KOPĪGS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Demokrātijas atbalstam ES ārējās attiecībās paredzētās rīcības programmas īstenošana /* JOIN/2012/028 final */





KOPĪGS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Demokrātijas atbalstam ES ārējās attiecībās paredzētās rīcības programmas īstenošana 1. Ievads un konteksts Šis kopīgais ziņojums, ko sagatavojusi Augstā pārstāve un Komisija, ir atbilde uz Padomes 2010. gada 10. decembra lūgumu[1] sniegt regulārus atjauninājumus par demokrātijas atbalsta iniciatīvām izmēģinājumvalstīs. Šajā ziņojumā ir izskatīti šādi jautājumi: · rīcības programmas īstenošana izmēģinājumvalstīs un visos reģionos; · politikas atbildes laikposmā no 2010. gada decembra līdz 2012. gada sākumam; kā arī · saskaņotība un efektivitāte ES demokrātijas atbalsta jomā. Cilvēku kopīgā vēlme pašiem īstenot pārvaldību bija vērojama visa 2011. gada laikā. Notikumi Birmā, Ziemeļāfrikā un Tuvajos Austrumos ("Arābu pavasaris"), kā arī starptautiskās kopienas vienotā nostāja par nestabilo situāciju Kotdivuārā apliecina iedzīvotāju vienotos centienus ietekmēt lēmumus, kas nosaka, kāda būs šo cilvēku dzīve. ES ātri reaģēja uz šiem notikumiem, uzsverot principus, kas pieņemti Padomes 2009. gada secinājumos par demokrātijas atbalstu ES ārējās attiecībās[2], proti, · visu ES rīcībā esošo instrumentu konsekventa un efektīva izmantošana, · diferencēta, valstīm pielāgota pieeja, kā arī · dialoga, partnerības un visu ieinteresēto personu iekļaušanas nozīme patiesas valstu atbildības nodrošināšanā. Tā rezultātā tika īstenoti jauni politikas pasākumi (vispirms kaimiņvalstīs). Šie politikas pasākumi pastiprina ES visaptverošo pieeju demokrātijas atbalstam; 2009. gada secinājumos noteiktajiem principiem pievieno jaunus elementus, kā arī palielina finansējumu. 2. Īstenošana izmēģinājumvalstīs 2.1. Vispārīga informācija Izmēģinājuma pasākuma laikā tika izpētītas jaunas vai pārskatītas darba metodes, lai uzlabotu ES spējas atbalstīt demokrātijas attīstību, kā arī izstrādāt metodoloģiju rīcības programmas īstenošanai. Izmēģinājuma pasākuma īstenošana 9 valstīs (no sākotnējām 12 valstīm)[3] sniedza pārskatu par ES demokrātijas atbalstu. Šajā grupā ir iekļautas pārejas posmā esošas valstis, kurās iepriekš valdījis autokrātisks režīms un/vai konflikti, mazo salu valstis, lielas valstis, kam ir tikai sauszemes robežas, kā arī lielākais arhipelāgs pasaulē. Šīs valstis ir piemērs demokrātijas sistēmu apbrīnojamajai daudzveidībai, un katra sistēma ir unikāla, jo atspoguļo valsts vēsturisko un kultūras mantojumu. 2.2. Starpposma procesa rezultāti ES delegācijas tika lūgtas noteikt demokrātijas atbalsta darbības, kā arī ieinteresētās personas (valdība, demokrātiskās iestādes, kā arī pilsoniskā un politiskā sabiedrība) un līdzekļu devējus, kas aktīvi darbojas demokrātijas atbalsta jomā, un apzināt īstenoto sadarbību un tās ietekmi. Šā pārskata pasākuma mērķis bija izveidot demokrātijas profilu, tostarp veikt trūkumu analīzi par jomām, kas būtu jāuzlabo. Ar visiem attiecīgajiem dalībniekiem tika sākts ieinteresēto personu daudzpusējais dialogs, lai izveidotu demokrātijas profilu. Trūkumu analīzē bija jānorāda, kuras nepilnības valdība un/vai pilsoniskā sabiedrība vēlas novērst, kā arī kurš līdzekļu devējs būtu vispiemērotākais, lai sniegtu atbalstu. Līdz 2012. gada februārim visas 9 izmēģinājumdelegācijas bija iesniegušas