LV    LV  EIROPAS KOPIE NU KOMISIJA 
Briselē, 24.6.2004 
COM(2004) 425 gal īgā redakcija 
  
KOMISIJAS PAZI ŅOJUMS 
EIROPAS PADOMEI UN PARLAMENTAM  
Valsts finanses Ekonomikas un monet ārajā savienībā (EMS) – 2004. g. 
     
{SEC(2004) 761}  
 
LV 2   LV KOMISIJAS PAZI ŅOJUMS 
EIROPAS PADOMEI UN PARLAMENTAM  
Valsts finanses Ekonomikas un monet ārajā savienībā (EMS) – 2004. g. 
Budžeta poz īciju pieaugoš ā dažādība ar visp ārējām attīstības tendenc ēm 
Faktiskais defic īts turpināja pieaugt 2003.gad ā visā ES, atspogu ļojot ieilgušo izaugsmes 
lejupslīdi un autom ātisko stabiliz ētāju darbību. Eiro jom ā deficīts palielin ājās no 2,3 % no 
IKP 2002. gad ā līdz 2,7 % no IKP 2003.gad ā. Ja ņem vērā visas 25 valstis, kas ir ES locekles 
kopš 2004. gada 1. maija, defic īts ir pieaudzis no 2,1 % l īdz 2,7 % no IKP. Cikliski regul ēti 
pasākumi ir att īstījušies labv ēlīgāk, pieaugot no 2,4 % no IKP 2002. gad ā līdz 2,1 % 2003. 
gadā. Tomēr tas atspogu ļo ievērojamus vienreiz ējos pasākumus vair ākās valstīs.  
Ar astoņām valstīm, kurās ir pārpalikums, un vienpadsmit valst īm, kurās ir deficīts virs 3 % 
2003.gadā, ES dalībvalstīs, veicot paplašin āšanos līdz 25 dalībvalstīm, saredz daž ādo budžeta 
attīstības tenden ču pieaugumu. Visiev ērojamākais defic īts ir Vācijai un Francijai, ņemot vērā 
abu valstu izm ērus un to defic ītu, kas ļoti ietekm ē eiro jomas visp ārējos rezult ātus. Itālijas 
situācija, kur defic īts palika zem 3% tikai ar vienreiz ējo pasākumu pal īdzību, arī rada bažas, 
ņemot vērā tās lielo vald ības parādu struktūras rādītāju pret IKP. Ārpus eiro jomas faktisk ās 
bilances pasliktin ājās vairākās valstīs, ieskaitot Lielbrit āniju un Poliju. Pretstat ā šīm attīstības 
tendencēm Spānijā, Beļģijā, Īrijā, Somijā un Luksemburg ā (eiro jom ā), kā arī Zviedrijā, 
Dānijā un Igaunij ā tika reģistrēts pārpalikums, kas turpin ājās visas lejupsl īdes laikā, apliecinot 
šo valstu budžeta poz īciju stabilit āti. Kas attiecas uz budžeta un izaugsmes att īstības 
tendencēm lielajās valstīs, valdības parādu struktūras rādītājs attiecībā pret IKP pieauga 2003. 
gadā, sasniedzot 70,4 % eiro jom ā un 63,1 % ES-25. Ar ī šeit situācijas ir diezgan pret ējas – 
Itālijā, Grieķijā un Beļģijā valdības parāds attiecībā pret IKP ir virs 100 %, savuk ārt 14 valst īs 
parāda līmenis ir krietni zem 60 % no IKP. 
