Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2020/C 88/06)

Šis paziņojums publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

PAZIŅOJUMS PAR STANDARTA GROZĪJUMA APSTIPRINĀŠANU

“Savennières”

PDO-FR-A0158-AM01

Paziņojuma datums: 2019. gada 15. novembris.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Ģeogrāfiskais apgabals

Ģeogrāfiskais apgabals ir grozīts šādi: “Visi ražošanas posmi notiek ģeogrāfiskajā apgabalā, kura perimetrs ietver turpmāk minētās Maine-et-Loire departamenta pašvaldību teritorijas saskaņā ar 2018. gada oficiālo ģeogrāfisko kodu: Bouchemaine, La Possonnière, Savennières.

Kartogrāfijas dokumenti, kuros attēlots ģeogrāfiskais apgabals, ir pieejami Valsts Izcelsmes un kvalitātes institūta [Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)] tīmekļvietnē.”

Redakcionāls labojums: administratīvi teritoriālo vienību jaunajā sarakstā ir ņemta vērā apvienošana vai citas administratīvā zonējuma izmaiņas, kas notikušas pēc specifikāciju saskaņošanas. Lielākai juridiskai noteiktībai tajā ir atsauce uz oficiālā ģeogrāfiskā koda spēkā esošo redakciju, ko katru gadu publicē INSEE. Ģeogrāfiskā apgabala perimetrs paliek identisks.

Visbeidzot, lai labāk informētu sabiedrību, tiek norādīts, ka INAO tīmekļa vietnē ir pieejami kartogrāfijas dokumenti, kuros attēlots ģeogrāfiskais apgabals.

Vienotajā dokumentā attiecīgi grozīts 6. punkts, kas attiecas uz ģeogrāfisko apgabalu.

2. Tiešās apkaimes apgabals

1. nodaļas IV iedaļas 3. punktā pašvaldību saraksts aizstāts ar šādu:

Angers, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon (agrākā deleģēto pašvaldību Champ-sur-Layon, Faveraye-Mâchelles, Faye-d’Anjou, Rablay-sur-Layon un Thouarcé teritorija), Blaison-Saint-Sulpice (agrākā deleģēto pašvaldību Blaison-Gohier un Saint-Sulpice teritorija), Brissac Loire Aubance (agrākā deleģēto pašvaldību Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire, Saulgé-l’Hôpital un Vauchrétien teritorija), Chalonnes-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (agrākā deleģēto pašvaldību Chanzeaux un Valanjou teritorija), Denée, Doué-en-Anjou (agrākā deleģētās pašvaldības Brigné teritorija), Les Garennes sur Loire (agrākā deleģēto pašvaldību Juigné-sur-Loire un Saint-Jean-des-Mauvrets teritorija), Mauges-sur-Loire (agrākā deleģētās pašvaldības Saint-Laurent-de-la-Plaine teritorija), Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Rochefort-sur-Loire, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Melaine-sur-Aubance, Soulaines-sur-Aubance, Terranjou (agrākā deleģēto pašvaldību Chavagnes, Martigné-Briand un Notre-Dame-d’Allençon teritorija) un Val-du-Layon (agrākā deleģēto pašvaldību Saint-Aubin-de-Luigné un Saint-Lambert-du-Lattay teritorija).

Tas ļauj ņemt vērā pašvaldību dažādās apvienošanās, kas notikušas pēc pēdējās specifikāciju apstiprināšanas. Tiešās apkaimes apgabala perimetrs paliek identisks.

Vienotajā dokumentā attiecīgi grozīts 9. punkts, kas attiecas uz papildu nosacījumiem.

