C 34/18

Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2023/C 34/09)

Šis paziņojums publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

STANDARTA GROZĪJUMA APSTIPRINĀŠANAS PAZIŅOJUMS

“Rosé de Loire”

PDO-FR-A0150-AM02

Paziņojuma datums: 14.11.2022.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Oficiālais administratīvi teritoriālo vienību klasifikators

Ģeogrāfiska apgabala un tiešās apkaimes apgabala pašvaldības ir aktualizētas ar oficiālo administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru.

Tas neietekmē noteiktā ģeogrāfiskā apgabala robežas.

Ir grozīts vienotā dokumenta 6. un 9. punkts.

2. Noteiktais zemesgabalu apgabals

Pievienota informācija par sanāksmēm, kurās apstiprināta delimitācija.

Šis grozījums izdarīts, lai norādītu datumu, kurā kompetentā valsts iestāde apstiprinājusi ģeogrāfiskajā ražošanas apgabalā ietilpstošā noteiktā zemesgabalu apgabala robežu izmaiņas. Ar zemesgabalu apgabala delimitāciju saprot ar attiecīgo aizsargāto cilmes vietas nosaukumu apzīmētā produkta ražošanai piemērotu zemesgabalu noteikšanu ģeogrāfiskajā ražošanas apgabalā.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

3. Atstatums starp vīnkokiem

Minimālais atstatums starp vīnkokiem ir mainīts no 1 m līdz 0,90 m.

Šī grozījuma mērķis ir palielināt stādījumu biezību, nemainot atstatumu starp rindām.

Tāpat iekļauj īpašus noteikumus vīnkokiem, kuri atrodas vairāk par 10 % stāvās nogāzēs; minimālais atstatums starp šiem vīnkokiem ir 0,80 m.

Šo informāciju iekļauj, lai ņemtu vērā īpašu gadījumu, kad vīnkoki ir iestādīti izteiktās nogāzēs un nepieciešams īpašs stādījumu izvietojums (stādījumi ir paralēli nogāzei nevis tai perpendikulāri).

Grozīts vienotā dokumenta 5. punkts.

4. Apgriešana

Apgriešanas noteikumi ir saskaņoti cilmes vietu līmenī Val de Loire ietilpstošajā Anjou Saumur zonā.

Šīs saskaņošanas mērķis ir radīt uzņēmējiem labāku izpratni un vienkāršot pārbaužu veikšanu. Ar šī grozījuma ieviešanu vīnkopji var pielāgoties salam, kas mēdz uznākt arvien vēlāk.

Grozīts vienotā dokumenta 5. punkts.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Saikne grozīta, nomainot atsauci uz 2018. gadu ar atsauci uz 2021. gadu un precizējot pašvaldību skaitu pēc atsevišķu pašvaldību apvienošanas.

Grozīts vienotā dokumenta 8. punkts.

6. Marķējums

Ieviests precizējums attiecībā uz tiesisko regulējumu par neobligātajām norādēm.

Grozīts vienotā dokumenta 9. punkts.

7. Pārejas pasākumi

Pārejas pasākumi, kuru termiņš ir beidzies, ir svītroti.

Pievienots pārejas pasākums pašvaldībām, kuru zemesgabalu apgabala delimitācija apstiprināta 2020. gada novembrī.

Šie grozījumi neietver nekādus grozījumus vienotajā dokumentā.

8. Redakcionāli grozījumi

Specifikācijā ir ieviesti dažādi redakcionāli precizējumi.

Šie grozījumi neietver nekādus grozījumus vienotajā dokumentā.