ziņojumus. Izmēģinājuma pasākuma īstenošana ir pierādījusi, ka minētā pieeja un Padomes 2009. gada un 2010. gada secinājumi par demokrātijas atbalstu sniedz acīmredzamu pievienoto vērtību un pamatu ES darbībām demokrātijas atbalsta jomā. Pašreizējā izmēģinājuma pasākuma īstenošanas posmā ir panākti šādi rezultāti: · lielāka saskaņotība starp dažādiem finanšu instrumentiem un citiem instrumentiem, starp delegāciju personālu ar dažādām pilnvarām un starp katru delegāciju un ES dalībvalstīm; · lielāka leģitimitāte attiecībā uz katras delegācijas veikto koordinēšanu politiski sensitīvā jomā; · pievienotā vērtība, jo ziņojumos lielāks uzsvars ir likts uz demokrātiju; · pievienotā vērtība, ko nodrošina papildu informācija, komplementaritāte un sinerģijas ar ES stratēģijām cilvēktiesību jomā. Ir sagatavota nozīmīga papildu informācija par politikas sistēmām, struktūrām un procesiem; · pievienotā vērtība attiecībā uz dialogiem un plānošanu, tostarp kopīgo plānošanu starp ES un dalībvalstīm. Libānas piemērs: atvērta attieksme pret sadarbību ar ES demokrātijas jomā stabilā politikas vidē Libāna ir demokrātiska valsts, kurā darbojas plurālistiska sistēma. Tomēr politiskā sašķeltība un sadalījums reliģiskās kopienās, kā arī nestabila reģionālā situācija ir radījusi problemātiskas sekas vairākās ar demokrātiju/pārvaldību saistītās jomās. Libāna ir valsts, kas pieņem Eiropas paustos sadarbības piedāvājumus, jo īpaši demokrātijas un pārvaldības jomā. ES atbalsts demokrātijai ir pastāvīga tēma dialogā un attīstības sadarbībā ar Libānu. Dialoga laikā kopīgi ir noteikti vairāki trūkumi, piemēram, saistībā ar parlamenta efektivitāti, nepieciešamību īstenot vēlēšanu sistēmas reformas (kā noteikts ES 2009. gada ES vēlēšanu novērošanas misijas ziņojumā) un vajadzību uzlabot tiesu iestāžu efektivitāti un neatkarību. Eiropas kaimiņattiecību politikas ietvaros Libāna ir iesaistījusies tiešā un vispusīgā dialogā ar ES, kā rezultātā 2007. gadā tika pieņemts vērienīgs EKP rīcības plāns. Otrajā rīcības plānā, ko pieņems 2012. gada beigās, tiks noteiktas īpašās prioritātes, kritēriji un rādītāji, lai panāktu progresu demokrātijas/pārvaldības jomā, kā arī citās nozarēs. Rīcības plānā apskatīti rīcības programmas galvenie elementi. 2.3. Konkrēti starpposma rezultāti Lai gan izmēģinājuma pasākums deva rezultātus, ir grūti izdarīt vispārējus secinājumus, jo materiāli tika prezentēti dažādos veidos. Tas norāda uz nepieciešamību pārskatīt vadlīnijas. Piemēram, dažos ziņojumos ir izmantota juridiska pieeja, savukārt citos lielāka uzmanība pievērsta varas attiecībām, politikas kultūrai vai atsevišķām institūcijām, piemēram, partiju sistēmai, tiesu varai vai pilsoniskajai sabiedrībai. Daudzās demokrātijās paralēli ievēlētajām demokrātiskajām struktūrām un valdības iestādēm, piemēram, tiesu iestādēm, pastāv tradicionālas varas struktūras (cilšu vecākie, feodālās ģimenes vai klani un vadoņi). Tradicionālajiem vadītājiem kā daļai no sabiedrības vēsturiskās un kultūras sistēmas ir nozīmīga loma. Bet bieži vien tas ir pretrunā ievēlētajām demokrātiskajām iestādēm. Izpratne par šīm tradicionālajām varas struktūrām ir priekšnoteikums, lai uzlabotu ES spēju integrēt demokrātiskās sistēmas un iestādes. Tas pats attiecas uz konstitucionālo kārtību, vēlēšanu sistēmām un to socioloģisko un vēsturisko izcelsmi. Tas lielā mērā var radīt traucējumus un nelīdzsvarotību varas sadalījumā starp dažādām valsts iestādēm. ES var sniegt konstitucionālo izmaiņu atbalstu tikai ierobežotam skaitam valstu, un tāpēc tā paļaujas uz labākās prakses izplatīšanu, lai sniegtu vērtīgus piemērus citām valstīm. 