LV    LV LV 
LV    LV  EIROPAS KOPIE NU KOMISIJA 
Briselē, 20.5.2008 
SEC(2008) 1886 
  
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
pavaddokuments 
 
Priekšlikumiem 
 
PADOMES REGULA, ar ko nosaka kop īgus lauksaimniekiem pieš ķiramā tiešā atbalsta 
shēmu noteikumus saska ņā ar kopējo lauksaimniec ības politiku un izveido dažas 
atbalsta sh ēmas lauksaimniekiem 
 
PADOMES REGULA par izmai ņām kopējā lauksaimniec ības politik ā, veicot 
grozījumus Regul ā (EK) Nr. 320/2006, (EK) Nr. 1234/2007, (EK) Nr. 3/2008 un 
(EK) Nr. /2008 
 
PADOMES REGULA, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu 
lauku att īstībai no Eiropas Lauksaimniec ības fonda lauku att īstībai (ELFLA) 
 
PADOMES L ĒMUMS, ar ko groza L ēmumu 2006/144/EK par Kopienas lauku 
attīstības stratēģiskajām pamatnost ādnēm (2007.–2013. gada pl ānošanas laikposms) 
 
Ietekmes nov ērtējuma kopsavilkums  
 
 
{COM(2008) 306 gal īgā redakcija} 
{SEC(2008) 1885} 
LV 2   LV 1. IEVADS  
Kopējās lauksaimniec ības politikas „vesel ības pārbaudes” m ērķis ir novērtēt 2003. g. kop ējās 
lauksaimniec ības politikas reformas pieredzi un veikt korekcijas politikas vienk āršošanai un 
efektivitātes paaugstin āšanai, lai izmantotu patlaban esoš ās tirgus iesp ējas un stātos pretī 
jauniem izaicin ājumiem. 
2003. g. reformas nov ērtējumā norādīts, ka reforma kopum ā vērtējama pozit īvi un ka 
pašreizējā finanšu perspekt īvā (līdz 2013.g.) atlikušaj ā laika posm ā būtiska kop ējās 
lauksaimniec ības politikas reforma nav vajadz īga un neb ūtu arī vēlama. Tom ēr citas, paral ēli 
notiekošas tirgus un politikas norises, un reformas īstenošanā līdz šim gūtā pieredze nor āda, 
ka vide, ar ko saskaras ES lauksaimniec ība, strauji main ās, un nepieciešamas veikt kop ējās 
lauksaimniec ības politikas korekcijas,  kuras 2003. g. reformas īstenošanas laik ā vēl nevarēja 
paredzēt. 
Trīs galvenie politikas jaut ājumi, kuriem piev ēršas „vesel ības pārbaude”, attiecas uz trij ām 
kopējās lauksaimniec ības politikas pamatregul ām: 
Regulu (EK) Nr. 1782/2003, kura attiecas uz visiem jaut ājumiem, ka saist īti ar lauku 
saimniecību atbalstu patlaban, vienot ā maksājuma shēmu (VMS); 
Regulu (EK) Nr. 1234/2007 par jaut ājumiem, kas saist īti ar vienotu kop ējā tirgus organiz āciju 
(sCMO ); 
Regulu (EK) Nr. 1698/2005 par jaut ājumiem, kas saist īti ar lauku att īstības politiku. 
Ietekmes nov ērtējumā šie jautājumi ir izv ērtēti un veikta iesp ējamo kop ējās lauksaimniec ības 
politikas izmai ņu ietekmes anal īze, izmantojot daudzus iekš ējos un neatkar īgu ārējo ekspertu 
veiktos pētījumus. 
Tika organiz ēta sabiedriska apspriešana ar intere sentiem, tostarp divi publiski semin āri, viens 
par veselības pārbaudes visp ārīgu prezent āciju, bet otrs - par piensaimniec ības jautājumiem. 
Ieinteresētās puses tika aicin ātas dot ieguld ījumu priekšlikumu sagatavošan ā, aizpildot 
aptaujas anketas. T ādējādi tika sa ņemti daudzi daž ādi viedok ļi, kuri plaši p ārstāvēja 
dalībvalstis un ieinteres ētās puses. 