9. Atsauces uz pārbaudes struktūru

Atsauce uz pārbaudes struktūru ir pārskatīta, lai to saskaņotu ar citu aizsargāto nosaukumu specifikācijām. Šis grozījums ir tikai redakcionāls.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1. Nosaukums

Rosé de Loire

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN — aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1. Vīns

4. Vīna vai vīnu apraksts

ĪSS APRAKSTS

Vīni ir nedzirkstoši sausi sārtvīni ar tālāk minētajām galvenajām analītiskajām īpašībām:

— dabiskā minimālā spirta tilpumkoncentrācija vīnos ir 9,5 %;

— vīniem pēc fermentācijas fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) maksimālais saturs tajos ir mazāks par 3 gramiem uz litru;

— pirms vīnu fasēšanas kopējais skābju saturs tajos ir mazāks par vai vienāds ar 91,84 miliekvivalentiem uz litru;

— pēc vīnu stiprināšanas spirta kopējā tilpumkoncentrācija tajos nepārsniedz 12,5 %. Gaistošais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs ir tādi, kādi tie noteikti ES tiesību aktos.

“Rosé de Loire” ir sausais vīns. Šī vīna ietērps [krāsa] parasti ir rozā lašu krāsā. Aromāti ir viegli, bieži vien tie atgādina ķiršus un zemenes. Garša ir spēcīga, svaiga, noapaļota un harmoniska. Tas ir svaigs un veldzējošs, liek domāt par augļiem pilnbriedā, un tā neatkārtojamās īpašības ir jābauda, kamēr tas ir jauns.

Vispārīgie analītiskie parametri Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

5. Vīndarības metodes

5.1. Īpašās vīndarības metodes

1. Stādījumu biezība – Atstatums

Audzēšanas metode

Vīnogulāju stādījumu minimālā biezība ir 4 000 vīnkoku uz hektāru. Rindstarpu platums tajos nedrīkst būt lielāks par 2,50 metriem, bet atstatums starp vienas rindas vīnkokiem nedrīkst būt mazāks par 0,90 metriem. Ražai, kas novākta vīndārzos, kur atstatums starp vienas rindas vīnkokiem ir mazāks par 0,90 metriem, taču lielāks par vai vienāds ar 0,80 metriem, un kuros nogāzes ir stāvākas par 10 %, var piemērot kontrolētu cilmes vietas nosaukumu. Ja vīndārzā vīnkoku stādījumu biezība ir mazāka par 4 000 vīnkoku uz hektāru, bet nav mazāka par 3 300 vīnkoku uz hektāru, no šā lauka novāktajai ražai var piemērot kontrolētu cilmes vietas nosaukumu, ja ir ievēroti specifikācijā izklāstītie noteikumi par vīnogulāju siešanu un lapotnes augstumu. Rindstarpu platums šajos vīndārzos nedrīkst būt lielāks par 3 metriem, bet atstatums starp vienas rindas vīnogulājiem nedrīkst būt mazāks par 1 metru.

2. Vīnogulāju apgriešanas un siešanas noteikumi

Audzēšanas metode

Vīnogulājus apgriež, veicot īsa, gara vai jaukta tipa apgriešanu, ar ne vairāk kā 12 vīnstīgu pumpuriem uz katru vīnkoku. Vīnkokiem var atstāt divus papildu vīnstīgu pumpurus uz vienu vīnkoku, ja fenoloģiskajā fāzē, kas atbilst 11 vai 12 izplaukušām lapām, augļzaru skaits uz vīnkoku gadā nav lielāks par 12.

Piesietās lapotnes augstums atbilst vismaz rindstarpas platumam, kas reizināts ar 0,6. Piesietās lapotnes augstumu mēra starp lapotnes zemāko punktu, kas ir vismaz 0,40 metru augstumā virs zemes, un apgrieztā vainaga augstāko punktu, kas ir vismaz 0,20 metru augstumā virs siešanai paredzētās augšējās stieples.

Vīndārzi, kuros vīnkoku stādījumu biezība ir mazāka par 4 000 vīnkoku uz hektāru, bet ir lielāka par vai vienāda ar 3 300 vīnkoku uz hektāru, papildus atbilst šādiem siešanas noteikumiem: siešanas stabu minimālais augstums virs zemes ir 1,90 metri; siešanas sistēmā ir četri stiepļu līmeņi; augšējās stieples minimālais augstums virs zemes ir 1,85 metri.

3. Laistīšana

Audzēšanas metode

Apūdeņošana ir aizliegta.

4.

