KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par kodoliekārtu ekspluatācijas pārtraukšanai, lietotajai kodoldegvielai un radioaktīvajiem atkritumiem paredzēto finanšu resursu izmantošanu /* COM/2013/0121 final */





KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par kodoliekārtu ekspluatācijas pārtraukšanai, lietotajai kodoldegvielai un radioaktīvajiem atkritumiem paredzēto finanšu resursu izmantošanu SATURS 1........... IEVADS........................................................................................................................ 4 1.1........ VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA...................................................................................... 4 1.2........ METODIKA................................................................................................................. 4 2........... PAŠREIZĒJĀ FINANSĒŠANAS PRAKSE, ŅEMOT VĒRĀ KOMISIJAS IETEIKUMU 6 2.1........ KODOLIEKĀRTU EKSPLUATĀCIJAS PĀRTRAUKŠANA..................................... 6 2.1.1..... Ekspluatācijas pārtraukšana un atkritumu apsaimniekošana.............................................. 6 2.1.2..... Princips "piesārņotājs maksā".......................................................................................... 6 2.1.3..... Finanšu resursu komplektums (ietverot atkritumu apsaimniekošanu)................................. 6 2.2........ INSTITUCIONĀLIE UN PROCESUĀLIE ASPEKTI.................................................. 7 2.2.1..... EAEK līguma 41. pants: priekšlikums par ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas režīmu 7 2.2.2..... Valsts struktūra............................................................................................................... 7 2.3........ EKSPLUATĀCIJAS PĀRTRAUKŠANAS FONDI..................................................... 8 2.3.1..... Fondu pietiekamība un finanšu resursu avoti..................................................................... 8 2.3.2..... Fonda tips, izmantošanas kontrole un pārskatīšana........................................................... 8 2.3.3..... Jaunas kodoliekārtas....................................................................................................... 9 2.4........ EKSPLUATĀCIJAS PĀRTRAUKŠANAS IZMAKSU NOVĒRTĒJUMS................... 9 2.4.1..... Atsevišķs izmaksu aprēķins tehniskajai ekspluatācijas pārtraukšanai un atkritumu apsaimniekošanai 9 2.4.2..... Izmaksu aprēķins un pietiekamība................................................................................... 9 2.4.3..... Izmaksu aplēses par konkrētu objektu........................................................................... 10 2.5........ EKSPLUATĀCIJAS PĀRTRAUKŠANAS FONDU IZMANTOŠANA.................... 10 2.5.1..... Izmantošana paredzētajam mērķim un pārredzamība...................................................... 10 2.5.2..... Drošs riska profils......................................................................................................... 10 2.5.3..... Fonda pārvaldības neefektivitāte................................................................................... 11 2.5.4..... Nekomerciālas kodoliekārtas........................................................................................ 11 3........... SECINĀJUMI UN TURPMĀKĀS PERSPEKTĪVAS................................................ 12 1. IEVADS 1.1. VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA Komisija 2004. gada oktobrī iesniedza Eiropas Parlamentam pirmo ziņojumu par kodolspēkstaciju nojaukšanai paredzēto finanšu resursu izmantošanu[1]. Tā kā 2004. gada ziņojums kopumā tika uzņemts atzinīgi, Eiropas Parlaments pēc tam izstrādāja patstāvīgu ziņojumu[2]. Šajā ziņojumā atzīts, ka ekspluatācijas pārtraukšana ir komplicēts jautājums, kas jāizskata sīkāk, lai izprastu finansēšanas mehānismus konkrētās dalībvalstīs. Komisija 2006. gadā, pēc plašas apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem un izmantojot viņu zināšanas attiecīgajā jomā, pieņēma ieteikumu[3] par ekspluatācijas pārtraukšanai paredzētajiem finanšu resursiem. 