3. Agrovides nosacījumi

1. nodaļas VI iedaļas 2. punkts ir papildināts: “Rindstarpās obligāti jānodrošina kontrolējama savvaļā saaugušu vai sētu augu sega; ja šādas augu segas nav, operators veic augsnes apstrādi, lai nodrošinātu savvaļas augu augšanas ierobežošanu, vai pamatoti izmanto tādus biokontroles līdzekļus, kurus apstiprinājušas par vīnkopību atbildīgās valsts iestādes. Ja zemesgabalā izmanto biokontroles herbicīdus, citu herbicīdu lietošana ir aizliegta.”

Šis grozījums raksturo izmaiņas pašreizējā operatoru praksē, atbalstot agroekoloģiju visā Anžū vīnkopības apgabalā. Tas apliecina to, ka tehniskajos jautājumos arvien vairāk tiek ņemti vērā vidiskie apsvērumi. Atbalstot augu segas izveidi vai mehanizētu ravēšanu, vai pat biokontroles līdzekļu izmantošanu, ķīmisko herbicīdu lietošana tiek samazināta. Šādai herbicīdu lietošanas samazināšanai vajadzētu pastiprināt vīnkopības augšņu aizsardzību un saglabāt to dabiskās funkcijas (auglību, bioloģisko daudzveidību un bioloģisko attīrīšanos), lai uzlabotu vīna kvalitāti un autentiskumu un nostiprinātu teritorijas nozīmību.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

4. Ražas novākšanas aizliegums

1. nodaļas VII iedaļas 1. punktā teikums “Ražas novākšanas sākuma datumu nosaka saskaņā ar Lauku un jūras zvejas kodeksa [Code rural et de la pêche maritime] D.645-6. panta noteikumiem.” ir svītrots.

Ražas novākšanas sākuma datuma noteikšana mūsdienās vairs nav nepieciešama, jo operatoriem tagad ir plašs instrumentu klāsts, kas ļauj iespējami precīzi novērtēt vīnogu gatavības pakāpi. Katram operatoram ir dažādas ierīces un aprīkojums – gan individuāls, gan kolektīvs –, ar ko var precīzi noteikt optimālo ražas novākšanas sākumdatumu katrā zemesgabalā atbilstoši ražošanas mērķiem.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

5. Vīna raudzētavas ietilpība

1. nodaļas IX iedaļas 1. punkta c) apakšpunktā: “Katra uzņēmēja vīna raudzētavas ietilpība ir vismaz 1,4 reizes lielāka par saimniecības vidējo ražas apjomu pēdējos piecos gados.” ir aizstāts ar šādu teikumu: “Katra operatora vīna raudzētavas ietilpība vismaz 1,4 reizes pārsniedz vīnā pārstrādāto vīnogu vidējo apjomu pēdējos piecos gados.”

Specifikācijā bija sniegta atsauce nevis uz tilpumu (izsakot hl vai m3), bet uz iznākumu, proti, uz saraudzētā vīna tilpuma attiecību pret ražojošo vīnogulāju platību (izsakot, piemēram, hektolitros uz hektāru, hl/ha). Ierosinātais grozījums ļauj novērst šo neatbilstību apjoma aspektā, neko nemainot pēc būtības (minimālais rādītājs vienmēr 1,4 reizes pārsniedz to vīnogu vidējo apjomu, kāds saimniecībā pārraudzēts vīnā iepriekšējās sezonās).

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

6. Vīnu aprite

Svītrots 1. nodaļas IX iedaļas 5. punkta b) apakšpunkts attiecībā uz datumu, kad atļauta vīnu laišana apritē starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

7. Reģistra kārtošana

2. nodaļas II iedaļas 3. punktā vārds “potenciālā” aizstāts ar vārdu “dabiskā”.

