Īpašais	ziņojums	Vai	Komisija	ir	
nodrošinājusi 	
Pakalpojumu direktīvas 	
efektīvu	īstenošanuLV	 2016	Nr.	05
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA
EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis: +352 4398-1
Uzziņām: eca.europa.eu/lv/Pages/ContactForm.aspx
Tīmekļa vietne: eca.europa.eu
Twitter : @EUAuditorsECA
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu ).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2016. gads
Print ISBN 978-92-872-4149-8 ISSN 1831-0877 doi:10.2865/88425 QJ-AB-16-002-LV-C
PDF ISBN 978-92-872-4193-1 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/326703 QJ-AB-16-002-LV-N
EPUB ISBN 978-92-872-4159-7 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/35440 QJ-AB-16-002-LV-E
© Eiropas Savienība, 2016. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
Vai	Komisija	ir	
nodrošinājusi 	
Pakalpojumu 	direktīvas 	
efektīvu	īstenošanu
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)Īpašais	ziņojumsLV	 2016	Nr.	05
02
 Revīzijas	darba	grupa
ERP īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības aspektu lietderības un 
atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas lielāka ietekme, konkrē -
ti, tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu vai izdevumu apjoms, paredzamie 
notikumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.
Šo lietderības revīziju veica ERP locekļa Milan Martin Cvikl  vadītā IV apakšpalāta, kura revidē ieņēmumus, pētniecību un 
iekšējo nozaru politiku, finanšu un ekonomikas pārvaldību un Eiropas Savienības iestādes un struktūras. Revīziju vadīja 
ERP loceklis Neven Mates , un tajā piedalījās šādi darbinieki: locekļa biroja vadītājs Georgios Karakatsanis , biroja atašejs 
Marko Mrkalj , atbildīgais vadītājs Paul Stafford , darbuzdevuma vadītājs Wayne Codd  un revidenti Sandra Dreimane, Jurgen 
Manjé  un Wolfgang Stolz .
No kreisās uz labo: J. Manjé, P. Stafford, N. Mates, W. Codd, S. Dreimane,  G. Karakatsanis.

03
 Saturs
Punkts
 Glosārijs	un	saīsinājumi
I–VIII  Kopsavilkums
1–11 Ievads
6–7 Pakalpojumu 	direktīvas 	mērķi
8–11 Funkcijas	un	pienākumi
12–13 Revīzijas	tvērums	un	pieeja
14–110 Apsvērumi
16–42 Transponēšana 	un	īstenošanas 	uzraudzība
16–18 Komisija	sniedza	palīdzību	transponēšanā	un	uzraudzīja	to
19–20 Divdesmit 	dalībvalstis 	nokavēja 	transponēšanas 	termiņu
21–27 Savstarpējie	izvērtējumi	bija	novatoriska	prakse,	ko	Komisija	labi	pārvaldīja	un	kas	vēlāk	tika	izmantota	arī 	
attiecībā	uz	citām	direktīvām
28–29 Līdz	sekmīgai	īstenošanai	vēl	ir	daudz	darāmā
30–32 Tika	rīkotas	veiktspējas	pārbaudes	par	ES	tiesību	aktu	darbību	praktiskos	uzņēmējdarbības	scenārijos
33–34 Izvērtējumu	rezultātā	Komisija	iesniedza	turpmākus	tiesību	aktu	priekšlikumus
35–36 Komisija	varēja	labāk	izmantot	rezultātus,	lai	sistemātiski	nodrošinātu	Pakalpojumu	direktīvas	izpildi
37–42 Ekonomiskās 	ietekmes 	novērtējuma 	trūkums
43–77 Īstenošana
43–45 Komisijas	nodrošinātie	instrumenti	un	atbalsts	Pakalpojumu	direktīvas	īstenošanā	bija	nepilnīgi	izmantoti 	
un	tādējādi	tikai	daļēji	efektīvi
46–52 Kavēšanās	vienoto	kontaktpunktu	izveidē	un	atšķirīga	kvalitāte	dalībvalstīs
53–55 Vienotie	kontaktpunkti	ir	grūti	atrodami,	uzņēmumu	informētības	līmenis	ir	zems
56–64 Nepietiekama 	administratīvā 	sadarbība 	ar	Pakalpojumu 	direktīvu 	saistītos	jautājumos
65–71 Patērētāji	joprojām	saskaras	ar	problēmām	saistībā	ar	piekļuvi	pakalpojumu	vienotajam	tirgum
04 Saturs	
72–75 Pakalpojumu	sniedzēju	attieksme	joprojām	ir	netaisnīgi	diskriminējoša
76–77 Problēmu 	risināšana
78–110 Izpilde
78–79 Komisija	izmanto	vairākus	izpildes	instrumentus
80–85 Pakalpojumu	direktīvas	mērķiem	reti	tiek	izmantots	 SOLVIT
86–93 EU Pilot	—	pirmspārkāpuma	sistēma,	ko	atzinīgi	novērtējušas	dalībvalstis
94–99 Komisija	ļoti	reti	izmanto	pārkāpuma	procedūras
100–101 Pārkāpuma	lietas	tiek	risinātas	pārāk	ilgi
102–104 Atsevišķu	ar	pakalpojumiem	saistītu	sūdzību	izskatīšana	tiek	regulāri	kontrolēta,	tomēr	pārkāpuma 	
procedūru	laikā	ir	vērojami	gari	bezdarbības	periodi
105–107 Tiesai	nodota	tikai	viena	lieta
108–110 Konkrētai	valstij	adresētu	ieteikumu	panākumi	ir	ierobežoti
111–120 Secinājumi 	un	ieteikumi
112–114 Transponēšana 	un	īstenošanas 	uzraudzība 	
115–118 Īstenošana
119–120 Izpilde
 Komisijas 	atbilde
05
 Glosārijs	un	saīsinājumi
CHAP : Komisijas sūdzību reģistrācijas sistēma.
ECC-Net : Eiropas Patērētāju centru tīkls.
EKS : Eiropas kontu sistēma.
ES: Eiropas Savienība.
EU Pilot : projekts “ EU Pilot ” ietver sadarbību starp dalībvalstīm un Komisiju jautājumos par valsts tiesību aktu 
atbilstību ES tiesību aktiem vai ES tiesību aktu pareizu piemērošanu. To izmanto kā pirmo soli, lai, ja iespējams, 
izvairītos no oficiālām pārkāpuma procedūrām.
IKP: iekšzemes kopprodukts.
IMI: Iekšējā tirgus informācijas sistēma.
KVAI : konkrētai valstij adresēti ieteikumi.
LESD : Līgums par Eiropas Savienības darbību.
NACE	2. red. : saimniecisko darbību statistiskā klasifikācija Eiropas Kopienā.
PKD : Profesionālo kvalifikāciju direktīva.
SOLVIT : alternatīvs strīdu risināšanas mehānisms, kas izveidots, lai palīdzētu ES iedzīvotājiem un uzņēmumiem, 
kuriem ir liegta iespēja izmantot savas tiesības Eiropas iekšējā tirgū, jo valsts pārvaldes iestāde citā dalībvalstī ir 
nepareizi piemērojusi iekšējā tirgus tiesību aktus.
SPTAJ : sadarbība patērētāju tiesību aizsardzības jomā.
Tiesa : Eiropas Savienības Tiesa.
Vērienīgas	pārbaudes : ES mēroga tīmekļa vietņu pārbaudes konkrētās tiešsaistes jomās.
VKP : vienots kontaktpunkts.
06
 Kopsavilkums
I
Lai gan vienotais preču tirgus ES iekšējās tirdzniecības ziņā ir labi attīstīts, tiek plaši atzīts, ka pakalpojumu tirgus 
visu savu potenciālu vēl nav sasniedzis. Pakalpojumu direktīva attiecas uz pakalpojumu darbībām, kas veido aptu -
veni 46 % no ES IKP , ar mērķi samazināt juridiskos un administratīvos šķēršļus gan pakalpojumu sniedzējiem, gan 
arī to saņēmējiem. Dalībvalstīm tas jāpanāk, transponējot Direktīvu savos tiesību aktos, uzlabojot pārredzamību un 
vienkāršojot procedūras, lai tādējādi uzņēmumiem un patērētājiem atvieglotu pakalpojumu sniegšanu vai saņem -
šanu vienotajā tirgū.
II
Palātas veiktās revīzijas uzmanības centrā bija pasākumi, ko veikusi Eiropas Komisija, lai atbalstītu dalībvalstis, — 
papildus to izpildes pasākumu pārbaudei, ar kuru palīdzību būtu jāatrisina neatbilstības problēmas, kas ierobežo 
pakalpojumu vienotā tirgus pareizu darbību.
III
Vairākums dalībvalstu savlaicīgi netransponēja Direktīvu savos tiesību aktos. Tomēr visa procesa laikā Komisija 
uzraudzīja progresu un sniedza atbalstu, lai palīdzētu īstenot Direktīvu transponēšanas laikā un pēc tās, organizējot 
savstarpējas izvērtēšanas procesu, kā arī sniedzot ieteikumus regulārās tematiskās ekspertu grupu sanāksmēs.
IV
Savstarpējie izvērtējumi un veiktspējas pārbaudes noteiktās nozarēs bija dalībvalstīm noderīgas, bet tās arī parādīja, 
ka vēl ir palikuši daudzi šķēršļi. Komisija tiem nepievērsa pietiekamu uzmanību, jo īpaši, nelabprāt pārbaudīja “samē -
rīguma” kritērija pamatojumu, ko dažas dalībvalstis izmantoja, lai saglabātu Direktīvai neatbilstošas prasības.
V
Komisija tikai daļēji efektīvi nodrošināja Direktīvas īstenošanu. Vairākus gadus pēc īstenošanai noteiktā termiņa — 
2009. gada — beigām šķēršļi Direktīvas aptverto pakalpojumu iekšējā tirgū joprojām ir saglabājušies, bet Komi -
sija tiesvedību uzsāk nelabprāt — ne tikai tiesas procesa ilguma dēļ, bet arī tāpēc, ka tiesību aktiem trūkst spēka. 
Mehānismi kā SOLVIT  un EU Pilot  ir izmantoti problēmu risināšanai, tomēr bez ātriem rezultātiem, kas vajadzīgi gan 
uzņēmumiem, gan arī pakalpojumu saņēmējiem. Patērētājiem vēl nav nodrošināta piekļuve pakalpojumu iekšējam 
tirgum Direktīvā paredzētajā līmenī.
VI
Iespējamais ekonomiskais labums, ko sniegs Direktīvas pilnīga īstenošana, vēl nav zināms, kaut arī, lai demonstrētu 
šķēršļu samazināšanas ietekmi, bieži ir minēti paredzamie ieguvumi. Tā kā trūkst pietiekami sīkas informācijas par 
nozarēm, uz kurām attiecas Direktīva, tās ietekmes ticama kvantitatīvā novērtējuma vēl nav.
Kopsavilkums 07
VII
Līdzās citiem ieteikumiem Palāta īpaši aicina Komisiju rīkoties apņēmīgāk, lai nodrošinātu Direktīvas izpildi:
– sekojot līdzi tādu pasākumu rezultātiem kā savstarpēja izvērtēšana un veiktspējas pārbaudes, lai novērstu neat -
bilstību, kā arī kopā ar dalībvalstīm risinot ekonomikai svarīgākos jautājumus;
– kad ir apzināta problēma, pēc iespējas ātrāk uzsākot EU Pilot  lietu; nodrošinot pieeju informācijai par problēmas 
atrisināšanu;
– cik vien tas iespējams, samazinot pārkāpuma procedūru ilgumu;
– svarīgus jautājumus, kas attiecas uz Direktīvas neīstenošanu un nepareizu piemērošanu, nododot Tiesai.
VIII
Turklāt:
– Komisijai jāizstrādā transponēšanas norādījumi un iespējami drīz pēc to pieņemšanas tie jāizdod;
– Komisijai jācenšas nodrošināt, ka jautājums par datiem, kas vajadzīgi jaunu tiesību aktu ietekmes novērtēšanai, 
tiek aplūkots likumdošanas procedūras sākumā;
– dalībvalstīm jāievēro Vienoto kontaktpunktu harta, piemēram, nodrošinot informācijas pieejamību vairākās 
valodās un ļaujot pabeigt visus administratīvos pasākumus, kas vajadzīgi pakalpojumu sniegšanai pāri robežām;
– likumdevējam jāievieš nogaidīšanas termiņš prasību projektu paziņošanai un jānodrošina to publicēšana publis -
ki pieejamā tīmekļa vietnē, lai nodrošinātu labāku piekļuvi un savlaicīgu pārbaudi;
– pārskatot regulu par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā, jāpaplašina tvērums, iekļaujot Pakalpojumu 
direktīvas 20. pantu.
08
 Ievads
01	
Pakalpojumu direktīva (turpmāk — Direktīva) tika pieņemta 2006. gadā ar mērķi 
samazināt juridiskos un administratīvos šķēršļus gan pakalpojumu sniedzējiem, 
gan arī to saņēmējiem. Dalībvalstīm tas jāpanāk, transponējot Direktīvu savos 
tiesību aktos, uzlabojot pārredzamību un vienkāršojot procedūras, lai tādējādi uz -
ņēmumiem un patērētājiem atvieglotu pakalpojumu sniegšanu vai izmantošanu 
vienotajā tirgū. Direktīva attiecas uz pakalpojumiem, kas veido 46 %1 no ES IKP . 
Visām ES dalībvalstīm tā bija jāīsteno līdz 2009. gada beigām.
02	
Direktīvas pirmsākumi iesniedzas 1997. gadā, kad Komisija nāca klajā ar Vienotā 
tirgus rīcības plānu2, aicinot novērst nozaru šķēršļus tirgus integrācijai. Vēlākās 
publikācijas pievērsās tieši pakalpojumiem, apgalvojot, ka dažādi šķēršļi pa -
kalpojumu iekšējā tirgū ir “ievērojama nasta ES ekonomikai un tās izaugsmes, 
konkurētspējas un darbvietu radīšanas potenciālam”3, un galu galā nonākot līdz 
2004. gada priekšlikumam Pakalpojumu direktīvai (ko dēvēja par Bolkesteina 
direktīvu), kura paredzēja, ka pakalpojumu brīvai apritei jābalstās uz izcelsmes 
valsts principu. Tas nozīmē, ka pakalpojumu sniedzējiem būtu jāievēro tikai tās 
dalībvalsts noteikumi, kurā reģistrēts uzņēmums, neatkarīgi no tā, kur tiek veikta 
pakalpojumu darbība. Tomēr pēc Eiropas Parlamenta pieprasījuma no izcelsmes 
valsts principa bija jāatsakās4. Tā vietā ar Pakalpojumu direktīvu5, ko pieņēma 
2006. gadā, tika ieviests pienākums dalībvalstīm to teritorijā nodrošināt “brīvu 
piekļuvi pakalpojumu darbībai un brīvību veikt pakalpojumu darbību” un neno -
teikt, ka — “lai attiecīgās dalībvalsts teritorijā piekļūtu pakalpojumu darbībai vai 
to veiktu” — jāizpilda jebkādas prasības, kas neatbilst nediskriminēšanas, nepie -
ciešamības un samērīguma principiem6.
03	
Direktīvu nepiemēro vairākiem saimnieciskās darbības veidiem: vispārējas nozī -
mes pakalpojumiem, kas nav saimnieciski pakalpojumi, finanšu pakalpojumiem, 
elektronisko sakaru pakalpojumiem, pagaidu darba aģentūru pakalpojumiem, ve -
selības aprūpes pakalpojumiem, audiovizuālajiem pakalpojumiem, azartspēlēm, 
darbībām, kas saistītas ar valsts varas īstenošanu, sociālajiem pakalpojumiem, 
privātiem drošības pakalpojumiem, pakalpojumiem, ko sniedz notāri un tiesu 
izpildītāji, un nodokļu jomai. Direktīva neskar arī dalībvalstu tiesību aktus sociālā 
nodrošinājuma jomā.1 “Work plan for reporting on 
national reforms in services 
markets ” [Darba plāns 
ziņošanai par valstu reformām 
pakalpojumu tirgū], 
SWD(2014) 131  final , 31.3.2014.
2 Komisijas 1997. gada 4. jūnija 
paziņojums Eiropadomei 
“Action plan for the single 
market ” [Vienotā tirgus rīcības 
plāns], CSE(97) 1 galīgā 
redakcija.
3 “Report from the Commission to 
the Council and the European 
Parliament on the state of the 
internal market for services ” 
[Komisijas ziņojums Padomei 
un Eiropas Parlamentam par 
stāvokli pakalpojumu iekšējā 
tirgū], COM(2002) 441 galīgā 
redakcija, 30.7.2002.
4 “Priekšlikums Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
direktīvai par maksājumu 
pakalpojumiem iekšējā tirgū, 
ar ko groza Direktīvas 2002/65/
EK, 2013/36/ES un 2009/110/EK 
un atceļ Direktīvu 2007/64/EK”, 
COM(2013) 547  final , 24.7.2013.
5 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2006. gada 
12. decembra 
Direktīva 2006/123/EK par 
pakalpojumiem iekšējā tirgū 
(OV L 376, 27.12.2006., 36. lpp.).
6 Pakalpojumu 
direktīvas 16. panta 1. punkts. 
Samērīgums — prasībai jābūt 
piemērotai, lai sasniegtu 
noteikto mērķi, un tā nedrīkst 
būt augstāka, nekā ir 
nepieciešams šā mērķa 
sasniegšanai.
09 Ievads	
7 Corazza Bildt  ziņojums par 
pakalpojumu iekšējo 
tirgu — pašreizējais stāvoklis 
un nākamie posmi 
(2012/2144(INI)) ( http://www.
europarl.europa.eu/sides/
getDoc.do?pubRef=-//EP//
TEXT+REPORT+A7-2013-
0273+0+DOC+XML+V0//LV ).
8 Cofferati  ziņojums par vienotā 
tirgus pārvaldību 2014. gada 
Eiropas pusgada ietvaros 
(2013/2194(INI)) ( http://www.
europarl.europa.eu/sides/
getDoc.do?pubRef=-//EP//
TEXT+REPORT+A7-2014-
0066+0+DOC+XML+V0//LV ).
9 Piezīmes par Komisijas 
2014. gada darba plānu 
ziņošanai par valstu reformām 
pakalpojumu tirgū, 5431/14, 
COMPET 29, MI 51, ES Padome, 
Brisele, 2014. gada 22. janvāris.
10 Kā aprakstīts 
Direktīvas 14. pantā.04	
Lai gan vienotais preču tirgus ES iekšējās tirdzniecības ziņā ir labi attīstīts, ir plaši 
atzīts, ka pakalpojumu tirgus visu savu potenciālu vēl nav sasniedzis un tam ir 
vajadzīga izaugsme, kā uzsvēris Eiropas Parlaments Corazza Bildt  ziņojumā7 par 
pakalpojumu iekšējo tirgu un — vēl nesenāk — Cofferati  ziņojumā8. Ņemot vērā 
pakalpojumu nozīmi Eiropas ekonomikai, Direktīvas sekmīgas īstenošanas ietek -
me var būt ļoti liela.
05	
Transponēšanai noteiktais termiņš bija 2009. gads, taču Komisijas 2013. gada 
22. oktobra paziņojumā ir teikts, ka “Eiropa joprojām atpaliek savu mērķu īs -
tenošanā vienotajā tirgū, jo īpaši tādās svarīgās jomās kā digitālā ekonomika, 
enerģētika un pakalpojumi”. 2014. gada janvārī Padome uzsvēra, ka ir vajadzīga 
koordinācija starp Komisiju un dalībvalstīm, lai uzlabotu vienotā tirgus noteikumu 
īstenošanu, piemērošanu un izpildi9.
Pakalpojumu 	direktīvas 	mērķi
06	
Pilnībā īstenojot Direktīvu, tiktu izskausta birokrātija un būtiski veicināta pakalpo -
jumu sniedzēju uzņēmējdarbība gan savā valstī, gan arī ārpus tās. Tādējādi tiktu 
veicināta pārrobežu pakalpojumu sniegšana. Lai palīdzētu sasniegt šo mērķi, da -
lībvalstīm ir jāizveido vienoti kontaktpunkti (VKP), kuru uzdevums būtu atbalstīt 
uzņēmumus, sniedzot visaptverošu informāciju par pakalpojumu piedāvāšanai 
un sniegšanai vajadzīgajām procedūrām un ļaujot tiem vajadzīgās formalitātes 
nokārtot tiešsaistē. Ar Direktīvu tiek stiprinātas arī pakalpojumu saņēmēju, jo 
īpaši patērētāju, tiesības, aizliedzot diskrimināciju valstspiederības vai dzīvesvie -
tas dēļ.
07	
Šķēršļi, kurus saskaņā ar Direktīvu ir paredzēts novērst, ietver10:
a) diskriminējošas prasības, kas ir tieši vai netieši balstītas uz valstspiederību 
vai — uzņēmumu gadījumā — juridiskās adreses atrašanās vietu;
b) aizliegumu pakalpojumu sniedzējam veikt uzņēmējdarbību vairāk nekā vienā 
dalībvalstī vai būt ierakstītam reģistros vai profesionālu organizāciju vai ap -
vienību sarakstos vairāk nekā vienā dalībvalstī;
10 Ievads	
c) pienākumu pakalpojumu sniedzējam izveidot savu galveno uzņēmumu saņē -
mēja valsts teritorijā;
d) savstarpīguma nosacījumus ar dalībvalsti, kurā pakalpojumu sniedzējs jau 
veic uzņēmējdarbību;
e) nosacījumu, kas par priekšnoteikumu atļaujas saņemšanai izvirza prasību 
nokārtot saimniecisko vajadzību vai tirgus pieprasījuma pārbaudi, vai darbī -
bas potenciālās vai pašreizējās saimnieciskās ietekmes obligātu izvērtējumu, 
vai darbības piemērotības izvērtējumu saistībā ar ekonomiskās plānošanas 
mērķiem, ko noteikusi kompetentā iestāde;
f) konkurējošo uzņēmumu iesaistīšanu atļauju piešķiršanā vai kompetento ie -
stāžu citu būtisku lēmumu pieņemšanā, tostarp padomdevējās struktūrās;
g) finanšu garantijas, tostarp pienākumu iegādāties apdrošināšanas polisi no pa -
kalpojuma sniedzēja vai struktūras, kas veic uzņēmējdarbību saņēmēja valsts 
teritorijā;
h) pienākumu būt noteiktu laiku iepriekš reģistrētam dalībvalsts reģistros vai 
noteiktu laiku pirms tam būt veikušam attiecīgo darbību tās teritorijā.
Funkcijas	un	pienākumi
08	
Direktīvā ir izklāstītas Komisijas un dalībvalstu funkcijas un pienākumi.