2. VIENOTĀ MAKSĀJUMA SH ĒMA 
Vienotā maksājuma shēmas (VMS) ieviešana nodrošin āja 2003. g. kop ējās lauksaimniec ības 
politikas reformas atsaist ītā lauksaimnieku atbalsta centr ālo elementu. Vienot ā maksājuma 
shēmas īstenošanai dal ībvalstis var ēja izmantot divus pamatmode ļus: vēsturisko vai re ģionālo 
modeli. Sp ēkā esošajos ties ību aktos nav paredz ēta „nožēlas klauzula”, kas dal ībvalstīm ļautu 
koriģēt izraudzīto vienotā maksājuma shēmas modeli. 
Tomēr saskaņā ar patlaban notiekošo kop ējās lauksaimniec ības politikas reformu vienot ā 
maksājuma shēmā iekļaujot arvien vair āk nozaru, a priori  kļūst arvien maz āk iemeslu š ādu 
iespēju pilnīgi noraidīt. Lai nov ērtētu iespējamo ietekmi, k āda būtu dalībvalstu virz ībai uz 
vienotāku likmi, tika analiz ētas četras dažādas iespējas. 
Tika konstat ēts, ka virz ība uz visā ES vienotu likmi  par hekt āru nozīmētu fundament ālu 
reformu un atbalsta p ārdalīšanu dalībvalstu starp ā. Vienotās platībmaksājuma shēmas 
LV 3   LV (VPMS), kas jaunaj ās dalībvalstīs ir pagaidu sh ēma, pārveidošana par vis ā ES vienotu 
pastāvīgu shēmu būtu pretrun ā pašai atbalsta atsaist īšanas filozofijai, jo t ā nevar būt sistēma, 
kuras pamat ā ir fiksētas tiesības. Konstat ēts, ka šīs divas nov ērtētās iespējas mērķtiecīgai 
virzībai uz vienotu likmi , maksājumus harmoniz ējot reģionālā kontekstā, vai nu pamatojoties 
uz tiesībām, vai p ēc hektāra, saistītas ar īpašuma jaut ājumiem, kas j ārisina attiec ībā uz 
atbalsta sadal īšanu tā, lai iespējami samazin ātu atbalsta izmai ņu ietekmi uz zemes v ērtību. 
Konstatēts, ka vēlams groz īt arī 69. pantu ties ību aktā par vienot ā maksājuma shēmu (VMS). 
Šis pants s ākotnēji bija paredz ēts, lai veicin ātu pāreju uz atsaist īšanu, tom ēr tas var ētu 
vienkāršot arī korekcijas, kas j āveic sakar ā ar veselības pārbaudes ierosin ātajām izmaiņām. 
Šīs problēmas galvenok ārt attiecas uz t ādiem riskiem dažos re ģionos, kuri var rasties, atce ļot 
piena kvotas un veicot atsaist īšanu, kā arī uz vajadz ību pēc riska pārvaldības politik ām. Pēc 
šīm izmaiņām dalībvalstis var ēs izmantot t ām pieejam ā vienotā maksājuma shēmas atbalsta 
daļu novirzīšanai uz nozar ēm un reģioniem ar īpašām ekonomisk ām, sociālām vai vides 
problēmām, tādējādi samazinot negat īvo ietekmi uz ien ākumiem, dodot ieguld ījumu lauku 
teritoriju dz īvotspējas saglab āšanā un vides pras ībām atbilstošu saimniekošanas pa ņēmienu 
izmantošanas paplašin āšanā. 
Lai novērstu risku, ka notiek novirz īšanās no kopējās lauksaimniec ības politikas visp ārējās 
virzības uz atsaist īšanu, šis finans ējums jāsadala div ās atsevišķās daļās. Viena da ļa būtu 
jāparedz atsaist ītā atbalsta kori ģēšanai liel ākiem vienotas likmes maks ājumiem re ģionos, 
kuros var rad īt risku piena kvotu beigšan ās un turpm āka atsaistīšana, vai ar ī risku pārvaldības 
pasākumu ieviešanai, lai tiktu iev ēroti „zaļās kastes” krit ēriji. Otra da ļa būtu jāparedz saist ītā 
atbalsta m ērķpasākumiem vai citiem riska p ārvaldības pasākumiem. 
