LV    LV  EIROPAS KOPIE NU KOMISIJA 
Briselē, 14.10.2005 
COM(2005) 484 gal īgā redakcija 
  
ZAĻĀ GRĀMATA 
Iedzīvotāju garīgās veselības uzlabošana 
Veidojot Eiropas Savien ības stratēģiju par gar īgo veselību 
 
LV 2   LV TURINYS 
1. Ievads ...................................................................................................................... ..... 3 
2. Gar īgā veselība – būtiska iedz īvotājiem, sabiedr ībai un politik ām.............................. 4 
3. Gar īgā neveselība: aizvien liel āka ES probl ēma.......................................................... 4 
4. politikas iniciat īvas garīgās veselības jomā................................................................. 5 
4.1. Eiropas Kopiena, t ās pilnvaras un darb ības garīgās veselības jomā............................ 5 
4.2. Gar īgā veselība dalībvalstīs.......................................................................................... 7 
5. Nepieciešam ība pēc ES strat ēģijas par gar īgo veselību ............................................... 7 
6. Risin ājumu mekl ēšana – rīcības iespējas ..................................................................... 8 
6.1. Gar īgās veselības veicin āšana un profilaktiski pas ākumi garīgās neveselības 
jautājumu risin āšanai.................................................................................................... 8 
6.1.1. Iedz īvotāju garīgās veselības profilakse....................................................................... 8 
6.1.2. Profilaktiski pas ākumi garīgās neveselības jautājumu risin āšanai............................. 10 
6.2.  Gar īgi neveselu personu vai personu ar gar īgu traucējumu izrais ītu invalidit āti 
sociālā integrācija un viņu pamatties ību un cieņas aizsardz ība ................................. 11 
6.3. Inform ācijas un zin āšanu par gar īgo veselību uzlabošana ES ................................... 12 
7. Apspriežu process ES strat ēģijas par gar īgo veselību izstrādei ................................. 13 
7.1. Dialoga ar dal ībvalstīm radīšana par gar īgo veselību ................................................ 13 
7.2. ES platformas par gar īgo veselību izveide................................................................. 13 
7.3. Politikas un p ētniecības par gar īgo veselību saskarsmes izveide............................... 13 
8. Turpm āki pasākumi.................................................................................................... 14 
 
 
LV 3   LV ZAĻĀ GRĀMATA 
Iedzīvotāju garīgās veselības uzlabošana 
Veidojot Eiropas Savien ības stratēģiju par gar īgo veselību 
1. I EVADS  
Eiropas iedz īvotāju garīgā veselība ir līdzeklis, kuru izmantojot, var ētu sasniegt vair ākus ES 
stratēģiskās politikas m ērķus, piemēram, atgūt Eiropas virz ību uz ilglaic īgu pārticību, saglab āt 
Eiropas ap ņemšanos nodrošin āt solidarit āti un soci ālo taisnīgumu, k ā arī nodrošin āt 
taustāmus, praktiskus Eiropas iedz īvotāju dzīves kvalit ātes uzlabojumus1.  
Tomēr ES iedzīvotāju garīgo veselību ievērojami var ētu uzlabot, jo: 
• Garīgā neveselība skar ceturto da ļu iedzīvotāju, tā var novest l īdz pašnāvībai, kas ir c ēlonis 
pārāk daudziem n āves gadījumiem; 
• Garīgā neveselība rada iev ērojamus zaud ējumus ekonomikas, soci ālās aprūpes, izglītības, 
kā arī krimināltiesību un tiesu sist ēmā; 
• Joprojām pastāv garīgi neveselu cilv ēku un cilv ēku ar garīgu slimību izraisītu invalidit āti 
stigmatizēšana, diskrimin ēšana, netiek iev ērotas viņu cilvēktiesības un cie ņa, tādējādi 
apdraudot Eiropas v ērtības. 
Ir iespējami uzlabojumi. Ir daudz jau dar īts. Ir nepieciešama esošo darb ību tālāka izstrāde un 
apvienošana. 2005. gada janv ārī PVO Eiropas ministru konferenc ē par garīgo veselību tika 
izveidots pl āns visaptverošai r īcībai un rad īta stingra politiska ap ņemšanās par gar īgo 
veselību. Eiropas Komisija, min ētās konferences sadarb ības partnere, v ēlas sniegt savu artavu 
rīcības plāna īstenošanā atbilstoši savai kompetencei, partner ībā ar PVO un atbilst īgi tam, ko 
sagaida Padome. 
Šī Zaļā grāmata ir pirm ā reakcija uz š ādu mudin ājumu. Ar to tiek ierosin āts izveidot ES 
stratēģiju par gar īgo veselību. Veidojot dal ībvalstu pieredzes apmai ņas un sadarb ības plānu, 
tiktu pievienota papildu v ērtība; līdzot palielin āt veselības politikas sektora un ar to nesaist ītu 
politikas sektoru darb ības saska ņotību gan dal ībvalstīs, gan Kopienas l īmenī; kā arī dodot 
iespēju iesaistīt plašu ieinteres ēto personu loku risin ājumu mekl ēšanā.  
Šīs Zaļās grāmatas mērķis ir aizsākt diskusiju ar Eiropas instit ūcijām, valdībām, veselības 
aprūpes speciālistiem, citu sektoru sadarb ības partneriem, pilsonisk ās sabiedrības locek ļiem, 
tai skaitā pacientu ties ību aizstāvības organiz ācijām un pētniecības aprind ām, par gar īgās 
veselības aktualit āti ES, par ES l īmeņa stratēģijas nepieciešam ību un tās iespējamām 
prioritātēm.  
Atbilstoši EK L īguma 152. pantam daži šaj ā Zaļajā grāmatā izteiktie r īcības priekšlikumi 
sabiedrības vesel ības jomā ir Kopienas kompetenc ē. Turpmāki priekšlikumi b ūs tikai 
dalībvalstu zi ņā. Rīcības priekšlikumiem cit ās politikas jom ās būs jāizmanto attiec īgā tiesiskā 
bāze. 
 
LV 4   LV Komisijas nol ūks ir public ēt apspriešan ās procesa rezult ātus, vajadz ības gadījumā pievienojot 
ES stratēģijas priekšlikumu par gar īgo veselību līdz 2006. gada beig ām.  
2. G ARĪGĀ VESELĪBA – BŪTISKA IEDZ ĪVOTĀJIEM , SABIEDR ĪBAI UN POLITIK ĀM 
Veselība nav iedom ājama bez gar īgās veselības. Iedzīvotājiem garīgā veselība ir līdzeklis, ar 
kuru tie var īstenot savu intelektu ālo un emocion ālo potenci ālu, atrast un piepild īt savu lomu 
sadzīvē, izglītībā un nodarbin ātības jomā. Sabiedrībai laba iedzīvotāju garīgā veselība palīdz 
nodrošināt pārticību, solidarit āti un soci ālo taisnīgumu. Turpret ī , garīgā neveselība rada 
dažādas izmaksas, zaud ējumus un apgr ūtinājumu gan iedz īvotājiem, gan sabiedr ības 
sistēmām.  
Garīgā veselība, garīgā neveselība un tās noteicošie faktori: 
PVO garīgo veselību definē kā „labklājības stāvokli, kur ā indivīds spēj īstenot savas sp ējas, 
var tikt gal ā ar ierasto dz īves stresu, produkt īvi un augl īgi strādāt un ir spējīgs dot savu artavu 
kopienas dz īvē”2.  
Garīgā neveselība nozīmē garīgās veselības sarežģījumus un spriedzi, darb ības traucējumus, 
kas saistīti ar nemieru, simptomiem, un diagnostic ējamus gar īgus trauc ējumus, piem ēram, 
šizofrēniju un depresiju. 
Cilvēku garīgās veselības stāvokli nosaka daudzi faktori  (1. pielikums), tai skait ā: bioloģiski 
(piem., ģenētika, dzimums), individu āli (piem., person īgā pieredze), t ādi, kas saist īti ar 
ģimenes st āvokli, soci ālajiem apst ākļiem (piem., soci ālais atbalsts), k ā arī ekonomiski un 
vides (piem., soci ālais stāvoklis un dz īves apstākļi) faktori. Pašreiz ējā situācija. 
3. G ARĪGĀ NEVESEL ĪBA: AIZVIEN LIEL ĀKA ES PROBLĒMA 
Veselības aprūpes dimensija 
Tiek lēsts, ka vair āk nekā 27% pieaugušu Eiropas iedz īvotāju savas dz īves laikā piedzīvo 
vismaz viena veida gar īgās neveselības pazīmes (skat īt 2. pielikumu)3. 
ES visizplat ītākās garīgās nevesel ības formas ir spriedzes rad īti veselības trauc ējumi un 
depresija. Paredzams, ka l īdz 2020. gadam depresija b ūs lielākais slimību izraisītājs attīstītajās 
pasaules valst īs4. 
Pašreiz ES ik gadu aptuveni 58 000 cilv ēku iet boj ā pašnāvībā (3. pielikums), un šis r ādītājs ir 
lielāks nekā gada rad ītāji par nāves gadījumiem satiksmes negad ījumos, slepkav ībās vai no 
HIV/AIDS5. 
Garīgā un fizisk ā veselība ir savstarp ēji cieši saist ītas. Piemēram, ja gar īgās veselības aspektu 
integrētu vispārējās stacionārās aprūpē, hospitaliz ācijas laiku var ētu ievērojami samazin āt, 
tādejādi ietaupot ekonomiskos l īdzekļus. 
 