Dažās valstīs stabilas valsts fina nses netiks nodrošin ātas tuvākajā nākotnē 
Neskatoties uz to, ka iza ugsme uzlabojas, budžeta pl āni 2004. un 2005. gadam nav seviš ķi 
daudzsološi. Tiek pl ānots, ka gan faktisk ās, gan cikliski regul ētās budžeta bilances eiro jom ā 
saskaņā ar Komisijas 2004. ga da pavasara prognoz ēm būs lielā mērā nemainīgas 2004. gad ā, 
kā arī 2005. gad ā, nemainot politisk ās nostādnes. ES-25 l īmenī tiek plānots, ka faktisk ā 
bilance paaugstin āsies līdz 2,5 % no IKP 2005. gad ā. Tiek plānots, ka valsts par ādu struktūras 
rādītājs pret IKP nedaudz paaugstin āsies 2004. gad ā līdz 70,9 % no IKP eiro jom ā un līdz 
63,4 % ES-25 un paliks nemain īgs tādā pašā līmenī abās jomās 2005. gad ā. Komisija pl āno, 
ka valsts l īmenī deficīts paliks virs 3 % no IKP 2004. gad ā gan Francij ā, gan Vācijā. Abas 
dalībvalstis veic visu, lai samazin ātu deficītu zem 3 % 2005. gad ā. Tiek paredz ēts, ka defic īts 
būs virs 3 % 2004. gad ā Grieķijā, Nīderlandē un, ja vienreiz ējie pasākumi netiks kompens ēti 
ar labojošajiem pas ākumiem, ar ī Portugālē un Itālijā. Tiek paredz ēts, ka budžeta situ ācija 
lielākajā daļā jauno dal ībvalstu uzlabosies n ākamo divu gadu laik ā. 
Pēdējie dati stabilit ātes un konver ģences programm ās rāda, ka līdzsvarota poz īcija attiec ībā uz 
cikliski regul ētajām bilancēm netiks pan ākta vairākās valstīs līdz 2007. gadam (-0,7 % no IKP 
 
LV 3   LV attiecībā uz eiro jomu). V ācija, Francija, Portug āle un Lielbrit ānija jo īpaši būs tālu no 
līdzsvarota budžeta šaj ā aspektā. Tas noz īmē, ka pastāvēs neadekv āta drošības robeža, lai 
novērstu 3 % - no - IKP atsauces v ērtības pārrāvumu nelabv ēlīgu ekonomisko apst ākļu 
gadījumā. Bez tam ceturkš ņa vidu mērķi dažās eiro jomas dal ībvalstīs ir balstīti uz izaugsmes 
pieņēmumiem, kas, liekas, ir p ārāk optimistiski. Pat ja pl ānotās izaugsmes likmes tiktu 
īstenotas, nospraustie budžeta m ērķi ir grūti sasniedzami. Jaun ās dalībvalstīs savās 
konverģences programm ās paredz pretenciozu valsts finanšu konsolid āciju.  
Ņemot vērā, ka vairākos gadījumos programmu ieviešana ir bijusi slikta – k ā rezultātā nācās 
atkārtoti atlikt l īdzsvarota budžeta m ērķi – ir skaidrs, ka bezr ūpībai nav iemesla. Dal ībvalstīm 
ir svarīgi sasniegt budžeta poz īcijas, kas nodrošina, ka autom ātiskie stabilizatori darbojas 
brīvi, kā arī ka tiek samazin āts nenotur īgu valsts finanšu risks, ņemot vērā novecojuš ās 
paaudzes. Ja regul ējošo mehānismu kompoz īcija ir pareiza, tas pal īdzētu sasniegt Lisabonas 
augtas izaugsmes un nodarbin ātības mērķus tuvāko nākošo gadu laik ā. Pagātnes pieredze 
rāda, ka ir j āveic ievērojami pas ākumi, lai uzlabotu budžeta pamatpoz īcijas, tiklīdz uzlabojas 
ekonomiskie apst ākļi. Grūtības, kas tika p ārvarētas, ievērojot Līguma pras ības 2002. un 2003. 
gadā, atspoguļo arī faktu, ka valstis neveica pietiekošu fisk ālo regulēšanu “labo laiku” gait ā – 
1999. un 2000. gad ā. 
