LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 341/71

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar ko nosaka konkrētus pārejas noteikumus par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA), groza Regulu (ES) Nr. […] [RD] attiecībā uz līdzekļiem un to sadalījumu 2014. gadam un groza Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 un Regulas (ES) Nr. […] [DP], (ES) Nr. […] [HZ] un (ES) Nr. […] [sCMO] attiecībā uz to piemērošanu 2014. gadā”

COM(2013) 226 final – 2013/0117 (COD)

2013/C 341/16

Ziņotājs: BOLAND kgs

Eiropas Parlaments 2013. gada 21. maijā un Eiropadome 2013. gada 17. jūlijā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 43. panta 2. punktu, 207. panta 2. punktu un 304. pantu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar ko nosaka konkrētus pārejas noteikumus par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA), groza Regulu (ES) Nr. […] [RD] attiecībā uz līdzekļiem un to sadalījumu 2014. gadam un groza Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 un Regulas (ES) Nr. […] [DP], (ES) Nr. […] [HZ] un (ES) Nr. […] [sCMO] attiecībā uz to piemērošanu 2014. gadā”

COM(2013) 226 final – 2013/0117 (COD).

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa atzinumu pieņēma 2013. gada 3. septembrī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 492. plenārajā sesijā, kas notika 2013. gada 18. un 19. septembrī (18. septembra sēdē), ar 138 balsīm par, 2 balsīm pret un 3 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1 EESK atzinīgi vērtē priekšlikumu 2014. gadā piemērot pārejas noteikumus atsevišķiem nosacījumiem, kas attiecas uz kopējo lauksaimniecības politiku (KLP) un, konkrēti, uz tiešajiem maksājumiem un lauku attīstības atbalsta sistēmu, ko finansē no Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA).

1.2 EESK stingri atbalsta pārejas procedūras, kas nodrošinās, ka līdzekļu saņēmēji 2014. gadā turpinās saņemt maksājumus arī tad, ja jaunie lauku attīstības plāni tiks pieņemti pārāk vēlu, un arī tāpēc, ka praktisku un administratīvu iemeslu dēļ jaunās tiešo maksājumu shēmas piemērošana ir jāatliek uz vēlāku laiku. Citādi lauksaimnieku ģimenes tiktu apdraudētas un nesaņemtu atbalstu par videi domātajiem pasākumiem; šajā jomā izzustu liela daļa no pašreizējiem aizsardzības veidiem.

1.3 EESK stingri iesaka gādāt, lai pārejas procedūras nekādā veidā neradītu nelabvēlīgu situāciju tiem “klasisko” shēmu līdzekļu saņēmējiem, kuri atrodas attālos kalnu apgabalos. EESK arī bažījas, ka jaunajā plānošanas periodā līdz 2020. gadam var samazināties attālo rajonu iedzīvotāju ienākumi, kuri ir ļoti atkarīgi no agrovides nolīgumiem, ar ko kompensē būtisku sabiedrisko labumu sniegšanu.

1.3.1 EESK iesaka raudzīties, lai pārejas maksājumos, ko saņem šīs kopienas, tiktu atspoguļots tas finansējuma līmenis, par kādu bijusi vienošanās vecās programmas ietvaros.

1.4 EESK stingri iesaka Komisijai izanalizēt pārejas procedūras, lai pārliecinātos, ka ierosinātie samazinājumi pēc iespējas mazāk skar lauksaimnieku ģimenes un ka to ietekme uz vides iniciatīvām ir vismaz neitrāla.

1.5 Pēc EESK domām, ar pārejas procedūrām ir jānodrošina iespēja 2014. gadā turpināt uzņemties jaunas saistības attiecībā uz platībatkarīgajiem pasākumiem, ar dzīvniekiem saistītajiem pasākumiem un steidzami veicamiem ieguldījumiem uzņēmumos, arī tad, ja pašreizējā perioda līdzekļi ir pilnībā apgūti.

