/* COM/2010/0725 galīgā redakcija */ KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI PIEKTAIS ZIŅOJUMS PAR RegulaS (EK) Nr. 2320/2002 par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas drošības jomā ĪSTENOŠANU





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 10.12.2010 COM(2010) 725 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI PIEKTAIS ZIŅOJUMS PAR REGULAS (EK) Nr. 2320/2002 PAR KOPīGIEM NOTEIKUMIEM CIVILāS AVIāCIJAS DROšīBAS JOMā ĪSTENOŠANU KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI PIEKTAIS ZIŅOJUMS PAR REGULAS (EK) Nr. 2320/2002 PAR KOPīGIEM NOTEIKUMIEM CIVILāS AVIāCIJAS DROšīBAS JOMā ĪSTENOŠANU Šā ziņojuma pārskata periods ir no 2009. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim. IEVADS ES aviācijas drošības pasaulē 2009. gads bija konsolidācijas laiks. Visu gadu Komisija kopā ar dalībvalstīm un nozari pamatīgi strādāja, lai vienotos par pēdējiem sīkumiem jaunajā īstenošanas dokumentu paketē, kura domāta Regulas (EK) 300/2008 papildināšanai[1]. Zinātnieku aprindas un ražotāji koncentrējās uz tādu tehnoloģiju izstrādi, kas ļautu pasažieriem gaisa kuģos ņemt līdzi šķidrumus. Eiropas Parlaments turpināja rūpīgi izskatīt jautājumus, kas saistās ar drošības skeneru varbūtējo izmantošanu Eiropas lidostās. Plašākā mērogā tika rīkotas regulāras apspriešanās ar starptautiskām organizācijām, lai rastu globālus risinājumus kopīgām problēmām. Tikai gada pēdējā dienā starpgadījums Northwest Airlines reisā 253 no Amsterdamas Shipholas lidostas uz Detroitu atkal lika pievērst uzmanību jaunām briesmām. Tas bija vēl viens atgādinājums, ka ekstrēmistu grupējumi turpina uzskatīt civilo aviāciju par pievilcīgu mērķi un allaž meklēs iespējas izvairīties no atklāšanas ar pašreizējām pārmeklēšanas metodēm. Tas lieku reizi palīdzēja akcentēt to, cik būtiska nozīme ir darbam, ko dara Komisija un tās partneri, lai pasargātu ceļotājus un Eiropas aviācijas nozari kopumā. PIRMĀ DAĻA Inspekcijas 1. VISPāRīGS PāRSKATS Saskaņā ar Regulas (EK) 2320/2002 noteikumiem Komisijai ir jāveic dalībvalstu aviācijas drošības iestāžu (“atbilstīgo iestāžu”) un ES lidostu inspekcijas. Kopienas programma attiecas arī uz Šveici, turpretim Norvēģijā un Islandē inspekcijas notiek saskaņā ar līdzīgiem EBTA Uzraudzības iestādes noteikumiem. Inspekcijas darba veikšanai Komisijai ir 11 aviācijas drošības inspektoru komanda, kuru atbalsta dalībvalstu iecelto valsts inspektoru vienība. No šiem valsts inspektoriem 50 piedalījās 2009. gada inspekcijās. Pielikumā ir tabulas, kurās apkopota visa līdzšinējā Komisijas un EBTA Uzraudzības iestādes atbilstības uzraudzības darbība. 