Netika iesniegts grozīts Komisijas priekšlikums. Paziņojumā Eiropas Parlamentam Komisija norādīja, ka tā 106 no 331 grozījuma varētu pilnīgi, daļēji vai principā pieņemt vai arī piekrist to pārstrādāšanai, jo ar šiem grozījumiem varētu precizēt vai uzlabot Komisijas priekšlikumu un tie atbilst tā vispārējiem mērķiem. Tā kā Padome savu nostāju tolaik nebija paudusi un, lai neskartu Komisijas nozīmi vienošanās veicināšanā starp likumdevējām iestādēm vēlākā stadijā, Komisija attiecībā uz Parlamenta grozījumiem ieņēma diezgan konservatīvu nostāju un tiecās aizstāvēt savu priekšlikumu.

Pateicoties šādai uzlabotai sistēmai, operatori, kas darbojas pārtikas apritē, piemēram, lauksaimnieki un veterinārārsti, spēs ātri reaģēt, lai ierobežotu slimību izplatīšanos un līdz minimumam samazinātu to ietekmi uz dzīvniekiem un patērētājiem.

*Ņemot vērā Padomes un Eiropas Parlamenta neoficiālo sarunu rezultātus pēc pirmā lasījuma Eiropas Parlamentā, Komisija nesagatavoja grozītu priekšlikumu, bet gan pauda savu viedokli par Parlamenta grozījumiem paziņojumā “Communication de la Commission sur les suites données aux avis et résolutions adoptés par le Parlement européen lors des sessions d'avril I et II 2014” (2014. gada 9. jūlija dokuments SP(2014) 471).

3.2.Eiropas Parlamenta grozījumi, kurus Komisija pieņēma un Padome pilnīgi, daļēji vai principā iekļāva pirmā lasījuma nostājā

Priekšlikuma nosaukums. Eiropas Parlaments ierosināja jaunu priekšlikuma nosaukumu, kas labāk atspoguļotu to, ka priekšlikumā īpaša uzmanība ir pievērsta pārnēsājamām dzīvnieku slimībām. Padome savā nostājā pauda piekrišanu un ierosināja nedaudz mainīt nosaukuma formulējumu. Ņemot vērā jaunā nosaukuma politisko nozīmi un to, ka attiecīgais priekšlikums patiešām attiecas uz pārnēsājamām dzīvnieku slimībām, Komisija piekrīt šīm izmaiņām.

Dzīvnieku slimību un no jauna radušos slimību kategorizēšana. Eiropas Parlaments grozījumos Nr. 83–87 ierosināja jaunu redakciju, kurā precizētas Komisijas priekšlikuma 8. pantā paredzētās dzīvnieku slimību kategoriju grupas. Padome šos grozījumus ar dažām redakcionālām izmaiņām iekļāva savā nostājā. Minētie precizējumi Komisijai ir pieņemami.

Eiropas Parlaments grozījumos Nr. 176 un 177 prasīja īstenot vairākus skaidrāk noteiktus pasākumus attiecībā uz slimībām, kas radušās no jauna. Tomēr šie grozījumi nebija pilnīgi pareizi iestrādāti tekstā. Padome piekrita Eiropas Parlamenta bažām, vai pasākumi attiecībā uz slimībām, kas radušās no jauna, ir skaidri formulēti, un ierosināja jaunu pantu. Šis kompromiss, kura mērķis ir novērst bažas, kas bija radušās abām likumdevējām iestādēm, Komisijai ir pieņemams, jo tas paredz skaidrākus noteikumus, kā reaģēt no jauna radušos slimību gadījumā.

Regulas (EK) Nr. 1760/2000 par liellopu identifikāciju un liellopu gaļas marķēšanu atcelšana. Eiropas Parlaments grozījumos Nr. 38, 324 un 328 ierosināja saglabāt Regulu (EK) Nr. 1760/2000 par liellopu identifikāciju un liellopu gaļas marķēšanu, kuru ar dzīvnieku veselības regulas priekšlikumu bija paredzēts atcelt. Komisija precizēja — lai gan priekšlikumā ir norādīts, ka tiks atcelta visa Regula (EK) Nr. 1760/2000, Komisijai nebija nodoma atcelt daļas, kas attiecas uz liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu. Šis jautājums tika apspriests arī Padomē, kura ierosināja priekšlikumu grozīt tā, lai atspoguļotu iepriekš minēto jautājumu. Komisija piekrīt Padomes nostājai un līdz ar to piekrīt, ka tiek saglabāta Regulas (EK) Nr. 1760/2000 II sadaļa, kas attiecas uz liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu un neietilpst dzīvnieku veselības regulas priekšlikuma tvērumā.