2007. gada decembrī Komisija iesniedza Eiropas Parlamentam un Padomei tās otro ziņojumu[4], kurā ES kodoliekārtu operatoru un dalībvalstu īstenotā finansēšanas prakse salīdzināta ar Komisijas ieteikumā izklāstītajiem kritērijiem. Viens no otrā ziņojuma secinājumiem bija, ka no dalībvalstīm jāsaņem detalizētāka un labāk strukturēta informācija. Šā procesa rezultātā tika izstrādātas pamatnostādnes un anketa, kas veido šā ziņojuma pamatu, kā aprakstīts nākamajā nodaļā. Šajā ziņojumā vēl nav analizēts, kāda ietekme ir Padomes 2011. gada 19. jūlija Direktīvai 2011/70/Euratom, ar ko izveido Kopienas sistēmu lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu atbildīgai un drošai apsaimniekošanai[5], bet tas, tāpat kā iepriekš, balstās uz dalībvalstu un Komisijas pastāvīgo darbu ieteikuma īstenošanai, it sevišķi Ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas jautājumu grupā. Ziņojuma mērķis ir sniegt visaptverošu pārskatu par situāciju dalībvalstīs. It sevišķi tajā aplūkots, kā virzās ekspluatācijas pārtraukšanas un atkritumu apsaimniekošanas finansēšanas valstu režīmu saskaņošana ar Komisijas ieteikumu. 1.2. METODIKA Komisija 2004. gadā izveidoja ad hoc ekspertu grupu − Ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas jautājumu grupu (DFG). DFG oficiāli iedibināja ar 2006. gada ieteikumu, un tai uzticēts uzdevums palīdzēt Eiropas Komisijai: · veicināt skaidru izpratni par ekspluatācijas pārtraukšanas politiku un stratēģiju un no tām izrietošajiem uzdevumiem un darbībām; · sniegt jaunākās zināšanas par ekspluatācijas pārtraukšanas izmaksu aplēsēm un uzkrājumu/fondu pārvaldību; · pētīt iespējamos veidus, kā paplašināt sadarbību un saskaņotību Eiropas mērogā. DFG ir vienīgā ES struktūra, kas pulcina dalībvalstis un Komisiju, lai kopīgi pārdomātu un apspriestu ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas jautājumus. Ne Eiropas Kodoldrošības jomas regulatoru grupa (ENSREG), ne Eiropas Kodolenerģijas forums (ENEF) nav izveidojuši apakšgrupas, kuras nodarbotos vienīgi ar ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas jautājumiem. Otrā ziņojuma secinājumos uzsvērti ieguvumi, kālab būtu jāpēta iespēja saskaņot ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas metodes ES, ņemot vērā dalībvalstu stratēģijas atšķirības. DFG strādājošie valstu eksperti kopā ar Komisiju sagatavoja pamatnostādnes, kurās sīki izpētīti dažādi ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas aspekti, lai veidotu kopīgu izpratni par Komisijas 2006. gada ieteikumu3 par ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanu. Vadoties pēc šīm pamatnostādnēm, DFG un Komisija izveidoja anketu dalībvalstīm. Anketas visām dalībvalstīm nosūtīja 2010. gada septembrī, un lielākā daļa dalībvalstu atsūtīja aizpildītos dokumentus 2011. gada pirmajos mēnešos. Konstatējumus pirmo reizi apsprieda DFG sanāksmē 2011. gada 16. martā. Atbilžu apkopošana turpinājās visu 2011. gadu. Dažas dalībvalstis atsevišķi arī tika lūgtas precizēt vai papildināt konkrētus datus, kuri šķita neprecīzi vai iztrūkstoši. DFG sanāksmē 2012. gada 12. martā sīki apsprieda Komisijas dienestu darba dokumenta pirmo projektu. Lielākā daļa valstu, kuras piedalījās sanāksmē, ierosināja atjauninājumus, labojumus un papildinājumus dokumenta projektā, it sevišķi nodaļās, kurās aprakstīta to attiecīgā ieviestā ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas sistēma. Nākamajā nodaļā izvilkumi no 2006. gada ieteikuma un pamatnostādnēm salīdzināti ar ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas stāvokli dalībvalstīs, kā atspoguļots to atbildēs uz anketas jautājumiem un vēlāk sniegtajā informācijā. Punktu numerācijā ievērota 2006. gada ieteikuma loģika, un tajos sniegts kopsavilkums par procesa gaitā no dalībvalstīm saņemto informāciju par ieteikuma galvenajiem noteikumiem. 