Lai nodrošinātu konsekvenci ar redakciju, kas tiek izmantota visās Anjou Saumur apgabala specifikācijās, ar vārdiem “spirta dabiskā tilpumkoncentrācija” ir aizstāti vārdi “potenciālais spirta saturs” vai “grādi”. Šie grozījumi padara specifikāciju vieglāk lasāmu. Noteikumi par reģistru kārtošanu ir saskaņoti, lai atvieglotu pārbaužu plāna izstrādi un šo reģistru kontroli.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

8. Galvenie pārbaudāmie parametri

Ir pārskatīta 3. nodaļa, lai nodrošinātu galveno Anjou Saumur apgabala specifikācijās pārbaudāmo parametru formulējumu saskaņotību.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

VIENOTS DOKUMENTS

1. Produkta nosaukums

Savennières

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN – aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1. Vīns

4. Vīna vai vīnu apraksts

Produkta īpašības

Produkcija ir sausie, pussausie, pussaldie vai saldie nedzirkstošie baltvīni, kuru galvenās analītiskās īpašības ir šādas: - sausajiem vīniem spirta dabiskā minimālā tilpumkoncentrācija ir 11,5 %; - citiem vīniem spirta dabiskā minimālā tilpumkoncentrācija ir 12,5 %; - pēc raudzēšanas sausajos vīnos fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs nepārsniedz vai nu 4 gramus uz litru, vai 8 gramus uz litru ja vīnskābes gramos uz litru izteiktais kopējais skābums nav zemāks par fermentējamo cukuru saturu vairāk kā par 2 gramiem; - pēc bagātināšanas spirta kopējā tilpumkoncentrācija sausajos vīnos nepārsniedz 13 %. Gaistošo skābju saturs, kopējais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs ir tādi, kādi tie noteikti Eiropas Savienības tiesiskajā regulējumā.

Vispārīgie analītiskie parametri Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) 11 Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

Apraksts

Šo vīnu produkciju veido baltvīnu, un visbiežāk tie ir sausie. Tomēr reizēm tajos var būt fermentējamie cukuri. Šo vīnu ietērps ir bāli dzeltenā līdz zeltaini dzeltenā krāsā. Smaržu galvenokārt raksturo ziedu (akāciju, liepziedu u. c.) smaržas vai aromāta nianses, kas sajaucas ar augļainuma notīm, kuras var atgādināt bumbierus, persikus, cidonijas, grauzdētas mandeles, rozīnes, medu; visas šīs nianses pastiprina zināmā mērā izteikta mineralitāte. Šos vīnus nobaudot, mutē rodas pilnestīguma un treknuma izjūta, pilnā mērā izpaužoties aromātu daudzveidīgumam. Izskaņā jūtams svaiguma, mineralitātes un viegli izteikta rūgtenuma kopums, kas rada harmoniju un līdzsvaru. Šo vīnu īpašības pilnībā izpaužas tikai pēc tam, kad tie vairākus gadus izturēti pudelēs. Vīni, kuri satur fermentējamos cukurus, ir ļoti labi piemēroti izturēšanai.

5. Vīndarības metodes

a. Galvenās vīndarības metodes

Īpašā vīndarības metode

Koksnes šķeldas izmantošana ir aizliegta. Pēc bagātināšanas spirta kopējā tilpumkoncentrācija sausajos vīnos nepārsniedz 13 %.

Pārējiem vīniem jebkādas bagātināšanas darbības ir aizliegtas. Līdztekus še iepriekš izklāstītajiem noteikumiem vīndarības metožu jomā jāievēro arī attiecīgās saistības, kas minētas Savienības līmeņa tiesību aktos un Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksā [Code rural et de la pêche maritime]

Vīni jākopj vismaz līdz tā gada 15. martam, kurš seko ražas novākšanas gadam.