09	
Dalībvalstis ir atbildīgas par Direktīvas transponēšanu savos tiesību aktos un par 
vairākiem uzdevumiem attiecībā uz transponēšanas uzraudzību, veicot savstarpē -
ju izvērtēšanu (sk. 21.–29. punktu), kā arī par atbalsta veicināšanu uzņēmumiem, 
izveidojot vienotus kontaktpunktus (VKP). Tā ir pirmā reize, kad dalībvalstīm ir 
juridiski saistošs pienākums ieviest šādus e-pārvaldes pakalpojumus un nodroši -
nāt to pieejamību pārrobežu lietotājiem.
11 Ievads	
10	
SOLVIT  ir strīdu risināšanas mehānisms, kas izveidots, lai palīdzētu ES iedzīvotā -
jiem un uzņēmumiem, kuriem ir liegta iespēja izmantot savas tiesības Eiropas 
iekšējā tirgū, jo valsts pārvaldes iestāde citā dalībvalstī ir nepareizi piemērojusi 
iekšējā tirgus tiesību aktus. Sistēma darbojas, izmantojot katras dalībvalsts pār -
valdes iestādē izveidoto SOLVIT  centru tīklu. SOLVIT  ir praktiska alternatīva tādiem 
oficiāliem problēmu risināšanas mehānismiem kā valstu tiesas procedūras vai 
sūdzības Eiropas Komisijai.
11	
Iekšējā tirgus, rūpniecības, uzņēmējdarbības un MVU ĢD (agrākais Iekšējā tirgus 
un pakalpojumu ĢD) koordinē Komisijas politiku attiecībā uz Eiropas vienoto tir -
gu un meklē iespējas likvidēt nepamatotus šķēršļus tirdzniecībai, jo īpaši pakalpo -
jumu un finanšu tirgu jomā. Tam jāuzrauga, kā ES tiesību akti tiek īstenoti praksē, 
jāpalīdz dalībvalstīm un vajadzības gadījumā jāuzsāk pārkāpuma procedūras.
12
 Revīzijas	tvērums		
un	pieeja
12	
Galvenais jautājums Palātas veiktajā revīzijā bija novērtēt, vai Komisija nodrošinā -
ja Direktīvas efektīvu īstenošanu. Tam bija divi apakšjautājumi:
a) vai Komisija pienācīgi uzraudzīja un novērtēja Direktīvas īstenošanu?
b) Vai Komisija pietiekami veicināja un nodrošināja Direktīvas īstenošanu?
13	
Komisijā tika veiktas iztaujāšanas un izskatīti dokumenti. Turklāt revīzija ietvēra 
faktu vākšanas apmeklējumus vairākās atbildīgajās ministrijās, uzņēmumu orga -
nizācijās, tirdzniecības kamerās un patērētāju tiesību aizsardzības iestādēs septi -
ņās dalībvalstīs, lai savāktu informāciju par atlikušajiem šķēršļiem tirdzniecībai un 
to likvidēšanas pašreizējo mehānismu efektivitāti. Palāta izraudzījās dalībvalstis 
ar nozīmīgu pārrobežu tirdzniecības apjomu: Vāciju, Apvienoto Karalisti, Austriju, 
Slovākiju, Franciju, Nīderlandi un Portugāli. Tā apspriedās arī ar vairākām Eiropas 
organizācijām.
13
 Apsvērumi
11 Visu valodu versijas tika 
publicētas internetā 
2007. gada novembrī, bet tikai 
angļu valodas versija bija 
pieejama no 2007. gada 
30. jūlija.14	
Pēc transponēšanas procesa beigām 2009. gadā Komisija mēģināja apzināt jomas, 
kurās Direktīva netika īstenota, vienlaikus arī izveidojot vairākus mehānismus atli -
kušo šķēršļu mazināšanai. Tomēr šķēršļi joprojām pastāv, un daži no tiem ir saistīti 
ar neskaidru formulējumu Direktīvā. Komisija nelabprāt veic pārkāpumu tiesvedī -
bas pasākumus — daļēji juridiskā pamata nestabilitātes dēļ un daļēji ilgā laika dēļ, 
kas vajadzīgs šādai juridiskai procedūrai, lai nodrošinātu atbilstību (vairāki gadi, 
pat ja apmaiņa tiek veikta savlaicīgi).
15	
Pagaidām vēl nav iespējams novērtēt to, cik lielā mērā ir īstenoti no Direktīvas 
sagaidāmie ekonomiskie ieguvumi. Lai gan Komisija ir publicējusi aplēses par 
iespējamo IKP pieaugumu Direktīvas īstenošanas rezultātā, tas tika aprēķināts, 
pamatojoties uz aptuveniem datiem. Komisija līdz 2014. gadam neuzsāka nekā -
dus sistemātiskus pasākumus, lai apkopotu datus par to pakalpojumu pārrobežu 
tirdzniecību, uz kuriem attiecas Direktīva. Turklāt 2015. gadā šie dati joprojām nav 
pieejami, tāpēc nav iespējams novērtēt izaugsmi pārrobežu pakalpojumu jomā 
vai IKP pieaugumu Direktīvas īstenošanas rezultātā.
Transponēšana	un	īstenošanas	uzraudzība
Komisija	sniedza	palīdzību	transponēšanā	un	uzraudzīja	to
16	
Direktīva stājās spēkā 2006. gada 28. decembrī, un tajā noteiktais transponēšanas 
termiņš bija 2009. gada 28. decembris. Dalībvalstīm tas bija grūts uzdevums, jo 
transponēšana attiecās uz tiesību aktiem daudzās saimnieciskās darbības jomās, 
tāpēc ierasto divu gadu vietā Direktīvā bija paredzēti trīs gadi.
17	
Komisija publicēja “Pakalpojumu direktīvas ieviešanas rokasgrāmatu”, kuras 
mērķis bija sniegt dalībvalstīm tehnisku palīdzību, aprakstot atbilstošas pieejas 
Direktīvas īstenošanai. Tomēr pagāja gandrīz gads pēc Direktīvas apstiprināšanas, 
līdz tā kļuva pieejama visās valodās11. Apmeklēto dalībvalstu pārstāvji ziņoja, ka 
rokasgrāmata bijusi noderīga, lai gan uzskatīja, ka tās ietekme būtu bijusi lielāka, 
ja tā būtu bijusi pieejama drīz pēc Direktīvas stāšanās spēkā. Papildus rokasgrā -
matai Komisija sniedza ieteikumus dalībvalstīm, veicot uzraudzības apmeklēju -
mus un atbildot uz to jautājumiem.
14 Apsvērumi 	
12 “Partnerība jaunai 
pakalpojumu nozares 
izaugsmei 2012–2015” un 
apliecinošie dokumenti, 
COM(2012) 261  final , 8.6.2012.
13 Čehijas Republika, Igaunija, 
Horvātija, Lietuva, Ungārija, 
Malta, Nīderlande un Zviedrija.
14 Vācijas lieta (slēgta 26.1.2012.), 
Austrijas lieta (slēgta 
26.4.2012.) un Grieķijas lieta 
(slēgta 31.5.2012.).
15 Pirmās paaudzes VKP atbilst 
Direktīvā izklāstītajām 
ierobežotajām prasībām. 
Otrās paaudzes vienotajiem 
kontaktpunktiem saskaņā ar 
VKP hartu “ir jāpilda ne tikai 
Pakalpojumu direktīvā 
noteiktie pienākumi, bet arī 
citi, kas gan darbības jomas, 
gan arī funkcionalitātes ziņā ir 
plašāki”.18	
Ar divpusējo darbu un dalībvalstīm sniegto atbalstu Komisija veica vajadzīgos 
pasākumus, lai uzraudzītu transponēšanas norisi, un par to ziņoja Konkurētspējas 
padomei. 2012. gada jūnijā tā sniedza vēl plašāku ziņojumu “Pakalpojumu pake -
tes” veidā12.
Divdesmit 	dalībvalstis 	nokavēja 	transponēšanas 	termiņu
19	
Transponēšanas termiņu ievēroja tikai astoņas dalībvalstis13. Dalībvalstīm, ku -
ras par transponēšanu nebija paziņojušas, tika nosūtītas oficiālas brīdinājuma 
vēstules, kas nozīmēja pārkāpuma procedūras sākumu. 2011. gada 27. oktobrī 
trīs lietas14, kas līdz tam laikam nebija atrisinātas, tika nodotas Tiesai. Tomēr šīs 
lietas pirms to izskatīšanas Tiesā tika atrisinātas. Pēdējā dalībvalsts, kura pabeidza 
transponēšanu, bija Grieķija (2012. gada 31. maijā).
20	
Komisija paredzēja, ka vienotajiem kontaktpunktiem (sk. 44.–55. punktu) būs liela 
nozīme Direktīvas īstenošanā. Tāpēc Komisija savos ziņojumos par dalībvalstu 
progresu Direktīvas īstenošanā tos īpaši izcēla, pamatojoties uz savu analīzi, kā arī 
uzņēmumu organizāciju veiktajiem pētījumiem. Līdz 2009. gada beigu termiņam 
21 no 27 dalībvalstīm bija izveidojusi “pirmās paaudzes” VKP15, lai gan tas, cik lielā 
mērā administratīvās procedūras varēja izpildīt tiešsaistē un izmantot pāri robe -
žām, valstīs atšķīrās.
Savstarpējie	izvērtējumi	bija	novatoriska	prakse,	ko	Komisija 	
labi	pārvaldīja	un	kas	vēlāk	tika	izmantota	arī	attiecībā	uz 	
citām	direktīvām
21	
Saskaņā ar Direktīvā paredzēto savstarpējo izvērtēšanu ikvienai dalībvalstij ir 
jānovērtē pakalpojumu sniedzējiem izvirzīto valsts prasību pamatojumi un ar 
rezultātiem ir jāiepazīstina pārējās dalībvalstis. Šā pasākuma mērķis bija uzlabot 
izpratni par izvirzīto prasību pamatā esošajiem iemesliem un mudināt dalībvalstis 
salīdzināt savas regulatīvās pieejas un dalīties labākajā pieredzē, atceļot prasības, 
kas tiek atzītas par nepamatotām.
15 Apsvērumi 	
16 “Perspektīvā: funkcionālāks 
pakalpojumu vienotais 
tirgus — pamatojoties uz 
rezultātiem, kas gūti 
Pakalpojumu direktīvā 
paredzētajā savstarpējās 
izvērtēšanas procesā”, 
COM(2011) 20 galīgā redakcija, 
27.1.2011., 6. lpp.
17 “Commission staff working 
paper on the process of the 
mutual evaluation of the 
Services Directive ” [Komisijas 
dienestu darba dokuments 
par Pakalpojumu direktīvā 
paredzēto savstarpējās 
izvērtēšanas procesu], 
SEC(2011) 102 galīgā redakcija, 
27.1.2011., pievienots 
COM(2011) 20 galīgā redakcija, 
10. lpp.22	
Direktīvā ir izklāstīts process un prasības attiecībā uz pakalpojumu darbībām pie -
mērojamo dalībvalstu reglamentējošo noteikumu savstarpēju izvērtēšanu. Līdz 
2009. gada 28. decembrim dalībvalstīm bija jāsniedz ziņojums Komisijai, ietverot 
informāciju par: i) atļauju piešķiršanas sistēmām, ii) konkrētām valsts prasībām, 
kuras dalībvalsts plāno saglabāt, un iii) daudznozaru darbībām. Dalībvalstīm bija 
jāsniedz skaidrojumi, lai parādītu, ka atlikušās atļauju piešķiršanas sistēmas vai 
prasības atbilst Direktīvas saturam, jāpamato, ka šīs prasības atbilst nediskriminē -
šanas, nepieciešamības un samērīguma nosacījumiem, kā arī jānorāda, uz kuriem 
pakalpojumu sniedzējiem šīs prasības joprojām attiecas.
23	
Šos prasību skaidrojumus Komisija nodeva pārējām dalībvalstīm, dodot tām sešus 
mēnešus atbildes sniegšanai. Pēc tam, apkopojusi dalībvalstu atbildes, kurām 
attiecīgā gadījumā bija pievienoti priekšlikumi papildu iniciatīvām, Komisija 
2010. gada 28. decembrī pabeidza ziņojumu par savstarpējās izvērtēšanas proce -
su. Šajā saistībā Komisijai katru gadu bija jāveic papildu pasākumi. Pirmo reizi tas 
tika izdarīts, nākot klajā ar Pakalpojumu paketi, kas tika publicēta 2012. gada jū -
nijā, un pēc tam ar tādām iniciatīvām kā juridiskās formas, kapitāla daļu vai akciju 
turēšanas un tarifu prasību salīdzinošā izvērtēšana, valstu noteikumu novērtēša -
na attiecībā uz profesiju un apdrošināšanas pieejamību un akcionāru semināri.
24	
Savstarpējās izvērtēšanas panākumi vairāku dalībvalstu tiesību aktu izskatīšanā 
bija tādi, ka šī prakse vēlāk tika izmantota par piemēru arī citās jomās, piemēram, 
attiecībā uz pārskatīto Profesionālo kvalifikāciju direktīvu.
25	
Savstarpējās izvērtēšanas metode ietvēra šādus posmus16: atsevišķu dalībvalstu 
pašnovērtējumi, apspriedes piecu dalībvalstu kopās un plenārsēdes ar visām 
dalībvalstīm. Komisija minēja tādus uzlabojumus kā transversālu atļauju piešķir -
šanas sistēmu aizstāšana ar mazāk apgrūtinošām metodēm, piemēram, deklarā -
cijām, un nozarei specifisku shēmu, minimālo kapitāla prasību, vairāk nekā vienas 
uzņēmējdarbības vietas aizliegumu, obligāto tarifu un kvantitatīvo un teritoriālo 
ierobežojumu atcelšana17.
16 Apsvērumi 	
18 J. Monteagudo , A. Rutkowski , 
D. Lorenzani , “The economic 
impact of the Services Directive: 
A first assessment following 
implementation ” [Pakalpojumu 
direktīvas ekonomiskā 
ietekme: pirmais novērtējums 
pēc īstenošanas], Economic 
Papers  Nr. 456, 2012. gada 
jūnijs, Eiropas Komisija, Brisele, 
2012. gads, 30. lpp.26	
Tika veikti būtiski pasākumi, lai likvidētu šķēršļus. Apmeklēto dalībvalstu amat -
personas uzskatīja, ka savstarpējās izvērtēšanas process ir viens no Direktīvas 
īstenošanas galvenajiem aspektiem, jo dalībvalstīm bija intensīvi jāsadarbojas, lai 
izskatītu ļoti daudzus valsts un reģionālos tiesību aktus un novērtētu to atbilstību 
Direktīvai un pastāvošajai Tiesas judikatūrai.
27	
Apmeklētās dalībvalstis atzina, ka praktiskā līmenī Komisija ir izdarījusi daudz, 
lai palīdzētu īstenot Direktīvu, organizējot kopu apspriedes savstarpējās izvērtē -
šanas procesā, kā arī sniedzot ieteikumus regulārās tematiskās ekspertu grupu 
sanāksmēs.
Līdz	sekmīgai	īstenošanai	vēl	ir	daudz	darāmā
28	
Ziņojumos par savstarpējās izvērtēšanas procesu ir norādīts, ka šķēršļi ir likvidēti 
tikai daļēji. Saskaņā ar Komisijas aplēsēm no visiem šķēršļiem, ar kuriem saskārās 
pētījumā izraudzītās profesionālās grupas un kurus saskaņā ar Direktīvu ir pare -
dzēts likvidēt, 10 % tika likvidēti pilnībā, 60 % — daļēji un 30 % saglabājās18. Tas 
nozīmē, ka, lai pabeigtu īstenošanu, vēl ir daudz darāmā.
29	
Lai gan savstarpējā izvērtēšana ietvēra sadarbību ar mērķi izskatīt lielu daudzumu 
valsts un reģionālo tiesību aktu, vairāku apmeklēto dalībvalstu amatpersonas 
kritizēja šā pasākuma iespējamo efektivitāti. Tās uzskatīja, ka Komisija bija darījusi 
par maz, lai likvidētu iespējami nepamatotos šķēršļus, kas tika konstatēti savstar -
pējās izvērtēšanas procesā. Turklāt sešu dalībvalstu grupa uzskatīja, ka Komisija 
pietiekami nepārbaudīja “samērīguma” kritērija pamatojumu. Tās iestājās par 
tādu konkrētu norāžu publicēšanu, kurās būtu ietverti piemēri par to, kas ir un 
kas nav samērīgs. Tas nodrošinātu vienotu izpratni par samērīgumu un dotu Ko -
misijai mērauklu, kad tā izvērtē esošās un jaunās prasības.
17 Apsvērumi 	
19 COM(2011) 20 galīgā redakcija, 
9. lpp.
20 “Commission staff working 
document on the results of the 
performance checks of the 
internal market for services 
(construction, business services 
and tourism) ” [Komisijas 
dienestu darba dokuments 
par pakalpojumu iekšējā tirgus 
veiktspējas pārbaužu 
rezultātiem (būvniecība, 
uzņēmējdarbības pakalpojumi 
un tūrisms)], 
SWD(2012) 147  final , 8.6.2012.
21 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2013. gada 
20. novembra 
Direktīva 2013/55/ES, ar ko 
groza Direktīvu 2005/36/EK 
par profesionālo kvalifikāciju 
atzīšanu un Regulu (ES) 
Nr. 1024/2012 par 
administratīvo sadarbību, 
izmantojot Iekšējā tirgus 
informācijas sistēmu ( IMI 
regulu) (OV L 354, 28.12.2013., 
132. lpp.).Tika	rīkotas	veiktspējas	pārbaudes	par	ES tiesību	aktu 	
darbību	praktiskos	uzņēmējdarbības	scenārijos
30	
Komisija 2011. un 2012. gadā uzsāka veiktspējas pārbaudes, lai no vienotā tirgus 
dažādu lietotāju perspektīvas novērtētu, “kā tiek piemēroti dažādi ES likumdoša -
nas segmenti un kā tie darbojas reālajā dzīvē”19. Šim nolūkam papildus Direktīvai 
bija jāņem vērā arī citi ES instrumenti. Komisija nolēma šīs pārbaudes veikt, pama -
tojoties uz gadījumu izpēti saistībā ar noteiktām darbībām noteiktās uzņēmējdar -
bības nozarēs.
31	
Dalībvalstis tika aicinātas sniegt informāciju par to, kā attiecīgās valsts tiesību akti 
tiks praktiski piemēroti potenciālajiem pakalpojumu sniedzējiem, kuri vēlas vai 
nu veidot uzņēmumu, vai arī sniegt pārrobežu pakalpojumus tās teritorijā.
32	
Komisijas dienestu darba dokumentā20 ir apkopoti veiktspējas pārbaužu rezultāti 
trijās nozarēs, kas tiek uzskatītas par svarīgām pārrobežu tirdzniecībai Eiropas 
Savienībā: būvniecība (nodrošina 6,3 % no IKP), uzņēmējdarbības pakalpojumi 
(11,7 %) un tūrisms (4,4 %).
Izvērtējumu	rezultātā	Komisija	iesniedza	turpmākus	tiesību 	
aktu	priekšlikumus
33	
Pārbaudes uzrādīja, ka starp Direktīvu un Profesionālo kvalifikāciju direktīvu pa -
stāv ļoti cieša saikne. Pirms personai tiek atļauts sniegt pakalpojumus vai uzsākt 
pārrobežu uzņēmējdarbību, bieži vien ir vajadzīga kvalifikāciju atzīšana. Veiktspē -
jas pārbaužu rezultāti rosināja Komisiju iesniegt grozījumus Profesionālo kvalifi -
kāciju direktīvai un regulai par sadarbību, izmantojot IMI21.
18 Apsvērumi 	
22 “Commission Staff Working 
Document on the outcome of 
the peer review on legal form, 
shareholding and tariff 
requirements under the Services 
Directive ” [Komisijas dienestu 
darba dokuments par 
Pakalpojumu direktīvā 
paredzēto juridiskās formas, 
kapitāla daļu vai akciju 
turēšanas un tarifu prasību 
salīdzinošās izvērtēšanas 
rezultātiem], 
SWD(2013) 402  final , 2.10.2013.
23 “Commission Staff Working 
Document - Access to insurance 
for services provided in another 
Member State ” [Komisijas 
dienestu darba dokuments 
par citā dalībvalstī sniegto 
pakalpojumu apdrošināšanas 
pieejamību], 
SWD(2014) 130  final , 31.3.2014.34	
Veiktspējas pārbaudēs tika konstatēti šķēršļi valsts tiesību aktos, kas nosaka 
prasības attiecībā uz īpašām akciju kapitāla struktūrām un apdrošināšanu. Uzņē -
mumiem bieži vien bija jāpielāgo sava juridiskā forma vai akcionāru struktūra, lai 
varētu darboties citā dalībvalstī, izmantojot pakārtotu uzņēmumu, un tas varēja 
radīt papildu izmaksas. Vēl viens kopīgs šķērslis, kas tika konstatēts pārbaudēs, ir 
apdrošināšanas segums. Daudzās dalībvalstīs apdrošināšanas segumu dalībval -
stī, kurā reģistrēts uzņēmums, neatzīst dalībvalsts, kurā uzņēmums plāno sniegt 
pakalpojumus, tāpēc pakalpojumu sniedzējam atkal rodas papildu izmaksas. 
Dienestu darba dokumenti par šiem abiem jautājumiem tika publicēti 2013. gada 
oktobrī22 un 2014. gada martā23.
Komisija	varēja	labāk	izmantot	rezultātus,	lai	sistemātiski 	
nodrošinātu	Pakalpojumu	direktīvas	izpildi
35	
Veiktspējas pārbaudes atklāja, ka dalībvalstīs joprojām pastāv būtiski šķēršļi un 
kavēkļi — daži no tiem ir kopīgi visām trim nozarēm (transversālie šķēršļi), bet citi 
attiecas uz konkrētu nozari.
36	
Lai gan tas nebija šā pasākuma galvenais mērķis, veiktspējas pārbaužu secinājumi 
bija tādi paši kā savstarpējai izvērtēšanai, t. i., ka ir palikuši daudzi šķēršļi. Šos re -
zultātus Komisija varēja izmantot, lai veicinātu Direktīvas turpmāku sistemātisku 
izpildi, risinot ekonomikai svarīgākos jautājumus.
Ekonomiskās 	ietekmes 	novērtējuma 	trūkums
37	
Direktīvas ieviešanas laikā Komisija veica tikai provizorisku tās ekonomisko iegu -
vumu novērtējumu, un tās rīcībā nebija pietiekami detalizētu ekonomikas datu, 
lai aptvertu tikai tās darbības, uz kurām attiecas Direktīva.
19 Apsvērumi 	
24 J. Monteagudo , A. Rutkowski , 
D. Lorenzani , “The economic 
impact of the Services Directive: 
A first assessment following 
implementation ” [Pakalpojumu 
direktīvas ekonomiskā 
ietekme: pirmais novērtējums 
pēc īstenošanas], Economic 
Papers  Nr. 456, 2012. gada 
jūnijs, Eiropas Komisija, Brisele, 
2012. gads.
