Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2021/C 136/08)

Šis paziņojums publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

PAZIŅOJUMS PAR STANDARTA GROZĪJUMU, AR KO GROZA VIENOTO DOKUMENTU

“CRÉMANT DU JURA”

PDO-FR-A0740-AM01

Paziņojuma datums: 2021. gada 2. februāris

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Ģeogrāfiskajā apgabalā ietilpstošo pašvaldību teritoriju saraksta atjaunināšana

Kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “Crémant du Jura” specifikācijas I nodaļu groza šādi:

IV iedaļas 1. punkta a) apakšpunktā iekļauj atsauci uz administratīvi teritoriālo vienību 2018. gada oficiālo klasifikatoru un atjaunina pašvaldību teritoriju sarakstu. Pievieno arī datumu, kurā Cilmes vietu un kvalitātes valsts institūta (Institut national de l'origine et de la qualité) kompetentā valsts komiteja ir apstiprinājusi nosaukuma pārskatīto ģeogrāfisko apgabalu. Šie grozījumi ir redakcionāli un nekādā veidā nemaina aizsargātā nosaukuma ģeogrāfiskā apgabala robežas. Tie ir nepieciešami pašvaldību teritoriju vai to daļu apvienošanas vai pārņemšanas dēļ vai pašvaldību nosaukumu maiņas dēļ. Jaunā redakcija nodrošina, ka specifikācijā joprojām ir precīzi uzskaitītas ģeogrāfiskajā apgabalā ietilpstošās pašvaldību teritorijas.

IV iedaļas 1. punkta b) apakšpunktā to pašu iemeslu dēļ veic tos pašus grozījumus.

Attiecīgi tiek grozīts vienotā dokumenta 1.6. punkts “Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals”.

Lai informētu uzņēmējus, pēc a) un b) apakšpunkta tiek pievienots šāds teikums: “Kartogrāfiskie dokumenti, kuros attēlots ģeogrāfiskais apgabals, ir pieejami Cilmes vietu un kvalitātes valsts institūta tīmekļa vietnē.”

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

2. Stādījumu biezība

I nodaļas VI iedaļas 1. punkta a) apakšpunktā iekļauj tekstu “lai nodrošinātu pārvietošanos ar atbilstošu tehniku, zemesgabalos ne biežāk kā ik pēc sešām rindām var ierīkot 2–3,2 m platas ejas”. Līdzšinējie noteikumi rindstarpu platumu nepieļāva lielāku par 2 metriem.

Rindstarpu platums ir svarīgs elements augu segas virsmas platības aprēķinā, un šīs platības lielumu izmanto ar cilmes vietas nosaukumu apzīmēto vīnogulāju paredzamā ražas iznākuma aprēķināšanai. Lai nodrošinātu šīs prasības pārbaudāmību, specifikācijā tiek iekļauta arī vidējā rindstarpu platuma definīcija.

Šie jaunie noteikumi, kas pievienoti specifikācijai, ir izklāstīti vienotā dokumenta 1.5. punktā “Vīndarības metodes”.

3. Noteikumi par lapotnes atsiešanu un augstumu

I nodaļas VI iedaļas 1. punkta c) apakšpunktā noteikumu par atsietās lapotnes augstumu groza, lai to pielāgotu vīnogulājiem, kuru vidējais rindstarpu platums ir lielāks par 1,6 metriem un nepārsniedz 2 metrus, kā arī tiem, kuru vidējais rindstarpu platums nepārsniedz 1,6 metrus. Tomēr attiecībā uz šiem diviem vīnogulāju veidiem tiek iekļauta piebilde, ka “atsieto lapotņu augstumam jābūt tādam, lai būtu iespējama augu segas ārējā virsma, kas vismaz ļauj iegūt vienu kilogramu vīnogu no 1,2 kvadrātmetru platības”.