2. PAŠREIZĒJĀ FINANSĒŠANAS PRAKSE, ŅEMOT VĒRĀ KOMISIJAS IETEIKUMU 2.1. KODOLIEKĀRTU EKSPLUATĀCIJAS PĀRTRAUKŠANA 2.1.1. Ekspluatācijas pārtraukšana un atkritumu apsaimniekošana Visas dalībvalstis piekrīt principam, ka pēc kodoliekārtu pilnīgas apturēšanas to ekspluatācija jāpārtrauc un pienācīgi jāveic atkritumu apsaimniekošana. Tomēr tās izvēlējušās visai dažādus ceļus šā mērķa sasniegšanai. Dažas dalībvalstis izvēlējušās pārtraukt ekspluatāciju nekavējoties, savukārt citas dod priekšroku vēlākai ekspluatācijas pārtraukšanai pēc sākotnēja drošas glabāšanas perioda. Runājot par objekta galīgo stāvokli, dažas valstis tiecas panākt "Greenfield" (neapbūvētas teritorijas), bet citas "Brownfield" (degradētas teritorijas) galīgo statusu. Panākt "Greenfield" statusu izmaksā dārgāk, tāpēc iekārtas ekspluatācijas laikā jāuzkrāj vairāk resursu. Saskaņā ar Komisijas 2006. gada ieteikumu katrai kodoliekārtai jābūt ekspluatācijas pārtraukšanas stratēģijai, kas ir saskaņota ar ekspluatācijas pārtraukšanas politiku. Abi plāni ir izstrādāti lielākajā daļā dalībvalstu. Dažās dalībvalstīs ir noteikti stratēģijas un plāna principi, kas savukārt vēl jāizstrādā detalizētāk. Tikai ar detalizētu plānošanu iespējams nodrošināt pietiekama finansējuma uzkrāšanu. 2.1.2. Princips "piesārņotājs maksā" Visas dalībvalstis piekrīt principam "piesārņotājs maksā". Tajās dalībvalstīs, kurās notiek komerciālas darbības ar kodolmateriāliem, izveidotas visaptverošas sistēmas, kas licences turētājam nosaka pienākumu līdz iekārtu ekspluatācijas laika beigām uzkrāt pietiekamus finanšu līdzekļus, lai nodrošinātu to pieejamību, kad tie būs vajadzīgi iekārtu ekspluatācijas pārtraukšanai. Skaidri jānosaka individuālas saistības attiecībā uz katru kodoliekārtu. Visās dalībvalstīs ir skaidri noteikts, ka atbildīgā persona ir licences turētājs, un ir arī zināms, kurš ir licences turētājs. Kopš iepriekšējā ziņojuma par ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanu šā ieteikuma īstenošanā panākts iedrošinošs progress. Tagad ir panākta kopīga vienošanās par mērķiem, kas Komisijai turpmāk ļaus detalizētāk pievērsties finansēšanas režīmu aspektiem. Jaunākie labas prakses piemēri · Nīderlandē Kodolenerģijas akta jaunākajā redakcijā, kas ir spēkā kopš 2011. gada aprīļa, ieviests skaidri noteikts juridisks pienākums izveidot ekspluatācijas pārtraukšanas fondu, lai pilnībā segtu ekspluatācijas pārtraukšanas izmaksas. Lai gan arī agrāk pastāvēja izpratne par to, ka ir piemērojams princips "piesārņotājs maksā", un fondi tika veidoti brīvprātīgi, tagad tas ir skaidri noteikts juridisks pienākums. · Francijā, kur šādu tiesību aktu pieņēma 2006. gadā, tagad ir konkrēti plāni arī izveidot fondu valsts finansēto izpētes iekārtu ekspluatācijas pārtraukšanai. · Spānijā nesenie tiesību aktu grozījumi ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanu vēl vairāk novirzījuši no vispārējas maksas uz licences turētāja iemaksām. 2.1.3. Finanšu resursu komplektums (ietverot atkritumu apsaimniekošanu) Atkritumu apsaimniekošanas izmaksas arī jāuzskata par daļu no ekspluatācijas pārtraukšanas darbībām. Var teikt, ka visas dalībvalstis ir risinājušas šo jautājumu un ka visā ES pastāv atsevišķi aprēķini. It īpaši dalībvalstīs ar nozīmīgām komerciālām kodolprogrammām ir ieviestas ticamas, stabilas izmaksu aprēķina metodes, kas aptver visus ekspluatācijas pārtraukšanas darbību aspektus. To pašu principā var teikt arī par kodolatkritumu apsaimniekošanas izmaksām, lai gan šajā ziņā pastāv lielāka nenoteiktība, jo lielākā daļa valstu vēl tikai uzsākušas gatavoties atkritumu galīgajai apglabāšanai. Dažas dalībvalstis izveidojušas atsevišķus finansēšanas režīmus ekspluatācijas pārtraukšanai un atkritumu apsaimniekošanai. 