25 “Services: tapping the potential 
for growth and jobs ” 
[Pakalpojumi: izaugsmes un 
nodarbinātības potenciāla 
izmantošana], Komisijas 
ieguldījums Eiropadomes 
2014. gada 20. un 21. marta 
sanāksmē.
26 Tas attiecas uz 64 nozaru NACE  
2. red. sadalījumu nacionālajos 
kontos. Saskaņā ar nesen 
pabeigto EKS 2010 nosūtīšanas 
programmu šo sadalījumu 
tagad iesniegs dalībvalstis. 
Skatīt Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2013. gada 21. maija 
Regulu (ES) Nr. 549/2013 par 
Eiropas nacionālo un 
reģionālo kontu sistēmu 
Eiropas Savienībā (OV L 174, 
26.6.2013., 1. lpp.).38	
Komisija 2012. gadā lēsa, ka, labāk īstenojot Direktīvu, IKP varētu palielināt par 
vēl 1,6 % — papildus 0,8 %, kas tika paziņoti kā jau sasniegti24. Šajā pētījumā tika 
izmantots ekonometriskais modelis un savstarpējās izvērtēšanas procesa laikā 
savāktie dati par šķēršļiem, kas pastāvēja pirms īstenošanai noteiktā 2009. gada 
beigu termiņa, kopā ar ekonomikas datiem par attiecīgajām nozarēm, lai progno -
zētu šķēršļu likvidēšanas ietekmi. Tāpēc tā nebija ex post  novērtēšana, kurā tiktu 
aprēķināta Direktīvas īstenošanas ietekme.
39	
Komisijai bija jāizdara pieņēmumi par Direktīvas skarto ekonomikas nozaru lielu -
mu, jo no nacionālo kontu vai maksājumu bilances avotiem detalizēts sadalījums 
nebija pieejams.
40	
Tikai 2014. gadā Komisija pauda apņemšanos Eiropadomei25 “pastiprināt savus 
uzraudzības instrumentus, izmantojot izsmeļošākus kvantitatīvās un kvalitatīvās 
analīzes ziņojumus par nozaru un valstu reformām attiecībā uz pakalpojumiem”. 
Konkrētāk, tā apņēmās vākt ar pakalpojumiem saistītus datus par 2012., 2013. un 
2014. gadu, nošķirot tos, kuri attiecas uz Direktīvā ietvertajām nozarēm, no tiem, 
kuri attiecas uz nozarēm, kas Direktīvas darbības jomā nav ietvertas. Tā kā dati 
neietvers periodu pirms Direktīvas īstenošanas, nebūs iespējams novērtēt tās 
kopējo ietekmi.
41	
Komisija 2014. gada maijā iesniedza Nacionālo kontu darba grupai dokumentu, 
kurā ir aprakstīta Direktīvas ekonomiskā analīze un norādīts, kādi dati Komisijai 
vajadzīgi, lai izpildītu tās turpmākās analītiskās saistības. Konkrētāk, Komisija 
uzsvēra, ka ir vajadzīgi dati, kas saimniecisko darbību, uz kuru attiecas Direktīva, 
nošķir no tās, uz kuru tā neattiecas. Komisija norādīja, ka “datu pieejamība pašlaik 
būtiski ierobežo padziļinātas analīzes apjomu un ziņošanu par progresu”, un mek -
lēja risinājumu problēmai saistībā ar novecojušiem vai trūkstošiem datiem26 — 
dažkārt par periodu līdz pat 10 gadiem.
42	
Nacionālo kontu darba grupas locekļi piekrita izpildīt Komisijas prasības, lai 
mēģinātu atrisināt konkrētas problēmas, kur vien būtu iespējams sniegt datus, 
kas varētu nebūt publiski pieejami. Tomēr netika pausta apņemšanās nodrošināt 
datus, kas vajadzīgi Direktīvas pienācīgai novērtēšanai.
20 Apsvērumi 	
27 Direktīvas 7. pants.Īstenošana
Komisijas	nodrošinātie	instrumenti	un	atbalsts	Pakalpojumu 	
direktīvas	īstenošanā	bija	nepilnīgi	izmantoti	un	tādējādi 	
tikai	daļēji	efektīvi
43	
Lai veicinātu Direktīvas pilnīgu īstenošanu, Direktīva paredz vai Komisija kā citādi 
nodrošina vairākus instrumentus, informācijas pakalpojumus un sadarbības me -
hānismus. No tiem, kas tieši paredzēti Direktīvā, vissvarīgākie ir VKP . Lai uzlabotu 
pakalpojumu tirdzniecību Eiropas Savienībā, ir izveidoti arī citi instrumenti, to -
starp Iekšējā tirgus informācijas sistēma un Eiropas Patērētāju centru tīkls. Tomēr 
šo instrumentu efektivitāte attiecībā uz Direktīvu nav bijusi tik liela, cik paredzēts.
44	
Saskaņā ar Direktīvu dalībvalstīm ir jānodrošina, ka VKP ļauj pakalpojumu snie -
dzējiem visas procedūras un formalitātes, kas vajadzīgas kompetento iestāžu 
atļaujas saņemšanai, veikt elektroniski vienā vietā. Tiem ir arī jāsniedz informā -
cija potenciālajiem piegādātājiem un lietotājiem. Dalībvalstīm ir jānodrošina, ka 
pakalpojumi un informācija ir pieejama “no attāluma un elektroniski”27, un tās tiek 
mudinātas informāciju sniegt arī citās Kopienas valodās.
45	
VKP izveide ir izrādījusies sarežģīts uzdevums, un dalībvalstis var samērā brīvi 
izvēlēties pieeju, tāpēc veidi, kā VKP tiek iekļauti dalībvalstu administratīvajās 
struktūrās, ir atšķirīgi.
Kavēšanās	vienoto	kontaktpunktu	izveidē	un	atšķirīga 	
kvalitāte 	dalībvalstīs
46	
Līdz transponēšanas termiņa beigām (2009. gada 28. decembrim) daudzās dalīb -
valstīs pilnīgi funkcionējošu VKP vēl nebija. Lai palīdzētu dalībvalstīm, papildus 
vispārējai ekspertu grupai, kura ir atbildīga par Pakalpojumu direktīvas ievieša -
nu, Komisija izveidoja vēl divas ekspertu grupas. EUGO  ekspertu grupa strādā ar 
vispārīgiem VKP jautājumiem un ir nosaukta VKP tīkla vārdā, ko izmanto arī kā 
kopīgu zīmolu visā Eiropā (skatīt 1. attēlu ). E-procedūru ekspertu grupa pievēršas 
tehniskākas dabas jautājumiem, lai pakalpojumu sniedzēji varētu veikt adminis -
tratīvās procedūras tiešsaistē.
21 Apsvērumi 	
28 –  “Services Directive 
implementation survey — 
The Chambers’ perspective 
on the Points of Single 
Contact ” [Aptauja par 
Pakalpojumu direktīvas 
īstenošanu. Palātu 
perspektīva attiecībā uz 
vienotajiem 
kontaktpunktiem], 
Eurochambres , Politikas 
aptauja, 7. izdevums, 
2011. gada janvāris;
 –  “Are the points of Single 
Contact truly making things 
easier for European 
companies? ” [Vai vienotie 
kontaktpunkti patiešām 
atvieglo Eiropas uzņēmumu 
darbību?], Pakalpojumu 
direktīvas īstenošanas 
ziņojums, BusinessEurope , 
2011. gada novembris;
 –  “The functioning and 
usability of the Points of 
Single Contact under the 
Services Directive — State of 
Play and Way Forward ” 
[Pakalpojumu direktīvā 
paredzēto vienoto 
kontaktpunktu darbība un 
izmantojamība — 
pašreizējais stāvoklis un 
turpmākā rīcība], Deloitte  un 
Tech4i2  galīgais ziņojums 
Eiropas Komisijas Iekšējā 
tirgus un pakalpojumu 
ģenerāldirektorātam, DG 
MARKT/2010/22/E (SMART 
2007/035, LOT 4), 21.1.2012.;
 –  J. Monteagudo , A Rutkowski , 
D Lorenzani , “The economic 
impact of the Services 
Directive: A first assessment 
following implementation ” 
[Pakalpojumu direktīvas 
ekonomiskā ietekme: 
pirmais novērtējums pēc 
īstenošanas], 2. daļa 
“Vienoto kontaktpunktu 
izveides ekonomiskās 
ietekmes novērtēšana: 
aptuvenās vērtības, 
pamatojoties uz Doing 
Business  datubāzi”, 
Economic Papers  Nr. 456, 
2012. gada jūnijs.
29 COM(2012) 261  final , 12. lpp.47	
VKP ir ietverti Komisijas vienotā tirgus rezultātu apkopojumā un aplūkoti vairākos 
pētījumos, ko veikusi Komisija un vairākas ārējās organizācijas28. Šī analīze uzrādī -
ja, ka dalībvalstu pārvaldes iestāžu izvirzīto mērķu vērienīgums valstīs ļoti atšķiras 
un līdz ar to arī atšķiras VKP kvalitāte. Pastāv nepilnības attiecībā uz administratī -
vo prasību izpildei pieejamajām valodām, lietošanas ērtumu, e-parakstu pieņem -
šanu un to, cik lielā mērā VKP faktiski darbojas kā e-pārvaldes portāli. Atšķiras 
VKP popularizēšana un “atrodamība”, jo ne visi VKP sevi identificē ar Komisijas 
radīto EUGO  logotipu.
48	
Pēc paziņojuma 2012. gada Pakalpojumu paketē29 un lai VKP vairāk atbilstu uzņē -
mumu vajadzībām, Komisija izstrādāja Pakalpojumu direktīvā paredzēto vienoto 
elektronisko kontaktpunktu hartu (VKP hartu), lai tā kalpotu kā vadlīnija tām 
valstīm, kuras plāno savus VKP veidot tā, ka tie pārsniedz tiesību aktos noteiktās 
prasības. VKP hartas mērķis ir likt pamatus otrās paaudzes VKP izveidei. 1. attēlsES mēroga	logotips,	kas	paredzēts	VKP	tīmekļa	vietņu	
identifikācijai
22 Apsvērumi 	
30 “The Performance of the Points 
of Single Contact — An 
Assessment against the PSC 
Charter ” [Vienoto 
kontaktpunktu veiktspējas 
novērtējums saskaņā ar VKP 
hartu], pētījums, kas 
sagatavots Eiropas Komisijas 
Iekšējā tirgus, rūpniecības, 
uzņēmējdarbības un 
MVU ģenerāldirektorātam, 
2015. gads.49	
VKP hartā ir sniegti norādījumi dalībvalstīm, kuras vēlas un cenšas izveidot savus 
VKP , ļaujot tiem attīstīties līdzīgā virzienā. Harta var būt ietvars diskusijām par to, 
kā vislabāk īstenot direktīvu un apmainīties ar labāko pieredzi.
50	
Komisijas izstrādātā harta ir pozitīvs solis ceļā uz to, lai pārvarētu ierobežotos 
juridiskos pienākumus, kas VKP pastāv attiecībā uz uzņēmumiem un privātperso -
nām, kuras no VKP sagaida daudz vairāk.
51	
Izmantojot VKP hartu, lai pārbaudītu VKP darbību, dalībvalstij kļūst skaidrs, pēc 
kādiem kritērijiem ir jānovērtē to VKP . No vienas puses, izvēles kritēriju iekļaušana 
palīdz dalībvalstīm, kuras noteikušas vērienīgākus mērķus, saņemt neatkarīgu 
novērtējumu par savu pašreizējo stāvokli. No otras puses, dalībvalstis, kuru mērķi 
attiecībā uz VKP nav tik vērienīgi, var tikt mudinātas veidot VKP saskaņā ar hartu.
52	
Pēc Komisijas pasūtījuma veiktā pētījumā30, kas publicēts 2015. gadā, ir konsta -
tēts, ka VKP veiktspēja ir “viduvēja ar iespēju to ievērojami uzlabot”, un sniegts 
sīki izstrādāts konkrētu ieteikumu saraksts.
Vienotie	kontaktpunkti	ir	grūti	atrodami,	uzņēmumu 	
informētības 	līmenis	ir	zems
53	
Lai VKP veicinātu pārrobežu tirdzniecības apjoma pieaugumu un pakalpojumu 
sniegšanu, uzņēmumiem ir jāzina, kādu informāciju un pakalpojumus tie piedāvā. 
Laba tiešsaistes piekļuve ļautu uzņēmumus, kuri meklē informāciju vai atbalstu, 
novirzīt tieši uz VKP .
23 Apsvērumi 	
31 Piemēram, Komisijas dienestu 
darba dokuments “ Detailed 
information on the 
implementation of Directive 
2006/123/EC on services in the 
internal market ” [Sīka 
informācija par 
Direktīvas 2006/123/EK par 
pakalpojumiem iekšējā tirgū 
īstenošanu], 
SWD(2012) 148  final , 8.6.2012., 
20. lpp.54	
Tomēr daudzas organizācijas, ar kurām apspriedās Palāta, norādīja, ka uzņēmumu 
informētības līmenis par VKP joprojām ir zems. Gan dalībvalstu iestādes, gan arī 
uzņēmumu grupas paziņoja, ka Komisijai būtu jādara vairāk, lai popularizētu VKP .
55	
Komisija norādīja, ka ierobežoto VKP popularizēšanas pasākumu iemesls ir resur -
su trūkums31. Saskaņā ar Komisijas teikto vislielākā ietekme būtu mērķtiecīgiem 
popularizēšanas pasākumiem tiešsaistē, bet, uzņēmumu organizācijām aktīvāk 
iesaistoties VKP popularizēšanā starp saviem dalībniekiem, informētības līmenis 
paaugstinātos.
Nepietiekama	administratīvā	sadarbība	ar	Pakalpojumu 	
direktīvu	saistītos	jautājumos
56	
Brīvība veikt pārrobežu piegādes nozīmē to, ka, veicot vajadzīgās pārbaudes 
par piegādātājiem no citām dalībvalstīm, iestādes saskaras ar papildu grūtībām. 
Šim nolūkam Direktīvā ir paredzēta administratīvā sadarbība, kas tiek veikta 
elektroniski, izmantojot IMI (skatīt 1. izcēlumu ). Tas notiek savstarpējas palīdzī -
bas veidā, kad viena dalībvalsts var lūgt citai sniegt informāciju par, piemēram, 
atļaujām un atbilstību tirdzniecības standartiem vai veikt pārbaudes, inspekcijas 
un izmeklēšanu.
Iekšējā	tirgus	informācijas	sistēma
Direktīva paredz, ka Komisijai ir jāizveido elektroniska sistēma informācijas par administratīvo sadarbību 
apmaiņai starp dalībvalstīm, ņemot vērā pašreizējās informācijas sistēmas. Komisijas Lēmumā 2009/739/EK32 ir 
norādīts, ka šim nolūkam izmantojama Iekšējā tirgus informācijas sistēma ( IMI). Tā tika uzsākta jau 2008. gada 
februārī, lai atbalstītu Direktīvu 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu33. Kopš 2009. gada decem -
bra IMI ir kļuvusi par informācijas apmaiņas instrumentu pakalpojumu jomā. To jomu skaits, kurās tiek izman -
tota IMI, kopš tā laika ir palielinājies līdz astoņām: profesionālās kvalifikācijas, pakalpojumi, norīkotie darba 
ņēmēji, euro skaidras naudas pārrobežu autotransporta pārvadājumi, SOLVIT , pacientu tiesību piemērošana 
pārrobežu veselības aprūpē, e-komercija (pilotprojekts) un vilcienu vadītāju apliecības (pilotprojekts).
32 OV L 263, 7.10.2009., 32. lpp.
33 Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīva 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV L 255, 30.9.2005., 
22. lpp.).1. izcēlums
24 Apsvērumi 	
57	
Ar Direktīvu saistīto pieprasījumu skaits (skatīt 2. attēlu ) ir atkarīgs no tādiem 
faktoriem kā pārrobežu pakalpojumu sniedzēju skaits, attiecīgie tiesību akti 
uzņēmējvalstī, kompetento iestāžu informētība par IMI un pieslēgums tai, kā arī 
vajadzība sazināties ar kompetentajām iestādēm citās dalībvalstīs. Tāpēc šajā 
sistēmā veikto pieprasījumu skaitu interpretēt ir grūti, bet Komisija atzīst, ka 
saistībā ar Pakalpojumu direktīvu sistēma tiek izmantota maz — salīdzinājumā ar 
Profesionālo kvalifikāciju direktīvu. Lai IMI vairāk izmantotu saistībā ar Direktīvas 
jautājumiem, Komisija organizēja konferences un mācību kursus. 2. attēlsAr	Pakalpojumu 	direktīvu 	saistīto	IMI	pieprasījumu	kopējais	skaits	pa	ceturkšņiem
Avoti: http://ec.europa.eu/internal_market/scoreboard/performance_by_governance_tool/internal_market_information_system/index_en.htm  
http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/statistics/index_lv.htm
58	
IMI izmanto arī kā saziņas līdzekli Direktīvā paredzētajam brīdinājuma mehānis -
mam, ja iestādes citās valstīs ir jābrīdina par konkrētu pakalpojumu sniedzēju 
saistībā ar veselības, drošības vai vides apsvērumiem. Tomēr apmeklēto dalībval -
stu iestādes brīdinājuma mehānismu izmanto reti, norādot, ka attiecīgā IMI funk -
cija ir lieka. Kopumā ir nosūtīti tikai trīs brīdinājumi, no kuriem viens bija kļūdains 
un tika atsaukts.140
120
100
80
60
40
20
0
I cet.
II cet.
III cet.
IV cet.
I cet.
II cet.
III cet.
IV cet.
I cet.
II cet.
III cet.
IV cet.
I cet.
II cet.
III cet.
IV cet.
I cet.
II cet.
III cet.
IV cet.
I cet.
II cet.
2010.g. 2011.g. 2012.g. 2013.g. 2014.g. 2015.g.
25 Apsvērumi 	
34 Komisijas sniegtā informācija 
par periodu līdz 2015. gada 
1. jūnijam.
35 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 1998. gada 22. jūnija 
Direktīva 98/34/EK, ar ko 
nosaka informācijas 
sniegšanas kārtību tehnisko 
standartu un noteikumu jomā 
(OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp.).
36 Valsts tiesību aktu pieņemšana 
ir atlikta līdz bezdarbības 
perioda beigām.
37 Direktīvas 18. pants: 
“Atkāpjoties no 16. panta, un 
tikai ārkārtas apstākļos 
dalībvalsts attiecībā uz 
pakalpojumu sniedzēju, kas 
veic uzņēmējdarbību citā 
dalībvalstī, var veikt 
pasākumus, kas saistīti ar 
pakalpojumu drošumu.”59	
Pakalpojumu direktīva ar IMI sistēmas starpniecību nodrošina jaunu valsts 
prasību paziņošanu saistībā ar pakalpojumu sniegšanu pārrobežu līmenī un 
brīvību veikt uzņēmējdarbību. 2013. gada septembrī IMI tika ieviests paziņojumu 
modulis, aizstājot paziņojumus pa e-pastu. Sistēmā sūtītos paziņojumus saņem 
Komisija un valstu IMI koordinatori dalībvalstīs, lai pārējās dalībvalstis veiktu to 
salīdzinošo izvērtēšanu.
60	
Apmeklēto dalībvalstu pārvaldes iestādēm šis paziņošanas process nešķita node -
rīgs. Cita starpā tās kritizēja ar to saistīto slogu dalībvalstu iestādēm un skaidrības 
trūkumu saņemtajos paziņojumos.
61	
Kopš šim nolūkam sāka izmantot IMI, tajā ir kopumā nosūtīti 310 paziņojumi34. Lai 
gan paziņojumu izdošana ir juridisks pienākums, septiņas no 31 ES un EEZ dalīb -
valsts, kas pieslēgtas IMI, nevienu paziņojumu nekad nav nosūtījušas. Atlikušajām 
24 dalībvalstīm paziņojumu skaits 20 mēnešu periodā svārstījās no 1 līdz 73.
62	
Informēšana par jaunām prasībām ir pienākums, kas Pakalpojumu direktīvai ir 
kopīgs ar Direktīvu 98/34/EK35, saskaņā ar kuru dalībvalstīm izstrādes posmā ir jā -
informē Komisija par tehniskajiem noteikumiem attiecībā uz precēm un informā -
cijas sabiedrības pakalpojumiem. Tomēr Direktīva neietver trīs mēnešu bezdarbī -
bas periodu36, kas piemērojams Direktīvā 98/34/EK paredzētajiem paziņojumiem 
pirms to pieņemšanas vai sabiedriskās apspriešanas. Saskaņā ar Komisijas dienes -
tu sniegto informāciju tiek apsvērta Direktīvā paredzēto paziņojumu publicēša -
na atklātā tīmekļa vietnē. Vairākas kontaktpersonas dalībvalstīs norādīja, ka tās 
atbalstītu līdzīgu atlikšanas procedūru.
63	
Kopumā IMI izmantošanas līmenis saistībā ar Direktīvu ir vidējs līdz zems — infor -
mācijas pieprasījumi tiek veikti, tāpat arī paziņojumi, bet brīdinājumi un atseviš -
ķas atkāpes37 ir reti gadījumi.
26 Apsvērumi 	
64	
Ņemot vērā, ka Direktīva uzliek par pienākumu dalībvalstīm ziņot par visām jau -
najām prasībām, IMI izmantošana šim nolūkam ir loģiska. IMI kā saziņas platforma 
nodrošina vajadzīgo funkcionalitāti. Paplašinot IMI, tajā ietverot bezdarbības 
periodu un publiski pieejamu tīmekļa vietni, kurā norādītas paziņotās prasības, 
ieinteresētās personas varētu labāk piekļūt paziņojumiem un pārbaudīt jaunās 
prasības.
Patērētāji	joprojām	saskaras	ar	problēmām	saistībā	ar 	
piekļuvi 	pakalpojumu 	vienotajam 	tirgum
65	
Saskaņā ar Direktīvas 20. pantu dalībvalstīm ir jānodrošina, ka pakalpojumu saņē -
mējiem (tostarp patērētājiem) nepiemēro diskriminējošas prasības, kuru pamatā 
ir viņu valstspiederība vai dzīvesvieta, un ka tikpat neierobežota ir arī piekļuve 
pakalpojumiem. Tipisks šādu ierobežojumu piemērs attiecas uz starptautisku 
tiešsaistes mazumtirgotāju, kurš neļauj klientam tieši iepirkties vienā tīmekļa 
vietnē, viņu automātiski novirzot uz interneta veikalu savā valstī, kur cenas un no -
sacījumi var atšķirties. Citā neatbilstības gadījumā tirgotājs var bez pamatojuma 
atteikties piegādāt preci klientam citā valstī. Direktīva pieļauj “atšķirības piekļu -
ves nosacījumos, ja šādas atšķirības tieši attaisno objektīvi kritēriji”.