Budžeta uzraudz ības proced ūru pieaugoša pielietošana 
Līdz 2003. gada vidum to valstu skaits, kas atrad ās pārmērīga deficīta pozīcijā, palielinājās 
līdz trīs, Francijai pievienojoties Portug ālei un Vācijai. Neskatoties uz pas ākumiem, ko veica 
Francija un V ācija, ātri vien kļuva redzams, ka defic īts šajās abās valstīs pretstatā Portugālei 
saglabāsies augsts 2003. gad ā un ka iesp ējamība samazin āt deficītu šajās valstīs zem 3 % no 
IKP līdz nospraustajam termi ņam – 2004. gadam – bija ļoti nereāla, ņemot vērā budžeta 
projektus, kas tika iesniegti 2003. gada august ā. Tāpēc Komisija veica p ārmērīga deficīta 
procedūru ar mērķi mudināt Franciju un V āciju pieņemt izšķirošākus lēmumus, lai labotu 
savu defic ītu vismaz l īdz 2005. gadam. 2004. gada pavasar ī pēc 2003. gada budžeta datu 
paziņošanas, Komisija uzs āka proced ūras attiecībā uz Grieķiju, Nīderlandi un Lielbrit āniju, 
kurās tika reģistrēts deficīts virs 3 % no IKP 2003. gad ā. Tajā pašā laikā, ņemot vērā, ka 
deficīts palika zem 3 % no IKP 2003. gad ā, Komisija izteica priekšlikumu anul ēt lēmumus, 
kas novieto Portug āli pārmērīga deficīta pozīcijā. Pamatojoties uz sav ām prognoz ēm, 
Komisija ieteica, ka “agrais br īdinājums” ir j āadresē Itālijai, ņemot vērā ievērojamo risku 
lauzt 3 % - no – IKP atsauces v ērtību 2004. gad ā. Komisija uzs āka pārmērīgā deficīta 
procedūru vairākās jaunajās dalībvalstīs pēc to uzņemšanas ES. Š īm valstīm tiks iesniegti 
ieteikumi, lai pal īdzētu veikt ticamu daudzgad īgu regulēšanu. 
Saspīlējums fisk ālā plāna ieviešan ā radīja nenoteikt ību 
Lai gan L īgumā ietvertās procedūras tika bez sarež ģījumiem iev ērotas sagatavošan ās darbu 
laikā pirms EMS, kopš eiro rad īšanas to ieviešana ir k ļuvusi arvien sarež ģītāka. 2002. gada 
februārī Komisija ieteica, ka Padomei ir j āpieņem “agrais br īdinājums”, kas adres ēts Vācijai 
un Portug ālei. Šajā gadījumā Padome neiev ēroja Komisijas priekšlikumus, ņemot vērā šo 
valstu veiktos pas ākumus. L īdzīga situācija (lai gan proced ūru sarežģītākā līmenī) tika 
konstatēta 2003. gada novembra beig ās Padome neapstiprin āja Komisijas ieteikumus attiec ībā 
uz Franciju un V āciju, kas par vienu gadu pagarin āja termiņu, lai labotu p ārmērīgā deficīta 
situāciju, un kas ietv ēra procedūru veicināšanu.  
Saspīlējums, kas radies L īguma un Stabilit ātes un izaugsmes pakta (SIP) proced ūru ieviešan ā, 
kā arī Kopienas instit ūciju dažādā procedūru interpret ēšana ir rad ījusi nenoteikt ību par to, k ā 
 
LV 4   LV budžeta uzraudz ība būtu jāveic. Tās ir arī demonstr ējušas, ka ir atk ārtoti jāizvērtē noteikti 
plāna elementi, lai uzlabotu gan budžeta uzraudz ības efektivit āti, gan datu ticam ību.  
Atbildot uz gr ūtībām, kas sk āra fiskālā plāna ieviešanu, Komisija pazi ņoja par strat ēģiju ar 
mērķi rast juridisko skaidr ību attiecībā uz Līguma nosac ījumiem un SIP, turpinot veikt 
budžeta uzraudz ību un pasverot, k ādi pasākumi ir nepieciešami, lai stiprin ātu ekonomisko 
pārvaldību. Pēc tam 2004. gada janv āra beigās Komisija l ūdza Eiropas Tiesu anul ēt Padomes 
pieņemtos lēmumus un secin ājumus, kas tika pie ņemti tās novembra san āksmē. Tiesa nol ēma 
izskatīt šo lietu pa ātrinātas proced ūras ietvaros.  