Stādīšanas biezība – atstatums

Audzēšanas prakse

Vīnkoku stādījumu minimālā biezība ir 4000 vīnkoku uz hektāru platības. Rindstarpu platums tajos nedrīkst būt lielāks par 2,50 metriem, bet atstatums starp vienas rindas vīnkokiem nedrīkst būt mazāks par 1 metru. Vīnogulāju plantācijām, kuros stādījumu biezība ir mazāka par 4000 vīnkoku uz hektāru platības, bet lielāka par vai vienāda ar 3300 vīnkoku uz hektāru platības, attiecībā uz to ražu ir tiesības izmantot kontrolētas cilmes vietas nosaukumu ar noteikumu, ka tiek ievēroti specifikācijā paredzētie nosacījumi saistībā ar atsiešanu palisāžā un lapotnes augstumu. Šajās vīnogulāju plantācijās rindstarpu platums nedrīkst būt lielāks par 3 metriem, bet atstatums starp vienas rindas vīnkokiem nedrīkst būt mazāks par 1 metru.

Noteikumi par vīnogulāju apgriešanu un atsiešanu

Audzēšanas prakse

Vīnkokus apgriež, vēlākais, līdz 30. aprīlim, izmantojot jaukto metodi, atstājot ne vairāk kā 12 vīnstīgu pumpurus uz viena vīnkoka, no kuriem ne vairāk kā četrus vīnstīgu pumpurus uz garā stumbra.

Atsietās lapotnes augstums ir vismaz tikpat liels, kā 0,6 daļas no rindstarpu platuma, atsietās lapotnes augstumu mērot starp lapotnes zemāko robežu, kas noteikta vismaz 0,40 metru augstumā no zemes virsas, un apgriešanas augstāko robežu, kas noteikta vismaz 0,20 metrus augstāk par palisāžas augstāko stiepli.

Vīnogulāju plantācijas, kuros biezība ir mazāka par 4000 vīnkokiem uz hektāru platības, bet lielāka par vai vienāda ar 3300 vīnkokiem uz hektāru platības, galvenokārt atbilst šādiem palisāžas noteikumiem: palisāžas mietiņu minimālais augstums ir 1,90 metri no zemes virsas; atsiešanai paredzēti 4 stiepļu līmeņi; augšējās stieples minimālais augstums ir 1,85 metri no zemes virsas.

Apūdeņošana

Audzēšanas prakse

Apūdeņošana ir aizliegta.

Ražas novākšana

Audzēšanas prakse

Vīnogas novāc, no vīnogulājiem ķekarus atdalot izlases kārtā. Ražas novākšanas mašīnas izmantošana ir aizliegta.

b. Maksimālās ražas

Sausie un pussausie vīni

50 hektolitri no hektāra

Citi vīni

35 hektolitri no hektāra

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Visi ražošanas posmi notiek ģeogrāfiskajā apgabalā, kura perimetrs ietver turpmāk minētās Maine-et-Loire departamenta pašvaldību teritorijas saskaņā ar 2018. gada oficiālo ģeogrāfijas kodu: Bouchemaine, La Possonnière, Savennières.

7. Galvenās vīna vīnogu šķirnes

“Chenin B”

8. Saiknes vai saikņu apraksts

1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

a) Saiknes veidošanā ietilpstošo dabas faktoru apraksts

Ģeogrāfiskais apgabals atrodas Luāras labajā krastā, piecpadsmit kilometru attālumā no Anžē [Angers)]. Raksturīga tā iezīme ir , uz dienvidiem un dienvidaustrumiem vērstas nogāzes, kas aizņem Luāras piekrastes joslu 500 metru līdz 1500 metru platumā un stiepjas gar Luāru aptuveni 6 kilometru garumā. Ģeogrāfiskā apgabala ziemeļos plašais plato, kas ir aukstāks un vējaināks apvidus, galvenokārt atvēlēts lopkopībai un graudkopībai.

Ģeoloģisko pagulslāni veido slānekļa un slānekļa-smilšakmens formācijas, kas radušās laikā no augšējā ordovika perioda līdz apakšdevona periodam, turklāt vietumis ir vulkānisko dzīslu ieži (riolīti un spilīti). Plato virskārtā samērā biezā slānī ir nogulsnējušās kvartāra perioda vēja erozijas smiltis. Pakalnu nogāzēs cilmiezis visbiežāk atrodas ļoti tuvu zemes virsai.