66	
Komisija un dalībvalstis ir izveidojušas Eiropas Patērētāju centru tīklu ( ECC-Net ), 
kas sniedz informāciju un palīdzību pakalpojumu saņēmējiem, kuriem ir prob -
lēmas ar tirgotājiem citās valstīs. Centri šajā tīklā, ko veidojušas ES dalībvalstis, 
Norvēģija un Islande, tiek kopīgi finansēti no ES budžeta un valstu līdzekļiem. 
Ikvienā dalībvalstī atrodas centrs, kura uzdevums ir atbildēt uz patērētāju jautā -
jumiem, sniedzot ieteikumus par tiesiskās aizsardzības procedūrām un vajadzības 
gadījumā izmantojot sakarus ar ECC-Net  centriem citās valstīs.
67	
Tīkls publicēja ziņojumu, kurā analizētas patērētāju sūdzības, kas iesniegtas laikā 
no 2010. gada janvāra līdz 2012. gada decembrim. Šajā periodā tīkls saņēma 
222 sūdzības saistībā ar 20. pantu. Apmeklējot ECC  un citas struktūras septiņās 
dalībvalstīs, Palāta secināja, ka šis skaits neatspoguļo problēmas nopietnību, jo 
ECC  un dalībvalstis uzskata, ka patērētāji ir slikti informēti par savām tiesībām, jo 
īpaši tām, kas izriet no Direktīvas. Turklāt, pat ja patērētāji saprot, ka var būt noti -
cis pārkāpums, viņi bieži uzskata, ka nav vērts pielikt pūles, lai iesniegtu sūdzību, 
vai nu ņemot vērā attiecīgā pakalpojuma vērtību, vai arī tāpēc, ka ir vajadzīgs ātrs 
risinājums.
27 Apsvērumi 	
38 Publicēts 2009. gada 
7. decembrī.
39 Publicēts 2011. gada 
septembrī.
40 Piemēram, apģērbs, sporta 
preces, mājsaimniecības 
preces, grāmatas, mūzikas 
DVD, video vai datorspēles, 
programmatūra, elektroniskās 
iekārtas un personīgās 
higiēnas preces.
41 Piemēram, grūtības atrast 
pietiekami daudz tīmekļa 
tirgotāju, kuri vēlas 
nodarboties ar pārrobežu 
tirdzniecību, precīzas 
piegādes maksa, bezmaksas 
piegādes piedāvājumu 
atsaukšana un kredītkartes 
izmantošanas maksas 
atšķirības, ko vēlāk attiecināja 
uz “PVN likmes, muitošanas un 
valūtas apsvērumiem”. Daudzi 
tirgotāji nesniedza pietiekamu 
informāciju par klientu 
tiesībām atdot atpakaļ preces.68	
Ir publicēti divi ziņojumi par diskriminējošu prasību piemērošanu — “Pētījums 
par uzņēmējdarbības praksi, kas piemēro dažādus piekļuves nosacījumus, pama -
tojoties uz pakalpojumu saņēmēju valstspiederību vai dzīvesvietu”38 un ziņojums 
“Anonīmā pārrobežu iepirkšanās tiešsaistē — e-Savienības stāvoklis”, ko sagata -
voja Eiropas Patērētāju centru tīkls ( ECC-Net )39.
69	
Pirmajā ziņojumā ir mēģināts noteikt, vai pastāv atšķirības attieksmē pret klien -
tiem, pamatojoties uz viņu valstspiederību vai dzīvesvietu. Pētījums aptvēra 
četras nozares: automobiļu nomu, digitālās lejupielādes, elektronisko preču pār -
došanu tiešsaistē un tūrismu. Tajā ir secināts, ka visās četrās nozarēs pastāv prima 
facie  pierādījumi par sistemātisku diferencēšanu, pamatojoties uz klienta dzīves -
vietu, bet ne uz valstspiederību. Diferencēšana tika konstatēta īpaši attiecībā uz 
tiešsaistē sniegtajiem pakalpojumiem, kad, pamatojoties uz adresi, tiek veikta 
automātiska pārvirzīšana vai atkarībā no valsts pastāv paralēlas tīmekļa vietnes.
70	
Pētījumā izskan pieņēmums, ka šādu atšķirību pamatā var būt gan tiesiski un 
regulatīvi, gan arī ar uzņēmējdarbību saistīti faktori. Kā diferencēšanas tiesiskos 
un regulatīvos faktorus varētu minēt finansiālās izmaksas, atbilstības izmaksas un 
atšķirības dalībvalstu tiesību aktos, savukārt ar uzņēmējdarbību saistītie faktori 
varētu būt transporta un piegādes izmaksas, tirdzniecības izmaksas un korporatī -
vā struktūra, ieskaitot franšīzes.
71	
Otrā ziņojuma mērķis bija noteikt šķēršļus, kas skar pārrobežu iepirkšanos tieš -
saistē. Ar 17 ES  ECC  tīkla dalībnieku palīdzību tika veikti 305 pārrobežu pirkumi 
tiešsaistē, aptverot desmit būtiskas preču kategorijas40. Kopumā ECC  ziņoja, ka 
173 gadījumos (56 %) radās kādas problēmas41 saistībā ar līguma noteikumiem un 
patērētāju tiesībām, tādējādi parādot, ka, pārrobežu līmenī saņemot pakalpoju -
mus, patērētāji joprojām saskaras ar šķēršļiem.
28 Apsvērumi 	
Pakalpojumu	sniedzēju	attieksme	joprojām	ir	netaisnīgi 	
diskriminējoša
72	
Lai gan Direktīvas 20. panta 2. punktā paredzēts, ka jebkāda diskriminācija ir 
pieļaujama tikai tad, ja to “tieši attaisno objektīvi kritēriji”, 95. apsvērums rada 
iespēju šo noteikumu apiet, atsaucoties uz “objektīviem iemesliem, kas dažādās 
valstīs var atšķirties, piemēram, papildu izmaksas attāluma dēļ vai pakalpojuma 
sniegšanas tehnisko īpatnību dēļ vai atšķirīgi tirgus apstākļi, piemēram, lielāks vai 
mazāks pieprasījums atkarībā no sezonas, dažādi atvaļinājuma periodi dalībval -
stīs, dažādas konkurentu cenas, vai papildu riski, kas saistīti ar noteikumiem, kuri 
atšķiras no uzņēmējdarbības veikšanas dalībvalsts noteikumiem”.
73	
Tas ir novedis pie neattaisnojamas diskriminācijas, kā aprakstīts 2. izcēlumā  mi-
nētajos piemēros.
Diskriminējoša 	prakse	pret	patērētājiem
“Tiešsaistē rezervējot atpūtas paketi tematiskā parkā Francijā, kāda Bulgārijā dzīvojoša patērētāja kļūdas dēļ 
kā savu dzīvesvietas valsti norādīja Apvienoto Karalisti. Drīz vien viņa kļūdu pamanīja un valsti nomainīja uz 
Bulgāriju. Izrādījās, ka cenas atšķirība ir gandrīz 40 %, un viņai bija jāmaksā par 500 EUR vairāk nekā Apvieno -
tās Karalistes iedzīvotājiem.”
“Pavadot brīvdienas Austrijas slēpošanas kūrortā, kāds Vācijā dzīvojošs patērētājs atklāja, ka pacēlāju biļešu 
cena tūristiem ir daudz augstāka nekā Austrijas iedzīvotājiem.”
Avots:  Uzlabota patērētāju aizsardzība — Pakalpojumu direktīva 2006/123/EK. Ar 20. panta 2. punktu un 21. pantu saistīto un ECC-Net  no  
2010. līdz 2012. gadam iesniegto patērētāju sūdzību analīze, 20.–21. lpp.2. izcēlums
74	
ECC-Net  ziņojumā ir minēti vairāki līdzīgi piemēri šādai diskriminējošai attieksmei, 
kuras pamatā biežāk ir dzīvesvieta nekā valstspiederība un kuru bieži netieši pie -
mēro, pamatojoties uz kredītkartes izdošanas valsti vai piegādes vietu.
29 Apsvērumi 	
42 “Commission Staff Working 
Document — With a view to 
establishing guidance on the 
application of Article 20(2) of 
Directive 2006/123/EC on 
services in the internal market 
(‘the Services Directive’) ” 
[Komisijas dienestu darba 
dokuments, kura mērķis ir 
izstrādāt norādījumus 
attiecībā uz to, kā piemērot 
Direktīvas 2006/123/EK par 
pakalpojumiem iekšējā tirgū 
(“Pakalpojumu direktīvas”) 
20. panta 2. punktu], 
SWD(2012) 146  final , 8.6.2012.
43 (External) evaluation of the 
Consumer Protection 
Cooperation Regulation  
[Regulas par sadarbību 
patērētāju tiesību aizsardzības 
jomā (ārējais) novērtējums], 
Patērētāju aizsardzības 
politikas vērtēšanas konsorcija 
(CPEC ) galīgais ziņojums, 
2012. gada 17. decembris.75	
Direktīvas 20. panta 2. punkts ir arī radījis neērtības un neskaidrības uzņēmu -
miem, kuri nesaprot, kādi pienākumi tiem var tikt uzlikti, veicot tālpārdošanu 
klientiem citās valstīs. Saskaņā ar dalībvalstu mazumtirdzniecības pārstāvju teikto 
līdz šim sniegtie norādījumi42 nav devuši pārliecību vai skaidrību par to, kad uzņē -
mumiem ir jāveic piegādes pāri robežām.
Problēmu 	risināšana
76	
Komisija pieņēma tematisku pieeju, lai risinātu svarīgākās problēmas attiecībā uz 
pakalpojumu sniedzējiem. Tajā tiek izmantots tīkls sadarbībai patērētāju tiesību 
aizsardzības jomā (SPTAJ), lai veiktu “vērienīgas pārbaudes”, kas ietver ES mēroga 
tīmekļa vietņu pārbaudes konkrētās tiešsaistes jomās. Tiek veiktas vienlaicīgas 
un saskaņotas pārbaudes, lai konstatētu patērētāju tiesību aktu pārkāpumus un 
pēc tam nodrošinātu tiesību aktu izpildi. Pēc šādas izmeklēšanas attiecīgajām 
valsts iestādēm ir jāveic atbilstīgi izpildes pasākumi, informējot uzņēmumus par 
iespējamajiem pārkāpumiem un aicinot tos veikt korektīvus pasākumus, vai arī 
pret tiem tiks uzsākta tiesvedība. Vērienīgas pārbaudes ir veiktas šādās jomās: 
aviokompānijas, mobilais saturs, elektroniskās preces, biļešu pārdošana tiešsaistē, 
patēriņa kredīts, digitālais saturs un ceļojumu rezervēšana tiešsaistē.
77	
Saskaņā ar ārējo novērtējumu43, kas tika veikts 2012. gadā, pārbaužu rezultātā 
iegūtais izpildes rādītājs visās nozarēs bija augsts, lai gan vērienīgo pārbaužu 
ietekmi varētu palielināt, veicot vairāk publicitātes un turpmāku pasākumu, 
lai nodrošinātu nepārtrauktu atbilstību. Diemžēl Direktīvas prasības nav tie -
ši integrētas šajās pārbaudēs veiktajos novērtējumos, jo saskaņā ar Komisijas 
sniegto informāciju SPTAJ tiesību akti tika pieņemti pirms Direktīvas stāšanās 
spēkā. Ārējā novērtējumā ir sniegti ieteikumi vērienīgo pārbaužu darbības jomas 
paplašināšanai, taču noraidīta Direktīvas iekļaušana tajā, vienlaikus atzīstot, ka 
“[Direktīva] garantē noteiktas tiesības pakalpojumu saņēmējiem, tādas kā nedis -
kriminēšana un tiesības uz informāciju, kā arī profesionālās atbildības apdrošinā -
šanu un komerciālu paziņojumu sniegšanu. Šajā ziņā svarīgi ir pārrobežu saistības 
un atbilstības kritēriji”. Tomēr novērtējumā ir pausts uzskats, ka “Pakalpojumu 
direktīvā liela uzmanība ir pievērsta dalībvalstu pienākumiem, nevis atsevišķu 
pakalpojumu sniedzēju darbībām, un, otrkārt, Direktīva ietver arī uzņēmumu sav -
starpējo attiecību aspektu (t. i., jēdziens “pakalpojumu saņēmējs” attiecas ne tikai 
uz patērētājiem), kas neatbilst SPTAJ mērķim uzmanības centrā izvirzīt patērētāju 
intereses”. Šis viedoklis ir pretrunā pierādījumiem, kas sniegti ECC-Net  ziņojumā, 
kurā uzsvērta Direktīvas prasību neievērošanas būtiskā ietekme uz patērētājiem.
30 Apsvērumi 	
44 Komisijas 2001. gada 
7. decembra Ieteikums par 
SOLVIT  (iekšējā tirgus 
problēmu risināšanas tīkls) 
izmantošanas principiem 
(OV L 331, 15.12.2001., 79. lpp.).
45 Komisijas 2013. gada 
17. septembra Ieteikums par 
principiem, kas reglamentē 
SOLVIT , Brisele 
(C(2013) 5869  final ).
46 Komisijas 2013. gada 
17. septembra Ieteikums par 
principiem, kas reglamentē 
SOLVIT , 2. lpp.
47 http://ec.europa.eu/solvit/
index_en.htmIzpilde
Komisija	izmanto	vairākus	izpildes	instrumentus
78	
Direktīvas prasību izpilde ir svarīga gan no juridiskā, gan ekonomiskā viedokļa. 
ES tiesību pārkāpšanas gadījumā gan pakalpojumu sniedzējiem, gan arī to saņē -
mējiem ir vajadzīgi ātri un efektīvi risinājumi.
79	
Komisija var uzsākt pārkāpuma procedūru pret dalībvalsti, kas nav izpildījusi kādu 
Līgumā paredzēto pienākumu. Komisija ir arī izveidojusi vispārēju pirmspārkāpu -
ma mehānismu EU Pilot  un alternatīvu konfliktu risināšanas mehānismu SOLVIT , 
kurš ir īpaši paredzēts iekšējā tirgus jautājumiem. Turklāt Komisija var risināt 
augsta līmeņa jautājumus politiskā līmenī, sagatavojot konkrētai valstij adresētus 
ieteikumus Eiropas pusgada kontekstā.
Pakalpojumu	direktīvas	mērķiem	reti	tiek	izmantots  SOLVIT
80	
SOLVIT  ir bezmaksas, galvenokārt tiešsaistes pakalpojums starp dalībvalstīm, ko 
nodrošina valstu pārvaldes iestādes. To izveidoja 2001. gadā44 un atjaunināja 
2013. gadā45. SOLVIT  sniedz risinājumus dažādās praktiskās situācijās, piemēram, 
saistībā ar profesionālo kvalifikāciju atzīšanu, vīzas saņemšanas un uzturēšanās 
tiesībām, tirdzniecību un pakalpojumiem (uzņēmumiem), transportlīdzekļiem un 
vadītāju apliecībām, ģimenes pabalstiem, pensijas tiesībām, darbu ārzemēs, bez -
darbnieka pabalstiem, veselības apdrošināšanu, izglītības pieejamību, kapitāla 
vai maksājumu pārrobežu apriti un PVN atmaksāšanu. 2013. gadā Komisija izdeva 
brošūru ar piemēriem par konkrētu problēmu praktiskiem risinājumiem, kas rasti, 
izmantojot SOLVIT  centrus.
81	
Kopumā lielākā daļa lietu tiek sekmīgi atrisinātas, un vidējais laiks ir deviņas 
nedēļas46 (mērķis ir 10 nedēļas47). Parasti sistēma saņem aptuveni 1400 lietu gadā, 
bet 2014. gadā to skaits palielinājās līdz 2368.
31 Apsvērumi 	
48 Nordic Innovation  ziņojums 
“Delivering a stronger Single 
Market ” [Spēcīgāka vienotā 
tirgus izveide], 2012. gada 
jūnijs, 50. lpp.
49 Turpat.
50 Dr. M. Kaeding , F. Voskamp , 
“Better Implementation of EU 
Legislation is not just a question 
of taking Member States to 
Court ” [ES tiesību aktu labāka 
īstenošana nav saistīta tikai ar 
dalībvalstu iesūdzēšanu tiesā], 
darba dokuments 
(2011/w/01 EIPA), 10. lpp.82	
Tomēr attiecībā uz Direktīvu SOLVIT  loma ir nebūtiska. 2014. gadā ar to saistītas 
bija tika 17 no 2368 lietām (2013. gadā — 6, 2011. un 2012. gadā — katrā pa 16).
83	
SOLVIT  ir ierobežoti personāla resursi un tehniskās iespējas, lai risinātu sarežģī -
tas, ar uzņēmējdarbību saistītas lietas48. Tādās lielās valstīs kā Vācija, Francija un 
Apvienotā Karaliste SOLVIT  centros trūkst darbinieku49, jo īpaši juridiski kvalificētu 
darbinieku50. Tomēr Komisija SOLVIT  centru darbiniekiem organizē regulārus mā -
cību kursus par juridiskiem jautājumiem.SOLVIT	risinājumi
SOLVIT	ļauj	tūristiem	nomāt	Vācijas	jahtas	Itālijā
Kāds Vācijas uzņēmums uz čartera līguma pamata iznomāja četras Vācijas karoga jahtas tūristiem Itālijā. Uz -
ņēmuma īpašniekam tika piemērots naudas sods par to, ka viņš savā komercdarbībā izmantotās jahtas nebija 
reģistrējis vietējās ostas iestādēs, kā to prasīja nesen pieņemtie Itālijas noteikumi. Piecus mēnešus vēlāk pēc 
vairākkārtīgiem pūliņiem reģistrēt jahtas uzņēmuma īpašniekam tika paziņots, ka reģistrācija būtu iespējama 
tikai tādā gadījumā, ja uzņēmums būtu izveidots Itālijā. Situācijā iesaistījās SOLVIT , paskaidrojot, ka šis nosa -
cījums neatbilst ES tiesību aktiem un ka iestādēm ir jāpieņem reģistrācija Vācijas Tirdzniecības kamerā. Visas 
četras jahtas tika reģistrētas, un tika izsniegtas čartera pārvadājumu licences.
Problēma atrisināta 9 nedēļu laikā.
SOLVIT	nodrošina	taisnīgu	attieksmi	pret	plostu	pludināšanas	uzņēmumiem	Slovēnijā
Plostu pludināšanas uzņēmumi no Ungārijas un Slovākijas sūdzējās, ka lētāka, gadu ilga piekļuve konkrētai 
upei Slovēnijā ir rezervēta Slovēnijas uzņēmumiem. Ārvalstu uzņēmumiem ne tikai bija jāmaksā vairāk, bet arī 
jāsaskaras ar neērtībām, katru dienu pērkot biļetes. SOLVIT panāca, ka diskriminējošie noteikumi tika mainīti, 
un tagad ārvalstu uzņēmumi var veikt savu saimniecisko darbību Slovēnijas upēs ar tādiem pašiem noteiku -
miem kā vietējie uzņēmumi. Tā kā šīs situācijas risināšana ietvēra noteikumu maiņu, tam bija vajadzīgs ilgāks 
laiks nekā parasti SOLVIT  lietās.
Problēma atrisināta 10 mēnešu laikā.
Avots:  Eiropas Komisija, SOLVIT  — veiksmes stāsti, 2013. gads.3. izcēlums
32 Apsvērumi 	
51 Čehijas Republiku, Dāniju, 
Vāciju, Īriju, Spāniju, Itāliju, 
Lietuvu, Ungāriju, Nīderlandi, 
Austriju, Portugāli, Slovēniju, 
Somiju, Zviedriju un 
Apvienoto Karalisti.84	
Lielāko daļu lietu ir iesniegušas privātpersonas, bet uzņēmumi — tikai ap 20, jo 
parasti tiem ir citi līdzekļi, lai risinātu problēmas, kas rodas, veicot uzņēmējdar -
bību ārzemēs. Pētījumā, ko Komisija veica 2011. gadā, tika apgalvots, ka, lai rastu 
risinājumu, uzņēmumi dod priekšroku oficiālām instancēm.
85	
SOLVIT  nodrošinātie risinājumi nav leģislatīvi, un informācija par lietām un to atri -
sināšanu nav publiski pieejama, tāpēc tas nepalīdz citām potenciāli ieinteresētām 
pusēm. Turklāt identiskām problēmām var tikt rasti atšķirīgi risinājumi, piemēram, 
dažādās dalībvalstīs un reģionālajās iestādēs.
EU Pilot —	pirmspārkāpuma	sistēma,	ko	atzinīgi	novērtējušas 	
dalībvalstis
86	
EU Pilot  ir konfidenciāls mehānisms informācijas apmaiņai starp Komisiju un 
dalībvalstīm. To izveidoja Komisija 2008. gadā ar 15 brīvprātīgām dalībvalstīm51, 
un līdz 2013. gada jūlijam tajā tika ietvertas visas 28 dalībvalstis. EU Pilot  izman -
to, mēģinot izskaidrot vai atrisināt problēmas, lai, ja iespējams, izvairītos no 
LESD 258. pantā paredzētajām oficiālajām pārkāpuma procedūrām.
87	
Komisija 2013. gadā uzsāka 1502  EU Pilot  lietas un 2014. gadā — 1208 lietas. Līdz 
2015. gada sākumam saistībā ar Direktīvu bija uzsāktas 84 lietas.
Lai	atrisinātu	ar	Pakalpojumu	direktīvu	saistītu	 EU Pilot	lietu,	vidēji	
ir	vajadzīgi	vairāk	nekā	16 mēneši
88	
Komisija iesniedz individuālas lietas attiecīgajām dalībvalstīm, izmantojot EU Pilot  
lietotni. Dalībvalstu iestādēm ir desmit nedēļas, lai sniegtu atbildi un piedāvātu 
risinājumu.
33 Apsvērumi 	
52 http://ec.europa.eu/
internal_market/scoreboard/
performance_by_
governance_tool/eu_pilot/
index_
en.htm #maincontentSec
53 “Second Evaluation Report on 
EU Pilot ” [Otrais novērtējuma 
ziņojums par EU Pilot ], 
SEC(2011) 1629/2, 21.12.2011.89	
Komisija publicē vidējo laiku, kādā dalībvalstis sniedz atbildes uz visām EU Pi -
lot vēstulēm, ņemot vērā 70 dienu termiņu. Saskaņā ar vienotā tirgus rezultātu 
apkopojumu (07/14)52 lielākajai daļai valstu attiecībā uz termiņa ievērošanu tika 
piešķirts vērtējums “zaļš”. Čehijas Republika, Īrija, Spānija, Itālija, Latvija, Polija, 
Portugāle, Rumānija, Zviedrija un Apvienotā Karaliste saņēma vērtējumu “dzel -
tens”, kas nozīmē, ka termiņš ir nedaudz nokavēts (vidējais atbilžu sniegšanas 
laiks ir 71 līdz 77 dienas). Taču Francijai vidējais atbilžu sniegšanas laiks ir 93 die -
nas. Komisijas laiks rezultātu apkopojumā nav norādīts, bet saskaņā ar otro no -
vērtējuma ziņojumu par EU Pilot53, kurā Komisija arī sev noteica 70 dienu termiņu 
atbilžu novērtēšanai un lēmuma pieņemšanai par turpmāko rīcību, vidējais laiks 
bija 102 dienas.