3. Īstenošana visos reģionos ES 2011. gadā lielāku uzsvaru lika uz palīdzības piedāvāšanu demokrātijas un cilvēktiesību nodrošināšanai. Turklāt ES pastiprināja politiskos nosacījumus, piedāvājot tiešu budžeta atbalstu[4] partnervalstīm visā pasaulē. ES piemēro visaptverošo pieeju demokrātijas atbalstam, apvienojot Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instrumentu (EIDHR), Stabilitātes instrumentu (IfS), tematiskās programmas, tostarp programmu "Nevalstiskās struktūras un pašvaldības attīstības procesā", un, attiecīgā gadījumā, ģeogrāfiskos instrumentus. 2011. gadā panāktie rezultāti ir šādi: · izmaiņas tiesību aktos (jauni vēlēšanu likumi Moldovā un vēlēšanu reforma Afganistānā); · nepietiekami pārstāvēto grupu lielāka iesaistīšanās politiskajā dzīvē (sievietes Azerbaidžānā un Ganā, jaunieši Kirgizstānā un pirmiedzīvotāju kopienas Bolīvijā); · vārda brīvību un preses brīvības aizsardzība (Kotdivuārā); · uzticēšanās vēlēšanu procesam veicināšana (Bangladešā un Kotdivuārā); kā arī · labāka informācija, uzraudzība un politisko darbību pārredzamība (Filipīnās). Nigērija Nigērija ir labs piemērs ES visaptverošajai pieejai demokrātijas atbalsta jomā. ES 2011. gadā pieņēma lēmumu sākt 20 miljonu euro (10. EAF) vērto projektu, lai atbalstītu Nigērijas vēlēšanu ciklu 2012.-2015. gadā. Šā fonda mērķis ir atbalstīt vēlēšanu reformu procesu un dažas spēju veidošanas jomas, kas noteiktas pēcvēlēšanu revīzijā, novērtējumos un pārskatos. Galvenie saņēmēji ir Valsts Neatkarīgā Vēlēšanu komisija (INEC), parlaments, tiesu vara, politiskās partijas, pilsoniskās sabiedrības organizācijas, plašsaziņas līdzekļi un drošības sektors. Baltkrievija Neraugoties uz arvien sliktākiem darba apstākļiem, kas skar pilsonisko sabiedrību Baltkrievijā, jo īpaši cilvēktiesību jomas organizācijas, ES finansiālā palīdzība pilsoniskajai sabiedrībai pēc 2010. gada pēcvēlēšanu represijām, ir pieckāršojusies. ES atbalstītās darbības ietver, piemēram, cilvēktiesību veicināšanu, atbalstu represiju upuriem, plašsaziņas līdzekļu brīvību, vēlēšanu uzraudzību, stipendijas Eiropas universitātēs un sociālās iekļaušanas sekmēšanu. Šī palīdzība ir paredzēta, lai aizsargātu un veicinātu pilsoniskās sabiedrības attīstību valstī ar mērķi pastiprināt tās lomu demokratizācijas paātrināšanā Baltkrievijā. Tunisija Ir sākta rīcības programmas īstenošana Tunisijā. Politikas atbalsts ir sniegts, izmatojot regulārus apmeklējumus (priekšsēdētājs Barrozu, Augstā pārstāve/priekšsēdētāja vietniece Eštone, komisārs File, citi komisāri un Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs), ES Padomes secinājumus un Augstās pārstāves/priekšsēdētāja vietnieces deklarācijas. Kopējais atbalsts Tunisijai, kas sniegts Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta (EKPI) ietvaros, 2011. gadā no 80 miljoniem euro palielinājās līdz 160 miljoniem euro, un laikposmā no 2011. gada līdz 2013. gadam tas sasniegs 400 miljonus euro (kas ir vairāk par sākotnēji paredzētajiem 240 miljoniem euro). Tūlītējs atbalsts pārejai uz demokrātiju un vēlēšanu sagatavošanai ietvēra tādus pasākumus kā ekspertu operatīva nosūtīšana EIDHR ietvaros un IfS finansējuma pakete 2 miljonu euro apmērā. Ar šo summu tika sniegts atbalsts politikas reformai, vēlēšanu procesam, neatkarīgai pilsoniskajai sabiedrībai, tostarp sieviešu organizācijām, un žurnālistu apmācībai. Papildu 3,2 miljoni euro tika piešķirti ES vēlēšanu novērošanas misijai, ko izmantoja vēlēšanu laikā (konstitucionālā asambleja, 2011. gada 23. oktobris). 