Komisijas paziņojums Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu Komitejai - Eiropas gada par iespēju vienlīdzību visiem (2007) īstenošana, rezultāti un vispārējs novērtējums {SEC(2009)781} /* COM/2009/0269 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 19.6.2009 COM(2009) 269 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI, EIROPAS PARLAMENTAM, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Eiropas gada par iespēju vienlīdzību visiem (2007) īstenošana, rezultāti un vispārējs novērtējums {SEC(2009)781} SATURS 1. Ievads 3 1.1. Kāds ir šī paziņojuma mērķis? 3 1.2. Kāpēc Eiropas gads par iespēju vienlīdzību visiem, un kādi bija tā mērķi? 3 2. Īstenošana 4 2.1. EGIVV īstenošana valsts mērogā 5 2.2. EGIVV īstenošana ES mērogā 7 3. Rezultāti un ilgtspēja 8 3.1. Līdzdalības valstīs 8 3.2. ES līmenī 10 4. Secinājums 12 1. IEVADS 1.1. Kāds ir šī paziņojuma mērķis? Padome un Eiropas Parlaments 2006. gadā vēlreiz apstiprināja pārliecību, ka nediskriminācija ir Eiropas Savienības pamatprincips, nosakot 2007. gadu par Eiropas gads par iespēju vienlīdzību visiem (turpmāk “EGIVV”). Eiropas gadam par iespēju vienlīdzību visiem izvirzītais mērķis bija palielināt informētību par ikviena iedzīvotāja tiesībām dzīvot nediskriminētam, pamatojoties uz EK direktīvās noteiktajām plašajām tiesībām un pienākumiem, kā arī par vajadzību izstrādāt ES un dalībvalstu mēroga līdzekļus, lai sekmētu vienlīdzību. Saskaņā ar lēmumu, ar ko nosaka EGIVV[1], šajā ziņojumā ir iekļauti rezultāti un sasniegumi, novērtēts tas, kā ir sasniegti mērķi, un aplūkoti rezultāti, lai noteiktu, vai tie ir ilgtspējīgi. Ziņojumā uzmanība pievērsta: - pamatproblēmām un attiecīgajiem mērķiem, kas bija jāsasniedz EGIVV laikā; - EGIVV praktiskai un finansiālai īstenošanai, pamatojoties uz neatkarīgu novērtējuma ziņojumu[2] un ņemot vērā lēmumā noteiktās prasības; un - EGIVV ilgtspējīgiem rezultātiem valsts un ES mērogā, lai novērtētu, kā šos rezultātus varētu piemērot ES īpašo problēmu risināšanai. 1.2. Kāpēc Eiropas gads par iespēju vienlīdzību visiem, un kādi bija tā mērķi? a) Problēmas Ideju par EGIVV Komisija pirmoreiz izvirzīja pamatstratēģijā[3] cīņai pret diskrimināciju, kurā uzmanību pievērsa problēmām, kas saistītas ar to, kā veidot turpmāko ES pieeju minētajai nediskriminācijai. Tiesību akti Kaut arī tiek uzskatīts, ka direktīvas[4], kas kopš 2000. gada pieņemtas, pamatojoties uz Līguma[5] 13. pantu, ir liels panākums, tikai neliels skaits iedzīvotāju bija informēti par savām tiesībām un pienākumiem. Turklāt tādiem dalībniekiem kā juristi, NVO un sociālie partneri, kuriem jāpalīdz diskriminācijas upuriem un jāīsteno direktīvas, bieži vien trūka vajadzīgo zināšanu un spēju. Politika Kaut arī bija nodrošinātas formālas nediskriminācijas tiesības, arvien pastāvēja strukturāli šķēršļi, tostarp dziļi iesakņojušies stereotipi par diskriminācijas apdraudētām grupām un to līdzdalības trūkums. Turklāt, ikreiz pārvarot šos šķēršļus, pieeja tika izstrādāta katram konkrētam diskriminācijas iemeslam, kaut arī kļuva aizvien skaidrāks, ka tas neatspoguļo individuālas pieredzes realitāti. Tā kā daudzas problēmas un pieejas to risināšanai bija kopīgas dažādiem diskriminācijas iemesliem, labus panākumus varēja gūt, izmantojot vispusīgu pieeju, kas pamatojas uz kopīgu analīzi un dialogu. Visbeidzot, bet ne mazāk svarīgi šķiet, ka ES varēja darīt vairāk, lai apkopotu un nodotu plaši izmantojamu labu praksi šo sarežģīto strukturālo šķēršļu likvidēšanai. b) EGIVV kā iespēja problēmu risināšanai Lēmumā par EGIVV noteikti četri mērķi problēmu risināšanai, proti, tiesības (likumdošanas aspekti), pārstāvība, atzīšana un cieņa (politikas aspekti). Likumdevēji noteica