Komisijas paziņojums Padomei par konsultāciju uzsākšanu ar Mauritāniju saskaņā ar Kotonū nolīguma 96. pantu /* COM/2008/0537 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, COM(2008) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI par konsultāciju uzsākšanu ar Mauritānijusaskaņā ar Kotonū nolīguma 96. pantu KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI par konsultāciju uzsākšanu ar Mauritānijusaskaņā ar Kotonū nolīguma 96. pantu 1. Priekšvēsture Mauritānijas[1] neseno vēsturi kopš astoņdesmitajiem gadiem raksturo daudzi valsts apvērsumu mēģinājumi. Tādā veidā 1984. gadā pēc prezidenta Ould Haidallah pie varas nāca pulkvedis Ould Taya . Prezidents Taya bija pie varas gandrīz divdesmit gadus. Taya režīmu raksturo virkne apstrīdētu vēlēšanu un it sevišķi etniskā tīrīšana valsts pārvaldes iestādēs astoņdesmito gadu beigās un deviņdesmito gadu sākumā, kā arī cita veida etniski orientētas darbības, kas izraisīja tūkstošiem mauritāņu izbraukšanu uz Senegālu un Mali. Šādos apstākļos tika veikts 2005. gada 3. augusta valsts apvērsums, ko bez asinsizliešanas vadīja bijušajam prezidentam Ould Taya ļoti tuvu stāvošas militārpersonas, kas izveidoja militāro padomi pulkveža Ely Ould Mohamed Vall vadībā . Šī pagaidu vara ar starptautiskās sabiedrības un jo īpaši ar Eiropas Savienības atbalstu virzīja valsti uz ievērojamām demokrātiskām pārmaiņām. Virkne demokrātisku konstitucionālu, likumdevēja varas un prezidenta vēlēšanu vainagojās ar pirmā demokrātiskā ceļā ievēlētā prezidenta Mauritānijas vēsturē stāšanos amatā 2007. gada martā. 2008. gada 6. augustā jaunu valsts apvērsumu bez asinsizliešanas veica Mauritānijas armijas ģenerāļi, bijušie militārās padomes locekļi, kas no 2005. līdz 2007. gadam vadīja Mauritānijas demokrātiskās pārmaiņas. Viņi apcietināja ievēlēto prezidentu Sidi Ould Cheikh Abdallahi un premjerministru Yahya Ould Ahmed Waghf (ko atbrīvoja pēc dažām dienām). Tajā pašā dienā Eiropas Savienības prezidentūra un Komisija nosodīja apvērsumu un aicināja ievērot demokrātiju un 2007. gadā ieviesto likumīgo institucionālo sistēmu, vienlaikus pieprasot prezidenta un premjerministra atbrīvošanu un atgriešanos amatā. Viens no galvenajiem pučistiem Mohamed Ould Abdel Aziz pēc tam pasludināja, ka pats vadīs jaundibināto Augsto bruņoto un drošības spēku valsts padomi (huntu), kurā ietilpst 11 militārpersonas, kas saskaņā ar viņa teikto: „ Veiks pasākumus, kas ir nepieciešami, lai nodrošinātu valsts kontinuitāti un lai sadarbībā ar iestādēm, politiskajiem spēkiem un pilsonisko sabiedrību uzraudzītu prezidenta vēlēšanu norisi ”. Valsts apvērsums izpelnījās plašu starptautiskās sabiedrības, tostarp Amerikas Savienoto Valstu un Āfrikas Savienības, nosodījumu, kura, tāpat kā Arābu Magribas savienība, nosūtīja ekspertu, komisāru miera un drošības jautājumos un vēstnieku Ramtane Lamamra , lai iegūtu informāciju par situācijas attīstību un sekmētu krīzes atrisinājumu mierīgā ceļā. Šis notikums ir kulminācija politiskai krīzei, kas pastāvēja 3 mēnešus, bet kuras laikā līdz apvērsuma brīdim tika ievērota konstitucionālā sistēma. Otrdienā, 2008. gada 6. maijā, Mauritānijas prezidents nomainīja premjerministru Zein Ould Zeidane, kas bija šajā amatā kopš pārmaiņu laika, ar tuvākstāvošu personu, valdošās partijas vadītāju Yahya Ahmed el Waghf . Viņa valdība ātri izpelnījās kritiku – galvenokārt par bijušās Taya diktatūras, kā arī „mēreno islāmistu” elementu ieviešanu. Tā kā deputāti, kuri bija disidenti no prezidenta partijas Nacionālais pakts demokrātijai un attīstībai ( PNDD ), draudēja izteikt neuzticību, premjerministrs 2008. gada 3. jūlijā iesniedza savas, pirms sešām nedēļām izveidotās valdības demisiju. Prezidents premjerministram atkārtoti uzticēja valdības veidošanu, un 