Savstarpējā atbilstība izveido saikni starp atbalstu lauku saimniec ībām un ties ību aktiem, kas 
attiecas uz lauku saimniec ībām, tās darbības joma izv ērtēta, lai noskaidrotu, vai tiek lab āk 
nodrošināti SMR  un labi lauksaimniec ības un vides apst ākļi, vai tiek lab āk ņemti vērā ar 
klimata p ārmaiņām un ūdens resursu izmantošanu saist ītie jautājumi, un vai, izmantojot 
savstarpējo atbilstību, varētu saglabāt vides ieguvumus, ko dod zemes atst āšanas atmat ā. Tika 
apsvērtas galven ās iespējas. Pirmaj ā variantā noteiktas pras ības, kuru atcelšana var ētu 
samazināt administrat īvo slogu, bet kur ām nav ietekmes uz patlaban v ērojamajiem centieniem 
panākt savstarp ējo atbilstību, piemēram, tādiem, kas nav tieši saist īti ar lauksaimniec ību un 
lauksaimniec ībā izmantojamaj ām zemēm, kuru neiev ērošanu nevar saist īt ar atseviš ķu 
lauksaimnieku, un kas attiecas uz dal ībvalsti, nevis atseviš ķiem lauksaimniekiem, un kas 
tādēļ, izmantojot savstarp ējo atbilstību, ir grūti kontrolējami. 
Otra pieeja ir paplašin āt savstarp ējās atbilstības jomu, pievienojot dažus svar īgus tiesību 
aktus, kas attiecas uz t ādām lauku saimniec ībās veicamaj ām darbībām, kuras var ētu dot 
ieguldījumu jaunu probl ēmu risināšanā un/vai saglab ātu vides priekšroc ības, kuras nodrošina 
zemes atst āšana atmat ā. Apsvērti arī paņēmieni, kā savstarpējās atbilstības jomā iekļaut ūdens 
resursu apsaimniekošanu, piem ēram, tās iekļaušana labos lauksaimniec ības un vides 
apstākļos. Lai saglab ātu vides priekšroc ības, ko dod zemes atst āšana atmat ā, atzīts, ka 
vajadzīgs papildu standarts par buferjosl ām un spēkā esošā standarta pras ību pastiprin āšana 
par ainavu elementu saglab āšanu. 
LV 4   LV Dažās nozarēs pieejams da ļēji saistīts atbalsts. Atlikušais saist ītais atbalsts j āvirza uz piln īgu 
atsaistīšanu, lai nodrošin ātu pilnīgāku orientāciju uz tirgu un konkur ētspējas paaugstin āšanos. 
Dažos gad ījumos tam var b ūt ietekme gan uz vides ieguvum iem, kurus nodrošina patlaban 
izmantojamie politikas instrumenti, gan ar ī uz lauku teritoriju dz īvotspējas saglab āšanu. 
Analīzē izdarīts secinājums, ka liel ākā ietekme var ētu būt tajās nozarēs un reģionos, kuros 
lauksaimnieka pe ļņas lielu da ļu nodrošina piemaksas, piem ēram, par z īdītājgovju un aitu 
turēšanu. Maz āka ietekme var ētu būt labības audzēšanas un liellopu ga ļas ražošanas sist ēmās. 