šādus trīs īstenošanas principus, kas pilnīgāk paskaidroti nākamajā sadaļā: - līdzsvarota attieksme pret diskriminācijas iemesliem, uzmanību pievēršot diskriminācijai vairāku iemeslu dēļ un pienākumam nodrošināt dzimumu līdztiesību visās darbībās; - decentralizēta īstenošana, izmantojot valsts plānus un rīcības un ņemot vērā valsts, reģionālās un vietējās atšķirības; kā arī - pilsoniskās sabiedrības un sociālo partneru cieša iesaistīšana. Tādēļ EGIVV rezultāti jānovērtē, ņemot vērā šos mērķus un principus (II sadaļa) un to ilgtspēju (III sadaļa). 2. ĪSTENOšANA Šajā sadaļā, pamatojoties uz neatkarīgu novērtējumu[6], izklāstīta EGIVV īstenošana valsts un ES mērogā. Papildu fakti un skaitļi ir norādīti pielikumā. 2.1. EGIVV īstenošana valsts mērogā a) EGIVV skaitļos Rīcība uz vietas 30 līdzdalības valstīs[7] īstenoja 434 rīcības. Rīcību skaits un vērienīgums krasi atšķīrās (piemēram, trīs rīcības Beļģijā[8] un 49 rīcības Francijā[9]). To ietvaros organizēja 1600 pasākumu[10] , tostarp vairāk nekā 1000 sanāksmes un citus pasākumus, aptuveni 440 valsts līmeņa kampaņas un vairāk nekā 120 pētījumus un apsekojumus. Visbiežāk pievērsās diskriminācijai rases/etniskās piederības (61 % no visām rīcībām) un dzimuma (62 %) dēļ. Turklāt “morālu” atbalstu[11] sniedza vairāk nekā 1700 papildu darbībām, kas atbilda EGIVV mērķiem. EGIVV pievienoto vērtību apliecina fakts, ka tika saņemti daudzi pieprasījumi izmantot logotipu un citus ar EGIVV saistītus materiālus. Gandrīz visos darbību gala ziņojumos tika uzsvērta to rīcību nozīme, kuras saņēma morālu atbalstu, jo īpaši to norādīja Kipra, Itālija, Malta, Polija, Portugāle un Rumānija. | Rīcību vadītāji un partneri 434 pamatrīcību īstenošanā tika iesaistīti kopumā aptuveni 1000 rīcību vadītāji un papildu partneri[12], vairums no tiem bija valsts iestādes (42 %), NVO (25 %) un citas organizācijas[13] (20 %). Īstenošanas apmērs un mērķa grupas Rīcības (75 %) galvenokārt īstenoja valsts mērogā un retāk reģionālā vai vietējā mērogā (aptuveni 30 % katrā)[14]. Plašai sabiedrībai bija paredzētas 80 % no 434 rīcībām, pilsoniskajai sabiedrībai, pārvaldes iestādēm un raidorganizācijām – aptuveni 50 % un uzņēmumu vadītājiem – 33 %. Finanšu plāns un izpilde Likumdevēji noteica EGIVV kopējo budžetu EUR 15 miljonu apmērā, no kuriem EUR 7,65 miljonus piešķīra valsts mēroga darbībām. Līdzdalības valstu ieguldījumam no publiskiem vai privātiem avotiem bija jāatbilst summai, ko saņēma no ES, tādējādi kopējais paredzētais budžets 27 dalībvalstīm bija EUR 15,30 miljoni. Lai gan vairums no 30 līdzdalības valstīm sniedza ieguldījumu, kas vienlīdzīgs ar Komisijas 50 % līdzfinansējumu, dažas no tām ieguldīja vairāk nekā prasītos 50 %, un tādējādi kombinētais paredzētais budžets bija aptuveni EUR 18,5 miljoni. Visbeidzot galīgie izdevumi par 434 rīcībām, kas īstenotas valsts mērogā, bija EUR 15,9 miljoni jeb 86 % no sākotnējā paredzētā budžeta. Visas 30 līdzdalības valstis sniedza ieguldījumu vismaz ES valsts piešķīruma apmērā, un to kopējais ieguldījums sasniedza vairāk nekā 57 %. Tā kā izmaksas tika novērtētas pārak augstu un saistītas ar kavējumiem plānošanas posmā, rīcību sākumā un finansējuma saņemšanas posmā dažas valstis iztērēja mazāk līdzekļu, nekā paredzēja budžetā: kopumā to kompensēja ar papildu resursiem, ko sniedza septiņas valstis. | b) Galveno īstenošanas principu izpilde Galvenie panākumu faktori bija decentralizācija un līdzsvarota attieksme pret visiem diskriminācijas iemesliem, kas bija viens no principiem, uz kuriem pamatojās EGIVV īstenošana un kuri noteikti lēmumā par EGIVV. Decentralizācija Lēmumā norādīts, ka EGIVV rīcības jādecentralizē. Tādēļ katrai no 30 līdzdalības valstīm bija