2. VALSTU ATBILSTīGO IESTāžU INSPEKCIJAS 2009. gadā Komisija uzraudzīja 9 atbilstīgās iestādes, kurās visās jau iepriekš bija veikta Komisijas inspekcija. Valstu kvalitātes kontroles programmās visbiežāk uzietās nepilnības bija tādas pašas kā iepriekšējos gados. Pasākumu izpildes ziņā dažās dalībvalstīs joprojām bija vērojams, ka trūkst jaudu nepilnību atklāšanai un ātrai novēršanai. Dažas valstis nebija uzraudzījušas visus tiesību aktu aspektus, un dažas lidostas ilgu laiku nebija inspicētas. Pēcinspekcijas pasākumi reizēm bija nepietiekami vai netika veikti, un diezgan parasta bija ievērojama vilcināšanās ar nepilnību novēršanu. Visās dalībvalstīs bija iespējams piemērot sankcijas, taču tās ne vienmēr bija pietiekami stingras vai arī netika izmantotas tā, lai iedarbotos preventīvi. Viena no atbilstīgajām iestādēm savu civilās aviācijas drošības programmu vēl nebija pieskaņojusi jaunākajiem ES tiesību aktiem, un tai joprojām bija jānošķir prasību operatīvā īstenošana no kvalitātes kontroles programmas pārvaldības, lai gan Komisija jau iepriekš šos jautājumus bija atzinusi par nopietnām nepilnībām. Īpašas bažas radīja tas, ka cita iestāde nebija izpildījusi rakstveida saistības palielināt atbilstības uzraudzības resursus, kuras tā bija uzņēmusies, reaģējot uz Komisijas iepriekšējās inspekcijas konstatējumiem. 3. SāKOTNēJāS INSPEKCIJAS LIDOSTāS 2009. gadā tika veiktas 19 sākotnējās lidostu inspekcijas — gandrīz divreiz vairāk nekā 2008. gadā. Pārbaudes tika veiktas atbilstoši visām nodaļām (lai gan ne katrā inspekcijā). To galveno pasākumu kopējā proporcija, kuri tika atzīti par atbilstošiem prasībām, atkal mazliet pieauga — līdz gandrīz 85 %. Nepilnības tika konstatētas lielā mērā tajās pašās jomās, kur iepriekšējās inspekcijās, un tās bieži vien izraisīja cilvēka faktors. 2009. gadā inspicētajās lidostās visvājākie punkti bija personāla pārmeklēšanas kvalitāte, noteikumi par to, kā personāls izmanto aizliegtos priekšmetus, un kravas drošības prasību īstenošana. Piemēram, personālam ne vienmēr lika pirms pārmeklēšanas novilkt jaku, un personāla pārmeklēšanā ar rokām netika ievērota tā pati metodika, kas pasažieriem. Vairākās lidostās arī nebija īstenota piemērota kārtība to darbinieku identificēšanai, kuriem ir oficiāli atļauts ienest aizliegtus priekšmetus ierobežotas iekļuves drošības zonā. Visas septiņas kravas drošības inspekcijas konstatēja vairākas problemātiskas jomas, piemēram, slikti izstrādātas drošības programmas un neprasme izraudzīties piemērotāko pārmeklēšanas metodi atbilstīgi sūtījuma īpatnībām. Citi parasti trūkumi skāra prasības attiecībā uz šķidrumu ienešanu ierobežotas iekļuves drošības zonā (piemēram, atbilstīgu aizzīmogojamu plastikāta maisiņu izmantošana), nespēju pietiekami aizsargāt bagāžu tās savākšanas zonā, transportlīdzekļu pārmeklēšanu un aprīkojuma tehniskos standartus. Atbilstība noteikumiem par pasažieriem un rokas bagāžu lielākoties bija augsta, lai gan reizēm nepietiekami bieža bija pastāvīgā pārmeklēšana izlases kārtā un/vai pietiekami kvalitatīva nebija pasažieru pārmeklēšana ar rokām. Atbilstība reģistrētās bagāžas pārmeklēšanas jomā bija ārkārtīgi augsta, taču vienā vietā reģistrētās bagāžas pārmeklēšanai izmantoja suņus, kaut arī saskaņā ar tobrīd spēkā esošajiem noteikumiem tas nebija atļauts[2]. Bija dažas piekļuves kontroles problēmas, kas saistās ar ēdināšanu un telpu tīrīšanu. Runājot par gaisa pārvadātājiem, jomas, kurām jāpievērš vislielākā uzmanība, ir gaisa kuģu pārmeklēšana un pārbaude un kārtība, kādā jāapstrādā pārāk vēlu iereģistrētā bagāža ( rush bags ). 