Eiropas Parlamenta rezolūcija par sieviešu perspektīvām starptautiskajā tirdzniecībā (2006/2009(INI))



Oficiālais Vēstnesis 306 E , 15/12/2006 Lpp. 0413 - 0417



P6_TA(2006)0389 Sievietes starptautiskajā tirdzniecībā Eiropas Parlamenta rezolūcija par sieviešu perspektīvām starptautiskajā tirdzniecībā (2006/2009(INI)) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā Padomes 1998. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 2836/98 par dzimumu līdztiesības jautājumu iekļaušanu sadarbībā attīstības jomā [1], - ņemot vērā Padomes 2000. gada 20. decembra Lēmumu 2001/51/EK, ar ko izveido Programmu, kura attiecas uz Kopienas pamatstratēģiju dzimumu līdztiesības jomā (2001—2005) [2], un attiecīgo darba programmu, - ņemot vērā ANO 1979. gada Konvenciju par jebkuras sieviešu diskriminācijas izskaušanu (CEDAW) un tās fakultatīvo protokolu, - ņemot vērā ANO Ceturtajā Pasaules sieviešu konferencē Pekinā 1995. gada 15. septembrī pieņemto deklarāciju un rīcības platformu, - ņemot vērā ANO 2000. gada 10. jūnija rezolūciju par Pekinas rīcības platformas pārraudzību un Pekinas rīcības platformas pārskatu un novērtēšanu, kā arī 2005. gada martā notikušās Ģenerālās Asamblejas divdesmit trešās īpašās sesijas noslēguma dokumentu, - ņemot vērā Komisijas 2001. gada 18. jūlija Zaļo grāmatu "Uzņēmumu Eiropas mēroga sociālās atbildības veicināšana" (COM(2001)0366), - ņemot vērā Komisijas 2006. gada 22. marta paziņojumu "Partnerības izaugsmei un nodarbinātībai īstenošana: veidot Eiropu par izcilības paraugu uzņēmumu sociālās atbildības jomā" (COM(2006)0136), - ņemot vērā ANO normas par starptautisku uzņēmējsabiedrību un citu uzņēmumu atbildību cilvēktiesību jomā, ko 2003. gada 13. augustā pieņēma ANO Cilvēktiesību veicināšanas un aizsardzības apakškomisija, - ņemot vērā Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) 1977. gada novembra trīspusējo deklarāciju par principiem, kas attiecas uz starpvalstu uzņēmumiem un sociālo politiku, kā arī ESAO vadlīnijas starpvalstu uzņēmumiem, - ņemot vērā SDO 1998. gada 18. jūnija deklarāciju par pamatprincipiem un tiesībām darbā, SDO ieteikumu Nr. R 100 par migrējošo darba ņēmēju aizsardzību mazāk attīstītās valstīs un reģionos, SDO ieteikumu Nr. R 111 par diskrimināciju nodarbinātības un amata ziņā, SDO ieteikumu Nr. R 156 par darba ņēmēju aizsardzību pret gaisa piesārņojuma, trokšņa un vibrāciju radīto apdraudējumu darbavietā, kā arī SDO ieteikumu Nr. R 191 par ieteikuma maternitātes aizsardzībai pārskatīšanu, - ņemot vērā ANO 2000. gada 8. septembra Tūkstošgades deklarāciju, kas pārskatīta un atjaunināta Pasaules augstākā līmeņa 2005. gada 14.— 16. septembra sanāksmē, - ņemot vērā Briseles 2004. gada 16.— 17. decembra Eiropadomes prezidentūras secinājumus, kas apstiprina Eiropas Savienības apņemšanos pilnībā īstenot Tūkstošgades attīstības mērķus (TAM) un saskaņotu politiku, - ņemot vērā ANO Konferences par tirdzniecību un attīstību XI Ģenerālās Asamblejas 2004. gada 18. jūnijā Sanpaulu pieņemtās deklarācijas būtību, - ņemot vērā Parlamenta 2005. gada 15. novembra rezolūciju par globalizācijas sociālajiem aspektiem [3], - ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, - ņemot vērā Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas ziņojumu (A6-0254/2006), A. tā kā starptautiskā tirdzniecība spēj veicināt dzimumu līdztiesību un sekmēt sieviešu ekonomisko, sociālo un politisko iespēju nostiprināšanos gan