jāizraugās par īstenošanu atbildīgā valsts iestāde , kas parasti bija ministrija. Dažos gadījumos pienākumus uzticēja valsts līdztiesības struktūrai vai ombuda birojam. Aptuveni 100 darbinieku (piemēram, 15 darbinieki Portugālē, viens darbinieks Beļģijā un Norvēģijā) bija atbildīgi par EGIVV īstenošanu valsts mērogā. Katrai par īstenošanu atbildīgajai valsts iestādei bija jāsagatavo valsts stratēģija EGIVV īstenošanai ciešā sadarbībā ar pilsonisko sabiedrību . Pirmoreiz dalībvalstīm tika lūgts norādīt grūtības, ar ko tās saskaras saistībā ar katru no sešiem diskriminācijas iemesliem, kas minēti EK līguma 13. pantā, ar to saistītās valsts prioritātes, ņemot vērā četrus galvenos mērķus (skatīt iepriekš), kas noteikti EGIVV lēmumā, un sagatavot atsevišķu rīcību sarakstu, kas izvēlētas ES līdzfinansējuma saņemšanai. Kopumā uzskatīja, ka īstenošanas decentralizācija sekmēja EGIVV ietekmi, jo bija iespējams mainīt un valsts apstākļiem pielāgot četrus galvenos mērķus. Turklāt rīcību vadītāji varēja vērsties tieši pie valsts iestādes, kas atbildīga par īstenošanu un kas īpaši labi izprot valsts situāciju, un varēja iesaistīt arī dalībniekus, kuri darbojās tikai attiecīgās valsts valodā. Dānijas, Īrijas, Lietuvas, Rumānijas, Spānijas un Slovākijas gadījumu izpētes ziņojumos norādīja, ka decentralizēta pieeja ir sekmējusi: - īpaši iedzīvotājiem paredzētas rīcības, tādēļ tās atbilda sociālajai situācijai; - saziņu un sadarbību ar vairāku tādu organizāciju grupu, kuras saskārušās ar dažādu veidu diskrimināciju; - sadarbību ar nelielām NVO un to līdzdalības spēju. | Līdzsvarota attieksme pret visiem diskriminācijas iemesliem Lēmumā aicināts pēc iespējas piemērot līdzsvarotu attieksmi pret visiem diskriminācijas iemesliem . Vairums līdzdalības valstu to atspoguļoja aicinājumos izteikt priekšlikumus, kuri vienlaikus attiecas uz vismaz diviem vai trim diskriminācijas iemesliem. Šī vispusīgā jeb vairāku iemeslu pieeja veicināja sadarbību starp: - valsts, reģionālajām un vietējām iestādēm, kuru atbildības jomā ir vairāki diskriminācijas iemesli, un - NVO, kas pārstāv dažādas grupas, kuras diskriminē valsts, reģionālā un vietējā mērogā. EGIVV bija pirmā iniciatīva, kurā dzimuma faktoru ņēma vērā ne tikai pašu par sevi, bet saistībā ar pārējiem pieciem diskriminācijas iemesliem, kas minēti EK līguma 13. pantā. Tādēļ dažas valstis atbalstīja rīcības, kurās uzmanību pievērsa sievietēm, kas saskaras ar diskrimināciju vairāku iemeslu dēļ , piemēram, mazākumtautību sievietes (jo īpaši romu sievietes) un vecāka gadagājuma sievietes ar invaliditāti, kuras tiek biežāk diskriminētas nekā to partneri vīrieši. 2.2. EGIVV īstenošana ES mērogā Galveno dalībnieku iesaistīšana EGIVV lēmumā paredzēja izveidot padomdevēju komiteju , kurā darbojas locekļi no visām 30 līdzdalības valstīm. No 2006. gada jūnijam līdz 2008. gada jūlijam komitejas sanāksmes notika septiņas reizes. Organizācijām, kas pārstāv un aizstāv cilvēkus, kurus apdraud diskriminācija, veic atbalsta un informatīvus pasākumus un ir ievērojami atbalstījušas nediskriminācijas tiesību īstenošanu. Tādēļ EGIVV pasākumu sagatavošanā un īstenošanā īpaši svarīgi bija iesaistīt pilsonisko sabiedrību. Komisija regulāri apspriedās ar NVO un sociālajiem partneriem padomdevējas grupas sanāksmēs, kas no 2006. gada jūnija līdz 2008. gada jūlijam notika sešas reizes. EGIVV atklāšanas un noslēguma konference EGIVV atklāšanas konferencē, ko vadīja Padomes prezidentvalsts Vācija, un pirmajā Vienlīdzības sammitā[15], kas janvāra beigās norisinājās Berlīnē, piedalījās 530 cilvēku. Gandrīz 700 dalībnieku piedalījās EGIVV noslēguma konferencē Lisabonā 19. un 20. novembrī, kurā pārrunāja EGIVV sasniegumus un