Patlaban esoš ā situācija attiec ībā uz maks ājumu ierobežojumiem ir t āda, ka ir neliels skaits 
ļoti lielu maks ājumu un iev ērojams skaits ļoti nelielu maks ājumu. Nov ērtēta individu ālu 
ierobežojumu noteikšanas iesp ējamā ietekme uz maks ājumu sadal īšanas vienl īdzības 
palielināšanu starp lauksaimniekiem. Anal īze rāda, ka šāds pasākums varētu ietekmēt pavisam 
nelielu da ļu saimniec ību ne vis ās dalībvalstīs, galvenok ārt ES-10 valst īs, un tiktu b ūtiski 
samazināts tiešo maks ājumu līmenis, radot risku, ka saimniec ības varētu tikt sadal ītas, lai 
izvairītos no ierobežojumiem. Savuk ārt pakāpeniski individu āli ierobežojumi lab āk nodrošina 
pasākuma visp ārējo raksturu vis ā ES, bet tie maz āk ietekmē tiešo maks ājumu samazin āšanos 
un tādējādi skarto saimniec ību ienākumus. 
Zemāku maksājumu ierobežojumu palielin āšana tika nov ērtēta priekšroc ību dēļ, kuras var ētu 
dalībvalstīm samazin āt administrat īvo slogu. Atkar ībā no noteikt ā ierobežojuma lieluma to 
saņēmēju daļa, kuriem maks ājumi nepien ākas, dažādās dalībvalstīs varētu būt ievērojami 
atšķirīga. Minim ālās platības vai minim ālās summas izv ēli atstājot pašu dal ībvalstu zi ņā, 
varētu labāk ņemt vērā to īpašās vajadzības. 
3. TIRGUS IESP ĒJU IZMANTOŠANA  
Ierosinātie korekciju varianti attiec ībā uz labības intervenci un zemes atst āšanu atmat ā tika 
novērtēti, ņemot vērā to izmantošanas iesp ējas nozares konkur ētspējas un tirgus orient ācijas 
palielināšanai, intervenci paturot tikai k ā drošības pasākumu tirgus darb ības trauc ējumu 
gadījumiem, veicinot lauksaimnieku sp ēju pielāgoties tirgus apst ākļiem un nosakot 
pasākumus, kuru vides priekšroc ības būtu salīdzināmas ar atst āšanu atmat ā gadījumos, kad t ās 
atcelšana tiem var ētu radīt risku. 
Intervences daudzumu samazin āšana līdz nullei visiem lopbar ības graudiem veicina visa 
labības tirgus atbalst u, ja tas ir vajadz īgs (jo paral ēli notiek lab ības cenu izmai ņas ), un tai nav 
trūkumu, kas saist īti ar miežu konkur ētspējas mākslīgu samazin āšanos. Konkursa proced ūras 
ieviešana var ētu vienkāršot noteikumus par lab ības intervenci, tos saska ņojot ar citu tirgu 
kopējo organiz āciju noteikumiem. 
Atceļot prasību par zemes oblig ātu atstāšanu atmat ā, lauksaimniecisk ā ražošana var ētu tikt 
atsākta platībā, kas ir aptuveni puse no plat ībām, kuras patlaban oblig āti atstājamas atmat ā. 
Izteikts ierosin ājums par to, ka vides priekšroc ības, ko dod atst āšana atmat ā, varētu saglabāt, 
ieviešot noteikumu par „vides kompens ācijas/priorit āru platību” noteiktai kop ējās platības 
daļai, kurā ir kādi konkrēti ainavas elementi. Tom ēr šāds pasākums būtu mēģinājums 
dalībvalstīs līdzīgā veidā atrisināt iespējamu probl ēmu, kuras izplat ība dažādās dalībvalstīs ir 
ievērojami atš ķirīga, un tādējādi var netikt kompens ēti zaudējumi videi viet ā, kurā tie rodas. 
Ja visiem lauksaimniekiem noteiktas atmat ā atstājamas zemes da ļas vietā noteiktu jaunus 
standartus, kuros ņemtas ainavu īpatnības, plašāks labu lauksaimniec ības un vides apst ākļu 
uzskaitījums varētu nodrošin āt, ka dalībvalstīs tiek ņemti vērā vairāk nekā līdz šim. Turkl āt 
II pīlārā nostiprinot zemes atst āšanu atmat ā, izdevīgumu videi var ētu iegūt vietās, kurās tas ir 
LV 5   LV visvairāk vajadzīgs, lai gan t ās faktiskā ietekme ir atkar īga no dal ībvalstīs pieņemtajās lauku 
attīstības programm ās paredzētajiem noteikumiem. 