Īpašā vīndarības metode

Vīnu gatavošanā nedrīkst izmantot vīndarības ogles, ne atsevišķi, ne arī maisījumos.

Koksnes šķeldas izmantošana ir aizliegta.

Pēc bagātināšanas spirta kopējā tilpumkoncentrācija vīnos nepārsniedz 12,5 %.

Papildus iepriekš izklāstītajiem noteikumiem vīndarības metožu jomā jāievēro arī attiecīgie pienākumi, kas minēti ES tiesību aktos un Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksā.

5.2. Maksimālais ražas iznākums

72 hektolitri no hektāra.

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Visi ražošanas posmi notiek ģeogrāfiskajā apgabalā, kas aptver šādu pašvaldību teritoriju, pamatojoties uz 2021. gada oficiālo administratīvi teritoriālo klasifikatoru:

— Deux-Sèvres departaments: Brion-près-Thouet, Loretz-d’Argenton, Louzy, Plaine-et-Vallées (tikai deleģētās pašvaldības Oiron teritorija), Saint-Cyr-la-Lande, Sainte-Verge, Saint-Martin-de-Mâcon, Saint-Martin-de-Sanzay, Thouars (tikai deleģēto pašvaldību Mauzé-Thouarsais, Sainte-Radegonde teritorija un kādreizējās pašvaldības Thouars teritorija), Tourtenay, Val en Vignes (tikai deleģēto pašvaldību Bouillé-Saint-Paul, Cersay un Saint-Pierre-à-Champ teritorija);

— Indre-et-Loire departaments: Amboise, Anché, Artannes-sur-Indre, Athée-sur-Cher, Avoine, Avon-les-Roches, Azay-le-Rideau, Azay-sur-Cher, Beaumont-en-Véron, Benais, Bléré, Bossay-sur-Claise, Bourgueil, Brizay, Candes-Saint-Martin, Cangey, Chambray-lès-Tours, Chançay, Chanceaux-sur-Choisille, La Chapelle-sur-Loire, Chargé, Cheillé, Chemillé-sur-Indrois, Chenonceaux, Chinon, Chisseaux, Chouzé-sur-Loire, Cinais, Cinq-Mars-la-Pile, Civray-de-Touraine, Coteaux-sur-Loire, Couziers, Cravant-les-Côteaux, La Croix-en-Touraine, Crouzilles, Dierre, Draché, Épeigné-les-Bois, Esvres, Fondettes, Francueil, Genillé, Huismes, L’Île-Bouchard, Joué-lès-Tours, Langeais (tikai deleģētās pašvaldības Langeais teritorija), Larçay, Lémeré, Lerné, Lignières-de-Touraine, Ligré, Limeray, Lussault-sur-Loire, Luynes, Luzillé, Marçay, Montlouis-sur-Loire, Montreuil-en-Touraine, Mosnes, Nazelles-Négron, Neuillé-le-Lierre, Noizay, Panzoult, Parçay-Meslay, Pocé-sur-Cisse, Pont-de-Ruan, Razines, Restigné, Reugny, Rigny-Ussé, Rivarennes, Rivière, La Roche-Clermault, Rochecorbon, Saché, Saint-Avertin, Saint-Benoît-la-Forêt, Sainte-Maure-de-Touraine, Saint-Étienne-de-Chigny, Saint-Germain-sur-Vienne, Saint-Martin-le-Beau, Saint-Nicolas-de-Bourgueil, Saint-Ouen-les-Vignes, Saint-Règle, Savigny-en-Véron, Savonnières, Sazilly, Seuilly, Souvigny-de-Touraine, Tavant, Theneuil, Thilouze, Thizay, Tours, Vallères, Véretz, Vernou-sur-Brenne, Villaines-les-Rochers, Vouvray;