Šie uzņēmēju prakses papildinājumi nodrošina pietiekamu izgaismoto lapotnes virsmu apmierinošai vīnogu gatavībai. Šie papildinājumi bija nepieciešami, jo Juras (Jura) departamenta vīndārzos tiek attīstīta šāda veida vīna ražošana, iegūstot vīnogas no vīnogulājiem, kas stādīti ar mazāku rindstarpu platumu un tādējādi ar biezību virs minimālās stādījumu biezības.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

4. Zemesgabala maksimālā vidējā noslodze un ražas iznākums

I nodaļas VI iedaļas 1. punkta d) apakšpunktā vīnogulāju stādījumiem, kuru vidējais rindstarpu platums nepārsniedz 1,6 metrus, zemesgabala maksimālā vidējā noslodze palielināta līdz 16 000 kg/ha. Šiem vīnogulāju stādījumiem ir lielāka biezība nekā stādījumiem, kuru vidējais rindstarpu platums pārsniedz 1,6 metrus, un, ņemot vērā citus vīnkoku kopšanas noteikumus, uz šiem vīnogulājiem izaug vairāk vīnogu.

VIII iedaļas 1. punktā vīndārzu zemesgabaliem, kuru vidējais rindstarpu platums nepārsniedz 1,6 metrus, ražas iznākums palielināts līdz 78 hl/ha. Vīnogulāju stādījumiem ar lielāku biezību ražas iznākums un zemesgabala maksimālā noslodze ir palielināta, jo stādījumu biezība un lapotnes augstums ļauj sasniegt šo ražīguma līmeni, vienlaikus nodrošinot vēlamās kvalitātes saglabāšanu.

Vīnogulāju stādījumiem, kuru vidējais rindstarpu platums ir lielāks par 1,6 metriem, bet nepārsniedz 2 metrus, ražas iznākums netiek mainīts – tas ir 74 hl/ha.

Pievieno punktu, kurā norādīts, ka, ja nav iepriekšējas deklarācijas par zemesgabala izmantojumu (deklarēšanas pienākums, kas jau paredzēts specifikācijas II nodaļā 2011. gadā apstiprinātajā redakcijā), maksimālais atļautais ražas iznākums ir tāds pats kā cilmes vietas nosaukuma “Côtes du Jura” (baltvīns) attiecīgajai ražai, ja tas ir mazāks par atļauto nosaukumam “Crémant du Jura”. Šī iepriekšējā deklarācija atvieglo kontroli attiecībā uz to, vai ir ievēroti īpašie “Crémant du Jura” ražošanas nosacījumi, kas pamato lielāku ražas iznākumu salīdzinājumā ar nedzirkstošo vīnu ražas iznākumu no šā paša ģeogrāfiskā apgabala.

I nodaļas VIII iedaļas 2. punktā “Vecums, kādā vīnogulājus sāk izmantot ražošanā” vīnogulāju zemesgabalu, kuros vidējais rindstarpu platums nepārsniedz 1,6 metrus, maksimālais atļautais ražas iznākums palielināts līdz 90 hl/ha.

Vīnogulāju stādījumiem ar vidējo rindstarpu platumu no 1,6 līdz 2 metriem maksimālais atļautais ražas iznākums paliek 80 hl/ha.

Šajos grozījumos attiecībā uz ražas iznākumu ņemtas vērā ražas iznākuma izmaiņas, kas novērotas Juras departamenta vīndārzos vīnogulājiem, kas paredzēti crémant vīna ražošanai. Ražas iznākumu var palielināt līdz līmenim, kas ierosināts attiecībā uz vīnogulājiem ar vislielāko pieļaujamo biezību; noteiktais minimālais izgaismotās lapotnes virsmas laukums nodrošina apmierinošu vīnogu nogatavošanos, kas ļauj sasniegt nepieciešamo ražas kvalitāti.

Grozījumi attiecībā uz maksimālo ražas iznākumu veikti vienotā dokumenta 1.5.2. punktā.