rezultātus. Apspriežu atziņas iekļāva Padomes secinājumos par EGIVV (skatīt turpmāk). Gan atklāšanas, gan noslēguma sanāksmēs piedalījās dažādi lēmumu pieņēmēji un ieinteresētās personas no visām 30 līdzdalības valstīm, kā arī Eiropas iestāžu un pilsoniskās sabiedrības augsta līmeņa pārstāvji. “Eiropas Parlaments par iespēju vienlīdzību visiem” Eiropas Parlaments un atsevišķi EP deputāti no vairākām komitejām un politiskajām grupām Eiropas gadā par iespēju vienlīdzību visiem ieguldīja daudz darba. Parlaments un Komisija kopā rīkoja forumu “Eiropas Parlaments par iespēju vienlīdzību visiem”, kurā risināja dialogu ar pilsonisko sabiedrību par diskriminācijas izskaušanu un iespēju vienlīdzības veicināšanu visiem nodarbinātības jomā un ārpus tās; forums notika 11. un 12. oktobrī Parlamenta telpās, Briselē. Abas iestādes vēlreiz apliecināja apņemšanos ieviest pasākumus, lai uzlabotu spēkā esošo ES tiesību aktu noteikumu īstenošanu un paplašinātu to darbības jomu, nodrošinot aizsardzību pret diskrimināciju visu 13. pantā minēto iemeslu dēļ. EP deputāti piedalījās ES mēroga un valsts pasākumos, piemēram, infobusa turnejā, kas sākās 2007. gada aprīlī Strasbūrā. Eurobarometer apsekojumi Trīs visaptveroši Eurobarometer apsekojumi[16] par to, kā sabiedrība izprot diskrimināciju, vienlīdzību un dažādību, bija faktisks pamats debatēm un EGIVV darbībām. Valstu faktu lapas, ko sagatavoja 22 ES valodās, palīdzēja konstatēt valstīm raksturīgās problēmas. Viens no jautājumiem, cik informēti ir iedzīvotāji par EGIVV 27 dalībvalstīs, liecināja, ka Eiropas un valstu kampaņām un pasākumiem bijusi labvēlīga ietekme: 37 % no 27 147 respondentu aptaujā Flash Eurobarometer 232 [17] bija dzirdējuši par EGIVV . ES mēroga informācijas un izglītības kampaņa ES mēroga informatīvajā un reklāmas kampaņā izmantoja vairākus līdzekļus: - oficiālo EGIVV tīmekļa vietni [18] : tā kā vairums sadaļu bija tulkotas 22 ES valodās, tā bija viegli pieejama; to apskatīja aptuveni 74 578 apmeklētāju mēnesī, kopumā – 894 934; - ES mēroga kampaņas materiāli tika sagatavoti 22 valodās: informācijas lapiņa, pastkarte, plakāts “Mēs esam Eiropa” un reklāmas stendi katrai par īstenošanu atbildīgajai valsts iestādei un Komisijai; kā arī - par īstenošanu atbildīgajām valsts iestādēm, valsts korespondentiem, NVO un valsts iestādēm nosūtīja vairāk nekā 700 sūtījumu ar iespiestiem informācijas un reklāmas materiāliem un stendiem. Komisijas pārstāvniecības un delegācijas deva lielu ieguldījumu, piedaloties augsta līmeņa valsts pasākumos un organizējot pasākumus savās telpās. Kiprā, Somijā un Rumānijā iesaistīja arī tīklu Europe Direct . 3. REZULTāTI UN ILGTSPēJA Vai EGIVV rezultāti tiks izmantoti turpmāk un būs ilgtspējīgi? 3.1. Līdzdalības valstīs Lai gan Eiropas gads parasti ilgst tikai 12 mēnešus, tam var būt ilgstoša ietekme valsts mērogā, jo īpaši šādos trijos veidos. a) Valsts politikas/darbību konsolidēšana 25 no 30 par īstenošanu atbildīgās valsts iestādes uzskata, ka valstu stratēģijas nebūtu sagatavotas, ja nebūtu EGIVV, un 23 par īstenošanu atbildīgās valsts iestādes domā, ka valstu stratēģijas ir veicinājušas ievērojami vairāk darbību un iniciatīvu, kas vērstas pret diskrimināciju, saistītas ar iespēju vienlīdzību un dažādību, nekā tas būtu citkārt. Noslēdzot EGIVV, 72 % no rīcību vadītājiem prognozēja, ka pēc EGIVV rīcības tiks turpinātas vai atkārtotas. 338 rīcību vadītāji apgalvoja, ka saistībā ar EGIVV veikto rīcību rezultātā ir izstrādājuši jaunus sadarbības veidus vai stiprinājuši līdzšinējās sadarbības struktūras. Turklāt 88 % rīcību vadītāju, kuri izstrādāja koncepciju un materiālus, cer, ka tos izmantos arī pēc EGIVV. b) Ciešāka sadarbība ar pilsonisko sabiedrību Valsts stratēģiju sagatavošana bija ne tikai sasniegums, bet tā arī stiprināja sadarbību valsts iestādēs, pilsoniskās sabiedrības organizācijās un to starpā. 