— Loir-et-Cher departaments: Angé, Blois, Chailles, Châteauvieux, Châtillon-sur-Cher, Chaumont-sur-Loire, Chémery, Chissay-en-Touraine, Choussy, Le Controis-en-Sologne (tikai deleģēto pašvaldību Contres un Thenay teritorija), Couddes, Couffy, Faverolles-sur-Cher, Mareuil-sur-Cher, Méhers, Mesland, Meusnes, Monteaux, Monthou-sur-Bièvre, Monthou-sur-Cher, Montrichard Val de Cher, Noyers-sur-Cher, Oisly, Pontlevoy, Pouillé, Rilly-sur-Loire, Saint-Aignan, Saint-Georges-sur-Cher, Saint-Julien-de-Chédon, Saint-Romain-sur-Cher, Sassay, Seigy, Seur, Soings-en-Sologne, Thésée, Valaire, Valencisse (tikai deleģēto pašvaldību Chambon-sur-Cisse un Molineuf teritorija), Vallières-les-Grandes, Valloire-sur-Cisse (tikai deleģētās pašvaldības Chouzy-sur-Cisse teritorija), Veuzain-sur-Loire (tikai deleģētās pašvaldības Onzain teritorija);

— Maine-et-Loire departaments: Allonnes, Angers, Antoigné, Artannes-sur-Thouet, Aubigné-sur-Layon, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon, Bellevigne-les-Châteaux, Blaison-Saint-Sulpice, Bouchemaine, Brain-sur-Allonnes, Brissac Loire Aubance (tikai deleģēto pašvaldību Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Chemellier, Coutures, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire un Vauchrétien teritorija), Brossay, Cernusson, Chalonnes-sur-Loire, Champtocé-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (tikai deleģēto pašvaldību Chanzeaux, La Jumellière un Valanjou teritorija), Cizay-la-Madeleine, Cléré-sur-Layon, Le Coudray-Macouard, Courchamps, Denée, Dénezé-sous-Doué, Distré, Doué-en-Anjou, Épieds, Fontevraud-l'Abbaye, Les Garennes sur Loire, Gennes-Val-de-Loire (tikai deleģēto pašvaldību Chênehutte-Trèves-Cunault, Gennes, Grézillé, Saint-Georges-des-Sept-Voies un Le Thoureil teritorija), Huillé-Lézigné (tikai deleģētās pašvaldības Huillé teritorija), Ingrandes-Le Fresne sur Loire (tikai kādreizējās pašvaldības Ingrandes teritorija), Jarzé Villages (tikai deleģētās pašvaldības Lué-en-Baugeois teritorija), Louresse-Rochemenier, Lys-Haut-Layon, Mauges-sur-Loire (tikai deleģēto pašvaldību La Chapelle-Saint-Florent, Le Mesnil-en-Vallée, Montjean-sur-Loire, La Pommeraye, Saint-Florent-le-Vieil, Saint-Laurent-de-la-Plaine un Saint-Laurent-du-Mottay teritorija), Mazé-Milon (tikai deleģētās pašvaldības Fontaine-Milon teritorija), Montilliers, Montreuil-Bellay, Montsoreau, Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Orée d'Anjou (tikai deleģēto pašvaldību Bouzillé, Champtoceaux, Drain, Landemont, Liré un La Varenne teritorija), Parnay, Passavant-sur-Layon, La Possonnière, Le Puy-Notre-Dame, Rives-de-Loir-en-Anjou (tikai deleģētās pašvaldības Villevêque teritorija), Rochefort-sur-Loire, Rou-Marson, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Georges-sur-Loire, Saint-Germain-des-Prés, Saint-Just-sur-Dive, Saint-Macaire-du-Bois, Saint-Melaine-sur-Aubance, Saumur, Savennières, Soulaines-sur-Aubance, Souzay-Champigny, Terranjou, Tuffalun, Turquant, Les Ulmes, Val-du-Layon, Varennes-sur-Loire, Varrains, Vaudelnay;

— Vienne departaments: Berrie, Curçay-sur-Dive, Glénouze, Pouançay, Ranton, Saint-Léger-de-Montbrillais, Saix, Ternay, Les Trois-Moutiers.

Kartogrāfiskie dokumenti, kuros attēlots ģeogrāfiskais apgabals, ir pieejami Cilmes vietu un kvalitātes valsts institūta tīmekļa vietnē.