2011. gada martā tika izsludināts uzaicinājums iesniegt priekšlikumus, kura kopējais budžets ir 2 miljoni euro un ko finansē EIDHR ietvaros, lai atbalstītu projektus, kas paredzēti vietējo novērotāju veiktai vēlēšanu novērošana, politisko partiju apmācībai, preses un grupu/kustību brīvības atbalstam, kā arī demokrātisko vērtību un cilvēktiesību veicināšanai. Tematiskās programmas "Nevalstiskās struktūras un pašvaldības attīstības procesā" ietvaros 2011. gada jūlijā tika izsludināts uzaicinājums iesniegt priekšlikumus (ar 2,5 miljonu euro budžetu), lai ar pilsoniskās sabiedrības starpniecību veicinātu vietējo attīstību, īpaši pievēršoties darbavietu izveidei un ienākumu veidošanai valstī. Pasākumi, kuru mērķis ir atbalstīt pāreju uz demokrātiju, ir integrēti plašā rīcības plānā, kas aptver Tunisijas un ES attiecību pilnu spektru. 4. Jaunākie pasākumi 4.1. Jauna Eiropas kaimiņattiecību politika (EKP) 2011. gada 25. maija kopīgajā paziņojumā "Jauna reakcija uz pārmaiņām kaimiņvalstīs" tika izklāstīts jaunais ierosinātais redzējums par EKP. Tā pamatā ir savstarpēja pārskatatbildība un kopīgas saistības attiecībā uz tādām universālajām vērtībām kā cilvēktiesības, demokrātija un tiesiskums. Tas nozīmē daudz lielāku diferenciācijas līmeni saskaņā ar principu "lielāks atbalsts lielākām reformām", kas ļauj katrai partnervalstij attīstīt attiecības ar ES atbilstoši savām iecerēm, vajadzībām un spējām un paredz lielāku ES finansiālo atbalstu tām valstīm, kuras ir sākušas būtiskas reformas. "Lielāks atbalsts lielākām reformām" nozīmē, ka lielāks atbalsts tiek piedāvāts tiem partneriem, kuri īsteno reformas demokrātijas un ilgtspējīgas un iekļaujošas ekonomikas attīstībai. Jaunā politikas sistēma paredz jo īpaši atbalstu "stabilai demokrātijai" un partnerību ar sabiedrību, atbalstot ilgtspējīgu ekonomisko un sociālo attīstību, izaugsmi un darbavietu izveidi, pastiprinot tirdzniecības saiknes, veicinot turpmāku mobilitāti un stimulējot reģionālās partnerības. 2011. gada septembrī tika ieviests Pilsoniskās sabiedrības instruments, kura mērķis ir pastiprināt pilsoniskās sabiedrības spēju veicināt reformas un palielināt publisko atbildību kaimiņvalstīs. 2011. gadā tika piešķirti 26,4 miljoni euro, un līdzīgas summas būtu jāpiešķir arī 2012. un 2013. gadā. ES pastiprinās sadarbību ar vietējām pilsoniskās sabiedrības organizācijām kaimiņvalstīs, izmantojot strukturētā dialoga un finansiālā atbalsta apvienojumu. Reaģējot uz "Arābu pavasari", ES ātri un efektīvi atbildēja uz problēmām saistībā ar jauno situāciju. ES sniedza humāno palīdzību un civilās aizsardzības palīdzību reģionam 160,5 miljonu apmērā, kā arī īstenoja dažādus pasākumus, lai atbalstītu pāreju uz demokrātiju un palīdzētu iedzīvotājiem nabadzīgajās teritorijās. Turklāt ES sniedza nozīmīgu atbalstu vēlēšanām Tunisijā, Marokā, Lībijā un Ēģiptē. EIDHR sniedza palīdzību Tunisijai, Lībijai un Ēģiptei (papildus diviem IfS ārkārtas palīdzības pasākumiem), lai atbalstītu vietējo velēšanu novērotājus, tostarp plašsaziņas līdzekļus, politiskās partijas un pilsoniskās sabiedrības grupas. Ir izstrādātas arī citas iniciatīvas, piemēram, Eiropas Demokrātijas fonds, kam drīzumā vajadzētu sākt darboties. 