90	
Lielākajā daļā EU Pilot  lietu, kas attiecās uz Direktīvu, bija vajadzīga vairākkārtēja 
sarakste, kas pagarināja lietas risināšanai vajadzīgo laiku. Vidējais Direktīvas lietu 
risināšanas ilgums ir 16,6 mēneši.
Dažās	lietās	Komisija	pārāk	ilgi	kavējās	ar	rīcību
91	
Palāta pārbaudīja sešas EU Pilot  lietas, kas attiecās uz Direktīvu. Visos gadījumos 
process ilga piecus līdz astoņus mēnešus, kamēr lieta tika atrisināta, izmantojot 
EU Pilot . Tomēr sarežģītākās lietas, kas vēlāk nonāca līdz pārkāpuma procedūras 
posmam, ilga 9 līdz 13 mēnešus.
92	
Dalībvalstis savas atbildes sniedza laikus. Tomēr 4. izcēlumā  ir sniegti piemēri par 
EU Pilot  procedūras aizkavēšanās gadījumiem.
Piemēri	par	 EU Pilot	procedūras	aizkavēšanās	gadījumiem
Kādas valsts lietā Komisijai pēc problēmas konstatēšanas bija vajadzīgi 16 mēneši, lai nosūtītu administratīvo 
vēstuli dalībvalstij un vēl seši mēneši, lai uzsāktu EU Pilot  lietu.
Citas dalībvalsts lietā Komisijai bija vajadzīgi gandrīz 20 mēneši no sūdzības saņemšanas, lai uzsāktu EU Pilot  
procedūru.
Viena EU Pilot  lieta tika uzsākta 2012. gadā un joprojām nav pabeigta, jo vēl ir jāpārbauda, vai ieviestās izmai -
ņas tiesību aktos ir pareizi īstenotas.4. izcēlums
34 Apsvērumi 	
54 Visas sūdzības par visiem 
jautājumiem, tostarp tās, par 
kurām tiek uzsāktas EU Pilot  
un/vai pārkāpuma procedūras, 
tiek reģistrētas CHAP  (sūdzību 
un jautājumu reģistrācijas 
sistēmā). CHAP  ietver lauka 
iezīmēšanu, ja sūdzība attiecas 
uz LESD 56. pantu 
(pakalpojumu sniegšanas 
brīvība) vai 49. pantu (brīvība 
veikt uzņēmējdarbību).93	
Informācija par EU Pilot  lietām netiek publiskota ne to risināšanas laikā, ne arī pēc 
to pabeigšanas. Tāpēc, pat ja šādas procedūras sniedz risinājumu kādā konkrētā 
valstī, tās nedod nekādu labumu citām ieinteresētajām pusēm, ne arī palīdz izvei -
dot iedibinātu ES tiesu praksi šajā jomā.
Komisija	ļoti	reti	izmanto	pārkāpuma	procedūras
94	
Ja pēc iepriekšējām konsultācijām EU Pilot  lietā Komisija uzskata, ka ES noteikumi 
netiek pienācīgi piemēroti, tā pret attiecīgo dalībvalsti var uzsākt pārkāpuma 
procedūru. Komisijai ir tiesības censties panākt pārkāpuma izbeigšanu, tostarp 
vajadzības gadījumā nododot lietu Eiropas Savienības Tiesai. To var darīt, vai nu 
pamatojoties uz Komisijas saņemto sūdzību54, vai pēc pašas Komisijas iniciatīvas.
95	
Lieta var tikt atrisināta, ja dalībvalsts sniedz vajadzīgo papildu informāciju, kas 
pārliecina Komisiju, ka patiesībā pārkāpums nav pieļauts, vai ja tā piekrīt Komisi -
jas viedoklim un pārkāpumu izbeidz.
96	
Komisija 2012. gada Pakalpojumu paketē paziņoja par “absolūtas neiecietības” 
politiku. Tomēr tā uzskatīja, ka šī politika ir piemērojama tikai dažām prasībām 
(skatīt 5. izcēlumu ).
35 Apsvērumi 	
97	
Šī politika attiecas tikai uz pašām stingrākajām prasībām, kas minētas Direktīvā. 
Politiku nepiemēro citiem konstatētiem šķēršļiem un kavēkļiem, kad ir jānovērtē 
un, iespējams, jāapstrīd dalībvalsts sniegtais samērīguma pamatojums. Komisijas 
nostāja ir tāda, ka tā nevar pasludināt spriedumu šajās īpašajās lietās, jo par tām 
var lemt tikai Tiesa. Taču Komisija nelabprāt lietu izskatīšanu nodod Tiesai, ja vien 
tā nav absolūti pārliecināta, ka nolēmums apstiprinās tiesību aktu pārkāpumu.
98	
Dažās lietās Komisija sniedza ieteikumus ekspertu grupu sanāksmēs par jaunajām 
prasībām, pamatojoties uz IMI paziņojumiem par likumdošanas pasākumiem. 
Tomēr “absolūtas neiecietības” politika netiek piemērota dalībvalstu uzliktajām 
prasībām, kuras Komisija uzskata par nepamatotām.“Absolūta	neiecietība”	pret	neatbilstību
Komisija nolēma “absolūtas neiecietības” politiku attiecībā uz neatbilstību piemērot tikai turpmāk minētajiem 
pienākumiem, kas izklāstīti Pakalpojumu direktīvā.
Direktīva aizliedz vairākas diskriminējošas un pārlieku apgrūtinošas prasības, kas ir uzskaitītas 14. pantā.
Direktīva ievieš īpašus pienākumus, lai vienkāršotu atļauju piešķiršanas procedūras:
1) 13. panta 4. punktā ir paredzēta klusējot izteikta piekrišana, t. i., pārvaldes iestādes klusēšana nozīmē 
piekrišanu, un
2) 10. panta 4. punktā ir paredzēta atļauju spēkā esamība visā valstī.
Saskaņā ar Direktīvas 24. pantu tiek atcelti visi reglamentēto profesiju sniegtu komerciālo paziņojumu 
aizliegumi.
Uzņēmējdarbības veikšanas prasību dēļ pārrobežu pakalpojumu sniegšana kļūst neiespējama. Tās ir vienas 
no stingrākajām prasībām, kas minētas Pakalpojumu direktīvas 16. panta (Pakalpojumu sniegšanas brīvība) 
2. punktā, un dalībvalstis tās nedrīkst piemērot pakalpojumu sniedzējiem.
Avots:  COM(2012) 261  final , “Partnerība jaunai pakalpojumu nozares izaugsmei 2012–2015”, 4. lpp.5. izcēlums
36 Apsvērumi 	
55 Līdz 2015. gada 1. aprīlim.99	
Kopš Direktīvas ieviešanas ir bijušas tikai deviņas pārkāpuma lietas par valsts 
tiesību aktu neatbilstību Direktīvai. Salīdzinājumā ar to problēmu skaitu, par 
kurām ziņots savstarpējo izvērtējumu laikā, veiktspējas pārbaudēs un īstenošanas 
ziņojumā (Pakalpojumu paketē), tas ir maz un nav saskaņā ar Komisijas paziņoto 
“absolūtas neiecietības” politiku.
Pārkāpuma	lietas	tiek	risinātas	pārāk	ilgi
100	
Saskaņā ar Komisijas sniegtajiem datiem 2014. gada 1. oktobrī izskatīšanā esošo 
un ar Direktīvu saistīto 18 lietu vidējais izskatīšanas laiks bija 19,6 mēneši. Tas jau 
pārsniedza Komisijas noteikto 18 mēnešu mērķlielumu šādu pārkāpumu atrisinā -
šanai. Līdz 2015. gada beigām, kas ir aptuveni 15 mēnešus vēlāk, 11 no šīm lietām 
joprojām atradās izskatīšanā. Komisija sistemātiski neapkopo vai nepublicē infor -
māciju par to slēgto pārkāpuma procedūru ilgumu, kas saistītas ar Pakalpojumu 
direktīvu.
101	
Papildus 20 lietām, kas ir saistītas ar novēlotu transponēšanu (sk. 19. punktu), un 
deviņām lietām, kas saistītas ar neatbilstību (sk. 99. punktu), 55 lietas55 attiecās 
uz Pakalpojumu direktīvas nepareizu piemērošanu vai transponēšanu un 20 lī -
dzīgi pārkāpumi bija saistīti ar LESD 49. pantu (tiesības veikt uzņēmējdarbību) 
vai 56. pantu (pakalpojumu sniegšanas brīvība). Tie ir gadījumi, kad direktīva ir 
pareizi transponēta valsts tiesību aktos, bet tiesību aktu noteikumi ir nepareizi 
transponēti vai piemēroti.
Atsevišķu	ar	pakalpojumiem	saistītu	sūdzību	izskatīšana	tiek 	
regulāri	kontrolēta,	tomēr	pārkāpuma	procedūru	laikā	ir 	
vērojami	gari	bezdarbības	periodi
102	
Palāta pārbaudīja desmit pārkāpuma lietas, kuru iemesls bija Komisijas un dalīb -
valstu apmeklējumu laikā konstatētie šķēršļi vai kuru procedūra īpaši ieilga.
37 Apsvērumi 	
56 14., 15. un 16. pants.
57 Lieta C-179/14, Komisija pret 
Ungāriju, 2012/4083.103	
Komisijas sūdzību reģistrācijas sistēmā ( CHAP ) ietverto lietu risināšana tika 
regulāri kontrolēta. Tās, kas attiecās uz Direktīvu, tika nodotas Iekšējā tirgus un 
pakalpojumu ĢD, kurš vai nu sagatavoja atbildi, vai atvēra EU Pilot  lietu, lai uz -
sāktu pirmspārkāpuma procedūru. Visās lietās Komisija un dalībvalstis viena otrai 
sniedza vairākus paziņojumus. Taču, tiklīdz kā pārkāpuma procedūras sākās, tās 
ilgstoši aizkavējās, un atsevišķās lietās bija vērojami bezdarbības periodi, kā arī 
dalībvalstis novēloti sniedza atbildes. Piemēram, kādā lietā bezdarbības periods 
ilga no 2012. gada februāra līdz 2014. gada martam, un citā lietā sarakste ar Komi -
siju no 2012. gada novembra līdz 2015. gada maijam nemaz nenotika, lai gan pēc 
tam lēmums tika pieņemts ātri.
104	
Lai gan tam bija vajadzīgs ilgāks laiks nekā paredzēts un plānots, visu slēgto 
pārkāpuma lietu rezultātā attiecīgā dalībvalsts grozīja savus tiesību aktus, tādē -
jādi atrisinot konstatētās problēmas. Var secināt, ka, ja tiek uzsāktas pārkāpuma 
procedūras, tas noved pie izmaiņām dalībvalstu tiesību aktos. Tomēr to jopro -
jām ir ārkārtīgi maz. Turklāt, lai gan Komisija paziņo par pārkāpuma procedūras 
uzsākšanu, detalizēta dokumentācija, lietu slēdzot, nav publiski pieejama, un 
tas samazina procedūras pārredzamību un nelabvēlīgi ietekmē vispārējās tiesu 
prakses attīstību.
Tiesai	nodota	tikai	viena	lieta
105	
Ja Komisija pret kādu dalībvalsti ceļ prasību Tiesā, tai ir arī jāsniedz pierādījumi 
par ES tiesību aktu pārkāpšanu. Ja sniegtie pierādījumi nav pietiekami pārliecino -
ši, Tiesa var pieņemt Komisijai nelabvēlīgu lēmumu, atzīstot lietu par nepieņema -
mu vai nepamatotu. Pamatojoties uz Direktīvu56, Komisija Tiesai ir nodevusi tikai 
vienu pārkāpuma lietu57 (sk.  6. izcēlumu ).
38 Apsvērumi 	
106	
Komisijas, Eiropas Parlamenta un citu iestāžu ziņojumos un jo īpaši Pakalpojumu 
paketē (2012. gada jūnijs) ir pārskatīti izpildes instrumenti un sniegti ieteikumi 
turpmākai rīcībai. Apmeklētajās dalībvalstīs Palāta panāca vienprātību, ka visas 
neatbilstības problēmas ir ar stingrību jāatrisina un ir jāpiemēro pārkāpuma 
procedūras.
107	
Komisija nav izstrādājusi sistemātisku stratēģiju, lai stiprinātu pakalpojumu vieno -
to tirgu, jo īpaši jomas, uz kurām attiecas Direktīva. Pašreizējie izpildes pasākumi 
ne vienmēr ir vērsti uz ekonomikai svarīgākajām nozarēm, kas izraudzītas, piemē -
rojot uz risku balstītu pieeju.Pārkāpuma	lieta,	kas	iesniegta	Tiesai
Eiropas Komisija nolēma celt prasību Eiropas Savienības Tiesā pret Ungāriju, lai apstrīdētu tās tiesību aktus par 
maltīšu, brīvā laika un atpūtas kuponu izsniegšanu. Komisija uzskata, ka ierobežojumi, kas ieviesti ar Ungāri -
jas tiesību aktiem, kuri stājās spēkā 2012. gada 1. janvārī, ir pretrunā Līgumā par Eiropas Savienības darbību 
paredzētajiem uzņēmējdarbības brīvības un pakalpojumu sniegšanas brīvības pamatprincipiem (LESD 49. un 
56. pants) un Pakalpojumu direktīvai (Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktī -
va 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū).
2011. gadā Ungārija grozīja tiesību aktus par maltīšu (auksto un silto), brīvā laika un atpūtas kuponiem, ko 
darba devēji piešķir darbiniekiem un kas tiek uzskatīti par pabalstiem natūrā un tāpēc pakļauti izdevīgākam 
nodokļu un sociālā nodrošinājuma maksājumu režīmam. Šie tiesību akti stājās spēkā 2012. gada 1. janvārī bez 
pienācīga pārejas perioda vai pasākumiem. Agrāk nekādu īpašu nosacījumu attiecībā uz darba devējiem, kuri 
saviem darbiniekiem piešķir aukstās un siltās maltītes kuponus, vai attiecībā uz šādu kuponu formātu nebija.
Šie jaunie tiesību akti radīja monopoltiesības kādam publiskam fondam, kas atbild par to auksto maltīšu kupo -
nu (papīra vai elektroniskā formātā) un silto maltīšu kuponu (papīra formātā) izsniegšanu, kurus darba devēji 
piešķir saviem darbiniekiem. Turklāt tie paredz ļoti stingrus nosacījumus attiecībā uz siltās maltītes, brīvā 
laika un atpūtas kuponiem, kas tiek uzskatīti par pabalstiem natūrā un kurus vairs nevar izsniegt elektroniskā 
formātā.
Jaunie tiesību akti nozīmē to, ka tirgus dalībnieki, kas auksto un silto maltīšu kuponu tirgū ir jau vairākus ga -
dus, tagad vairs nevar izsniegt kuponus, kas tiek uzskatīti par pabalstiem natūrā.
Tā kā Ungārija savus tiesību aktus nesaskaņoja ar argumentēto atzinumu, kas tai tika nosūtīts 2012. gada no -
vembrī, Komisija nolēma šo lietu iesniegt Tiesā. Līdz 2015. gada oktobrim lietas izskatīšana vēl nebija pabeigta.6. izcēlums
39 Apsvērumi 	
58 http://ec.europa.eu/
europe2020/pdf/csr2014/
overview_
recommendations_2014_by_
member_state_en.pdf
59 Piemēram, attiecībā uz 
reglamentētām profesijām, jo 
īpaši farmaceitiem un 
optiķiem, konkurences 
veicināšanu pakalpojumu 
nozarē, regulatīvā sloga, kas 
skar mazumtirdzniecības 
nozari, samazināšanu, 
pieņemot Loi relative 
à l’artisanat, au commerce et 
aux très petites entreprises  
(ACTPE ), kas vērsts uz 
mazumtirdzniecības vietu 
izveides kārtības 
vienkāršošanu, un 
likumprojektu par 
saimniecisko darbību, 
piešķirot lielākas pilnvaras 
Konkurences iestādei.Konkrētai 	valstij	adresētu 	ieteikumu 	panākumi 	ir	ierobežoti
108	
Papildus pārkāpuma procedūrām Komisija cenšas ietekmēt dalībvalstis, ar Pakal -
pojumu direktīvu saistītus ieteikumus ietverot konkrētai valstij adresētos ieteiku -
mos (KVAI), kas tiek sniegti Eiropas pusgada kontekstā. Šos ieteikumus apstiprina 
Padome. Komisija uzskata, ka KVAI politiskā ietekme ir lielāka nekā pārkāpuma 
procedūrām, jo dalībvalstu valdības tos ir apstiprinājušas un pieņēmušas.
109	
Jautājumi, kas attiecas uz “konkurenci pakalpojumu nozarē”, 2014. gada jūnijā 
tika ietverti 14 KVAI58. Piemēram, Komisija ieteica Francijas valdībai “novērst ne -
pamatotus šķēršļus, kas kavē piekļuvi reglamentētajām profesijām un to praktizē -
šanu, un samazināt ar ienākšanu tirgū saistītās izmaksas, un veicināt konkurenci 
pakalpojumu tirgū”. 2015. gadā tika norādīts, ka šajā jomā ir gūti zināmi panāku -
mi59. Tomēr dažās valstīs panākumu nav, tie ir ierobežoti vai KVAI nav ņemti vērā 
(skatīt 7. izcēlumu ).
110	
Lai gan Komisija uzskata, ka KVAI politiskā ietekme ir lielāka nekā pārkāpuma 
procedūrām, ne visas dalībvalstis šos ieteikumus pienācīgi izpilda. Nav nekādu 
pierādījumu par to, ka KVAI būtu efektīvāks šķēršļu likvidēšanas instruments nekā 
pārkāpuma procedūras.
40 Apsvērumi 	
2014. gada	KVAI,	kuru	izpilde	tika	pārbaudīta	2015. gadā	un	attiecībā	uz	kuriem	
panākumu	nebija	vai	tie	bija	ierobežoti
5. KVAI Ungārijai ietver ieteikumu “stabilizēt reglamentējošos noteikumus un veicināt konkurenci tirgū, cita 
starpā likvidējot šķēršļus pakalpojumu nozarē”.
Tomēr 2015. gadā tika konstatēts, ka Ungārijas panākumi 5. KVAI un Padomes ieteikuma izpildē ir ierobežoti. 
Faktiski nav gūti nekādi panākumi attiecībā uz reglamentējošo noteikumu stabilizēšanu un konkurences veici -
nāšanu tirgū, jo īpaši pakalpojumu nozarē.
4. KVAI Austrijai ietver ieteikumu “atcelt pārmērīgus šķēršļus pakalpojumu sniedzējiem, tostarp attiecībā uz 
juridisko formu un kapitāla turējuma prasībām, kā arī saistībā ar starpnozaru uzņēmumu izveidi pakalpojumu 
jomā”.
Pārskata periodā Austrija nekādus panākumus reformas jomā neguva, tostarp attiecībā uz juridisko formu 
un kapitāla turējuma prasībām, kā arī starpnozaru pakalpojumu darbībām. Joprojām nav plaša pārskata par 
pastāvošajiem ierobežojumiem.
6. KVAI Spānijai ietver ieteikumu “līdz 2014. gada beigām pieņemt profesionālo pakalpojumu un profesionā -
lo apvienību vērienīgu reformu, ar kuru tiek noteiktas profesijas, kam ir vajadzīga reģistrācija profesionālā 
organizācijā, kā arī profesionālo struktūru pārredzamība un atbildība, un ar kuru tiek liberalizētas nepamatoti 
ierobežotas profesionālas darbības un nodrošināta tirgus viengabalainība attiecībā uz piekļuvi profesionāliem 
pakalpojumiem un to veikšanu Spānijā. Vēl vairāk saīsināt uzņēmuma izveidei vajadzīgo procedūru ilgumu un 
samazināt šo procedūru izmaksas un skaitu. Atcelt nepamatotus ierobežojumus izveidot mazumtirdzniecības 
telpas ar lielu platību, jo īpaši pārskatot esošos reģionālos plānošanas noteikumus.”
Attiecībā uz profesionālo pakalpojumu un profesionālo apvienību reformas pieņemšanu nekādi panākumi nav 
gūti.
Zināmi panākumi ir gūti, izpildot ieteikumu vēl vairāk saīsināt uzņēmuma izveidei vajadzīgo procedūru ilgumu 
un samazināt šo procedūru izmaksas un skaitu.7. izcēlums
41
 Secinājumi 	un	ieteikumi
111	
Komisijas pienākums ir koordinēt Eiropas vienotā tirgus politiku un meklēt 
iespējas likvidēt nepamatotus šķēršļus tirdzniecībai pakalpojumu jomā. Vairākus 
gadus pēc Pakalpojumu direktīvas īstenošanai noteiktā termiņa beigām šķēršļi 
Pakalpojumu direktīvas aptverto pakalpojumu iekšējā tirgū joprojām saglabājas. 
Komisija ir izveidojusi vairākus mehānismus šķēršļu noteikšanai, radījusi atbal -
sta struktūras, lai palīdzētu dalībvalstīm tos samazināt, un ieviesusi alternatīvus 
konfliktu risināšanas pasākumus. Tomēr Komisija nelabprāt uzsāk tiesvedību — 
daļēji procedūras ilguma dēļ un daļēji tāpēc, ka tā neuzticas tiesību aktu spēkam. 
Kopumā Komisija tikai daļēji efektīvi nodrošināja Direktīvas īstenošanu.
Transponēšana	un	īstenošanas	uzraudzība
112	
Vairākums dalībvalstu savlaicīgi netransponēja Direktīvu savos tiesību aktos. Ko -
misija uzraudzīja dalībvalstu progresu un par to ziņoja Konkurētspējas padomei. 
Dalībvalstis atzina, ka praktiskā līmenī Komisija ir izdarījusi daudz, lai palīdzētu 
tām īstenot Direktīvu transponēšanas laikā un pēc tās, organizējot grupu ap -
spriedes savstarpējās izvērtēšanas procesā, kā arī sniedzot norādījumus regulārās 
tematiskās ekspertu grupu sanāksmēs. Transponēšanas norādījumi tika sniegti 
“Pakalpojumu direktīvas ieviešanas rokasgrāmatā”, kas, lai gan uzskatīta par 
noderīgu, netika izdota savlaicīgi pirms trīs gadu perioda, tāpēc pilnīga transpo -
nēšana aizkavējās (sk. 16.–20. punktu).