7. Vīna vīnogu šķirne(-es)

“Cabernet franc N”

“Cabernet-Sauvignon N”

“Gamay N”

“Grolleau N”

“Grolleau gris G”

“Pineau d'Aunis N”

“Pinot noir N”

8. Saiknes vai saikņu apraksts

8.1.

a) Saiknes veidošanā ietilpstošo dabas faktoru apraksts

Ģeogrāfiskais apgabals plešas plato ar viļņotu reljefu, kas ģeoloģiskā ziņā atbilst Armorikas augstieni balstošajām primārajām formācijām un nesenākajām krīta perioda formācijām un mazākā mērā terciārajam periodam (no Parīzes baseina dienvidrietumu daļas). Ģeogrāfiskais apgabals stiepjas aptuveni 200 kilometru garumā gar Luāru [Loire] un tās pietekām Vjennu [Vienne], Endru [Indre] un Šēru [Cher]. 2021. gadā tas plešas 226 pašvaldību teritorijā, no kurām dažas ir slavenas ar savām muižām vai pilīm.

Vīnogu ražas novākšanai delimitētos zemesgabalus veido slānekļa vai mālainā slānekļa augsnes rietumu daļā un mālainā kaļķakmens (kenomanas, turonas, senonijas (augškrīta četru augšējo stāvu) un eocēna) augsnes austrumu daļā. Svarīgs ir turonas ģeoloģiskais posms. Tajā radies baltais kaļķakmens, kura ieguve vairākos karjeros ir ļāvusi uzcelt Luāras pilis un, plašākā nozīmē, reģiona ēku arhitektūras ansambli, kā arī atstājusi neskaitāmas dobumveidīgas alas. Karjeri ir kļuvuši par pagrabiem ar nemainīgu temperatūru un gaisa mitrumu, kas atvēlēti sēņu audzēšanai un vīnu uzglabāšanai. Augsnēm ir īpaša iezīme – tām ir mērenas noderīga ūdens rezerves un laba drenāžas spēja.

Apgabalā ir okeāna klimats. Neskatoties uz to, austrumu daļā, kas atbilst Sologne vīnkopības reģionam, jūtama vairāk kontinentāla ietekme, un kopējais nokrišņu daudzums gadā ir nedaudz augstāks nekā pārējā ģeogrāfiskajā zonā un sasniedz no 550 milimetriem līdz 650 milimetriem. Rietumos okeāna ietekme ir visspēcīgākā, temperatūra ir stabila, ziemas ir maigas un karstums vasarā ir mērens. Turpretim virzienā uz austrumiem temperatūras diapazonā vērojamas izteiktākas svārstības. Šajā kopējā kontekstā Luāras un tās pieteku upju tīklam ir būtiska loma temperatūras nodrošināšanā.

b) Saikni veidojošo cilvēkfaktoru apraksts

Šis vīndārzs ir ar relatīvi senu vēsturi, kas saistīta ar vairāku klosteru un abatiju attīstību. Tūras Gregors savā darbā “Francijas vēsture” norāda, ka VI gs. šajā zemē vīnogulāju audzēšana bija plaši izplatīta un notika “putnu dzīšana”, lai vīnogu nogatavošanās laikā no vīnogulājiem aizdzītu putnus. XV gs. līdz ar vīnogu šķirnes “Breton” parādīšanos (kura nav nekas cits kā no Bordo cēlusies vīnogu šķirne “Cabernet franc N”) ražotāji izstrādāja jaunu sārtvīna veidu, ko nosauca par “gaišo” [clairet] vīnu un kurā atklājas tam raksturīgā sarkanaugļu aromātu buķete. Pirmās vēsturiskās liecības par šo vīnu vēsta par gadījumu, kad Somīras [Saumur] iedzīvotāji dāvājuši Bretaņas hercogam Žanam V divas mucas (jeb 536 litrus) “gaišā” vīna.