4. TURPMāKIE PASāKUMI PēC INSPEKCIJAS Parasti Komisija ierobežotā skaitā veic pēcinspekcijas pasākumus. Ja sākotnējās inspekcijas laikā ir konstatēti nopietni trūkumi, noteikti tiek ieplānots jauns apmeklējums. 2009. gadā par nepieciešamām tika atzītas 4 šādas papildu inspekcijas, un visos gadījumos tika secināts, ka lielākā daļa konstatēto trūkumu — bet ne visi — ir novērsti. 5. NENOSLēGTāS LIETAS, 15. PANTA LIETAS UN JURIDISKāS PROCEDūRAS Inspekcijas lietas paliek nenoslēgtas līdz brīdim, kad Komisija ir pārliecinājusies, ka ir veiktas piemērotas korekcijas darbības. 2009. gadā tika slēgtas 20 lietas (14 par lidostām un 6 par atbilstīgajām iestādēm). Pavisam kopā gada beigās palika nenoslēgtas 17 atbilstīgo iestāžu un 20 lidostu inspekcijas lietas. Ja lidostā konstatētās nepilnības ir tik nopietnas, ka ievērojami apdraud vispārējo civilās aviācijas drošību Kopienā, Komisija piemēro Regulas 1486/2003[3] 15. pantu. Tas nozīmē, ka visas citas atbilstīgās iestādes tiek brīdinātas par situāciju un tiek apsvērti papildu pasākumi attiecībā uz lidojumiem no konkrētās lidostas. Gada sākumā nebija nevienas atklātas 15. panta lietas, un 2009. gada laikā neviena lieta netika sākta. Otra iespējamā sankcija vissmagākajos gadījumos vai ieilgušas trūkumu nenovēršanas vai atkārtošanās gadījumos ir pienākumu neizpildes procedūras sākšana. 2009. gadā Komisija slēdza 1 pienākumu neizpildes procedūru, kas bija ilgusi 14 mēnešus, pēc tam kad bija atrisināti galvenie jautājumi, kas bija saistīti ar resursu trūkumu un tiesību aktu neizpildi. Konkrētā dalībvalsts ieviesa jaunu administratīvo kārtību un norīkoja papildu inspektorus. Gada laikā tika sākta viena jauna pienākumu neizpildes procedūra attiecībā uz dalībvalsti, kura nebija palielinājusi resursus un pastiprinājusi uzraudzību, kaut gan bija apņēmusies to darīt pēc iepriekšējā inspekcijā konstatētiem trūkumiem. Kopā 2009. gada beigās bija aizsāktas trīs pienākumu neizpildes lietas. 6. DALīBVALSTU PAšU VEIKTā IZVēRTēšANA Komisijas Regulas 1217/2003[4] 6. pants uzliek dalībvalstīm pienākumu katru gadu līdz februāra beigām iesniegt Komisijai ikgadēju ziņojumu par valsts atbilstības uzraudzības rezultātiem laikā no iepriekšējā gada janvāra līdz decembrim. Visi ziņojumi par 2009. gadu tika iesniegti laikus, un visos bija ievērots Komisijas dotais paraugs. Konstatētie trūkumi attiecas uz mazu cilvēkdienu skaitu praktiskajās darbībās, nespēju aptvert visas prasības, nepietiekamām turpmākajām darbībām un nespēju izmantot pieejamos izpildes pasākumus. Šo atbilstības uzraudzības pasākumu saskaņošana ES ir radījusi grūtības faktiski no programmas sākuma brīža 2003. gadā. Tam par cēloni ir tas, ka atšķīrās dalībvalstu izpratne par noteikumiem, izstrādāto metodiku un ziņošanas prasībām. Laika gaitā stāvoklis ir uzlabojies, taču varētu būt vēl labāks. Daļu neatbilstību starp valstu atbilstības uzraudzības rezultātiem un Komisijas inspekciju konstatējumiem izraisījis saskaņotības trūkums, turklāt Komisija bieži konstatējusi zemāku atbilstības pakāpi, nekā secināms no valstu ziņojumiem. 