Turklāt Eiropas Parlaments norādīja, ka nesen grozītais Regulas (EK) Nr. 1760/2000 22. pants paredz noteiktu kontroles intensitāti attiecībā uz liellopu identifikāciju un reģistrāciju. Komisija uzskata, ka šādi aprakstoši noteikumi ir lieki, jo tie ir paredzēti Komisijas priekšlikumā regulai par oficiālajām kontrolēm (COM (2013) 265, 2013/0140/COD). Tomēr Eiropas Parlaments vēlējās saņemt atkārtotus apliecinājumus, ka attiecībā uz liellopiem nākotnē tiks saglabāts tāds pats kontroles līmenis; tas atspoguļots jaunā apsvērumā.

Dzīvnieku labturība. Eiropas Parlaments grozījumos Nr. 5, 99 un 202 prasīja, lai, apsverot vai īstenojot dzīvnieku veselības pasākumus, tiktu ņemta vērā dzīvnieku labturība. Komisijas priekšlikumā jau bija noteikts, ka, izvērtējot slimību ietekmi un slimību apkarošanas pasākumus, ir sistemātiski jāņem vērā dzīvnieku labturība. Eiropas Parlamenta grozījumus, kas nostiprina šo nodomu, Komisija uzskatīja par pieņemamiem un Padome atbalstīja.

3.3.Eiropas Parlamenta grozījumi, kurus Komisija noraidīja un Padome pilnīgi, daļēji vai pēc būtības iekļāva pirmā lasījuma nostājā

Dzīvnieku slimību norādīšana sarakstā. Eiropas Parlaments vairākos grozījumos (konkrēti — grozījumos Nr. 13, 14, 65–67, 70–72, 76, 77, 80–82, 88–90) ierosināja atcelt 5., 7. un 8. pantā Komisijai paredzētās īstenošanas pilnvaras, kas ļauj noteikt to dzīvnieku slimību un sugu sarakstu, uz kurām attiecas regulas noteikumi, un kategorizēt slimības dažādās grupās atkarībā no tā, kuri pasākumi tām ir atbilstoši. Eiropas Parlaments ierosināja slimības norādīt sarakstā regulas pielikumā, un Komisijai piešķirt deleģētās pilnvaras, lai tā varētu grozīt vai papildināt minēto sarakstu (grozījums Nr. 331).

Padome ierosināja regulas normatīvajā daļā iekļaut īsu sarakstu ar piecām nozīmīgām slimībām, bet sarakstā norādīt pārējās slimības, visas sarakstā norādītās slimības kategorizēt un sugu sarakstu noteikt ar īstenošanas aktiem. Turklāt Padome pievienoja papildu kritērijus attiecībā uz slimību norādīšanu sarakstā un kategorizēšanu (saistībā ar attiecīgo 5. un 8. pantu), kuri, tāsprāt, Komisijas priekšlikuma normatīvo daļu papildināja ar būtiskajiem trūkstošajiem elementiem.

Parlaments atzina, ka šie būtiskie papildu elementi ir vērtīgi un attiecībā uz slimību norādīšanu sarakstā un kategorizēšanu paredz detalizētākus kritērijus. Parlaments arī piekrita 5. pantā ierosinātajam piecu slimību sarakstam un citu slimību iespējamai iekļaušanai sarakstā pielikumā, kas grozāms ar deleģēto aktu, savukārt īstenošanas pilnvaras tika saglabātas attiecībā uz dzīvnieku slimību kategorizēšanu (8. pants).

Lai gan Komisija sākotnēji noraidīja iepriekšminētos Eiropas Parlamenta grozījumus, tā varētu pieņemt Padomes un Parlamenta galīgo nostāju kā kompromisu, kas nodrošina tādu efektivitāti, elastību un juridisko noteiktību, kāda nepieciešama attiecībā uz slimību norādīšanu sarakstā un kategorizēšanu un sugu saraksta noteikšanu.