LV 5   LV Ietekme uz labkl ājību, solidarit āti un soci ālo taisnīgumu 
Garīgās neveselības ietekme izpaužas daž ādi. 
Tiek lēsts, ka gar īgās neveselības izmaksas ES ir 3–4% no IKP, galvenok ārt ražīguma zuduma 
dēļ6. Garīgie traucējumi ir vieni no galvenajiem agr īnas pension ēšanās un invalidit ātes pensiju 
pieprasījumu cēloņiem7. 
Uzvedības trauc ējumi bērnībā rada izmaksas soci ālajā, izglītības, krimin āltiesību un tiesu 
sistēmā (skatīt 4. pielikumu)8. 
Citas nemateri ālas izmaksas ir saist ītas ar sabiedr ības attieksmi pret gar īgi nevesel ām 
personām vai person ām ar gar īgas slimības izrais ītu invalidit āti. Lai gan ir uzlabojuš ās 
ārstēšanas iesp ējas un ir pilnveidojusies psihiatrisk ā aprūpe, garīgi slimi cilv ēki vai cilv ēki ar 
garīgās veselības trauc ējumu izrais ītu invalidit āti joprojām sastopas ar soci ālu atstumt ību, 
stigmatizāciju, diskrimin ēšanu vai to, ka netiek iev ērotas viņu pamatties ības un tiek aizskarta 
viņu cieņa. 
4. POLITIKAS INICIAT ĪVAS GAR ĪGĀS VESEL ĪBAS JOM Ā 
Tas, ka gar īgo nevesel ību sāk uzskatīt par probl ēmu, politikas veidot ājiem, vesel ības aprūpes 
profesion āļiem un cit ām ieinteres ētajām person ām licis s ākt meklēt risinājumus, un 
2005. gada janv āra PVO Eiropas ministru konference par gar īgo veselību šeit jāmin kā 
visnesenākais piem ērs9. 
Pastāv vienošan ās, ka, pirmk ārt, ir jānodrošina efekt īvi un kvalitat īvi garīgās veselības 
aprūpes un ārstēšanas pakalpojumi, tiem j ābūt pieejamiem visiem, kas ir gar īgi neveseli10. 
Lai gan medic īniska iejaukšan ās problēmu risināšanā ir ļoti svarīga, ar to vien nevar atrisin āt 
un izmain īt sociāla rakstura noteic ošos faktorus. T ādēļ saskaņā ar PVO strat ēģiju ir vajadz īga 
visaptveroša strat ēģija, kurā tiktu skarta indiv īdu ārstēšanas un apr ūpes sniegšana l īdztekus 
rīcībai, kas v ērsta uz visiem iedz īvotājiem, lai veicin ātu garīgo veselību, izvair ītos no gar īgās 
neveselības un risin ātu tās problēmas, kas rodas stigmatiz ēšanas un cilv ēktiesību 
neievērošanas gad ījumos. Šāda pieeja prasa daudzu aprindu iesaist īšanos, tai skait ā veselības 
aprūpes un ar vesel ību tieši nesaist ītu politikas sektoru un ieinteres ēto personu l īdzdarbību, jo 
tā rezultātā pieņemtie lēmumi ietekm ēs iedzīvotāju garīgo vesel ību. Pacientu ties ību 
aizstāvības organiz ācijām un pilsoniskajai sabiedr ībai risinājumu izveides proces ā jāparedz 
nozīmīga loma. 
4.1. Eiropas Kopiena, t ās pilnvaras un darb ības garīgās veselības jomā 
EK Līguma 152. pant ā ir noteiktas pilnvaras r īkoties Kopienas l īmenī sabiedrības vesel ības 
jomā. Minētais pants apliecina , ka „nosakot un īstenojot visas Kopien as politikas un darb ības, 
tiek nodrošin āts augsts cilv ēku veselības aizsardz ības līmenis”11. Kopienas r īcība papildina 
valstu vesel ības uzlabošanas, slim ību profilakses, vesel ības inform ācijas un izgl ītības 
politikas, k ā arī darbību, lai samazin ātu narkotiku izrais īta kaitējuma ietekmi un veicin ātu 
dalībvalstu sadarb ību šajās jomās. Tikai dal ībvalstu zi ņā ir lēmumi par vesel ības aprūpes un 
veselības aprūpes pakalpojumu organiz ēšanu. Attiec ībā uz citām Kopienas politik ām piemēro 
atbilstošo tiesisko b āzi. 
 
LV 6   LV Ņemot vērā minēto atbildības dalījumu, gar īgā veselība ir Eiropas Kopienas jaut ājums tāpēc, 
ka: 
• Iedzīvotāju laba gar īgā veselība var papildin āt vairākas ES strat ēģiskās politikas m ērķus; 
• Kopienai ir j āveicina un j āatbalsta dal ībvalstu sadarb ība un jānovērš nevienl īdzība starp 
dalībvalstīm; kā arī 
• Kopienas pien ākumos ietilpst sniegt ieguld ījumu cilv ēku augsta l īmeņa veselības 
aizsardzības pilnveid ē, izmantojot visas t ās politikas un darb ības . 
Pēdējo gadu laik ā dažādu Kopienas politiku ietvaros ir izstr ādātas vairākas īpašas iniciat īvas: 
– Kopienas veselības aprūpes politik ā kopš 1997. gada ietilpst gar īgās veselības jautājumi, 
kuru risin āšanai paredz ēti īpaši projekti un politikas iniciat īvas12 (5. pielikums). ES 
Sabiedrības vesel ības programma 2003.–2008. gadam13 nodrošina darb ības juridisko 
pamatu. Citas saist ītās prioritātes risina narkotiku lietošana s un alkohola lietošanas rad īto 
seku jautājumu. 
– Ar Kopienas sociālās un nodarbin ātības politiku  saistītās iniciatīvas vērstas uz gar īgi 
neveselu cilv ēku nediskrimin ēšanu, cilv ēku ar gar īgu slimību izraisītu invalidit āti sociālo 
integrāciju un stresa mazin āšanu darba viet ā, ieskaitot š ādu rīcību: 
– Direktīvas 2000/78/EK pie ņemšana, ar kuru cita starp ā nodarbin ātības sfērā ir 
aizliegts diskrimin ēt, pamatojoties uz invalidit āti14; 
– Darbības Eiropas gada cilv ēkiem ar invalidit āti (2003.) ietvaros; k ā arī 
– Eiropas pamatnol īguma starp soci ālajiem partneriem pie ņemšana par darba 
izraisītu stresu 2004. gad ā. 
– Kopienas Pamatprogrammas p ētniecībai ir bijušas un joproj ām ir nozīmīgs finansējuma 
avots Eiropas p ētniecībai par gar īgo veselību15. Piemēram, „MHEDEA-2000” projekts, 
kura ietvaros tika veikts apsekojums par gar īgās veselības traucējumu izrais ītu invalidit āti 
Eiropā16. 
– Informācijas sabiedr ība un plašsazi ņas līdzekļu politika atbalstīja uz inform ācijas un 
komunikācijas tehnolo ģijām balstītu instrumentu izstr ādi lietošanai profilakses jom ā, 
diagnostik ā un aprūpē17. 
– Reģionālā politika atbalsta t ādas infrastrukt ūras invest īcijas vesel ības sektor ā, kas kalpotu 
reģiona struktur ālas pielāgošanās uzdevumiem. 
– Izglītības politika  risina gar īgās veselības jautājumus savas politikas darba ietvaros 
(piem., par svar īgākajām zināšanu sfērām uz zin āšanām balstītai sabiedr ībai) un ar 
projektiem. 
– Kopienas br īvības, tiesiskuma un droš ības politikas ietvaros DAPHNE II programm ā 
notiek cīņa pret vardarb ību pret b ērniem, jauniešiem un sieviet ēm18. Šāda vardarb ība var 
radīt garīgās veselības problēmas. 
 