5. Citas audzēšanas metodes

I nodaļas VI iedaļas 2. punkta a) apakšpunktā maksimālais rindu garums stāvāko nogāžu zemesgabalos bez lietus ūdens savākšanas sistēmas tiek aizstāts ar pienākumu kontrolēt sētu vai savvaļas augu augšanu. Šis jaunais noteikums ļauj labāk kontrolēt eroziju, un ar to ir ņemtas vērā tendences, kas saistītas ar augu segas kontrolētu veidošanu vīndārzā.

I nodaļas VI iedaļas 2. punkta a) un b) apakšpunktā svītrots šo noteikumu īstenošanas sākuma datums un to ierobežota piemērošana attiecībā uz jauniem stādījumiem.

Novērotās audzēšanas metodes ļauj šos noteikumus piemērot visiem vīnogulājiem.

Šie grozījumi vienoto dokumentu neietekmē.

6. Ražas novākšanas sākuma datums

I nodaļas VII iedaļas 1. punkta a) apakšpunktā tiek svītrota prasība par ražas novākšanas sākuma datuma noteikšanu. Ražas novākšanas sākuma datumu lauksaimnieks nosaka katrā no saviem zemesgabaliem atbilstoši vīnogu gatavības pakāpei un saskaņā ar specifikācijā noteikto minimālo cukuru saturu vīnogās.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

7. Pildīšana pudelēs

I nodaļas IX iedaļas 2. punkta c) apakšpunktā pievieno tekstu “Pildīšana pudelēs ir atļauta tikai attiecībā uz bāzes vīniem, kas organoleptiskajā pārbaudē atzīti par atbilstīgiem kontroles plānā noteiktajiem nosacījumiem.”.

Šis noteikums tiek iekļauts, lai novērstu bāzes vīnu otrējo raudzēšanu, kas radītu nepilnības galaproduktā.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

8. Glabāšana

I nodaļas IX iedaļas 4. punktā tiek precizēts, ka pamatojums fasētu produktu īpašai uzglabāšanas vietai attiecas arī uz vīniem, kas turami uz nogulsnēm; tas nepieciešamas, lai saglabātu vēlamo kvalitāti otrējās raudzēšanas procesā, kas ir būtisks ražošanas etaps šāda veida vīniem, un lai atvieglotu tā kontroli.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

9. Saikne

I nodaļas X iedaļas 3. punkta pirmās daļas teikumā “Ražošanas nosacījumi, kas paredzēti specifikācijā, palīdz šīs augsnes saglabāt (ierobežots rindu garums, zāles joslas u. c.) un ierobežo parastos erozijas riskus.” svītro vārdus “ierobežots rindu garums”.

Šis svītrojums ir saistīts ar jauna vīnkoku kopšanas noteikuma ieviešanu: tiek ieviests pienākums kontrolēt sētu vai savvaļas augu augšanu (VI iedaļas 2. punktā “Vīnkoku kopšana”), kas aizstāj noteikumu par rindu maksimālo garumu. Jaunais noteikums ļauj labāk kontrolēt eroziju, ar to ir ņemtas vērā tendences, kas saistītas ar augu segas kontrolētu veidošanu vīndārzā.

Šis grozījums ir ietverts vienotā dokumenta 1.8. punkta rindkopā ar virsrakstu “Saikne”.

10. Pārejas pasākumi

I nodaļas XI iedaļas 1. punktā attiecībā uz zemesgabaliem, kas apstādīti pirms 1994. gada 1. augusta, neievērojot minimālo stādījumu biezību, pārejas periods, kurā vīnkopji savai ražai varēja turpināt izmantot tiesības uz kontrolēto cilmes vietas nosaukumu, tiek ierobežots – tas beidzas līdz ar 2024. gada ražu (to ieskaitot); iepriekš šādas tiesības bija iespējams izmantot līdz šo vīnogulāju izaršanas dienai.

Tiek precizēts, ka šajos zemesgabalos ir jāievēro tie paši vīnkoku kopšanas un ražas iznākuma noteikumi, kas attiecas uz tiem vīndārziem, kuros vidējais rindstarpu platums ir no 1,6 līdz 2 metriem (ieskaitot).