18 par īstenošanu atbildīgās valsts iestādes (Austrijā, Bulgārijā, Čehijā, Dānijā, Grieķijā, Itālijā, Īrijā, Kiprā, Latvijā, Luksemburgā, Nīderlandē, Polijā, Portugālē, Slovākijā, Slovēnijā, Ungārijā, Vācijā un Zviedrijā) uzskatīja, ka EGIVV ir veicinājis jaunu vai labāku sadarbību ar NVO, pilsonisko sabiedrību un sociālajiem partneriem un sadarbību to starpā, kā arī sadarbību starp grupām un iestādēm, kuras patlaban nesadarbotos, ja to nebūtu veicinājis EGIVV. EGIVV tiešā rezultātā tika izveidoti vairāk nekā 140 sadarbības tīkli, kuros iesaistīja dažādus valsts pārvaldes sektorus, līdztiesības struktūras, organizācijas un pilsonisko sabiedrību. Paredzēts, ka vairums šo tīklu (95) turpinās darboties arī nākamajos gados. c) Jauni jautājumi Dažās valstīs EGIVV bija iespēja pievērst uzmanību tādiem diskriminācijas iemesliem, kas iepriekš nekad nav aplūkoti vai kam nav veltīta tikpat liela uzmanība kā pārējiem. EGIVV laikā novērsa informācijas trūkumu, jo 21 valsts veica īpašu pētījumu par diskrimināciju vecuma dēļ . AGE , Eiropas veco ļaužu platforma, uzsvēra, ka EGIVV laikā “ir vairota izpratne par relatīvi jaunu diskriminācijas iemeslu, proti, vecumu”[19]: EGIVV deva lielu ieguldījumu vairākās valstīs, kurās diskriminācijai vecuma dēļ sabiedrības debatēs pievērsās pirmo reizi. Vairākās rīcībās uzmanību pievērsa diskriminācijai rases un etniskās piederības dēļ. EGIVV bija nozīmīgs pavērsiens, lai šajā jomā risinātu vissvarīgākos jautājumus un vajadzības valsts un ES mērogā. Tas turklāt palīdzēja pievērst uzmanību problēmām, ar kurām saskaras romu tauta : 10 līdzdalības valstīs īstenotās 12 rīcības, kas ietvēra nozīmīgus elementus attiecībā uz romu tautu, palielināja informētību par šīs tautas situāciju Eiropā. Lēmumā par EGIVV ietverta prasība līdzsvaroti cīnīties pret visiem diskriminācijas iemesliem, tādēļ daudzās rīcībās uzmanību pievērsa diskriminācijai dzimumorientācijas dēļ, un dažās valstīs šim jautājumam veltīja vairāk uzmanības, bet dažās citās šo diskrimināciju aplūkoja pirmo reizi. EGIVV laikā izdevās politiskajā programmā iekļaut jautājumus par transpersonām. 3.2. ES līmenī a) Cieša, praktiska politiskā apņemšanās EPSCO padome 2007. gada decembrī pieņēma visaptverošu rezolūciju[20] par EGIVV rezultātiem, kurā atbalstīja sāktās iniciatīvas un noteica turpmākās prioritātes. Eiropadome 2007. gada decembrī apstiprināja EGIVV rezultātus un īpaši norādīja, ka ES un dalībvalstīm jāturpina darbs, lai sekmētu romu tautas iekļaušanu. Komisija 2008. gada 2. jūlijā saistībā ar atjaunināto Sociālo programmu[21] pieņēma pasākumu kopumu, lai cīnītos pret diskrimināciju , tostarp: - jaunu priekšlikumu direktīvai par vienlīdzīgu attieksmi, aizliedzot diskrimināciju vecuma, invaliditātes, dzimumorientācijas un reliģijas vai pārliecības dēļ ar nodarbinātību nesaistītā jomā; - paziņojumu “Nediskriminācija un vienlīdzīgas iespējas – no jauna izteikta apņemšanās”, kurā ietverta visaptveroša pieeja, lai pastiprinātu rīcības pret diskrimināciju, tostarp: - efektīvāk izmantojot pieejamos instrumentus, piemēram, nediskriminācijas integrācija visās politikas jomās, pozitīvu rīcību, rīcību, lai noteiktu diskriminācijas apmēru un novērtētu panākumus, informācijas pasākumus, apmācības un darbības, kas veicina dažādību darbavietā; - dodot jaunu impulsu dialogam ar valsts iestādēm un pilsonisko sabiedrību par politiku cīņai pret diskrimināciju; - Komisijas lēmumu, ar ko izveido valdību ekspertu grupu nediskriminācijas jautājumos [22], lai izvērtētu valsts un ES mēroga nediskriminācijas