Ģeogrāfiskais apgabals plešas 3 pašvaldību teritorijā: Bouchemaine, La Possonnière un Savennières.

Apgabalā valda okeāna piekrastes klimats. Mauges kalnu masīvs, kas atrodas vīndārzu rietumos, papildina šo okeāna piekrastes klimatu ar fēna efektu. Gada vidējais nokrišņu daudzums ir 650 milimetri, un teritorija ir pasargāta no mitrajiem vējiem, taču Mauges kalnājā nokrišņu daudzums pārsniedz 800 milimetrus. Šī nokrišņu daudzuma atšķirība vēl ievērojamāka ir vīnkoku veģetācijas perioda laikā – no jūnija līdz ražas novākšanas laikam. Gada vidējā gaisa temperatūra ir salīdzinoši augsta (ap 12 °C). Luārai ir ievērojama termoregulējoša nozīme tās piekrastes vējainajās nogāzēs, tādējādi naktīs tur saglabājas samērā augsta temperatūra. Liela ietekme tai ir arī ražas novākšanas laikā, veicinot rīta miglas veidošanos, kas ir būtisks faktors dižciltīgās puves attīstībai.

b) Saiknes veidošanā ietilpstošo cilvēkfaktoru apraksts

Sākotnēji vīndārzu kultūra veidojās Anžē tuvumā – vienīgi vīnogulāju plantācijās, kas atradās Anžē lielo abatiju tuvumā, bet vēlāk, 4. gadsimtā, plantācijas paplašinājās, aizņemot platības Pruniers un Bouchemaine pakalnos. Ap 1130. gadu Saint-Nicolas d’Angers abatijas mūki apstādīja nogāzi, kas vērsta uz Luāru, radot nosaukumu “La Roche aux Moines”. Benediktiešu mūķenes 1140. gadā La Possonnière miestā uzbūvēja klosteri ar nosaukumu “Le Prieuré”. Viņu būvi ieskāva plaši vīndārzi. Kopš tā laika vīns “Savennières” tika augstu vērtēts uz augstmaņu galdiem, piemēram, 15. gadsimtā uz “labā karaļa Renē” (René Ier d’Anjou) galda. Viņš, reiz piestājis pilsētā, degustējot glāzi vīna, kas cēlies no pilsētas rietumu vīna plantācijas, to nodēvēja par “zelta lāsi” (“goutte d’or”). Kopš tā laika šī vīna plantācija ir pazīstama ar nosaukumu “Clos de la Goutte d’Or”.

Vīndārzu attīstība sevišķi uzplauka 17. un 18. gadsimtā. Bidē un Dihamels no Monso [Bidet et Duhamel de Monceau] savā “Traktātā par vīnugulāju dabu un kultūru” [“Traité sur la nature et la culture de la vigne”], kas iznāca 1749. gadā, ir teikuši: “Nogāzes, kas stiepjas gar abiem Luāras krastiem, veido Anžū dažādos vīndārzus; pakalnu nogāzes atrodas ½ ljē vai ¼ ljē attālumā cita no citas, sākot no Anžē 7 vai 8 ljē uz Bretaņas pusi. Tie ir tikai klintāji, kur zeme agrāk bija pavisam neauglīga un kas apauguši krūmājiem, biezokņiem un veciem kokiem; tāpēc zemes platības tur bija tik nepieejamas un necaurejamas, ka pat daudzi savvaļas zvēri un indīgie dzīvnieki apgāja tās ar līkumu. Šajās neskartajās zemēs, kuras ir bijis ļoti grūti uzplēst, augsne tagad ir nevainojami iekultivēta un apstādīta ar vīnkokiem līdz vietai, kur nogāze kļūst lēzenāka un ziemeļpusē izbeidzas, tādējādi aizņemot ¼ ljē vai ½ ljē platumu zemes joslu. Luāras labā krasta nogāzes lejpus virzienā uz Nanti ir vērstas uz dienvidiem, tādēļ tajās iegūtais vīns ir labāks un stiprāks nekā tas, kas iegūts kreisajā krastā…”. Nogāzes un zemes Savennières miesta tuvumā klāj vīndārzi, un katram mājoklim laukos pieder vairāki vīnogulājiem atvēlēti dārza iecirkņi. Revolūcijas priekšvakarā sūdzību grāmatās, kuras kārtoja ģenerālštati, ir aprakstīti vīndārzi, kas bija ierīkoti nogāzēs. “Savennières: 2460 iedzīvotāju, 1/3 vīnogulāju ar izcilu vīnogu ražu (..). Neesmu redzējis draudzi, kas būtu vairāk aplikta ar nodokli kā Savennières”, raksta pilnvarotais M. Dertrou.