1. ieteikums
Komisijai jāizstrādā transponēšanas norādījumi un iespējami drīz pēc to pieņem -
šanas tie jāizdod.
113	
Savstarpējās izvērtēšanas process un tam sekojošās veiktspējas pārbaudes 
parādīja, ka ir palikuši vēl daudzi šķēršļi. Dalībvalstis uzskata, ka Komisija varē -
ja darīt vairāk, lai likvidētu iespējami nepamatotos šķēršļus, kas tika konstatēti 
šajā procesā. Turklāt Komisija pietiekami nepārbaudīja dažu dalībvalstu sniegto 
samērīguma pamatojumu. Rezultātus Komisija neizmantoja, lai veicinātu Direk -
tīvas sistemātisku izpildi, cenšoties risināt ekonomikai svarīgākos jautājumus 
(sk. 21.–36. punktu).
42 Secinājumi 	un	ieteikumi 	
2. ieteikums
Jāseko līdzi tādu pasākumu rezultātiem kā savstarpējie izvērtējumi un veiktspējas 
pārbaudes, lai atrisinātu neatbilstību; Komisijai un dalībvalstīm jārisina ekonomi -
kai svarīgākie jautājumi.
114	
Iespējamais ekonomiskais labums, ko sniegs Direktīvas pilnīga īstenošana, nav 
zināms, kaut arī, lai demonstrētu šķēršļu samazināšanas ietekmi, bieži ir minēti 
paredzamie tiešo rezultātu ieguvumi. Tā kā trūkst pietiekami sīkas informāci -
jas par nozarēm, uz kurām attiecas Direktīva, tās ietekmes ticama kvantitatīvā 
novērtējuma vēl nav. Komisija tikai nesen lūdza dalībvalstis nodrošināt vajadzīgo 
informāciju par nacionālo kontu detalizētu sadalījumu (sk. 37.–42. punktu).
3. ieteikums
Komisijai jācenšas nodrošināt, ka jautājums par datiem, kas vajadzīgi jaunu tiesī -
bu aktu ietekmes novērtēšanai, tiek aplūkots likumdošanas procedūras sākumā.
Īstenošana
115	
Svarīga Direktīvas iezīme ir vienotie kontaktpunkti. To izveides procesā bija vēro -
jama kavēšanās, un to kvalitāte dalībvalstīs ļoti atšķiras, turklāt dažas dalībvalstis 
necenšas panākt, lai VKP vairāk atbilstu uzņēmumu vajadzībām. Komisija izstrā -
dāja hartu, kurā dalībvalstis tiek aicinātas veikt šim nolūkam vajadzīgos būtiskos 
pasākumus, bet apmierinoši rezultāti līdz šim vēl nav gūti (sk. 46.–52. punktu).
116	
Uzņēmumu informētības līmenis par VKP nav augsts, un ne visi VKP ir pietiekami 
pamanāmi (sk. 53.–55. punktu).
4. ieteikums
Dalībvalstīm jāievēro VKP harta, piemēram, nodrošinot informācijas pieejamību 
vairākās valodās un ļaujot pabeigt visus administratīvos pasākumus, kas vajadzīgi 
pakalpojumu sniegšanai pāri robežām.
43 Secinājumi 	un	ieteikumi 	
117	
Administratīvā sadarbība, izmantojot IMI, var tikt lietderīgi piemērota attiecībā uz 
Direktīvu, taču to izmanto daudz mazāk nekā, piemēram, saistībā ar Profesionālo 
kvalifikāciju direktīvu. IMI ir arī noderīgs komunikācijas līdzeklis obligāto paziņo -
jumu sniegšanai, taču to izmanto nepietiekami, jo dalībvalstis nav apmierinātas ar 
to, kā Komisija reaģē uz nosūtītajiem paziņojumiem, un ar to, ka no citām dalīb -
valstīm saņemtie paziņojumi nav saprotami (sk. 56.–64. punktu).
5. ieteikums
Likumdevējam jāievieš nogaidīšanas termiņš prasību projektu paziņošanai un jā -
nodrošina to publicēšana publiski pieejamā tīmekļa vietnē, lai nodrošinātu labāku 
piekļuvi un savlaicīgu pārbaudi.
118	
Ir pierādījumi, ka daudzi patērētāji joprojām saskaras ar problēmām saistībā ar 
pakalpojumu vienotā tirgus pieejamību, pat ja oficiālas sūdzības viņi neiesniedz. 
Tomēr Komisija varētu ierosināt paplašināt Regulas par sadarbību patērētāju tiesī -
bu aizsardzības jomā tvērumu tā, lai tajā ietilptu Pakalpojumu direktīvas 20. pants 
(sk. 65.–77. punktu).
6. ieteikums
Komisijai jāizdara grozījumi Regulas par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības 
jomā pielikumā tā, lai tajā ietilptu Pakalpojumu direktīvas 20. pants.
Izpilde
119	
Lai gan EU Pilot  ir noderīgs instruments sadarbībai starp dalībvalstīm un Komisiju, 
lietu uzsākšanai bieži vien ir vajadzīgs pārāk ilgs laiks un informācija par to atrisi -
nāšanu netiek publiskota. Tāpēc, pat ja EU Pilot  sniedz risinājumu kādā konkrētā 
lietā, tas nedod nekādu labumu citām ieinteresētajām pusēm, ne arī palīdz izvei -
dot iedibinātu ES tiesu praksi šajā jomā (sk. 86.–93. punktu).
44 Secinājumi 	un	ieteikumi 	
7. ieteikums
Komisijai nevajag aizkavēt EU Pilot  lietas uzsākšanu, ja ir konstatēta problēma. 
Informācija par problēmām, kas atrisinātas, izmantojot EU Pilot , jāpublisko (ja 
vajadzīgs, anonīmi), jo tas palīdzēs izplatīt paraugpraksi.
120	
Lai gan ir pieņemta “absolūtas neiecietības” politika, ir bijušas tikai deviņas 
pārkāpuma lietas par valsts tiesību aktu neatbilstību Direktīvai. To atrisināšanai 
bija vajadzīgs pārāk ilgs laiks (vidēji divi gadi), un tikai viena ar Pakalpojumu 
direktīvu saistīta pārkāpuma lieta tika nodota Tiesai. Komisijai nav sistemātiskas 
stratēģijas, lai stiprinātu pakalpojumu vienoto tirgu, jo īpaši jomas, uz kurām 
attiecas Direktīva. Pašreizējos izpildes pasākumos ne vienmēr tiek piemērota 
uz risku balstīta pieeja, lai koncentrētos uz ekonomikai svarīgākajām nozarēm 
(sk. 94.–107. punktu).
8. ieteikums
Komisijai, cik vien tas iespējams, jāsamazina pārkāpuma procedūru ilgums. Tai 
jāpiemēro pieeja pārkāpuma procedūru uzsākšanai, ņemot vērā risku un attiecī -
gā jautājuma ekonomisko nozīmi. Visbeidzot, tā kā Komisija pati uzskata, ka par 
svarīgiem īstenošanas jautājumiem var lemt tikai Tiesa, tai vajadzības gadījumā 
tie jānodod Tiesai.
Šo ziņojumu 2016. gada 3. februāra sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas 
IV apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Milan Martin CVIKL .
 Revīzijas palātas vārdā
 priekšsēdētājs
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

45 Komisijas 		
atbilde
Kopsavilkums
IV
Komisija noteica prioritātes 2012. gada paziņojumā par Pakalpojumu direktīvas īstenošanu1. Šajā paziņojumā Komi -
sija skaidro, ka galveno uzmanību pievērš izpildei, tomēr izpilde nav tās vienīgā darbības joma. Komisija ir arī apzi -
nājusi prioritārās nozares un noteikusi pasākumus nākamajiem gadiem, tostarp mazumtirdzniecības rīcības plānu, 
Profesionālo kvalifikāciju direktīvas reformu, kā arī profesionālizvērtēšanu attiecībā uz juridisko formu un kapitāla 
daļu vai akciju turēšanu. Eiropadome savos 2013. gada 23. oktobra secinājumos šo pasākumu kopumu vērtēja atzi -
nīgi. Kā norādījusi Eiropadome, Pakalpojumu direktīvas īstenošanā galvenā loma ir dalībvalstīm.
Komisija 2015. gada pirmajā pusē ir sākusi vairākas pārkāpuma procedūras, kurās ir jānovērtē valsts pasākuma 
samērīgums. Piemēram, Komisija sāka 8 pārkāpuma procedūras jautājumā par juridisko formu un kapitāla daļu vai 
akciju turēšanu, vai tarifiem (kas atbilstoši Pakalpojumu direktīvas 15. pantam ir nosacījuma saistības). Tika arī sāktas 
vairākas lietas, pamatojoties uz kvantitatīviem vai teritoriāliem ierobežojumiem (Pakalpojumu direktīvas 15. pants) 
vai uz 20. panta 2. punktu (nediskriminējoši noteikumi attiecībā uz pakalpojumu pieejamību). Kopumā 2015. gada 
otrajā pusē sāktas 10  EU Pilot  lietas, kurās skatīja neatbilstību Pakalpojumu direktīvas 8. pantam par vienotiem kon -
taktpunktiem, kam tāpat jāveic samērīguma novērtējums.
V
Komisija uzsāk tiesvedību, ja tas ir nepieciešams. Komisija ir noteikusi prioritārās nozares un veikusi darbības tajās.
Daļa Direktīvas pamatojas uz samērīguma novērtējumu, kas dalībvalstīm jāveic katrā atsevišķā gadījumā, un Komi -
sijai tas jāņem vērā. (Piemēram, Direktīvas 15. un 39. pants, kuros noteikts, ka dalībvalstīm ir jānovērtē konkrētas 
prasības.) Tāpēc par rīcību lemj, ņemot vērā juridisko pamatu, nevis uzticamības līmeni. Tiesvedības ilgums nekad 
nav bijis šķērslis tam, lai sāktu pārkāpuma procedūru. Attiecībā uz Direktīvā noteiktajām beznosacījuma saistībām 
Komisija ir rīkojusies nekavējoties, ļoti konsekventi sākot izmeklēšanu pēc savas iniciatīvas. No vidēji 80  EU Pilot  
lietām gadā Komisija vairāk nekā 30 lietu sāk pēc savas iniciatīvas.
1 http://ec.europa.eu/growth/single-market/services/services-directive/implementation/evaluation/index_en.htm
Komisijas 	atbilde	 46
VI
Attiecībā uz Pakalpojumu direktīvas ekonomisko ietekmi 2012. gadā tika veikts pētījums ( http://ec.europa.eu/
economy_finance/publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ), kura pamatā bija divas reizes veikts 
pakalpojumu nozarē pastāvošo šķēršļu novērtējums, proti, pirms Direktīvas ieviešas un pēc tam (2011. gada 
nogale). Komisija arī atjaunināja šo pētījumu, ietverot tajā valstu reformas, kas veiktas laika posmā no 2012. līdz 
2014. gadam (pieejams vietnē: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13327/attachments/1/translations/en/
renditions/native ). Turklāt atlikušie šķēršļi un ekonomiskās iespējas to likvidēšanai uzņēmējdarbības pakalpojumu un 
mazumtirdzniecības prioritārajās nozarēs nesen tika novērtēti rūpīgāk. Šos novērtējumus publicēja dienestu darba 
dokumentā par Vienotā tirgus stratēģiju (sk. 2.3. un 2.4. iedaļu: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13405/
attachments/1/translations/en/renditions/native ).
VII	pirmais	ievilkums
Pēc 2013. gada savstarpējās izvērtēšanas Komisija ir sākusi vairāk nekā 30 lietas (absolūtas neiecietības lietas). 
Kopumā tā sāka 15  EU Pilot  lietas pēc 2014. gadā veiktās profesionālizvērtēšanas jautājumā par juridisko formu, 
kapitāla daļu un akciju turēšanu, kā arī tarifiem. No minētajām 15 lietām piecos gadījumos attiecīgajai dalībvalstij 
tika nosūtīta oficiāla paziņojuma vēstule, tātad kopumā — aptuveni 80  EU Pilot  lietu gadā. Tas ir viens no lielākajiem 
Komisijā sākto lietu skaitiem viena sekundāra tiesību akta jautājumā. Tas prasa lielus pūliņus gan no dalībvalstu, gan 
Komisijas puses, jo tā transponēšanai bija nepieciešami 1584 valstu tiesību akti, proti, tik liels transponēšanas pasā -
kumu skaits vēl nekad nav bijis nepieciešams attiecībā uz vienu ES sekundāro tiesību aktu.
VII	otrais	ievilkums
EU Pilot  ir sistēma, ar kuras starpniecību Komisija un dalībvalstis savlaicīgi pārrunā ES tiesību aktu iespējamos pārkā -
pumus. Šīs pārrunas ir konfidenciālas; Komisija neatklāj, vai pret kādu konkrētu dalībvalsti ir/bija sākta EU Pilot  lieta 
konkrētā jautājumā. Komisija un dalībvalstis īpaši tam paredzētos forumos apmainās ar labas prakses piemēriem 
jautājumā par Savienības tiesību aktu piemērošanu, tostarp par EU Pilot  darbību. Savā gada pārskatā par ES tiesību 
aktu piemērošanas pārraudzību (COM(2015) 329) Komisija publicē apkopotu informāciju par EU Pilot . Ja Komisijai 
vajadzētu publicēt specifisku informāciju par EU Pilot  lietu, tai vajadzētu katrā atsevišķā gadījumā ņemt vērā pienā -
kumu ievērot konfidencialitāti attiecībā pret dalībvalstīm. Komisijas praksi virzīt notiekošas EU Pilot  izmeklēšanas, 
ievērojot konfidencialitāti, apstiprināja jau Eiropas Savienības Tiesa (spriedums Petrie  lietā (lieta T-191/99), spriedums 
Spirlea  lietā (lieta T-306/12), spriedums lietā ClientEarth  pret Eiropas Komisiju (lieta T-424/14 un lieta T-425/14)). 
Minētie spriedumi tika pieņemti saistībā ar piekļuvi dokumentiem, ko pieprasījušas ārējās trešās puses. Ņemot vērā 
iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka tās pašreizējā izplatīšanas politika atbilstoši līdzsvaro nepieciešamību veicināt 
paraugpraksi ES tiesību aktu piemērošanā un ievērot konfidencialitāti attiecībā pret dalībvalstīm. Komisija ir apņē -
musies izplatīt apkopotu informāciju par EU Pilot .
VII	trešais	ievilkums
Komisija uzskata, ka pārkāpuma procedūras mērķis ir pārtraukt ES tiesību aktu pārkāpumu un nodrošināt pēc iespē -
jas savlaicīgāku atbilstību. Tā ir apņēmusies pēc iespējas ierobežot laiku, kas nepieciešams minētā mērķa sasniegša -
nai. Tomēr pārkāpuma procedūras ātrums nav vienmēr saistīts ar efektīvu mērķa sasniegšanu, jo dažreiz, pasteidzo -
ties sākt pārkāpuma procedūru un neņemot vērā nejaušas situācijas, efekts var būt pretējs.
Komisijas 	atbilde	 47
VII	ceturtais 	ievilkums
Tas, ka lietas nav nodotas Tiesai, nenozīmē to, ka Komisija nav aktīvi skatījusi pārkāpumus, bet gan to, ka atbilstību 
panāca pirms lietas nodošanas Tiesā. Pārkāpuma procedūras mērķis ir pēc iespējas laicīgāk nodrošināt atbilstību. 
Šajā saistībā EU Pilot  mehānisms ir efektīvs instruments problēmu risināšanai, pirms tiek sākta oficiāla pārkāpuma 
procedūra un lieta nepieciešamības gadījumā tiek nodota Tiesai. Pēc EU Pilot  ieviešanas pārkāpuma procedūru un 
tātad arī Tiesai nodoto lietu skaits ievērojami samazinājās. Kā norādīts atbildē, šis apgalvojums attiecas uz pārkā -
puma procedūru vispārīgi.
VIII	pirmais	ievilkums
Komisija palīdz dalībvalstīm īstenot Eiropas Savienības tiesību aktus, izmantojot virkni visaptverošu instrumentu, 
ar ko veicina atbilstību (galveno likumdošanas iniciatīvu īstenošanas plāni, tīkli un ekspertu komiteju sanāksmes 
un vadlīnijas). Ar 2015. gada maijā pieņemto labāka regulējuma paketi apstiprināja Komisijas atbalstu dalībvalstīm 
to īstenošanas centienos (Labāka regulējuma pamatnostādnes 33.–35. lpp.). Šajā saistībā visiem galveno direktīvu 
priekšlikumiem pievieno īstenošanas plānus, kuros apraksta īstenošanas problēmas un attiecīgās atbalsta darbības, 
kas jāveic Komisijai.
“Pakalpojumu direktīvas ieviešanas rokasgrāmata” bija pieejama septiņus mēnešus pēc Pakalpojumu direktīvas pie -
ņemšanas un 29 mēnešus pirms transponēšanas termiņa beigām. Pirms rokasgrāmatas publicēšanas notika plašas 
apspriešanas un diskusijas ar dalībvalstīm, tāpēc tās saturs dalībvalstīm bija labi zināms jau iepriekš. Ja rokasgrāmata 
tiktu publicēta bez iepriekšējām apspriedēm, problēma būtu lielāka nekā tad, ja aizkavētos tās publicēšana.
VIII	otrais	ievilkums
Saskaņā ar jauno labāka regulējuma programmu Komisija stiprina savu pieeju attiecībā uz ietekmes novērtējumu 
un izvērtējumiem, lai tādējādi uzlabotu pierādījumu bāzi, kas ir visu likumdošanas priekšlikumu pamatā, neskarot 
politiskos lēmumus. Komisija deva iespēju sabiedrībai pārbaudīt tās politikas veidošanas procesu un dot savu iegul -
dījumu, nodrošinot piekļuvi tīmekļa portālam, kurā var atrast iniciatīvas un jaunas sabiedriskās apspriešanas, kad 
Komisija izvērtē pašreizējo politiku vai iespējamus jaunus priekšlikumus.
VIII	ceturtais 	ievilkums
Vienotā tirgus stratēģijā precēm un pakalpojumiem, ko Komisija publicēja 2015. gada 28. oktobrī, tika paziņots par 
vairākām darbībām, lai tādējādi pilnveidotu Pakalpojumu direktīvas nodošanu, tostarp reformējot paziņošanas pro -
cedūru. Komisija apsver vairākas likumdošanas iespējas, tostarp tādus elementus kā bezdarbības periods un iespēja 
ieinteresētajām pusēm piekļūt paziņojumiem, lai tādējādi nodrošinātu labāku pārredzamību. Vienotā tirgus stratē -
ģijā norādīts, ka šobrīd vēl nav iespējams sniegt informāciju publiski pieejamā tīmekļa vietnē. 2016. gadā ir plānots 
nākt klajā ar atbilstošu priekšlikumu.
VIII	piektais	ievilkums
Vienotā tirgus stratēģijā paziņots ne tikai par šādu tiesību aktu pārskatīšanu patērētāju aizsardzības jomā, bet arī 
par to tiesību aktu pārskatīšanu, ar ko nodrošina specifiskāku regulējumu, kas neietilpst Pakalpojumu direktīvas 
20. pantā.
Komisijas 	atbilde	 48
Ievads
11
Komisija norāda, ka Iekšējā tirgus, rūpniecības, uzņēmējdarbības un MVU ĢD tika izveidots, apvienojot Iekšējā tirgus  
un pakalpojumu ĢD un Uzņēmējdarbības un rūpniecības ĢD.
Apsvērumi
14
Komisija apzināja jomas, kurās Direktīva vēl netika īstenota, un veica atbilstošus pasākumus, piemēram, attiecībā uz 
absolūtas neiecietības politiku, juridisko formu, kapitāla daļu vai akciju turēšanu un tarifiem. Dalībvalstu pienākums 
ir apzināt ierobežojumus un šķēršļus savā teritorijā.
Komisija secināja, ka ir lietderīgi sistemātiski piemērot EU Pilot , jo tādā veidā var efektīvi izvairīties no ilgās juridiskās 
procedūras un vienlaikus ātri panākt, ka dalībvalstis nodrošina atbilstību.
Daži būtiski Direktīvas noteikumi paredz, ka dalībvalstis katrā atsevišķā gadījumā novērtē samērīgumu, un Komisijai 
šis novērtējums ir jāņem vērā un jānodrošina, lai netiktu pārsniegta Pakalpojumu direktīvas darbības joma.
15
Attiecībā uz Pakalpojumu direktīvas ekonomisko ietekmi 2012. gadā tika veikts pētījums ( http://ec.europa.eu/eco -
nomy_finance/publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ), kura pamatā bija divas reizes veikts pakal -
pojumu nozarē pastāvošo šķēršļu novērtējums, proti, pirms Direktīvas ieviešanas un pēc tam (2011. gada nogale).
Komisija atjaunināja šo pētījumu, ietverot tajā valstu reformas, kas veiktas laika posmā no 2012. līdz 2014. gadam 
(pieejams vietnē: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13327/attachments/1/translations/en/renditions/
native ). Turklāt atlikušie šķēršļi un ekonomiskās iespējas to likvidēšanai uzņēmējdarbības pakalpojumu un mazum -
tirdzniecības prioritārajās nozarēs nesen tika novērtēti rūpīgāk. Šos novērtējumus publicēja dienestu darba doku -
mentā par Vienotā tirgus stratēģiju (sk. 2.3. un 2.4. iedaļu: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13405/
attachments/1/translations/en/renditions/native ).
17
Rokasgrāmata bija pieejama septiņus mēnešus pēc Pakalpojumu direktīvas pieņemšanas un 29 mēnešus pirms 
transponēšanas termiņa beigām. Pirms rokasgrāmatas publicēšanas notika plašas apspriešanas un diskusijas ar 
dalībvalstīm, tāpēc tās saturs dalībvalstīm bija labi zināms jau iepriekš. Ja rokasgrāmata tiktu publicēta bez iepriek -
šējām apspriešanām, problēma būtu lielāka nekā tad, ja nedaudz aizkavētos tās publicēšana.
Komisijas 	atbilde	 49
28
Komisija uzskata, ka nepieciešams lielāks ieguldījums, lai uzlabotu Pakalpojumu direktīvas vērienīgo īstenošanu. 
Pēc 2012. gada novērtējuma Komisijas dienesti 2015. gadā veica pasākumus, pārbaudot progresu, kas panākts laika 
posmā no 2012. līdz 2014. gadam. Tika secināts, ka šajā laikposmā īstenotie pasākumi dos tikai papildu 0,1 % ES IKP 
(no iespējamiem 1,8 % IKP , kā noteikts 2012. gada pētījumā).