Piena kvotas nozarei trauc ē sasniegt kop ējās lauksaimniec ības politikas reform ā paredzēto 
mērķu sasniegšanu, jo t ās nav saist ītas ar patlaban esošaj ām iespējām, bet gan joproj ām 
atspoguļo problēmas, kas bija aktu ālas pirms divdesmit gadiem. Nov ērtēta piena kvotu 
atcelšanas ietekme, un daž ādas politikas iesp ējas salīdzinātas ar kvotu saglab āšanu kā 
standartvariantu. Kvotu turpm āka saglab āšana kavē ražošanas att īstību, un, paaugstinoties 
pieprasījumam, veicina piena cenas paaugstin āšanos, bet kav ē gan piena ražot āju, gan 
pārstrādātāju orientāciju uz tirgu. 
Savukārt, ja kvotas vairs neizmantotu un t ās 2015./2016. g. atceltu, sekojot piepras ījumam, 
palielinātos ražošanas apjoms, kas p ēc kvotu atcelšanas izrais ītu cenu iev ērojamu 
pazemināšanos. Cenu pazemin āšanās un ražošanas apjoma izmai ņas lai gan atš ķiras, ir 
mazākas abos kvotu izmantošanas atcelšanas variantos. Gada kvotas neliels paaugstin ājums 
visā pārejas period ā nodrošina pak āpeniskākas cenu izmai ņas, tomēr abos kvotu izmantošanas 
izbeigšanas variantos sviesta cena pazemin ās līdz intervences cenu l īmenim. 
Pārejai uz piena kvotu  atcelšanu ir soci ālas un ekonomiskas sekas. Pak āpeniski p ārejot uz 
kvotu atcelšanu, nav vajadz īga strauja restrukturiz ācija, un ir iesp ējams sagatavot un piel āgot 
attiecīgus pasākumus, kas v ērsti uz iesp ējamo soci ālo un vides probl ēmu risināšanu. 
Visbeidzot, vair ākām nelielā atbalsta sh ēmām status quo  variants ir pretrun ā kopējās 
lauksaimniec ības politikas 2003. g. reformai attiec ībā uz konkur ētspēju, tirgus orient āciju un 
atbalsta vienk āršošanu. Lai gan re ģionu lielākajā daļā pilnīgai atsaist īšanai varētu būt pozitīva 
ietekme uz saimniec ību ienākumiem, tieš ā atbalsta augst ākas efektivit ātes dēļ tai varētu būt 
nevēlama ietekme re ģionos, kuros viet ējai ražošanai ir svar īga ietekme uz viet ējo 
lauksaimniec ības barības ķēdi vai vidi, kas nor āda uz atš ķirīgas pārejas pak āpes 
nepieciešam ību dažādos nozares sektoros. 
Veikta ar ī analīze par to, k ā labāk ņemt vērā lauksaimnieku pieaugoš ās vajadzības pēc risku 
pārvaldības instrumentiem, palielinoties klimata p ārmaiņu ietekmei un orient ācijai uz tirgu. 
Jaunu risku p ārvaldības instrumentu ieviešana var ētu veicin āt lauksaimnieku ien ākumu 
stabilizāciju, neradot nevajadz īgu administrat īvu slogu vai p ārlieku augstus budžeta 
izdevumus. 
Cenu risks š ķiet pietiekami nov ērsts, izmantojot droš ības intervenci un elast īgumu, ko 
nodrošina atsaist īšana, tāpēc nav vajadz īgi papildu riska p ārvaldības instrumenti cenu riska 
novēršanai. Vienot ā maksājuma shēmas (VMS) ieviešanai nozar ēs, kurās to patlaban 
neizmanto, var ētu būt pozitīva nozīme cenu sv ārstību ietekmes samazin āšanai uz lauku 
saimniecībām. 