XIX. gadsimtā vīnkopības jomā norisa dziļas pārmaiņas, kas bija saistītas ar ievērojamu progresu vīndarības jomā un augu aizsardzību, ko veicināja tādi vīndārzu īpašnieki, kā Guillory, kuri vēlējās iegūt kvalitatīvus vīnus un saglabāt “Savennières” vīna reputāciju. Tādējādi tika veikti dažādi eksperimenti, gan izmēģinot citas vīnogu šķirnes, tostarp jo īpaši “Verdelho de Madère”, pie kurām piederoši, kā norādījis profesors Maisonneuve, aptuveni 60 vīnkoki tika audzēti “Coulée de Serrant”, gan ierīkojot terases vai izmēģinot dažāda veida palisāžu. Tomēr vīnogu šķirne “Chenin B” joprojām ir vīndārzos visbiežāk stādītā šķirne. Jules Guyot kāda sava apmeklējuma laikā 1865. gadā nevainojami precīzi apraksta pārvaldību, stāstot par vīnkoku apgriešanu, atstājot augļzarus, atpumpurošanu un ražas novākšanu, kad “liela daļa vīnogu ir pārgatavojušās…”.

Kontrolētais cilmes vietas nosaukums “Savennières” ir atzīts saskaņā ar 1952. gada 8. decembra dekrētu, kurā galvenokārt ir definēti vīni ar fermentējamiem cukuriem. Šis dekrēts, ko ierosināja vairāki aizsardzības apvienības vadītāji pēc kārtas, kuru vidū bija arī Michèle Bazin de Jessey, satura ziņā mainījās, kā rezultātā tajā tika definēti sausie vīni, nosakot iespēju ražot vīnus ar fermentējamiem cukuriem, tādējādi atspoguļojot vīndārza praksi un vides oriģinalitāti.

2009. gadā vīndārzus apsaimniekoja 34 uzņēmēji.

2. Ziņas par produkta kvalitāti un īpašībām

Šo vīnu produkciju veido baltvīni, un visbiežāk tie ir sausie vīni. Tomēr reizēm tajos var būt fermentējamie cukuri. Šo vīnu ietērps ir bāli dzeltenā līdz zeltaini dzeltenā krāsā.

Smaržu galvenokārt raksturo ziedu (akāciju, liepziedu u. c.) smaržas vai aromāti, kas sajaucas ar augļainuma aromātiem, kuri var atgādināt bumbierus, persikus, cidonijas, grauzdētas mandeles, rozīnes, medu, ko pastiprina mineralitātes klātiene.

Šos vīnus nobaudot, mutē rodas pilnestīguma un treknuma izjūta, pilnā mērā izpaužoties aromātu daudzveidīgumam. Baudīšanas izskaņā jūtams svaiguma, mineralitātes un viegli izteikta rūgtenuma kopums, kas rada harmoniju un līdzsvaru.

