Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2022/C 88/08)

Šis paziņojums publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu

PAZIŅOJUMS PAR STANDARTA GROZĪJUMU, AR KO GROZA VIENOTO DOKUMENTU

“Saint-Estèphe”

PDO-FR-A0178-AM01

Paziņojuma datums: 2021. gada 26. novembrī.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Oficiālais administratīvi teritoriālo vienību klasifikators

Ģeogrāfiskajā apgabalā un tiešās apkaimes apgabalā esošo pašvaldību saraksts ir atjaunināts saskaņā ar oficiālā administratīvi teritoriālo vienību klasifikatora datiem.

Ģeogrāfiskā apgabala robežas nav mainītas.

Ir grozīts vienotā dokumenta 6. un 9. punkts.

2. Delimitētais zemesgabalu apgabals

Noteikto zemesgabalu delimitāciju apstiprinošo valsts kompetentās komitejas sanāksmju sarakstā pievienota 2021. gada 3. jūnija sanāksme.

Šis grozījums izdarīts, lai norādītu datumu, kurā kompetentā valsts iestāde apstiprinājusi ģeogrāfiskajā ražošanas apgabalā ietilpstošā noteiktā zemesgabalu apgabala robežu izmaiņas. Ar zemesgabalu apgabala delimitāciju saprot ar attiecīgo aizsargāto cilmes vietas nosaukumu apzīmētā produkta ražošanai piemērotu zemesgabalu noteikšanu ģeogrāfiskajā ražošanas apgabalā.

Šie grozījumi vienoto dokumentu neietekmē.

3. Aprite starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem

Svītrots 1. nodaļas IX iedaļas 5. punkta b) apakšpunkts attiecībā uz datumu, no kura atļauta vīnu laišana apritē starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

4. Pārejas pasākumi

No specifikācijas svītro pārejas pasākumus, kuru termiņš ir beidzies.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

5. Atsauce uz pārbaudes struktūru

Atsauce uz pārbaudes struktūru ir pārskatīta, lai to saskaņotu ar citu aizsargāto nosaukumu specifikācijām. Šis grozījums ir tikai redakcionāls. Šā grozījuma dēļ izmaiņas vienotajā dokumentā nav vajadzīgas.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1. Nosaukums

Saint-Estèphe

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN — aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1. Vīns

4. Vīnu apraksts

ĪSS APRAKSTS

Šie vīni ir nedzirkstošie sarkanvīni.

Vīnu dabiskā spirta tilpumkoncentrācija ir vismaz 11 %, un pēc bagātināšanas kopējā spirta tilpumkoncentrācija nepārsniedz 13,5 %.

Ikvienā tirgotajā vīna partijā:

— ābolskābes saturs nepārsniedz 0,30 g/l,

— fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs nepārsniedz 2 g/l,

— beztaras vīna gadījumā līdz nākamā gada 31. jūlijam pēc ražas novākšanas gaistošo skābju saturs nepārsniedz 13,26 meq/l vai 0,79 g/l, izsakot ar etiķskābi (0,65 g/l, izsakot ar sērskābi), bet pēc minētās dienas nepārsniedz 16,33 meq/l vai 0,98 g/l, izsakot ar etiķskābi (0,80 g/l, izsakot ar sērskābi).

Kopējais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs ir tādi, kādi tie noteikti Kopienas tiesību aktos. Vīni ir intensīvi sarkanā krāsā. Visbiežāk tie ir vairākšķirņu vīni, kuros dominē “Cabernet-Sauvignon N”. Šī šķirne vīniem piešķir robustumu un tanīniem bagātu struktūru. Lai garšvielu nianses papildinātu ar sarkano augļu notīm, bieži izmanto šķirni “Merlot N”. Vīnu struktūru un daudzveidīgumu stiprina “Cabernet Franc N” vai arī “Petit Verdot N”, kura labas un vienmērīgi un bagātīgi nobriedušas ražas gados var vīniem piešķirt svaigumu. Lai šie pilnmiesīgie, spēkpilnie vīni pēc izturēšanas kļūtu apaļīgi, augļaini un izsmalcināti, ir vajadzīgi vairāki gadi.

Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

5. Vīndarības metodes

5.1. Īpašās vīndarības metodes

1. Īpašā vīndarības metode

Atļauti ir reduktīvi bagātināšanas paņēmieni (TSE) ūdens satura pazemināšanai, nepārsniedzot 15 % koncentrāciju.

Pēc bagātināšanas spirta kopējā tilpumkoncentrācija vīnos nepārsniedz 13,5 %.