Svītro XI iedaļas 3. punktu, kas attiecas uz periodu, kurā pudelēs pildīšanas darbības ļauj piemērot īpašu noteikumu par datumu, kurā produktu laiž pārdošanā patērētājiem.

Šie grozījumi vienoto dokumentu neietekmē.

11. Iepriekšējā deklarācija par zemesgabala izmantojumu

II nodaļas I iedaļas 1. punktā iepriekšējas deklarācijas iesniegšanas vai automātiskas atjaunošanas atcelšanas termiņu pārceļ no 1. jūnija uz 30. jūniju, lai ļautu uzņēmējiem labāk izprast nākamās ražas īpašības un izdarīt piemērotāku izvēli attiecībā uz vīnogu izmantošanas galaproduktu.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

12. Nosaukuma izmantošanas deklarācija

II nodaļas I iedaļas 5. punktā nosaka, ka šajā deklarācijā sniegtā informācija obligāti jāpapildina ar bāzes vīna partijas numuru, lai nodrošinātu izsekojamību pēc (bāzes vīna) organoleptiskās pārbaudes.

Šī informācija stiprina atsaukšanas pienākuma izpildi bāzes vīnu “Crémant du Jura” ražošanā, kad varētu rasties nepilnības galaproduktā.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

13. Galvenie pārbaudāmie parametri un vērtēšanas metodes

III nodaļas I iedaļā atjaunina galveno pārbaudāmo parametru un atbilstošo vērtēšanas metožu tabulu atbilstoši dažiem I nodaļas grozījumiem un lai precizētu dažas vērtēšanas metodes.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

14. Atsauces uz kontroles iestādi

III nodaļas I iedaļā: kopš specifikācijas apstiprināšanas 2011. gada septembrī šīs daļas redakcionālie noteikumi ir mainīti, lai vairs neuzrādītu pilnīgas ziņas par kontroles iestādi, jo pārbaudes veic sertifikācijas struktūra.

Atsauci uz akreditācijas standartu, saskaņā ar kuru COFRAC akreditē kontroles organizāciju, svītro, jo šī atsauce mainās diezgan regulāri, tāpēc katru reizi būtu jāmaina specifikācija, lai norādītu pareizu informāciju.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1. Produkta nosaukums

“Crémant du Jura”

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN – aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīnkopības produktu kategorijas

5. Augstas kvalitātes dzirkstošais vīns

4. Vīna(-u) apraksts

Šie vīni ir augstas kvalitātes dzirkstošie baltvīni un sārtvīni.

a) Misas bagātināšanas gadījumā pēc otrējās raudzēšanas un pirms nogulšņu izsviešanas vīnu kopējā spirta tilpumkoncentrācija nepārsniedz 13 %.

b) Kopējā skābuma saturs, gaistošā skābuma saturs, sēra dioksīda kopējais saturs, cukuru saturs un oglekļa dioksīda pārspiediens (mērīts 20 °C temperatūrā) ir tāds, kā noteikts Savienības tiesību aktos. Dzirkstošais baltvīns, ko gatavo galvenokārt no ‘Chardonnay B’ šķirnes vīnogām, ir izsmalcināts un maigs. Tam piemīt sarežģīta, bet diskrēta aromātu buķete, kurā bieži izceļas ābolu, rauga mīklas maizes un lazdu riekstu notis. Dzirkstošo sārtvīnu parasti ražo no ‘Pinot Noir N’ šķirnes vīnogām. Tam ļoti bieži raksturīgas sarkano ogu notis. Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

5. Vīndarības metodes

a) Īpašās vīndarības metodes

Īpašā vīndarības metode

a) Koksnes šķeldas izmantošana ir aizliegta.

b) Sārtvīnu gatavošanā izmantot kokogli, atsevišķi vai preparātu sastāvā, ir aizliegts.

c) Līdztekus še iepriekš minētajiem noteikumiem vīndarības metožu jomā attiecībā uz vīniem ir jāievēro prasības, kas noteiktas ES līmenī un Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksā (Code rural et de la pêche maritime).

d) Spiestuvēm jāatbilst kritērijiem, kas attiecas uz ražas pieņemšanu, spiešanas iekārtām un spiedēm, ražas iekraušanu spiedēs, sulu frakcionēšanu un higiēnu.