Šo vīnu īpašības pilnībā izpaužas tikai pēc tam, kad tie vairākus gadus izturēti pudelēs. Vīni, kuri satur fermentējamos cukurus, ir ļoti labi piemēroti izturēšanai.

3. Cēloniskā saikne

Vīnogu novākšanai noteiktais zemesgabalu apgabals ietver vīnogulāju plantācijas, kas atrodas no nelabvēlīgas klimatisko apstākļu ietekmes pasargātās izteikta dienvidu vērsuma nogāzēs, kurās ir ļoti seklas augsnes, kas veidojušās uz pamatmasīva slānekļa un slānekļa-smilšakmens formācijām, vai seklas augsnes, kas veidojušās uz vēja erozijas smiltīm. Šīs mazauglīgās un izteikti oļainās augsnes nodrošina ļoti labu drenāžu un nelielas ūdens rezerves.

Šādi vīnkopības apstākļi prasa auga un tā ražošanas potenciāla optimālu pārvaldību, proti, vīndārza kopšanu, stingru noteikumu ievērošanu attiecībā uz vīnkoku vainaga veidošanu un ražas novākšanu, pareizi un izlases kārtā izraugoties nogriežamos ķekarus; līdzīgā kārtā rīkojas arī sauso vīnu ražošanas vajadzībām.

Uzņēmēju-operatoru zinātība izpaužas šķirnes “Chenin B” izmantošanā – tā ir izturīga tautas selekcijas šķirne, kura šādos apstākļos dāsni dāvā visas savas oriģinālās īpašības un pilnību. Šie operatori ir pielāgojušies šķirnes īpatnībām un bagātībai, dažādojot tehniskos paņēmienus. Atkarībā no stādīšanas vietas, vīndārza pārvaldības un ražas gada klimatiskajiem apstākļiem pagatavotajos vīnos tradicionāli ir vairāk vai mazāk fermentējamo cukuru. Ja ražas novākšanas beigu posmā klimatiskie apstākļi ir labvēlīgi, pateicoties gan Luāras termoregulējošajai ietekmei un tās spējai savaldīt un virzīt vējus, kuri veicina ogu žūšanu dabiskā kārtā, gan rīta miglai, pussaldie (“moelleux”) vai saldie (“doux”) vīni tiek gatavoti no ogām, kas ievāktas pēc tam, kad tās cukuru koncentrācijas paaugstināšanai ir bijušas atstātas uz vīnogulāja, vai kad vīnogas ir skārusi pelēkā [“dižciltīgā”] puve, ko ierosinājusi sēne Botrytis cinerea.

Uzņēmēji ir arī ļoti drīzi apguvuši metodes, kas ļauj viņiem no vīnogām iegūt labāko, pielāgojot savus vinifikācijas paņēmienus. Lai iegūtu vīnu ar komplicētu aromātu buķeti, pēc tā raudzēšanas ir jāievēro noteikts periods vīna kopšanai, kad tas vēl ir mucā. Lai sasniegtu šo mērķi, specifikācijās ir paredzēts minimālais kopšanas periods līdz tā gada 15. martam, kas seko ražas novākšanas gadam.

Šīs tik īpatās dabas vides faktoru apvienotā mijiedarbība ar lieliski piemērotas šķirnes īpašībām un cilvēkfaktoriem, kuri izpaužas kā prasme izmantot visu šķirnes sniegto potenciālu, ļauj iegūt oriģinālus un neatkārtojamus vīnus, kas iemantojuši vēsturisku slavu. André Jullien 1816. gadā savā “Visu zināmo vīndārzu topogrāfijā” nešauboties tos ir ierindojis pirmajā kategorijā, tādējādi atzīstot to oriģinalitāti, kvalitāti un reputāciju.