7. ICAO VEIKTā KOMISIJAS REVīZIJA 2009. gadā pirmoreiz ICAO veica revīziju Komisijā, kas ir ES uzraudzības struktūra, un sniedza ļoti labvēlīgu ziņojumu bez ieteikumiem ko mainīt. Šās pārbaudes rezultāti veicināja ICAO uzraudzības darbību sašaurināšanos ES lidostās, jo tika uzskatīts, ka tās tiek pietiekami veiktas Eiropas programmā. OTRĀ DAĻA Tiesību akti 1. VISPāRīGI NOTEIKUMI 2009. gadā tika publicēts maz jaunu tiesību aktu par aviācijas drošību, taču tika paveikts liels darbs, sagatavojot jauno dokumentu paketi, lai iekļautos 2010. gada aprīļa termiņā. Atsevišķi no tā ir sācies arī darbs ar jauniem noteikumiem par šķidrumu pārmeklēšanu, suņu izmantošanu pārmeklēšanā aviācijas drošībai un metāla detektoru izmantošanu atsevišķu specializētu kravu pārmeklēšanai. 2. PIEņEMTIE PAPILDU TIESīBU AKTI 2009. gadā pieņemtie jaunie tiesību akti ir šādi: - Regula (EK) Nr. 272/2009[5], ar ko papildina vispārējos civilās aviācijas drošības pamatstandartus, kas izklāstīti Pamatregulā un - Regula (ES) Nr. 1254/2009[6], ar ko nosaka kritērijus, lai ļautu dalībvalstīm atkāpties no kopējiem pamatstandartiem civilās aviācijas drošības jomā un pieņemt alternatīvus drošības pasākumus. Šo dokumentu galīgā redakcija tika izstrādāta Aviācijas drošības regulatīvās komitejas 8 sanāksmēs, Ieinteresēto personu padomdevējas grupas aviācijas drošības jautājumos 8 sanāksmēs un vairākās speciālās darba grupas sēdēs, kur bija iesaistītas gan dalībvalstis, gan nozare. - Regula (EK) Nr. 272/2009 ir tiesību aktu paketes “otrais līmenis”, kas papildina Regulu (EK) Nr. 300/2008. Tā galvenos vilcienos nosaka jomas, kurās var izstrādāt īstenošanas noteikumus, un uzskaita, piemēram, dažādu veidu tehnoloģijas, kuras atļauts izmantot pasažieru, bagāžas un kravas pārmeklēšanai, taču nenosaka to izmantošanas kārtību. - Regula (ES) Nr. 1254/2009 veltīta īpašam aviācijas drošības aspektam — gaisa kuģu ekspluatācijas veidiem, kurus dalībvalstis var atbrīvot no vispār piemērojamajiem noteikumiem tāpēc, ka tie rada mazāku risku. Viens no tiem būtu, piemēram, ļoti mazu gaisa kuģu ekspluatācija. Šajos gadījumos jāpiemēro citādi noteikumi — valsts noteikumi, — un par tiem jāpaziņo Komisijai. 3. PIEņEMTIE TIESīBU AKTU GROZīJUMI Aviācijas drošības tiesību normas, kuru pamatā ir Regula (EK) Nr. 2320/2002, šā ziņojuma aptvertajā laikposmā tika koriģētas ar vienu grozījumu dokumentu[7]. Tas attiecās uz atbrīvojumiem Dienvidkorejai šķidrumu ievešanai bez nodokļa — lai gan šī korekcija galu galā netika vispārēji īstenota. Grūtības, kas radās citās saistītās sarunās ar Dienvidkoreju, nozīmēja to, ka minētajai valstij piešķirtie atbrīvojumi pēc Komisijas ieteikuma daudzās ES lidostās netika iedzīvināti. 