Apspriešanās ar ieinteresētajām personām un zinātniekiem. Eiropas Parlaments grozījumos Nr. 41, 66, 75, 77, 82, 157, 260 un 322 ierosināja, ka, izstrādājot deleģētos aktus, ir jāveic vairākas īpašas apspriešanās. Dažos no minētajiem grozījumiem Komisijai ir noteikts juridiski saistošs pienākums rīkot šīs apspriešanās; tas ir pretrunā LESD 290. panta 2. punktam.

Padome savā nostājā vēlējās atzīt būtisko nozīmi, kāda ir Komisijas apspriedēm ar ekspertiem, tostarp dalībvalstu ekspertiem, un priekšlikumu attiecīgi grozīja. Padome arī piekrita Parlamentam jautājumā par ieinteresēto personu iesaistīšanu apspriedēs.

Komisija nevar piekrist Eiropas Parlamenta grozījumiem, kuri ir pretrunā LESD 290. panta 2. punktam. Tomēr tā var piekrist Padomes nostājas redakcijai, saskaņā ar kuru tai paredzēts pēc vajadzības un attiecīgā veidā apspriesties ar ekspertiem, ieinteresētajām personām un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi, kā arī iesaistīties plašākā sabiedriskā apspiešanā.

Pārskatīšanas klauzula (Komisijas ziņojums). Eiropas Parlamenta grozījumā Nr. 330, kas veido jaunu pantu, Komisija ir lūgta līdz 2019. gada 31. decembrim iesniegt ziņojumu par regulas ietekmi. Padome arī lūdza apsvērumā vai pantā iekļaut ziņošanas pienākumu, vienlaikus nepieļaujot nekāda veida nevajadzīgu administratīvo slogu.

Komisija sākotnēji bija pret šo papildu ziņošanas pienākumu, jo pastāv citi instrumenti, piemēram, atbilstības pārbaudes un izvērtējumi, pēc kuriem var spriest par ES tiesību aktu ietekmi. Turklāt sākotnējais termiņš bija pārāk īss. Vispārējais kompromiss paredz arī, ka Komisija var pieņemt Eiropas Parlamenta ierosināto grozījumu jaunā formulējumā, kas sniegts Padomes nostājā.

Dzīvnieku labturība. Eiropas Parlaments sākotnēji lūdza veikt vairākus grozījumus attiecībā uz dzīvnieku labturību. Dažus no tiem Padome pieņēma (skatīt 3.2. punktu), bet daži grozījumi (piemēram, grozījumi Nr. 173, 180, 194 un 257) paredzēja vērienīgākus dzīvnieku labturības noteikumus, tādējādi skarot jau spēkā esošos dzīvnieku labturības tiesību aktus un, iespējams, apdraudot slimību kontroles pasākumus ārkārtas situācijās. Padome pauž stingru nostāju, ka dzīvnieku veselība un dzīvnieku labturība ir jānošķir, un iebilst pret minētajiem grozījumiem, tādējādi lielā mērā piekrītot Komisijas viedoklim. Tāpat arī Padomes nostājā netika iestrādāti grozījumi, kas pārklājās vai nesaskanēja ar jau ieviestajām prasībām vai apdraudēja dzīvnieku veselību un sabiedrības veselību. Komisija atbalsta šo nostāju.

Eiropas Parlaments galu galā varētu atcelt vai pielāgot dažus savus grozījumus, bet lūdza Komisiju nākt klajā ar paziņojumu par dzīvnieku labturību, kurā pausta apņemšanās veikt turpmākus dzīvnieku aizsardzības pasākumus. Saistībā ar vispārējo vienošanos Komisija izņēmuma kārtā piekrita nākt klajā ar paziņojumu.

Mikrobu rezistence. Eiropas Parlaments pieņēma vairākus grozījumus attiecībā uz mikrobu rezistenci. Mikrobu rezistences jautājums jau bija aplūkots Komisijas priekšlikuma noteikumos par rezistenci pret terapijām un par slimības profilu. Ir pieņemami grozījumi, ar kuriem dalībniekiem tiek noteikts pienākums pievērst uzmanību mikrobu rezistencei un vairot izpratni par to (grozījumi Nr. 73 un 101), taču nevar atbalstīt grozījumos, kas skar tiesību aktus par veterinārajām zālēm, jo šie grozījumi pārsniedz minētā priekšlikuma tvērumu.