“Savennières” vīndārzs, kas ir “douceur angevine” simbols, kopš 2001. gada ir iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

9. Būtiski papildu nosacījumi (fasēšana, marķēšana, citas prasības)

Tiešās apkaimes apgabals

Tiesiskais regulējums:

ES tiesību akti

Papildu nosacījuma veids:

Atkāpe par ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Nosacījuma apraksts:

Pamatojoties uz oficiālo 2018. gada ģeogrāfisko kodu, tiešās apkaimes apgabalu, kas, pieļaujot atkāpi, noteikts vīna raudzēšanai, gatavošanai un kopšanai, veido šādu pašvaldību teritorija: Angers, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon (agrākā deleģēto pašvaldību Champ-sur-Layon, Faveraye-Mâchelles, Faye-d’Anjou, Rablay-sur-Layon un Thouarcé teritorija), Blaison-Saint-Sulpice (agrākā deleģēto pašvaldību Blaison-Gohier un Saint-Sulpice teritorija), Brissac Loire Aubance (agrākā deleģēto pašvaldību Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire, Saulgé-l’Hôpital un Vauchrétien teritorija), Chalonnes-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (agrākā deleģēto pašvaldību Chanzeaux un Valanjou teritorija), Denée, Doué-en-Anjou (agrākā deleģētās pašvaldības Brigné teritorija), Les Garennes sur Loire (agrākā deleģēto pašvaldību Juigné-sur-Loire un Saint-Jean-des-Mauvrets teritorija), Mauges-sur-Loire (agrākā deleģētās pašvaldības Saint-Laurent-de-la-Plaine teritorija), Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Rochefort-sur-Loire, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Melaine-sur-Aubance, Soulaines-sur-Aubance, Terranjou (agrākā deleģēto pašvaldību Chavagnes, Martigné-Briand un Notre-Dame-d’Allençon teritorija) un Val-du-Layon (agrākā deleģēto pašvaldību Saint-Aubin-de-Luigné un Saint-Lambert-du-Lattay teritorija).

Marķēšana

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

Papildu noteikumi par marķēšanu

Nosacījuma apraksts:

Visas fakultatīvās ziņas marķējumā norāda ar burtiem, kuru augstums un platums nav vairāk nekā divas reizes lielāks par to burtu augstumu un platumu, kādi izmantoti kontrolētā cilmes vietas nosaukuma atveidei.

Saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti specifikācijās, kontrolēto cilmes vietas nosaukumu var papildināt ar ģeogrāfisko nosaukumu “Val de Loire”. Ģeogrāfiskās vienības “Val de Loire” nosaukumā izmantotie burti ne augstumā, ne platumā nedrīkst būt lielāki par divām trešdaļām no tiem burtiem, kādi izmantoti, atveidojot šo kontrolēto cilmes vietas nosaukumu.

Vīniem obligāti jābūt ierakstītiem tirdzniecības dokumentos, pārvadāšanas dokumentos un etiķetēs ar norādēm “demi-sec” (pussauss), “moelleux” (pussalds) vai “doux” (salds) atbilstoši tajos ietilpstošo fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturam, kāds tas ir noteikts Eiropas Savienības tiesību aktos. Etiķetēs šīs norādes atrodas tajā pašā redzamības laukā, kurā atveidots kontrolētais cilmes vietas nosaukums.

Ar šo kontrolēto cilmes vietas nosaukumu apzīmēto vīnu marķējumā var norādīt mazākas ģeogrāfiskās vienības nosaukumu ar nosacījumu, ka: - tā ir zemes kadastrā reģistrēta apdzīvota vieta; - šis nosaukums ir ierakstīts ražas deklarācijā. Kadastrā reģistrētās apdzīvotās vietas nosaukums tiek drukāts, izmantojot burtus, kas ne augstumā, ne platumā nedrīkst būt lielāki par pusi no to burtu augstuma un platuma, kādi izmantoti, atveidojot šo KCV nosaukumu.

Saite uz produkta specifikāciju

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-a87a8bc4-187d-4cf2-82e7-f4a10eb68f12

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.