Tajā pašā laikā, ievērojot tās stratēģiju, Komisija turpin āja veikt budžeta uzraudz ību saskaņā 
ar Līguma un SGP nosac ījumiem. Tas ietv ēra 2003. gada aktualiz ētās inform ācijas 
izvērtēšanu par stabilit ātes un konver ģences programm ām, kā arī viedokļu projektu 
sagatavošanu Padomei. Komisija ar ī aktualizēja VEPNV, ietverot ja unus budžeta ieteikumus 
7 valstīm par katru valsti atseviš ķi. Tā arī turpināja darbu ar proced ūrām attiecībā uz valstīm, 
kurās nebija stabilas budžeta politikas, k ā arī ieguldīja pūles, lai uzlabotu uzraudz ības 
kvalitāti. Tajā pašā laikā tā sāka novērot, kā plānu varētu atjaunot, lai atrisin ātu nepilnības, 
kas radās EMS pirmajos gados.  
Analītiskie uzlabojumi ES budžeta uzraudz ības ietvaros 
Ziņojumā ar nosaukumu “ Valsts finanses EMS – 2004. g.”  ir izceltas četras jomas, kur ir 
panākts progress budžeta att īstības tenden ču analīzē, ieskaitot (i) vienreiz ējo pasākumu lomu 
budžeta poz īciju izvērtēšanā, (ii) cikliski regul ētu bilanču izmantošanu, lai izv ērtētu valstu 
veiktos pas ākumus, (iii) valsts finanšu ilgtermi ņa ilgspējas izvērtēšanu un (iv) iesp ējamo 
saistību uzraudz ību. 
Lai veiktu daudzpus ēju struktur ālo faktoru uzraudz ību, ir nepieciešams  skaidri noteikt 
pagaidu izmai ņas budžeta poz īcijās, jo īpaši, ja tās ir raduš ās budžeta pas ākumu ieviešanas 
rezultātā ar tikai pagaidu sek ām vai ekonomisk ā cikla rezult ātā.  
(i) Bez pagaidu izmai ņām budžet ā, īpaša vērība ir jāpievērš valdību veiktajiem 
“vienreizējiem” pas ākumiem, jo tie k ļūst par bieži nov ērojamu un iev ērojamu par ādību ES 
valstīs. Tādējādi ir svar īgi šādus pasākumus un to iemeslus ņemt vērā uzraudzības proces ā. 
Tāpēc ir nepieciešama budžeta pas ākumu liel āka pārredzamība un skaidr āki ziņojumi par 
šiem pasākumiem no dal ībvalstīm, ieskaitot stabilit ātes un konver ģences programmas. 
(ii) Kopīga metodolo ģija, kas nodrošina datus cikliski regul ētām budžeta bilanc ēm (CRB) tiek 
izmantota ES l īmenī, lai atseviš ķi atdalītu izmaiņas budžet ā, kas atspogu ļo ekonomisko ciklu 
no tām, kas neatspogu ļo, jo pēdējās atspogu ļo pasākumus, par kuriem nol ēmuši politisko 
nostādņu izstrādātāji. CRB ir izr ādījies ļoti noder īgs instruments, lai izv ērtētu dalībvalstu 
budžeta politisk ās nostādnes. Tom ēr CRB var prec īzi neatspogu ļot fiskālo korekciju 
pasākumus. Ar ī neparedz ētas izmai ņas var ietekm ēt rezultātus. Ieteiktais risin ājums ir 
vienkārša CRB skait ļu korekcija, neietverot neparedz ēto izmai ņu mazo komponentu 
iespējamās izaugsmes ietvaros.  