pasākumu ietekmi, apstiprinātu paraugpraksi, mācoties no līdziniekiem un lai izstrādātu kritērijus, pēc kuriem novērtēt nediskriminācijas politikas efektivitāti; - Komisijas dienestu darba dokumentu par Kopienas instrumentiem un politiku romu tautas iekļaušanai. Šie pasākumi lielā mērā pamatojās uz gūto pieredzi un EGIVV laikā izvirzītajām prasībām, un jo īpaši uz valstu stratēģijām un tajās ietvertajām rīcībām, diskusijām un secinājumiem EGIVV atklāšanas un noslēguma konferencēs, kā arī daudzajiem valstu pasākumiem. Priekšlikumu direktīvai, kura balstās uz 13. pantu, izvirzīja, pamatojoties uz visaptverošu ietekmes novērtējumu, kurā jo īpaši tika ietvertas EGIVV laikā notikušās debates un pasākumi. b) EGIVV impulsa izmantošana krīzes laikā Pašreizējās ekonomikas lejupslīdes laikā, kam raksturīga bezdarba palielināšanās un nabadzības un nevienlīdzības riska paaugstināšanās, ES un dalībvalstīm jāizpilda un jāstiprina apņemšanās nodrošināt vienlīdzību un nediskrimināciju. Vēsture liecina, kā var izmantot bailes un grūtības, lai izraisītu minoritāšu grupu vajāšanu un pamattiesību pārkāpšanu. Situācijas izpratne Lai izvairītos no tā, ka pašreizējās situācijas dēļ tiek izdarīti tiesību pārkāpumi un vairojas strukturāli šķēršļi, ES un dalībvalstīm pirmkārt jāsniedz precīza informācija par reālo situāciju. Salīdzināmu datu trūkums visā ES par situāciju saistībā ar diskriminācijas apdraudētām grupām neļauj pareizi izprast un pienācīgi pārraudzīt situāciju. Komisija 2009. gada vidū veiks Eurobarometer apsekojumu par diskriminācijas izpratni, lai salīdzinātu tendences, kas vērojamas apsekojumos pirms un tieši pēc EGIVV. Šis apsekojums papildinās visaptverošo datu vākšanu, ko veic Pamattiesību aģentūra. Turklāt Komisija kopā ar valsts statistikas iestādēm izskata iespēju regulāri apkopot statistiku par diskriminācijas apmēru un ietekmi un/vai sagatavot ES apsekojuma moduli par pieredzēto diskrimināciju. EGIVV laikā izveidotais pastāvīgais dialogs ar apvienoto pilsoniskās sabiedrības organizāciju Eiropas tīkliem[23] par dažādiem diskriminācijas iemesliem, kas ietverti 13. pantā, un Equinet (Līdztiesības struktūru Eiropas tīklu), palīdzēs Komisijai saņemt situācijai atbilstīgus ziņojumus par tiesību pārkāpumiem. Tāpat EGIVV tiešā rezultātā Komisija izveidoja dialogu ar dalībvalstīm, kas nodrošinās tiešu informācijas apmaiņu ar tām par sasniegumiem visā ES. Tiesību pārkāpumi un risinājumi Nesen Komisija stingri nosodīja ikvienu pamattiesību pārkāpumu, tostarp rasistisku vai homofobisku darbību veikšanu un rasistiskas vai homofobiskas attieksmes izteikšanu. Komisija kā līgumu uzraudzītāja cieši pārrauga tiesību ievērošanu un rūpīgi sekos ikvienam Kopienas tiesību aktu pārkāpumam. Tādēļ, ja Padome drīzumā pieņems priekšlikumu direktīvai, kas balstās uz 13. pantu, tas pārliecinās par ES apņemšanos saistībā ar pamattiesībām un vienlīdzību. Pastāvīgs dialogs ar dalībvalstīm un pilsonisko sabiedrību, izmantojot EGIVV laikā gūto pieredzi, palīdzēs noteikt politikas pasākumus un labu praksi, lai paredzētu un cīnītos pret diskrimināciju pašreizējos ekonomiskajos un sociālajos apstākļos. Paredzams, ka Zviedrijas prezidentūras laikā 2009. gada rudenī organizētajā Vienlīdzības sammitā uzmanību pievērsīs jautājumam par rīcību nediskriminācijai, ņemot vērā krīzes situāciju, un dos skaidras norādes dalībvalstīm un ieinteresētajām personām par jautājumiem, kas šajos grūtajos apstākļos risināmi vispirms. EGIVV rezultātā ES mēroga kampaņa un vairākas valsts darbības pastiprināja izpratni par pastāvošajām tiesībām un pienākumiem un cīņu pret stereotipiem. Pamatojoties uz gūto pieredzi un ciešā sadarbībā ar ES un valstu ieinteresētajām personām, Komisija