2.2. INSTITUCIONĀLIE UN PROCESUĀLIE ASPEKTI 2.2.1. EAEK līguma 41. pants: priekšlikums par ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas režīmu Jaunākajos paziņojumos Komisijai kopumā bija ievērots princips par ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas režīma paziņošanu saskaņā ar EAEK līguma 41. pantā noteikto paziņošanas procedūru. Tomēr paziņojumā ne vienmēr bija pilnībā izklāstīts tiesību aktos iestrādātais ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas režīms. Tādā nolūkā būtu vajadzīgs ieguldījumu projektu un plānotā ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas režīma apraksts (summa, fondu veidojošo aktīvu plāns, fonda pārvaldības kārtība…). Gaidāms, ka visos turpmākajos paziņojumos saskaņā ar 41. pantu būs ietverts šāds sīki izstrādāts apraksts vismaz likumprojekta formā. Tādējādi būtu iespējams par priekšlikumu apspriesties ar DFG. Šajā ieteikumā skaidri minēta DFG, un tai piešķirta attiecīga loma. Tas ir grupas darba pamats: pilnvaras un kritērijus, uz kuru pamata DFG jādod savs atzinums, jāizstrādā DFG, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu. 2.2.2. Valsts struktūra Valsts struktūrai jābūt tehniskai un finansiālai zinātībai, kas vajadzīga tās funkciju izpildei. Valsts struktūras ar specializētām zināšanām pastāv lielākajā daļā dalībvalstu. Visrūpīgāk izstrādātajos gadījumos ir izveidota īpaša organizācija, kurai uzticēts uzdevums veikt neatkarīgu fonda kontroli. Citās dalībvalstīs valsts struktūras funkcijas pilda kompetentā ministrija vai īpaši specializējušies neatkarīgie revidenti. Dažos gadījumos vēl ir iespējami uzlabojumi, precizējot neatkarības pakāpi no operatora un noskaidrojot jautājumu, kas faktiski veic kontroles funkcijas neatkarīgi no fonda. Vispārīgi runājot, jautājums par valsts struktūras neatkarību nākotnē jāizskata sīkāk DFG darbībā un turpmākajos ziņojumos. Visām valsts struktūrām ir korektīvu pasākumu izpildes pilnvaras, it sevišķi resursu trūkuma gadījumā. Licences turētājiem kopumā ir pienākums novērst jebkādu resursu trūkumu, ko konstatējusi valsts struktūra. Visas valsts struktūras periodiski kontrolē ekspluatācijas pārtraukšanas izmaksu aplēses. Pārbaudes veic vismaz reizi piecos gados, lai gan daudzkārt kontroles notiek biežāk. Valsts struktūrai ir liela nozīme fonda pietiekamības un ekspluatācijas pārtraukšanas saistību līmeņa pārskatīšanā. Ja iekārtas ekspluatācijas laikā ekspluatācijas pārtraukšanas izmaksas palielinās, operators ir atbildīgs par šo izmaksu pieaugumu, un tam attiecīgi jāpalielina fonds. Dalībvalstis jau tagad šo punktu uztver ļoti nopietni. Lai palielinātu pārliecību, valsts struktūrām ieteicams piešķirt vēl lielāku nozīmi šajā jomā (piemēram, biežāk veikt pārskatīšanu vai ātrāk īstenot korektīvos pasākumus). 2.3. EKSPLUATĀCIJAS PĀRTRAUKŠANAS FONDI 2.3.1. Fondu pietiekamība un finanšu resursu avoti Visās dalībvalstīs, kurās notiek komerciālas darbības ar kodolmateriāliem, sistēmas pamatā ir modelis, saskaņā ar kuru pietiekamus ekspluatācijas pārtraukšanas fondus izveido no ieņēmumiem, kas gūti no ekspluatācijas laikā veiktajām darbībām. Uzkrāšanās temps patlaban kopumā šķiet pietiekams. Lielākā daļa dalībvalstu, kurās ir komerciālas kodolprogrammas, ir uzkrājušas būtiskus resursus, un dažas gandrīz jau sasniegušas paredzēto vajadzīgo summu. Ja uzkrātās summas proporcionāli pret vajadzīgo kopsummu ir mazākas par summu, kas paredzēta attiecīgajam iekārtas ekspluatācijas laika periodam, tam par iemeslu var būt notiekošas sarunas par ekspluatācijas laika pagarināšanu. Tomēr izredzēm uz ekspluatācijas laika pagarināšanu nevajadzētu mazināt centienus veidot uzkrājumus. Fondu veidošanas termiņš parasti aptver visu paredzamo ekspluatācijas laiku. Tomēr mēdz būt arī īsāki termiņi, un tie ir drošības līdzeklis neparedzētiem gadījumiem, piemēram, agrākas slēgšanas gadījumā. Ja agrāka slēgšana ir politiska lēmuma rezultāts, par to atbildīgajai valdībai parasti jāsedz attiecīgais