(iii) 2004. gad ā trešo gadu p ēc kārtas ES budžeta uzraudz ībā ir ietverta valsts finanšu 
ilgtermiņa ilgspējas izvērtēšana, pamatojoties uz aktualiz ētām stabilit ātes un konver ģences 
programm ām. Šogad liel āka uzman ība tiek velt īta kvalitat īvās analīzes uzlabošanai, lai 
atbalstītu gūto rezultātu interpret āciju, kas ir iev ērojami pal īdzējis sniegt izv ērtēšanas 
procesam liel āku inform ācijas vērtību. Kopum ā analīze rāda, ka risks attiec ībā uz ilgtermi ņa 
 
LV 5   LV ilgspēju joprojām pastāv deviņās valstīs. Piecās no tām (Beļģijā, Grieķijā, Itālijā, Vācijā un 
Francijā) grūtības ir daudz nopietn ākas, kamēr pārējās risks ir radies ceturkš ņa vidus budžeta 
attīstības tenden ču dēļ (Nīderlandē un Lielbrit ānijā) vai neskaidr ību dēļ, kas saist ītas ar 
pensiju izlietojuma ilgtermi ņa plāniem (Spānijā un Portug ālē). Visbeidzot, sešas valstis liekas 
relatīvi labā situācijā (Īrija, Dānija, Somija, Austrija, Luksem burga un Zviedrij a), lai risin ātu 
novecojuš ās paaudzes izmaksu probl ēmu, balstoties uz esošaj ām politiskaj ām nostādnēm. 
(iv) Lai g ūtu vispārīgu priekšstatu par valsts finanšu ilgsp ējību, ir jāņem vērā citas saist ības 
bez tām, kas ietvertas M āstrihtas defin īcijā par bruto par ādu. Starp t ām ir tā sauktās “nejaušās 
saistības”, kas saist ītas ar vald ības pienākumiem, kas tiek īstenoti tikai t ādā gadījumā, ja rodas 
īpaši apstākļi. Šī jautājuma svar īgums ES budžeta uzraudz ībā ir pieaudzis p ēdējo gadu laik ā 
un jo īpaši pēc ES paplašin āšanās. Nejauš ās saistības paties ībā ir diezgan augsts r ādītājs 
dalībvalstīs. Ņemot vērā dažādās situācijas un iez īmes ES, nejaušo saist ību atklāšana un 
uzraudzība būtu noderīgs solis attiec ībā uz budžeta uzraudz ības stiprin āšanu ES. 
Budžeta discipl īna un paaugstin āts izaugsmes potenci āls ir konsekventi m ērķi 
ES budžeta noteikumi ir izstr ādāti ar mērķi veicināt budžeta discipl īnu gan ilgtermi ņā, gan 
pagaidām tā, lai nodrošin ātu stabilas budžeta poz īcijas. Tom ēr ES plāns ir ticis kritiz ēts par to, 
ka pārāk liela uzman ība ir piev ērsta disciplin ārajiem aspektiem, t ādējādi tas nav izaugsmei 
labvēlīgs. Ņemot vērā šo inform āciju ziņojumā ”Valsts finanses EMS – 2004. g.” tiek 
apskatīti jautājumi par to, k ā fiskālā disciplīna un valsts finanšu kvalit āte sniedz ieguld ījumu 
izaugsmē.  
Fiskālās disciplīnas priekšroc ības 
Saspīlēto debašu laik ā, kas notika pag ājušajā gadā par ES pl āna ieviešanu attiec ībā uz fiskālo 
uzraudzību, daudzi kriti ķi uzsvēra, ka pārmērīga uzman ība tiek piev ērsta fiskālajai discipl īnai 
un ka tas ir bijis kait īgs izaugsmei. Tom ēr šī kritika ir nepamatota. Bez progresa, kas veikts 
attiecībā uz fiskālo discipl īnu pēdējā desmitgad ē, pateicoties izstr ādātajiem noteikumiem, 
Eiropas ekonomikas izaugsmes sniegums b ūtu bijis vēl bēdīgāks. Ziņojumā ”Valsts finanses 
EMS – 2004. g.” tiek parādīts, ka fisk ālā disciplīna un stabilas valsts finanses sniedz 
ieguldījumu makroekonomiskaj ā vidē, kas veicina potenci ālo izaugsmi. Fisk ālais plāns, 
novēršot ieilgušo fisk ālo deficītu, novērš negatīvo ietekmi, k ādu šādi deficīti radītu attiecībā 
uz ienākumiem n ākotnē. 
Mehānisms darbojas diezgan vienk ārši. Ja defic īta situācija ir ieilgusi, tam sekos nacion ālo 
ietaupījumu samazin āšanās. Tas savuk ārt radīs privāto invest īciju samazin āšanos vai 
pašreizējā kontu stāvokļa pasliktin āšanos, vai abus. Priv āto investīciju apjoms b ūs atkarīgs no 
nacionālo ietaup ījumu saist ību ar procentu likm ēm un starptautisk ā kapitāla mobilit ātes 
pakāpes, kamēr valdības invest īcijas galvenok ārt būs atkarīgas no kop ējo izdevumu sadales 
un no apjoma, k ādā deficīts tiek izmantots, lai segtu pašreiz ējos vai kapit āla izdevumus. 
Aktuālais jautājums tādējādi nav par to, vai fisk ālās disciplīnas zaud ējums neilg ā laika 
periodā radīs zemākus ienākumus nākotnē, bet par to, k ādā mērā un caur k ādiem kan āliem 
zaudējumi tiks rad īti. 
Ieildzis budžeta defic īts vispirms samazina kapit āla un ienākumu uzkr āšanos, galvenok ārt ar 
augstāku procentu likmju pal īdzību. Ziņojumā “Valsts finanses EMS – 2004. g.” tiek par ādīts, 
ka, saskaņā ar empīriskiem datiem, papildus defic īts vien procenta apjom ā no IKP eiro zonas 
valstīs tiek galvenok ārt saistīts ar procentu likmes starp ības pieaugumu starp ilgtermi ņa un 
īstermiņa valdības saistībām no 15 - 20 pamatpunktiem. Lai gan pieaugums ir mazs, tom ēr tas 
 
LV 6   LV var negat īvi ietekm ēt investīcijas, ko ietekm ē ilgtermiņa procentu likmes (v ēl bez citiem 
faktoriem).  
Bez tam anal īzē tiek ieteikts, ka ieilgušas liela apjoma budžeta sv ārstības valstīs ar lielu 
pašreizējo kontu defic ītu var rad īt aizkavēšanos ārējās korekcij ās. Šis aspekts ir seviš ķi 
svarīgs jaunajām dalībvalstīm, no kur ām lielākā daļa pēdējo gadu laik ā ir reģistrējušas relat īvi 
lielu budžeta defic ītu kopā ar ārēja rakstura sv ārstībām. Lai gan p ēdējo var izskaidrot ar 
dinamikas mazin āšanos, budžeta defic īta kontrol ēšana būs svarīga, lai uztur ētu stabilu naudas 
vienību otrajā grāmatvedības pārskata period ā, kas ir nepieciešama aktivit āte, lai pievienotos 
EMS. 
Debatēs par ES fisk ālo plānu ir veikta maza anal īze attiecībā uz kvantitat īvo ietekmi, ko pl āns 
ir radījis budžeta bilanc ēs ES valst īs. Simulācijas Eiropas Komisijas “QUEST II” model ī 
norāda, ka bez ES fisk ālā plāna primārais budžeta defic īts eiro zon ā būtu bijis par gandr īz 0,9 
IKP punktiem augst āks vienā gadā laika period ā no 1994. – 2003. gadam. Tas liecina, ka ES 
fiskālais plāns ir sniedzis ieguld ījumu, lai izvair ītos no iev ērojama eiro zonas vald ības parāda, 
kas 2003. gad ā būtu bijis apm ēram par 8 IKP procentiem augst āks nekā tagad. Bez tam 
simulācijas liecina, ka liel āks deficīts eiro zon ā būtu sākotnēji palielin ājis ienākumu līmeni 
par gandr īz pus procentu no IKP, bet š īs sekas ātri vien zustu. Tom ēr, ņemot vērā, parādu 
ietekmi attiec ībā uz risku, rezult āti norāda, ka fisk ālās disciplīnas trūkuma rezult ātā radušās 
priekšrocības būtu mazākas īstermiņā un nelabv ēlīgas ceturkš ņa ietvaros.  
Kopumā analīze liecina, ka budžeta korek cijas, ko 1990-os gados rad īja ES fisk ālais plāns, 
ietvēra izaugsmes samazin āšanos neliel ā apjomā un laika period ā un lika pamatus lab ākām 
izaugsmes prognoz ēm. Ja šāda plāna nebūtu, lielāks deficīts būtu samazin ājis privātās 
investīcijas un p ēc tam būtu samazin ājis potenci ālo izaugsmi sal īdzinājumā ar pašreiz ējiem 
datiem. 