4. JAUNāS PAMATDOKUMENTU UN īSTENOšANAS DOKUMENTU PAKETES PROJEKTS 2009. gadā Komisija un dalībvalstis visvairāk enerģijas veltīja detalizētas īstenošanas dokumentu paketes un jaunu regulu par inspekcijām un kvalitātes kontroli sagatavošanai. Līdz gada beigām par dokumentiem par inspekcijām un kvalitātes kontroli bija pozitīvi nobalsots Regulatīvajā komitejā, un plašākā īstenošanas dokumentu pakete bija pieejama kā gandrīz pabeigts projekts atbilstoši iecerei jau sadalītā veidā — regulas[8] projekts, kurā ir publiskojamā informācija, un lēmuma[9] projekts, kurā ir slepeni dati. 5. NOTEIKUMI PAR FINANSēšANU 2009. gada februārī, izpildot Regulas (EK) Nr. 300/2008 22. pantu, Komisija publicēja ziņojumu[10] par aviācijas drošības finansēšanu. Pēc tam Komisija pieņēma Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvas par aviācijas drošības nodevām[11] priekšlikumu, kurā ir izklāstīti pamatprincipi, kas jāievēro lidostu operatoriem, nosakot aviācijas drošības nodevas. Tie attiecas uz gaisa pārvadātāju un pasažieru nediskriminēšanu, lidostas pārvaldes iestādes un gaisa pārvadātāju konsultācijām, pārredzamību, saistību ar izmaksām un uzraudzības iestādes noteikšanu. TREŠĀ DAĻA Izmēģinājumi un pētījumi 1. IZMēģINāJUMI „Izmēģinājums” ES aviācijas drošības tiesību aktu nozīmē tiek izdarīts tad, ja kāda dalībvalsts vienojas ar Komisiju, ka ierobežotā laikposmā izmantos īpašus līdzekļus vai paņēmienu, kurš nav atzīts tiesību aktos, lai aizstātu kādu no atzītajiem drošības kontroles līdzekļiem. Šis termins juridiskā nozīmē nav piemērojams tad, ja kāda dalībvalsts vai organizācija veic tāda jauna drošības kontroles līdzekļa izvērtēšanu, kuru piemēro papildus vienam vai vairākiem tiesību aktos jau ietvertiem līdzekļiem. 2009. gadā tika veikti vairāki izmēģinājumi. To vidū bija drošības skeneru izmantošana pasažieru un personāla pārmeklēšanā un suņu izmantošana drošības pārbaudēs. Informācija par izmēģinājumiem ar skeneriem tika nodota Komisijai, lai palīdzētu tai sagatavot plānoto ziņojumu par tādu iekārtu izmantošanu. Informācija par izmēģinājumiem ar suņiem tika ņemta vērā topoša tiesību akta priekšlikuma izstrādē. 2. PēTīJUMI 2009. gada janvārī Aviācijas drošības regulatīvajai komitejai tika iesniegts QinetiQ pētījums par cilvēka faktoru aviācijas drošības pārbaudēs. Ieteikumi tika izmantoti diskusijās par ierosināto jauno tiesību normu kopumu par apmācību un pieņemšanu darbā. CETURTĀ DAĻA Dialogs ar starptautiskām struktūrām un trešām valstīm 1. VISPāRīGAS ZIņAS Komisija plaši sadarbojas ar starptautiskajām struktūrām un galvenajiem partneriem trešās valstīs un regulāri tiek pārstāvēta starptautiskās sanāksmēs, vispārīgi koordinējot ES nostāju un bieži uzstājoties ar priekšlasījumiem vai iesniedzot dokumentus. Pēc vajadzības tiek sākti dialogi ar atsevišķām trešām valstīm par jautājumiem, par kuriem ir vietēja vai kopīga interese, piemēram, atbrīvojumi no parastajām prasībām attiecībā uz beznodokļu tirdzniecības vietās nopirkto šķidrumu pārvadāšanu. Šādi kontakti ļauj ES gan uzkrāt, gan izplatīt labu praksi. 2. STARPTAUTISKāS STRUKTūRAS Komisija piedalās ICAO AvSec ikgadējā speciālistu grupā un 2009. gadā iesniedza dokumentus par šķidrumiem, „vienas pieturas drošību” un ievērojamiem drošības apdraudējumiem. Tie visi tika uzņemti atzinīgi. 2009. gada novembrī Briselē Komisija sarīkoja ICAO darbsemināru par šķidrumiem, kur tika panākta starptautiska vienošanās par pašreizējā aizlieguma pakāpeniskas atcelšanas pasākumiem. Komisija regulāri piedalās ECAC Tehniskās darba grupas un Apmācības darba grupas sanāksmēs. Katrā no šīm grupām izdarītie secinājumi vēlāk ir veidojuši diskusijas pamatu Regulatīvās komitejas un ar to saistīto darba grupu sanāksmēs. 3. TREšāS VALSTIS Komisija vairākos forumos aktīvi turpināja dialogu ar ASV par aviācijas drošības jautājumiem, it sevišķi ES un ASV Transporta grupā, kurā tika gūti panākumi „vienas pieturas drošības” izveidē. Komisija arī iesaistījās vairākos gadījumos, kad dalībvalstis pauda īpašas bažas par ASV papildu drošības prasībām, kurās nebija pietiekami ņemtas vērā jau ieviestās stingrās ES sistēmas. Reizēm tas bija saistīts ar ilgstošo ASV praksi bez iepriekšējas apspriešanās izdot ārkārtas grozījumus attiecībā uz aviosabiedrībām, kuras veic lidojumus no ES. Komisija piedalījās inspekcijās vairākās ASV un Kanādas lidostās ar nolūku piešķirt atbrīvojumus no prasībām, kas attiecas uz beznodokļu šķidrumiem, kas nopirkti tirdzniecības vietās to kontrolējamajā teritorijā, ja tos pēc tam uzrāda tranzīta punktos ES, un arī izvērtēt iespēju nākotnē ieviest „vienas pieturas drošību”. Komisija veica inspekcijas arī Singapūrā un Dubrovnikas lidostā, uzraugot beznodokļu šķidrumu apstrādes standartu piemērošanu sakarā ar piešķirtajiem atbrīvojumiem. Tika panākta vienošanās ar Dienvidkoreju par atbrīvojumiem beznodokļu šķidrumiem, taču vēlāk radās grūtības, par ko jau norādīts 2. daļas 3. punktā. SECINĀJUMI Kopumā ES joprojām tiek nodrošināts augsts drošības līmenis, taču, tāpat kā iepriekšējos gados, Komisijas inspekcijās ir atklājušies daži trūkumi. Visbiežāk tie ir saistīti ar personāla pārbaužu un kravu apstrādes prasībām. Komisijas ieteikumi par korektīvām darbībām kopumā tika apmierinoši ievēroti, taču inspektoru konstatējumi apstiprina, cik liela nozīme ir stingram ES inspekcijas režīmam un adekvātai kvalitātes nodrošināšanai dalībvalstu līmenī. Komisija arī turpmāk veltīs daudz enerģijas tam, lai nodrošinātu visu juridisko prasību pilnīgu un pareizu ievērošanu, vajadzības gadījumā sākot oficiālas procedūras sakarā ar pienākumu nepildīšanu. Likumdošanas jomā 2009. gadā tika veikts pamatīgs darbs, lai nodrošinātu, ka jaunie īstenošanas dokumenti sekmēs saskaņotu izpratni par noteikumiem un to īstenošanu. Tika pamatos pabeigta to sagatavošana pieņemšanai galīgajā redakcijā, un tiek plānota to tālāka uzlabošana, it sevišķi attiecībā uz pārmeklēšanas tehnoloģiju un nolīgumiem ar trešām valstīm. Drošības apdraudējums dažas dienas pirms gada beigām atgādināja, ka nemitīgi ir jāpārskata izraudzīto pārmeklēšanas līdzekļu piemērotība un jāturpina cieša sadarbība ar partneriem citās pasaules daļās. Šajā divās jomās Komisija turpinās savu programmu un vajadzības gadījumā to paplašinās. Pielikums Komisijas inspekcijas līdz 31.12.2009. Valsts | Inspekciju skaits 01.2009.