ražošanas, gan reproduktīvajā jomā; tā kā tirdzniecības globalizācijas procesa ietekmē darba tiesiskās attiecības tomēr kļūst mazāk oficiālas, pieaug nestabila nodarbinātība un vairākās ekonomikas nozarēs notiek bezdarba feminizācija; B. tā kā 70 % no pasaules 1,3 miljardiem nabadzībā dzīvojošo ir sievietes; tā kā sievietēm parasti ir grūtāk nodrošināt sev izglītības, īpašuma, kredīta, citu ražošanas resursu un faktoru pieejamību, kā arī piekļuvi politiskām lēmējinstancēm; C. tā kā dzimumu nevienlīdzība, kuras ietekmē ražošanas līdzekļi un tirgus sievietēm ir mazāk pieejami, kavē ilgtermiņa attīstību, jo sievietes salīdzinoši lielāku daļu pašu nopelnītā tērē izglītībai, veselības aprūpei un pārtikai, turklāt pilnībā netiek izmantots visu iedzīvotāju saimnieciskais potenciāls; D. tā kā tirdzniecības nolīgumiem ir pilnībā jānodrošina atbilstība spēkā esošo starptautisko tiesību aktu prasībām cilvēktiesību, sociālo tiesību un darba tiesību jomā, kā arī jāņem vērā spēkā esošās starptautiskās konvencijas par ilgtspējīgu attīstību; E. tā kā reproduktīvā funkcija un mājsaimniecības pienākumi, kā arī atbildība par ģimenes uzturēšanu un nodrošinātu sociālo aprūpi gandrīz visu sabiedrību uztverē parasti ir sievietes galvenais pienākums, taču vairumā gadījumu tie netiek ne atzīti, ne atalgoti; F. tā kā gadījumā, ja tirgus liberalizācijas procesā netiks ņemti vērā konkrēti ar dzimumu saistīti aspekti, tā sekmēs nestabilas nodarbinātības feminizāciju, vairos sieviešu ekspluatāciju un iedragās visas pasaules nabadzīgo sieviešu, tai skaitā migrējošo sieviešu, iztikas līdzekļu nodrošināšanas iespējas; G. tā kā tirdzniecības liberalizācija ir stipri veicinājusi sieviešu līdzdalību neformālās ekonomikas norisēs; H. tā kā saskaņā ar Starptautiskās Darba organizācijas definīciju neformālā ekonomika ir tāda veida ekonomika, kuras pamatā ir nodarbinātība bez oficiāla līguma, strādājošo pabalstiem un sociālās aizsardzības un kura pastāv gan oficiāli nereģistrētos uzņēmumos, gan citur; I. tā kā nepietiekama uzmanība tiek pievērsta starptautiskās migrācijas feminizācijai; tā kā migrējošiem darba ņēmējiem bieži ir liegta iespēja pieprasīt taisnīgus darba apstākļus; J. tā kā PTO 1995. gadā noslēgtais Līgums par intelektuālā īpašuma tiesībām, kas saistītas ar tirdzniecību (TRIPS), tik ļoti ierobežoja nepatentētu medikamentu pieejamību, ka 2005. gada decembrī Honkongā tika nolemts grozīt TRIPS, 1. uzsver, ka tirdzniecības liberalizācija atšķirīgi ietekmē sievietes un vīriešus, un norāda, ka Eiropas politikas mērķiem dzimumu līdztiesības, kā arī tirdzniecības, attīstības un atbalsta politikas jomā ir jābūt saskaņotiem, lai minētajās politikas jomās veicinātu sieviešu un vīriešu līdztiesību; uzsver, ka līdzdalība ekonomikā ir galvenais nosacījums, lai nodrošinātu sievietēm plašākas iespējas un palīdzētu viņām pārvarēt strukturālu diskrimināciju, tādējādi uzlabojot sieviešu un viņu ģimeņu dzīves apstākļus, kā arī veicinot sieviešu aktīvāku līdzdalību politikā un sekmējot sociālo kohēziju; viens no mērķiem ir īpašuma taisnīga sadale, vienlīdzība un ekonomiska neatkarība; 2. atzīmē, ka lai gan, pateicoties tirdzniecības liberalizācijas un ārvalstu tiešo ieguldījumu radītajām nodarbinātības iespējām, daudzas sievietes ir guvušas arī priekšrocības, liberalizācijas ietekmē visās tautsaimniecības nozarēs darba tiesiskās attiecības kļūst mazāk oficiālas, pasliktinās darba apstākļi un vairākās