LV 7   LV Tomēr vēl nav izveidota visaptveroša strat ēģija par gar īgo veselību, kas saist ītu visas min ētās 
darbības Kopienas l īmenī. Šāda stratēģija stiprin ātu pašreiz ējo un topošo iniciat īvu 
saskaņotību un efektivit āti. 
4.2. Gar īgā veselība dalībvalstīs 
Pastāv ievērojamas atš ķirības starp dal ībvalstīm un dal ībvalstīs. Kaut vai r ādītāji par 
pašnāvību skaitu: Grie ķijā tas ir 3,6 uz 100 000 iedz īvotāju, savukārt Lietuvā – 44 uz 100 000 
iedzīvotāju, kas ir augst ākais rādītājs pasaul ē19. Veselības aprūpes budžeta da ļas, kas 
paredzētas garīgajai vesel ībai dalībvalstīs, arī ievērojami atš ķiras (skatīt 6. pielikumu).  
2004. gada zi ņojumā “The state of mental health in the European Union”20 (Garīgās veselības 
stāvoklis Eiropas Savien ībā) konstatēts, ka gar īgās veselības stāvoklis vis ās dalībvalstīs nav 
vienāds, drīzāk, rādītāji atspogu ļo ievērojamas atš ķirības starp valst īm, valstu st āvokli, 
tradīcijām un kult ūrām.  
Izklāsti par valst īm apkopoti 2005. gada izdevum ā “Mental health promotion and mental 
disorder prevention across European Union Member States: an overview”21 (Garīgās 
veselības veicin āšana un gar īgo traucējumu profilakse Eiropas Savien ības dalībvalstīs: 
pārskats), kur ā apskatītas dalībvalstu probl ēmas, politika un strukt ūras. 
Tā kā starp dalībvalstīm pastāv lielas atš ķirības, vienk ārši secinājumi nav iesp ējami, tāpat nav 
iespējams rad īt vienādus risin ājumus. Tom ēr pastāv pieredzes apmai ņas un sadarb ības 
iespējas starp dal ībvalstīm, ir iesp ējas savstarp ēji mācīties. 
Virkne Ministru Padomes pie ņemtu dokumentu laik ā kopš 1999. gada 22norāda uz dalībvalstu 
vēlmi izmantot sadarb ību garīgās veselības jomā ES līmenī. 2005. gada j ūnijā pieņemtie 
Padomes secin ājumi šādu nostāju stiprin āja, aicinot dal ībvalstis velt īt pienācīgu uzman īgu 
PVO Eiropas Ministru konferences par gar īgo veselību rezult ātu īstenošanai. Komisija, 
ievērojot tās kompetenci, tika aicin āta atbalstīt šo īstenošanas procesu. 
5. N EPIECIEŠAM ĪBA PĒC ES STRATĒĢIJAS PAR GAR ĪGO VESEL ĪBU 
ES līmeņa stratēģijas par gar īgo veselību izveidošana piev ienotu papildu v ērtību: 
(1) Radot dal ībvalstu pieredzes apmai ņas un sadarb ības pamatus; 
(2) Sekmējot dažādos politikas sektoros veikt ās darbības konsekvenci; 
(3) Izveidojot platformu, lai risin ājumu rašan ā iesaistītu ieinteres ētās personas, tai skait ā 
pacientu ties ību aizsardz ības un pilsonisk ās sabiedrības organiz ācijas. 
Komisijai j ānosaka, k ā izmantot Kopienas politikas  un finanšu instrumentus, piem ēram, 
pētniecības pamatprogrammas, lai t ādējādi palīdzētu uzlabot iedz īvotāju garīgo veselību. 
Dalībvalstis kop ā ar reģioniem un Komisiju tiek aicin ātas novērtēt, kā labāk izmantot 
struktūrfondus, lai ilgtermi ņā uzlabotu vesel ības aprūpes iespējas un vesel ības aprūpes 
infrastrukt ūru garīgās veselības jomā. Varētu izmantot Komisijas ieguld ījumu horizont āli, lai 
gūtu inform āciju un zin āšanas par gar īgās veselības stāvokli ES, par gar īgās veselības 
noteicošajiem faktoriem un iesp ējām risināt ar garīgo nevesel ību saistītos jautājumus. 
 
LV 8   LV Stratēģijas izstrādē jāizmanto PVO strat ēģija Eiropas Re ģionam, ES programm ās paredzēto 
pasākumu rezult āti, kā arī dalībvalstīs esošie zin ātniskie dati. 
Komisija ierosina, ka ES strat ēģija varētu būt vērsta uz šādiem aspektiem: 
(1) Veicināt garīgo veselību visiem; 
(2) Profilaktiski pas ākumi garīgās neveselības jautājumu risin āšanai; 
(3) Uzlabot dz īves kvalit āti garīgi neveseliem cilv ēkiem vai cilv ēkiem ar gar īgu 
traucējumu izrais ītu invalidit āti , izmantojot soci ālu integrāciju un vi ņu tiesību un 
cieņas aizsardz ību; kā arī 
(4) Pilnveidot inform āciju, pētniecību un zināšanu sistēmu par gar īgo veselību ES. 
6. R ISINĀJUMU MEKL ĒŠANA – RĪCĪBAS IESP ĒJAS 
Ir nepieciešam ība pārvērst esošo politisko ap ņemšanos r īcībā. ES Sabiedr ības vesel ības 
programmu projekti ir pier ādījuši, ka darb ība ir iesp ējama un ka t ā var būt veiksmīga un 
rentabla. Citi projekti ir pal īdzējuši uzlabot zin āšanu un inform ācijas bāzi par gar īgo veselību 
ES. 
Sadarbības tīklā „Implementing Mental Hea lth Promotion Action (IMPHA)”23 (Uzlabojot 
garīgo veselību veicinošu darb ību) ir izstr ādāta interneta datu b āze, kurā apraksta esoš ās 
programmas, ar ī – pierādījumu pārskats profilaksei un veicin āšanai un r īcības plāns „Garīgās 
veselības veicin āšana un gar īgo traucējumu profilakse. Politika Eiropai”24. 
6.1. Gar īgās veselības veicin āšana un profilaktiski pas ākumi gar īgās nevesel ības 
jautājumu risin āšanai 
Garīgās veselības veicin āšana un gar īgās nevesel ības profilakse ir tieši v ērsta uz indiv īdu, 
ģimeni, kopienu un gar īgās veselības sociālajiem faktoriem, stiprino t aizsargfaktorus (piem., 
pretestība) un samazinot riska faktorus25 (7. pielikums). Skolas un darba vietas, kur cilv ēki 
pavada visvair āk laika, ir b ūtiskas darb ības vietas. 
6.1.1. Iedz īvotāju garīgās veselības profilakse 
Garīgās veselības veidošana z īdaiņiem, bērniem un pusaudžiem 
Tā kā garīgā veselība ir īpaši atkar īga no tās veidošan ās posma indiv īda dzīves sākumgados, 
bērnu un pusaudžu gar īgās veselības veicin āšana ir ieguld ījums nākotnē. Mācot prasmi b ūt 
par vecākiem, var uzlabot b ērna attīstību. Visaptveroša pieeja skol ās var palielin āt sociālās 
prasmes, uzlabot pretotiessp ēju un samazin āt simptomus, ko rada ārpusreglamenta attiec ības, 
bailes un nom āktība. 
ES projektu gait ā konstatētie veiksm īgas rīcības piemēri26: 
Zīdaiņi un bērni: novērst mātes pēcdzemdību depresiju; uzlabot prasmes b ūt vecākiem; 
medmāsas mājas vizītes, lai pal īdzētu topošajiem un jaunajiem vec ākiem; medm āsas darbība 
skolā. 
 
