EIROPAS KOMISIJA Briselē, 23.11.2022 COM(2021) 804 final/2 2021/0424(COD) CORRIGENDUM



This document corrects document COM (2021) 804 final of 15.12.21



Concerns all language versions.



The text shall read as follows: Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par atjaunīgo gāzu un dabasgāzes iekšējo tirgu un ūdeņraža iekšējo tirgu (pārstrādāta redakcija) {SEC(2021) 431}

{SWD(2021) 455}

{SWD(2021) 456}

{SWD(2021) 457}

{SWD(2021) 458}



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi 1.1. Ievads Eiropas Savienība (ES) ir izvirzījusi tālejošu mērķi līdz 2050. gadam kļūt par pirmo klimatneitrālo kontinentu. Lai to panāktu, dalībvalstis un Eiropas Parlaments Eiropas Klimata aktā ir vienojušies līdz 2030. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisiju vismaz par 55 %. Lai sasniegtu šos mērķrādītājus un vienlaikus veicinātu konkurētspēju, izaugsmi un nodarbinātību, energosistēmā ir jāveic sistēmiskas izmaiņas. Ir jāmazina fosilo kurināmo/degvielu — tostarp fosilās gāzes — izmantošana un jāpalielina atjaunīgo energoresursu izmantošana. Tāpēc šobrīd ir jāizstrādā gāzes nozares vērienīga pārkārtošanās uz mazoglekļa un atjaunīgām gāzēm. Fosilā gāze veido aptuveni 95 % no pašlaik ES patērētajiem gāzveida kurināmajiem/degvielām. Pašlaik gāzveida kurināmie/degvielas veido apmēram 22 % no ES kopējā enerģijas patēriņa (tostarp aptuveni 20 % elektroenerģijas ražošanā un 39 % siltuma ražošanā). Saskaņā ar attiecīgajiem scenārijiem, kas izmantoti klimata mērķrādītāja plāna ietekmes novērtējumā, 2050. gadā gāzveida kurināmo/degvielu īpatsvars kopējā ES enerģijas patēriņā varētu būt aptuveni 20 %. Līdz 2050. gadam gāzveida kurināmajiem/degvielām būs būtiska nozīme energoresursu struktūrā, tāpēc būs jāveic gāzes nozares dekarbonizācija, ieviešot uz nākotni vērstu konkurētspējīgu dekarbonizētas gāzes tirgu modeli. Lai gan biogāze, biometāns, atjaunīgais un mazoglekļa ūdeņradis, kā arī sintētiskais metāns (visi kopā — atjaunīgās un mazoglekļa gāzes) dod nelielu ieguldījumu pašreizējā ES energoresursu struktūrā, tie varētu veidot aptuveni 2/3 no gāzveida kurināmajiem/degvielām 2050. gada energoresursu struktūrā, bet pārējo daļu veidotu fosilā gāze ar CCS/U (oglekļa uztveršana, uzglabāšana un izmantošana). Pašreizējā iniciatīva ir arī daļa no paketes “Gatavi mērķrādītājam 55 %”. Tajā tiek aplūkots gāzu — tostarp ūdeņraža — tirgus modelis. Tā novērsīs pašreizējos regulatīvos šķēršļus un radīs apstākļus, lai tas notiktu izmaksu ziņā lietderīgā veidā. Tā ir svarīga daļa, pārejot uz integrētu energosistēmu, kas samazina izmaksas, kuras saistītas ar pārkārtošanos uz klimatneitralitāti, un jo īpaši patērētājiem paver jaunas iespējas samazināt enerģijas rēķinus un aktīvi piedalīties tirgū. Paredzams, ka ūdeņradi galvenokārt izmantos jomās, kur elektrifikācija nav iespējama, tostarp mūsdienu energoietilpīgajā rūpniecībā (piemēram, pārstrādes rūpnīcās, mēslošanas līdzekļu, tērauda ražošanā) un dažās lielas noslodzes transporta nozarēs (jūras transportā, aviācijā, tālsatiksmes smagajos transportlīdzekļos). Īpašas ūdeņraža infrastruktūras izveide ir nepieciešama, lai pilnībā izmantotu šā energonesēja potenciālu specifiskos tiešos lietojumos. Atjaunīgu un mazoglekļa gāzu veicināšanas mērķis ir dekarbonizēt šīs nozares, palielināt elektroenerģijas sistēmas elastību, izmantojot tehnoloģijas, kas saistītas ar elektroenerģijas pārveidošanu citos energoresursos, stiprināt piegādes drošību, samazinot atkarību no dabasgāzes importa, un dot iespēju uzglabāt (un ražot) elektroenerģiju. Tas ļauj saistīt dažādus ekonomikas sektorus ar citiem uzglabāšanas un elastības veidiem, piemēram, akumulatoriem un pieprasījumreakciju. Tāpat tas atbalstīs pašražošanu un sadales energoapgādes gudru izmantošanu, veicinās lielākas patērētāju iespējas. Patērētājiem ir nepieciešama arī skaidra un viegli pieejama informācija, kas palīdzētu mainīt enerģijas patēriņa modeļus un pāriet uz atjaunīgiem un mazoglekļa risinājumiem, līdzīgi kā viņi var to darīt elektroenerģijas tirgū. Lai gan mērķis ir, sākot no 2030. gada, panākt maksimumu no atjaunīgā ūdeņraža, īstermiņā un vidējā termiņā cita veida mazoglekļa gāzes, jo īpaši mazoglekļa ūdeņradis, var dot savu ieguldījumu tajā, lai pirmām kārtām ātri samazinātu pašreizējās ūdeņraža ražošanas radītās emisijas un atbalstītu paralēlo un turpmāko atjaunīgā ūdeņraža ieviešanu. Saskaņā ar ES Ūdeņraža stratēģiju atjaunīgā ūdeņraža ražošanai ES līdz 2024. gadam jāsasniedz 1 miljons tonnu un līdz 2030. gadam — līdz 10 miljoniem tonnu. No tā brīža plašā mērogā ir jāievieš atjaunīgais ūdeņradis un jāaizstāj mazoglekļa ūdeņradis. Lai atjaunīgas un mazoglekļa gāzes, kā arī ūdeņraža tirgus efektīvi un ilgtspējīgi attīstītos, ir jāpielāgo tirgus struktūra. Tas ir tāpēc, ka atjaunīgas un mazoglekļa gāzes patlaban saskaras ar regulatīviem šķēršļiem attiecībā uz piekļuvi tirgum un tīklam, kura, salīdzinot ar dabasgāzi, ir neizdevīgāka. Turklāt, lai izveidotu dekarbonizētas gāzes tirgu un veicinātu enerģētikas pārkārtošanu, ir nepieciešams ievērojami lielāks atjaunīgo energoresursu īpatsvars integrētā energosistēmā un patērētāju aktīva līdzdalība konkurētspējīgos tirgos. Tas ļautu patērētājiem gūt labumu no pieņemamām cenām, labiem pakalpojumu standartiem un reālas tādu piedāvājumu izvēles, kas atspoguļo tehnoloģiju attīstību. Visticamāk, ka dažādu atjaunīgo un mazoglekļa gāzu izmantošana sāksies paralēli, un gaidāms, ka visā ES tā attīstīsies atšķirīgā tempā, proti: ·uz ūdeņradi balstīta infrastruktūra pakāpeniski papildinās dabasgāzes tīklu, ·gāzes infrastruktūrā fosilo gāzi pakāpeniski aizstās ar citiem metāna avotiem. Turklāt notikumi saistībā ar pieaugošajām enerģijas cenām ir atgādinājuši, ka apstākļos, kad ES energosistēmā tiek integrēta decentralizētāka atjaunīgā enerģija, bet fosilo kurināmo/degvielu izmantošana tiek pamazām izbeigta, arvien lielāka nozīme ir Eiropas energosistēmas izturētspējai. Gāzes nozares piegādes drošības un riskgatavības pasākumiem jābūt piemērotiem pārejai uz tīru enerģiju. Komisijas paziņojumā par augošajām enerģijas cenām (pretdarbības un atbalsta instrumenti) ir uzsvērta mijiedarbība starp piegādes drošību, uzglabāšanas jaudu optimālu izmantošanu un enerģijas cenu svārstīgumu. 1.2. Priekšlikuma mērķi Šīs iniciatīvas mērķis ir veicināt atjaunīgo un mazoglekļa gāzu ieviešanu energosistēmā, dodot iespēju pārorientēties no dabasgāzes izmantošanas un ļaujot šīm jaunajām gāzēm dot vajadzīgo ieguldījumu ES klimatneitralitātes mērķa sasniegšanai 2050. gadā. Šajā kontekstā tā pievēršas turpmāk minētajām jomām. Zems lietotāju iesaistīšanās un aizsardzības līmenis zaļās gāzes mazumtirdzniecības tirgū. Lai jaunām gāzēm būtu būtiska nozīme enerģētikas pārkārtošanā, mazumtirdzniecības tirgus noteikumos lietotājiem jādod iespēja veikt izvēli attiecībā uz atjaunīgām un mazoglekļa gāzēm. Pašlaik tas tā nenotiek. Turklāt mazoglekļa kurināmajiem/degvielām un gāzēm nav vienotas ES terminoloģijas un sertifikācijas sistēmas. Turklāt mazumtirdzniecības gāzes tirgos ir vērojama tirgus koncentrācija un zems jaunienācēju un inovāciju līmenis. Tas neļauj lietotājiem, izvēloties mazoglekļa risinājumus, gūt labumu no konkurences. Lai lietotāji varētu izvēlēties ilgtspējīgus enerģētikas risinājumus, viņiem ir vajadzīga pietiekama informācija par enerģijas patēriņu un izcelsmi, kā arī efektīvi instrumenti dalībai tirgū. Turklāt dalībvalstīm ir jāveic nepieciešamie pasākumi, lai aizsargātu neaizsargātus un enerģētiskās nabadzības skartus lietotājus. Dekarbonizētas gāzes tirgu nevajadzētu attīstīt, ja lietotāji nevar pilnībā gūt labumu no tā un ja netiek apmierinātas visu paaudžu — gan jaunu, gan gados vecāku cilvēku — vajadzības. Ūdeņraža infrastruktūra un ūdeņraža tirgi. Pašreizējais tiesiskais regulējums par gāzveida energonesējiem neattiecas uz ūdeņraža (kā neatkarīga energonesēja) izmantošanu īpašos ūdeņraža tīklos. ES līmenī nav noteikumu, kas skar uz tarifiem balstītas investīcijas tīklos vai īpašu ūdeņraža tīklu īpašumtiesības un darbību. Turklāt nav saskaņotu noteikumu par (tīra) ūdeņraža kvalitāti. Tādējādi pastāv šķēršļi izmaksu ziņā efektīvas pārrobežu ūdeņraža infrastruktūras un konkurētspējīga ūdeņraža tirgus attīstībai, kas ir priekšnoteikums ūdeņraža ražošanas un patēriņa ieviešanai. Šā priekšlikuma mērķis ir novērst šos trūkumus. Tajā iekļauts priekšlikums par mazoglekļa ūdeņraža un mazoglekļa kurināmo/degvielu terminoloģijas un sertifikācijas sistēmu.