fonda iztrūkums. Ja notiek avārijas, piemēro starptautisku atbildības režīmu, kura pamatā ir attiecīgās starptautiskās konvencijas. Dažās dalībvalstīs vēsturiski izveidojušos iemeslu dēļ pastāv izņēmumi no noteikuma, ka finanšu resursi jāuzkrāj no ieņēmumiem, kas gūti no darbībām ar kodolmateriāliem. Tādi iemesli var būt agrāka slēgšana (referendums pēc Černobiļas avārijas), fondu neesamība pirms pievienošanās ES vai operatora bankrots. Ja Eiropas Savienība ir izveidojusi fondu sistēmu, no kuras sniedz atbalstu attiecīgo iekārtu ekspluatācijas pārtraukšanai, tad galīgā atbildība par finanšu resursu uzkrāšanu ekspluatācijas pārtraukšanai un atkritumu apsaimniekošanai tomēr ir licences turētājam un attiecīgajai valstij. Papildu centieni šajā ziņā vajadzīgi, ja finanšu resursu nepietiek, lai pilnībā segtu ekspluatācijas pārtraukšanas izmaksas. Neskarot iepriekš minētos vēsturiski izveidojušos gadījumus, visu citu kodoliekārtu finansēšanas režīmam pilnībā jāatbilst ieteikumam un Direktīvai 2011/70/Euratom attiecībā uz atkritumu apsaimniekošanu. Par kodoliekārtu, kuras pieder Eiropas Komisijai saskaņā ar Euratom līgumu (Kopīgā pētniecības centra kodoliekārtas), ekspluatācijas pārtraukšanas programmu regulāri tiek sniegti īpaši paziņojumi Parlamentam un Padomei. Ekspluatācijas pārtraukšanas fondus pārvalda Kopīgais pētniecības centrs, pamatojoties uz budžeta iestādes apstiprinātu daudzgadu plānu. Labas prakses piemērs · Somiju un Zviedriju še varētu minēt par paraugu attiecībā uz atsevišķā fondā līdz šim uzkrāto summu pietiekamību. 2.3.2. Fonda tips, izmantošanas kontrole un pārskatīšana Dalībvalstis savus modeļus pieņēmušas, pamatojoties uz šādiem pamattipiem: · atsevišķs iekšējs fonds, ko uztur iekārtas operators, bet kuram ir atsevišķs budžets, ko var izmantot vienīgi ekspluatācijas pārtraukšanas un atkritumu apsaimniekošanas vajadzībām un valsts struktūras kontrolē. Šāda tipa fondi izveidoti, piemēram, Francijā, Beļģijā un Čehijā; · atsevišķs ārējs fonds − proti, ārējs attiecībā uz iekārtas operatoru − izveidots Somijā un Zviedrijā, kur tas ir ārējs arī attiecībā uz valsts budžetu, un Ungārijā, Rumānijā, Slovākijā un Bulgārijā. Šajās dalībvalstīs fondi tomēr ir zināmā mērā saistīti ar valsts budžetu; · iekšēji fondi, kas nav atsevišķi, izveidoti Vācijā, kur Komerclikumā noteikts, ka uzņēmumu, kuri ekspluatē kodolspēkstacijas, bilancē jāveido būtiskas rezerves ekspluatācijas pārtraukšanas un atkritumu apsaimniekošanas nākotnes izmaksām. Lai gan atsevišķs fonds ir ieteicamā izvēle, drošu sistēmu iespējams izveidot arī, izmantojot fondus, kas nav atsevišķi, ja tie tiek labi kontrolēti. Ja atsevišķā fondā uzkrātos finanšu līdzekļus aizdod licences turētājiem, neatkarīgai struktūrai kontrole jāveic īpaši stingri. Veicot pārskatīšanu, valsts struktūrai jābūt pilnībā neatkarīgai no operatora, un tai jābūt vajadzīgajām pilnvarām nodrošināt ierosināto korektīvo pasākumu īstenošanu. Šādas pilnvaras var būt apšaubāmas, ja licences turētājam ir tiesības izvirzīt pārstāvjus valsts struktūras padomē, kā tas ir dažās dalībvalstīs. 2.3.3. Jaunas kodoliekārtas Dalībvalstīm, kurās nav izveidots un pilnībā funkcionējošs finansēšanas režīms un kuras plāno būvēt jaunas kodoliekārtas, un jo īpaši jaunas kodolspēkstacijas, jāizstrādā likumi, ar ko izveido stabilu ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas režīmu, pirms pieņemt lēmumu par ieguldījumiem. Jaunu finansēšanas režīmu jaunākie piemēri · Apvienotajā Karalistē tiks izveidots ārējs un atsevišķs fonds nākotnē plānotai jaunai būvei. · Lietuvā, kas nolēmusi būvēt jaunu kodolspēkstaciju netālu no bijušās kodolspēkstacijas atrašanās vietas, pašlaik tiek izstrādāts finansēšanas režīms. · Polija nesen pieņēmusi tiesību aktu par ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas režīmu, krietni apsteidzot pieņemšanas procesā esošo lēmumu par plānotās(‑o) kodolspēkstacijas(‑u) būvniecību. 