pastiprina informēšanas pasākumus[24], lai nodrošinātu piekļuvi precīzai informācijai un sniegtu skaidru norādi, ka diskriminācija un stereotipi ir nepieņemami un var kaitēt ekonomikas atveseļošanai. Īpaši jautājumi par romu tautas iekļaušanu Ekonomiskās krīzes laikā romu kopienu, šķiet, apdraud lielāka diskriminācijas varbūtība. Komisijas visaptverošais ziņojums par Kopienas instrumentiem, ko iesniedza 2008. gada jūlijā, atbildot uz 2007. gada decembra Eiropadomes pieprasījumu, bija pamats debatēm augsta līmeņa romu sammitā, ko organizēja Komisija un kas notika 2008. gada septembrī. Sammits un ziņojums izraisīja aktīvas debates, un to rezultātā ieinteresētās personas vienojās pastiprināt centienus veicināt romu tautas iekļautību. Lai gan Komisija vadīja šo procesu, tomēr bija vajadzīga valsts, reģionālo un vietējo iestāžu rīcība, lai gūtu reālus panākumus uz vietas. 2008. gada decembra Eiropadome apstiprināja Vispārējo lietu padomes sanāksmē pieņemtos vispārīgos secinājumus[25], apliecinot dalībvalstu apņemšanos izmantot pieejamos līdzekļus, piemēram, struktūrfondus, lai atbalstītu romu iekļautību, un nolēma Spānijas prezidentūras laikā Starptautiskajā romu dienā, 2010. gada 8. aprīlī, rīkot otro romu sammitu. Lai sagatavotos pasākumam un nodrošinātu aktīvas debates, visi dalībnieki piedalīsies forumā, kas saistīts ar romu tautas iekļautību. Visaptverošu ziņojumu pirms sammita papildinās ar plašu pētījumu par sekmīgu politiku un programmām, kas Komisijai jāveic pēc EGIVV. Foruma pirmā sanāksme, ko organizēja Čehijas prezidentūra un Komisija, notika 2009. gada aprīlī. 4. SECINāJUMS Visaptverošajā, progresīvajā lēmumā par EGIVV noteica stingras prasības, lai nodrošinātu, ka tam piešķirtie finanšu līdzekļi un cilvēkresursi sniegs vērā ņemamu pievienoto vērtību. Kaut gan sagatavošanās laikposms no lēmuma pieņemšanas 2006. gada maijā līdz 2007. gada sākumam bija relatīvi īss, EGIVV laikā spēja izpildīt prasības, kas noteiktas budžeta izpildes un materiālās izpildes principos (līdzsvarota attieksme pret diskriminācijas iemesliem, decentralizācija, pilsoniskās sabiedrības un sociālo partneru iesaistīšana, uzmanības pievēršana diskriminācijai vairāku iemeslu dēļ un dzimumu līdztiesībai), un organizēt vērā ņemamu skaitu rīcību, kas saņēmušas finansiālu un morālu atbalstu. EGIVV panākumu svarīgākais faktors bija dalībvalstu, Eiropas iestāžu un pilsoniskās sabiedrības politiskā apņemšanās. Dalībvalstis ne tikai piešķīra ievērojamus līdzekļus praktiskai īstenošanai, bet arī bija gatavas (dažas pirmoreiz) atklāti apspriest situāciju valstī saistībā ar sešiem diskriminācijas iemesliem un pēc tam sagatavot valsts stratēģiju konstatēto problēmu risināšanai. Komisija izpildīja savu uzdevumu un ar Eiropas Parlamenta un Padomes politisko atbalstu noteica īstenošanas pamatu. Pilsoniskā sabiedrība ES un valsts mērogā pilnībā atbalstīja projektu un tā īstenošanai piešķīra vērā ņemamu daļu no saviem nelielajiem resursiem. EGIVV laikā turklāt tika sasniegts vispārējais mērķis vairot izpratni par tiesībām un pienākumiem spēkā esošajā tiesību aktu kopumā, un papildus tam sākās debates par to, kā klasificēt šķēršļus sešiem diskriminācijas iemesliem. Šīs debates sekmēja Komisijas lēmumu pieņemt jaunu priekšlikumu direktīvai, kas pamatojas uz 13. pantu, lai izlīdzinātu aizsardzību, kas pieejama saistībā ar minētajiem diskriminācijas iemesliem, un veicināja dialogu ar dalībvalstīm un ieinteresētajām personām, kas palīdzēs ES izstrādāt politiku, lai panāktu vienlīdzību un ļautu katram indivīdam apzināties savu potenciālu. Šie panākumi kliedēs bažas un aizspriedumus, ko varētu radīt finanšu un ekonomikas krīze, un novērsīs jaunu diskriminācijas