Atjaunīgās un mazoglekļa gāzes pašreizējā gāzes infrastruktūrā un tirgos un energoapgādes drošība. Pašlaik atjaunīgās un mazoglekļa gāzes ES energoresursu struktūrā veido nelielu daļu. Lai izmantotu to potenciālu, galvenais priekšnoteikums ir piekļuve gāzes vairumtirdzniecības tirgum, t. i., virtuālajiem tirdzniecības punktiem. Ekonomisko pamatojumu uzlabos arī šo gāzu pārrobežu tirdzniecības izmaksu atcelšana un ražotņu savienojuma veicināšana. Gāzes infrastruktūras izstrādi, tiešos lietojumus un pārrobežu sistēmu sadarbspēju var ietekmēt atšķirības gāzes kvalitātes parametros un dabasgāzes sistēmā piemaisītā ūdeņraža daudzumā, tādējādi riskējot sadrumstalot iekšējo tirgu. Tomēr pašreizējie gāzes kvalitātes noteikumi nav piemēroti, lai risinātu ar turpmāko attīstību saistītos jautājumus. Sašķidrinātas dabasgāzes (LNG) gadījumā tas, ka tiek novērsti atlikušie šķēršļi, kas saistīti ar piekļuvi LNG termināļiem, varētu pavērt iespēju importēt atjaunīgās un mazoglekļa gāzes no ārvalstīm, tādējādi atbalstot ES gāzes tirgus dekarbonizāciju. Visbeidzot, lai saglabātu un stiprinātu izturētspēju pārejas periodā, ir vajadzīgi atbilstoši piegādes drošības pasākumi. Tīkla plānošana. Kā norādīts Komisijas Energosistēmas integrācijas stratēģijā, visas ES energosistēmas koordinēta plānošana un darbība, ņemot vērā dažādus energonesējus, infrastruktūras un patēriņa sektorus, ir priekšnoteikums, lai sasniegtu 2050. gada klimata mērķus. Pašreizējās tīkla plānošanas shēmas un prakse ir nepilnīga, jo pastāv neatbilstības starp ES mēroga tīkla attīstības desmit gadu plānu (TYNDP) un valstu tīklu attīstības plāniem (TAP). Labāka saikne starp TYNDP un TAP ļautu valstīm apmainīties ar informāciju par pārvades sistēmu izmantošanu. Piegādes un uzglabāšanas drošība. Reaģējot uz ievērojamo ES mēroga enerģijas cenu pieaugumu 2021. gada rudenī, Eiropadome aicināja Komisiju nekavējoties apsvērt vidēja termiņa un ilgtermiņa pasākumus, kas palielina ES energosistēmas izturētspēju, tostarp pasākumus, kas uzlabo piegādes drošību. Lai veicinātu savlaicīgu reakciju uz šo krīzi un iespējamu jaunu krīzi Savienības līmenī, šajā priekšlikumā ir iekļauti īpaši pasākumi, kas uzlabo sadarbību un izturētspēju un jo īpaši nodrošina iedarbīgākus un koordinētākus izmantošanas, uzglabāšanas un darbības solidaritātes mehānismus. Šie pasākumi ir vērsti uz to, lai savlaicīgi stiprinātu ES energosistēmas izturētspēju pret turpmākiem satricinājumiem. Tie ietver pasākumus, kas paredzēti šajā regulā un Regulā (ES) 2017/1938 par gāzes piegādes drošību. Lai nodrošinātu saskaņotu reakciju, konkrētie piegādes drošības pasākumi ir daļa no šā tiesību akta priekšlikuma, nevis ir ierosināti kā atsevišķs tiesību akta priekšlikums. Kā norādīts 2021. gada 13. oktobra paziņojumā par enerģijas cenām “Augošās enerģijas cenas: pretdarbības un atbalsta instrumenti”, pārrobežu piegādes drošības koordinācija ir ļoti svarīga, lai nodrošinātu izturētspēju pret turpmākiem satricinājumiem. Ierosinātie pasākumi paredz, ka dalībvalstīm ir skaidri jāiekļauj glabātavas reģionālajos piegādes drošības risku — tostarp risku, kas saistīti ar uzglabāšanas kontroli, kuru īsteno struktūras no trešām valstīm, — novērtējumos. Nenovērstu risku gadījumā dalībvalstīm ir jāapsver uzglabāšanas pasākumi, sadarbojoties reģionālā līmenī. Priekšlikumā ir definēti nosacījumi, kas ļauj īstenot tādu gāzes stratēģisko krājumu brīvprātīgu kopīgo iepirkumu, kuri izmantojami ārkārtas gadījumā. Ir ieviesti arī pasākumi, kas uzlabo pārredzamību un piekļuvi glabātavām, novērš gāzes kiberdrošības riskus un veicina divpusēju solidaritātes mehānismu izveidi starp dalībvalstīm krīzes gadījumā. Komisija mudina dalībvalstis bez gaidīšanas turpināt solidaritātes pasākumus, lai pat smagas krīzes apstākļos mājsaimniecības saņemtu vajadzīgo gāzi. •Saskanība ar konkrētajā rīcībpolitikas jomā spēkā esošajiem noteikumiem Ierosinātā iniciatīva ir cieši saistīta un papildina tiesību aktu priekšlikumus, kas saistībā ar paketi “Gatavi mērķrādītājam 55 %” ierosināti, lai īstenotu Eiropas zaļo kursu. Tas attiecas arī uz turpmāk minētajiem tiesību aktiem. Pārskatītā Atjaunīgo energoresursu direktīva (AED II) ir galvenais ES instruments, kurš veicina atjaunīgo energoresursu enerģijas izmantošanu. Tās mērķis ir paātrināt atjaunīgo energoresursu, tostarp atjaunīgo gāzu, ieviešanu energosistēmā. Tās ierosinātajā grozījumā atjaunīgo energoresursu mērķrādītājs ES energoresursu struktūrā ir paaugstināts līdz 40 %, un ar to, nosakot papildu mērķrādītājus, tiek veicināta atjaunīgo kurināmo/degvielu — piemēram, atjaunīgā ūdeņraža, — izmantošana rūpniecībā un transportā. Saistībā ar šo iniciatīvu AED II atjaunīgais ūdeņradis tiek definēts kā “nebioloģiskas izcelsmes atjaunīgie kurināmie/degvielas” un “biomasas kurināmie/degvielas”, kas nodrošina siltumnīcefekta gāzu emisijas samazinājumu par 70 % salīdzinājumā ar fosilajiem kurināmajiem/degvielām, nosakot īpašus atjaunīgā ūdeņraža patēriņa apakšmērķrādītājus (50 % no kopējā ūdeņraža patēriņa enerģijas un ievadmateriāla vajadzībām rūpniecībā līdz 2030. gadam un 2,6 % no transporta nozarei piegādātās enerģijas). Energoefektivitātes direktīva (EED) un saistītā Ēku energoefektivitātes direktīva (ĒEED), tostarp to grozījumu priekšlikumi, mijiedarbojas ar šo iniciatīvu, jo tās ietekmē gāzes pieprasījuma līmeni un struktūru. Energoefektivitātes pasākumi var mazināt enerģētisko nabadzību un patērētāju neaizsargātību. Tā kā pašlaik Eiropas siltumapgādes, aukstumapgādes un koģenerācijas stacijās dominē gāzveida kurināmie, to efektīva izmantošana joprojām ir energoefektivitātes pasākumu pamatā. Gāzes direktīva un Gāzes regula atbilst energoefektivitātes pirmajam principam, proti, ka atvērts un konkurētspējīgs ES tirgus, kurā cenas atspoguļo energonesēju ražošanas izmaksas, oglekļa izmaksas, ārējās izmaksas un ieguvumus, dotu iespēju ar tīru un drošu ūdeņradi apgādāt tos tiešos lietotājus, kuri tam piešķir vislielāko vērtību. Komisijas 2020. gada decembrī ierosinātās TEN-E regulas mērķis ir uzlabot atbalstu Eiropas pārrobežu energoinfrastruktūras modernizācijai, lai īstenotu Eiropas zaļo kursu. Ar to kā jauna infrastruktūras kategorija Eiropas tīklu attīstībai tiek ieviesta ūdeņraža infrastruktūra. Šī iniciatīva papildina ierosināto TEN-E regulu, jo tā īpaši pievēršas valstu plānu saskaņošanai ar Eiropas mēroga tīkla attīstības desmit gadu plāna prasībām. Kā paziņots ES metāna emisiju mazināšanas stratēģijā, Komisija ierosinās tiesību aktus metāna emisiju samazināšanai enerģētikas nozarē. Iniciatīvas mērķis būs uzlabot informāciju par visām ar enerģētiku saistītajām metāna emisijām. Šī ir papildu iniciatīva, jo tās mērķis ir veicināt atjaunīgo un mazoglekļa gāzu ieviešanu, dodot iespēju pārorientēties no dabasgāzes izmantošanas. •Saskanība ar citām Savienības rīcībpolitikas jomām Emisijas kvotu tirdzniecības sistēma (ETS) paaugstina fosilo kurināmo/degvielu izmantošanas cenu salīdzinājumā ar atjaunīgo un mazoglekļa gāzu izmantošanas cenu un tādējādi veicina gan pieprasījumu pēc šādām gāzēm, gan investīcijas saistītās ražošanas tehnoloģijās. Komisija ir ierosinājusi to pastiprināt, tostarp veicot stiprināšanas un paplašināšanas pasākumus aviācijas, jūrniecības, autotransporta un ēku nozarē. Šajā sistēmā ir iekļautas visas ūdeņraža ražotnes, kā arī elektrolīzeri, kuru ražošanas jauda pārsniedz 25 tonnas dienā. Inovāciju fonds, kas izveidots ar ES ETS direktīvu laikposmam no 2021. gada līdz 2030. gadam, ir viens no finansēšanas instrumentiem, kas atbalsta pārkārtošanos uz klimatneitrālu Eiropu līdz 2050. gadam. Inovāciju fonds, kas tika izveidots ar ES ETS direktīvu laikposmam no 2021. gada līdz 2030. gadam, ir viens no finansēšanas instrumentiem, kas atbalsta pārkārtošanos uz klimatneitrālu Eiropu līdz 2050. gadam. Pārskatītās Enerģijas nodokļu direktīvas mērķis ir saskaņot energoproduktu nodokļu sistēmu ar ES enerģētikas un klimata rīcībpolitikām, veicināt tīru tehnoloģiju izmantošanu un atcelt novecojušus atbrīvojumus un samazinātas likmes, kas šobrīd sekmē fosilo kurināmo/degvielu izmantošanu. Saskaņā ar pārskatīto direktīvu produkti, uz kuriem tā attiecas, ir sagrupēti un sakārtoti atbilstīgi to vidiskajam sniegumam. Tādējādi pārskatā atjaunīgajām un mazoglekļa ūdeņraža degvielām preferenciāls minimālais nodokļu līmenis ir noteikts 0,15 EUR/GJ apmērā (salīdzinājumā ar 10,75 EUR/GJ fosilajām degvielām). Un arī atjaunīgajiem un mazoglekļa ūdeņraža kurināmajiem preferenciāls minimālais nodokļu līmenis tajā noteikts 0,15 EUR/GJ apmērā (salīdzinājumā ar 0,6 EUR/GJ dabasgāzei). Pārskatītā Alternatīvo degvielu infrastruktūras regula (ADIR), ar kuru atcels Direktīvu 2014/94/ES par alternatīvo degvielu infrastruktūras ieviešanu (ADII), kā ierosināja Komisija 2021. gada jūlijā, ir paredzēta, lai novērstu pieaugošās autotransporta emisijas un atbalstītu pārkārtošanos uz gandrīz bezemisiju autoparku līdz 2050. gadam. Regulā noteikts, ka dalībvalstīm ir jāpaplašina uzlādes un uzpildes infrastruktūras tīkls atbilstīgi bezemisiju automobiļu pārdošanas apjomam un galvenajās automaģistrālēs vienādos attālumos jāuzstāda uzlādes un uzpildes punkti. Pārskatītajā Alternatīvo degvielu infrastruktūras regulā būs paredzēts, ka līdz 2030. gadam TEN-T pamattīklā ik pēc 150 km un katrā pilsētas mezglā jāizbūvē viena uzpildes stacija (min. 2 t/dienā, 700 bāri); tā rezultātā transporta mezglos būtu aptuveni 700 ūdeņraža uzpildes punkti un pilsētu mezglos — 88 ūdeņraža uzpildes punkti. Grozījums regulai, ar ko nosaka CO2 emisijas standartus vieglajiem automobiļiem un furgoniem, ir paredzēts, lai no 2025. gada nodrošinātu skaidru virzību uz bezemisiju transportu. Regulā ir jo īpaši definēti tādi bezemisiju transportlīdzekļi kā akumulatoru baterijas elektrotransportlīdzekļi, degvielas elementa transportlīdzekļi un citi ar ūdeņraža degvielas elementiem darbināmi transportlīdzekļi un noteikts mērķrādītājs, kas paredz, ka līdz 2030. gadam jaunu transportlīdzekļu vidējai emisijai jābūt nulles līmenī. Priekšlikuma FuelEU Maritime mērķis ir starptautiskajā jūras transportā izmantoto degvielu struktūrā palielināt ilgtspējīgu mazoglekļa un bezoglekļa alternatīvo degvielu — tostarp šķidro biodegvielu, e-šķidrumu, dekarbonizētas gāzes (arī bio-LNG un e-gāzes), dekarbonizēta ūdeņraža un dekarbonizētu ūdeņraža degvielu (arī metāna un amonjaka) — īpatsvaru. Tam, ka īpaša vērība tiek pievērsta kurināmo/degvielu un enerģijas tehnoloģijām, ir jāļauj būtiski un ātri samazināt emisijas, pilnībā izmantojot pašreizējās tehnoloģijas un infrastruktūru, kā arī stimulus, ko nodrošina citi ierosinātie pasākumi. Tas arī atvieglos dekarbonizācijas veidu noteikšanu visai jūrniecības nozarei. Priekšlikums REFuelEU Aviation, kas vērsts uz to, lai uzlabotu ilgtspējīgu aviācijas degvielu potenciālu un samazinātu aviācijas radīto siltumnīcefekta gāzu emisiju, vēl īsti nav izmantots. Lai būtiski samazinātu emisijas, aviācijas nozarei nākamajos gados būs jāsamazina pašreizējā atkarība no fosilās reaktīvo dzinēju degvielas un arvien vairāk jāpamatojas uz ilgtspējīgu aviācijas degvielu (IAD) izmantošanu. Priekšlikumā ir noteikts, ka gaisakuģa operatoriem piegādātajās aviācijas degvielās minimālā “sintētisko aviācijas degvielu” daļa ir 0,7 %, kur “sintētiskās aviācijas degvielas” ir nebioloģiskas izcelsmes atjaunīgās degvielas, kas definētas atjaunīgo energoresursu direktīvā. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats Šīs iniciatīvas mērķus nevar sasniegt valsts līmenī. Iniciatīvas plānotie pasākumi ir vērsti uz to, lai sasniegtu četrus Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 194. pantā noteiktos mērķus, vienlaikus veicinot ES ekonomikas dekarbonizāciju. Plānotie pasākumi ir jāpieņem, pamatojoties uz LESD 194. panta 2. punktu un LESD 114. panta 1. punktu. Saskaņā ar LESD 4. panta 2. punkta i) apakšpunktu ES ir dalīta kompetence enerģētikas jomā.

Šī iniciatīva pamatojas arī uz visaptverošu tiesību aktu kopumu, kuri pieņemti un atjaunināti pēdējo divu desmitgažu laikā. Izvirzot mērķi izveidot iekšējo enerģijas tirgu, ES laikposmā no 1996. gada līdz 2019. gadam ir pieņēmusi četras secīgas tiesību aktu paketes ar galveno mērķi par tirgu integrēšanu un valstu elektroenerģijas un gāzes tirgu liberalizēšanu. Šie noteikumi aptver plašu aspektu loku — piekļuvi tirgum, tā pārredzamību, patērētāju tiesības, gāzes tirgu likviditātes paaugstināšanu un regulatīvo iestāžu neatkarību. •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā) Pašlaik ES līmenī nav noteikumu, kas regulētu īpašus ūdeņraža tīklus vai mazoglekļa ūdeņraža un mazoglekļa kurināmo/degvielu tirgus. Ņemot vērā pašreizējos centienus ES un valstu līmenī veicināt atjaunīgā ūdeņraža izmantošanu kā fosilo kurināmo/degvielu aizstājēju, dalībvalstis varētu tikt mudinātas pieņemt noteikumus par īpašas ūdeņraža infrastruktūras transportu valsts līmenī. Tas visā ES rada sadrumstalotas regulatīvās vides risku, kas varētu traucēt valstu ūdeņraža tīklu un tirgu integrāciju, tādējādi kavējot ūdeņraža pārrobežu tirdzniecību vai atturot no tās. Ūdeņraža infrastruktūras noteikumu saskaņošana vēlākā posmā (t. i., pēc valsts tiesību aktu pieņemšanas) palielinātu administratīvo slogu dalībvalstīm un paaugstinātu regulatīvās izmaksas un nenoteiktību uzņēmumiem, jo īpaši attiecībā uz ilgtermiņa investīcijām ūdeņraža ražošanā un transporta infrastruktūrā. ES līmeņa tiesiskā regulējuma izveide īpašiem ūdeņraža tīkliem un tirgiem veicinātu valstu ūdeņraža tirgu un tīklu integrāciju un starpsavienojumu. ES līmeņa noteikumi par šādu īpašu ūdeņraža tīklu plānošanu, finansēšanu un darbību potenciālajiem investoriem šā veida ilgtermiņa infrastruktūrā radītu ilgtermiņa paredzamību, jo īpaši attiecībā uz pārrobežu starpsavienojumiem (uz kuriem pretējā gadījumā varētu attiekties dažādi un potenciāli atšķirīgi valstu tiesību akti). Runājot par biometānu, bez iniciatīvas ES līmenī, visticamāk, līdz 2030. gadam joprojām pastāvētu regulējuma juceklis attiecībā uz piekļuvi vairumtirdzniecības tirgiem, savienojuma pienākumiem un pārvades sistēmas operatora (PSO) un sadales sistēmas operatora (SSO) koordinācijas pasākumiem. Tāpat bez zināmas saskaņošanas ES līmenī atjaunīgo un mazoglekļa gāzu ražotāji saskarsies ar ļoti atšķirīgām savienojuma un ievades izmaksām visā ES, kā rezultātā radīsies nevienlīdzīgi konkurences apstākļi. Bez turpmākiem tiesību aktiem ES līmenī dalībvalstis turpinātu piemērot atšķirīgus gāzes kvalitātes standartus un noteikumus par ūdeņraža piemaisīšanas daudzumiem, riskējot ar pārrobežu plūsmas ierobežojumiem un tirgus segmentāciju. Gāzes kvalitātes standartus arī turpmāk galvenokārt noteiktu dabasgāzes kvalitātes parametri, ierobežojot atjaunīgo gāzu integrāciju tīklā. Visi šie aspekti, visticamāk, samazinātu pārrobežu tirdzniecību ar atjaunīgām un mazoglekļa gāzēm, ko varētu kompensēt lielāks dabasgāzes imports. LNG termināļu izmantošana un imports joprojām varētu būt saistīti tikai ar dabasgāzi, neskatoties uz to, ka LNG termināļu pielāgošana nebūtu nepieciešama, ja būtu pieejams konkurētspējīgs biometāns vai sintētiskais metāns no ārpussavienības avotiem. Valsts tīkla plānošana būs jāattīsta tikai tajās dalībvalstīs, kurās darbojas sertificēti neatkarīgi pārvades operatori (NPO) un neatkarīgi sistēmu operatori (NSO). Lai gan vairumam dalībvalstu ir vienots gāzes nacionālās attīstības plāns, kura ietvaros sadarbojas gāzes operatori, starpnozaru sadarbība joprojām ir ierobežota. ES koordinēta gatavība ārkārtas situācijām pašreizējā gāzes nozarē ir izrādījusies efektīvāka nekā rīcība tikai valsts līmenī. •Proporcionalitāte Šī iniciatīva ir saskaņā ar proporcionalitātes principu. Tā ietilpst Līguma par Eiropas Savienības darbību 194. panta piemērošanas jomā. Politikas intervence ir proporcionāla definēto problēmu dimensijai un raksturam, kā arī izvirzīto mērķu sasniegšanai. Šajā priekšlikumā paredzēts vienīgi tas, kas nepieciešams, lai sasniegtu izvirzīto vispārējo mērķi veicināt gāzveida kurināmo/degvielu dekarbonizāciju konkurētspējīgā veidā ar mazākajām ekonomiskajām izmaksām, vienlaikus nodrošinot energoapgādes drošību un centrālo vietu enerģijas tirgos ierādot patērētājiem. Vēlamais risinājumu kopums uzskatāms par samērīgu, un tas iespēju robežās pamatojas uz pašreizējām pieejām. Līdzsvars starp pienākumiem un apsvērumu par dalībvalstu un privāto struktūru atšķirīgajām rīcības spējām uzskatāms par pienācīgu, ņemot vērā obligāto nosacījumu par klimatneitralitātes panākšanu līdz 2050. gadam. •Juridiskā instrumenta izvēle Pamatojoties uz gāzes tirgus pašreizējā tiesiskā regulējuma vispārējo izvērtējumu, izvēlētie instrumenti ir direktīva, ar ko pārstrādā Direktīvu 2009/73/EK, un regula, ar ko pārstrādā Regulu Nr. 715/2009. Šo pašreizējo tiesību aktu pārstrādāšana uzlabos juridisko skaidrību. Tāda akta izmantošana, ar kuru izdara grozījumus, var būt nepietiekama, lai aptvertu plašu jaunu noteikumu kopumu. Tādējādi saistībā ar instrumentu izvēli ir jāpārskata noteikumi, kas jau pieņemti un īstenoti kā dabisks spēkā esošo tiesību aktu attīstības rezultāts, ņemot vērā šīs izmaiņas. Citi tiesību akti, piemēram, Piegādes drošības regula (ES) 2017/1938, ACER regula (ES) 2019/942 un REMIT regula (ES) Nr. 1227/2011, būs jāgroza, izmantojot Gāzes regulu. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANOS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes Trešās enerģētikas paketes stāšanās spēkā ir pozitīvi veicinājusi iekšējo enerģijas tirgu konkurētspēju un darbību. Tomēr pašreizējais gāzes tiesiskais regulējums koncentrējas uz fosilo dabasgāzi un pilnībā neparedz metāna gāzu (tostarp dabasgāzes un biometāna) alternatīvu — piemēram, ūdeņraža, — parādīšanos. Ir jāpārskata pašreizējais gāzes tirgus tiesiskais regulējums, un tas jau ir izklāstīts Eiropas Komisijas paziņojumā par ūdeņraža stratēģiju klimatneitrālai Eiropai. Ņemot vērā ES dalībvalstu atšķirīgo potenciālu atjaunīgā un mazoglekļa ūdeņraža ražošanā, piemērota tirgus struktūra varētu palīdzēt ūdeņradim veikt savu uzdevumu kā energonesējam un energosistēmas integrācijas veicinātājam. Pamatojoties uz iepriekš minēto, ietekmes novērtējumā I problēmu jomā ir noteikti četri galvenie cēloņi: i) dekarbonizācijas rezultātā izveidosies Eiropas ūdeņraža vērtību ķēde, kas būs atkarīga no pārrobežu ūdeņraža tirgus, ii) investīciju trūkums ūdeņraža infrastruktūrā kavē tirgus attīstību, iii) ūdeņraža infrastruktūra varētu veidot dabisku monopolu, kā rezultātā veidotos konkurētnespējīgas tirgus struktūras, iv) atšķirīgi ūdeņraža kvalitātes noteikumi var kavēt pārrobežu plūsmas un radīt papildu izmaksas.

Spēkā esošie gāzes noteikumi, kas galvenokārt pievēršas fosilajai dabasgāzei, kuru pārsvarā importē no trešām valstīm, neattiecas uz atjaunīgo un mazoglekļa gāzu decentralizētas ražošanas īpašajām iezīmēm ES. Turklāt pieaugošie biometāna, ūdeņraža, kā arī LNG apjomi ietekmē gāzes kvalitāti un līdz ar to arī gāzes infrastruktūras izstrādi un tiešos lietojumus. Konkrēti, ietekmes novērtējumā ir atzīti pieci galvenie cēloņi, kas saistīti ar šo problēmu jomu: i) ierobežota piekļuve tirgum un tīklam, kas skar vietējos biometāna ražotājus, kuri pieslēgti sadales tīkliem, atšķirības noteikumos par pieslēguma pienākumu, atjaunīgo un mazoglekļa gāzu tīkla pieslēguma izmaksas un ES iekšējie ieejas/izejas tarifi traucē izveidot pilnībā integrētu, likvīdu un sadarbspējīgu ES iekšējo gāzes tirgu, ii) atšķirības gāzes kvalitātē un ūdeņraža piemaisīšanas daudzumā var negatīvi ietekmēt pārrobežu plūsmas un tiešos lietotājus, savukārt pašreizējie gāzes kvalitātes noteikumi nav piemēroti, lai risinātu ar turpmāko attīstību saistītos jautājumus, iii) LNG termināļi, kas aprīkoti galvenokārt dabasgāzes saņemšanai, ierobežo jaunu gāzu piekļuvi LNG termināļiem, iv) ilgtermiņa piegādes līgumi par dabasgāzi, kuras apjomi nav samazināti, var likt pievērsties tikai dabasgāzei un kavēt atjaunīgo gāzu piegādi līdz 2050. gadam, v) pašreizējie energoapgādes drošības pasākumi attiecas tikai uz riskiem, kas saistīti ar dabasgāzes, nevis atjaunīgo un mazoglekļa gāzu, piegādi. Attiecībā uz tīkla plānošanu sadarbībai starp PSO un regulatoriem ir jāturpina attīstīties. Variabli atjaunīgo energoresursu aizvien plašākā ieviešana paredz, ka visai energosistēmai jābūt labāk integrētai un infrastruktūrai labāk starpsavienotai, pamatojoties uz holistiskāku un iekļaujošāku pieeju. Ietekmes novērtējumā attiecībā uz šo problēmu jomu ir izklāstīti trīs galvenie cēloņi: i) plānojot atsevišķi elektroenerģiju un gāzi, tīkla plānošana dažādās dalībvalstīs un PSO atšķiras, ii) nav pārredzamības attiecībā uz pašreizējās infrastruktūras potenciālu pārprofilēšanas vai dezekspluatācijas gadījumā, iii) SSO nav skaidri iekļauti PSO plānošanā. Turklāt saskaņotāka sistēmas attīstības stratēģija vēl vairāk palielinātu savstarpējās saiknes starp elektroenerģijas un gāzes — tostarp ūdeņraža — sistēmām. Izvērtējums parādīja, ka ir jāuzlabo konkurence, lai nodrošinātu, ka ES patērētāji saņem visas tirgus integrācijas priekšrocības. Turklāt patērētājiem joprojām nav pieejami nepieciešamie instrumenti, lai aktīvi iesaistītos tirgū. Izrādās, ka patērētāju tiesību aizsardzības noteikumi analizētajā tiesību aktā tikai daļēji atbilst izvirzītajam mērķim. Jo īpaši dalībvalstīs joprojām atšķiras neaizsargāto lietotāju aizsardzība, kā arī visā ES joprojām pastāv ievērojama enerģētiskā nabadzība. Līdz ar to IV problēmu jomā tika identificēti trīs problēmu cēloņi: i) neizmantots konkurences potenciāls mazumtirdzniecības tirgos, ii) nepietiekamas lietotāju iespējas attiecībā uz piegādātāju maiņu, cenu salīdzināšanas rīkiem, rēķinu sagatavošanas informāciju, energokopienām un piekļuvi datiem, kā arī iii) neatbilstoša patērētāju aizsardzība, jo īpaši neaizsargātu un enerģētiskās nabadzības skartu cilvēku gadījumā. •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Saskaņā ar labāka regulējuma pamatnostādnēm Komisija organizēja visaptverošu un iekļaujošu apspriešanos ar ieinteresētajām personām, kuras pamatā bija apspriešanās stratēģija, kas ietvēra virkni metožu un rīku. Šīs stratēģijas mērķis bija nodrošināt, lai tiktu ņemti vērā visi attiecīgie pierādījumi, tostarp dati par izmaksām, ietekmi uz sabiedrību un iniciatīvas ieguvumiem. Tika izmantoti vairāki apspriešanās instrumenti: apspriešanās par sākotnējo ietekmes novērtējumu (ceļvedi), tiešsaistes sabiedriskā apspriešana, pamatojoties uz aptaujas anketu, Komisijas prezentācija un atsauksmes no ieinteresētajām personām, tostarp no Gāzes regulēšanas foruma, diskusijas ar dalībvalstīm, Eiropas Parlamenta deputātiem un valstu regulatīvajām iestādēm, kā arī diskusijas ar ieinteresētajām personām plašā ieinteresēto personu seminārā. Atklātajā sabiedriskajā apspriešanā Komisija saņēma 263 atbildes. Kopumā respondenti apstiprināja, ka viņi uzskata, ka, lai palīdzētu sasniegt dekarbonizācijas mērķus, ir jāpārskata Gāzes direktīva un Gāzes regula. Turklāt vairāk nekā 60 % respondentu gaida, ka tehnoloģiskās un regulatīvās izmaiņas, kas nepieciešamas, lai dekarbonizētu gāzes tirgu, līdz 2030. gadam spēs radīt jaunas darbvietas. Runājot par ūdeņraža infrastruktūras un tirgu attīstību, vairums respondentu atbalsta regulējuma ieviešanu agrīnā stadijā, lai veicinātu labi funkcionējoša un konkurētspējīga ūdeņraža tirgus un infrastruktūras izveidi. Respondenti iestājas par ES tiesisko regulējumu, kurā definēti galvenie regulatīvie principi un izmantota pakāpeniska pieeja. Vairums atbalsta, piemēram, trešo pušu piekļuvi, noteikumus par piekļuvi ūdeņraža cauruļvadiem, importa termināļiem un glabātavām, kā arī atbalsta tīkla darbību nodalīšanu. Vairums respondentu uzskata, ka ir svarīgi laikus definēt privātpersonu nozīmi ūdeņraža infrastruktūras attīstībā. Lielākā daļa respondentu arī uzskata, ka pašreizējie un turpmākie privātie tīkli var būt (īslaicīgi) atbrīvoti no noteiktām regulatīvajām prasībām, taču ir jānodrošina konverģence attiecībā uz vienotu tiesisko regulējumu. Vairums respondentu uzskata, ka tiesību un atļauju izsniegšanas prasībām attiecībā uz jaunu ūdeņraža infrastruktūru ir jālīdzinās tām, kādas šobrīd tiek piemērotas metāna gāzes cauruļvadiem. Attiecībā uz to, ka tiek veicināta atjaunīgo un mazoglekļa gāzu piekļuve pašreizējam gāzes tirgum un infrastruktūrai, ieinteresētās personas ir vienisprātis, ka, lai palīdzētu sasniegt dekarbonizācijas mērķus, ir jāpārskata spēkā esošais tiesiskais regulējums. Vairums ieinteresēto personu uzskata, ka ir svarīgi nodrošināt pilnīgu piekļuvi tirgum un atvieglot atjaunīgo un mazoglekļa gāzu ievadīšanu gāzes tīklā. Daudzi respondenti atbalsta tīklu operatoriem paredzētu pienākumu savienot atjaunīgo un mazoglekļa gāzu ražotājus un ieviest ievadīšanas maksas samazinājumu. Vairums respondentu atbalsta arī LNG termināļu pārredzamības regulējuma uzlabošanu. Pastāv arī spēcīgs atbalsts gāzes kvalitātes standartu saskaņotai piemērošanai visā ES, pastiprinātai pārrobežu koordinācijai un lielākai pārredzamībai. Respondentu viedokļi par ūdeņraža piemaisīšanu dalās, taču vairums piekrīt, ka tas, neskatoties uz augstajām tehniskajām izmaksām, var nodrošināt izmaksu ziņā lietderīgu un ātru pirmo soli energosistēmas dekarbonizācijā. Dažas ieinteresētās personas atbalsta ES iekšējo pārrobežu tarifu atcelšanu. Vairums respondentu par svarīgām uzskata gāzei raksturīgās drošības problēmas un kiberdrošības pasākumus. Attiecībā uz tīkla plānošanas integrāciju vairums ieinteresēto personu atbalsta tīkla attīstības plāna (TAP) termiņu saskaņošanu ar TYNDP un vienotu gāzes plānu neatkarīgi no izvēlētā nodalīšanas modeļa. Vairums respondentu pauž vēl lielāku atbalstu kopējam elektroenerģijas un gāzes scenārijam. Ievērojams skaits ieinteresēto personu lūdz TAP iekļaut ūdeņraža projektus. Vairums ieinteresēto personu ir vienisprātis par SSO nozīmi informācijas sniegšanā un apmaiņā, un vairāki respondenti atbalsta arī to, ka SSO nodrošina paši savu plānu, ietverot sistēmas optimizāciju dažādos sektoros. Respondenti arī dod priekšroku kopīgam gāzes un elektroenerģijas plānam, nevis kopīgiem scenārijiem ar atsevišķiem plāniem. Vairākas ieinteresētās personas norāda, ka vēlamais risinājums būtu kopīgs metāna un ūdeņraža plāns ar atsevišķu elektroenerģijas plānu. Attiecībā uz lietotāju iesaistīšanos un aizsardzību zaļās gāzes mazumtirdzniecības tirgū vairums ieinteresēto personu aicina izvirzīt vērienīgākus mērķus ar iedzīvotājiem/patērētājiem saistītajos noteikumos, atspoguļojot tos, kas ir elektroenerģijas tirgū. Turklāt enerģētiskās nabadzības noteikumiem ir jāpalīdz nodrošināt, ka patērētāji nesedz izmaksas, kas saistītas ar pāreju uz tīras gāzes risinājumiem. Privātā sektora pārstāvji atbalsta plānus pakāpeniski atcelt regulētās cenas, savukārt dažas patērētāju organizācijas vēlas tās paturēt, lai aizsargātu enerģētiskās nabadzības skartos un neaizsargātos patērētājus. Gandrīz puse no visiem respondentiem vēlas, lai tiktu pastiprināti noteikumi par piedāvājumu salīdzināmību un datu pieejamību, pārredzamību, viedajām uzskaites sistēmām un piegādātāju maiņu. Neviens respondents nav atbalstījis neregulatīvo pieeju. •Ekspertu atzinumu apkopošana un izmantošana Ierosinātā iniciatīva un tās pamatā esošais ietekmes novērtējums balstās uz pierādījumiem, kas iegūti no ieinteresēto personu ieguldījuma plašajās apspriedēs, kuras veiktas šajā sakarā, kā arī no literatūras apskata un modelēšanas. Literatūras apskats ietvēra vairāku aktuālu pētījumu rezultātus par galvenajiem elementiem (piemēram, ūdeņraža un dekarbonizētās gāzes infrastruktūras nozīmi, tirgu un ražošanu), kas tika izmantoti ietekmes novērtējumam vai kas deva ieguldījumu tā darbības jomā, kā arī novērtējumus, kas veikti saistībā ar citām attiecīgajām Komisijas iniciatīvām. Analīzē tika ņemti vērā arī secinājumi, kas pieņemti vairākos ieinteresēto personu forumos, no kuriem svarīgākie bija forums par gāzes regulēšanu (Madrides forums) un forums par elektroenerģijas regulēšanu (Florences forums). Tāpat tika ņemtas vērā diskusijas ar dalībvalstīm, Eiropas Parlamenta deputātiem, valstu regulatīvajām iestādēm, ACER un diskusijas ar citām ieinteresētajām personām. •Ietekmes novērtējums Ievērojot labāka regulējuma pamatnostādnes, Komisija veica vairāku politikas risinājumu ietekmes novērtējumu. Šā darba atbalstam tika rīkota apspriešanās Komisijā, izmantojot Komisijas dienestu koordinācijas grupu. Regulējuma kontroles padomei (RKP) tika iesniegts un ar to tika apspriests ietekmes novērtējums. Regulējuma kontroles padome sniedza pozitīvu atzinumu ar atrunām. Atrunas jo īpaši tika ņemtas vērā, lai: i) integrētu izvērtējuma secinājumus problēmas aprakstā, ii) izskaidrotu iniciatīvas — kā daļas no paketes “Gatavi mērķrādītājam 55 %” veicinošā satvara — nozīmi, iii) noskaidrotu politikas risinājumu ietekmes pamatscenāriju, iv) skaidrāk nošķirtu dažādus dalībniekus, jo īpaši dabasgāzes un ūdeņraža ražotāju un patērētāju vidū, v) novērtētu to, kā iniciatīvai var būt atšķirīga ietekme uz MVU salīdzinājumā ar citiem (lielākiem) uzņēmumiem, vi) visā ziņojumā labāk atspoguļotu atšķirīgos un mazākuma viedokļus, tostarp par problēmas definīciju, risinājumu izskaidrojumu, ietekmes analīzi un vēlamā risinājuma izvēli, vii) uzlabotu ziņojuma izklāstu un viii) atbilstošā formātā pabeigtu izmaksu un ieguvumu tabulas. Lai novērstu konstatētās problēmas un problēmu cēloņus un sasniegtu iniciatīvas mērķus, ietekmes novērtējuma darba laikā tika apsvērta virkne pasākumu četrās problēmu jomās. Pēc vēlamo risinājumu kopuma lietderības, efektivitātes, saskaņotības un proporcionalitātes novērtējuma tika atzīts, ka tas ir vispiemērotākais, lai veicinātu izvirzīto mērķu sasniegšanu. I problēmu joma. Ūdeņraža infrastruktūra un ūdeņraža tirgi I problēmu jomā tiek apsvērti šādi politikas risinājumi: izsolīt tiesības ūdeņraža tīkla ekspluatācijai (1. risinājums), ieviest galvenos regulatīvos principus, kuru pamatā ir pašlaik dabasgāzes tirgū piemērojamie principi, kas pielāgoti ūdeņraža tirgu attīstības stadijai (2. risinājums), un izveidot pilnīgi izstrādātu regulatīvo režīmu ūdeņradim (līdzīgu tam, ko pašlaik piemēro dabasgāzes nozarē) bez nepieciešamības pāriet uz piesātinātāku ūdeņraža tirgu (3. risinājums). Vēlamais risinājums ir jau sākumā ieviest galvenos regulatīvos principus, vienlaikus nodrošinot skaidrību par galīgo (turpmāko) regulatīvo režīmu (2.b risinājums “Galvenie regulatīvie principi kopā ar redzējumu”). Galvenais ieguvums no šā risinājuma ir tāds, ka tas veicina tirgus integrāciju, nodrošina skaidrību investoriem, novērš konkurētnespējīgu tirgus struktūru rašanos, kā arī noteikumu ex post korekciju izmaksas, tiklīdz tirgus kļūst piesātināts, taču atstāj rīcības brīvību, lai pielāgotu regulējumu ūdeņraža nozares pakāpeniskai izaugsmei. II problēmu joma. Atjaunīgās un mazoglekļa gāzes pašreizējā gāzes infrastruktūrā un tirgos un energoapgādes drošība II problēmu jomā ietverti risinājumi, kas veicina atjaunīgo un mazoglekļa gāzu piekļuvi pašreizējam gāzes tirgum un infrastruktūrai. Visi risinājumi ietver arī pakāpenisku iejaukšanos, lai risinātu energoapgādes drošības problēmas, jo īpaši paplašinot pašreizējos instrumentus, standartus un procedūras, attiecinot tos uz atjaunīgajām un mazoglekļa gāzēm, patiesu solidaritāti, kā arī novēršot ar kiberdrošību saistītos riskus gāzes nozarē. II problēmu jomai vēlamais risinājums ir 3. risinājums “Atļaut un veicināt atjaunīgo un mazoglekļa gāzu pilnīgu piekļuvi tirgum”. Šis risinājums ietver pasākumus, kas atbalsta atjaunīgo un mazoglekļa gāzu piekļuvi vairumtirdzniecības tirgum, LNG termināļiem un pārvades tīklam (neatkarīgi no savienojuma vietas), tostarp tarifu atlaides ievadīšanai tīklā un pārrobežu transportam. Gāzes kvalitāti regulētu saskaņota ES pieeja pārrobežu starpsavienojuma punktiem, vienlaikus atstājot dalībvalstīm rīcības brīvību. Visu pārrobežu punktu gadījumā ūdeņraža piemaisīšanai atļautā maksimālā robežvērtība ir noteikta 5 %, kas ir izmaksu ziņā lietderīgs līmenis, runājot par pielāgošanas un samazināšanas izmaksām.

Saistībā ar pilnīga atjaunīgo un mazoglekļa gāzu tirgus atļaušanu un veicināšanu paredzētie pasākumi atbilst Savienības centieniem cīnīties pret klimata pārmaiņām un ir nepieciešami, lai sasniegtu Eiropas zaļā kursa mērķus. Galvenais ieguvums ir tāds, ka šie pasākumi samazinās atjaunīgo un mazoglekļa gāzu ražotāju ražošanas izmaksas, palielinās konkurenci, likviditāti un atjaunīgo gāzu tirdzniecību, vienlaikus veicinot siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanu. Tādējādi patērētāji un nodokļu maksātāji iegūs, jo varētu tikt samazināts atbalsts. Tas arī ierobežos energoapgādes drošības riskus un ietaupīs laiku un resursus, mazinās neskaidrības, uzlabos ārkārtas pasākumu efektivitāti un pastiprinās ar drošību saistītās prasības gāzes uzņēmumiem. III problēmu joma. Tīkla plānošana III problēmu jomā ir apsvērti risinājumi attiecībā uz integrēta tīkla plānošanu. III problēmu jomai vēlamais risinājums ir 2. risinājums “Nacionālā plānošana, pamatojoties uz Eiropas scenārijiem”. Šis risinājums pieļauj nacionālo plānošanu, taču paredz, ka tās pamatā ir kopīgi gāzes un elektroenerģijas scenāriji, kas saskaņoti ar TYNDP un saistīti ar attiecīgo nacionālo enerģētikas un klimata plānu. Tas ietver visus attiecīgos dalībniekus (SSO) un ļauj identificēt cauruļvadus (kurus var izmantot, lai pārorientētos no metāna uz ūdeņradi) tādā detalizācijas līmenī, kāds nebūtu viegli sasniedzams Eiropas līmenī. Risinājums ir izveidot nacionālo plānošanu, pamatojoties uz Eiropas scenārijiem. Galvenais ieguvums ir tāds, ka tādējādi tiks novērsti riski, ka elektroenerģijas un gāzes PSO plānos savu sistēmu attīstību, pamatojoties uz nesaderīgiem pieņēmumiem. Tas veicina nozares integrāciju un konceptuāla sistēmas plāna izstrādi, vienlaikus saglabājot ieguvumus no detalizētākiem, nozarei specifiskiem tīkla attīstības plāniem. Tas nodrošina dažādu ieinteresēto personu kopīgu redzējumu, kas nozīmē, ka tīkla plānošanā tiek ņemtas vērā dekarbonizācijas stratēģijas valsts un ES līmenī, samazinot iespējamas iesīkstes vai balasta aktīvu risku. IV problēmu joma. Zems lietotāju iesaistīšanās un aizsardzības līmenis zaļās gāzes mazumtirdzniecības tirgū IV problēmu jomā ir ietverti risinājumi, kas paredz neregulatīvu pieeju konkurences un patērētāju iesaistīšanās jautājumu risināšanā vai kā alternatīvu paredz novērst problēmu cēloņus, izmantojot jaunus tiesību aktus, kuri galvenokārt atspoguļo to, kas jau ieviests elektroenerģijas nozarē. Ņemot vērā analīzi, vēlamais risinājums ir 2. risinājums “Elastīgi tiesību akti”, kas atspoguļo elektroenerģijas tirgus patērētāju aizsardzības un arī iespēju nodrošināšanas noteikumus. Šis risinājums varētu būt vislietderīgākais, efektīvākais un saskanīgākais ar citām problēmu jomām. Galvenais ieguvums ir tāds, ka tas nodrošinās ievērojamu ietaupījumu potenciālu, palīdzēs jauniem piegādātājiem un pakalpojumu sniedzējiem ienākt tirgū, izstrādāt inovatīvus produktus, kā rezultātā palielināsies konkurence, patērētāju iesaistīšanās un ekonomiskais ieguvums. Tas arī var ļaut iedzīvotājiem un kopienām palielināt sociālo atzīšanu, mobilizēt privāto kapitālu un veicināt atjaunīgo un mazoglekļa gāzu ieviešanu. Pārmērīgu investīciju riska samazināšanai būs pozitīva ietekme uz vidi. •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Priekšlikumi par spēkā esošo tiesību aktu grozīšanu ir izstrādāti saskaņā ar izmaksu ziņā lietderīgākajiem politikas risinājumiem, kas izskatīti ietekmes novērtējumā. Gaidāms, ka daži no vēlamajiem risinājumiem palielinās administratīvās, īstenošanas un izpildes izmaksas regulatīvajām iestādēm un tirgus dalībniekiem. Piemēram, ierosinātie pasākumi varētu būt par iemeslu intensīvākai datu administratīvajai apmaiņai starp valstu regulatīvajām iestādēm un dabasgāzes nosūtītājiem, pastiprinātiem koordinācijas centieniem starp SSO un PSO, kā arī turpmākiem dalībvalstu un valsts iestāžu regulatīvajiem un īstenošanas centieniem. Tomēr arī gaidāms, ka grozītais regulējums nodrošinās zemākas un efektīvākas regulatīvās izmaksas. Turklāt ietekmes novērtējumā redzams, ka ierosinātie pasākumi piedāvā izmaksu ziņā lietderīgākos regulatīvos risinājumus, lai sasniegtu iniciatīvas vispārējo mērķi, proti, ieviest metāna un ūdeņraža gāzu pārvades, sadales, piegādes un uzglabāšanas noteikumus, kas var atbalstīt energosistēmas dekarbonizāciju, vienlaikus garantējot drošu un cenas ziņā pieejamu enerģiju. Īstermiņa regulatīvās izmaksas, kas saistītas ar dažiem vēlamajiem pasākumiem, ir jānovērtē, salīdzinot ar izmaksām un centieniem, ko ilgtermiņā prasītu energosistēmas novēlota integrācija un dekarbonizācija. Ieguvumi, ko, kā gaidāms, risinājumi radīs, lai atbalstītu atjaunīgos energoresursus, energosistēmas integrāciju, patērētāju aizsardzību un energoapgādes drošību, lielā mērā atsvērs tūlītējās administratīvās un īstenošanas izmaksas. Priekšlikums vēl vairāk veicina spēkā esošā tiesiskā regulējuma vienkāršošanu, saskaņojot noteikumus par gāzes infrastruktūru un tirgu ar jauno regulatīvo struktūru, kas iecerēta elektroenerģijas nozarei paredzētajā tīras enerģijas paketē. Gaidāms, ka rūpīgāka saskaņošana starp nozarēm pozitīvi ietekmēs daudzas regulatīvās jomas, jo īpaši patērētāju iespēju nodrošināšanu un patērētāju aizsardzību, pārvaldību un regulatīvo uzraudzību. Ūdeņraža infrastruktūru un tirgu tiesiskā regulējuma drīza ieviešana arī paredz līdzīgus ieguldījumus. Lai gan šie noteikumi, visticamāk, palielinās tūlītējās administratīvās izmaksas un regulatīvo slogu valsts iestādēm un tirgus dalībniekiem, ir gaidāms, ka ūdeņraža regulatīvo principu savlaicīga saskaņošana ievērojami samazinās turpmākās atbilstības nodrošināšanas izmaksas un novērsīs būtisku regulējuma atšķirību un īstenošanas izmaksu risku. •Pamattiesības Zaļas, digitālas enerģētikas vides izveidē ES vērtību un iedzīvotāju pamattiesību un drošības aizsardzība ir ārkārtīgi svarīga. Šā iemesla dēļ tika izstrādāti ierosinātie datu pārvaldības politikas pasākumi, kuru mērķis ir nodrošināt plašu piekļuvi digitālām tehnoloģijām un datu pakalpojumiem, kā arī to izmantošanu, vienlaikus garantējot augsta līmeņa tiesības uz privāto dzīvi un persondatu aizsardzību, kā noteikts ES Pamattiesību hartas 7. un 8. pantā un Vispārīgajā datu aizsardzības regulā. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Ietekme uz ES budžetu, kas saistīta ar šīs paketes priekšlikumu, attiecas uz Energoregulatoru sadarbības aģentūras (ACER) un Eiropas Komisijas Enerģētikas ģenerāldirektorāta (ĢD) cilvēkresursiem, kas aprakstīti tiesību akta priekšlikuma finanšu pārskatā, kurš pievienots Komisijas priekšlikumam par [Gāzes regulas] pārstrādāto redakciju. Būtībā jaunie ACER veicamie uzdevumi, jo īpaši attiecībā uz noteikumiem, kas ne tikai veicina konkurētspējīgas ūdeņraža nozares attīstību, bet arī gāzes tirgus padara sarežģītākus saistībā ar citu gāzu, nevis dabasgāzes, pieaugošo īpatsvaru, nozīmē, ka no 2023. gada ACER pakāpeniski būs vajadzīgs 21 papildu pilnslodzes ekvivalents (FTE). Lai īstenotu jaunai un augošai nozarei ierosinātos jaunos noteikumus, gāzes tirgū un infrastruktūrā integrētu jaunus gāzu veidus, kā arī panāktu stingrāku patērētāju aizsardzības noteikumu izpildi, arī Enerģētikas ĢD cilvēkresursi ir jāpastiprina ar 5 papildu FTE. 5.CITI ELEMENTI •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība Progresa uzraudzību veidos divu līmeņu pieeja, proti, ACER sniegts gada pārskats un Komisijas veikts novērtējums. Tiks saglabātas ACER pilnvaras veikt ikgadēju uzraudzību un ziņot par tirgus darbību savā tirgus uzraudzības gada pārskatā (Regulā (EK) Nr. 715/2009 paredzētais pienākums), un šo pilnvaru darbības joma tiks attiecināta arī uz ūdeņradi. Viena gada laikā pēc priekšlikumu pieņemšanas Komisija aicinās ACER pārskatīt un atjaunināt savus pašreizējos uzraudzības rādītājus (iesaistot ietekmētās ieinteresētās personas), lai nodrošinātu to pastāvīgu atbilstību šo priekšlikumu pamatā esošo mērķu sasniegšanas progresa uzraudzībai. ACER turpinās pamatoties uz jau izveidotajiem datu avotiem, ko izmanto tirgus uzraudzības pārskata sagatavošanai, papildinot tos ar attiecīgiem datiem par ūdeņradi.

ACER gada pārskati aizstās Komisijas ziņošanas pienākumus, kas pašlaik joprojām pastāv saskaņā ar Gāzes direktīvu. Sīki izstrādātie priekšlikumi nodrošinās, ka ACER veiktā uzraudzība papildina citus uzraudzības pasākumus (jo īpaši uzraudzību saistībā ar enerģētikas savienības un klimatrīcības pārvaldību), izvairoties no jebkādas pārklāšanās. Komisija noteiktā termiņā pēc pieņemto pasākumu stāšanās spēkā (provizoriski — piecos gados) veiks visaptverošu ierosināto iniciatīvu ietekmes — tostarp priekšlikumu lietderības, efektivitātes, nepārtrauktas saskaņotības un atbilstības — izvērtējumu. Līdz 2030. gada 31. decembrim Komisija pārskatīs direktīvu un iesniegs ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei. •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām) Pēc Eiropas Savienības Tiesas nolēmuma lietā Eiropas Komisija / Beļģijas Karaliste (lieta C-543/17) dalībvalstīm paziņojumam par valsts transponēšanas pasākumiem jāpievieno pietiekami skaidra un precīza informācija, norādot, kuros valsts tiesību aktos transponēti attiecīgās direktīvas noteikumi. Tā jāsniedz par katru pienākumu, ne tikai “panta līmenī”. Ja dalībvalstis izpilda šo pienākumu, tām principā nebūtu jānosūta Komisijai skaidrojoši dokumenti par transponēšanu. Regula tiks tieši un vienādi īstenota dalībvalstīs, tāpēc tai nav nepieciešams skaidrojošs dokuments. •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums Ierosināto pārskatīto direktīvu veido desmit nodaļas, kurās ietverts 91 pants. 1. nodaļa. Priekšmets, darbības joma un definīcijas Šajā nodaļā ir izklāstīts tādu gāzu pārvades, sadales, piegādes un uzglabāšanas noteikumu priekšmets un darbības joma, kas izmanto dabasgāzes sistēmu, kā arī noteikumi par tāda ūdeņraža transportēšanu, piegādi un uzglabāšanu, kas izmanto ūdeņraža sistēmu. Tajā arī definēti galvenie termini, kas izmantoti ierosinātajā direktīvā. 2. nodaļa. Tirgu organizācijas vispārīgie noteikumi Šajā nodaļā ir izklāstīti noteikumi, kas nodrošina konkurētspējīgus, uz patērētājiem vērstus, elastīgus un nediskriminējošus gāzes tirgus. Tajā ir ietverti noteikumi par piekļuvi tirgum, piemēram, piegādātāja brīva izvēle, tirgū balstītas piegādes cenas, sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības, ilgtspēja, atjaunīgo un mazoglekļa gāzu sertifikācija, reģionālās sadarbības veicināšana, kā arī tehniskie un procedūru noteikumi. 3. nodaļa. Patērētāju iespēju nodrošināšana un aizsardzība un mazumtirdzniecības tirgi Šajā nodaļā, konkrēti, ir iekļauts patērētāja tiesību kopums. Tajā ir izklāstītas pamata līgumiskās tiesības, piegādātāja maiņas tiesības un maksas, kā arī noteikumi par salīdzināšanas rīkiem, aktīviem lietotājiem un iedzīvotāju energokopienām. Tajā ir ietverti arī noteikumi par rēķinu sagatavošanu, viedo un parasto uzskaiti un datu pārvaldību. Tajā ir arī noteikumi par vienotajiem kontaktpunktiem, tiesībām uz ārpustiesas strīdu izšķiršanu, neaizsargātiem lietotājiem un mazumtirdzniecības tirgiem. 4. nodaļa. Trešo personu piekļuve infrastruktūrai Šī nodaļa ir sadalīta 3 iedaļās un aptver tādus jautājumus kā piekļuve dabasgāzes infrastruktūrai, piekļuve ūdeņraža infrastruktūrai un piekļuves un savienojuma atteikums. 5. nodaļa. Dabasgāzes pārvadei un uzglabāšanai, kā arī sistēmu operatoriem piemērojamie noteikumi Šajā nodaļā ir plašāk aplūkoti pārvadei, uzglabāšanai un LNG sistēmu operatoriem izvirzītie uzdevumi, konfidencialitāte un lēmumu pieņemšanas pilnvaras. 6. nodaļa. Dabasgāzes sadales sistēmu operatori Šajā nodaļā ir izklāstīta sadales sistēmu operatoru norīkošana, to uzdevumi, lēmumu pieņemšanas pilnvaras attiecībā uz jaunu atjaunīgo un mazoglekļa gāzu ražotņu pievienošanu sadales sistēmai, sadales sistēmu operatoru nodalīšana, sadales sistēmu operatoru konfidencialitātes pienākumi, noteikumi par slēgtām sadales sistēmām un apvienoto operatoru.

7. nodaļa. Īpašiem ūdeņraža tīkliem piemērojamie noteikumi Šajā nodaļā, konkrēti, ir paredzēti ūdeņraža tīklu, glabātavu un termināļu operatoru uzdevumi, kā arī noteikumi par pašreizējiem ūdeņraža tīkliem, ģeogrāfiski ierobežotiem ūdeņraža tīkliem, slēgtām ūdeņraža sistēmām, starpsavienojumiem ar trešām valstīm un operatoru konfidencialitāti. 8. nodaļa. Integrētā tīkla plānošana Šajā nodaļā ir plašāk aplūkota tīkla attīstība, pilnvaras pieņemt lēmumus par investīcijām, ziņošana par ūdeņraža tīkla attīstību, kā arī jaunas pārrobežu ūdeņraža infrastruktūras finansēšana. 9. nodaļa. Pārvades sistēmu operatoru nodalīšana Šī nodaļa ir sadalīta sešās iedaļās un aptver īpašumtiesību nodalīšanu, neatkarīgus sistēmu operatorus, neatkarīgus pārvades operatorus, īpašu ūdeņraža tīklu operatoru nodalīšanu un norīkošanu, dabasgāzes un ūdeņraža sistēmu operatoru sertifikāciju, kā arī atsevišķu uzskaiti un grāmatvedības pārredzamību. 10. nodaļa. Regulatīvās iestādes Šajā nodaļā galvenā uzmanība pievērsta regulatīvo iestāžu norīkošanai un neatkarībai, regulatīvās iestādes vispārējiem mērķiem, to pienākumiem un pilnvarām, pārrobežu jautājumu regulējumam, tīkla kodeksu un vadlīniju ievērošanai, kā arī lietvedībai. 11. nodaļa. Nobeiguma noteikumi Pēdējā nodaļā galvenā uzmanība pievērsta nobeiguma noteikumiem, un tajā, konkrēti, ir iekļauti panti par aizsardzības pasākumiem, vienlīdzīgiem konkurences apstākļiem, tehniskajiem nolīgumiem, atkāpēm, pilnvarojuma procedūru, deleģēšanas īstenošanu, komiteju procedūru, ziņošanu, atcelšanu, transponēšanu, stāšanos spēkā un adresātiem. I pielikumā ir norādītas minimālās prasības attiecībā uz rēķinu sagatavošanu un rēķinu sagatavošanas informāciju. II pielikumā ir aplūkota dabasgāzes viedā uzskaite. III pielikumā ir norādīta atceltās direktīvas un tās grozījumu piemērošanas diena un transponēšanas termiņi. IV pielikumā ir norādīta atbilstības tabula. Ierosināto pārskatīto regulu veido astoņas nodaļas, kurās ietverti 69 panti. 1. nodaļa. Priekšmets, darbības joma un definīcijas Šajā nodaļā ir izklāstīts to noteikumu priekšmets un darbības joma, kas attiecas uz enerģētikas savienības mērķiem, klimata un enerģētikas regulējumu, kā arī patērētājiem. Tajā arī definēti galvenie termini, kas izmantoti ierosinātajā regulā. 2. nodaļa. Vispārīgie noteikumi par tirgu organizāciju un piekļuvi infrastruktūrai Šajā nodaļā ir noteikti vispārējie principi, kā arī regulēto aktīvu bāzu nodalīšana, trešo pušu piekļuves pakalpojumi, atjaunīgo un mazoglekļa gāzu tirgus novērtējums, jaudas sadales mehānismu un pārslodzes vadības procedūras principi, jaudas tiesību tirdzniecība, balansēšanas noteikumi un nebalansa maksas, sertifikācija un pārvades sistēmu operatoru sadarbība. 3. nodaļa. Piekļuve tīklam

Šajā nodaļā ir apskatīti tarifi par piekļuvi tīkliem un atlaides. 4. nodaļa. Pārvade, uzglabāšana, LNG un ūdeņraža termināļa sistēmas darbība Šajā nodaļā ir izklāstīti noteikumi par atjaunīgo un mazoglekļa gāzu konstanto jaudu, pārrobežu koordināciju gāzes kvalitātes jomā, ūdeņraža piemaisīšanu, gāzes pārvades sistēmu operatoru Eiropas tīklu, ACER veikto uzraudzību, regulatīvajām iestādēm, konsultācijām, izmaksām, reģionālo sadarbību, TYNDP, pārredzamības prasībām un lietvedību. 5. nodaļa. Sadales sistēmas darbība Šajā nodaļā ir izklāstīti noteikumi par atjaunīgo un mazoglekļa gāzu konstanto jaudu, sadarbību starp SSO un PSO, pārredzamības prasībām un Eiropas sadales sistēmu operatoru struktūru. Tajā ietvertas procedūras un uzdevumi. 6. nodaļa. Piekļuve īpašiem ūdeņraža tīkliem Šajā nodaļā galvenā uzmanība pievērsta pārrobežu koordinācijai ūdeņraža kvalitātes jomā, ūdeņraža tīklu operatoru Eiropas tīklam, tā uzdevumiem, TYNDP ūdeņraža jomā, izmaksām un konsultācijām, ACER veiktajai uzraudzībai, reģionālai sadarbībai un pārredzamības prasībām. 7. nodaļa. Tīkla kodeksi un vadlīnijas Šajā nodaļā ir izklāstīti noteikumi par tīkla kodeksu un vadlīniju pieņemšanu, tīkla kodeksu izveidi, tīkla kodeksu grozījumiem, vadlīnijām, dalībvalstu tiesībām paredzēt detalizētākus pasākumus, informācijas sniegšanu un konfidencialitāti, kā arī sankcijām. Visi trīs noteikumi ir pielāgoti ūdeņradim. 8. nodaļa. Nobeiguma noteikumi Šajā nodaļā galvenā uzmanība ir pievērsta nobeiguma noteikumiem, un tajā, konkrēti, ir iekļauti panti par jaunu dabasgāzes un ūdeņraža infrastruktūru, komiteju procedūru, atbrīvojumiem, atkāpēm, deleģēšanas īstenošanu, regulējumu grozījumiem, grozījumu, ar ko paplašina regulu par gāzes piegādes drošību, attiecinot to uz atjaunīgajām un mazoglekļa gāzēm, un iekļauj kiberdrošības, solidaritātes un uzglabāšanas pasākumus, kā arī panti par atcelšanu un stāšanos spēkā. I pielikumā ir iekļautas vadlīnijas. II pielikumā ir iekļauts Regulas 2017/1938 IX pielikums. III pielikumā ir iekļauta informācija par atcelto regulu ar secīgo grozījumu sarakstu. IV pielikumā ir norādīta atbilstības tabula. 🡻 715/2009 (pielāgots) ⇨ jauns 2021/0424 (COD)

Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi dabasgāzes pārvades tīkliem un par Regulas (EK) Nr. 1775/2005 atcelšanu atjaunīgo gāzu un dabasgāzes iekšējo tirgu un ūdeņraža iekšējo tirgu (pārstrādāta redakcija) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu ⌦ Līgumu par Eiropas Savienības darbību ⌫ un jo īpaši tā ⌦ 194. panta 2. punktu ⌫95. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: ⇩ jauns (1)Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 715/2009 ir vairākas reizes būtiski grozīta. Tā kā ir jāizdara turpmāki grozījumi, minētā regula skaidrības labad būtu jāpārstrādā. 🡻 715/2009 1. apsvērums (pielāgots) (2)Dabasgāzes iekšējais tirgus, ko pakāpeniski ievieš kopš 1999. gada, tiek veidots, lai visiem patērētājiem ⌦ Savienībā ⌫ Kopienā būtu izvēles iespējas — neatkarīgi no tā, vai šie patērētāji ir iedzīvotāji vai uzņēmumi, rastos jaunas uzņēmējdarbības izdevības, attīstītos pārrobežu tirdzniecība, tādējādi paaugstinot efektivitāti, panākot konkurētspējīgākas cenas un labāku pakalpojuma kvalitāti, kā arī sniedzotdodot ieguldījumu piegādes drošumaības un ilgtspējas pilnveidē. ⇩ jauns (3)Paziņojumā par Eiropas zaļo kursu un Klimata aktā ES ir nosprausts mērķrādītājs — klimatneitralitāte, kas līdz 2050. gadam jāpanāk tādā veidā, kas veicina Eiropas konkurētspēju, izaugsmi un nodarbinātību. Lai izveidotu dekarbonizētus gāzes tirgus un veicinātu enerģētikas pārkārtošanu, ir nepieciešams ievērojami lielāks atjaunīgo energoresursu īpatsvars integrētā energosistēmā ar aktīvu patērētāju līdzdalību konkurenciālos tirgos.

(4)Šīs regulas mērķis ir veicināt atjaunīgo un mazoglekļa gāzu plašāku izmantojumu energosistēmā, tādējādi dodot iespēju atteikties no fosilās gāzes un šīm jaunajām gāzēm paverot iespēju dot būtisku ieguldījumu ES 2030. gada klimata mērķu un 2050. gada klimatneitralitātes sasniegšanā. Šīs regulas mērķis ir arī izveidot tādu regulatīvo satvaru, kurā visiem tirgus dalībniekiem ir iespēja un stimuls ņemt vērā fosilās gāzes lomu pārkārtošanās procesā, vienlaikus plānojot darbības tā, lai izvairītos no iesīkstes efekta, un nodrošināt pakāpenisku un savlaicīgu atteikšanos no fosilās gāzes, it sevišķi visos attiecīgajos industriālajos sektoros un siltumapgādes vajadzībām. (5)ES Ūdeņraža stratēģijā ir atzīts, ka ES dalībvalstu atjaunīgā ūdeņraža ražošanas potenciāls ir atšķirīgs, tāpēc atvērts un konkurenciāls ES tirgus un netraucēta pārrobežu tirdzniecība nāks par labu konkurencei, zemākām cenām un piegādes drošībai. Turklāt tajā uzsvērts, ka virzība uz likvīdu tirgu, kurā ūdeņradis tiek tirgots kā prece, atvieglotu ienākšanu tirgū jauniem ražotājiem, kā arī sekmētu ciešāku integrāciju ar citiem energonesējiem. Tas dotu nozīmīgus cenu signālus, pēc kuriem vadīties, pieņemot lēmumus par investīcijām un darbību. Tāpēc šīs regulas noteikumiem vajadzētu būt labvēlīgiem attiecībā uz ūdeņraža tirgiem, ūdeņraža kā preces tirdzniecību un likvīdu tirdzniecības mezglu veidošanos un dalībvalstīm vajadzētu likvidēt visus attiecīgos nepamatotos šķēršļus. Apzinoties atšķirības ūdeņraža gadījumā, esošie noteikumi, kas devuši iespēju uzplaukt efektīvai komercdarbībai elektroenerģijas un gāzes tirgos un attiecīgajai tirdzniecībai, būtu jāapsver arī ūdeņraža tirgus reglamentēšanai. 🡻 715/2009 2. apsvērums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/55/EK (2003. gada 26. jūnijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1775/2005 (2005. gada 28. septembris) par dabasgāzes pārvades tīklu piekļuves nosacījumiem ir devusi nozīmīgu ieguldījumu šāda dabasgāzes iekšējā tirgus izveidošanā. 🡻 715/2009 3. apsvērums Pieredze, kas gūta, īstenojot un uzraugot pirmo Labas prakses pamatnostādņu kopumu, kas pieņemts 2002. gadā Eiropas Gāzes regulatoru forumā (“Madrides forums”), rāda, ka, lai pilnībā īstenotu visās dalībvalstīs šos noteikumus, kas izklāstīti šajās pamatnostādnēs, un lai praksē nodrošinātu garantiju minimumu vienādiem tirgus piekļuves nosacījumiem, ir jānodrošina attiecīgo noteikumu juridiskais spēks. 🡻 715/2019 4. apsvērums Otro vispārējo noteikumu kopumu “Otrās labas prakses pamatnostādnes” pieņēma Madrides foruma sanāksmē 2003. gada 24. un 25. septembrī, un šīs regulas mērķis ir, pamatojoties uz Otrajām pamatnostādnēm, noteikt pamatprincipus un noteikumus par piekļuvi tīklam un trešo personu piekļuvi pakalpojumiem, pārslodzes vadību, pārredzamību, balansēšanu un jaudas tiesību tirdzniecību. 🡻 715/2009 5. apsvērums (pielāgots) (6)⌦ [Ar COM(2021) xxx ierosinātā Gāzes direktīvas pārstrādātā redakcija] ⌫ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/73/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu paredz apvienota pārvades un sadales sistēmas operatora iespēju. Tālab šajā regulā izklāstītie noteikumi neprasa grozīt to attiecīgo valstu pārvades un sadales sistēmu organizāciju, kas ir saderīgas ar ⌦ attiecīgajiem ⌫ minētās Direktīvas noteikumiem. 🡻 715/2019 6. apsvērums Šīs regulas darbības jomā ir ietverti augstspiediena cauruļvadi, kas vietējos izplatītājus savieno ar gāzes tīkliem, kuru galvenā izmantošana nav saistīta ar vietējām piegādēm. 🡻 715/2009 7. apsvērums (pielāgots) ⇨ jauns