2.4. EKSPLUATĀCIJAS PĀRTRAUKŠANAS IZMAKSU NOVĒRTĒJUMS 2.4.1. Atsevišķs izmaksu aprēķins tehniskajai ekspluatācijas pārtraukšanai un atkritumu apsaimniekošanai Visas dalībvalstis atzinušas principu, ka iekārtas ekspluatācijas pārtraukšanas un atkritumu apsaimniekošanas izmaksas aprēķina atsevišķi, un dažas no tām izveidojušas vispārējus, atsevišķus, bet nošķirtus fondus ekspluatācijas pārtraukšanai un atkritumu apsaimniekošanai. Atkritumu apsaimniekošanas izmaksu aprēķins parasti ir ar lielāku nenoteiktības pakāpi nekā ekspluatācijas pārtraukšanas izmaksu aprēķins, jo galīgo glabātuvju plānošana vēl ir sākumposmā. Padomes 2011. gada 19. jūlija Direktīvas 2011/70/Euratom, ar ko izveido Kopienas sistēmu lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu atbildīgai un drošai apsaimniekošanai[6], transponēšana ļaus gūt ievērojamu progresu atkritumu apsaimniekošanas izmaksu finanšu plānošanā. 2.4.2. Izmaksu aprēķins un pietiekamība Kā minēts iepriekš, Komisija, lai sniegtu palīdzību saistībā ar izmaksu aprēķina metodēm, kopā ar Kodolenerģijas aģentūru (NEA) izstrādāja un ierosināja "dzelteno grāmatu", kurā izklāstīta metodika ekspluatācijas pārtraukšanas izmaksu aprēķinam. Lai gan šī procedūra ir ļoti ieteicama aprēķinu vai salīdzinošās vērtēšanas vajadzībām, tā nav obligāta, bet gan var palīdzēt ar informāciju un nostiprināt dažās valstīs izmantoto metodiku. "Ekspluatācijas izbeigšanas izmaksu starptautiskā struktūra" (ISDC), ko nesen 2012. gadā publicēja ESAO/NEA (NEA Nr. 7088), atjaunināja un aizstāja "dzelteno grāmatu". Šobrīd vēl nav līdzvērtīga dokumenta par kodolatkritumu izmaksu aprēķinu. Par visām dalībvalstīm nav skaidri zināms, vai valsts struktūra pārskata visas izmaksu aplēses (kas tai būtu jādara). Komisija turpinās novērot situāciju. 2.4.3. Izmaksu aplēses par konkrētu objektu Attiecībā uz terminu "par konkrētu objektu" un precizitātes un pārredzamības kontekstā izmaksas kodolobjektiem ar vairākām vienībām jānorāda sadalījumā pa vienībām. Attiecīgā gadījumā var izmantot "grupas pieeju" izmaksām. Dalībvalstīs kopumā valda tendence pāriet no vispārējām izmaksu aplēsēm uz aplēsēm par konkrētu objektu. Lielākā daļa dalībvalstu jau panākušas pilnīgu atbilstību šim kritērijam, un tā ir ļoti iepriecinoša notikumu attīstība. 2.5. EKSPLUATĀCIJAS PĀRTRAUKŠANAS FONDU IZMANTOŠANA 2.5.1. Izmantošana paredzētajam mērķim un pārredzamība Ekspluatācijas pārtraukšanas fondus jāizmanto tikai norādītajam mērķim, kuram tie ir izveidoti, kā noteikts galīgajā ekspluatācijas pārtraukšanas plānā, un nekādam citam nolūkam. Ekspluatācijas pārtraukšanas posmā valsts struktūrai aizvien ir svarīgs uzdevums – uzraudzīt un pārskatīt fondu pareizu izmantošanu. Atbildes uz anketas jautājumiem un sekojošiem informācijas pieprasījumiem šajā ziņā vēl aizvien nav pietiekami detalizētas. Tas varētu būt tāpēc, ka lielākā daļa fondu vēl nav nonākuši līdzekļu izmaksāšanas posmā. Šim jautājumam turpmāk rūpīgi jāseko. Labas prakses piemēri šajā ziņā · Zviedrijā valsts fonds katru gadu savā tīmekļa vietnē zviedru un angļu valodā publicē ļoti sīku ziņojumu, kurā ietverta visa attiecīgā informācija: http://www.karnavfallsfonden.se/. · Apvienotās Karalistes Kodoliekārtu ekspluatācijas pārtraukšanas iestādes (NDA) vietne http://www.nda.gov.uk/ arī satur līdzīgu informāciju. 2.5.2. Drošs riska profils Lai veidotu drošu riska profilu, priekšroka dodama zema riska aktīviem, gan vienlaikus neizslēdzot augsta riska aktīvus, tomēr ierobežojot riska darījumus. Pārvaldības stratēģijā jāizvirza mērķis panākt atbilstību pilnām ekspluatācijas pārtraukšanas izmaksām un nodrošināt finanšu resursu pieejamību tad, kad tie vajadzīgi, valsts struktūrai īstenojot kontroli. Apmierinoša kapitāla atdeve jāpanāk bez pārmērīga riska. Dažās dalībvalstīs fonds ne vairāk kā 75 % kapitāla var aizdot operatoram, kuram savukārt jāmaksā valdības noteikta procentu likme. Citās dalībvalstīs fondam