Ņemot vērā iespējamās ar ražošanas riskiem saist ītās vajadzības, pašreiz ējā posmā ES mēroga 
programma nav uzskat āma par iesp ējamu. Šāda programma b ūtu ļoti dārga, un tā varētu 
palielināt administrat īvo slogu gan lauksaimniekiem, gan dal ībvalstīm. Ņemot vērā risku un 
krīžu dažādību, ar kur ām saskaras ES, pas ākumu daž ādība uzskat āma par piem ērotāko 
risinājumu, kā lauksaimniekiem pal īdzēt krīzes situācijās. Atbalsta sh ēmu saska ņošana ES 
līmenī, kurās patlaban izmanto valsts atbalstu, var ētu palielin āt caurskat āmību dalībvalstu 
starpā, vienlaikus nodrošinot, ka kop ējās lauksaimniec ības politikas piln īgāk atbilst m ērķim 
dot ieguld ījumu lauku saimniec ību ienākumu stabiliz ācijā. 
LV 6   LV Kā variantam p ārskatītajā 69. pantā jaunu riska p ārvaldības instrumentu ieviešanai patlaban 
esošajos kop ējās lauksaimniec ības politikas instrumentos neb ūtu nekādas ietekmes uz ES 
kopbudžetu. Dal ībvalstu ieguld ījumi būtu atkarīgi no tā, kam tās dod priekšroku, ta ču 
pasākuma ieviešanai noteikti nav j ābūt obligātai. Turkl āt lauku att īstības programm ās ir 
paredzēti pasākumi, kas tieši saist īti ar lauksaimniec ības un mežsaimniec ības risku 
pārvaldību, nodrošinot papildu atbalstu prevent īvajiem pas ākumiem fizisko invest īciju vai 
cilvēkkapitāla jomā. 
4. JAUNU UZDEVUMU RISIN ĀŠANA  
Veselības pārbaudes zi ņojumā identific ētas vairākas jaunas un jau esošas probl ēmas, kas 
jārisina kop ējās lauksaimniec ības politikas (piem ēram, klimata p ārmaiņas, bioener ģija, ūdens 
resursu p ārvaldība un biolo ģiskā daudzveid ība), par svar īgāko instrumentu to risin āšanai 
uzskatot lauku att īstību. Aptaujas rezult āti par lauku att īstības programm ām liecina, ka esošie 
pasākumi dod jaunus risin ājumus jaunaj ām problēmām un ka dal ībvalstis jau iev ērojamu 
skaitu šādu pasākumu jau ir iek ļāvušas sav ās lauku att īstības programm ās 2007.-2013. g. 
Ietekmes anal īzē par „jauno probl ēmu” risin āšanai ierosin ātajiem variantiem, izmantojot 
lauku attīstības pasākumus, galven ā uzmanība pievērsta priekšlikumiem par ES iesp ējām uz 
tām reaģēt, dalībvalstīm plašāk izmantojot otr ā pīlāra pasākumus. Izv ērtēti četri varianti, kas 
vērti uz papildu l īdzekļu iegūšanu, izmantojot to esošo pas ākumu modul āciju, kas saist īti ar 
„jaunajām problēmām” ar ziņošanas pien ākumu attiec ībā uz jauno finans ējumu un pas ākumu 
indikatoriem jom ās, kurās konstatētas „jaunās problēmas”. 
Tomēr lauku att īstības budžeta ierobežojumi p ēc 2005. gada l ēmuma pie ņemšanas par 
Finanšu perspekt īvām ir šķērslis 2. pīlāra mērķu īstenošanai esoš ā budžeta pl ānošanas perioda 
laikā. Budžeta resursu pastiprin āšana vajadz īga arī, lai reaģētu uz nepieciešam ību pielikt 
lielākus pūliņus, kas v ērsti uz vesel ības pārbaudes komisijas identific ēto jauno probl ēmu 
risināšanu. 