Līdztekus iepriekš minētajiem noteikumiem vīndarības metožu ziņā jāievēro arī ES līmenī noteiktās un Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksa [Code rural et de la pêche maritime] prasības.

2. Audzēšanas metode

a) stādījumu biezība

— Vīnogulāju stādījumu minimālā biezība ir 7 000 vīnkoku uz hektāru.

— Rindstarpu platums nedrīkst būt lielāks par 1,50 metriem, bet atstatums starp vienas rindas vīnkokiem nedrīkst būt mazāks par 0,80 metriem.

b) apgriešanas noteikumi

— Vīnkokus apgriež ne vēlāk kā izplaukušu lapu stadijā (9. stadijā pēc Lorenca skalas).

— Vīnogulāju vainagu, uz katra vīnkoka atstājot ne vairāk par 12 vīnstīgu pumpuriem, veido ar šādiem paņēmieniem: — pēc “Médoc” metodes, atstājot garus augļzarus, vai pēc īsās un garās apgriešanas metodes, proti, vīnkoku veido ar diviem augļzariem, uz katra augļzara atstājot ne vairāk par četriem vīnstīgu pumpuriem (šķirņu “Cot N”, “Cabernet-Sauvignon N”, “Merlot N” un “Petit Verdot N” gadījumā) vai ne vairāk par pieciem vīnstīgu pumpuriem (šķirņu “Cabernet Franc N” un “Carménère N” gadījumā). Atkārtotajā īsajā apgriešanā atstāj divus vīnstīgu pumpurus, — pēc īsās apgriešanas metodes divkordonu augļzaru veidā vai četrzaru vēdekļa veidā.

c) apūdeņošana

Apūdeņošana vīnogulāju veģetācijas periodā var tikt atļauta saskaņā ar Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksa noteikumiem.

5.2. Maksimālais ražas iznākums

1. 63 hl no hektāra

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Vīnogu novākšana, vinificēšana, vīnu gatavošana un kopšana tiek veikta Žirondas [Gironde] departamenta Saint-Estèphe pašvaldības teritorijā, kāda tā noteikta oficiālā administratīvi teritoriālo vienību klasifikatora 2021. gada 1. janvāra redakcijā.

7. Galvenās vīna vīnogu šķirnes

“Cabernet Franc N”

“Cabernet-Sauvignon N”

“Carménère N”

“Cot N”– “Malbec”

“Merlot N”

“Petit Verdot N”

8. Saiknes vai saikņu apraksts

8.1. Saiknes veidošanā ietilpstošo dabas faktoru apraksts

Kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “Saint-Estèphe” ģeogrāfiskais apgabals atrodas Žirondas upes [Gironde] kreisajā krastā uz Medokas [Médoc] pussalas, pusceļā starp Bordo [Bordeaux] un pussalas tālāko apdzīvoto vietu Pointe de Grave.

Šim ģeogrāfiskajam apgabalam piemīt Medokas pussalas vīndārzam raksturīgās ģeoloģiskās iezīmes, kas izpaužas kā oļainas terases, kuras 4–40 m augstumā virs jūras līmeņa stiepjas paralēli Žirondas estuāram.

Šīs terases veidojušās kvartāra periodā, ir caurmērā ap desmit metru platas un atrodas uz eocēna un oligocēna kaļķamens un merģeļa atsegumiem, jo sevišķi Saint-Estèphe pašvaldības rietumdaļā. Rietumos līdz pat mežam visas šīs formācijas sedz sable des Landes jeb vēja erozijas ietekmē veidojusies kvartāra perioda smilts. Sastopamo formāciju daudzveidību estuāra malā papildina relatīvi jauni alūviji – straumes sanesti nogulumi –, kurus vietējie dēvē par palus.

Daudzie jalles un esteys jeb strauti un upītes, kas ir Žirondas baseina pietekas, reljefā iezīmē rakstus, kuri turienes oļaini granšainajiem pauguriem piešķir katram savu individualitāti un nereti kalpo par vietējo pašvaldību robežšķirtni. Tā arī kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “Saint-Estèphe” ģeogrāfiskais apgabals atbilst Saint-Estèphe pašvaldības teritorijai. No Saint-Seurin-de-Cadourne pašvaldības ziemeļos to norobežo purvs, no kura iztek estey de la Calupeyre, bet dienvidos – Lafite purvs, no kura iztek jalle du Breuil.