2008. gada 15. jūlijā tika izveidota jauna valdība, kurā neietilpa islāmisti, bet tā neapmierināja parlamenta vairākumu un militārpersonas, par kurām joprojām bija aizdomas, ka tās atbalsta parlamentāriešu dumpi. Dažas dienas pirms apvērsuma 25 deputāti un 23 senatori paziņoja par demisiju no prezidenta partijas Nacionālais pakts demokrātijai un attīstībai ( PNDD ). Demisionējušās amatpersonas oficiāli nosodīja iespējamo valsts vadītāja pavērsienu autoritārisma virzienā, viņa „nodarbošanos ar afērām” un atteikumu sarīkot speciālu parlamentāro sesiju, lai sniegtu atbildi saistībā ar aizdomām par nelikumīgām darbībām un krāpšanu. Valsts apvērsuma rītā Mauritānijas prezidents parakstīja dekrētu par armijas, žandarmērijas un prezidenta apsardzes vadītāju atstādināšanu no amata. Minētais ģenerālis Mohamed Ould Abdel Aziz uzņēmās apvērsuma vadību, izveidojot Augsto valsts padomi un ieceļot sevi par tās priekšsēdētāju. Nākamajā dienā pēc apvērsuma ģenerālis Mohamed Ould Abdel Aziz uzstājās ar uzrunu, aicinot uz valsts vienotību un apgalvojot, ka viņš apņemas „ atrisināt visas problēmas, kas ir valstī, un iedibināt taisnīgumu un vienlīdzību ”. Pēc tam Augstās valsts padomes locekļu atbalstīts ģenerālis Mohamed Ould Abdel Aziz apliecināja, ka „ bruņotie spēki paliks tautas pusē, lai nostiprinātu demokrātiju, ko tie ir ieviesuši un ko arī apņemas uzraudzīt . Mēs gatavojamies īstenot pareizu valsts lietu pārvaldību, reorganizēt valsts pārvaldi, nostiprināt dažādus valstiskuma balstus un saglabāt tiesiskumu” , vienlaikus ierosinot visdrīzākajā laikā sarīkot jaunas prezidenta vēlēšanas.” Militārpersonas, tāpat kā amatpersonas, kas tās atbalsta, pamatoja valsts apvērsumu kā vienīgo iespējamo risinājumu pēc pēdējo mēnešu institucionālajām blokādēm un valsts situācijas pakāpeniskas pasliktināšanās. 2. Komisijas priekšlikums Komisija uzskata par pilnīgi nepieņemamu jebkuru risinājumu, kas neietilpst valstī spēkā esošajā konstitucionālajā sistēmā. Tā uzskata, ka bija iespējams rast risinājumu, pat ja tas būtu bijis sarežģīts, kas būtu saskaņā ar šo konstitucionālo sistēmu, un šāds risinājums būtu bijis daudz labāka izvēle nekā skaidra un vienkārša tāda demokrātiskā procesa pārtraukšana, kas bija ieviests ar ievērojamu starptautiskās sabiedrības un jo īpaši ES politisko un finansiālo iesaistīšanos. Kotonū 2000. gada 23. jūnijā parakstītā un Luksemburgā 2005. gada 25. jūnijā pārskatītā ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma 9. panta 2. daļā tika noteikti galvenie elementi, uz kuriem balstās šīs partnerattiecības. Demokrātisko principu ievērošana un tiesiskums ir pušu iekšpolitikas un ārpolitikas pamatā, un tie ir būtiski nolīguma elementi. Ņemot vērā šo pantu un apstākļus, kādos militārā hunta sagrāba varu Mauritānijā, Komisija konstatē īpaši smagu un acīmredzamu šo pamatelementu pārkāpumu un uzskata šo situāciju par īpašas steidzamības gadījumu minētā nolīguma 96. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē. Tātad tā uzskata par nepieciešamu uzsākt konsultācijas ar amatpersonām, kas ir pie varas Mauritānijā, lai izskatītu šīs krīzes iespējamos risinājumus ar mērķi atjaunot konstitucionālo kārtību. Šīs konsultācijas notiks saskaņā ar pārskatītā Kotonū nolīguma 96. pantu. Tajās tiks ņemti vērā Eiropas Savienības, kā arī citu starptautisko iestāžu, jo īpaši Āfrikas Savienības, vadītās mediācijas un konsultāciju rezultāti. Šāds dialogs sniegs iespēju Mauritānijā valdošajai militārajai huntai precizēt tās nodomus un ierosinājumus par krīzes situācijas atrisināšanu un Eiropas Savienībai noteikt, kādā veidā, pamatojoties uz šo dialogu, tā varētu atbalstīt iniciatīvas, kas būtu saskaņā ar pārskatītā Kotonū nolīguma 9. panta 2. daļas principiem. Šo iemeslu dēļ Komisija