1.6 KLP finansēšanas horizontālo noteikumu sistēmas ietvaros jaunās tiešo maksājumu shēmas piemērošanas atlikšana nozīmē, ka pārejas pasākumi ir vajadzīgi attiecībā uz lauku saimniecību konsultāciju pakalpojumiem (Farm Advisory Service, FAS), integrēto administrācijas un kontroles sistēmu (IAKS) un savstarpējo atbilstību. Tāpēc EESK uzskata, ka Padomei un Eiropas Parlamentam līdz gada beigām obligāti jāpieņem īpaši pārejas noteikumi, vajadzības gadījumā grozot pašreizējos KLP pamataktus.

1.7 EESK uzsver, ka neviena pārejas noteikuma darbību nedrīkst apdraudēt, pieejamajiem līdzekļiem nosakot nerealizējamu valsts maksimālo apjomu.

2. Ievada piezīmes

2.1 Eiropas Komisija turpina intensīvu darbu ar Eiropas Parlamentu un Padomi, lai panāktu galīgo politisko vienošanos par KLP reformu. Svarīgākajos aspektos vienošanās tika panākta 2013. gada jūnija beigās, tādējādi jaunais tiesiskais regulējums varētu stāties spēkā 2014. gada 1. janvārī. Tomēr galīgās vienošanās vēl nav, tātad nav ticams, ka līdz minētajam datumam dalībvalstīs būs gatavas visas nepieciešamās administratīvās procedūras.

2.2 Pēc debatēm Eiropas Parlamentā un Padomē gaidāms, ka dažādo regulu un īstenošanas aktu kopums tiks apstiprināts līdz 2013. gada beigām un ka KLP reforma sāks darboties no 2014. gada 1. janvāra.

2.3 Lai nodrošinātu nepārtrauktību, Komisija 2013. gada 18. aprīlī nākusi klajā ar priekšlikumu dažiem politikas elementiem ieviest pārejas noteikumus. Tas nozīmē, ka pašreizējie noteikumi, kas attiecas uz vienotā maksājuma shēmu, VPMS sistēmu un “68. panta maksājumiem”, būtu spēkā arī 2014. pieprasījumu gadā. Tādējādi jaunie noteikumi, piemēram, attiecībā uz ekoloģiju, tiks piemēroti tikai no 2015. gada sākuma, un tātad maksājumu aģentūrām būs vairāk laika sagatavoties šīm pārmaiņām.

2.4 Pie sākotnējas vienošanās par ES lauksaimniecības reformu Parlaments, Padome un Komisija nonāca 27. jūnijā pēc trīs mēnešus ilgām intensīvām trīspusējām sarunām. Šī vienošanās tiks oficiāli nostiprināta, pabeidzot sarunas par ES daudzgadu finanšu shēmas budžetu 2014.–2020. gadam un saņemot Lauksaimniecības komitejas, Parlamenta pilnsapulces un Padomes apstiprinājumu.

2.5 Priekšlikums saistīts ar Regulu (ES) Nr. 335/2013 (2013. gada 12. aprīlis), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1974/2006, ar ko paredz piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no ELFLA.

2.6 Lai nosegtu starplaiku starp diviem daudzgadu plānošanas periodiem, attiecībā uz lauku attīstības maksājumiem pārejas noteikumi ir ierasta prakse. Tomēr ir vajadzīgas arī dažas specifiskas pārejas procedūras, ar kurām mazināt sekas, ko varētu radīt kavējumi jaunās tiešo maksājumu kārtības darbībā. Priekšlikumā ietverti arī jauni pārejas noteikumi Horvātijai.

2.7 Komisija vēlas nodrošināt maksājumu aģentūrām laiku sagatavot administratīvās procedūras un garantēt pareizu ES fondu pārvaldību, lai lauksaimnieki pienācīgi iepazītos ar jaunajiem noteikumiem un nebūtu spiesti lietot jaunu sistēmu, kamēr tā vēl nav pilnīgi izstrādāta.