4.2. Pārmaiņu programma Pamatojoties uz rīcības programmu un EKP pārskatu, līdz ar jauno attīstības sadarbības politiku – pārmaiņu programmu[5] – tiek ieviesta jauna diferencēta ES pieeja attiecībā uz partnervalstīm un turpmākā sadarbība tiek virzīta uz šādām divām prioritārām jomām: · cilvēktiesības, demokrātija un citi labas pārvaldības elementi; kā arī · iekļaujoša un ilgtspējīga izaugsme humānai attīstībai. Dialogs starp partneriem un uzsvars uz iniciatīvām, kas veicina uz rezultātiem vērstas reformas, ir demokrātiskai pārvaldībai sniegtā ES atbalsta galvenie principi. Pamatojoties uz diferencēšanas principiem, ES pieejas ietvaros jāizmanto pareizais instrumentu kopums un atbalsta programmas valstu līmenī. Piemēram, partnervalstis, kuras skaidri apliecina apņemšanos un progresu cilvēktiesību ievērošanas un demokrātisku reformu jomā, var saņemt atbalstu no ES vispārējā budžeta. 4.3. Jauns finanšu plāns Komisija 2011. gada 29. jūnijā iesniedza priekšlikumu par nākamo daudzgadu finanšu shēmu (DFS) 2014.-2020. gadam. Šajā budžeta priekšlikumā ir noteikta Komisijas jaunā pieeja – pārmaiņu programma – kurā ES atbalsts koncentrēts uz mazāku skaitu nozaru: atbalstu demokrātijai, cilvēktiesībām un labai pārvaldībai, kā arī iekļaujošas un ilgtspējīgas izaugsmes izveidei. Kopā ar principu "lielāks atbalsts lielākām reformām" šis priekšlikums nodrošinātu papildu finansējuma iespējas demokrātijas atbalstam, izmantojot visus ģeogrāfiskos instrumentus (Eiropas kaimiņattiecību instrumentu, attīstības sadarbības instrumentu), kā arī EAF. Izmantojot pārlīdzsvarošanu un prioritāšu pārskatīšanu, jaunais DFS priekšlikums paredz jaunu Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instrumentu (EIDHR), kura budžetu ierosināts palielināt par 42 % līdz 1578 miljardiem euro, un jaunu IfS, kura budžetu ierosināts palielināt par 37 % līdz 2828 miljardiem euro. EIDHR darbības joma ir pārskatīta un vienkāršota. Demokrātijas atbalsts būs viens no četriem mērķiem, un tā mērķorientētā pieeja ļaus risināt tādus jautājumus kā politiskā sabiedrība, plurālisms, plašsaziņas līdzekļu brīvība, pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kuras iesaistītas vietējās pārskatatbildības nodrošināšanā, un vēlēšanu procesi. Lielāks uzsvars tiks likts uz ES vēlēšanu novērošanas misiju uzraudzību. ES delegācijas, kuras saņem finansējumu saskaņā ar 4. mērķi – konkrētu valstu atbalsta programmām – tiks mudinātas izsludināt papildu uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus. 5. Jaunākie novērtējumi 5.1. Pārvaldības iniciatīvas novērtējums Pārvaldības iniciatīva (2,3 miljardi euro no 10. EAF), ko sāka 2006. gadā, bija paredzēta, lai ES sadarbības pārvaldībai piešķirtu lielāku politisko nozīmi, sniegtu stimulus partnervalstīm īstenot to reformu programmas un uzlabotu politikas dialogu par šiem jautājumiem. Āfrikas Pārvaldības institūts un ECDPM 2011. gadā veica kopīgu pētījumu, lai izvērtētu Pārvaldības iniciatīvas finansējuma piešķiršanas procesu un sniegtu ieteikumus, kā uzlabot Komisijas pieeju ĀKK valstu pārvaldības darbību atbalstam. Galvenā uzmanība šajā pētījumā bija pievērsta Āfrikai, lai cita starpā izvērtētu saiknes starp šo iniciatīvu un Āfrikas instrumentu izveidi pārvaldības