Valsts finanšu kvalit ātes uzlabošana  
Ņemot vērā svarīgumu, ko Lisabonas strat ēģija ir pievienojusi valsts finans ēm, kas atkl āts 
Vispārējās ekonomikas politisko nost ādņu vadlīnijās (VEPNV), k ā arī citos procesos, k ā 
Nodarbin ātības vadlīnijās un Koordin ēšanas atkl ātajā metodē, kā arī ziņojumā ”Valsts 
finanses EMS – 2004. g.”  liek noskaidrot valsts finanšu kvalit ātes lomu ES ietvaros, lai 
koordinētu ekonomikas politiku un izmekl ētu iespējas, lai uzlabotu valsts finanšu kvalit āti 
praktiski.  
Vispārēji akceptētas definīcijas par kvalit āti nav pieejamas. Zi ņojumā tiek izmantota plaša 
koncepcija, kur valsts finanses saist ītas ar resursu pieš ķiršanu un pietiekošu un efekt īvu šo 
resursu izmantošanu attiec ībā uz noteiktaj ām stratēģiskajām priorit ātēm. Kas attiecas uz 
pēdējo, piemēram, ES Lisabonas strat ēģijā tiek identific ēta ilgspējīga izaugsme, pilna apjoma 
nodarbinātība, sociālā kohēzija un konkur ētspēja kā stratēģiskās prioritātes. Visa diskusija par 
valsts finanšu kvalit āti saistībā ar šiem m ērķiem nav ietverta zi ņojumā. Tādējādi, lai uzs āktu 
turpmāku un daudz sarež ģītāku analīzi un lai atz ītu šāda uzdevuma tendenciozo raksturu, 
ziņojumā galvenok ārt uzmanība tiek piev ērsta saistībai starp fisk ālo politiku un ilgtermi ņa 
izaugsmi. Sekojoši, zi ņojums ir s ākts ar nesen public ētās literatūras izskat īšanu attiec ībā uz 
saistību starp izdevumu un ien ākumu kompoz īciju un ilgtermi ņa izaugsmi. Esošo p ētījumu 
informācija apliecina, cik svar īgi ir ņemt vērā gan izdevumus (t.i., liel āku taksāciju), gan 
labumu, kas tiktu g ūts no valsts izdevumie m (t.i., politisko m ērķu sasniegšanu). Liel ākās 
problēmas, kas noteiktas emp īriskajos p ētījumos, ir saist ītas ar sadal ījumu starp 
„produktīvajiem” un „neprodukt īvajiem” izdevumiem. Lai gan zin āmā mērā var piekrist, ka 
 
LV 7   LV dažas valsts izdevumu kategorijas var tikt diezgan droši iek ļautas starp „produkt īvajiem” 
valsts izdevumiem, jo tie ir tieši m ērķēti uz produktivit ātes uzlabošanu (piem ēram, izpēte un 
attīstība, izglītība un infrastrukt ūras invest īcijas), nav vienpr ātības starp p ētniekiem par 
izdevumu ietekmi uz ilgtermi ņa izaugsmi un t ās laika noteikšanu. Šo vienpr ātības trūkumu 
atspoguļo fakts, ka pieejamie apr ēķini par „produkt īviem izdevumiem” ES sv ārstās starp 5 % 
un 44 % no kop ējiem valsts izdevumiem. 
Ņemot vērā šīs grūtības, valsts izdevumu kompoz īcijas anal īze ES valst īs pievērš uzmanību 
tam, kādas ir bijušas izmai ņas kompoz īcijās un kādi faktori nosaka š īs izmaiņas. Kopum ā 
pēdējās desmitgades laik ā sociālās aizsardz ības un vesel ības aprūpes izdevumi kop ējos 
izdevumos ir palielin ājušies, kam ēr kopējie izdevumi ir samazin ājušies kā daļa no IKP. Tas 
liecina, ka galvenie kompoz īcijas izmai ņu virzītājspēki vidējā/ilgtermiņa ir saist īti ar 
pieaugošu spiedienu no t ādiem faktoriem k ā novecošana un ka š ādu stratēģisku izdevumu 
prioritāšu definīciju noteikšan ā ir jāņem vērā šādas ilgtermi ņa attīstības tendences.  