LV 9   LV Pusaudži un jaunieši : veicinoša vide un mor ālie uzskati skol ā; studentiem, vec ākiem un 
skolotājiem paredz ētie materi āli par garīgo veselību. 
Garīgās veselības veicin āšana strādājošo vidū 
Laba garīgā veselība palielina darbsp ējas un raž īgumu, savuk ārt slikti darba apst ākļi, tai skait ā 
iebiedēšana no darba biedru pu ses, rada sliktu gar īgo veselību, darbnesp ēju un palielina 
izmaksas. L īdz pat 28% nodarbin āto Eiropā norāda, ka viņiem darbā ir stress27. Darbības, lai 
uzlabotu indiv īda darba sp ējas un samazin ātu stresu radošus faktorus darba vid ē, uzlabo 
veselību un palīdz ekonomikas att īstībai. 
ES projektu gait ā konstatētie veiksm īgas rīcības piemēri28: 
Līdzdalību veicinoša darbavieta un vad ības kultūra; garīgas nevesel ības konstat ēšana 
darbiniekiem; darba apst ākļi, kas atbilst darbinieku vajadz ībām (piem., elast īgs darba laiks).  
Vecāka gada g ājuma cilvēku garīgās veselības veicin āšana 
ES iedzīvotāju novecošan ās un ar to saist ītās garīgās veselības probl ēmas prasa efekt īvu 
rīcību. Vecums rada vair ākus stresu izraisošus aspektus, kas var palielin āt garīgās veselības 
traucējumus, piem ēram, samazin āt darbības spēju un palielin āt sociālo atstumt ību. Dzīves 
vēlīnā posma depresija un ar vecumu saist īti neiropsihiiski st āvokļi, piemēram, plānprātība, 
palielinās garīgo traucējumu slogu. Atbalsta darb ības ir pier ādījušas, ka ar t ām var uzlabot 
vecākā gada gājuma iedz īvotāju garīgo labklājību. 
ES projektu gait ā konstatētie veiksm īgas rīcības piemēri29: 
Sociālā atbalsta sadarb ības tīkli; fizisk ās aktivitātes veicin āšana un l īdzdalība kopienas un 
brīvprātīgo darbības programm ās.  
Mazāk aizsargātu sabiedr ības grupu probl ēmu risināšana 
Zems soci ālais un ekonomiskais statuss palielina neaizsarg ātību pret gar īgu nevesel ību. Darba 
zaudējums un nodarbin ātības trūkums var pazemin āt pašapziņu un radīt depresiju. Migrantiem 
un citām marginaliz ētām grupām ir paaugstin āts garīgās nevesel ības risks. Darb ības, kas 
vērstas uz bezdarbniekiem, lai tie atkal atgrieztos darba tirg ū, var būt rentablas. Atbalsts 
mazaizsarg ātām grupām var uzlabot gar īgo veselību, stiprin āt sociālo kohēziju un ļaut 
izvairīties no saist ītā sociālā un ekonomisk ā sloga. 
ES projektu gait ā konstatētie veiksm īgas rīcības piemēri30: 
Konsultācijas riska grup ām; atbalsts iek ļūšanai darba tirg ū; atbalsts gar īgi neveseliem 
cilvēkiem vai cilv ēkiem ar gar īgās veselības traucējumu radītu invalidit āti nodarbin ātībai. 
Iespējamās iniciatīvas Kopienas l īmenī: 
Ierosinājumus, kas izstr ādāti apspriežu gait ā, reaģējot uz Za ļo grāmatu, var ētu uzskatīt par 
ieguldījumu Komisijas priekšlikumam Padomes Rekomend ācijai par gar īgās veselības 
veicināšanu31 
 
LV 10   LV 6.1.2. Profilaktiski pas ākumi garīgās neveselības jautājumu risin āšanai 
Depresijas profilakse 
Depresija ir viena no nopietn ākajām veselības problēmām ES. 
Komisijas ekspertu 2004. gada zi ņojums „Action against Depression” (R īcība pret depresiju) 
analizē depresiju un t ās iespaidu uz sabiedr ības vesel ību, kā arī ietekmi uz soci ālajām un 
ekonomiskaj ām sistēmām, tajā norādītas arī rīcības iespējas32. 
Dzīves prasmju apg ūšana, ārpusreglamenta attiec ību profilakse skol ās, stresa mazin āšanas 
pasākumi darbaviet ās, kā arī fiziskas aktivit ātes vecāka gada g ājuma cilv ēku grupām var 
mazināt depresijas simptomus. Sabiedr ības izpratne par depresijas probl ēmu varētu veicināt 
palīdzības meklēšanu un samazin āt stigmatiz ēšanu un diskrimin ēšanu. 
Dažas veiksm īgas darbības: 
Kognitīva uzved ības intervence; psiholo ģisks atbalsts riska grup ām; vesel ības aprūpes 
profesion āļu apmācība par depresijas profilaksi, atpaz īšanu un ārstēšanu. 
Vielu izrais ītu traucējumu ietekmes mazin āšana 
Alkohola, narkotiku un citu psihoakt īvu vielu lietošana bieži vi en ir riska faktors gar īgās 
veselības sarežģījumiem vai ar ī šādu sarežģījumu sekas. Narkotikas un alkohols ir Kopienas 
līmeņa veselības politikas noteikt ās prioritātes: 
- Narkotikas 
2004. gad ā Padome pie ņēma ES Narkotiku apkarošanas strat ēģiju 2005.–2012. gadam33. 
2005. gad ā Padome pie ņēma Narkotiku apkarošanas r īcības plānu 2005.–2008. gadam34. Līdz 
2006. gada beig ām Komisija pl āno sniegt zi ņojumu par to, k ā dalībvalstīs notiek Padomes 
rekomend ācijas īstenošana35.  
- Alkohols 
2001. gad ā Padomes pie ņēma Ieteikumu par alkohola lietošanas nov ēršanu jauniešu vid ū. 
Komisija v ērtē šī ieteikuma īstenošanu un gatavo visapt verošu Kopienas strat ēģiju, lai 
samazinātu ar alkohola lietošanu saist ītu kaitējumu ietekmi.  
Pašnāvības profilakse 
Pašnāvības profilakses strat ēģijas izstrādā dalībvalstīs. Pierādījumi par pašn āvību profilaksi 
liecina, ka ir: j āierobežo inform ācijas pieejam ība par pašn āvības paņēmieniem, j āapmāca 
veselības aprūpes sniedz ēji un jābūt sadarbības saiknei starp sekund āro aprūpi un tālāku 
aprūpi pēc pašnāvības mēģinājuma.  
 