Oļaini granšaino pauguru augsni veido pārsvarā smilšaina vai mālaina grants. Apgabala rietumdaļā cieta kaļķakmens pamatiezi vietumis klāj seklas smilšainas grants un rendzīnas jeb tipiskās velēnu karbonātiskās augsnes. Apgabala ainavu un augsnes krāsu daudzveidību zināmā mērā nosaka tieši nogulumiežu bagātība. Vietējā toponīmika ar tādiem vārdiem kā cos un pez atsaucas gan uz pauguraino reljefu, gan uz oļaini granšainajām augsnēm.

Medokas reģionā no visiem kontrolēto cilmes vietas “komunālo” nosaukumu apgabaliem “Saint-Estèphe” atrodas vistālāk uz ziemeļiem un platības ziņā ir otrais lielākais.

Vīndārzs aizņem lielāko daļu pašvaldības teritorijas, kas atrodas uz pauguriem, un tādējādi nosaka ainavas struktūru. To šķērso biezs vietējas nozīmes ceļu tīkls, kas savieno tuvējos ciematus. Šie ciemati, piemēram, Marbuzet, Blanquet, Pez, Leyssac un Saint-Corbian, ir izauguši ap châteaux viticoles jeb vīndaru muižām.

Skaista, vīnogulāju ieskauta muiža vai pils ir augstākā labuma jeb cru vīnu identitātes daļa.

Pašvaldības dienvidu un ziemeļu daļā esošās purvainās, [Žirondas] estuāram perpendikulārās gravas ir aizaugušas ar zāli un vietumis pārmežojušās.

Savukārt kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “Saint-Estèphe” raksturīgā iezīme – vīnogulāju klātie oļaini granšainie pauguri apgabala austrumos – atrodas ļoti tuvu estuāram un tādējādi palus zonas tiek reducētas līdz 200–300 metru platai joslai.

8.2. Saikni veidojošo cilvēkfaktoru apraksts

XIII gadsimtā Kalonas [Calon] kungs un vienlaikus Lepāras [Lesparre] arhipriesteris bija Gijs Martēns Desentestefs [Gui Martin de Saint-Estèphe]. Viņa laikā Saint-Estèphe apkaime kļuva slavena ar saviem vīnogulājiem, kuri jau toreiz ienesa lielāku peļņu nekā labība. Teritorijā, kas vēlāk kļūs par Saint-Estèphe pašvaldību, ciematu vēsturiskais kodols izveidojās uz tādu kungu kā, piemēram, Blanquet, vai vasaļu, piemēram, Lassalle de Pez, zemes.

XVII un XVIII gadsimtā Saint-Estèphe maksātā desmitā tiesa bija lielākā visā Medokas reģionā. Tomēr vēsturiski par “Saint-Estèphe” vīnu reputāciju varam pateikties Bordo tirgoņiem, kuri šos vīnus kopa un tirgoja.

Pārtikušajā XIX gadsimtā izveidojās lielie īpašumi, kas saglabājušies līdz mūsdienām. Tālaika lielās, greznās pilis liecina par savu īpašnieku pārticību, varenību un dinamismu.

Tāpat kā citi Medokas pussalas vīni, kuri apzīmēti ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu, arī Saint-Estèphe pašvaldības augstākā labuma jeb cru vīni ir augstu novērtēti pēc dažādām īpašību klasifikācijām, kas tiek veiktas kopš XVII un XVIII gadsimta. Tā ar 1855. gada “Classement des vins de Bordeaux”Saint-Estèphe pašvaldībā atzīti pieci cru vīni, bet 1932. gada “Classement des crus Bourgeois” tādu jau ir ap četrdesmit.

Mūsdienās gandrīz puse Saint-Estèphe vīnu no Francijas tiek pārdoti uz Beļģiju, Apvienoto Karalisti, Vāciju un Nīderlandi vai importēti ASV, Šveicē un Āzijas valstīs.

Kontrolētais cilmes vietas nosaukums “Saint-Estèphe” ir atzīts ar 1936. gada 11. septembra dekrētu. Vīndārzs saražo vidēji 65 000 hektolitru nedzirkstošu sarkanvīnu.

Vīni ir intensīvi sarkanā krāsā. Visbiežāk tie ir vairākšķirņu vīni, kuros dominē “Cabernet-Sauvignon N”. Šī šķirne vīniem piešķir robustumu un tanīniem bagātu struktūru. Lai garšvielu nianses papildinātu ar sarkano augļu notīm, bieži izmanto šķirni “Merlot N”. Vīnu struktūru un daudzveidīgumu stiprina “Cabernet franc N” vai arī “Petit Verdot N”, kura labas un vienmērīgi un bagātīgi nobriedušas ražas gados var vīniem piešķirt svaigumu. Lai šie pilnmiesīgie, spēkpilnie vīni pēc izturēšanas kļūtu apaļīgi, augļaini un izsmalcināti, ir vajadzīgi vairāki gadi. Ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Saint-Estèphe” apzīmēto vīnu kvalitāte un oriģinalitāte sakņojas izcilajā augšņu papildinātspējā un ir saistīta ar zemesgabalu atrašanos estuāra tuvumā – tas vīndārzu pasargā no klimata kaprīzēm.