Komisija uzskata, ka ir jāveic papildu pasākumi, lai vēl vairāk samazinātu juridiskās formas ierobežojumus, kā var 
secināt, piemēram, konkrētai valstij adresētos ieteikumos, kas sniegti Eiropas pusgada kontekstā, un tas īstenojams 
ar jaunākajiem Komisijas pasākumiem, kas vērsti uz šādu ierobežojumu mazināšanu vairākās dalībvalstīs.
29
Komisija noteica prioritātes 2012. gada paziņojumā par Pakalpojumu direktīvas īstenošanu2. Šajā paziņojumā Komi -
sija skaidro, ka galveno uzmanību pievērš izpildei, tomēr izpilde nav tās vienīgā darbības joma. Komisija ir arī apzi -
nājusi prioritārās nozares un noteikusi pasākumus nākamajiem gadiem, tostarp mazumtirdzniecības rīcības plānu, 
Profesionālo kvalifikāciju direktīvas reformu, kā arī profesionālizvērtēšanu attiecībā uz juridisko formu un kapitāla 
daļu vai akciju turēšanu. Eiropadome savos 2013. gada 23. oktobra secinājumos šo pasākumu kopumu vērtēja atzi -
nīgi. Kā norādījusi Eiropadome, Pakalpojumu direktīvas īstenošanā galvenā loma ir dalībvalstīm.
Komisija 2012. gada vasarā sazinājās ar dalībvalstīm, lai noskaidrotu, kā tās plāno likvidēt acīmredzamos pārkāpu -
mus (absolūtas neiecietības lietas).
36
Veiktspējas pārbaužu mērķis nebija apzināt šķēršļus, kas būtu nesaderīgi ar Pakalpojumu direktīvu. Pēc veikt -
spējas pārbaudēm 2013. gadā tika grozīta Profesionālo kvalifikāciju direktīva (sk. sākotnējā priekšlikuma 
COM(2011) 883 galīgā redakcija 4.11. iedaļu un Komisijas 2011. gada paziņojuma COM(2011) 20 4.2. iedaļu), savukārt 
2015. gadā notiek vienošanās par Komplekso ceļojumu direktīvas grozīšanu (sk. sākotnējā Komisijas priekšlikuma 
COM(2013) 512 1.4. iedaļu).
37
Izvērsts to reformu novērtējums, ko dalībvalstis īstenojušas pēc Pakalpojumu direktīvas ieviešanas līdz 2011. gada 
nogalei, un to potenciālā ekonomiskā ietekme tika publicēta 2012. gadā.
Pētījumā ( http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) sniegts 
izvērsts novērtējumam nepieciešamo ekonomikas datu un to avotu skaidrojums (sk. 19.–20. un 67.–68. lpp.). Iespē -
jams, par vienu vai vairākām dalībvalstīm trūka atsevišķu datu vai tie nebija pieejami. Tomēr šāda problēma ir bieži 
sastopama jebkāda veida ekonomikas pētījumos vai ekonometriskajās analīzēs.
38
Skatīt Komisijas atbildi uz 15. punktu.
2 http://ec.europa.eu/growth/single-market/services/services-directive/implementation/evaluation/index_en.htm
Komisijas 	atbilde	 50
39
Skatīt Komisijas atbildi arī uz 37. un 38. punktu.
40
Skatīt Komisijas atbildi uz 37. un 39. punktu.
Komisijas	apvienotā	atbilde	uz	41.	un	42. punktu
Cenšoties panākt pilnīgāku un savlaicīgāku Eurostat  publicēto nacionālo kontu iesniegšanu, Komisija ir uzsākusi 
iniciatīvu. Tomēr par pakalpojumu nozarēm ir pieejami vairāki citi datu veidi (tostarp Eurostat  uzņēmējdarbības 
strukturālās statistikas dati), kas ļauj veikt pakalpojumu tirgu padziļinātu analīzi.
43
Attiecībā uz informācijas pakalpojumiem vai sadarbības mehānismiem Pakalpojumu direktīvā paredzēti vienīgi 
vienoti kontaktpunkti. Runājot par Iekšējā tirgus informācijas sistēmas ( IMI) izmantošanu, pakalpojumu jomā šajā 
sistēmā ir reģistrēts vairāk nekā 6000 kompetento iestāžu. Iestāžu vidū joprojām notiek salīdzinoši vāja informācijas 
apmaiņa, jo dalībvalstis pienācīgi nenovērtē sistēmas potenciālu (trūkst arī izpratnes par juridiskajiem pienākumiem, 
kuru pamatā ir Pakalpojumu direktīva, īpaši vietējā līmenī).
Eiropas Patērētāju centru tīkls Pakalpojumu direktīvas mērķiem vēl nav izveidots. Tas ir atbildīgs par virkni pasā -
kumu. Viens no tā galvenajiem uzdevumiem ir veicināt patērētāju tiesības pārrobežu kontekstā. Tāpat Eiropas Patē -
rētāju centri, ciktāl to resursi atļauj, piedalās patērētāju tiesību veicināšanā saskaņā ar Pakalpojumu direktīvu.
46
Par vienotu kontaktpunktu izveidi un to pienācīgu darbību atbild dalībvalstis. Komisija šajā procesā ir sniegusi savu 
atbalstu. Tas tika darīts ar divu ekspertu grupu starpniecību:
– EUGO  — nodrošina platformu paraugprakses apmaiņai un salīdzinošās novērtēšanas organizēšanai, lai sniegtu 
dalībvalstīm atgriezenisko saiti attiecībā uz to izpildi un nepieciešamajiem uzlabojumiem (organizē katru gadu, 
veicot salīdzinošo izpēti vai lietotāju testēšanu);
– e-procedūru ekspertu grupa — izveidota, lai pārrunātu jautājumus saistībā ar to elektronisko procedūru un 
specifisko instrumentu savstarpējo izmantojamību, ko Komisija nodrošinājusi, lai sekmētu Pakalpojumu direktī -
vas 8. pantā minēto saistību izpildi. Šī tehniskā apakšgrupa vairs nepastāv. Jautājumi saistībā ar e-procedūrām 
šobrīd ir aplūkoti Regulā (ES) Nr. 910/2014 par elektronisko identifikāciju un uzticamības pakalpojumiem elektro -
nisko darījumu veikšanai iekšējā tirgū ( eIDAS  regula).
47
Vienotā tirgus rezultātu apkopojums nodrošina iespēju katru gadu ziņot par vienoto kontaktpunktu veiktspēju. Tas 
veikts, pamatojoties uz ārējiem pētījumiem, ko minējusi Palāta, kā arī uz lietotāju testēšanu, ko Komisija veikusi kopā 
ar dalībvalstīm. Lietotāju testēšana kopā ar dalībvalstīm veikta 2011., 2013. un 2015. gadā. 2013. gadā Komisija tes -
tēšanas pasākumā iesaistīja arī uzņēmumus (ar Eiropas Biznesa atbalsta tīkla, Eiropas Tirdzniecības un rūpniecības 
palātu asociācijas un Business Europe  starpniecību). 2015. gadā šo pasākumu neturpināja, jo uzņēmumu testēšanu 
veica ārējs apakšuzņēmējs pētījuma ietvaros.
Komisijas 	atbilde	 51
51
Komisija arī turpmāk atbalstīs dalībvalstis, sniedzot norādes un izdodot ieteikumus par paraugpraksi.
52
Pēc nesen veiktā vienoto kontaktpunktu pētījuma Komisija nolēma sākt 10  EU Pilot  lietas pret 10 dalībvalstīm. Šobrīd 
notiek izmeklēšana (2015. gada decembrī).
54
EUGO  tīkls tika izveidots, lai koordinētu to iestāžu darbību, kas regulē vienotos kontaktpunktus (VKP), vairojot uzņē -
mēju un uzņēmumu izpratni par to, kā iegūt izvērstu informāciju par uzņēmējdarbību ārvalstīs un kā izpildīt admi -
nistratīvās formalitātes attiecībā uz uzņēmuma izveidi vai pārrobežu pakalpojumu sniegšanu.
55
Komisija ir centusies palielināt piekļuvi VKP , piemēram, labāk iezīmējot tos no tīmekļa vietnes Your Europe Business . 
COSME  programmas ietvaros tā ir ierosinājusi finansēt VKP pārrobežu informētības veicināšanas projektus, īpašu 
uzmanību pievēršot darbībām tiešsaistē.
60
Katrai dalībvalstij, kura sniedz ziņojumu, ir jānodrošina, lai IMI sistēmā nosūtītie paziņojumi, īpaši Pakalpojumu 
direktīvā noteiktais valsts tiesību aktu samērīguma novērtējums, būtu skaidrs un kvalitatīvs. Nolūkā atvieglot pazi -
ņojumu novērtēšanu Komisija visām dalībvalstīm nodrošina tulkojumu angļu valodā, un tas ir pieejams IMI sistēmā.
Jānorāda — tā kā Pakalpojumu direktīva neparedz pienākumu ziņot par pasākumu projektiem, lielākajā daļā gadī -
jumu pasākumi, par kuriem tiek ziņots, ir jau pieņemti. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija par šiem pasākumiem 
var efektīvi aizrādīt vienīgi pārkāpuma procedūrā, lai gan projekta posmā Komisijas rīcība būtu efektīvāka. Saskaņā 
ar Vienotā tirgus stratēģiju Komisija paziņoja par likumdošanas iniciatīvu šo problēmu risināšanai.
61
Komisija ir informēta par vairākām prasībām, par kurām dalībvalstīm vajadzēja ziņot, bet ko tās nav izdarījušas. 
Pretēji Pārredzamības direktīvā (bij. Direktīva 98/34/EK, pašreizējā Direktīva 2015/1535/ES) noteiktajai sistēmai, kas 
pabeigta ar Tiesas praksi (lieta C-194/94 CIA Security ), kur gadījumā, ja netiek sniegts paziņojums, valstu pasākumi 
nav piemērojami; Pakalpojumu direktīvā, šāda veida sankcijas nav paredzētas. Komisija apsver iespēju Vienotā tirgus 
stratēģijā paredzētās likumdošanas darbības ietvaros iekļaut noteikumu, saskaņā ar kuru prasība tiek anulēta, ja 
dalībvalsts nesniedz paziņojumu, kam vajadzētu mudināt dalībvalstis sniegt paziņojumu.
Komisijas 	atbilde	 52
62
Lai gan Pakalpojumu direktīvā un Pārredzamības direktīvā ir noteikts pienākums ziņot par jaunām prasībām, 
Pakalpojumu direktīvā nav noteikts pienākums ziņot par pasākumu projektiem, kā arī nav norādīts bezdarbības 
periods, tāpēc Komisijas iespējas iejaukties ir ļoti ierobežotas. Rādītāji liecina, ka lielāko daļu paziņoto pasākumu 
dalībvalstis ir jau pieņēmušas. Turklāt paziņojumi saskaņā ar Pakalpojumu direktīvu nav pārredzami ieinteresētajām 
pusēm un uzņēmēju kopienai kopumā, tāpēc tie nespēj reaģēt uz pasākuma projektu. Lai uzlabotu paziņojumu 
procedūru attiecībā uz pakalpojumiem, Komisija apsver vairākas likumdošanas iespējas, tostarp tādus elementus 
kā bezdarbības periodu un iespēju ieinteresētajām pusēm piekļūt paziņojumiem, lai tādējādi nodrošinātu labāku 
pārredzamību. Informācijas sniegšanu publiski pieejamā tīmekļa vietnē var uzskatīt par instrumentu pārredzamības 
nodrošināšanai.
66
Pakalpojumu direktīvas kontaktpunkti atrodas konkrētos Eiropas Patērētāju centros ( ECC ), tomēr šādu kontaktpun -
ktu darbība ir nošķirta no ECC  darbības, jo šie centri ir Eiropas Komisijas un dalībvalstu finansētas struktūras, kuru 
uzdevums ir palīdzēt patērētājiem jautājumos saistībā ar to veiktajiem pārrobežu pirkumiem.
67
ES līmenī ir publicēti bukleti ar mērķi uzlabot patērētāju informētību, tostarp izdodot bukletu “Pakalpojumu pirk -
šana jebkurā vietā ES”3, sniedzot skaidras norādes patērētājiem par to tiesībām. Tomēr galvenajiem informētības 
veicināšanas pasākumiem ir jānotiek valstu līmenī, ņemot vērā dažādo dalībvalstu iedzīvotāju specifiskās saziņas 
vajadzības.
Tās 222 sūdzības, kas saņemtas saistībā ar 20. pantu un par kurām ziņojuši ECC , ir tikai daļa no visām patērētāju 
sūdzībām, jo ECC  netiek informēti par visām sūdzībām; par sūdzībām var informēt arī valsts iestādes, patērētāju 
asociācijas vai Komisiju (piemēram, aptuveni 1000 sūdzību ir tieši iesniegtas Your Europe Advice ).
75
Komisijas 2012. gada vadlīnijās tirgotājiem un patērētājiem nav efektīvi nodrošināta juridiskā noteiktība un paskaid -
roti 20. panta 2. punkta noteikumi. Tāpēc ir nepieciešami papildu pasākumi, lai šie principi stātos spēkā un tiktu 
izstrādāti konkrēti noteikumi pret tirgus dalībnieku diskrimināciju valstspiederības vai dzīvesvietas dēļ. Vienotā tir -
gus stratēģijā Komisija paziņoja, ka īstenos likumdošanas pasākumus, lai cīnītos pret nepamatotu atšķirīgu attieksmi 
pret klientiem to dzīvesvietas vai valstspiederības dēļ jautājumos par piekļuvi, cenu vai citiem tirdzniecības nosa -
cījumiem. Tostarp runa ir par īpašas diskriminācijas dzīvesvietas dēļ noteikšanu un aizliegšanu, kuras pamatā nav 
objektīvu un pārbaudāmu faktoru.
76
Vērienīgas pārbaudes veic saskaņā ar 9. pantu Regulā (EK) Nr. 2004/2006 par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzī -
bas jomā ( CPC ), kuras pielikumā uzskaitīti attiecīgie tiesību akti. Šobrīd minētajā pielikumā nav ietverta Pakalpojumu 
direktīva, tāpēc vērienīgās pārbaudes nevar veikt, lai pārbaudītu, vai uzņēmumi ievēro ar patērētājiem saistītos šīs 
Direktīvas noteikumus (t. i., 20. pants). Ņemot vērā Vienotā tirgus stratēģiju, mērķis ir iekļaut 20. pantu CPC  regulas 
pielikumā. Tas nozīmētu, ka būtu jāievēro visi regulas noteikumi: ne tikai noteikumi par vērienīgām pārbaudēm 
(9. pants), bet arī vispārīgi noteikumi, piemēram, par savstarpējas palīdzības lūgumiem (6., 7. un 8. pants).
3 http://bookshop.europa.eu/en/buying-services-everywhere-in-the-eu-pbKM0414646/?CatalogCategoryID=X0gKABstUGQAAAEjwZAY4e5L
Komisijas 	atbilde	 53
77
Ārējā novērtējumā patiešām ieteikts paplašināt vērienīgās pārbaudes, jo tās ir spēcīgs izpildes instruments. Tas ir 
ņemts vērā CPC  regulas pārskatīšanā, jo viens no pasākumiem, kas tiks ierosināts, ir vairot koordinēto darbību, pie -
mēram, vērienīgo pārbaužu, efektivitāti (saskaņā ar regulas 9. pantu). Veiktajā ārējā novērtējumā ir skaidri parādīta 
atšķirība starp pašreizējo CPC  regulējumu un to, kas jāsasniedz, lai stiprinātu tajā paredzētos sadarbības mehānis -
mus per se , kā arī regulas pielikuma darbības jomu. Tā kā šobrīd neviens Pakalpojumu direktīvas noteikums nav 
iekļauts CPC  pielikumā, arī konkrēti ieteikumi attiecībā uz vērienīgām pārbaudēm saistībā ar Pakalpojumu direktīvu 
netiek sniegti.
Runājot par pielikuma darbības jomu, Palātas minēto iemeslu dēļ, kuri ir kopēti no Ziņojuma par ārējo novērtējumu, 
ārējā novērtējumā neiesaka ņemt vērā visu Pakalpojumu direktīvu. Tomēr, gatavojot CPC  regulas pārskatu, vērā 
ņemts arī ārējā novērtējuma izvērtējums attiecībā uz šīs Direktīvas nozīmīgo pārrobežu dimensiju, un Komisija ir 
iecerējusi ierosināt tikai 20. panta iekļaušanu (kā skaidrots Komisijas atbildē uz 76. punktu).
82
Bieži vien ar Pakalpojumu direktīvu saistītie īstenošanas aspekti ir strukturālas problēmas, kas saistītas ar regulu, 
nevis administratīva nepareiza rīcība. Tāpēc Vienotā tirgus stratēģija paredz SOLVIT  stiprināšanu, lai ar to varētu 
risināt vairāk strukturālu problēmu, kā arī tādas problēmas, kurām var nebūt pārrobežu dimensija.
83
Komisija palīdz un atbalsta SOLVIT  darbību šādos veidos:
a) organizē regulāras apmācību sesijas un tīkla pasākumus sadarbībā ar valstu SOLVIT  centriem;
b) izstrādā un atjaunina SOLVIT  lietu izskatīšanas rokasgrāmatu sadarbībā ar valstu SOLVIT  centriem;
c) pēc SOLVIT  centru lūguma palīdz risināt lietas. Sarežģītās lietās var ietvert neoficiālas juridiskās konsultācijas;
d) pārvalda un uztur SOLVIT  datubāzi un publisko saskarni, kā arī nodrošina īpašu apmācību un materiālus, lai atvieg -
lotu to izmantošanu SOLVIT  centros;
e) uzrauga SOLVIT  centru kvalitāti un veiktspēju, kā arī to skatītās lietas;
f) nodrošina sūdzību izskatīšanas un SOLVIT  labu sasaisti;
g) pēc to lūguma informē SOLVIT  centrus par Komisijas papildu pasākumiem, ko īstenot attiecībā uz neatrisinātajām 
lietām, ja sūdzība ir iesniegta Komisijā.
89
Primāri EU Pilot  ir instruments, ar ko var nodrošināt dalībvalstu atbilstību un nesākt pārkāpuma procedūru. Tāpēc ir 
jāveic rūpīga analīze un jāuztur pastāvīgs dialogs.
Komisijas 	atbilde	 54
90
No pirmās sūdzības reģistrēšanas paiet 16,6 mēneši. Tāpēc vienas EU Pilot  lietas risināšanai nepieciešami vidēji 
11 mēneši.
4. izcēlums.	Piemēri	par	 EU Pilot	procedūras	aizkavēšanās	gadījumiem
Komisija EU Pilot  lietu uzsāka 2012. gada novembrī, un 2013. gada oktobrī tā nosūtīja oficiālu paziņojuma vēstuli 
(pirmais pārkāpuma procedūras solis). Tātad EU Pilot  ilga tikai 11 mēnešus.
Trešā lieta tika sākta 2012. gada martā un slēgta 2013. gada maijā tālākai izskatīšanai pārkāpuma procedūras ietva -
ros. Šīs EU Pilot  lietas slēgšana nedaudz kavējas, jo Komisija 2013. gada februārī lūdza iesniegt papildu informāciju.
93
EU Pilot  ir sistēma, ar kuras starpniecību Komisija un dalībvalstis savlaicīgi pārrunā ES tiesību aktu iespējamos 
pārkāpumus. EU Pilot  ir neoficiāls, tomēr strukturēts dialogs starp Komisiju un atsevišķo attiecīgo dalībvalstī, un tā 
mērķis ir ātri rast risinājumus un nesākt oficiālu pārkāpuma procedūru. Ja šī divpusējā dialoga iznākums ir apmieri -
nošs, EU Pilot  lietu slēdz. Savukārt, ja tiek noteikts iespējams ES tiesību aktu pārkāpums, bet risinājumu šajā agrī -
najā posmā nevar rast, Komisija var sākt pārkāpuma procedūru (nosūtot dalībvalstij oficiālu paziņojuma vēstuli). 
Minētais dialogs ir konfidenciāls. Komisija neatklāj, vai pret kādu konkrētu dalībvalsti ir/bija sākta EU Pilot  lieta 
konkrētā jautājumā. Komisija un dalībvalstis īpaši tam paredzētos forumos apmainās ar labas prakses piemēriem 
jautājumā par Eiropas Savienības tiesību aktu piemērošanu, tostarp par EU Pilot  darbību. Komisija publicē infor -
māciju par pārkāpumu lietām, t. i., ja, nosūtot oficiālu paziņojuma vēstuli, Komisija ir sākusi oficiālu procedūru par 
ES tiesību aktu pārkāpumu. Kad pārkāpuma procedūra ir sākta un oficiāla paziņojuma vēstule ir nosūtīta, Komisija 
publicē lietas nosaukumu un numuru ( http://ec.europa.eu/atwork/applying-eu-law/infringements-proceedings/
infringement_decisions/?lang_code=lv ). Minētais attiecas arī uz pamatotā atzinuma posmu, kad tiek publicēts arī 
īss paziņojums presei. Ja lietu nodod Tiesai, Komisija publicē izvērstāku paziņojumu presei. Savā gada pārskatā par 
Savienības tiesību aktu piemērošanas pārraudzību (COM(2015) 329 final ) Komisija publicē apkopotu informāciju par 
EU Pilot . Ja Komisijai vajadzētu publicēt specifisku informāciju par EU Pilot  lietu, tas būtu pretrunā Komisijas pienā -
kumam pirmspārkāpuma pasākuma kontekstā ievērot konfidencialitāti attiecībā pret dalībvalstīm (tas varētu graut 
valsts iestāžu uzticību šajā un citās lietās). Komisijas praksi risināt notiekošas EU Pilot  izmeklēšanas, ievērojot konfi -
dencialitāti, apstiprināja Eiropas Savienības Tiesa (spriedums Petrie  lietā (lieta T-191/99), spriedums Spirlea  lietā (lieta 
T-306/12), spriedums lietā ClientEarth  pret Eiropas Komisiju (lieta T-424/14 un lieta T-425/14)).
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka tās pašreizējā izplatīšanas politika atbilstoši līdzsvaro nepiecie -
šamību veicināt paraugpraksi ES tiesību aktu piemērošanā un Komisijai ievērot konfidencialitāti tās attiecībās ar 
dalībvalstīm. Komisija ir apņēmusies pārdomāt labākos veidus, kādos izplatīt apkopotu informāciju par EU Pilot .
Komisijas 	atbilde	 55
97
Komisija 2015. gada pirmajā pusē ir sākusi vairākas pārkāpuma procedūras lietās, kurās bija jānovērtē valsts pasā -
kuma samērīgums. Piemēram, Komisija sāka astoņas pārkāpuma procedūras jautājumā par juridisko formu un kapi -
tāla daļu vai akciju turēšanu, vai tarifiem (kas atbilstoši Pakalpojumu direktīvas 15. pantam ir nosacījuma saistības). 