LV 11   LV Veiksmīga rīcība: 
Eiropas Alianse pret depresiju ( EAAD ) lūko samazin āt depresiju un pašn āvnieciskas tieksmes, 
radot reģionālus inform ācijas sadarb ības tīklus, iesaistot vesel ības sektoru, pacientus un to 
radiniekus, kopienas garu veicinošas strukt ūras un sabiedr ību. Izmēģinājumprojekta norise 
pierādījusi, ka pašn āvību skaits un pašn āvības mēģinājumi samazin ājušies par 25%, jo īpaši 
jauniešu vid ū36. 
Iespējamās iniciatīvas Kopienas l īmenī: 
Ierosinājumus, kas izstr ādāti apspriežu gait ā, reaģējot uz Za ļo grāmatu, var ētu uzskatīt par 
ieguldījumu Komisijas priekšlikumam Padomes Ieteikumam par depresijas un 
pašnāvniecisku tieksmju samazin āšanu . 
6.2.  Gar īgi neveselu personu vai personu ar gar īgu traucējumu izrais ītu invalidit āti 
sociālā integrācija un vi ņu pamatties ību un cie ņas aizsardz ība 
Garīgi neveseli cilv ēki vai cilv ēki ar garīgu traucējumu izrais ītu invalidit āti sastopas ar citu 
cilvēku bailēm un aizspriedumiem, kas bieži vien balst īti uz ačgārniem pie ņēmumiem par 
garīgu nevesel ību. Šāda stigma palielina person īgas ciešanas, cilv ēku sociālu atstumt ību, var 
pat kavēt mājokļa atrašanas un nodarbin ātības iespējas. Tā var arī cilvēkus attur ēt no 
palīdzības meklēšanas, baidoties tapt „iez īmētam”. EK L īguma 13. pant ā noteikts juridiskais 
pamats rīcībai Kopienas l īmenī, lai cīnītos pret diskrimin āciju, kas, cita starp ā, balstās uz 
invaliditāti. Pastāv nepieciešam ība mainīt sabiedrības, sociālo partneru, valsts iest āžu un 
valdību attieksmi: uzlabojot sabiedr ības inform ētību par gar īgu nevesel ību , par ārstēšanas 
iespējām, kā arī mudinot integr ēt darba vid ē garīgi slimus cilv ēkus un cilv ēkus ar šāda 
rakstura invalidit āti, jo tas var ētu radīt lielāku izpratni un v ēlmi pieņemt šādus cilvēkus. 
Paradigmas mai ņa 
Tā dēvētā garīgās veselības pakalpojumu deinstitucionaliz ēšana un attiecīgu pakalpojumu 
radīšana prim ārās aprūpes iestādēs, kopienas centros un visp ārējas ārstniecības slimn īcās 
atbilstīgi pacientu un ģimenes vajadz ībām varētu veicināt sociālo integrāciju. Tas, ka past āv 
lielas psihiatrisk ās ārstēšanas slimn īcas vai patversmes, stigmatiz ēšanu pat palielina. 
Psihiatrisk ās aprūpes pakalpojumu reform ēšanas gait ā daudzas valstis atsak ās sniegt gar īgās 
veselības aprūpes pakalpojumus liel ās psihiatrisk ās ārstēšanas iest ādēs (tomēr dažās jaunajās 
dalībvalstīs šādas instit ūcijas veido liel āko daļu garīgās veselības aprūpes pakalpojumu 
sniegšanas infrakstrukt ūrā), izvēloties sabiedr ībā balstītu pakalpojumu sniegšanu. Tas piln īgi 
atbilst praksei sagatavot pacientus un vi ņu ģimenes, k ā arī darbiniekus, akt īvi līdzdarboties un 
izmantot p ārliecinošākas rīcības stratēģijas37. 
Komisijas veikts apsekojums „Included in Society”38 (Iekļauts sabiedr ībā) apstiprin ājis 
uzskatu, ka instit ūciju aizstāšana ar sabiedr ībā balstītām alternat īvām aprūpes iespējām ļauj 
cilvēkiem ar invalidit āti nodrošin āt augstāku dzīves kvalit āti. Jaunā pētījumā tiks analiz ēts un 
apskatīts tas, kā pašreizējie finanšu resursi b ūtu vislabāk izmantojami, lai apmierin ātu cilvēku 
ar invalidit āti vajadzības, un tiks sniegti pier ādījumi instit ūciju likvid ēšanas izmaks ām39. 
 
LV 12   LV Citu starptautisku organiz āciju atbilstoša darb ība: 
PVO Vesel ību veicinošu slimn īcu sadarb ības tīklā Īpašā uzdevuma grupa par vesel ību 
veicinošiem psihiatrisk ās aprūpes pakalpojumiem40 ir defin ējusi labas gar īgās veselības 
veicināšanas paņēmienus psihiatrij ā .  
Eiropas Padome  2006. gad ā plāno sākt izstrādāt „Eiropas standartinstrumentu ētikas un 
cilvēktiesību ievērošanai gar īgās veselības jomā”. 
Ir pacienti, kas br īvprātīgi meklē hospitālizācijas iesp ējas psihiatriskai ārstēšanai. Pacientu 
obligāta ievietošana psihiatrisk ās aprūpes iestādēs un piespiedu ārstēšana nopietni ietekm ē 
viņu tiesības. Šāda ārstēšanas iesp ēja piemērojama tikai gal ējas nepieciešam ības gadījumā, 
kur mazāk stingras ārstēšanas iesp ējas izrādījušās nederīgas. 
Projekts „“Compulsory Admission and Involunta ry Treatment of Ment ally Ill Patients – 
Legislation and Practice in EU-Member States”41 (Garīgi neveselu pacientu piespiedu 
hospitaliz ācija un ārstēšana – ES dal ībvalstu ties ību akti un prakse) pier ādījis, ka tiesiskie 
noteikumi ES valst īs ir ļoti dažādi. Tāpat konkr ētās pieejas nosaka kult ūras tradīcijas un 
garīgās veselības aprūpes sistēmu strukt ūra un kvalit āte. Prakse oblig āti ievietot iest ādē 
dalībvalstīs ievērojami atš ķiras. 
Problēmas saist ībā ar garīgo veselību un cilv ēka cieņu arī var pastāvēt citās dzīves vidēs, 
piemēram, veco ļaužu pansion ātos, bērnu namos un cietumos. 
Iespējamās iniciatīvas Kopienas l īmenī: 
- Ierosinājumi, kas izstr ādāti apspriežu gait ā, varētu palīdzēt noteikt labāko praksi, lai 
veicinātu sociālu integrāciju un aizsarg ātu garīgi neveselu cilv ēku un cilv ēku ar gar īgu 
traucējumu izrais ītu invalidit āti tiesības.  
- Jautājums par gar īgi slimiem cilv ēkiem vai cilv ēkiem ar gar īgu traucējumu izrais ītu 
invaliditāti un stāvokli psihiatrisk ās aprūpes iestādēs varētu tikt iek ļauts ES Pamatties ību 
aģentūras darbībās, kuras pl ānots sākt 2007. gada 1. janv ārī42. 
6.3. Inform ācijas un zin āšanu par gar īgo veselību uzlabošana ES 
Jautājums par gar īgo veselību esošaj ās veselības uzraudz ības programm ās netiek pietiekami 
risināts. Ir vajadz īgs liels darbs, lai piel īdzinātu esošos valstu un starptautiskos indikatorus par 
garīgo veselību un invalidit āti iedzīvotāju vidū, lai radītu salīdzināmu datu kopumu par visu 
ES. Vajag vair āk datu par soci āliem, demogr āfiskiem un ekonomiskiem gar īgo veselību 
ietekmējošiem faktoriem, k ā arī par veicin āšanu un profilaktisk ām infrastrukt ūrām, 
pasākumiem un resursiem. 
Tāpat ir nepieciešam ība izmantot jau esošos Kopienas instrumentus, piem ēram, Sept īto 
Pētniecības pamatprogrammu43, lai veidotu p ētniecības jaudu un atbalst ītu pētniecību par 
garīgo veselību ES. Lab ākas zināšanas par gar īgās veselības nozīmīgumu un gar īgas 
neveselības seku ietekmi uz vesel ību, dzīves kvalit āti, ekonomisko un soci ālo labklājību, 
sociālo integrāciju un pamatties ībām, un gar īgās veselības pakalpojumiem (piem., taisn īgumu, 
piekļuvi) ļautu uzlabot pašreiz ējo praksi. 
 
LV 13   LV Iespējamās iniciatīvas Kopienas l īmenī: 
Saskarsme star p politiku un p ētniecību varētu veidoties, pulc ējot Kopienas un valstu 
iestādes, akad ēmiskās institūcijas un ieinteres ētās aprindas. T ās loma var ētu būt konsultāciju 
sniegšana par atbilstošiem gar īgās veselības indikatoriem ES, gar īgās veselības uzraudz ību un 
pētniecības darbību prioritāro jomu ierosin āšanu ES l īmenī. 
7. A PSPRIEŽU PROCESS ES STRATĒĢIJAS PAR GAR ĪGO VESEL ĪBU IZSTR ĀDEI 
Garīgās veselības transvers ālā nozīmība dara šo t ēmu atbilst īgu ES strat ēģijas par gar īgo 
veselību izveidei, pamatojoties uz plašu un iek ļaujošu apspriežu procesu.  
Ir paredzētas šādas darbības. 
7.1. Dialoga ar dal ībvalstīm radīšana par gar īgo veselību 
Šāds forums dotu iesp ēju dalībvalstu sadarb ībai un pieredzes apmai ņai. Viens m ērķis būtu 
noteikt rīcības plāna par gar īgo veselību priorit ātes un tā elementus, p ēc tam – noteikt 
pamatdarību kopumu vesel ības politikai un ar vesel ību nesaist ītām politik ām līdztekus 
mērķiem, atskaites krit ērijiem, darb ības termi ņiem un meh ānismiem īstenošanas uzraudz ībai. 
PVO Eiropas gar īgās veselības rīcības plāns varētu būt piemērs, tāpat arī rīcības plāns 
“Mental Health Promotion and Mental Di sorder Prevention: A Policy for Europe”44 (Garīgās 
veselības veicin āšana un gar īgo traucējumu profilakse: politika  Eiropai). Dialoga gait ā būtu 
jāapsver divu ierosin āto Padomes ieteikumu nepieciešam ība par: a) gar īgās veselības 
veicināšanu un b) depresijas un pašn āvniecisku tieksmju samazin āšanu. 
7.2. ES platformas par gar īgo veselību izveide 
ES garīgās veselības platforma var ētu populariz ēt starpnozaru sadarb ību un vienpr ātību par 
garīgo veselību, iesaistot proces ā dažādus darītājus, piemēram, politikas veidot ājus, ekspertus 
un ieinteres ētās aprindas no vesel ības sektora un ar vesel ību nesaist ītiem sektoriem, k ā arī 
pilsoniskās sabiedr ības pārstāvjus. Platforma var ētu analizēt svarīgākos garīgās veselības 
aspektus, noteikt uz pier ādījumiem balst ītu praksi, izstr ādāt darbības rekomend ācijas arī 
Kopienas l īmenī un definēt labāko praksi, lai veicin ātu garīgi neveselu cilv ēku un cilv ēku ar 
garīgu traucējumu radītu invalidit āti sociālu integrāciju un aizsarg ātu viņu pamatties ības un 
cieņu, visu min ēto iestrādājot dialog ā ar dalībvalstīm. 
7.3. Politikas un p ētniecības par gar īgo veselību saskarsmes izveide 
Šīs trešās grupas darb ību ietvaros b ūtu jāiesaista ieinteres ētās aprindas, lai veicin ātu dialogu 
par indikatoru sist ēmu, kurā būtu inform ācija par gar īgo veselību un tās noteicošajiem 
faktoriem, ietekmes nov ērtējums un uz pier ādījumiem balst īta prakse. T ādējādi tiktu izp ētīts 
visefektīvākais veids, k ā noteikt p ētniecības priorit ātes un nodrošin āt labāku datu sist ēmu, 
pētniecības gaitā gūtu zināšanu un politikas veidošanas saskarsmi. Rekomend ācijas varētu 
iekļaut rīcības plānā. 
 
LV 14   LV 8. T URPMĀKI PASĀKUMI  
Pastāv plaša izpratne, ka gar īgās veselības cilvēciskā, sociālajā un ekonomisk ā dimensijai 
jābūt labāk saprastai politikas veidot āju apziņā un tā labāk jāsaprot sabiedr ībai. Dalībvalstīs, 
ES un PVO tiek veikts noz īmīgs darbs. 
Komisija aicina visus ieinteres ētos iedzīvotājus, puses, organiz ācijas un Eiropas Savien ības 
iestādes sniegt savu artavu, sagatavojot ES strat ēģiju un Rīcības plānu par gar īgo veselību, 
iesniedzot piez īmes par šo Za ļo grāmatu. 
Komisiju jo īpaši interes ē viedokļi par šādiem jaut ājumiem: 
(1) Cik būtiska ir iedz īvotāju garīgā veselību ES strat ēģiskās politikas m ērķiem atbilstoši 
1. iedaļas aprakstam? 
(2) Vai visaptverošas ES strat ēģijas par gar īgo veselību izveide pal īdzētu radīt pievienoto 
vērtību un vai 5. ieda ļā ir ierosin ātas atbilstošas priorit ātes? 
(3) Vai 6. un 7. ieda ļā ierosinātās iniciatīvas atbilst m ērķim atbalst īt dalībvalstu rīcības 
koordināciju, lai veicin ātu garīgās veselības jautājuma iestr ādi veselības politik ā un ar 
veselību nesaist ītās politikās, ieinteres ēto aprindu darb ībā un lai rad ītu labāku saikni 
starp pētniecību un politiku par gar īgās veselības aspektiem? 
Viedokļi par augšmin ēto jānosūta Komisijai l īdz 2006. gada 31. maijam  pa e-pastu uz adresi 
mental-health@cec.eu.int vai pa pastu: 
European Commission Directorate-general for Hea lth and Consumer Protection 
Unit C/2 “Health Information” L-2920 Luxembourg Šī Zaļā grāmata un sa ņemtie koment āri tiks public ēti Komisijas t īmekļa vietnē
45, ja vien 
nebūs prasīts tos nepublic ēt. 2006. gada beig ās Komisija pl āno publiskot sa ņemto koment āru 
analīzi, attiecīgā gadījumā pievienojot priekšlikumus un/vai iniciat īvas ES gar īgās veselības 
stratēģijai. 
 
LV 15   LV 1. PIELIKUMS  
Garīgās veselības darbības modelis  
antecedent
soutcomes
present social contextprecipitating
factors
ME NTAL  HE AL TH
Individual resources
PRESEN T  SO CIAL 
CONTEX T
e.g. social support•PRECIPITATIN G
e.g. life events •PREDISPOSIN G 
FACTORS
- genetic factors
- fa ctors  rela ted to 
pregnancy and birth
-e a r l y  c h i l d h o o d
experiences
- family environment- social circumstances
- physical environment
-e d u c a t i o n
-e m p l o y m e n t-w o r k  c o n d i t i o n s-h o u s i n gOUTCOME S
-l e v e l  o f  w e l l b e i n g
- physical health
-s y m p t o m s
- knowledge & 
skills
-q u a l i t y  o f  
relationships
- sexual sat isfact ion
- use of ser vices- productivity-p u b l i c  s a f e t ysociety & culture
society & cultureantecedent
soutcomes
present social contextprecipitating
factors
ME NTAL  HE AL TH
Individual resources
PRESEN T  SO CIAL 
CONTEX T
e.g. social support•PRECIPITATIN G
e.g. life events •PREDISPOSIN G 
FACTORS
- genetic factors
- fa ctors  rela ted to 
pregnancy and birth
-e a r l y  c h i l d h o o d
experiences
- family environment- social circumstances
- physical environment
-e d u c a t i o n
-e m p l o y m e n t-w o r k  c o n d i t i o n s-h o u s i n gOUTCOME S
-l e v e l  o f  w e l l b e i n g
- physical health
-s y m p t o m s
- knowledge & 
skills
-q u a l i t y  o f  
relationships
- sexual sat isfact ion
- use of ser vices- productivity-p u b l i c  s a f e t ysociety & culture
society & culture
 
Source:  
Lahtinen, E., Lehtinen, V., Riikonen, E., Ahonen, J. (eds.): Framework for promoting mental 
health in Europe, Hamina 1999 
 
LV 16   LV 2. PIELIKUMS  
Aplēses par ES visp ārējo iedzīvotāju skaitu (vecum ā no 18-65), kurus p ēdējo 12 mēnešu 
laikā skāruši garīgi traucējumi46 
Diagnosis (DSM-IV) 12-m onth estimate (%) 12-m onth estimate (million) 
Alcohol dependence 2.4 7.2 
Illicit substance dependence 0.7 2.0 
Psychotic disorders 1.2 3.7 
Major depression 6.1 18.4 
Bipolar disorder 0.8 2.4 
Panic disorder 1.8 5.3 
Agoraphobia 1.3 4.0 
Social phobia 2.2 6.7 
Generalised Anxiety Disorder 
(GAD) 2.0 5.9 
Specific phobias 6.1 18.5 
Obsessive-compulsive Disorder 
(OCD) 0.9 2.7 
Somatoform disorders 6.3 18.9 
Eating disorders 0.4 1.2 
Any mental disorder 27.4 82.7 
Source: 
Hans-Ulrich Wittchen, Frank Jacobi (2005). Size and burden of mental di sorders in Europe: a 
critical review and appraisal of 27 studies . European Neurospsychopharmacology, Volume 
15, Number 4, pp. 357-376. 12-months values r ounded by Commission. Percentage values 
based on Commission’s own calculations. 
 
LV 17   LV 3. PIELIKUMS  
Standartiz ēti dati par n āves gadījumiem pašn āvībā uz 100 000 cilv ēku ES dal ībvalstīs 
2002. gad ā47 
44
27.32625.424.5
19.919.518.41716.8
14.713.71312.712.211.711.510.510.19.1
7.1 6.8 6.86
3.6
05101520253035404550

 
LV 18   LV 4. PIELIKUMS  
Garīgās veselības probl ēmu ekonomisk ās izmaksas ilgtermi ņā. Izmaksas p ārvērstas 
EUR, piem ērojot 2002. gada cenas  
Financial costs of social exclusion: long term 
follow up of children without and with conduct 
problems or disorders
020000400006000080000100000120000140000
No
problemsConduct
ProblemsConduct
DisorderEurosCrime
Lost employment
Relationships
Foster and residential
care
Health
Education
 
Source: 
Scott, S.; Knapp, M.; Henderson, J.; Maughan, B.: Fi nancial cost of social exclusion. Follow-
up study of anti-social children into adu lthood, British Medical Journal (BMJ), 323, 191-196. 
Costs converted into Euro-values by David Mc Daid, Mental Health Economics European 
Network.  
 
LV 19   LV 5. PIELIKUMS  
Apkopojums par atseviš ķiem ES pas ākumiem saist ībā ar garīgo veselību laikā no 
1999. līdz 2005. gadam  
Year Title of the event Level Council 
resolutions/conclusions 
04/1999 Balancing Mental Health 
Promotion and Mental Health Care Joint EU/WHO 
Meeting  
10/1999 European Conference on 
Promotion of Mental Health and Social Inclusion EU Presidency Council resolution on the 
promotion of mental health 
03/2000 Health Determinants in the EU EU Presidency Council resolution on 
action on health determinants 
06/2000 Violence and Promotion of 
Mental Health of Children and Young People EU Presidency  
09/2000 Prevention of Youth Suicide EU Presidency  
01/2001 Young People and Alcohol WHO Ministerial 
conference/EU Presidency Council conclusions on a 
Community strategy to reduce alcohol-related harm 
09/2001 Future Mental Health Challenges 
in Europe: Impact of Other Policies on Mental Health Joint EU/WHO 
Meeting  
10/2001 Coping with Stress and 
Depression-Related Problems in Europe Joint EU 
Presidency and WHO Council conclusions on 
combating stress and depression-related problems 
12/2002 Future Mental Health Challenges 
in Europe: Strengthening Co-operation between EU and WHO Joint EU/WHO 
seminar  
03/2003 Mental Illness and Stigma in 
Europe: Facing up to the Challenges of Social Inclusion and Equity Joint EU 
Presidency, WHO and Council of Europe Council conclusions on 
combating stigma and discrimination in relation to mental health 
 
LV 20   LV  
10/2003 Mental Health in Europe: New 
Challenges, New Opportunities EC-funded 
conference/co-sponsored by WHO  
09/2004 The Mental Health of Children 
and Adolescents Jointly organised 
by Commission/WHO/Luxembourg  
01/2005 WHO Europe Ministerial 
Conference on Mental Health Commission as a 
coorganiser  
 
 
LV 21   LV 6. PIELIKUMS  
Izdevumi par gar īgo veselību Eiropas ekonomisk ās zonas valst īs (% no kop ējiem 
izdevumiem vesel ības aprūpei) 
0246810121416
LuxembourgUK
Sweden
GermanyMalta
Netherlands
HungaryDenmark
Lithuania
Cyprus
Ireland
IcelandBelgium
Spain
Latvia
FrancePortugal
CzechSlovakia
 
Source: 
Mental Health Economics European Network (2004) 
 
LV 22   LV 7. PIELIKUMS  
Sociālie, vides un ekonomis kie priekšnoteikumi gar īgai veselībai 
Risk factors Protective factors 
Access to drugs and alcohol  Empowerment  
Displacement  Ethnic minorities integration  
Isolation and alienation  Positive interpersonal interactions  
Lack of education, transport, housing  Social participation  
Neighbourhood disorganisation  Social responsibility and tolerance  
Peer rejection  Social services  
Poor social circumstances  Social support and community networks  
Poor nutrition   
Poverty   
Racial injustice and discrimination  
Social disadvantage  
Urbanisation  
Violence and delinquency  
War  
Work stress  
Unemployment  
Source: 
WHO: Prevention of Mental Disorders. Effec tive Interventions and Policy Options, Summary 
Report, Geneva 2004, p.21 
 
LV 23   LV ATSAUCES  
                                                 
1 Communication “Strategic Objectives 2005-2009. Europe 2010: A Partnership for European Renewal. 
Prosperity, Solidarity and Security”, COM(2005)12 of 26.01.2005 
2 WHO, Strengthening mental health promotion, Geneva 2001 (Fact sheet no. 220) 
3 Wittchen HU, Jacobi F: Size and burden of mental diso rders in Europe: a critical review and appraisal of 27 
studies.  European Neurospsychopharmacology, Volume 15 (2005), Number 4, pp. 357-376. Percentage 
values based on Commission’s own calculations. 
4 WHO, World Health Report 2001, p. 11. http://www.who.int/whr/2001 
5 Deaths caused by tra ffic accidents: 50700, homicide: 5350, HIV/ AIDS: 5000, WHO figures for 2002. Own 
calculations based on Eurostat statistics and WHO Health For All Mortality Database  
6 Estimation by ILO. http://agency.osha.eu.int/publications/newsletter/8/en/index_23.htm  
7 As confirmed by Mental Health Economics European Network, project co-funded from Community Health 
Promotion Programme (1997-2002), implemented by Mental Health Europe-Santé Mentale Europe, (2001-2003), http://www.mentalhealth-econ.org . 
8 Scott S, Knapp M, Henderson J, Maughan B: Financial costs of social exclusion: follow-up study of antisocial 
children into adulthood, British Medical Journal, 323 (2001), 191-196. 
9 The conference established a Mental Health Declara tion for Europe and a Mental Health Action Plan for 
Europe, both for the WHO European Region. http://www.euro.who.int/mentalhealth2005  
10 Only 26% of adult Europeans with a mental disorder ha ve a contact with formal health services (Alonso, J., 
Angermeyer, M., Bernert, S.et al. (2004). Use of Mental Health Services in Europe: Results from the 
European Study on Epidemiology of Mental Disorders (ESEMeD) Project. Acta Psychiatr Scand; 109 (suppl 
420): 47-54. 
11 Article 152 of the EC Treaty, http://europa.e u.int/eur-lex/en/treaties/selected/livre235.html 
12 An overview is given in the publication: “Action for Mental Health. Activities co-funded from European 
Community Public health Programmes 1997-2004”, 
http://europa.eu.int/comm/health/ph_determinants/life_style/mental_health_en.htm. A list of all completed 
and ongoing such projects can be found under: http://europa.eu.int/comm/health/ph_projects/project_en.htm 
13 Decision No 1786/2002/EC of the European Parliament and of the Council of 23 September 2002 adopting a 
programme of Community action in the field of public health (2003-2008). Official Journal L 271, 09.10.2002 
14 Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in 
employment and occupation, Official Journal L303 of 2.12.2000, 16-22 
15 Fifth Framework Programme for research, technologi cal development and demonstration activities (1998 to 
2002), Decision No 182/1999/EC of the European Parliament and of the Council of 22.12.1998, Official Journal L26/1 of 01.02.1999,.Sixth Framework Prog ramme for research, technological development and 
demonstration activities covering the period 2002-2006, Decision N° 1513/2002/EC of the European 
Parliament and of the Council of 27.06.2002, Official Journal L232/1 of 29.08.2002; Official Journal L294/1 of 29.10.02. 
16 Mental health disability : a european assessment in the year 2000, MHEDEA-2000, RTD Project QLG5-
1999-01042, http://dbs.cordis.lu/fep-cgi/srchidadb?ACTION=D&SESSION=41092005-9-8&DOC=18&TBL=EN_PROJ&RCN=EP_DUR:36&CALLER=PROJ_LIFE 
17 A list of health-related projects under the Informati on Society Technologies Programme (IST) under Reseach 
Framework Programmes can be found under http://www .cordis.lu/ist/ka1/health/projectbooklet/others.htm. 
Mental health-related projects include MULTIPLE, ALDICT, ACTI ON, TASK, ASTRID, MEDIATE and 
VEPSY UPDATED.  
18 http://europa.eu.int/comm/justice_home/fu nding/daphne/funding_daphne_en.htm 
19 Eurostat. Figures for 2002 (Greece: latest available figure), as in annex 2. 
20 Project co-funded from the Community Health Monitoring Programme (1998-2002), implemented by the 
Mutelle Générale de l’Education Nationale, Paris (2001-2004). The project covered the former 15 Member 
States of the EU, Norway and Iceland,  
http://europa.eu.int/comm/health/ph_projects/2001/monitoring/fp_monitoring_2001_frep_06_en.pdf. A corresponding project to collect data and information for the new Member States is currently being 
implemented as part of the “project  “Mental health Information and Dete rminants for the European Level”, 
 