Vīnogu novākšanai paredzēto zemesgabalu robežas ir noteiktas precīzi un saskaņā ar izmantošanas veidiem, kas jau ir norādīti dekrētā, ar kuru definē kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Saint-Estèphe”.

Līdz ar to noteiktajā zemesgabalu apgabalā ir iekļauti pašvaldības austrumos esošie zemesgabali, kuros ir oļaini granšainas augsnes ar labu dabīgo noteci. Šīs augsnes ir izcili piemērotas “Cabernet-Sauvignon N” šķirnei. Zemesgabali, kuros augsnes veidojušās uz mūsdienu alūvijiem un smiltīm, no šī zemesgabalu apgabala ir izslēgti, tāpat kā zemesgabali, kuros augsnes izveidojušās uz ūdensnecaurlaidīga apakšslāņa.

Noteiktajā zemesgabalu apgabalā iekļauti arī pašvaldības rietumdaļas zemesgabali, kuros karsta procesu vairāk vai mazāk ietekmētu kaļķakmens pamatiezi klāj augsnes ar labu dabīgo noteci. Šādiem apstākļiem īpaši labi pielāgojusies ir šķirne “Merlot N”. Izslēgti ir zemesgabali, kas atrodas zem jūras līmeņa, zem smilšu uzbēruma vai ir ar mainīgu ūdensrežīmu, un zemesgabali ar mālainām augsnēm, kas ūdeni uzkrāj dziļumā, kā arī purvāji un kūdrāji.

Vīnogulāju kopšanas veids ļauj iegūt labi nogatavojušās un veselas vīnogas, kuru ražas apjoms tiek kontrolēts. Rezultātā kļūst iespējama ilgstoša macerēšana, ko izmanto, lai izveidotu vīnu izturēšanai nepieciešamo struktūru. Tāpēc, lai veicinātu tanīnu un antociānu kombinācijas veidošanos, kas vajadzīga vīna krāsas stabilizēšanai un tanīnu mīkstināšanai, vīns jākopj vismaz sešus mēnešus.

Papildus Bordo tirgoņu nozīmīgajai lomai kontrolētā cilmes vietas nosaukuma reputācijas un atpazīstamības veidošanā arī lielie īpašumi, no kuriem daudzi bija iekļauti jau 1855. gada Bordo vīnu oficiālajā klasifikācijā, ir būtiski vairojuši šā vīna labo slavu un veidojuši tā tēlu. Līdz ar tiem Medokas robežās ar tādām norādēm kā crus paysans un crus artisans šā nosaukuma specifisko iezīmju atpazīstamību aktīvi kopj arī mazie un vidējie vīndari, ģimenes uzņēmumi un kooperatīvi.

9. Būtiski papildu nosacījumi (iepakojums, marķējums, citas prasības)

Tiesiskais regulējums

ES tiesību akti

Papildu nosacījuma veids

Atkāpe attiecībā uz ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Nosacījuma apraksts

Tiešās apkaimes apgabalu, kas noteikts, paredzot atkāpi attiecībā uz vinificēšanu, vīna gatavošanu un kopšanu, pamatojoties uz 2021. gada 1. janvāra oficiālo administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru, veido šādu Žirondas [Gironde] departamenta pašvaldību teritorija: Cissac-Médoc, Pauillac, Saint-Sauveur, Saint-Seurin-de-Cadourne un Vertheuil.

Tiesiskais regulējums

Valsts tiesību akti

Papildu nosacījuma veids

Papildu noteikumi attiecībā uz marķējumu

Nosacījuma apraksts

Vīnu marķējumā var norādīt lielāko ģeogrāfisko vienību “Vin de Bordeaux - Médoc” vai “Grand Vin de Bordeaux - Médoc”. Minētos nosaukumus atveido ar rakstzīmēm, kuras ne augstumā, ne platumā nav lielākas par divām trešdaļām no rakstzīmēm, ar kādām atveidots kontrolētais cilmes vietas nosaukums.

Saite uz produkta specifikāciju

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-93ceee01-eb46-4a2b-a4e3-3f5a1eaf13be

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.