Tika arī sāktas vairākas lietas, pamatojoties uz kvantitatīviem vai teritoriāliem ierobežojumiem (Pakalpojumu direktī -
vas 15. pants) vai uz 20. panta 2. punktu (nediskriminējoši noteikumi attiecībā uz pakalpojumu pieejamību). Kopumā 
2015. gada otrajā pusē sāktas 10  EU Pilot  lietas, kurās skatīja neatbilstību Pakalpojumu direktīvas 8. pantam par 
vienotiem kontaktpunktiem, kam tāpat jāveic samērīguma novērtējums. Ja Komisija nodod dalībvalsts lietu Tiesā, 
Komisijas pienākums ir nodrošināt nepieciešamos pierādījumus par ES tiesību aktu pārkāpumu, kā arī par to, ka tā 
ir devusi dalībvalstij iespēju sniegt argumentus pirms Tiesa sāk rīkoties. Ja Komisija šādus pierādījumus nesniedz, 
Tiesa var spriest par sliktu Komisijai, vai nu atzīstot lietu par nepieņemamu, vai par nepamatotu.
98
Jau uzreiz pēc savstarpējās izvērtēšanas tika uzskatīts, ka, īstenojot absolūtas neiecietības politiku, varētu skatīt 
jautājumu par beznosacījuma saistībām, t. i., saistībām, uz ko samērīguma analīze neattiecas. Sākot īstenot Pakal -
pojumu direktīvu, šīs saistības atzina par Komisijas prioritāti. Tomēr, kā norādīts Komisijas atbildē uz 97. punktu, 
Komisija pēc tam ir sākusi pārkāpuma lietas par nepamatotām prasībām.
99
Komisija ir sākusi ievērojami vairāk par deviņām pārkāpuma lietām attiecībā uz valsts tiesību aktu neatbilstību, kā arī 
deviņas pārkāpuma lietas, kuru pamatā ir absolūtas neiecietības politika; tātad par atsevišķiem Pakalpojumu direk -
tīvā minētiem pasākumiem, ko Komisija var identificēt kā beznosacījuma saistības, dalībvalstīm nevajadzētu būt 
nevienai pārkāpuma lietai saistībā ar valsts tiesību aktu neatbilstību. Tāpēc “absolūtas neiecietības” kritēriju izpilda 
tad, ja pret dalībvalsti nav ierosināta neviena pārkāpuma procedūra. Lai gan ir sāktas deviņas pārkāpuma lietas, 
Komisija ir uzsākusi aptuveni 40 izmeklēšanas. Tāpēc var teikt, ka minētās deviņas pārkāpuma lietas ir labs rezultāts, 
jo pārējās lietas ir atrisinātas izmeklēšanas iepriekšējos posmos. Jāņem vērā, ka attiecībā uz absolūtas neiecietības 
lietām Komisija pamatojās uz ziņojumu par valstu šķēršļiem, kas ir 2012. gada īstenošanas paketes pamatā. Pēc šī 
ziņojuma pārbaudes Komisija apzināja dalībvalstu neizpildītās beznosacījuma saistības. Tā rezultātā tika sāktas 
40 izmeklēšanas.
100
Komisija apstiprina, ka 18 mēneši bija noteiktais mērķis attiecībā uz pārkāpuma lietu ilgumu, bet vidējais ar Pakal -
pojumu direktīvu saistīto lietu ilgums bija 19,6 mēneši. To vidū ir arī politiski ļoti delikātas lietas. Ar Pakalpojumu 
direktīvu saistīto lietu ilgums ir vidēji mazāks nekā ar citām iekšējā tirgus direktīvām saistītajām lietām.
101
Kā paskaidrots Komisijas atbildē uz 99. punktu, lietas par tā dēvēto neatbilstību ir absolūtās neiecietības lietas, ko 
Komisija uzsākusi pēc savas iniciatīvas.
Komisijas 	atbilde	 56
104
Ar Pakalpojumu direktīvu saistīto pārkāpuma lietu ilgums ir īsāks par vidējo. Turklāt Komisija uzskata, ka izmai -
ņas dalībvalstu likumdošanā nav tikai pārkāpuma procedūras rezultāts. Kopš EU Pilot  ieviešanas daudzas lietas ir 
atrisinātas, pirms tiek sākta pārkāpuma procedūra. EU Pilot  panākumi izskaidro pārkāpuma procedūru un arī Tiesā 
nodoto lietu ierobežoto skaitu. Runājot par pieejamo dokumentāciju, Komisijas lēmumi pārkāpuma lietās ir publiski 
pieejami Komisijas tīmekļa vietnē. Turklāt Komisijas gada ziņojumā par Savienības tiesību aktu piemērošanas pār -
raudzību sniegts pilnīgs pārskats par pārkāpuma procedūrām, kuras Komisija skatījusi iepriekšējā gadā. Kā atzinusi 
Tiesa, kamēr norisinās procedūra, ir jāaizsargā abpusējas uzticamības klimats starp Komisiju un attiecīgo dalībvalsti. 
Šāda politika tiek ievērota arī attiecībā uz lūgumiem par piekļuvi dokumentiem (sk. Regulas (EK) Nr. 1049/2001 par 
publisku piekļuvi dokumentiem 4. panta 2. punktu). Tomēr atbilstoši šai tiesas praksei, tiklīdz izmeklēšana tiek slēgta 
un ja tā nav saistīta ar citu notiekošu izmeklēšanu, Komisija šādu vispārēju pieņēmumu vairs nepiemēro un pār -
bauda katru lūgumu nolūkā nodrošināt plašāko iespējamo piekļuvi atbilstoši Regulai (EK) Nr. 1049/2001.
6. izcēlums.	Pārkāpuma	lieta,	kas	iesniegta	Tiesai
Kā minēts Gada ziņojumā par Savienības tiesību aktu piemērošanas pārraudzību (2014. gads)4, pārkāpuma proce -
dūru skaita kopējo samazinājumu var salīdzināt ar prejudiciālo nolēmumu skaita būtisko pieaugumu, ko, sākot no 
2010. gada, iesniedz atbilstoši LESD 267. pantam. Kopš 2010. gada Tiesa aptuveni pusē savu spriedumu, kas pieņemti 
saskaņā ar LESD 267. pantu, ir skatījusi jautājumus par valsts tiesību aktu atbilstību ES tiesību aktiem, un vairākos 
gadījumos ir identificējusi neatbilstību. Lai gan prejudiciālie nolēmumi atšķiras no spriedumiem pārkāpuma lietās, 
tādā veidā Komisijai ir vēl viena iespēja sistemātiskāk nodrošināt, ka tiek novērsti Eiropas Savienības tiesību aktu 
pārkāpumi, kas radušies saistībā ar valsts tiesību aktiem vai to piemērošanu.
Ģenerāladvokāts sniedza savu atzinumu 2015. gada septembrī.
107
Jomā, uz kuru attiecas Pakalpojumu direktīva, izpildes stratēģijas pamatā ir dažādi instrumenti: pārkāpumi, uzņē -
mumu sociālā atbildība un dialogs ar dalībvalstīm. Komisijai savā rīcībā ir jāņem vērā visi dažādie instrumenti. Kopš 
2007. gada Komisija ir noteikusi to prioritātes ar izpildes darbību starpniecību, un Komisija ir noteikusi savas priori -
tātes 2012. gada ziņojumā. Šīs prioritātes ir ievērotas, nešaubīgi ņemot vērā Komisijas pienākumu aizsargāt Līgumu. 
Vienotā tirgus stratēģijā tiks izstrādāta rūpīgāka uz prioritātēm pamatota politika.
108
Pusgada procesā noteiktā uzņēmumu sociālā atbildība ir saistīta ar jautājumiem un problēmām, kurus dalībvalstis 
un Komisija ir analizējušas un pārrunājušas savā starpā, kā arī Padomes līmenī. Tāpēc politiskā līdzdalība ir lielāka. 
Arī pārkāpuma procedūrām var būt politiska ietekme.
110
Skatīt Komisijas atbildi uz 108. punktu.
4 COM(2015) 329 final .
Komisijas 	atbilde	 57
Secinājumi 	un	ieteikumi
111
Komisija uzsāk tiesvedību, ja tas ir nepieciešams. Komisija ir apzinājusi prioritārās nozares un ir veikusi darbības 
tajās.
Lielā mērā Direktīvas pamatā ir samērīguma novērtējums, kas katrā atsevišķā gadījumā veicams dalībvalstīm, un 
Komisijai tas jāņem vērā. (Piemēram, Direktīvas 15. un 39. pants, kuros noteikts, ka dalībvalstīm ir jānovērtē kon -
krētas prasības.) Tāpēc par rīcību lemj, ņemot vērā juridisko pamatu, nevis uzticamības līmeni. Tiesvedības ilgums 
nekad nav bijis šķērslis tam, lai sāktu pārkāpuma procedūru. Attiecībā uz Direktīvā noteiktajām beznosacījuma 
saistībām Komisija ir rīkojusies nekavējoties, ļoti konsekventi sākot izmeklēšanu pēc savas iniciatīvas. No vidēji 
80 EU Pilot  lietām gadā, Komisija vairāk nekā 30 lietu sāk pēc savas iniciatīvas.
112
Rokasgrāmata bija pieejama septiņus mēnešus pēc Pakalpojumu direktīvas pieņemšanas un 29 mēnešus pirms 
transponēšanas termiņa beigām. Pirms rokasgrāmatas publicēšanas notika plašas apspriešanas un diskusijas ar 
dalībvalstīm, tāpēc tās saturs dalībvalstīm bija labi zināms jau iepriekš. Ja rokasgrāmata tiktu publicēta bez iepriek -
šējām apspriešanām, problēma būtu lielāka nekā tad, ja nedaudz aizkavētos tās publicēšana.
1. ieteikums
Komisija pieņem šo ieteikumu. Ar 2015. gada 19. maijā pieņemto labāka regulējuma paketi noteica vispārīgu ietvaru 
tam, lai vienkāršotu ES tiesību aktus un padarītu tos efektīvākus. Komisija palīdz dalībvalstīm īstenot Savienības tie -
sību aktus, izmantojot virkni instrumentu, ar ko veicina atbilstību (galveno likumdošanas iniciatīvu īstenošanas plāni, 
tīkli un ekspertu komiteju sanāksmes un vadlīnijas). Komisija uzskata, ka norāžu sagatavošanai nevajadzētu traucēt 
politiskajam procesam, kā rezultātā tiek panākta Eiropas Parlamenta un Padomes vienošanās par jaunu tiesību aktu.
113
Komisija noteica prioritātes 2012. gada paziņojumā par Pakalpojumu direktīvas īstenošanu5. Šajā paziņojumā Komi -
sija skaidro, ka galveno uzmanību pievērš izpildei, tomēr izpilde nav tās vienīgā darbības joma. Komisija ir arī apzi -
nājusi prioritārās nozares un noteikusi pasākumus nākamajiem gadiem, tostarp mazumtirdzniecības rīcības plānu, 
Profesionālo kvalifikāciju direktīvas reformu, kā arī profesionālizvērtēšanu attiecībā uz juridisko formu un kapitāla 
daļu vai akciju turēšanu. Eiropadome savos 2013. gada 23. oktobra secinājumos šo pasākumu kopumu vērtēja atzi -
nīgi. Kā norādījusi Eiropadome, arī dalībvalstīm ir sava loma Pakalpojumu direktīvas īstenošanā.
Veiktspējas pārbaužu mērķis nebija apzināt šķēršļus, kas būtu nesaderīgi ar Pakalpojumu direktīvu. Gluži pre -
tēji — tajās galvenā uzmanība tika pievērsta iespējamai nesakritībai dažādo ES tiesību aktu elementu vidū, lai 
tādējādi novērstu šīs nesakritības. Pēc veiktspējas pārbaudēm 2013. gadā tika grozīta Profesionālo kvalifikāciju 
direktīva (sk. sākotnējā priekšlikuma COM(2011) 883 galīgā redakcija 4.11. iedaļu un Komisijas 2011. gada paziņojuma 
COM(2011) 20 4.2. iedaļu), savukārt 2015. gadā notiek vienošanās par Komplekso ceļojumu direktīvas grozīšanu (sk. 
sākotnējā Komisijas priekšlikuma COM(2013) 512 1.4. iedaļu).
5 http://ec.europa.eu/growth/single-market/services/services-directive/implementation/evaluation/index_en.htm
Komisijas 	atbilde	 58
2. ieteikums
Komisija pieņem šo ieteikumu. Komisija savas prioritātes ir noteikusi 2012. gada paziņojumā, un tā šajā saistībā ir 
veikusi turpmākus pasākumus. Savā 2012. gada jūnija paziņojumā Komisija aicināja dalībvalstis ieviest vērienīgākas 
valstu reformas pakalpojumu jomā. Tā šo aicinājumu atbalstīja, izdodot konkrētai valstij adresētus ieteikumus Eiro -
pas pusgada kontekstā.
114
2012. gadā tika veikts pētījums ( http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/pdf/
ecp_456_en.pdf ), kura pamatā bija divas reizes veikts pakalpojumu nozarē pastāvošo šķēršļu novērtējums, proti, 
pirms Direktīvas ieviešanas un pēc tam (2011. gada nogale). Tāpēc aprēķinātās ietekmes pamatā nebija teorētiskas 
ex ante  aplēses, bet gan valstī veiktas faktiskas reformas. Aprēķinātā elastība, ar ko aprēķina ekonomisko ietekmi, 
kas rodas, likvidējot šķēršļus, tika pamatota uz attiecīgajā laikā pieejamo valstu ekonomikas datu salīdzinājumu. 
Tomēr tas nenozīmē, ka šī elastība būtu neprecīza vai neuzticama.
Komisija atjaunināja šo pētījumu, ietverot tajā valstu reformas, kas veiktas laika posmā no 2012. līdz 2014. gadam 
(pieejams vietnē: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13327/attachments/1/translations/en/renditions/
native ). Turklāt atlikušie šķēršļi un ekonomiskās iespējas to likvidēšanai uzņēmējdarbības pakalpojumu un mazum -
tirdzniecības prioritārajās nozarēs nesen tika novērtēti rūpīgāk. Šos novērtējumus publicēja dienestu darba doku -
mentā par Vienotā tirgus stratēģiju (sk. 2.3. un 2.4. iedaļu: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13405/
attachments/1/translations/en/renditions/native ).
3. ieteikums
Komisija pieņem šo ieteikumu. Komisija 2015. gada 19. maijā pieņēma labāka regulējuma paketi, lai nodrošinātu 
Komisijas pasākuma efektivitāti. Labāka regulējuma paketē ietilpst arī vadlīnijas par to, kā veikt ietekmes novēr -
tējumu, lai novērtētu ierosināto pasākumu iespējamo ekonomisko, sociālo un vides ietekmi. Komisija ievēro šīs 
vadlīnijas.
115
Komisija arī turpmāk atbalstīs dalībvalstis, sniedzot norādes un izdodot ieteikumus par paraugpraksi.
116
Komisija īsteno pasākumus, lai uzlabotu vienoto kontaktpunktu pieejamību (VKP), piemēram, ar Your Europe Busi -
ness  starpniecību. COSME  programmas ietvaros tā ir ierosinājusi finansēt VKP pārrobežu informētības veicināšanas 
projektus, īpašu uzmanību pievēršot darbībām tiešsaistē.
4. ieteikums
Komisija pieņem šo ieteikumu. Lai gan šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm, Komisija arī turpmāk tās atbalstīs, snie -
dzot norādes un izdodot ieteikumus par paraugpraksi.
Komisijas 	atbilde	 59
117
Katrai dalībvalstij, kura sniedz ziņojumu, ir jānodrošina, lai IMI sistēmā nosūtītie paziņojumi, īpaši Pakalpojumu 
direktīvā noteiktais valsts tiesību aktu samērīguma novērtējums, būtu skaidrs un kvalitatīvs. Nolūkā atvieglot pazi -
ņojumu novērtēšanu Komisija visām dalībvalstīm nodrošina tulkojumu angļu valodā, un tas ir pieejams IMI sistēmā.
Komisijas dienesti novērtē visus paziņojumus, kurus dalībvalstis iesniedz IMI sistēmā. Ja rodas šaubas par valsts 
prasību saderību ar Pakalpojumu direktīvu, Komisijas dienesti, izmantojot IMI sistēmu, nosūta attiecīgajai dalībvalstij 
komentārus.
Jānorāda — tā kā Pakalpojumu direktīva neparedz pienākumu ziņot par pasākumu projektiem, lielākajā daļā gadī -
jumu pasākumi, par kuriem tiek ziņots, ir jau pieņemti. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija par šiem pasākumiem 
var efektīvi aizrādīt vienīgi pārkāpuma procedūrā, lai gan projekta posmā Komisijas rīcība būtu efektīvāka.
5. ieteikums
Komisija pieņem šo ieteikumu.
118
Patlaban Komisijai nav līdzekļu, lai labāk izmantotu Regulu par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā. Ir 
jāizdara oficiāli šīs regulas grozījumi, lai to varētu izmantot nolūkā ieviest Pakalpojumu direktīvas 20. pantu.
6. ieteikums
Komisija pieņem šo ieteikumu.
119
EU Pilot  ir sistēma, kuru Komisija un dalībvalstis izmanto, lai pārrunātu iespējamus ES tiesību aktu pārkāpumus sais -
tībā ar ES tiesību aktu kopuma nepareizu transponēšanu vai vāju piemērošanu. EU Pilot  lieta tiks slēgta, ja sarunām 
ar dalībvalsti būs pozitīvs iznākums, vai tā var būt par pamatu pārkāpuma procedūrai (nosūtot dalībvalstij oficiālu 
paziņojuma vēstuli), ja Komisija secina, ka dalībvalstī ir noticis ES tiesību aktu pārkāpums. EU Pilot  nav instruments, 
kas nodrošina tiesiskās aizsardzības līdzekļus individuālās lietās; ar to risina vispārīgus jautājumus par Savienības 
tiesību aktu piemērošanu.
Komisijas 	atbilde	 60
7. ieteikums
Komisija pieņem ieteikuma pirmo daļu. Komisija ir apņēmusies pēc iespējas ierobežot laiku, kas nepieciešams, lai 
EU Pilot  lietā izmeklētu ES tiesību aktu iespējamus pārkāpumus. Attiecībā uz ieteikuma otro daļu Komisija neatklāj, 
vai pret kādu konkrētu dalībvalsti ir/bija sākta EU Pilot  lieta konkrētā jautājumā. Komisija un dalībvalstis īpaši tam 
paredzētos forumos apmainās ar labas prakses piemēriem jautājumā par Eiropas Savienības tiesību aktu piemē -
rošanu, tostarp par EU Pilot  darbību. Savā gada pārskatā par Savienības tiesību aktu piemērošanas pārraudzību 
(COM(2015) 329 final ) Komisija publicē apkopotu informāciju par EU Pilot . Ja Komisijai vajadzētu publicēt specifisku 
informāciju par EU Pilot  lietu, tas būtu pretrunā Komisijas pienākumam pirmspārkāpuma pasākuma kontekstā ievē -
rot konfidencialitāti attiecībā pret dalībvalstīm (tas varētu graut valsts iestāžu uzticību šajā un citās lietās). Komisi -
jas praksi risināt notiekošas EU Pilot  izmeklēšanas, ievērojot konfidencialitāti, apstiprināja Eiropas Savienības Tiesa 
(spriedums Petrie  lietā (lieta T-191/99), spriedums Spirlea  lietā (lieta T-306/12), spriedums lietā ClientEarth  pret Eiropas 
Komisiju (lieta T-424/14 un lieta T-425/14)). Minētie spriedumi tika pieņemti saistībā ar lūgumiem nodrošināt pieeja -
mību dokumentiem.
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka tās pašreizējā izplatīšanas politika atbilstoši līdzsvaro nepiecie -
šamību veicināt paraugpraksi ES tiesību aktu piemērošanā un Komisijai ievērot konfidencialitāti tās attiecībās ar 
dalībvalstīm. Komisija ir apņēmusies pārdomāt labākos veidus, kādos izplatīt apkopotu informāciju par EU Pilot .
120
Jomā, uz kuru attiecas Pakalpojumu direktīva, izpildes stratēģija ir pamatota uz dažādiem instrumentiem: pārkā -
pumiem, uzņēmumu sociālo atbildību un dialogu ar dalībvalstīm. Komisijai savā rīcībā ir jāņem vērā visi dažādie 
instrumenti. Kopš 2007. gada Komisija ir noteikusi to prioritātes ar izpildes darbību starpniecību, un Komisija ir notei -
kusi savas prioritātes 2012. gada ziņojumā. Šīs prioritātes ir ievērotas, nešaubīgi ņemot vērā Komisijas pienākumu 
aizsargāt Līgumu.
8. ieteikums
Komisija pieņem šo ieteikumu. Komisija uzskata, ka pārkāpuma procedūru mērķis ir pārtraukt ES tiesību aktu pārkā -
pumu un pēc iespējas savlaicīgāk nodrošināt atbilstību, un tā ir apņēmusies iespējami ierobežot šā mērķa sasniegša -
nai nepieciešamo laiku. Tomēr pārkāpuma procedūras ātrums nav vienmēr saistīts ar efektīvu mērķa sasniegšanu, jo 
dažreiz, pasteidzoties sākt pārkāpuma procedūru un neņemot vērā nejaušas situācijas, efekts var būt pretējs.
Kopš EU Pilot  ieviešanas pārkāpuma procedūru skaits un tādējādi arī Tiesā nododamo lietu skaits ir ievērojami sama -
zinājies, jo bieži vien risinājums tiek rasts EU Pilot  ietvaros. Komisijas politikas primārais mērķis ir pārliecināt dalīb -
valstis veikt pasākumus, lai risinātu atbilstības jautājumus.
KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
  Viens eksemplārs:  
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:  
Eiropas Savienības pārstāvniecībās  
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),  
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis  
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),  
ar Europe Direct dienesta starpniecību  
(http://europa.eu/contact/index_lv.htm)  
vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras  
vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas  
vai taksofonus).
Maksas izdevumi
 Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
Ir plaši atzīts, ka nav pilnībā īstenots pakalpojumu tirgus 
potenciāls ES iekšējā tirdzniecībā. Pakalpojumu direktīvas 
mērķis ir samazināt juridiskos un administratīvos šķēršļus 
gan pakalpojumu sniedzējiem, gan to saņēmējiem, tomēr 
vairākus gadus pēc īstenošanai noteiktā 2009. gada 
termiņa beigām joprojām ir saglabājušies nepamatoti 
šķēršļi. Revīzijā konstatēja, ka, kaut arī Komisija ir sekmīgi 
noteikusi problēmas dalībvalstīs, tā nav pietiekami 
novērtējusi vairākus šķēršļu veidus un veiktie pasākumi 
nav devuši rezultātus pietiekami ātri. Pakalpojumu 
sniedzēji un patērētāji joprojām izjūt neērtības, jo nav 
nodrošināta piekļuve iekšējam tirgum Direktīvā 
paredzētajā līmenī.
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA