(1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.–18. martā. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2015. gada 26. novembrī pieņēma Brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā tā identificēja Spāniju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks veikts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu attiecībā uz Padomes ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku. Šo ieteikumu Eiropadome apstiprināja 2016. gada 18.–19. februārī, un Padome to pieņēma 2016. gada 8. martā. Kā valstij, kuras valūta ir euro, un ņemot vērā ciešo savstarpējo saistību starp ekonomikām ekonomikas un monetārajā savienībā, Spānijai būtu jānodrošina pilnīga un laicīga šā ieteikuma īstenošana.

(3)Spānija 2016. gada 29. aprīlī iesniedza 2016. gada valsts reformu programmu, un 2016. gada 30. aprīlī tā iesniedza 2016. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

(4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu plānošanā 2014.–2020. gada periodam. Kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu informāciju par to, kā tā izmantos šo noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti saista ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

(5)Uz Spāniju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa. 2016. gada stabilitātes programmā Spānija plāno sasniegt nominālā deficīta mērķus – 3,6 % no IKP 2016. gadā un 2,9 % no IKP 2017. gadā. Tādējādi tiek plānots, ka pārmērīgais deficīts tiks novērsts vienu gadu vēlāk, nekā pašlaik ieteikusi Padome, 2014. un 2015. gadā nesasniedzot fiskālās konsolidācijas un pamata mērķus. Šajos mērķos pieņem pilnīgu īstenošanu 0,4 % apmērā no IKP attiecībā uz pastāvīgiem ietaupījumiem centrālās un reģionālās valdības līmenī, kas izziņoti, atbildot uz Autonomās komisijas 2016. gada 9. marta ieteikumu. Plānots, ka deficīts turpinās samazināties pēc tam, 2019. gadā sasniedzot 1,6 % no IKP. Tomēr stabilitātes programmas laikā netiek plānots sasniegt vidējā termiņa mērķi – līdzsvarotu budžeta stāvokli strukturālā izteiksmē. Jo īpaši tiek prognozēts, ka pārrēķinātā strukturālā bilance 2016. un 2017. gadā uzlabosies tikai nedaudz līdz aptuveni -2½ % no IKP, lēnām samazināsies un 2019. gadā sasniegs -2¾ % no IKP. Valsts parāda attiecība pret IKP 2015. gadā samazinājās tikai nedaudz līdz 99,2 % no IKP, un sagaidāms, ka 2016. un 2017. gadā tā samazināsies nedaudz un nākamajos divos gados – būtiskāk līdz 96 % no IKP 2019. gadā, kad būs primārās bilances pārpalikums. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams 2016. un 2017. gadam un nedaudz optimistisks pēc tam; to ir apstiprinājusi Spānijas Neatkarīgā fiskālā iestāde (AIReF). Komisijas 2016. gada pavasara prognozē deficīts ir 3,9 % no IKP 2016. gadā un 3,1 % no IKP 2017. gadā, kas pārsniedz stabilitātes programmā noteiktos pamatmērķus. Tādējādi netiek prognozēts, ka Spānija līdz 2016. gadam novērsīs pārmērīgo budžeta deficītu, kā ieteikusi Padome. Riski, kas apdraud programmā noteiktos budžeta deficīta mērķus, lielā mērā izriet no nenoteiktības, kas saistīta ar ietaupījumu īstenošanu no 2016. gada marta/aprīļa pasākumiem. Tā kā tiek prognozēts, ka strukturālais deficīts abos gados nedaudz palielināsies, fiskālā konsolidācija neatbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Spānija neizpildīs Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tāpēc ir vajadzīgi papildu pasākumi, lai nodrošinātu atbilstību 2016. un 2017. gadā.

(6)Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 10. panta 1. punktu Komisija regulāri uzraudzīs pasākumus, ko Spānija veic, atbildot uz jaunāko Padomes ieteikumu saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu: tāpēc Komisija ieteiks Padomei veikt atbilstošus pasākumus saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru.

(7)Kopš 2012. gada Spānijas fiskālā sistēma ir nostiprināta, lai cita starpā novērstu novirzes un nodrošinātu visu valdības līmeņu atbilstību to attiecīgajiem deficīta, parāda un izdevumu mērķiem. Turklāt 2015. gada vidū tika apstiprināts noteikums par (brīvprātīgu) piemērošanu reģionu līmenī, lai ierobežotu veselības aprūpes un zāļu izdevumu pieaugumu, un 2015. gada novembrī tika parakstīts līgums starp valdību un farmācijas rūpniecību, lai palīdzētu racionalizēt izdevumus par zālēm. Neraugoties uz to, 2015. gadā vairums reģionu, kā arī sociālās apdrošināšanas sektors ievērojami neizpildīja iekšzemes fiskālos mērķus. Stabilitātes likuma noteikumu par izdevumiem neievēroja centrālās, reģionālās un vietējās valdības apakšsektori, un zāļu izdevumu pieaugums, proti, slimnīcās, vēl vairāk pastiprinājās, pat neņemot vērā ietekmi, ko radīja C hepatīta jaunās ārstniecības metodes.

(8)Publiskā iepirkuma jomā Spānijas veikums ir labs attiecībā uz tiesību aktu kvalitāti un izskatīšanas procedūru pieejamību. Ir veikti centieni, lai racionalizētu publisko iepirkumu, jo īpaši izmantojot kopīgus iepirkuma mehānismus. Tomēr pastāv publiskā iepirkuma īstenošanas atšķirības administrācijās un nepietiekami kontroles mehānismi kavē publiskā iepirkuma noteikumu pareizu piemērošanu. ES publiskā iepirkuma tiesību aktu iespējamo pārkāpumu skaits, kuri pēdējos gados nonākuši Komisijas uzmanības lokā, ir bijis samērā liels. Turklāt Spānijas Revīzijas palāta ir norādījusi uz dažiem trūkumiem, piemēram, sarunu procedūras bieža izmantošana bez publikācijas, līgumu atkārtota grozīšana, līgumu sadalīšana mazākos līgumos un dažu konkursa dokumentu un administratīvu lēmumu nepietiekama precizitāte un skaidrība.

(9)Spānija ir guvusi būtisku progresu finanšu sektora pārstrukturēšanā. Ir īstenots likums par krājbankām, lai stiprinātu to pārvaldību un samazinātu banku fondu turētās kontrolpaketes. Ir ievērojami pavirzījusies uz priekšu valsts atbalstu saņēmušo banku pārstrukturēšanas plānu īstenošana. Spānijas Banka ir grozījusi esošo grāmatvedības režīmu kredītiestādēm un pieņēmusi jaunu regulējumu attiecībā uz Spānijas aktīvu pārvaldīšanas sabiedrību SAREB. Jaunais regulējums ļaus SAREB pienācīgi uzskaitīt vērtības samazinājumus un palīdzēs tās aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšanas politikas nostādnes pielāgot ticamiem tirgus pieņēmumiem.

(10)Pēdējos gados veiktās darba tirgus reformas ir palielinājušas nodarbinātības reaģēšanas spēju uz izaugsmi, un ir atsākusies darbvietu radīšana, ko veicina palielināta elastība un turpmāka darba samaksas pieauguma ierobežošana. Šo tendenci veicina koplīgumi, kā arī 2015. gada jūnijā parakstītais starpprofesiju nolīgums. Kopējās nodarbinātības neseno pieaugumu galvenokārt veicināja pagaidu līgumi, bet parakstīto jauno beztermiņa līgumu skaits palielinās lēni. Tomēr stimulu izmantošana jaunai pastāvīgai nolīgšanai joprojām ir ierobežota, un pagaidu darbinieku proporcija joprojām ir viena no augstākajām Eiropas Savienībā, bet pagaidu darbinieku iespējas pāriet uz pastāvīgu līgumu joprojām ir nelielas. Pagaidu līgumu īsais termiņš ierobežo stimulus veikt ieguldījumus cilvēkkapitālā, tādējādi kavējot produktivitātes pieaugumu. Lai gan bezdarba līmenis strauji samazinās, tas joprojām ir ļoti augsts, jo īpaši jauniešu vidū, un tā vidējais ilgums palielinās. Pastāvīgi augsts ilgstošs bezdarbs nozīmē, ka bezdarbs riskē nostiprināties, tādējādi negatīvi ietekmējot darba un sociālos apstākļus. Gandrīz 60 % ilgstošo bezdarbnieku ir mazkvalificēti, kam ir nepieciešams atbilstošs aktīvs un pasīvs darba tirgus un mācību politikas nostādnes, lai novērstu pieaugošās prasmju neatbilstības un prasmju vērtības samazināšanos šajā grupā. Mijiedarbība ar darba devējiem mācību programmu izstrādē joprojām ir neliela.

(11)Aktivizēšanas un aktīva darba tirgus pasākumu efektivitāte lielā mērā ir atkarīga no nodarbinātības dienestu spējas izveidot un piedāvāt individualizētu atbalstu saņēmējiem. Aktīva darba tirgus politikas nostādņu neseno reformu īstenošana notiek lēni, un valsts nodarbinātības dienestu spēja sniegt efektīvas, individualizētas konsultācijas un palīdzību darba meklēšanā joprojām ir ierobežota. Sadarbība starp reģionālajiem valsts nodarbinātības dienestiem un privātām darbā iekārtošanas aģentūrām joprojām ir ierobežota. Turklāt sadarbība starp nodarbinātības un sociālajiem dienestiem reģionos ir nevienmērīga, tādējādi kavējot koordinētas palīdzības sniegšanu tiem, kas atrodas tālāk no darba tirgus, jo īpaši minimālo ienākumu saņēmējiem. Reģionos pastāv būtiskas atšķirības attiecībā uz ienākumu atbalsta shēmām, piemēram, īstenošanas kārtību, attiecināmības prasībām, tvērumu un atbilstību, bet sociālo pabalstu pārskaitīšanas grūtības kavē starpreģionu darba mobilitāti. Turklāt informācija par pāreju uz nodarbinātību no minimālo ienākumu shēmām ir diezgan ierobežota. Spānija pašlaik sagatavo karti ar valsts un reģionālām ienākumu atbalsta shēmām valstī, aptverot valsts un reģionālos līmeņus. Lai gan ir ieviesti daži pasākumi, ģimenes un mājsaimniecību pabalstu efektivitāte nabadzības samazināšanā joprojām ir ierobežota, un pietiekamas un cenas ziņā pieejamas bērnu aprūpes un ilgtermiņa aprūpes nodrošināšanas trūkums attur no nodarbinātības jo īpaši sievietes.

(12)Nodarbinātības sektorālā sadalījuma arvien straujākas izmaiņas Spānijā kopš 2008. gada papildina pieaugoša prasmju neatbilstība. Zemais vispārējais prasmju līmenis ierobežo pāreju uz augstākas pievienotās vērtības darbībām un kavē produktivitātes pieaugumu. Neraugoties uz terciārās izglītības iegūšanas augsto līmeni, prasmju piedāvājums nav pietiekami salāgots ar darba tirgus vajadzībām, un neseno terciārās izglītības ieguvēju nodarbinātības līmenis ir viens no zemākajiem Eiropā, un ievērojama proporcija tiek nodarbināti darbos, kuros nav nepieciešams akadēmisks grāds. Turklāt, neraugoties uz nelielu uzlabojumu pēdējos piecos gados, ko daļēji veicina iniciatīvas, lai palielinātu uzņēmumu pārstāvību augstskolu valdēs, sadarbība starp augstskolām un uzņēmumiem joprojām ir neliela. Akadēmiķu ierobežotā mobilitāte, augstskolu pārvaldības sistēmas neelastība un administratīvie šķēršļi, ar kuriem saskaras Pētniecības rezultātu nodošanas biroji (Oficinas de transferencia de resultados de investigación), veido šķēršļus ciešākai sadarbībai.