–12.2009. (ieskaitot turpmākos pasākumus) | Inspekciju kopskaits 2004.–2009. gadā (ieskaitot turpmākos pasākumus) | Austrija | 2 | 8 | Beļģija | 1 | 7 | Bulgārija | 1 | 3 | Kipra | 1 | 5 | Čehija | 1 | 5 | Dānija | 0 | 6 | Igaunija | 1 | 4 | Somija | 1 | 7 | Francija | 2 | 10 | Vācija | 2 | 12 | Grieķija | 2 | 11 | Ungārija | 1 | 4 | Īrija | 1 | 6 | Itālija | 2 | 11 | Latvija | 1 | 4 | Lietuva | 0 | 3 | Luksemburga | 1 | 5 | Malta | 1 | 3 | Nīderlande | 0 | 6 | Polija | 1 | 7 | Portugāle | 2 | 7 | Rumānija | 0 | 2 | Slovākija | 1 | 4 | Slovēnija | 0 | 4 | Spānija | 3 | 10 | Zviedrija | 1 | 7 | Apvienotā Karaliste | 1 | 11 | Šveice | 2 | 4 | KOPĀ | 32 | 176 | EBTA Uzraudzības iestādes inspekcijas līdz 31.12.2009. Valsts | Inspekciju skaits 01.2009.–12.2009. (ieskaitot turpmākos pasākumus) | Inspekciju kopskaits 2004.–2009. gadā (ieskaitot turpmākos pasākumus) | Islande | 1 | 6 | Norvēģija | 5 | 28 | KOPĀ | 6 | 34 | [1] OV L 97, 9.4.2008., 72. lpp. [2] Sīkāki noteikumi par suņu izmantošanu reģistrētās bagāžas pārmeklēšanā tika izstrādāti vēlāk, un tie ir iekļauti 2010. gada 30. jūnija Regulā (ES) 573/2010 (OV L 166, 1.7.2010., 1. lpp.) un Lēmumā 2010/3572/ES, kas ir izdots dalībvalstīm, bet nav publicēts OV. [3] Komisijas 2003. gada 22. augusta Regula (EK) Nr. 1486/2003, ar ko nosaka procedūras Komisijas inspekciju veikšanai civilās aviācijas drošības jomā, OV L 213, 23.8.2003., 3. lpp. Vēlāk atcelta un aizstāta ar Komisijas 2010. gada 26. janvāra Regulu (ES) 72/2010, ar ko īsteno Regulu (EK) 300/2008, OV L 23, 27.1.2010., 1. lpp. [4] Komisijas 2003. gada 4. jūlija Regula (EK) Nr. 1217/2003, ar ko nosaka kopējas specifikācijas valstu civilās aviācijas drošības kvalitātes kontroles programmām, OV L 169, 8.7.2003., 44. lpp. Vēlāk atcelta un aizstāta ar Komisijas 2010. gada 8. janvāra Regulu (ES) 18/2010, kas groza Regulu (EK) 300/2008, OV L 7, 12.1.2010., 3. lpp. [5] Komisijas 2009. gada 2. aprīļa Regula (EK) Nr. 272/2009, ar ko papildina vispārējos civilās aviācijas drošības pamatstandartus, kas izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 300/2008 pielikumā, OV L 91, 3.4.2009., 7. lpp. [6] Komisijas 2009. gada 18. decembra Regula (ES) Nr. 1254/2009, ar ko nosaka kritērijus, lai ļautu dalībvalstīm atkāpties no kopējiem pamatstandartiem civilās aviācijas drošības jomā un pieņemt alternatīvus drošības pasākumus, OV L 338, 19.12.2009., 17. lpp. [7] Komisijas 2009. gada 9. jūnija Regula (EK) Nr. 483/2009, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 820/2008, ar ko nosaka pasākumus kopēju pamatstandartu īstenošanai aviācijas drošības jomā, OV L 145, 10.6.2009., 23. lpp. [8] Vēlāk publicēta kā Komisijas 2010. gada 4. marta Regula (ES) Nr. 185/2010, ar ko nosaka sīki izstrādātus pasākumus kopīgu pamatstandartu īstenošanai aviācijas drošības jomā, OV L 55, 5.3.2010., 1. lpp. [9] Vēlāk Lēmums 2010/774/ES, izdots visām dalībvalstīm 13.4.2010. OV nav publicēts. [10] COM(2009) 30 galīgā redakcija, 2.2.2009. [11] COM(2009) 217, 2009. gada 11. maijs.