Audzēšanas prakse

Stādījumu biezība

Stādījumu minimālā biezība – 5 000 vīnkoku uz ha, izņemot vīnkokus, kas stādīti terasēs.

Ja vīnkoki nav stādīti terasēs vai ja terasē ir vismaz divas vīnkoku rindas, katram vīnkokam ir ne vairāk par 2 kvadrātmetriem platības; šo platību aprēķina, rindstarpu platumu reizinot ar atstatumu starp vienas un tās pašas rindas vīnkokiem; šo vīnogulāju rindstarpu platums nedrīkst būt lielāks par 2 metriem.

Lai nodrošinātu pārvietošanos ar atbilstošu tehniku, zemesgabalos ne biežāk kā ik pēc sešām rindām var ierīkot 2–3,2 m platas ejas.

Vidējo rindstarpu platumu mēra, dalot stādījumu zemesgabala maksimālo platumu ar faktisko rindu skaitu šā zemesgabala platākajā vietā.

Apgriešanas noteikumi

Vīnkokus apgriež vai nu pēc Gijo (Guyot) metodes vienkāršā vai divkāršā formā, vai īsi (vainagu veidojot Ruajā (Royat) kordona formā); maksimālais vīnstīgu pumpuru skaits uz vienu vīnkoku ir 20 un uz hektāru – 120 000.

Ja vīnkokus apgriež pēc Gijo metodes vienkāršā vai divkāršā formā, vīnstīgu pumpuru skaits uz saglabātās vīnstīgas ir ne vairāk kā 10, un atstāj ne vairāk kā 2 jaunos augļzarus, uz kuriem ir pa 2 vīnstīgu pumpuriem.

Ražas pārvadāšana

Vīnogas drīkst pārvadāt vienīgi tvertnēs ar atveri un tikai tādos apstākļos, kas vīnogas ļauj saglabāt neskartas, kā arī novērš sulas izdalīšanos pašspiešanās dēļ.

b) Maksimālais ražas iznākums

Zemesgabali, kuru vidējais rindstarpu platums nepārsniedz 1,6 metrus

90 hektolitri no hektāra

Zemesgabali, kuru vidējais rindstarpu platums ir lielāks par 1,6 metriem un nepārsniedz 2 metrus

80 hektolitri no hektāra

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

a) Vīnogu novākšana, vinifikācija, vīna gatavošana, kopšana un fasēšana notiek šādu Juras (Jura) departamenta pašvaldību teritorijā (pamatojoties uz administratīvi teritoriālo vienību 2018. gada oficiālo klasifikatoru un kā apstiprinājusi kompetentā valsts komiteja 2010. gada 16. novembrī): Abergement-le-Grand, Abergement-le-Petit, Aiglepierre, Arbois, Arlay, Les Arsures, Augea, Aumont, Balanod, Baume-les-Messieurs, Beaufort, Bersaillin, Blois-sur-Seille, Brainans, Bréry, Buvilly, Césancey, La Chailleuse (vienīgi bijušās Saint-Laurent-La-Roche pašvaldības teritorija), Champagne-sur-Loue, La Chapelle-sur-Furieuse, Château-Chalon, Chevreaux, Chille, Chilly-le-Vignoble, Conliège, Courbouzon, Cousance, Cramans, Cuisia, Darbonnay, Digna, Domblans, L’Etoile, Frébuans, Frontenay, Gevingey, Gizia, Grange-de-Vaivre, Grozon, Ladoye-sur-Seille, Lavigny, Lons-le-Saunier, Le Louverot, Macornay, Mantry, Marnoz, Mathenay, Maynal, Menétru-le-Vignoble, Mesnay, Messia-sur-Sorne, Miéry, Moiron, Molamboz, Monay, Montagna-le-Reconduit, Montaigu, Montain, Montholier, Montigny-lès-Arsures, Montmorot, Mouchard, Nevy-sur-Seille, Orbagna, Pagnoz, Pannessières, Passenans, Perrigny, Le Pin, Plainoiseau, Les Planches-près-Arbois, Poligny, Port-Lesney, Pretin, Pupillin, Quintigny, Revigny, Rotalier, Ruffey-sur-Seille, Saint-Amour, Saint-Cyr-Montmalin, Saint-Didier, Saint-Jean-d’Etreux, Saint-Lamain, Saint-Lothain, Sainte-Agnès, Salins-les-Bains, Sellières, Les Trois Châteaux, Toulouse-le-Château, Tourmont, Trenal, Vadans, Val-Sonnette (vienīgi bijušo Grusses, Vercia un Vincelles pašvaldību teritorija), Vaux-sur-Poligny, Vernantois, Le Vernois, Villeneuve-sous-Pymont, Villette-lès-Arbois, Voiteur.