Sārtvīni tika izgatavoti arī nedaudz tālāk uz austrumiem, Turēnas [Touraine] provincē. Starp citu, atsevišķas pašvaldības Luāras labajā krastā un to vīni ieguva zināmu atpazīstamību. Lielākie ražotāji bija Blois, d'Azay-le-Rideau vai Mesland vīndārzi. Arvien plašāk labu slavu iemantoja Cinq-Mars-La-Pile pašvaldības vīni un vietējā vīnogu šķirne “Grolleau N”. XIX gadsimta sākumā tā bija ļoti izplatīta Anžū, jo sevišķi Thouarcé un Brissac kantonos.

Ģeogrāfiskā apgabala plašais mērogs un tam raksturīgā augsnes un klimata daudzveidība labvēlīgi ietekmēja šķirņu daudzveidību. Anžū galvenokārt ir iekoptas vīnogu šķirnes “Cabernet franc N”, “Cabernet-sauvignon N”, “Grolleau N” un “Grolleau gris G”. Luāras labajā krastā esošajā Turēnā plaši izplatīta vīnogu šķirne “Grolleau N”. Tāpat daudzos vīndārzos ir sastopama vīnogu šķirne “Gamay N”, mazākā mērā “Pineau d'Aunis N” un vairāk vietējā mērogā — vīnogu šķirne “Pinot noir N”.

XX gadsimta sākums iezīmējās ar lielākiem ražošanas apjomiem sārtvīniem, kuriem Anžū tika dots nosaukums “iesarkanais” [rouget] un Turēnā “pelēkais vīns” [vin gris]. 1970. gadu sākumā Luāras ielejas ražotāji rūpējās par šī sausā sārtvīna tēla stiprināšanu un tā identitātes saglabāšanu, panākot tā atzīšanu. Līdz ar to 1974. gadā tika atzīts kontrolētais cilmes vietas nosaukums “Rosé de Loire”.

8.2.

2 Informācija par produkta kvalitāti un īpašībām

“Rosé de Loire” ir sausais vīns. Šī vīna ietērps [krāsa] parasti ir rozā lašu krāsā. Aromāti ir viegli, bieži vien tie atgādina ķiršus un zemenes. Garša ir spēcīga, svaiga, noapaļota un harmoniska. Tas ir svaigs un veldzējošs, liek domāt par augļiem pilnbriedā, un tā neatkārtojamās īpašības ir jābauda, kamēr tas ir jauns.

3 Cēloniskā mijiedarbība

Laika gaitā lielais upju tīkls, ko veido Luāra, Vjenna, Šēra un Endra, ir lielā mērā veidojis plato ar viļņotu reljefu no Paleozoja cietajiem iežiem un Mezozoja un Kainozoja mīkstajiem iežiem. Baznīcas ietekmē viduslaikos šeit tika iekopti vīnkoki, un Anžū un Turēnas vīndārzi izveidojās gandrīz 200 kilometru garumā gan upi un tās pietekām.

Laika gaitā audzētāji ir devuši priekšroku vīnogu šķirņu “Cabernet franc N” un “Grolleau N” stādīšanai ģeogrāfiskā apgabala rietumu daļā, savukārt austrumu daļā ražotāji stādījuši galvenokārt vīnogu šķirnes “Gamay N” un “Pineau d’Aunis N”. Šo izvēli izskaidro ģeogrāfiskie apstākļi apgabalā un okeāna klimats. Vīnkopības prakses daudzveidība, kas tiek piedāvāta ražotājiem, dabiskā veidā ir noteikusi to vīnogu šķirņu izvēli. Atbilstoši pielietojuma veidam, noteiktajā zemesgabalu apgabalā vīnogu ražas novākšanai iekļauti vienīgi zemesgabali ar labu drenāžu un mālainā slānekļa vai slānekļa augsnēm.