ekonomikas jomās notiek darba feminizācija; 3. aicina Padomi un Komisiju par prioritāti noteikt ikvienas atrunas atsaukšanu attiecībā uz CEDAW un visām partnervalstīm saistošu šīs konvencijas fakultatīvā protokola ratificēšanu; 4. pieprasa, lai Komisija sniedz Eiropas Parlamenta komitejām ziņojumu par sieviešu tiesībām un starptautisko tirdzniecību, ko kopīgi parakstījuši gan sieviešu atbalstam paredzēto līdzekļu devēja, gan šo līdzekļu saņēmēja pilnvarnieki un kas apliecina, ka konkrētais atbalsts ir sasniedzis adresātu un nav novirzīts no atbalsta sākotnējiem mērķiem atšķirīgu mērķu īstenošanai; 5. uzsver, ka ir jāveic pētījumi par to, kādā veidā sievietes varētu gūt labumu no tirdzniecības liberalizācijas, kā arī sistemātiski jāvāc pēc piederības dzimumam sadalīti dati, lai novērstu nevērību pret dzimumu līdztiesību, kas raksturīga pašreizējai tirdzniecības politikai un pasaules ekonomisko organizāciju politikai; aicina Komisiju iesniegt Parlamentam gada progresa ziņojumu par šo jautājumu; atgādina, ka ar piederību konkrētam dzimumam saistītu datu analīzei ir jākļūst par neatņemamu sastāvdaļu tirdzniecības nolīgumu ietekmes uz ilgtspējību novērtējumā, ko pašlaik veic Komisija; 6. aicina Komisiju ikreiz veikt ietekmes uz konkrētu dzimumu novērtējumu, pirms tiek slēgti tirdzniecības nolīgumi ar trešām valstīm, un ieviest efektīvus nosacījumu izpildes noteikumus nolīgumos ar valstīm, kurās tiek nopietni pārkāptas cilvēktiesības, īpaši sieviešu tiesības; 7. aicina Komisiju Tirdzniecības ģenerāldirektorāta struktūrā oficiāli izveidot tirdzniecības un dzimumu līdztiesības dienestu, kura pienākums tostarp būtu uzraudzīt, vai ES tirdzniecības attiecību partnervalstīs netiek pārkāptas cilvēktiesības, īpaši sieviešu tiesības, un enerģiski reaģēt uz cilvēktiesību pārkāpumiem; 8. aicina Komisiju analizēt ražošanas un apstrādes metodes (PPM, atbilstoši PTO definīcijai), raugoties no dzimumu līdztiesības perspektīvas, lai noteiktu tās metodes, kuras, saskaņā ar CEDAW un cilvēktiesību konvencijām, ir saistītas ar konkrēta dzimuma diskrimināciju, un lai izveidotu stratēģiju, kas veicina atbilstību starptautiskajiem standartiem eksportētājvalstīs; 9. aicina Komisiju nodrošināt, lai uzņēmumi, kuri gūst labumu no ES sadarbības politikas programmām, kas nodrošina piekļuvi ES tirgum, neveicina tādu metožu izplatību kā darbinieku, īpaši sieviešu, necilvēcīga ekspluatācija; 10. uzsver, ka ieguvumi no nodarbinātības oficiālās vai neformālās ekonomikas nozarē ir atkarīgi no vairākiem faktoriem, tai skaitā algas, darba apstākļiem un drošības darbavietā, un ka sievietes joprojām tiek diskriminētas šo ieguvumu sadales procesā; tāpēc aicina Komisiju saistībā ar sadarbības politiku attīstības jomā izveidot īpašu fondu, ko ietvertu nākamie tirdzniecības un sadarbības nolīgumi ar trešām valstīm, lai attiecīgajās valstīs atbalstītu sievietes, atvieglojot viņām piekļuvi kredītam, izglītībai un arodmācībām, tādējādi cenšoties samazināt neformālās nodarbinātības apjomu; aicina Komisiju iesniegt Parlamentam ziņojumu, ko kopīgi parakstījuši gan līdzekļu devēji, gan saņēmēji, lai apliecinātu, ka konkrētais finansējums nav izmantots no atbalsta sākotnējiem mērķiem atšķirīgu mērķu īstenošanai; 11. aicina Padomi, Komisiju un dalībvalstis ātri ieviest diskriminācijas aizlieguma un dzimumu līdztiesības principus Eiropas Pielāgošanās fonda globalizācijai (EGF) darbībā, kā arī garantēt, lai no šī