jomā, piemēram, Āfrikas salīdzinošās pārskatīšanas mehānismu. Daudzas ieinteresētās personas atzīst, ka, lai gan Pārvaldības iniciatīva tika sākta "īstajā brīdī", lielākajā daļā ĀKK valstu tā ātri zaudēja impulsu, politisko vilci un līdzekļu mobilizēšanas kapacitāti. Pamatojoties uz šo kopējo novērtējumu, tika izdarīti šādi secinājumi: · daudzējādā ziņā Pārvaldības iniciatīva kalpoja par mācību līdzekli; · pastāvēja atšķirības starp Pārvaldības iniciatīvas teoriju un praktisko īstenošanu. Pārvaldības iniciatīvai nebija gaidītās ietekmes, lai arī Beninā un Ruandā Pārvaldības iniciatīva ļāva uzlabot dialogu par pārvaldību un nodrošināja pārvaldības reformas rezultātus. Galvenais ieteikums ir šāds: lai gan ES būtu jāsaglabā līdzīgs saistību līmenis pārvaldības jomā, tai būtu jāpārskata vairāki faktori, kas ir ES atbalsta stratēģiju pamatā, piemēram: · kontekstu izmantot par atskaites punktu; · nodrošināt lielāku iekšējo saskaņotību ES līmenī; · instrumentus pielāgot mērķiem; kā arī · izvērtēt piemērotās saistību pieejas (pamatojoties uz "vislabāk piemērotajiem" risinājumiem konkrētajā situācijā). 5.2. Nodrošināt vietējo pārskatatbildību, nostiprinot parlamentus 2011. gadā tika pabeigts visaptverošs pārskats par to, kā pēdējā desmitgadē ES ir atbalstījusi parlamentus Āzijā, Latīņamerikā un kaimiņattiecību politikā iesaistījušās valstīs. Šis pētījums liecina, ka kopš 2000. gada ES ir piešķīrusi gandrīz 150 miljonus euro, lai nostiprinātu parlamentus visā pasaulē. Sekmīgie projekti pamatojās uz rūpīgu sagatavošanās darbu, kas ļāva gūt priekšstatu par vispārējo pārvaldības vidi un politisko dalībnieku motivāciju. Šajos projektos pārsvarā tika izmantota ilgāka termiņa pieeja, un tie tika īstenoti vidē, kas sekmēja demokrātijas attīstību. Turklāt šajā pētījumā ir uzsvērta vajadzība apmainīties ar labāko praksi, izveidot parlamentu atbalsta programmas, kā arī citus demokrātijas atbalsta pasākumus (piemēram, atbalstu pilsoniskajai sabiedrībai, politiskajām partijām un plašsaziņas līdzekļiem). Šīs pārskatīšanas rezultātā tika publicēts ES atsauces dokuments "Iesaistīt un atbalstīt parlamentus visā pasaulē: EK stratēģijas un metodes rīcībai parlamentu atbalstam", kas kalpo par praktisku līdzekli ES iestāžu darbiniekiem un citām ieinteresētajām personām. 6. ieteikumi 6.1. Izmēģinājumprojekta turpināšana Šis izmēģinājumprojekts ir jāpabeidz, deviņās izmēģinājumvalstīs sagatavojot demokrātijas profilu un trūkumu analīzi un ar ieinteresētajām personām vienojoties par savstarpējās sadarbības jomām. Progresa ziņojumu ir plānots iesniegt attiecīgajām Padomes struktūrām 2013. gada sākumā. 6.2. Ieteikumi saistībā ar ES vēlēšanu novērošanas misiju uzraudzību ES uzmanību pievērš pilnam vēlēšanu ciklam, ne tikai vēlēšanu dienai un iespējamajām ES vēlēšanu novērošanas misijām (EOM) vai vēlēšanu ekspertu misijām (EEM). Arvien biežāk demokrātijas atbalsta programmas tiek veidotas saskaņā ar Padomes secinājumos par demokrātijas atbalstu noteiktajiem principiem. EOM/EEM galīgo ziņojumu galvenais elements ir sīki izstrādāti un konstruktīvi ieteikumi par to, kā uzlabot turpmāko vēlēšanu satvaru un norisi un nostiprināt demokrātiskās iestādes. Tā kā šie ieteikumi parasti aptver ļoti dažādus demokrātijas aspektus konkrētajā valstī, tie veido lielisku pamatu apspriedēm un nodrošina demokrātijas profila un trūkumu analīzes galvenos elementus. Turklāt tie ļauj