Modulācijas alternat īvu līmeņu analīzē novērtēta ietekme uz neto budžeta p ārdalījumu 
dalībvalstu starp ā un to līdzekļu daudzumu lauku att īstībai, kā arī ietekme uz to saimniec ību 
un nozaru ien ākumiem, uz kuriem t ā attiecas. T ā kā vēl nav pieņemts lēmums par to, k ādā 
veidā dalībvalstīm sadalīt modulētos līdzekļus, jo šīs sistēmas daļa ir arī jaunās dalībvalstis, 
analīzes mērķis bija atainot izskat īto variantu iesp ējamo ietekmi. Tika analiz ētas dažādas 
iespējas, pieņemot modul ācijas visp ārēju palielin āšanu, kas t ādos pašos gadsk ārtējos posmos 
tiks panākta 2009. gad ā un vēlāk, ņemot vērā dažādus apsvērumus par jauno dal ībvalstu 
ieguldījumu. Izraudz ītais variants ir Eiropas Parlamenta atbalst ītā ideja par pak āpenisku 
modulācijas elementa ieviešanu, kas pamatojas uz atš ķirīgiem maks ājumu robežv ērtībām, 
tādējādi risinot taisn īguma jaut ājumus, kas saist īti ar atseviš ķiem ražot ājiem noteiktajiem 
ierobežojumiem. 
LV 7   LV 5. SECINĀJUMI  
Patlaban esoš ās kopējās lauksaimniec ības politikas turpin āšana liecina, ka sp ēkā esošajiem 
politikas pamatprincipiem ar izmai ņām pēc 2003. gada reformas ir pozit īva ietekme uz 
galveno kop ējās lauksaimniec ības politikas m ērķu sasniegšanu. Anal īze norāda uz jom ām, 
kurās esošo politiku izmai ņas varētu novest pie optim ālākiem risin ājumiem. 
Attiecībā uz vienot ā platībmaksājuma shēmu tās ieviešana un pak āpeniska atsaist īšanas 
paplašināšana vair ākās nozarēs rada vajadz ību ļaut dalībvalstīm veikt savas vienot ā 
platībmaksājuma shēmas pielāgojumus maks ājumu likmes iesp ējamai izlīdzināšanai. Šāds 
solis varētu novērst bažas sabiedr ībā, kas saist ītas ar maks ājumu nevienl īdzīgu sadalījumu 
lauksaimnieku starp ā. 
Atsaistīšanas paplašin āšana, kā arī atbalsta saglab āšana lauksaimniekiem nozar ēs, kuras v ēl 
nav iekļautas vienot ā platībmaksājuma shēmā, varētu ievērojami palielin āt kopējās 
lauksaimniec ības politikas tirgus orient āciju, bet dažos sektoros, lai nov ērstu ar 
ekonomiskajiem, soci ālajiem un vides jaut ājumiem saist ītās bažas, atsaist īšana varētu būt 
saistīta ar vajadz ību pēc pārejas pasākumiem. Risin ājumi varētu tikt rasti, p ārskatot 69. pantu 
un nosakot p ārejas periodus. 
Savstarpējās atbilstības jomas p ārskatīšana varētu samazin āt administrat īvo slogu un dot 
ieguldījumu jaunu probl ēmu risināšanā, kuru 2003. gad ā nebija. Turkl āt varētu saglabāt vides 
priekšrocības, ko dod zemes atst āšana atmat ā, izmantojot savstarp ējās atbilstības un lauku 
attīstības pasākumu kop ējo ietekmi. 
Attiecībā uz lauksaimniec ības tirgiem piena kvotu atcelšan a un noteikumu atcelšana par 
zemes atst āšanu atmat ā ļautu lauksaimniekiem lab āk reaģēt uz tirgus situ ācijām. 
Visbeidzot, aptaujas rezult āti liecina, ka esošie pas ākumi, kurus var izmantot saska ņā ar lauku 
attīstības programm ām, ir pietiekami jauno probl ēmu risināšanai. Lab ākais paņēmiens, kā 
stiprināt šo pasākumu lomu lauku att īstības politikas satvar ā, ir mehānismu izveidošana, kuri 
garantē dalībvalstu lomas palielin āšanos, kā arī papildu finans ējuma pieš ķiršana, izmantojot 
pakāpenisku modul āciju.