fonda sniegtais atbalsts neaizstāj sociālās nodrošināšanas maksājumus; 12. uzsver, ka lielais skaits zaudēto darbavietu Eiropā liecina par ražošanas pārstrukturēšanas apjoma pieaugumu; atzīmē, ka vissmagāk skartās nozares ir rūpniecība, transports, telekomunikācija un finanšu pakalpojumi; aicina Padomi, Komisiju un dalībvalstis nopietni izturēties pret diskriminācijas aizliegumu un sieviešu un vīriešu līdztiesību, īstenojot EGF darbību; 13. aicina Padomi, Komisiju un dalībvalstis garantēt dzimumu līdztiesības un iespēju vienlīdzības mērķu integrāciju visos Eiropas fondos; uzsver, ka ir jāuzrāda sasniegumi, kas gūti, sekmējot vīriešu un sieviešu līdztiesību un cīnoties pret jebkura veida diskrimināciju; 14. atzīmē, ka darbavietām, nodarbinātībai un pienācīga darba iespējām ir jākļūst par devīto tūkstošgades attīstības mērķi, kas jāpieņem pēc iespējas drīzāk, kā arī pieprasa darba pamata standartus iekļaut gan daudzpusējos, gan divpusējos tirdzniecības nolīgumos, un dzimumu līdztiesības principu — visos Tūkstošgades attīstības mērķos; 15. norāda, ka vispārēja piekļuve pret pieņemamu atlīdzību tādiem pamatpakalpojumiem kā ūdensapgāde, izglītība, veselības aizsardzība un energoapgāde ir priekšnoteikums, kas ļauj nodrošināt sievietēm vairāk iespēju; tomēr uzsver, ka pakalpojumu nozares liberalizācija Vispārējās vienošanās par pakalpojumu tirdzniecību (VVPT) kontekstā var veicināt šā mērķa īstenošanu, ja vien pašreizējās divpusējās un daudzpusējās sarunās tiek stingri ievēroti VVPT principi, kuri attiecas uz valstu elastību un politikas telpu; 16. uzsver, ka TRIPS līgumā ir paredzēts ik pēc diviem gadiem sniegt pārskatu par šā līguma īstenošanu, kas pagaidām vēl nav izdarīts, un tāpēc aicina sagatavot šādu pārskatu, pamatojoties uz novērtējumu par šā līguma īstenošanas izmaksu ietekmi uz jaunattīstības valstīm; 17. aicina Komisiju izvērtēt, vai, īstenojot PTO ministru sanāksmē 2005. gada decembrī Honkongā panākto vienošanos par HIV/AIDS pretvīrusa medikamentu obligātu licencēšanu, patiesi ir nodrošināta plašāka medikamentu pieejamība, vērtējumu veicot tostarp no dzimumu līdztiesības viedokļa; 18. pieprasa izveidot pasākumus valsts politikas līmenī, lai veicinātu dzimumu līdztiesību, sekmētu drošu nodarbinātību, sociālo labklājību, uzlabotu gan sieviešu, gan vīriešu veselības stāvokli un darba apstākļus, kā arī veicinātu ilgtspējīgu attīstību; norāda, cik svarīgi ir ievērot valstu elastību un politikas telpu sarunās par tirdzniecību un attīstības politiku; pieprasa nodrošināt jaunattīstības valstīm un valstīm ar mazāk aizsargātu tautsaimniecību tiesības izvēlēties, kurās pakalpojumu nozarēs un vai vispār veikt tirgus liberalizāciju; 19. aicina Komisiju, veidojot dialogu un sadarbību ar trešām valstīm, īpašu uzmanību veltīt tiesiskajiem ierobežojumiem, kuri reglamentē sieviešu piekļuvi ražošanas līdzekļiem, kā, piemēram, kredītam, īpašumtiesībām uz zemi vai kapitālam; 20. uzsver — ņemot vērā sieviešu nozīmīgo lomu ģimeņu lauku saimniecību darbībā, jo īpaši PTO sarunās ir jāievēro un jāstiprina jaunattīstības valstu tiesības veidot un īstenot lauksaimniecības politiku, kas tām garantē pilnīgu nodrošinātību ar pārtiku, sevišķi saistībā ar PTO Nolīgumu par lauksaimniecību; uzsver, ka "sīkie kredīti" ir nozīmīgs līdzeklis, lai mazinātu nabadzību; pieprasa, lai Komisija divreiz gadā iesniedz ziņojumu, ko kopīgi parakstījušas līdzekļu devējas un finansējuma saņēmējas