(13)Pētniecības un inovācijas politika Spānijā saskaras ar vairākām problēmām. Mijiedarbība starp publisko un privāto pētniecību ir neliela. Spānijas pētniecības un izstrādes intensitāte (izdevumi par pētniecību un izstrādi attiecībā pret IKP) un inovācijas veikums turpina samazināties apstākļos, kad ir samērā neliels novatorisko uzņēmumu skaits un ierobežoti stimuli sadarbībai starp publisko pētniecību un uzņēmumiem. Spānijas veikums nav pietiekams attiecībā uz lielāko daļu uzņēmumu inovācijas rādītāju. Plaisa attiecībā uz izdevumu par pētniecību un izstrādi intensitāti salīdzinājumā ar ES kopumā ir īpaši būtiska attiecībā uz privātā sektora ieguldījumiem pētniecībā un izstrādē (0,6 % Spānijā salīdzinājumā ar 1,3 % Eiropas Savienībā kopumā). Riska kapitāls Spānijā joprojām netiek plaši izmantots, jo īpaši priekšizpētes posmā. Pētniecības un inovācijas politikas nostādņu nelielā koordinācija ir radījusi sadrumstalotu reģionālu ainu ar struktūrām un programmām, lai veicinātu inovācijas darbības un sekmētu zinātnes un uzņēmumu sadarbību, tādējādi radot būtiskas problēmas uzņēmumiem, īpaši mazākiem uzņēmumiem. Zemais uzņēmumu iesaistīšanās līmenis inovācijas darbībās varētu liecināt par inovācijai labvēlīgu pamata nosacījumu un stimulu trūkumu. Kā norādīts ERAC (Eiropas Pētniecības telpas un inovācijas jautājumu komiteja) 2014. gada salīdzinošā izvērtēšanā par Spānijas pētniecības un inovācijas sistēmu, veiksmīgākās publiskās pētniecības sistēmas virza augstākas pakāpes novērtēšana un pārskatatbildība, nekā tas ir Spānijā. Šajā saistībā publiskā finansējuma piešķiršana pētniecības un izstrādes darbībām augstskolās un publiskās pētniecības struktūrās parasti nav balstīta uz veikumu, tādējādi samazinot stimulus uzlabot zinātnisko rezultātu kvalitāti un nozīmību.

(14)Spānijas uzņēmumu nelielais vidējais apmērs palīdz izskaidrot ekonomikas pastāvīgi zemo produktivitāti. Uzņēmumu izaugsme apvienojumā ar cilvēkkapitāla, inovācijas, tehnoloģijas, finansējuma pieejamības uzlabojumiem un efektīvu tiesu sistēmu varētu veicināt kopējo produktivitāti. 2015. gadā pastiprinājās uzņēmumu ieguldījumi, kuru pamatā bija dinamiski pieprasījuma apstākļi, zemas aizņēmumu izmaksas un notiekoša bilances sakārtošana korporatīvajā sektorā un mājsaimniecībās. Spānija ir veikusi dažādus pasākumus, lai atvieglotu uzņēmumu izaugsmi. Piemēram, sagaidāms, ka nesenais likums par uzņēmumu finansēšanu veicinās finansējuma pieejamību maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU). Turklāt tad ir kļuvis obligāts iepriekšējs novērtējums par jaunu tiesību aktu potenciālo ietekmi uz MVU. Tomēr laiks un atļauju skaits, kas nepieciešamas uzņēmuma izveidei un noteiktu saimniecisko darbību sākšanai, joprojām ir samērā liels.