(7)Jāprecizē kritēriji, pēc kuriem nosaka tarifus piekļuvei tīkliem, lai nodrošinātu, ka tie pilnībā atbilst nediskriminēšanasācijas principam un tāda iekšējā tirgus vajadzībām, kurš sekmīgi darbojas, un tie pilnībā ņem vērā vajadzību pēc sistēmas ⌦ integritātes ⌫ viengabalainības, un atspoguļo faktiskās izmaksas, ciktāl šīs izmaksas atbilst efektīva un strukturāli salīdzināma tīkla operatora izmaksām un ir pārredzamas, tajā pašā laikā ietverot pienācīgu peļņu no ⌦ investīcijām ⌫ ieguldījumiem ⇨ un darot iespējamu atjaunīgo un mazoglekļa gāzu integrēšanu ⇦ un vajadzības gadījumā ņemot vērā tarifu salīdzinošo novērtēšanu, ko veic regulatīvās iestādes. ⇨ Šīs regulas noteikumus par tīkla piekļuves tarifiem papildina sīkāki noteikumi par tīkla piekļuves tarifiem; to vidū jāmin noteikumi, kas noteikti saskaņā ar šo regulu pieņemtajos tīkla kodeksos un vadlīnijās, [ar COM(2020) 824 final ierosinātajā TEN-E regulā], [ar COM(2021) xxx ierosinātajā Metāna regulā], Direktīvā (ES) 2018/2001 un [ar COM(2021) 558 final ierosinātajā Energoefektivitātes direktīvā]. ⇦ ⇩ jauns (8)Parasti visefektīvāk ir infrastruktūru finansēt no ieņēmumiem, kas gūti no šīs infrastruktūras lietotājiem, un izvairīties no šķērssubsīdijām. Turklāt regulētu aktīvu gadījumā šādas šķērssubsīdijas nebūtu saderīgas ar izmaksas atspoguļojošu tarifu pamatprincipu. Izņēmuma gadījumos šādas šķērssubsīdijas tomēr varētu nest sabiedrisku labumu, it sevišķi sākotnējos tīkla attīstības posmos, kad rezervētā jauda ir maza salīdzinājumā ar tehnisko jaudu un ir vērā ņemama neskaidrība, kad materializēsies nākotnē paredzamais jaudas pieprasījums. Tāpēc šķērssubsīdijas varētu veicināt saprātīgus un paredzamus tarifus agrīnajiem tīkla lietotājiem un mazināt investīciju risku tīklu operatoriem. Tā šķērssubsīdijas varētu veicināt investīciju klimatu, kas atbalsta Savienības dekarbonizācijas mērķu sasniegšanu. Šķērssubsīdijas nebūtu jāfinansē tīkla lietotājiem citās dalībvalstīs — ne tieši, ne netieši. Tāpēc ir lietderīgi finansējumu šķērssubsīdijām iekasēt tikai no izejas punktiem uz galalietotājiem tajā pašā dalībvalstī. Turklāt, tā kā šķērssubsīdijas tiek piešķirtas izņēmuma gadījumos, būtu jānodrošina, ka tās ir samērīgas, pārredzamas, ierobežotas laikā un tiek noteiktas regulatīvā pārraudzībā. 🡻 715/2009 8. apsvērums Aprēķinot tarifus piekļuvei tīkliem, ir svarīgi ņemt vērā faktiskās izmaksas, ciktāl šīs izmaksas atbilst efektīva un strukturāli salīdzināma tīkla operatora izmaksām un ir pārredzamas, kā arī vajadzību gūt attiecīgu peļņu no ieguldījumiem un stimulēt jaunas infrastruktūras celtniecību, tostarp īpašu regulatīvo režīmu jaunām investīcijām, kā noteikts Direktīvā 2009/73/EK. Šajā ziņā un jo īpaši, ja pastāv efektīva gāzesvadu savstarpēja konkurence, visnotaļ atbalstāma būs tarifu salīdzinoša novērtēšana, ko veic regulatīvās iestādes. 🡻 715/2009 9. apsvērums (pielāgots) ⇨ jauns (9)Tirgus principos balstītiem pasākumiem tarifu noteikšanai, piemēram, izsolēm, ir jābūt saderīgiem ar ⌦ Gāzes direktīvas pārstrādātās redakcijas, kas ierosināta ar COM(2021) xxx, ⌫ Direktīvā 2009/73/EK izklāstītajiem ⇨ un Komisijas regulas (ES) 2017/459 ⇦ noteikumiem. 🡻 715/2009 10. apsvērums (pielāgots) (10)Kopējs kompleksa minimums trešo personu piekļuves pakalpojumiem ir vajadzīgs, lLai praksē nodrošinātu kopēju piekļuves standarta minimumu visā Kopienā ⌦ Savienībā ⌫ un trešo personu piekļuves pakalpojumu pietiekamu saderību un ļautu izmantot labumus, kas gūti, sekmīgi darbojoties dabasgāzes iekšējam tirgum ⌦ , ir vajadzīgs kopīgs trešo personu piekļuves pakalpojumu minimuma kopums ⌫ . 🡻 715/2009 11. apsvērums (pielāgots) Taču patlaban pastāv šķēršļi tam, lai Kopienā dabasgāzi varētu pārdot ar vienādiem noteikumiem, bez diskriminācijas vai ierobežojumiem. Jo īpaši visās dalībvalstīs vēl nepastāv nediskriminējoša piekļuve tīkliem un vienlīdz efektīva regulatīvā uzraudzība, un joprojām saglabājas izolēti tirgi. ⇩ jauns

(11)Trešo personu piekļuves kārtība būtu jābalsta uz šajā regulā noteiktajiem principiem. XXIV Madrides forums jau 2013. gada oktobrī atzinīgi vērtēja ieejas–izejas sistēmu organizāciju; tās dara iespējamu brīvu gāzes piešķiršanu uz konstantas jaudas pamata. Tāpēc būtu jāievieš ieejas–izejas sistēmas definīcija un jānodrošina sadales sistēmas līmeņa integrācija balansēšanas zonā, kas palīdzētu panākt vienlīdzīgus konkurences apstākļus attiecībā uz atjaunīgajām un mazoglekļa gāzēm neatkarīgi no tā, vai tās pieslēgtas pārvades vai sadales līmenī. Sadales sistēmu operatoru tarifu noteikšana un tas, kā organizējama jaudas piešķiršana pārvades un sadales sistēmām, būtu jāatstāj regulatīvo iestāžu ziņā, balstoties uz principiem, kas noteikti [Gāzes direktīvas pārstrādātajā redakcijā, kas ierosināta COM(2021) xxx]. (12)Piekļuve ieejas–izejas sistēmai parasti būtu jābalsta uz konstanto jaudu. Tīkla operatoriem vajadzētu būt pienākumam sadarboties tā, lai maksimalizētu konstantās jaudas piedāvājumu, kas savukārt tīkla lietotājiem dod iespēju ienākošo vai izejošo gāzi uz konstantas jaudas pamata brīvi piešķirt jebkuram ieejas vai izejas punktam tajā pašā ieejas–izejas sistēmā. (13)Nosacīta jauda būtu jāpiedāvā tikai tad, ja tīkla operatori nespēj piedāvāt konstantu jaudu. Tīkla operatoriem būtu pārredzamā un skaidrā veidā jānosaka nosacījumi attiecībā uz nosacītu jaudu, balstoties uz operacionāliem ierobežojumiem. Lai izvairītos no tirgus sadrumstalotības un nodrošinātu atbilstību principam par efektīvas trešo personu piekļuves nodrošināšanu, regulatīvajai iestādei būtu jānodrošina, ka nosacītas jaudas produktu skaits ir ierobežots. 🡻 715/2009 12. apsvērums (14)Būtu jāsasniedz pietiekams gāzes pārrobežu starpsavienojumu jaudas līmenis un jāveicina tirgus integrācija, lai pabeigtu dabasgāzes iekšējo tirgu. 🡻 715/2009 13. apsvērums Komisijas 2007. gada 10. janvāra Paziņojumā “Enerģētikas politika Eiropai” uzvērts, cik svarīgi ir pabeigt dabasgāzes iekšējā tirgus izveidi un radīt vienlīdzīgus apstākļus visiem dabasgāzes uzņēmumiem Kopienā. Komisijas 2007. gada 10. janvāra Paziņojumos “Gāzes un elektroenerģijas iekšējā tirgus perspektīvas” un “Eiropas gāzes un elektroenerģijas nozares apsekojums saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 17. pantu (galīgais ziņojums)” parādīts, ka funkcionējoša, efektīva un atvērta iekšējā tirgus izveides nolūkā pašreizējie noteikumi un pasākumi ne tikai nenodrošina nepieciešamo regulējumu, bet arī neparedz starpsavienojumu jaudu radīšanu. 🡻 715/2009 14. apsvērums Pilnībā īstenojot spēkā esošo regulatīvo sistēmu, Regulā (EK) Nr. 1775/2005 izklāstītā dabasgāzes iekšējā tirgus regulatīvā sistēma būtu jāpielāgo atbilstoši minētajiem paziņojumiem. 🡻 715/2009 15. apsvērums (pielāgots) ⇨ jauns (15)Jo īpaši iIr vajadzīga pārvades ⇨ un attiecīgā gadījumā sadales ⇦ sistēmu operatoru ciešāka sadarbība un koordinācija, lai izveidotu tīkla kodeksus, ar kuriem nodrošina un pārvalda efektīvu un pārredzamu piekļuvi pārrobežu pārvades tīkliem, lai notiktu koordinēta un pietiekami tālredzīga plānošana un pārvades ⇨dabasgāzes⇦ sistēmu ⌦ tehniskā ⌫ attīstība Kopienā ⌦ Savienībā ⌫, tostarp starpsavienojuma jaudu izveide, pienācīgi ņemot vērā vides ⌦ vidiskuma ⌫ aspektus. Tīkla kodeksiem būtu jāatbilst galvenajām pamatnostādnēm ⌦ vadlīnijām ⌫, kas ir nesaistošas pēc būtības (galvenās ⌦ vadlīnijas ⌫ pamatnostādnes) un ko izstrādājusi ⌦ Eiropas Savienības ⌫ Energoregulatoru sadarbības aģentūra, kura izveidota ⌦ saskaņā ⌫ ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu ⌦ (ES) 2019/942 ⌫ (EK) Nr. 713/2009 (2009. gada 13. jūlijs), ar ko izveido Energoregulatoru sadarbības aģentūru (“Aģentūra”). Aģentūrai ⌦ ACER ⌫ būtu jāpiedalās tīkla kodeksu projektu izskatīšanā, balstoties uz reālo situāciju, tostarp jāizskata to atbilstība galvenajām ⌦ vadlīnijām ⌫ pamatnostādnēm, un Aģentūrai ⌦ tai ⌫ vajadzētu būt tiesībām minētos kodeksus ieteikt pieņemšanai Komisijā. ⌦ ACER ⌫ Aģentūrai būtu jānoizvērtē ierosinātie tīkla kodeksu grozījumi, un tai vajadzētu būt tiesībām šos grozījumus ieteikt pieņemšanai Komisijā. Pārvades sistēmu operatoriem vajadzētu savus tīklus ekspluatēt atbilstoši šiem tīkla kodeksiem. 🡻 715/2009 16. apsvērums (pielāgots) ⇨ jauns (16)Lai panāktu dabasgāzes pārvades tīkla optimālu pārvaldību ⌦ Savienībā ⌫ Kopienā, būtu jāizveido ⌦ jāparedz ⌫ gāzes pārvades sistēmu operatoru Eiropas tīkls (gāzes ⌦ ENTSO ⌫ PSOET). Gāzes ⌦ ENTSO ⌫ PSOET uzdevumi būtu jāveic atbilstoši Kopienas ⌦ Savienības ⌫ konkurences noteikumiem, kurus piemēro gāzes ⌦ ENTSO ⌫ PSOET lēmumiem. Gāzes ⌦ ENTSO ⌫ PSOET uzdevumiem vajadzētu būt skaidri definētiem, un tā darbības metodēm būtu jānodrošina gāzes ⌦ ENTSO ⌫ PSOET darbības efektivitāte, pārredzamība un reprezentatīvais raksturs. Gāzes ⌦ ENTSO ⌫ PSOET sagatavotie tīkla kodeksi nav paredzēti, lai aizstātu vajadzīgos valstu tīkla kodeksus attiecībā uz jautājumiem, kas nav pārrobežu jautājumi. Tā kā efektīvāku ⌦ progresu ⌫ darbu var panākt ar reģionālu pieeju, pārvades sistēmu operatoriem vispārējā sadarbības struktūrā būtu jāizveido reģionālas struktūras, vienlaikus panākot to, ka reģionālā līmenī sasniegtie rezultāti atbilst ⌦ Savienības ⌫ Kopienas līmeņa tīkla kodeksiem un nesaistošajiem tīkla attīstības desmit gadu plāniem. Priekšnosacījums sadarbībai šādās reģionālās struktūrās ir tīkla darbību efektīva nodalīšana no ražošanas un piegādes darbībām. Nepastāvot šādai nodalīšanai, pārvades sistēmas operatoru reģionālā sadarbībaā ⌦ radītu antikonkurenciālas rīcības risku ⌫ varētu rasties riska iespēja attiecībā uz praksi, kas vērsta pret konkurenci. Dalībvalstīm būtu jāveicina sadarbība un jāuzrauga tīkla ⌦ operāciju ⌫ efektivitāte reģionu līmenī. Sadarbībai reģionu līmenī vajadzētu būt savienojamai ar virzību uz konkurētspējīgu ⌦ konkurenciālu ⌫ un efektīvu gāzes ⇨ gāzu ⇦ iekšējo tirgu.

🡻 715/2009 17. apsvērums (jauns) Visi tirgus dalībnieki ir ieinteresēti darbā, ko sagaida no gāzes PSOET. Tāpēc svarīga ir efektīva apspriešanās, un būtiskai nozīmei vajadzētu būt jau pastāvošajām struktūrām, kas izveidotas nolūkā sekmēt un vienkāršot apspriešanās procesu, piemēram, Eiropas Asociācijai enerģijas apmaiņas pilnveidošanai, valstu regulatoriem vai Aģentūrai. 🡻 715/2009 18. apsvērums (pielāgots) ⇨ jauns (17)Lai nodrošinātu lielāku pārredzamību ⌦ attiecībā uz ⌫ saistībā ar gāzes pārvades tīkla attīstību Kopienā ⌦ Savienībā ⌫, gāzes ⌦ ENTSO ⌫ PSOET ⇨ , balstoties uz kopīgo scenāriju un savienoto modeli, ⇦ būtu jāsagatavo, jāpublicē un regulāri jāatjaunina nesaistošs Kopienas ⌦ Savienības mēroga ⌫ tīkla attīstības desmit gadu plāns (Kopienas ⌦ Savienības mēroga ⌫ tīkla attīstības plāns). Minētajā tīkla attīstības plānā būtu jāiekļauj stabili gāzes pārvades tīkli un vajadzīgie reģionālie starpsavienojumi, kuri ir ⌦ relevanti ⌫ atbilstīgi no komerciālā un piegādes ⌦ drošības ⌫ drošuma viedokļa. 🡻 715/2009 19. apsvērums (pielāgots) ⇨ jauns (18)Lai stiprinātu konkurenci, izmantojot likvīdus gāzes vairum tirdzniecībastirgus, ir svarīgi, lai gāzi varētu tirgot neatkarīgi no tās atrašanās vietas sistēmā. Vienīgais veids, kā to izdarīt, ir ļaut tīkla lietotājiem neatkarīgi rezervēt ieejas un izejas jaudas, tādējādi gāzi transportējot caurpa zonām, nevis pa tradicionālajiem līgumceļiem. ⇨ Lai nodrošinātu iespēju jaudu ieejas un izejas punktos rezervēt neatkarīgi, tarifi, kas noteikti konkrētam ieejas punktam, nebūtu jāsaista ar tarifu, kas noteikts konkrētam izejas punktam, un otrādi, un tarifam nevajadzētu ieejas un izejas maksu apvienot vienā cenā. ⇦ To, ka priekšroka dodama ieejas-izejas sistēmām, kas veicinās konkurenci, vairums ieinteresēto personu pauda jau Sestajā Madrides forumā 2002. gada 30. un 31. oktobrī. Tādēļ tarifi nebūtu jānosaka atkarībā no transporta maršruta; tādējādi tarifi, kas noteikti vienam vai vairākiem ieejas punktiem, nebūtu saistāmi ar tarifiem, kas noteikti vienam vai vairākiem izejas punktiem, un otrādi. ⇩ jauns (19)Lai gan Komisijas Regula (ES) 312/2014, ar ko izveido tīkla kodeksu gāzes balansēšanai pārvades tīklos, paredz noteikumus par tādu tehnisko noteikumu izveidi, ar kuriem izveido balansēšanas režīmu, tajā ir atstātas iespējas balansēšanas režīmu, ko piemēro konkrētā ieejas–izejas sistēmā, veidot atkarībā no vajadzībām. Izdarot attiecīgas izvēles, tiek iegūts īpašs balansēšanas režīms, kas ir piemērojams konkrētā ieejas–izejas sistēmā (pašlaik tās galvenokārt atspoguļo dalībvalstu teritorijas). (20)Tīkla lietotāji ir atbildīgi par to, lai, izmantojot tirdzniecības platformas, kas izveidotas nolūkā atvieglot gāzes tirdzniecību starp tīkla lietotājiem, tie savu ielaidi sabalansētu ar izņemšanu. Lai ieejas–izejas sistēmā labāk integrētu atjaunīgās un mazoglekļa gāzes, balansēšanas zonai būtu jāaptver arī sadales sistēmas līmenis. Lai apmainītos ar gāzi starp tīkla lietotāju balansēšanas kontiem, būtu jāizmanto virtuālais tirdzniecības punkts. 🡻 715/2019 20. apsvērums (21)Atsauces uz saskaņotiem transportēšanas līgumiem saistībā ar pārvades sistēmu operatoru nediskriminējošu piekļuvi tīklam nenozīmē, ka viena sistēmas operatora transportēšanas līgumu noteikumiem jābūt tādiem pašiem kā citam pārvades sistēmas operatoram tajā vai kādā citā dalībvalstī, ja vien nav noteiktas obligātas prasības, kas jāievēro visos transportēšanas līgumos. 🡻 715/2009 21. apsvērums