Arī XX gadsimta sākumā attīstījās “iesarkanā” [rouget] un “pelēkā vīna” [vin gris] ražošana, kuri ir svaigi, neatkārtojami, patīkami viegli un ar nelielu vīnu spirta kopējo tilpumkoncentrāciju. Paaudžu gaitā ražotāji ir vairojuši produkcijas neatkārtojamās īpašības, no vienas puses, izvēloties tādas vīnogu šķirņu paletes, kas veicina vīna aromāta izdalīšanās potenciālu, un, no otras puses, veicot optimālu stādu kopšanu un to ražošanas potenciāla attīstīšanu, kas izpaužas stingrā vīnkoku apsaimniekošanas praksē.

Šī pieeja ražošanai vainagojās panākumiem, kad 1974. gadā tika atzīts kontrolētais cilmes vietas nosaukums “Rosé de Loire”. Pateicoties ražotāju enerģiskajai rīcībai un to zinātībai, kā arī vēsturiskajai saistībai ar Luāras reģiona vīnkopības ainavu, šis kontrolētais cilmes vietas nosaukums ir ieguvis atpazīstamību un kopš tā atzīšanas ir guvis ievērojamus panākumus.

9. Būtiski papildu nosacījumi (iepakojums, marķējums, citas prasības)

Marķējums

Tiesiskais regulējums

ES tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids

papildu noteikumi attiecībā uz marķēšanu.

Nosacījuma apraksts

neobligātos apzīmējumus, kuru izmantošanu saskaņā ar ES noteikumiem var regulēt dalībvalstis, norāda etiķetēs, izmantojot burtus, kuru izmēri augstumā vai platumā nav vairāk kā divas reizes lielāki par tiem burtiem, ar kuriem rakstīts kontrolētais cilmes vietas nosaukums;

kontrolēto cilmes vietas nosaukumu var papildināt ar ģeogrāfisko nosaukumu “Val de Loire” saskaņā ar noteikumiem, kas norādīti specifikācijā; papildu ģeogrāfiskajā nosaukumā “Val de Loire” izmantotās rakstzīmes ne augstumā, ne platumā nedrīkst būt lielākas par divām trešdaļām no to rakstzīmju lielumu, ar kādām atveidots kontrolētais cilmes vietas nosaukums;

kontrolēto cilmes vietas nosaukumu apzīmēto vīnu marķējumā drīkst norādīt mazākas ģeogrāfiskās vienības nosaukumu ja: — tā ir zemes kadastrā reģistrēta apdzīvota vieta; — šis nosaukums ir ierakstīts ražas deklarācijā. Kadastrā reģistrētās apdzīvotās vietas nosaukuma rakstzīmju lielums ne augstumā, ne platumā nepārsniedz pusi no to rakstzīmju lieluma, ar ko atveido kontrolēto cilmes vietas nosaukumu.

API

Tiesiskais regulējums

ES tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids

atkāpe par ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Nosacījuma apraksts

tiešās apkaimes apgabalu, kas, paredzot atkāpi, noteikts vīnu vinifikācijai un gatavošanai, pamatojoties uz 2021. gada oficiālo Administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru, veido šādu pašvaldību teritorija:

— Indre departaments: Fontguenand, Lye, La Vernelle, Veuil, Villentrois-Faverolles-en-Berry;

— Indre-et-Loire departaments: Chaveignes, Chezelles, Crissay-sur-Manse, Saint-Nicolas-de-Bourgueil;

— Loir-et-Cher departaments: Candé-sur-Beuvron, Cheverny, Le Controis-en-Sologne (tikai deleģēto pašvaldību Feings, Fougères-sur-Bièvre un Ouchamps teritorija), Cormeray, Fresnes, Les Montils, Mont-près-Chambord, Sambin;

— Loire-Atlantique departaments: Ancenis-Saint-Géréon (tikai kādreizējās pašvaldības Ancenis teritorija), Le Loroux-Bottereau, Le Pallet, La Remaudière, Vair-sur-Loire (tikai deleģētās pašvaldības Anetz teritorija), Vallet;

— Maine-et-Loire departaments: Orée d'Anjou (tikai deleģētās pašvaldības Saint-Laurent-des-Autels teritorija), Saint-Martin-du-Fouilloux.

Saite uz produkta specifikāciju

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-a21d352f-67ba-47df-a154-3ca40f598bb4

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.