(15)Spānijas ievērojamās atšķirības reģionos starp regulatīvo praksi, tostarp par uzņēmumu licencēšanu, var ierobežot uzņēmumu izaugsmes spēju. Tirgus vienotības likuma mērķis ir samazināt šķēršļus saimnieciskās darbības pieejamībai un veikšanai Spānijas reģionos un uzlabot regulējumu. Tam potenciāli varētu būt ievērojama ietekme, lai likvidētu šķēršļus ieguldījumiem un veicinātu uzņēmumu licencēšanu, uzņēmējdarbību un uzņēmumu izaugsmi. Tomēr tā trešajā piemērošanas gadā reģionālās pašvaldības to īsteno lēni. Tāpat ieguvumi no mazumtirdzniecības sektora 2014. gada reformas ir atkarīgi no reģionālo pašvaldību pieņemtajiem nepieciešamajiem īstenošanas aktiem. Turklāt šķēršļu novēršana, lai piekļūtu profesionālo pakalpojumu sektoram, iespējams, uzlabos produktivitāti citos sektoros, kas izmanto šos resursus. Papildus Pakalpojumu direktīvas transponēšanai Spānijas tiesību aktos nav gūts progress reglamentēto profesiju un profesionālo apvienību tiesiskā regulējuma horizontālajā reformā, izņemot projektu profesionālās valdes sertifikācijas jomā. Secīgās valsts reformu programmās plānotā reforma nav pieņemta. Šīs reformas mērķis bija noteikt profesijas, kurām ir nepieciešama reģistrācija profesionālā organizācijā, palielināt profesionālo struktūru pārredzamību un pārskatatbildību, darīt pieejamas nepamatotas rezervētās darbības un aizsargāt tirgus vienotību attiecībā uz profesionālo pakalpojumu pieejamību un sniegšanu Spānijā.

(16)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Spānijas ekonomikas politikas analīzi un to publicējusi 2016. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu, valsts reformu programmu un pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Spānijai adresētiem ieteikumiem. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Spānijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valstu lēmumos sniedzot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 4. ieteikumā.

(17)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

(18)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1. līdz 4. ieteikumā,

AR ŠO IESAKA Spānijai 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

(1)Nodrošināt pārmērīga budžeta deficīta noturīgu novēršanu līdz 2017. gadam, samazinot valsts budžeta deficītu līdz 3,7 % no IKP 2016. gadā un līdz 2,5 % no IKP 2017. gadā, veicot nepieciešamos strukturālos pasākumus un izmantojot visus neplānotos ienākumus budžeta deficīta un parāda mazināšanai. Tas atbilst strukturālās bilances uzlabojumam par 0,25 % no IKP 2016. gadā un 0,5 % no IKP 2017. gadā. Visos valdības līmeņos īstenot mehānismus, kas noteikti fiskālās sistēmas likumā. Pastiprināt kontroles mehānismus publiskajam iepirkumam un iepirkuma politikas nostādņu koordināciju valdības līmeņos.

(2)Veikt turpmākus pasākumus, lai uzlabotu darba tirgus integrāciju, koncentrējot uzmanību uz individualizētu atbalstu un pastiprinot mācību pasākumu efektivitāti. Uzlabot reģionālo nodarbinātības dienestu spēju un pastiprināt to koordināciju ar sociālajiem dienestiem. Novērst plaisas un atšķirības minimālo ienākumu shēmās un uzlabot ģimenes atbalsta shēmas, tostarp kvalitatīvas bērnu aprūpes un ilgtermiņa aprūpes pieejamību.

(3)Veikt turpmākus pasākumus, lai uzlabotu terciārās izglītības nozīmi darba tirgū, tostarp nodrošinot stimulus sadarbībai starp augstskolām, uzņēmumiem un pētniecību. Palielināt publisko pētniecības struktūru un augstskolu uz veikumu balstīto finansējumu un veicināt privātā sektora pētniecības un inovācijas ieguldījumus.