Gāzes tīklos ir ievērojamas līgumpārslodzes. Tāpēc jaunu vai no jauna pārslēgtu līgumu pārslodzes vadība un jaudas sadales principu pamatā ir neizmantotas jaudas atbrīvošana, ļaujot tīkla lietotājiem apakšizīrēt vai tālākpārdot savu nolīgto jaudu un paredzot, ka pārvades sistēmu operatoriem jāpiedāvā neizmantotā jauda tirgū ne vēlāk kā iepriekšējā dienā, un tai jābūt atslēdzamai (nepastāvīgai). Tā kā lielu proporciju veido jau noslēgtie līgumi un vajadzīgi vienlīdzīgi noteikumi jaunas un esošas jaudas lietotājiem, šie principi būtu jāpiemēro attiecībā uz visu nolīgto jaudu, tostarp uz jau noslēgtajiem līgumiem. 🡻 715/2019 22. apsvērums Lai gan fiziska tīklu pārslodze pašreiz Kopienā reti kad ir problēma, tā varētu par tādu kļūt nākotnē. Tādēļ ir svarīgi noteikt pamatprincipu pārslodzes jaudas sadalei šādos gadījumos. 🡻 715/2009 23. apsvērums Tirgus novērošana, ko pēdējos gados veic valstu regulatīvās iestādes un Komisija, liecina, ka pašreizējās pārredzamības prasības un noteikumi par piekļuvi infrastruktūrai nav pietiekami, lai nodrošinātu īstu, sekmīgi funkcionējošu, atvērtu un efektīvu gāzes iekšējo tirgu. 🡻 715/2019 24. apsvērums (pielāgots) (22)Nepieciešama vienlīdzīga piekļuve informācijai par sistēmas fizisko situāciju un efektivitāti, lai visi tirgus dalībnieki varētu novērtēt kopējo pieprasījumu un piedāvājumu un saprast pamatojumu vairumtirdzniecības cenas svārstībām. Tas ietver precīzāku informāciju par piedāvājumu un pieprasījumu, tīkla jaudu, plūsmām un ⌦ apkopes ⌫ remontdarbiem, balansēšanu un uzglabāšanas jaudu pieejamību un izmantojumu. Šī informācija ir ļoti svarīga tirgus funkcionēšanai, tāpēc tai jānosaka mazāk stingri ⌦ jāmazina ⌫ ierobežojumi tās publicēšanai konfidencialitātes dēļ. 🡻 715/2009 25. apsvērums (pielāgots) (23)Konfidencialitātes prasības attiecībā uz komerciāli jutīgu informāciju tomēr ir īpaši ⌦ relevantas ⌫ atbilstīgas, ja tā skar uzņēmuma komerciāli stratēģiskas nozīmes datus, ja ir tikai viens uzglabāšanas objekta lietotājs, vai ja tā skar datus par sistēmas vai apakšsistēmas izejas punktiem, kas nevis ir pieslēgti citai pārvades vai ⌦ sadales ⌫ izplatīšanas sistēmai, bet gan vienam rūpnieciskam tiešam patērētājam, kur tas izpaustu konfidenciālu informāciju par minētā patērētāja ražošanas procesu. 🡻 715/2009 26. apsvērums (pielāgots) (24)Lai palielinātu uzticību tirgum, tā dalībniekiem jābūt pārliecinātiem, ka par ļaunprātīgām darbībām var tikt piemērotas iedarbīgas, samērīgas un atturošas sankcijas. Kompetentās iestādes būtu jāpilnvaro efektīvi izmeklēt gadījumus, kad situācija tirgū tiek izmantota ļaunprātīgi. Tāpēc kompetentajām iestādēm ir vajadzīga piekļuve datiem, kas sniedz informāciju par piegādes uzņēmumu ⌦ operacionālajiem ⌫ operatīvajiem lēmumiem. Gāzes tirgū visus šos lēmumus ziņo sistēmu operatoriem kā jaudas rezervācijas, nominācijas un realizētās jaudas plūsmas. Sistēmu operatoriem noteiktu laiku šī informācija būtu jāglabā tā, lai tā būtu pieejama un ⌦ viegli piekļūstama ⌫ vienkārši iegūstama kompetentajām iestādēm. Turklāt kompetentajām iestādēm būtu regulāri jāpārrauga, vai pārvades sistēmu operatori ievēro šos noteikumus. 🡻 715/2009 27. apsvērums (pielāgots) ⇨ jauns (25)Piekļuve ⇨ dabas⇦gāzes uzglabāšanas objektiem un sašķidrinātās dabasgāzes (⌦ LNG ⌫ SDG) iekārtām dažās dalībvalstīs ir nepietiekama, un tādēļ ir jāuzlabo pašreizējo noteikumu īstenošana ⇨ , arī pārredzamības ziņā.. Veicot šādus uzlabojumus, būtu jāņem vērā atjaunīgo un mazoglekļa gāzu potenciāls un izmantojums šajās iekārtās iekšējā tirgū. ⇦ Eiropas Elektroenerģijas un gāzes regulatoru grupas novērojumi liecina, ka uzglabāšanas sistēmu operatori nepietiekami ievēro trešo personu piekļuves brīvprātīgās labas prakses ⌦ vadlīnijas ⌫ pamatnostādnes, par ko visas ieinteresētās personas vienojās Madrides forumā, tāpēc šie noteikumi jāpadara saistoši.

🡻 715/2019 28. apsvērums (pielāgots) ⇨ jauns (26)Gāzes ⇨ Dabasgāzes ⇦ piegādei paredzētas balansēšanas sistēmas, kuras ir nediskriminējošas un pārredzamas un kuras ⌦ darbina ⌫ izmanto pārvades sistēmu operatori, ir svarīgi mehānismi, jo īpaši jaunienācējiem tirgū, kam varētu būt grūtāk balansēt savu vispārējā noieta portfeli nekā uzņēmumiem, kas attiecīgā tirgū jau darbojas. Tādēļ jāizstrādā noteikumi, lai nodrošinātu, ka pārvades sistēmu operatori ekspluatē šādus mehānismus atbilstīgi nediskriminējošiem, pārredzamiem un efektīviem tīkla piekļuves nosacījumiem. 🡻 715/2009 29. apsvērums Primāro jaudas tiesību tirdzniecībai ir nozīmīga vieta konkurētspējīga tirgus attīstībā un likviditātes veicināšanā. Tādēļ šai regulai būtu jāparedz pamatnoteikumi attiecībā uz šādu tirdzniecību. 🡻 715/2019 30. apsvērums (pielāgots) ⇨ jauns (27)Valstu rRegulatīvajām iestādēm būtu jānodrošina atbilstība šīs regulas noteikumiem un saskaņā ar to pieņemtajām pamatnostādnēm ⇨ pieņemtajiem tīkla kodeksiem un ⇦ ⌦ vadlīnijām ⌫. 🡻 715/2009 31. apsvērums (pielāgots) ⇨ jauns (28)Pamatnostādnēs ⌦ Vadlīnijās ⌫, kas pievienotas šai regulai, ir ietverti konkrēti, sīki ⌦ sīkāk ⌫ izstrādāti šo principu īstenošanas noteikumi, pamatojoties uz Otrajām labas prakses pamatnostādnēm. Vajadzības gadījumā šie noteikumi laika gaitā attīstīsies ⇨ būtu jāmaina ⇦, ņemot vērā valstu gāzes piegādes sistēmu ⇨ un to attīstības ⇦ atšķirības. 🡻 715/2009 32. apsvērums (pielāgots) (29)Ierosinot grozījumus šīs regulas pielikumā paredzētajās pamatnostādnēs ⌦ vadlīnijās ⌫, Komisijai būtu jānodrošina, ka tā Madrides forumā iepriekš apspriežas ar visām attiecīgajām personām, kas saistītas ar ⌦ vadlīnijām ⌫ pamatnostādnēm un ko pārstāv profesionālās organizācijas, un ar dalībvalstīm. 🡻 715/2009 33. apsvērums

(30)Dalībvalstīm un valstu kompetentajām iestādēm attiecīgā informācija būtu jāiesniedz Komisijai. Komisijai šāda informācija būtu jāapstrādā konfidenciāli. 🡻 715/2019 34. apsvērums (pielāgots) ⇨ jauns (31)Šī regula un saskaņā ar to ⇨ pieņemtie tīkla kodeksi ⇦ pieņemtās pamatnostādnes ⌦ un vadlīnijas ⌫ neskar Kopienas ⌦ Savienības ⌫ konkurences noteikumu piemērošanu. 🡻 715/2009 35. apsvērums (jauns) Šīs regulas īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību. 🡻 715/2009 36. apsvērums (jauns) Jo īpaši Komisija būtu jāpilnvaro sagatavot vai pieņemt pamatnostādnes, kas vajadzīgas, lai panāktu minimālo saskaņotības pakāpi šīs regulas mērķa sasniegšanai. Šie pasākumi, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus šīs regulas elementus, inter alia to papildinot ar jauniem nebūtiskiem elementiem, jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru. ⇩ jauns (32)Dalībvalstīm un Enerģētikas kopienas dibināšanas līguma līgumslēdzējām pusēm vajadzētu cieši sadarboties visos jautājumos, kas skar integrēta gāzes tirdzniecības reģiona izveidi, un tās nedrīkstētu veikt pasākumus, kas apdraud dalībvalstu un līgumslēdzēju pušu dabasgāzes tirgu ciešāku integrāciju vai piegādes drošību. (33)Pārvades sistēmu operatoriem varētu atļaut rezervēt dabasgāzes uzglabāšanas jaudu tikai to funkciju veikšanai un piegādes drošības vajadzībām. Neskarot Savienības konkurences noteikumus, šos stratēģiskos krājumus varētu aizpildīt, veicot kopīgu iepirkumu Komisijas Regulas (ES) 312/2014 10. pantā minētajā tirdzniecības platformā. Dabasgāzes izņemšanai vajadzētu būt iespējamai tikai tāpēc, lai pārvades sistēmu operatori varētu veikt savas funkcijas vai izsludinātas ārkārtas situācijas gadījumā, kā teikts minētās regulas 11. panta 1. punktā, lai netraucētu tirgus ierasto darbību. (34)Ja tiek veikta reģionālo tirgu integrācija, attiecīgajiem pārvades sistēmu operatoriem un regulatīvajām iestādēm būtu jārisina jautājumi, kam ir pārrobežu ietekme, piemēram, tarifu struktūras, balansēšanas režīms, jaudas pārējos pārrobežu punktos, investīciju plāni un pārvades sistēmu operatoru un regulatīvo iestāžu uzdevumu izpilde. (35)Enerģētikas pārkārtošanai un pastāvīgai gāzes tirgus integrācijai būs vajadzīga lielāka atļauto pārvades sistēmas operatora ieņēmumu vai tā mērķieņēmumu pārredzamība. Balstoties uz šo informāciju, tiks pieņemti vairāki lēmumi, kas saistīti ar dabasgāzes tīkliem. Piemēram, pārvades aktīvu pārvešanai no dabasgāzes tīkla uz ūdeņraža tīklu vai pārvades sistēmu operatoru savstarpējas kompensācijas mehānisma īstenošanai ir vajadzīga lielāka pārredzamība nekā pašlaik. Turklāt tarifu dinamikas novērtējumi ilgtermiņā prasa skaidrību gan par dabasgāzes pieprasījuma, gan izmaksu prognozēm. Atļauto ieņēmumu pārredzamībai būtu šī skaidrība jāvieš. Regulatīvajām iestādēm būtu jāsniedz informācija par metodiku, kas izmantota, lai aprēķinātu pārvades sistēmu operatoru ieņēmumus, to regulēto aktīvu bāzes vērtību un tās nolietojumu laika gaitā, darbības izdevumu vērtību, pārvades sistēmu operatoriem piemērotajām kapitāla izmaksām un piemērotajiem stimuliem un prēmijām. (36)Pārvades sistēmu operatoru izmaksas ir lielākoties pastāvīgās izmaksas. To uzņēmējdarbības modelis un pašreizējais valsts tiesiskais regulējums balstās uz pieņēmumu par tīklu ilgtermiņa utilizēšanu, kas ietver ilgus nolietojuma periodus (30–60 gadi). Tāpēc enerģētikas pārkārtošanas kontekstā regulatīvajām iestādēm vajadzētu spēt prognozēt gāzes pieprasījuma samazināšanos, lai savlaicīgi grozītu regulatīvo kārtību un nepieļautu situāciju, ka izmaksu atgūšana, kam pārvades sistēmu operatori izmanto tarifus, apdraud finansiālo pieejamību patērētājiem sakarā ar to, ka pieaug pastāvīgo izmaksu attiecība pret gāzes pieprasījumu. Vajadzības gadījumā, piemēram, varētu grozīt pārvades aktīvu nolietojuma profilu vai atmaksāšanos. (37)Būtu jāpalielina pārredzamība attiecībā uz atļautajiem pārvades sistēmu operatoriem ieņēmumiem vai mērķieņēmumiem, lai tīkla lietotāji varētu veikt etalonvērtēšanu un novērtēšanu. Lielākai pārredzamībai būtu arī jāveicina pārrobežu sadarbība un pārvades sistēmu operatoru savstarpējas kompensācijas mehānismu izveide vai nu reģionālai integrācijai, vai tarifu atlaižu īstenošanai atjaunīgajām un mazoglekļa gāzēm, kā noteikts šajā regulā. (38)Lai izmantotu visekonomiskākās vietas atjaunīgo un mazoglekļa gāzu ražošanai, tīkla lietotājiem būtu jāpiedāvā jaudbāzētas pārvades tarifu atlaides. Tām būtu jāietver atlaide par ievadīšanu no atjaunīgo un mazoglekļa gāzu ražotnēm, tarifu atlaide ieejas punktos no un izejas punktos uz uzglabāšanas objektiem un pārrobežu tarifu atlaide un atlaide ieejas punktos no LNG iekārtām. Ja mainās tādu atlaižu vērtība, kas nav pārrobežu atlaides, regulatīvajai iestādei ir jālīdzsvaro tīklu lietotāju un tīklu operatoru intereses, ņemot vērā stabilus finansiālos satvarus, kas īpaši attiecas uz esošajām investīcijām, it sevišķi atjaunīgo gāzu ražotņu gadījumā. Ja iespējams, pietiekami laicīgi pirms lēmuma atlaidi mainīt būtu jādara zināmi atlaides maiņas indikatori vai nosacījumi. Šai atlaidei nebūtu jāietekmē vispārējā tarifu noteikšanas metodika; tā būtu jānosaka pēc konkrētā tarifa noteikšanas. Lai atlaidi varētu izmantot, tīkla lietotājiem būtu pārvades sistēmas operatoram jāsniedz vajadzīgā informācija, balstoties uz sertifikātu, kas būtu sasaistīts ar Savienības datubāzi.