vienmēr jāsedz samazinātie uzkrājumi un atbilstīgos aktīvus nosaka ar likumu, bet operatori var brīvi pieņemt lēmumu uz šā pamata. Vienā gadījumā fondam arī noteikti konkrētu aktīvu atbilstīguma ierobežojumi un izvirzīts mērķis panākt šādos apstākļos lielāko iespējamo atdevi. Vairākās dalībvalstīs fonda turētāja vai izveidotāja ir Valsts kase. Šajos gadījumos no atbildēm uz anketas jautājumiem nekļūst pilnīgi skaidrs, kā tiek ieguldīts kapitāls. Daudzas dalībvalstis izvirza prasību, lai fondi lielā mērā veiktu ieguldījumus valdības obligācijās. Nesenie notikumi finanšu tirgos izraisījuši nopietnas šaubas par valdības obligāciju absolūto drošumu, tāpēc varētu būt ieteicams pārskatīt netiešos pieņēmumus, kas ir šajā ziņā spēkā esošo tiesību aktu pamatā. Kā varbūtēju labas prakses piemēru fonda ieguldījumu ziņā še var minēt Franciju, kur ir izstrādāti ļoti detalizēti noteikumi par atbilstīgo aktīvu klasēm un kur patlaban notiek pārskatīšana. 2.5.3. Fonda pārvaldības neefektivitāte Ja tiek konstatēta fonda vērtības nepietiekamība attiecībā pret ekspluatācijas pārtraukšanas saistībām, nekavējoties jānosaka korektīvi pasākumi, kas īstenojami īsā termiņā. Šajā aspektā ļoti svarīga ir uzkrāto finanšu resursu ikgadēja pārskatīšana, kā arī izmaksu aplēšu pārskatīšana, ko veic valsts struktūra. Šis princips ir sekmīgi īstenots visās dalībvalstīs, kuras izvēlējušās izveidot iekšējā fonda režīmus. Visos gadījumos šīs pamatprasības izpildi periodiski kontrolē valsts struktūra. 2.5.4. Nekomerciālas kodoliekārtas Šīs iekārtas parasti ir valsts īpašumā esošas iekārtas, kas sniedz pakalpojumus, piemēram, medicīnas centri, pētniecības centri, izotopu ražošanas iekārtas un daļiņu paātrinātāji. Tā kā par šīm iekārtām parasti ir atbildīga valsts, to ekspluatācijas pārtraukšanu apmaksā no valsts budžeta. Tomēr tām ir jāizstrādā galīgais ekspluatācijas pārtraukšanas plāns, kurā norāda saistību apmēru un attiecīgās izmaksas. Visas dalībvalstis, kuru īpašumā ir šādas iekārtas, vai nu ir jau izstrādājušas ekspluatācijas pārtraukšanas plānus, vai patlaban tos izstrādā. 3. SECINĀJUMI UN TURPMĀKĀS PERSPEKTĪVAS Kopš otrā ziņojuma par ekspluatācijas pārtraukšanu, kas tika iesniegts 2007. gadā, tiesiskā vide ekspluatācijas pārtraukšanas un atkritumu apsaimniekošanas jomā ir ievērojami mainījusies pēc tam, kad tika pieņemta Padomes 2011. gada 19. jūlija Direktīva 2011/70/Euratom, ar ko izveido Kopienas sistēmu lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu atbildīgai un drošai apsaimniekošanai[7]. Šīs direktīvas, kas dalībvalstu tiesību aktos jātransponē līdz 2013. gada 23. augustam, 9. pantā noteikts: "Dalībvalstis nodrošina to, ka valsts sistēmā ir noteikta pietiekamu finanšu resursu pieejamība gadījumos, kad tie vajadzīgi 11. pantā minēto valsts programmu īstenošanai, pienācīgi ņemot vērā to personu atbildību, kuras rada lietoto kodoldegvielu un radioaktīvos atkritumus". Šis princips, kas pausts arī ieteikumā, tagad ietverts saistošā tiesību aktā, kas jātransponē visām dalībvalstīm. Lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu valsts programmās būs jāaptver visi atkritumu veidi un visi apsaimniekošanas posmi no atkritumu radīšanas līdz apglabāšanai, kā arī pietiekami sīki jāizklāsta pamats, saskaņā ar kuru aprēķina ilgtermiņa izmaksas, lai veidotu pietiekami plašus atkritumu apsaimniekošanas fondu uzkrājumus. Pienākums aptvert visus apsaimniekošanas posmus, sākot no atkritumu radīšanas, nozīmē, ka tiks aptverta arī liela daļa ekspluatācijas pārtraukšanas darbību. Valsts programmās jāsniedz detalizētas izmaksu aplēses visiem atkritumu apsaimniekošanas posmiem līdz apglabāšanai, ietverot saistītās darbības, piemēram, pētniecību un izstrādi. Tajās jāsniedz arī informācija par finansēšanu. Ja valsts programmā paredzēta tikai ilgtermiņa pagaidu glabāšana, bet ne apglabāšana, pastāv risks, ka ietaupītie naudas līdzekļi ļaus operatoram nostiprināt pozīcijas tirgū salīdzinājumā ar konkurentiem dalībvalstīs, kurās apglabāšanas iekārtas finansēšana ir obligāta prasība. Šādu situāciju var uzskatīt par nepārprotamu konkurences izkropļojumu. Dažās aplēsēs redzams, ka iespējamās priekšrocības, ko dod izmaksu ietaupījums, var būt 3,5‑4,0 % no kopējām ražošanas izmaksām[8]. Direktīvā ietverti saistoši noteikumi par finansēšanas shēmām un pārredzamību, kuri arī atspoguļo dažus ieteikuma pamatprincipus. 