b) Vinifikācija, vīna gatavošana, kopšana un fasēšana var notikt arī šādu Juras (Jura) departamenta pašvaldību teritorijā (pamatojoties uz administratīvi teritoriālo vienību 2018. gada oficiālo klasifikatoru un kā apstiprinājusi kompetentā valsts komiteja 2010. gada 16. novembrī): Le Chateley, La Ferté, Hauteroche (vienīgi bijušās Crançot pašvaldības teritorija), Pont-du-Navoy.

7. Galvenās vīna vīnogu šķirnes

‘Chardonnay B’

‘Pinot gris G’

‘Pinot noir N’

‘Poulsard N’ – ‘Ploussard’

‘Savagnin blanc B’

‘Trousseau N’

8. Saiknes apraksts

Ziņas par ģeogrāfisko apgabalu

a) Saiknes veidošanā ietilpstošo dabas faktoru apraksts

Nosaukuma “Crémant du Jura” ģeogrāfiskais apgabals ir daļa no Revermont dabas reģiona. Austrumos tas robežojas ar Juras kalnu masīva pirmo kaļķakmens plato, vidēji 550 metru augstumā virs jūras līmeņa, rietumos – ar līdzenumu, kas ir Bresse ielejas austrumu mala. Vīndārzi nevienmērīgi izvietoti 80 kilometru garā joslā, kuras platums ir no 2 līdz 5 kilometriem; tie galvenokārt ir vērsti uz rietumiem un atrodas 300–450 metru augstumā virs jūras līmeņa.

Tie aizņem sarežģītas uzbūves pauguru grēdu, kas stiepjas no ziemeļiem uz dienvidiem lejpus galvenajam reljefa veidojumam un paceļas 50–100 metrus virs tāda paša virziena ieplakām. Šis izvietojums ir tieši saistīts ar Juras kalnu uzbīdījumu Bresse Alpu kalnugrēdu pacelšanās laikā. Galvenais reljefa veidojums ir taisns un sakrīt ar Juras kalnu pirmā plato ārmalu, ko ģeoloģiski veido cietā kaļķakmens slānis no vidējā juras perioda virs bieza merģeļa un māla slāņa no triasa un liasa perioda. Pauguri ir fragmenti, kas atdalījušies no plato (atšķēlumi) un pārvietoti uz priekšu ar pārklājošiem iežu slāņiem. Parasti tie ir iegarenāki ziemeļu–dienvidu virzienā (no 2 km līdz 3 km), nevis austrumu–rietumu virzienā (no 0,5 km līdz 1 km). Šo kaļķakmens atšķēlumu lielā izturība pret eroziju ir ļāvusi saglabāt raksturīgo reljefu ģeogrāfiskā apgabala ainavā. Turpretī ieplakām ir merģeļa pagulslānis. Tajās ir sākotnēji vairāk nekā 200 metrus biezs merģeļa slānis, kas pārbīdījies un uzbīdīšanās laikā pa daļām pārvietojies uz Bresse.