(39)Ieņēmumu samazinājumus no atlaižu piemērošanas uzskata par vispārējiem ieņēmumu samazinājumiem, piemēram, no mazāka jaudas pārdošanas apjoma, un tie ir savlaicīgi jāatgūst, izmantojot tarifus, piemēram, palielinot konkrētos tarifus saskaņā ar šīs regulas 15. pantā ietvertajiem vispārīgajiem noteikumiem. Komisija būtu jāpilnvaro atlaižu līmeņus mainīt, izmantojot deleģētos aktus, lai mazinātu pārvades sistēmu operatoru ieņēmumu strukturālo nelīdzsvarotību. (40)Lai palielinātu dabasgāzes sadales tīklu efektivitāti Savienībā un nodrošinātu ciešu sadarbību ar pārvades sistēmu operatoriem un gāzes ENTSO, Savienībā būtu jāparedz Eiropas sadales sistēmu operatoru struktūra (“ES SSO struktūra”), kas aptvertu arī dabasgāzes sadales sistēmu operatorus. ES SSO struktūras uzdevumiem vajadzētu būt skaidri noteiktiem, un tās darbības metodēm būtu jānodrošina efektivitāte, pārredzamība un Savienības sadales sistēmu operatoru reprezentativitāte. ES SSO struktūrai būtu attiecīgā gadījumā cieši jāsadarbojas ar gāzes ENTSO tīkla kodeksu sagatavošanā un īstenošanā, un tai būtu jāizstrādā norādījumi, kā sadales tīklos integrēt, piemēram, kliedēto enerģijas ražošanu, kā arī norādījumi citās jomās, kas saistītas ar sadales tīklu pārvaldību. (41)Sadales sistēmu operatoriem ir svarīga loma atjaunīgo un mazoglekļa gāzu integrēšanā sistēmā, jo, piemēram, aptuveni puse no biometāna ražošanas jaudas ir pieslēgta sadales tīklam. Lai atvieglotu šo gāzu dalību vairumtirgū, visās dalībvalstīs ražotnēm, kas pieslēgtas sadales tīklam, vajadzētu būt piekļuvei virtuālajam tirdzniecības punktam. Turklāt saskaņā ar šīs regulas noteikumiem sadales sistēmu operatoriem un pārvades sistēmas operatoriem būtu jāsadarbojas, lai nodrošinātu reversās plūsmas no sadales tīkla uz pārvades tīklu vai nodrošinātu sadales sistēmas integrāciju ar alternatīviem, līdzvērtīgiem līdzekļiem, ar ko veicinātu atjaunīgo un mazoglekļa gāzu integrāciju tirgū. (42)Aizvien apjomīgāka atjaunīgo un mazoglekļa gāzu integrēšana dabasgāzes sistēmā mainīs Eiropā transportētās un patērētās dabasgāzes kvalitāti. Lai nodrošinātu netraucētu dabasgāzes pārrobežu plūsmu, saglabātu tirgu sadarbspēju un veicinātu tirgu integrāciju, ir jāpalielina gāzes kvalitātes un tās pārvaldības izmaksu pārredzamība, jāparedz saskaņota pieeja attiecībā uz regulatīvo iestāžu un sistēmu operatoru uzdevumiem un pienākumiem un jāpastiprina pārrobežu koordinācija. Nodrošinot saskaņotu pieeju gāzes kvalitātei pārrobežu starpsavienojumu punktos, būtu jāsaglabā dalībvalstu elastība attiecībā uz gāzes kvalitātes standartu piemērošanu to iekšzemes dabasgāzes sistēmās. (43)Ūdeņraža piemaisīšana dabasgāzes sistēmā ir mazāk efektīva salīdzinājumā ar ūdeņraža izmantošanu tīrā veidā un samazina ūdeņraža vērtību. Tā turklāt ietekmē gāzes infrastruktūras darbību, to, kā to var izmantot tiešie lietotāji, un pārrobežu sistēmu sadarbspēju. Lēmums, vai ūdeņraža piemaisīšanu izmantot valsts dabasgāzes sistēmās, joprojām būtu jāatstāj dalībvalstu ziņā. Tajā pašā laikā tirgus segmentācijas risku ierobežotu saskaņota pieeja ūdeņraža piemaisīšanai dabasgāzes sistēmā, proti, Savienības mērogā atļautais maksimums pārrobežu starpsavienojumu punktos starp Savienības dalībvalstīm, kur pārvades sistēmu operatoriem būtu jāpieņem dabasgāze ar ūdeņraža piemaisījumu zem maksimuma. Blakus esošām pārvades sistēmām arī turpmāk vajadzētu būt iespējai vienoties par augstākiem ūdeņraža piemaisījuma līmeņiem pārrobežu starpsavienojumu punktos. (44)Spēcīgs pārrobežu koordinācijas un strīdu izšķiršanas process, kas pārvades sistēmu operatoriem palīdzētu vienoties par gāzes kvalitāti, arī par biometāna un ūdeņraža maisījumiem, ir priekšnoteikums efektīvai dabasgāzes transportēšanai starp dabasgāzes sistēmām Savienībā un tādējādi virzībai uz lielāku iekšējā tirgus integrāciju. Uzlabotām pārredzamības prasībām attiecībā uz gāzes kvalitātes parametriem, arī augstāko siltumspēju, Vobes skaitli un skābekļa saturu, un ūdeņraža maisījumiem un to dinamiku laika gaitā apvienojumā ar monitoringa un ziņošanas pienākumiem vajadzētu veicināt pareizu atvērta un efektīva dabasgāzes iekšējā tirgus darbību. (45)Lai grozītu nebūtiskus šīs regulas elementus un šo regulu papildinātu attiecībā uz nebūtiskiem elementiem noteiktās konkrētās jomās, kas ir būtiskas tirgu integrācijai, būtu Komisijai jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu. Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlamentam un Padomei visi dokumenti būtu jāsaņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem vajadzētu būt sistemātiskai piekļuvei Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana. (46)Komisijas Regulā (ES) 2015/703 ir izklāstīti dabasgāzes sistēmai piemērojamie sadarbspējas un datu apmaiņas noteikumi, jo īpaši attiecībā uz starpsavienojumu līgumiem, arī noteikumi par plūsmas kontroli, gāzes daudzuma un kvalitātes mērīšanas principi, noteikumi par savietošanas procesu un gāzes daudzumu piešķiršanu, saziņas procedūras ārkārtas gadījumiem, vienota mērvienību sistēma, noteikumi par gāzes kvalitāti, arī noteikumi par pārrobežu tirdzniecības ierobežojumu pārvaldību gāzes kvalitātes atšķirību un odorizācijas prakses atšķirību dēļ, gāzes kvalitātes īstermiņa un ilgtermiņa monitoringu un informācijas sniegšanu, datu apmaiņu un ziņošanu par gāzes kvalitāti, pārredzamību, saziņu, informācijas sniegšanu un sadarbību starp attiecīgajiem tirgus dalībniekiem. (47)Lai panāktu optimālu Savienības ūdeņraža tīkla pārvaldību un lai Savienībā būtu iespējams ūdeņradi tirgot un piegādāt pāri robežām, būtu jāizveido ūdeņraža tīklu operatoru Eiropas tīkls (ENNOH). ENNOH uzdevumi būtu jāveic saskaņā ar Savienības konkurences noteikumiem. ENNOH uzdevumiem vajadzētu būt skaidri noteiktiem, un tā darbības metodēm būtu jānodrošina ENNOH darbības efektivitāte, pārredzamība un reprezentatīvais raksturs. Jautājumos, kas nav pārrobežu jautājumi, ENNOH sagatavotie tīkla kodeksi nedrīkstētu aizstāt vajadzīgos valsts tīkla kodeksus. (48)Līdz ENNOH izveidei Komisijas vadībā būtu jāizveido pagaidu platforma, kurā būtu iesaistīta ACER un visi relevantie tirgus dalībnieki, arī gāzes ENTSO, ENTSO-E un ES SSO struktūra. Šai platformai vajadzētu veicināt darbu pie ūdeņraža tīklu un tirgu izvēršanai relevanto jautājumu tvēruma un izstrādes, bet tai nebūtu vajadzīgas oficiālas lēmumu pieņemšanas pilnvaras. Pēc ENNOH izveides platforma būtu jālikvidē. Līdz ENNOH izveidei par Savienības mēroga tīkla attīstības plānu izstrādi, arī ūdeņraža tīklu jomā, atbildīgs būs gāzes ENTSO. (49)Lai attiecībā uz ūdeņraža tīkla attīstību Savienībā nodrošinātu pārredzamību, ENNOH būtu jāizveido, jāpublicē un regulāri jāatjaunina nesaistošs Savienības mēroga ūdeņraža tīkla attīstības desmit gadu plāns, kas vērsts uz ūdeņraža tirgu attīstības vajadzībām. Minētajā tīkla attīstības plānā būtu jāiekļauj dzīvotspējīgi ūdeņraža transportēšanas tīkli un vajadzīgie starpsavienojumi, kuri ir relevanti no komerciālā viedokļa. ENNOH būtu jāpiedalās energosistēmas mēroga izmaksu un ieguvumu analīzes izstrādē (analīzē būtu jāiekļauj savienotais enerģijas tirgus un tīkla modelis, kurā ietilpst elektroenerģijas, gāzes un ūdeņraža transportēšanas infrastruktūra, kā arī uzglabāšana, LNG un elektrolīzeri), tīkla attīstības desmit gadu plānu scenāriju izstrādē un infrastruktūras nepilnību apzināšanas ziņojuma izstrādē, kā izklāstīts [ar COM(2020) 824 final ierosinātās TEN-E regulas] 11., 12. un 13. pantā, kopīgu interešu projektu sarakstu izstrādei. Šajā nolūkā ENNOH būtu cieši jāsadarbojas ar ENTSO-E un gāzes ENTSO, lai veicinātu sistēmu integrāciju. Ar nosacījumu, ka tas darbojas un līdz 2026. gadam ir spējīgs dot vajadzīgo ieguldījumu tīkla attīstības desmit gadu plānā, pirmoreiz ENNOH šie uzdevumi būtu jāuzņemas 8. kopīgu interešu projektu saraksta izstrādē. (50)Darbā, ko sagaida no ENNOH, ir ieinteresēti visi tirgus dalībnieki. Tāpēc ir būtiski, lai apspriešanās process būtu rezultatīvs. Kopumā ENNOH sadarbībā ar citiem attiecīgiem tirgus dalībniekiem un to apvienībām būtu jāmeklē, jāattīsta un savā darbā jāintegrē pieredze infrastruktūras plānošanā, izstrādē un ekspluatācijā. (51)Tā kā labāku progresu varētu panākt ar reģionālu pieeju, ūdeņraža tīklu operatoriem vispārējā sadarbības struktūrā būtu jāizveido reģionālas struktūras, vienlaikus gādājot, lai reģionālā līmenī panāktie rezultāti būtu saderīgi ar tīkla kodeksiem un Savienības mēroga nesaistošajiem tīkla attīstības desmit gadu plāniem. Dalībvalstīm būtu jāveicina sadarbība un jāseko tīkla darbības sekmēm reģionālā līmenī. (52)Lai tirgus dalībniekos viestu uzticību ūdeņraža tirgiem, kas Savienībā vēl tikai veidojas, ir jānosaka pārredzamības prasības. Lai visi tirgus dalībnieki varētu novērtēt kopējo pieprasījumu un piedāvājumu un noskaidrot tirgus cenu dinamikas cēloņus, ir vajadzīga vienlīdzīga piekļuve informācijai par sistēmas fizisko statusu un darbību. Informācija vienmēr būtu jāatklāj jēgpilni, viegli piekļūstami un nediskriminējoši. (53)ENNOH izveidos centrālu tīmekļa platformu, lai darītu pieejamus visus datus, kas tirgus dalībniekiem ir relevanti, lai tie varētu sekmīgi piekļūt tīklam. (54)Nosacījumiem par piekļuvi ūdeņraža tīkliem tirgus attīstības agrīnā posmā būtu tīkla lietotājiem jānodrošina efektīva darbība, nediskriminējoša pieeja un pārredzamība, vienlaikus saglabājot pietiekamu elastību operatoriem. Jaudas līgumu maksimālā ilguma ierobežošanai būtu jāsamazina līgumpārslodzes un jaudas iekrāšanas risks. (55)Lai tīkla lietotājiem nodrošinātu nediskriminējošu piekļuvi un pārredzamību, būtu jānosaka vispārīgi nosacījumi, ar kādiem trešām personām piešķir piekļuvi ūdeņraža uzglabāšanas iekārtām un ūdeņraža termināļiem. (56)Ūdeņraža tīklu operatoriem būtu jāsadarbojas ar mērķi izstrādāt tīkla kodeksus pārredzamas un nediskriminējošas pārrobežu piekļuves nodrošināšanai un pārvaldībai un nodrošināt koordinētu tīkla attīstību Savienībā, arī starpsavienojumu jaudu izveidi. Tīkla kodeksiem būtu jāatbilst nesaistošām galvenajām vadlīnijām, ko izstrādājusi ACER. ACER būtu jāpiedalās uz faktisko situāciju balstītā tīkla kodeksu projektu izskatīšanā, kurā izskata arī to atbilstību minētajām galvenajām vadlīnijām, un tai vajadzētu būt tiesībām minētos kodeksus ieteikt pieņemšanai Komisijā. ACER būtu jāizvērtē ierosinātie tīkla kodeksu grozījumi, un tai vajadzētu būt tiesībām šos grozījumus ieteikt pieņemšanai Komisijā. Ūdeņraža tīklu operatoriem vajadzētu savus tīklus ekspluatēt atbilstoši šiem tīkla kodeksiem. (57)Jautājumos, kas nav pārrobežu jautājumi, ar ūdeņraža tīklu operatoru Eiropas tīkla sagatavotajiem tīkla kodeksiem nav domāts aizstāt vajadzīgos valsts noteikumus. (58)Eiropā transportētā un patērētā ūdeņraža kvalitāte var atšķirties atkarībā no tā ražošanas tehnoloģijas un transportēšanas specifikas. Tāpēc Savienības līmenī saskaņotai pieejai ūdeņraža kvalitātes pārvaldībai pārrobežu starpsavienotājos būtu jāveicina ūdeņraža pārrobežu plūsma un tirgu integrācija.

(59)Ja regulatīvā iestāde to uzskata par vajadzīgu, ūdeņraža tīklu operatori piemērojamo ūdeņraža kvalitātes standartu satvarā varētu kļūt atbildīgi par ūdeņraža kvalitātes pārvaldību savos tīklos, tā tiešajiem patērētājiem nodrošinot uzticamu un stabilu ūdeņraža kvalitāti. (60)Spēcīgs pārrobežu koordinācijas un strīdu izšķiršanas process ūdeņraža sistēmu operatoriem ir priekšnoteikums vieglākai ūdeņraža transportēšanai starp dažādiem ūdeņraža tīkliem Savienībā un tādējādi virzībai uz lielāku iekšējā tirgus integrāciju. Uzlabotām pārredzamības prasībām attiecībā uz ūdeņraža kvalitātes parametriem un to dinamiku laika gaitā apvienojumā ar monitoringa un ziņošanas pienākumiem vajadzētu veicināt pareizu atvērta un efektīva ūdeņraža iekšējā tirgus darbību. (61)Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu Komisijai jāpiešķir īstenošanas pilnvaras saskaņā ar LESD 291. pantu. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011. (62)Lai nodrošinātu Eiropas ūdeņraža tīklu efektīvu darbību, ūdeņraža tīklu operatoriem ciešā sadarbībā ar citiem ūdeņraža tīklu operatoriem, kā arī ar citiem sistēmu operatoriem, ar kuru sistēmām ir savienoti to tīkli, vajadzētu būt atbildīgiem par ūdeņraža transportēšanas tīkla ekspluatāciju, apkopi un attīstīšanu, arī energosistēmas integrācijas veicināšanu. (63)Iekšējā tirgus darbības interesēs ir noteikt standartus, kas ir saskaņoti Savienības līmenī. Tiklīdz atsauce uz šādu standartu ir publicēta Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, atbilstībai šim standartam vajadzētu radīt pieņēmumu, ka attiecīgās prasības, kas noteiktas uz šīs regulas pamata pieņemtajā īstenošanas pasākumā, ir ievērotas, lai gan būtu jāpieļauj arī citi veidi, kā pierādī