10. pants par pārredzamību nodrošina, ka sabiedrība tiek informēta un tai ir tiesības izmantot iespējas efektīvi piedalīties lēmumu pieņemšanas procesā. 12. pantā par valsts programmām ietverts pienākums veikt izmaksu novērtējumu un prasības par spēkā esošām valsts shēmām, kā arī pārredzamības politiku vai procesu. Ar pienākumu dalībvalstīm pastāvīgi atjaunināt savas valsts programmas un veikt tām salīdzinošu novērtējumu direktīva uzlabo lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanas un ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšanas mehānismu pārredzamību un kvalitāti. "Kodoldrošības" Direktīva 2009/71/Euratom[9] attiecas uz ekspluatācijas pārtraukšanu, jo tās darbības jomā ietvertas visas civilās kodoliekārtas, kas darbojas saskaņā ar licenci, ieskaitot kodoliekārtas ekspluatācijas pārtraukšanas licences. Tā ir vēl viens izlēmīgs solis virzībā uz saistošiem noteikumiem par pietiekamu finanšu resursu uzkrāšanu kodoliekārtu ekspluatācijas pārtraukšanai un atkritumu apsaimniekošanai. Tas ir stabils pamats kopīgam tiesiskajam regulējumam un spēcīgai drošības kultūrai Eiropas Savienībā. Kopā ar Komisijas 2006. gada ieteikumu tie veidos satvaru, kādā turpināms darbs situācijas turpmākai uzlabošanai dalībvalstīs attiecībā uz ekspluatācijas pārtraukšanai un atkritumu apsaimniekošanai paredzēto finanšu resursu pietiekamību, pieejamību un drošību. Pat pēc Direktīvas par kodolatkritumiem pilnīgas transponēšanas DFG būs jāturpina sadarboties ar Komisiju nolūkā veicināt skaidru izpratni par ekspluatācijas pārtraukšanas politiku un stratēģiju, nodrošinot jaunākās zināšanas par ekspluatācijas pārtraukšanas izmaksu aplēsēm un fondu pārvaldību un pētot iespējamos veidus, kā turpmāk paplašināt sadarbību vai pat saskaņotību. Dažus iespējamos turpmāk izskatāmos jautājumus apsprieda DFG sanāksmē 2012. gada martā. Jāsalāgo ziņojumu iesniegšana saskaņā ar ieteikumu un Direktīvu par kodolatkritumiem. Pēc pirmā ziņojuma saskaņā ar Direktīvu par kodolatkritumiem būs jāapsver ziņojumu iesniegšana saskaņā ar ieteikumu. Cits svarīgs punkts šajā kontekstā būs pārdomas par DFG saistību ar Direktīvu par kodolatkritumiem, arī apskatot transponēšanas procesu un saikni ar ENSREG un ENEF. Sadarbībā starp DFG un Komisiju jāizstrādā pārskatīts DFG pilnvarojums. Svarīgs punkts kopīgām pārdomām varētu būt mācība, kas gūstama no nesenās banku un valdības parāda krīzes. Visām dalībvalstīm jāreaģē uz finanšu tirgu satricinājumiem dažu pagājušo gadu laikā, un sadarbība ar DFG varētu uzlabot ekspluatācijas pārtraukšanas finanšu stabilitāti nākotnē. [1] Ziņojums par kodolspēkstaciju nojaukšanai paredzēto finanšu resursu izmantošanu, COM(2004) 719 galīgā redakcija, 26.10.2004. [2] Eiropas Parlamenta rezolūcija par to finanšu resursu izmantojumu, kas paredzēti atomelektrostaciju ekspluatācijas pārtraukšanai (2005/2027(INI)), P6_TA-PROV(2005)0432. [3] OV L 330, 28.11.2006. [4] COM(2007) 794 galīgā redakcija, 12.12.2007. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2007:0794:FIN:LV:PDF [5] OV L 199, 2.8.2011., 48. lpp., turpmāk "Direktīva par kodolatkritumiem". [6] OV L 199, 2.8.2011., 48. lpp. [7] OV L 199, 2.8.2011., 48. lpp. [8] KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS, pavaddokuments pārskatītajam priekšlikumam PADOMES DIREKTĪVAI (Euratom) par lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanu, IETEKMES NOVĒRTĒJUMS COM(2010) 618, 2.3.3. nodaļa. [9] OV L 172, 2.7.2009., 218. lpp.