3. Komisijas priekšlikuma kopsavilkums

3.1 Komisijas priekšlikuma mērķis ir ieviest konkrētus pārejas noteikumus par ELFLA atbalstu lauku attīstībai.

3.2 Pārejas noteikumi ir vajadzīgi, lai noteiktu tādu tehnisko kārtību, kas ļautu viegli pielāgoties jaunajiem nosacījumiem, vienlaikus nodrošinot dažādu 2007.–2013. gada programmā paredzēto atbalsta veidu nepārtrauktību.

3.3 Lai dalībvalstīm dotu laiku elastīgāk pievērsties lauksaimniecības nozares vajadzībām vai stiprināt lauku attīstības politiku, būtu jādod tām iespēja līdzekļus no tiešo maksājumu maksimālā apjoma pārvietot uz atbalstu lauku attīstībai un no atbalsta lauku attīstībai — uz tiešo maksājumu maksimālo apjomu. Tajā pašā laikā būtu jādod iespēja dalībvalstīm, kurās tiešā atbalsta apmērs nepārsniedz 90 % no ES atbalsta vidējā apmēra, no lauku attīstības atbalsta uz tiešo maksājumu maksimālo apjomu pārvietot papildu līdzekļus. Šāda izvēle būtu jāizdara, nepārsniedzot konkrētu apjomu, vienu reizi un attiecībā uz visu 2015.-2020. finanšu gada periodu.

3.4 Vienotā platībmaksājuma shēma, kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 73/2009, ir pārejas pasākums, kura termiņam bija jābeidzas 2013. gada 31. decembrī. Tā kā jaunā pamata maksājuma shēma aizstās vienotā maksājuma shēmu no 2015. gada 1. janvāra, vienotā platībmaksājuma shēmas termiņš ir jāpagarina uz 2014. gadu, lai jaunajām dalībvalstīm vienotā maksājuma shēma nebūtu jāpiemēro tikai vienu gadu.

3.5 Attiecībā uz tiešajiem maksājumiem ir jāparedz pietiekami ilgs laiks, lai dalībvalstis un it īpaši valstu maksājumu aģentūras varētu izstrādāt kārtību, kas ļautu nodrošināt maksājumus atbalsta saņēmējiem, kamēr tiek sagatavotas procedūras, kuras vajadzīgas jaunās programmas uzsākšanai. Tādējādi pieprasījumi, kas iesniegti par 2014. gadu, tiks apstrādāti saskaņā ar pārejas noteikumiem.

3.6 Attiecībā uz otro pīlāru jānorāda, ka izstrādāt pārejas noteikumus, kas ir spēkā divu plānošanas periodu starplaikā, ir ierasta prakse. Pārejas noteikumi parasti ir vajadzīgi laikā, kad notiek pāreja no viena plānošanas perioda uz nākamo. Tomēr lauku attīstības jomā šoreiz ir vajadzīgas dažas specifiskas pārejas procedūras, lai kavēšanās ar jaunā tiešo maksājumu režīma ieviešanu pēc iespējas mazāk ietekmētu konkrētus lauku attīstības pasākumus, it īpaši agrovides un klimata pasākumu bāzlīniju un savstarpējās atbilstības noteikumu piemērošanu. Pārejas procedūras ir vajadzīgas arī tādēļ, lai dalībvalstis 2014. gadā varētu turpināt uzņemties jaunas saistības attiecībā uz platībatkarīgajiem un ar dzīvniekiem saistītajiem pasākumiem, pat ja pašreizējā perioda līdzekļi ir pilnībā apgūti. Šīs jaunās saistības, tāpat kā attiecīgās pašreizējās saistības, varēs finansēt no jaunajiem finanšu līdzekļiem, kas atvēlēti nākamā plānošanas perioda lauku attīstības programmām.

3.7 Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005 dalībvalstis 2014. gadā var turpināt uzņemties jaunas juridiskās saistības pret saņēmējiem atbilstīgi lauku attīstības programmām, kuras pieņemtas, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1698/2005, pat pēc tam, kad 2007.-2013. gada plānošanas perioda finanšu resursi ir pilnībā izmantoti, līdz brīdim, kad ir pieņemta attiecīgā lauku attīstības programma 2014.-2020. gada plānošanas periodam. Par izdevumiem, kas radušies, pamatojoties uz šīm saistībām, ir tiesības pretendēt uz atbalstu saskaņā ar šīs regulas 3. pantu.