Šajos irdenajos merģeļa nogulumos erozija ir bijusi ļoti aktīva, tādēļ izveidojies viļņains reljefs. Lielākā daļa vīnogu novākšanai noteikto zemesgabalu aizņem vai nu nogāzi un tās pamatu zem mežiem klātās plato kraujas, vai arī vislabāk vērstās kalnu nogāzes, kur tie izkliedēti pakājē. Visā apgabalā sastopams kaļķakmens. Šie caurlaidīgie un šķīstošie kaļķakmens slāņi ir ļoti piemēroti vīnogulājiem un jo īpaši Juras departamenta šķirņu vīnkokiem. Nogāzēs, kas atrodas uz kaļķakmens plato, augsne ir samērā neviendabīga, to veido merģeļa, māla un kaļķakmens nobiru sajaukums.

Ģeogrāfiskajā apgabalā valda vēss un izteikti ūdensbagāts okeāna klimats, kam raksturīga arī kontinentālā ietekme: liela gada temperatūras amplitūda, vidējā temperatūra ap 10,5 °C, karsta un mitra vasara. Nokrišņu daudzums pārsniedz 1 000 milimetrus gadā un ir vienmērīgs visu gadu.

b) Saiknes veidošanā ietilpstošo cilvēkfaktoru apraksts

Juras departamenta vīndārzi pastāv jau kopš Romas impērijas laikiem. Ir daudz liecību par Juras departamenta vīndārziem, jau sākot no 1000. gada.

Dzirkstošo vīnu ražošanas tradīcijas Juras departamentā ir ļoti senas, un vīndarības metode, kas ietver otrēju raudzēšanu pudelēs, ir zināma kopš XVII gadsimta. Šī produkcija ir tradicionāla, un pat ar tādiem kontrolētiem cilmes vietas nosaukumiem kā “Arbois” un “L’Etoile” apzīmēto vīnu ražošanā daļa produkcijas bija dzirkstošie vīni. Šie Juras departamenta dzirkstošie vīni ir ieguvuši skaidru atpazīstamību. XX gadsimtā vīndaru ģimenes specializējās dzirkstošo vīnu ražošanā, un tika uzlabotas augstas kvalitātes vīnu ražošanas metodes: vīnogu veseluma saglabāšana, maiga spiešana, ilga izturēšana guļus pudelēs otrējās raudzēšanas nolūkā.

Kontrolētais cilmes vietas nosaukums “Crémant du Jura” tika atzīts 1995. gada 9. oktobrī. Vēlāk ražotāji atteicās no tādu dzirkstošo vīnu ražošanas, kas apzīmēti ar citiem kontrolētiem Juras departamenta cilmes vietas nosaukumiem, piemēram, “Arbois”, “Côtes du Jura”, “L’Étoile”.

Juras departamentā audzētās vīnogu šķirnes ir tikušas kultivētas vairāku gadsimtu garumā. Vīnkopji ir selekcionējuši trīs tipiskas Juras departamenta vīnogu šķirnes: šķirni ‘Poulsard N’, par kuru senākās rakstiskās liecības Juras departamentā ir no 1620. gada, šķirni ‘Trousseau N’, par kuras izmantošanu Juras departamentā drošas liecības ir no 1732. gada, un šķirni ‘Savagnin B’, kuras vīnogulāju audzēšana apliecināta 1717. gadā. Viņi arī pielāgoja divas vīnogu šķirnes no blakus esošajiem Burgundijas vīndārziem: šķirni ‘Chardonnay B’, kas Juras departamentā sastopama kopš 1717. gada, un šķirni ‘Pinot Noir N’, par kuru (ar nosaukumu ‘Savagnin noir’) vecākā rakstiskā liecība datēta ar 1385. gadu. Visu šo šķirņu vīnogas tiek izmantotas “Crémant du Jura” ražošanā.

2009. gadā 310 hektāros saražoja aptuveni 17 000 hektolitru dzirkstošo baltvīnu un 2 000 hektolitru dzirkstošo sārtvīnu.

Informācija par produkta kvalitāti un īpašībām

Dzirkstošais baltvīns, ko gatavo galvenokārt no ‘Chardonnay B’ šķirnes vīnogām, ir izsmalcināts un maigs. Tam piemīt sarežģīta, bet diskrēta aromātu buķete, kurā bieži izceļas ābolu, maizes un lazdu riekstu notis.

Dzirkstošo sārtvīnu parasti ražo no ‘Pinot Noir N’ šķirnes vīnogām. Tam ļoti bieži raksturīgas sarkano ogu notis.

Saikne

Vīnogas iegūst īpašās iezīmes, pateicoties merģeļa (mālaina kaļķakmens) augsnēm, ko klāj kaļķakmens šķembas. Vīnogulāji no augsnes dziļākajiem slāņiem nepārtraukti saņem mitrumu, bet virspusē esošās biezās akmeņainās nobiras ļauj labi sasildīt augsni un labi novadīt lieko mitrumu. Ražošanas nosacījumi, kas paredzēti specifikācijā, palīdz šīs augsnes saglabāt (zāles joslas u. c.) un ierobežo parastos erozijas riskus.

Juras departamentā dzirkstošo vīnu ražošanas tradīcija ir ļāvusi paaudžu paaudzēs pakāpeniski pielāgot senču metodes. Ievācot veselas vīnogas atvērta tipa kastēs un veicot ļoti maigu un pakāpenisku spiešanu, saglabājas vīnogu būtiskās īpašības un jo īpaši to aromātiskais potenciāls, kas saistīts ar to dabisko vidi.

Arī spiestuves ievēro stingrus noteikumus, un tām jāsaņem atļauja, saistībā ar kuru tiek veiktas rūpīgas pārbaudes. Veicot otrējo raudzēšanu pudelē, vīns tiek ilgstoši kopts uz nogulsnēm – tas veicina sekundāro aromātu veidošanos un ar vīna cilmi saistīto vīna iezīmju atjaunošanos.

1734. gadā vīndaris no Poligny, vārdā Chevalier, sīki aprakstīja recepti, pēc kuras viņš ieguva “pelēko vīnu, kas līdzinās Šampaņas vīniem”. Kopš XVII gadsimta sākuma dzirkstošā vīna ražošanu apliecina tā tēlainais raksturojums “trakais vīns” (vin fou), ko no jauna atdzīvinājis kāds liels tirgotājs no Arbois.

9. Būtiski papildu nosacījumi (iepakojums, marķējums, citas prasības)

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti

Papildu nosacījuma veids:

papildu noteikumi par marķēšanu

Nosacījuma apraksts

Neobligātās norādes, kuru izmantošanu saskaņā ar Kopienas noteikumiem var reglamentēt dalībvalstis, etiķetēs norāda ar rakstzīmēm, kuru augstums un platums ir ne vairāk kā divas reizes lielāks par to rakstzīmju augstumu un platumu, ar kurām atveidots kontrolētais cilmes vietas nosaukums.

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti

Papildu nosacījuma veids:

fasēšana noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Nosacījuma apraksts:

a) Visas ražošanas darbības, sākot no vīnogu novākšanas līdz nogulšņu izsviešanai, veic ģeogrāfiskajā apgabalā.

b) Vīnus fasē ģeogrāfiskajā apgabalā, ņemot vērā ražošanas procesu ar otrējo raudzēšanu pudelē.

c) Pildīšanu stikla pudelēs, kurās notiek otrējā raudzēšana, veic, sākot no 1. decembra pēc ražas novākšanas.

d) Vīnus patērētājam pārdod pēc minimāla kopšanas perioda, kas ilgst 12 mēnešus pēc to iepildīšanas pudelēs.

Saite uz produkta specifikāciju

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-3639eb82-2655-461f-a811-87ed70ec6303

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.