iestādes, kuru pienākumos ir valsts parāda pārvaldība vai kuras tajā iesaistās, no Japānas un Amerikas Savienotajām Valstīm, kas ir divas jurisdikcijas, kurās ir ieviesti galīgie noteikumi par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem.

Tā kā Austrālija, Kanāda, Honkonga un Šveice turpina noformulēt savus noteikumus, Komisija uzraudzīs jaunākās norises un ziņos par tām, lai arī atbrīvotu to attiecīgās centrālās bankas un parāda pārvaldības iestādes, pamatojoties uz noteikumiem, kas pašlaik ierosināti šajās jurisdikcijās. Lai nodrošinātu, ka trešo valstu centrālās bankas un citas publiskās iestādes, kuru pienākumos ir valsts parāda pārvaldība vai kuras tajā iesaistās, turpina pienācīgi pildīt savus uzdevumus, nākotnē vajadzības gadījumā tiks apsvērtas arī citas valstis. Tāpēc var sagaidīt turpmākus grozījumus EMIR 1. panta 4. punktā, lai iekļautu valstis, kas nav uzskaitītas šajā pirmajā ziņojumā.

Tuvākajā nākotnē netiks radīti nekādi tirgus traucējumi trešām valstīm, kas nav iekļautas pirmajā deleģētajā aktā, jo pienākumi saistībā ar centrālu tīrvērti un riska mazināšanas metodi darījumiem, kam neveic tīrvērti, Savienībā vēl nav stājušies spēkā. Eiropas Komisija cieši uzraudzīs šo pienākumu un trešo valstu centrālo banku atbrīvojumu spēkā stāšanās laiku.

[1] Regula (ES) Nr. 648/2012.

[2] http://www.bis.org/statistics/bankstats.htm, 8.A tabula.

[3] Biržas un platformas, mijieskaita iestādes, mijmaiņas datu reģistri, mijmaiņas dīleri (SD) un galvenie mijmaiņas dalībnieki (MSP).

[4] Pirmā subjektu grupa, kuriem tīrvērte būs jāveic 90 dienu laikā no CFTC izdota galīgā tīrvērtes rīkojuma, ietver mijmaiņas dīlerus, galvenos mijmaiņas dalībniekus un privātus fondus, kas veic vairāk nekā 200 mijmaiņas darījumus mēnesī. Otrā grupa, kurai prasība jāizpilda 180 dienu laikā, ietver visus citus privātos fondus, preču kopfondus un citus, kas iesaistīti finanšu darbībā. Trešā grupa, kurai ir atvēlētas 270 dienas tīrvērtes prasības izpildei, ietver jebkuras personas, kas nav iekļautas pirmajās divās grupās, piemēram, tīrvērte trešo personu subkontiem un pensiju plāniem.

[5] Uz indeksu balstīti neizpildītu kredītsaistību mijmaiņas līgumi (t. i., iTraxx Japānas indeksa sērija).

[6] Parasti procentu likmju mijmaiņas līgumi, kas izteikti JPY, ar atsauci uz LIBOR.

[7] Procentu likmju mijmaiņas līgumi, kas izteikti JPY, ar atsauci uz TIBOR, procentu likmju mijmaiņas līgumi, kas izteikti ārvalstu valūtā (USD un euro), un neizpildītu kredītsaistību mijmaiņas līgumi, kuri attiecas uz Japānas uzņēmumu.

[8] Produkti, kuriem jāveic obligāta tīrvērte starp lielākajām iekšzemes finanšu iestādēm, kas reģistrētas saskaņā ar Finanšu instrumentu apmaiņas likumu (FIEA) un kas ir tīrvērtes organizācijas (Japan Securities Clearing Corporation, JSCC) locekles vai kas ir tāda mātesuzņēmuma meitasuzņēmumi, kurš ir JSCC loceklis.

[9] Kanādā vērtspapīru regulējuma pilnvaras ir provincēm.

[10] DFA, 721.-47(B) pants par mijmaiņas līgumu izslēgšanu: „Termins „mijmaiņas līgums” neietver [..]: ix) vienošanos, līgumu vai darījumu, kura puse ir federālā rezervju banka, federālā valdība vai federālā aģentūra, ko īpaši nodrošina Amerikas Savienoto Valstu pilnīga kredītspēja; [..].

[11] Skatīt 77. Fed. Reg. 30596 (2012. gada 23. maijs).

[12] Skatīt 77. Fed. Reg. 30596, 30693.

[13] Skatīt 77. Fed. Reg. 42560 (2012. gada 19. jūlijs).

[14] Skatīt 77. Fed. Reg. 42560, 42562.

[15] Skatīt 77. Fed. Reg. 42560, 42562.

[16] 127. punkts, http://www.hkma.gov.hk/media/eng/doc/key-information/press-release/2012/20120711e3a34.pdf).

[17] 167. punkts, http://www.hkma.gov.hk/media/eng/doc/key-information/press-release/2012/20120711e3a34.pdf).

[18] OTC Derivatives Bill 901.-D pants

(http://www.treasury.gov.au/ConsultationsandReviews/Submissions/2012/Derivative-Transactions)

901.D – Noteikumi var ierobežot personu loku, kurām var noteikt prasības

Noteikumi var paredzēt, ka atvasināto darījumu noteikumi: a) nevar paredzēt prasības (vai atsevišķus prasību veidus) atsevišķām personu kategorijām; vai b) var paredzēt prasības (vai atsevišķus prasību veidus) tikai atsevišķām personu kategorijām atsevišķos gadījumos.

Piezīme. Personu kategoriju var raksturot, atsaucoties uz jebkādu faktoru, tostarp (piemēram): a) atvasināto instrumentu darījumu apjomu, ko personas noslēgušas kādā laikposmā; vai b) personu vai to uzņēmējdarbības raksturojumiem vai būtību; vai c) personu dzīvesvietu vai uzņēmējdarbības vietu.

[19] Skatīt sadaļu “Entities” apspriežu dokumentā (Implementation of a framework for Australia’s G20 over‐the‐counter derivatives commitments, 17. lpp.) – 2012. gada aprīlis

http://www.treasury.gov.au/~/media/Treasury/Consultations%20and%20Reviews/2012/Over%20the%20counter%20derivatives%20commitments%20consultation%20paper/Key%20Documents/PDF/OTC%20Framework%20Implementation_pdf.ashx.

[20] Centrālās bankas visās šajā ziņojumā analizētajās jurisdikcijās veic funkcijas, kas ir saistītas ar to monetārajiem pienākumiem.

[21] WGMR – darba grupa par maržas prasībām.

[22] http://www.bis.org/press/p120706.htm, Margin requirements for non-centrally cleared derivatives, BCBS un IOSCO, 2012. gada 6. jūlijs.