4. Ietekme uz budžetu

4.1 Ar šo regulas priekšlikumu vienkārši tiek īstenoti Komisijas priekšlikumi par DFS un par KLP reformu 2015. finanšu gadam, ņemot vērā Eiropadomes 2013. gada 8. februāra secinājumus. Ierosinātajā regulā ir iestrādāta tiešo maksājumu ārējā konverģence, līdzekļu elastīga pārvietošana starp KLP pīlāriem un lauku attīstības līdzfinansējuma likme.

4.2 Salīdzinājumā ar Komisijas priekšlikumu Eiropadomes 2013. gada 8. februāra secinājumi paredz tiešo maksājumu samazinājumu par EUR 830 milj. (pašreizējās cenās) 2015. finanšu gadā (tiešo maksājumu apmērs būtu vienāds ar 2014. pieprasījumu gadam plānoto).

4.3 Nosakot tiešo maksājumu maksimālo apjomu sadalījumu pa dalībvalstīm, ir ņemta vērā ārējā konverģence no 2015. finanšu gada. Salīdzinājumā ar Komisijas priekšlikumu Eiropadomes secinājumos ir grozīts konverģences termiņš (6 gadi) un ir ieviests minimālais apmērs 196 EUR/ha, kas jāsasniedz līdz 2020. finanšu gadam. Salīdzinājumā ar Komisijas priekšlikumu Eiropadomes secinājumos paredzēta elastīgāka līdzekļu pārvietošana starp pīlāriem. Tā neietekmēs budžetu, jo summas, ko atskaitīs no viena fonda līdzekļiem (ELGF vai ELFLA), būs pieejamas otram fondam.

4.4 Attiecībā uz lauku attīstību šā regulas priekšlikuma mērķis ir nodrošināt vairāku tādu pasākumu nepārtrauktību, kuri ietver daudzgadu saistības. Šiem noteikumiem nav finansiālas ietekmes, jo lauku attīstības piešķīrums nemainās. Maksājumu sadalījums laikā gan varētu nedaudz atšķirties, taču patlaban to nevar kvantitatīvi novērtēt.

4.5 Priekšlikumā Komisijai piešķirtas pilnvaras pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu.

5. Vispārīgas piezīmes

5.1 Lauku reģionos ir ārkārtīgi svarīgi garantēt maksājumu nepārtrauktību. Šādu tēzi apstiprina vairāki fakti. — Vairāk nekā 77 % no ES teritorijas ir lauki (47 % ir lauksaimniecības zemes, bet 30 % — meži), kur lauku saimniecībās vai cita veida kopienās dzīvo apmēram puse no visiem ES iedzīvotājiem. — Kopumā lauksaimniecība un pārtikas ražošana, kuras izejvielu piegāde ļoti lielā mērā ir atkarīga no lauksaimniecības nozares, veido 6 % no ES IKP, aptver 15 miljonus uzņēmumu un nodrošina darbu 46 miljoniem cilvēku. — Eiropā ir 12 miljoni lauksaimnieku, un lauku saimniecību vidējais lielums ir aptuveni 15 hektāru (iepretī ASV, kur lauksaimnieku ir 2 miljoni, savukārt saimniecības — vidēji 180 hektārus lielas).