formu veidošanos, kas varētu palielināt atstumtību un kavēt ekonomikas atveseļošanu. [1] Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 17. maija Lēmums Nr. 771/2006/EK, ar ko nosaka Eiropas gadu par iespēju vienlīdzību visiem (2007. g.) – ceļā uz taisnīgu sabiedrību (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 146, 31.5.2006., 1. lpp.). [2] Pašreiz veicamais novērtējums par Eiropas Vienādu iespēju gadu (2007) – http://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=en&catId=89&newsId=483&furtherNews=yes. [3] “Nediskriminācija un iespēju vienlīdzība visiem: pamatstratēģija” COM(2005) 224. [4] Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīva 2000/43/EK, kas ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības (OV L 180, 19.7.2000., 22. lpp.), Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 2.12.2000., 16. lpp.), un Padomes 2004. gada 13. decembra Direktīva 2004/113/EK, ar kuru īsteno principu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm, attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu (OV L 373, 21.12.2004., 37. lpp.). [5] Eiropas Kopienas dibināšanas līgumā 13. pants iekļauts ar Amsterdamas līgumu, un ar šo pantu Kopienai piešķir pilnvaras veikt attiecīgus pasākumus, lai cīnītos pret diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas dēļ. [6] Rambøll Management SA veiktais novērtējums ietvēra gadījumu izpēti 10 valstīs, tostarp Apvienotajā Karalistē, Beļģijā, Dānijā, Īrijā, Lietuvā, Polijā, Rumānijā, Slovākijā, Somijā un Spānijā, kā arī četrus tematiskos ziņojumus, pievēršot uzmanību tam, kā visās EGIVV darbībās un pasākumos ietvēra trīs diskriminācijas iemeslus (vecumu, rasi/etnisko piederību un dzimumorientāciju) un nodrošināja dzimumu līdztiesību. [7] EEZ valstis (Īslande un Norvēģija) arī nolēma piedalīties EGIVV (un tādējādi ievērot noteikumus), tādēļ kopumā piedalījās 30 valstis. [8] Beļģijā paredzētā plašsaziņas līdzekļu kampaņa bija plašākais pasākums saistībā ar EGIVV. Tā budžets bija EUR 465 300, un tajā uzmanība tika pievērsta visiem sešiem EGIVV noteiktajiem diskriminācijas iemesliem saistībā ar tiesībām, atzīšanu un cieņu. [9] Francijā īstenoja lielāko skaitu rīcību, kuras vadīja dažādi dalībnieki (lielākoties NVO), vairāk nekā puse no tām tika īstenotas vietējā vai reģionālā līmenī. [10] Avots: aptaujas anketa valsts īstenošanas iestādēm (galīgais novērtēšanas ziņojums). [11] Rīcības, kurās varēja izmantot EGIVV logotipu, bet kurām nesniedza ES finansējumu. [12] Vairākos pasākumos iesaistījās vairāk nekā viens partneris, tādēļ skaits ir lielāks. [13] Galvenokārt universitātes, reģionālās un vietējās pašvaldības, uzņēmumi un sociālie partneri. [14] Neveido 100 %, jo daži pasākumi tika īstenoti vairākos līmeņos. [15] COM(2005)224. [16] The Special Eurobarometer 263 “Diskriminācija Eiropas Savienībā”, publicēts 2007. gada janvārī, the Special Eurobarometer 296 “Diskriminācija Eiropas Savienībā – uztvere, pieredze un attieksme”, publicēts 2008. gada jūlijā un Euroflash 232 , publicēts 2008. gada februārī. [17] http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_232_en.pdf. [18] http://equality2007.europa.eu. [19] http://www.age-platform.org/EN/IMG/AGE_assessment_of_European_Year.pdf. [20] Padomes rezolūcija par Eiropas gadu par vienlīdzīgām iespējām visiem (2007), http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/07/st15/st15383.en07.pdf. [21] “Atjauninātā sociālā programma — XXI gadsimta Eiropas iespējas, pieejamība un solidaritāte”, COM(2008) 412, galīgā redakcija. [22] Lēmums C(2008) 3261. [23] AGE, EDF, ENAR, ERIO, EWL, ILGA un YFJ. [24] http://www.stop-discrimination.info. [25] Padomes dokuments 15976/08 REV 1, 10.-14. punkts.