iestādes un kas apliecina, ka finansiālais atbalsts ir sasniedzis adresātu; 21. aicina Komisiju un Padomi palīdzēt jaunattīstības valstīm palielināt resursus, kas ļauj formulēt, apspriest un īstenot tirdzniecības politiku tā, lai šī politika atbilstu katras valsts vajadzībām, kā arī veicinātu ilgtspējīgu, no dzimumu līdztiesības viedokļa līdzsvarotu ekonomikas attīstību; pieprasa, lai jebkura veida sniegtais atbalsts būtu līdzsvarots no dzimumu līdztiesības viedokļa; 22. uzskata, ka ietekmes uz konkrētu dzimumu novērtējums ir jāveic jau sākumposmā, kad tiek plānoti jaunattīstības valstu atbalsta pasākumi un atbalsta finansējuma apjoms; ir pārliecināts, ka tādējādi par politikas veidošanu atbildīgās institūcijas varētu precīzāk novērtēt, kā konkrētā politika ietekmēs sievietes un vīriešus, kā arī salīdzināt un izvērtēt pašreizējo situāciju un piedāvātās politikas gaidāmos rezultātus; uzskata, ka gada ziņojumā ir jāiekļauj sadaļa, kas sniedz pārskatu par to, kā tiek nodrošināta ietekmes uz konkrētu dzimumu novērtējumu izpilde; 23. atzinīgi vērtē Norvēģijas valdības lēmumu ar likumu noteikt 40 % kvotu sieviešu pārstāvībai paju sabiedrību valdēs; 24. pieprasa, lai "atbalsta tirdzniecībai" programmu mērķi sekmētu dzimumu līdztiesību un ilgtspējīgu attīstību, nodrošinot tām papildu finansējumu; uzsver, ka "atbalsta tirdzniecībai" finansējumam ir jāveicina piedāvājuma resursu pieaugums, kas nepieciešams, lai uzsāktu tirdzniecību, un ka šo atbalstu nedrīkst pakārtot atbalsta saņēmējvalstu lauksaimniecības, rūpniecības vai pakalpojumu tirgus liberalizācijas politikai; 25. norāda, cik nozīmīga Eiropas tirdzniecības politikā ir budžeta plānošana, ko īsteno, ņemot vērā dzimumu līdztiesības principu, jo šāda stratēģija veicina dzimumu līdztiesību; aicina Komisiju, Padomi un dalībvalstis steidzami ieviest budžeta plānošanu, kas īstenojama, ņemot vērā dzimumu līdztiesības principu, padarot šo stratēģiju par standarta instrumentu ikvienā budžeta politikas līmenī; 26. uzsver, ka līdzdalībai ekonomikā ir būtiska nozīme, lai celtu sieviešu pašapziņu un pilnveidotu viņu spējas, kā arī uzlabotu sieviešu stāvokli sabiedrībā; turklāt uzsver, ka resursu pieejamība ļauj sievietēm palielināt ieņēmumus un aktīvus, kas savukārt nodrošina iespēju veidot vidi, kurā zemu atalgotas un trūcīgas sievietes var attīstīt uzņēmējdarbību, uzlabot dzīves apstākļus, nodrošināt savām ģimenēm pienācīgu uzturu un veselības aprūpi, izglītot bērnus, veidot cieņas pilnu attieksmi ģimenē un sabiedrībā, kā arī iesaistīties politikā; uzsver "sīko kredītu" milzīgo potenciālu, kas ir vērtīgs līdzeklis, lai mazinātu nabadzību, veicinātu saimniecisko patstāvību un sekmētu saimniecisko darbību dažās no pasaules vistrūcīgākajām un mazāk attīstītajām valstīm; 27. aicina dalībvalstis darīt visu iespējamo, lai dzimumu līdztiesības perspektīva tiek ņemta vērā pasaules tirdzniecības sarunās; turklāt aicina dalībvalstis iedrošināt sievietes izvirzīt savu kandidatūru amatiem starptautiskās organizācijās, kā, piemēram, PTO, Pasaules Bankā, SVF un SDO, un atbalstīt sievietes, kuras kandidē uz šādiem amatiem; 28. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstu un pievienošanās sarunvalstu valdībām, šo valstu un reģionu parlamentiem, kā arī Eiropas Padomei. [1] OV L 354, 30.12.1998., 5. lpp. [2] OV L 17, 19.1.2001., 22. lpp. [3] Pieņemtie teksti, P6_TA(2005)0427. --------------------------------------------------