ierosina Padomei uzaicināt Mauritānijas Islāma Republiku uz konsultācijām, piemērojot pārskatītā Kotonū nolīguma 96. pantu saskaņā ar šeit pievienotās vēstules projektu. Komisija ierosina konsultāciju norises laikā ierobežot uzsāktos sadarbības pasākumus, veicot tikai humanitāra rakstura darbības vai tādus pasākumus, no kuriem labumu tiešā veidā gūst iedzīvotāji (tostarp atbalstus, kas paredzēti saskaņā ar 9. EAF B finansējumu plūdu seku likvidācijai), un darbības attiecībā uz tādu līgumu īstenošanu un finansēšanu, kas jau tiek izpildīti (tostarp ceļu remontdarbi un infrastruktūras), ar nosacījumu, ka tiek ievēroti finansēšanas nolīgumu īpašie nosacījumi. Humanitāra rakstura pasākumi var arī ietvert iespējamu atbalstu cilvēku tirdzniecības upuriem, patvēruma meklētājiem, bēgļiem un migrantiem, kuru dzīvība vai veselība ir apdraudēta. Projektu sagatavošanas darbības saistībā ar jauno, nesen parakstīto 10 EAF programmu priekšdarbiem, kam nepieciešama vairākkārtēja sazināšanās ar valsts iestādēm, tiks ierobežotas, izņemot iespējamas humanitāra rakstura darbības vai tādus pasākumus, no kuriem labumu tiešā veidā gūst iedzīvotāji. Komisija ierosina īstenot līdzīgu attieksmi attiecībā pret darbībām, kas balstās uz Kopienas ārējā atbalsta instrumentiem, kā pret tām darbībām, kas balstās uz Kotonū nolīgumu, vienlaikus ievērojot šo instrumentu regulu, kā arī Finanšu regulas noteikumus. Turklāt Komisija pašlaik pārbauda, vai nesen pārskatītā Zvejniecības partnerattiecību nolīguma un tā protokola īstenošanas nosacījumi ir nodrošināti, un pēc minētās pārbaudes veikšanas tā patur sev iespēju veikt jebkādus pasākumus, kas varētu būt nepieciešami saskaņā ar Zvejniecības partnerattiecību nolīgumu ar Mauritāniju. PIELIKUMS Briselē, Mauritānijas Islāma Republikaspremjerministram Nouakchott Mauritānija PROJEKTS Godātais premjerministra kungs! Eiropas Savienības prezidentūra tās 2008. gada 6. augusta deklarācijā par Mauritānijā notikušo valsts apvērsumu pauda visstingrāko nosodījumu šādam spēka pielietojumam un aicināja visdrīzākajā laikā atjaunot konstitucionālo kārtību, vienlaikus atgādinot, ka jebkādus politiskus saspīlējumus ir jārisina saskaņā ar demokrātisko pārmaiņu rezultātā izveidoto institucionālo sistēmu. Tajā pašā dienā Eiropas Savienības deklarācijā tika pausts nosodījums valsts apvērsumam, vienlaikus aicinot ievērot demokrātiju un likumīgo institucionālo sistēmu, kas Mauritānijā ir ieviesta kopš 2007. gada, un atgādinot, ka šāda situācija rada risku Kopienas sadarbības īstenošanai. Deklarācijā bija arī norādīts, ka pēc noteikta laika Komisija izvērtēs situāciju saskaņā ar Mauritānijas parakstītā Kotonū nolīguma attiecīgajiem noteikumiem. Piemērojot Kotonū nolīguma 96. panta 2. punkta b) apakšpunktu un uzskatot, ka ir noticis smags un acīmredzams minētā nolīguma 9. pantā noteikto pamatelementu pārkāpums, mums ir tas gods Kopienas un ES dalībvalstu vārdā uzaicināt Jūsu valsti uz konsultācijām, lai, kā to paredz nolīgums, padziļināti izskatītu situāciju un vajadzības gadījumā sniegtu atbalstu tās atrisināšanā. Mēs ierosinām tuvākajā laikā organizēt šīs konsultācijas Eiropas Savienības Padomes ēkā Briselē, kopīgi vienojoties par to norises datumu. Ar cieņu, Padomes vārdā — Komisijas vārdā — Kopijas: ĀKK un EK Ministru padomes prezidentūra ĀKK Vēstnieku komitejas prezidentūra ĀKK valstu grupas ģenerālsekretariāts [1] Mauritānija nav nedz Rietumāfrikas valstu Ekonomikas kopienas (CEDEAO) (no kuras tā izstājās 2000.gadā), nedz Rietumāfrikas Ekonomikas un monetārās savienības (UEMOA) dalībvalsts, bet Arābu Magribas savienības (UMA) dalībniece. Valsts piedalās Eiropas un Vidusjūras Barselonas procesā kā pilntiesīga dalībniece kopš 2007.gada novembra. Tā ir Savienības Vidusjūrai dalībniece.