5.2 EESK atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu par regulējumu laikposmam starp divām programmām.

5.3 Visā Eiropā 2014. gadā beigsies ļoti daudz ELFLA finansētu agrovides shēmu. Vairākas “klasiskas” agrovides shēmas ir darbojušās jau 10 gadus vai vēl ilgāk. Daudzi no šo “klasisko” shēmu līdzekļu saņēmējiem atrodas attālos kalnu apgabalos, un viņu ienākumi ļoti lielā mērā ir atkarīgi no agrovides nolīgumiem, ar kuriem kompensē būtisku sabiedrisko labumu sniegšanu. Pat tad, ja vienošanās par jauno lauku attīstības regulējumu tiks panākta vistuvākajā laikā, ir gandrīz droši, ka līdz 2014. gada 1. janvārim jaunās programmas vēl nebūs apstiprinātas un gatavas. Apstākļos, kad trūkst jaunu programmu un atbalsta pasākumu, šie lauksaimnieki nevarēs pieteikties alternatīvai lauku attīstības atbalsta shēmai, kad 2014. gadā beigsies viņu pašreizējās saistības.

5.4 Komisijai ir jāizstrādā sistēma, kā saglabāt ekoloģiskos ieguvumus, kurus nodrošināja iepriekšējās lauku attīstības programmas, un garantēt šiem lauksaimniekiem ienākumus. Ne lauksaimniekiem, ne videi nav jācieš no tā, ka vienošanās par ES budžetu vai par KLP priekšlikumiem nav panākta pietiekami savlaicīgi, lai 2014. gadā varētu uzsākt nākamās lauku attīstības programmas.

5.5 Attiecībā uz tiešajiem maksājumiem ir jāatvēl pietiekami daudz laika, lai dalībvalstis un īpaši to maksājumu aģentūras varētu labi sagatavoties un jau laikus sniegt lauksaimniekiem vispusīgu informāciju par jaunajiem noteikumiem. Tādējādi pieprasījumi, kas iesniegti par 2014. gadu, būs jāapstrādā saskaņā ar pārejas noteikumiem. Attiecībā uz otro pīlāru jānorāda, ka izstrādāt pārejas noteikumus, kas ir spēkā divu plānošanas periodu starplaikā, ir ierasta prakse. Pārejas noteikumi parasti ir vajadzīgi, lai savienotu divus secīgus plānošanas periodus, kā tas bija jau pašreizējā plānošanas perioda sākumā. Tomēr lauku attīstības jomā būs nepieciešamas dažas specifiskas pārejas procedūras. Tas vajadzīgs tāpēc, ka ikviens kavējums jaunajā tiešo maksājumu režīmā var smagi ietekmēt konkrētus lauku attīstības pasākumus, it īpaši agrovides un klimata pasākumu bāzlīniju un savstarpējās atbilstības noteikumu piemērošanu.

5.6 Pārejas procedūras ir vajadzīgas arī tādēļ, lai dalībvalstis 2014. gadā varētu turpināt uzņemties jaunas saistības attiecībā uz platībatkarīgajiem pasākumiem, ar dzīvniekiem saistītajiem pasākumiem un steidzami veicamiem ieguldījumiem uzņēmumos, pat ja pašreizējā perioda līdzekļi ir pilnībā apgūti.

5.7 Saistībā ar horizontālo regulu jānorāda, ka pārejas pasākumi ir vajadzīgi tikai attiecībā uz lauku saimniecību konsultāciju pakalpojumiem, integrēto administrācijas un kontroles sistēmu (IAKS) un savstarpējo atbilstību, jo šie elementi ir saistīti ar tiešajiem maksājumiem. Šajā ziņā Padomei un Eiropas Parlamentam līdz gada beigām ir jāpieņem īpaši pārejas noteikumi, vajadzības gadījumā grozot pašreizējos KLP pamataktus.

5.8 Valstu maksimālo apjomu izmaiņas var negatīvi ietekmēt līdzekļus, kas lauksaimniekiem būtu jāsaņem 2014. gadā. Lai šī ietekme būtu pēc iespējas mazāka, katras valsts valdībai pirms nākšanas klajā ar priekšlikumiem vajadzēs šajā aspektā iepriekš precizēt savus nodomus.

5.9 Regulā (EK) Nr. 1698/2005 ir noteikts, ka dalībvalstis var turpināt uzņemties jaunas juridiskas saistības, tāpēc kāda valsts var arī atteikties no savu saistību izpildes, jo prasība nav obligāta.