noteikt ES nodrošināto tehnisko konsultāciju un palīdzības iespējamās jomas. Diemžēl joprojām netiek sistemātiski uzraudzīta ieteikumu īstenošana. Tāpēc ES veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu saskaņotu, visaptverošu un uz rezultātiem vērstu ES EOM pārbaudi gan politiskā, gan tehniskā līmenī. Lai iestādes mudinātu īstenot nepieciešamās reformas, svarīgi ir balstīties uz ieteikumiem politiskajā līmenī. EOM konstatējumus iekļaujot ES paziņojumos, EKP rīcības plānos vai kopīgās plānošanas dokumentos, palielinātos to nozīme un pamanāmība. EĀDD nesen izstrādāja iniciatīvu, aicinot ES misiju vadītājus attiecīgajās valstīs ziņot par viņu veikto EOM un EEM uzraudzību. Misiju vadītājiem ir jāizvērtē, cik lielā mērā valstu iestādes ir īstenojušas šos ieteikumus. Līdzīgi arī tiks rīkots neliels skaits uzraudzības misiju, lai izvērtētu ieteikumu īstenošanā panākto progresu. 6.3. Plānošana ārpus izmēģinājuma pasākumiem Izmēģinājuma pasākums liecina, ka ir nepieciešams turpmāk izstrādāt metodoloģiju, lai labāk izprastu pāreju un citus politiskos procesus. Tas jāpapildina ar apmācības pasākumiem un standartizētākiem rezultātiem, kas, vēlams, iekļauti esošajos darba ciklos vai saistīti ar tiem. 6.4. Ilgtermiņa un vidēja termiņa ieteikumi Īsā līdz vidējā termiņā būtu jāņem vērā šādas vajadzības: · apmācību programma, tostarp vadlīnijas, procesa rokasgrāmata un apmācības komponenti; · demokrātijas modeļu izstrāde: lai gan pamatprincipiem vajadzētu būt vienādiem (un tie ir iekļautu cilvēktiesību konvencijās), praktiskie risinājumi dažādās valstīs ir ļoti atšķirīgi. ES ir jāiegūst vairāk informācijas par konstitūcijām, vēlēšanu sistēmām, partijām un to, kas sekmē/kavē to darbību, kā arī par tradicionālās prakses un tiesību aktu ietekmi utt.; · katras partnervalsts demokrātijas standarta profila izveide, iekļaujot atsevišķus mērāmus standarta elementus, kas visās valstīs ļautu vienveidīgi novērtēt stāvokli demokrātijas jomā; · papildus politikas dialogam un iestāžu kapacitātes palielināšanai sistemātiskāk izmantot vietējos uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instrumenta ietvaros, lai atbalstītu vietējos dalībniekus un uz vietas pārvaldītos demokratizācijas procesus; · sistemātiska informācijas apmaiņa starp ES delegācijām, galvenajiem birojiem un dalībvalstīm par demokrātijas atbalsta darbībām starp faktiskajiem izpildītājiem un politiskajiem spēkiem; · izmeģinājumvalstīm paredzēti visaptveroši rīcības plāni demokrātijas atbalstam, norādot skaidrus kritērijus un grafikus. Nodrošināt, ka viena no trijām koncentrācijas nozarēm ir saistīta ar demokrātisku pārvaldību. [1] Padomes secinājumi par demokrātijas atbalstu ES ārējās attiecībās – 2010. gada progresa ziņojums un ierosināto izmēģinājumvalstu saraksts, Brisele, 2010. gada 10. decembris. [2] Padomes secinājumi par demokrātijas atbalstu ES ārējās attiecībās, Brisele, 2009. gada 17. novembris. [3] Benina, Bolīvija, Gana, Libāna, Indonēzija, Kirgizstāna, Maldivu salas, Mongolija un Zālamana salas. Centrālāfrikas Republika, Moldova un Filipīnas nepiedalījās. [4] Eiropas Komisijas paziņojums "Turpmākā pieeja ES budžeta atbalstam trešām valstīm", 2011. gada 13. oktobris. [5] Eiropas Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “ES attīstības politikas ietekmes palielināšana: Pārmaiņu programma” (COM(2011) 637 galīgā redakcija), 2011. gada 13. oktobris.