LV 24   LV                                                                                                                                                               
cofunded from the Community Public Health Programme (2003-2008), implemented by STAKES, Finland, 
http://www.stakes.fi/mentalhealth/mindful.html . 
21 Established through the project co-funded from the Community Public Health Programme (2003-2008): 
Generalitat de Catalunya, European Platform for Mental  Health Promotion and Mental Disorder Prevention: 
indicators, interventions and strategies. Http://www.impha.net 
22 Council resolution of 18 November 1999 on the promotion of mental health. Official Journal C 086, 
24/03/2000 P. 0001 - 0002, Council Recommendation of 5 June 2001 on the drinking of alcohol by young 
people. Official Journal L161, 16/06/2001, P. 0038- 0041 
 Council conclusions of 5 June 2001 on a Community st rategy to reduce alcohol-related harm. Official Journal 
C 175, 20/06/2001 P. 0001- 0002 
 Council conclusions of 15 November 2001 on combating stress and depression-related problems. Official 
Journal C 006 , 09/01/2002 P. 0001 - 0002 
 Council Conclusions on combating stigma and discrimination in relation to mental illness of 2 June 2003. 
Official Journal C 141, 17/06/2003 P.0001-0002 
 Council conclusions on a Community Mental Health Action of 3 June 2005. 
http://europa.eu.int/comm/health/ph_determinants/life_style/mental/docs/ev_20050602_en.pdf  
23 Project co-funded under Community Health Promotion Programme (1997-2002): Academic Centre of Social 
Sciences, University of Nijmegen: Integrating mental health promotion interventions  into countries's policies, practice and the h ealth care system (2002-2005), www.imhpa.net 
24 The documents can be downloaded under 
http://europa.eu.int/comm/health/ph_projects/2002/promotion/fp_promotion_2002_frep_16_en.pdf and 
http://www.imhpa.net 
25 For further reading: WHO: Promoting Mental Hea lth. Concepts, Emerging Evidence, Practice. Summary 
Report, Geneva 2004; WHO: Prevention of Mental Di sorders. Effective Interventions and Policy Options, 
Summary Report, Geneva 2004. http://www.who.int/mental/evidence/en 
26 Projects co-funded from the Commun ity Health Promotion Programme: Ment al Health Europe-Santé Mentale 
Europe, Mental Health Promotion of Adolescents and Young People (2000-2001), 
http://europa.eu.int/comm/health/ph_projects/2000/promotion/promotion_project_2000_full_en.htm#14; 
Mental Health Europe-Santé Mentale Europe, Mental Health Promotion of Children up to 6 years of Age (1997-1999), 
http://europa.eu.int/comm/health/ph_projects/1998/promotion/promotion_project_1998_full_en.htm#17. 
27 Merllie, D. & Paoli, P. (2001) Ten years of working conditions in the European Union. Dublin: European 
Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions  
28 Projects co-funded from th e Community Health Promotion Programme:  Belgische Interuniversitair Centrum, 
Coping with Stress and Depression-related Problems in Europe (2001-2003), http://europa.eu.int/comm/health/ph_projects/2001/promotion/promotion_project_2001_full_en.htm#7 ; 
Mental Health Promotion and Prevention Strategies for Coping with Anxiety, Depression and Stress related 
disorders in Europe (2001-2003),  ttp://europa.eu.int/comm/health/ph_projects/2001 /promotion/promotion_project_2001_full_en.htm#2 
29 as in footnote 21 
30 Project co-funded from the Community Health Promotion Programme: Universidad de Deusto, Faculty of 
Sociology, Unemployment and Mental Health,  
http://europa.eu.int/comm/health/ph_projects/1999/promotion/promotion_project_1999_full_en.htm#6 
31 Council Resolution of 18.11.1999 (cf. footnote 22) on the promotion of mental health invited the Commission 
to consider, after consultation of the member stat es, the need to draw up a proposal for a Council 
recommendation on the promotion for mental health.  
32 Expert Report “Actions against depression. Improving mental and well-being by combating the adverse 
health, social and economic consequences of depression”, Commission 2004.  
http://europa.eu.int/comm/health/ph_determin ants/life_style/mental/depression_en.htm 
33 http://europa.eu.int/comm/health/ph_determinants/lif e_style/drug/documents/drug_strategy0512_en.pdf 
34 Official Journal C 168 of 08/07/2005, p. 1-18  
35 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/en/oj/dat/2003/l_165/l_16520030703en00310033.pdf 
 
LV 25   LV                                                                                                                                                               
36 Project co-funded under the Community Public Health Programme 2003-2008, implemented by Ludwig 
Maximilians-University Munich (2004-2005), http://www.eaad.net 
37 Berger, H (1999). Health Promotion - A Change in the Paradigms of Psychiatry. In: Berger, H., K. Krajic, R. 
Paul (Hrsg.): Health Promoting Hospitals in Practice: Developing Projects and Networks. Conrad, Gamburg 
38 Project under the European So cial Fund: Inclusion Europe, In cluded in Soci ety (2003-2004), 
http://europa.eu.int/comm/employment_social/index/socinc_en.pdf 
39 “Comparative cost analysis: Community based services as an alternative to institutions", tender no. 
VT/2005/021, Official Journal on 22 June 2005 N° 2005/S 119-117014  
40 http://www.hpps.net 
41 Project co-funded from th e Community Health Monitoring Programme (1997-2002), implemented by Central 
Institute of Mental Health, Mannheim (2000-2002).  
http://europa.eu.int/comm/health/ph_projects/2000/promotion/promotion_project_2000_full_en.htm#8 
42 COM(2005)280 of 30 June 2005  
43 Proposal for a Decision of the European Parliament and of the Council concerning the Seventh Framework 
Programme of the European Community for research, technological development and demonstration activities 
(2007 to 2013) COM(2005) 119 final of 6th April 2005 
44 Developed under The project “Implementing Mental Health into Policy Actions (IMHPA)” www.imhpa.net 
45 http://europa.eu.int/comm/health/p h_determinants/life_style/menta l/green_paper/cons ultation_en.htm  
46 Total population EU countries (plus Iceland, Norway, Switzerland; age 18-65): 301,7 million 
47 ource: Eurostat, For Greece latest year available. Please note that the official statistics very likely 
underestimate death from suicide. R ecording a death as suicide depends on many factors, including cultural 
and religious ones.