Pēdējo gadu laik ā vairākas dalībvalstis ir ieviesušas vid ēja termiņa plānus attiec ībā uz 
izdevumu kontroli un budžeta procesa reform ām ar mērķi sasniegt priorit ātes vislietder īgākajā 
un efektīvākajā veidā, saistot valsts izde vumus ar politisko nost ādņu rezultātiem (snieguma 
budžets). Anal īze rāda, ka valst īs ar efektīvāku valsts izdevumu kontroli fisk ālā konsolidācija 
sagatavošan ās darbu laik ā, lai pievienotos EMS, ir galvenok ārt tikusi balst īta uz fiks ētajiem 
izdevumiem, nevis uz ien ākumu palielin āšanu, tādējādi sniedzot ieguld ījumu lab ākam 
ilgtermiņa izaugsmes sniegumam.  
Kopumā šāda analīze nosaka, ka resursu pieš ķiršanai un noteikto priorit āšu veikto darb ību 
uzraudzībai ir jāspēlē lielāka loma anal īzē un fiskālās politikas veikšan ā. Šādā aspektā 
VEPNV, k ā arī citiem ES procesiem ir j āsniedz daudz efekt īvāks ieguld ījums, lai uzlabotu 
valsts finanšu kvalit āti.  
Progresā ir jāietver, pirmk ārt, inform ācijas apmai ņa par to, k ā stratēģiskās prioritātes ir 
noteiktas attiec ībā uz nacion ālajiem budžetiem un k āda ir bijusi pieredze ar to ieviešanu. 
Otrkārt, ir nepieciešami uzlabojumi inform ācijas pieejam ībā – jo īpaši attiec ībā uz valdības 
izdevumu funkcion ālo klasifik āciju – jo tas ir atbilstošas anal īzes nepieciešams nosac ījums, 
lai valsts finanses sp ētu segt noteikt ās prioritātes. Trešk ārt, a vidēja termiņa izdevumu pl āna 
atbilstoša izstr āde un ieviešana, k ā arī progress izmaksu un priekšroc ību analīzē un budžeta 
sniegumā palīdzētu uzlabot pašreiz ējā kapitāla kontroli un pieš ķiršanu.  
Visbeidzot, kas attiecas uz valsts finanšu kvalit āti, ieguld ījumu var sniegt Savien ības 
Izaugsmes likumdošanas iniciat īva, ar kuras pal īdzību Eiropas Padome ir izstr ādājusi plānu 
investīciju palielin āšanai ES l īmenī fiziskajā un cilvēku kapitālā, lai veiktu struktur ālas 
reformas. Ir nepieciešama nopietna ES instit ūciju un dal ībvalstu dal ība, lai nodrošin ātu, ka 
finansiāli un ekonomiski dz īvotspējīgi svarīgi projekti tiek veikti ilgstoši un laic īgi.  
ES ekonomisk ās pārvaldības stiprin āšana 
2003. gad ā nepieciešam ību pēc turpmāka un izš ķirošāka progresa ES pl ānā attiecībā uz 
ekonomisko p ārvaldību tika uzsv ērta ar gr ūtībām budžeta discipl īnas uztur ēšanā un ar 
pastāvīgi lēnu izaugsmi. Neskatoties uz noz īmīgajiem pas ākumiem, kas veikti budžeta 
uzraudzības jomā, ir nepieciešami turpm āki pasākumi, lai uzlabotu valsts finanšu kvalit āti un 
nodrošinātu fiskālo discipl īnu. Jo īpaši ir jāpievērš uzmanība vairākiem jaut ājumiem saist ībā 
ar ES plāna ieviešanu attiec ībā uz ekonomisko koordin ēšanu un fisk ālo uzraudz ību, jo šo 
 
LV 8   LV jautājumu risin āšana var sniegt ieguld ījumu valsts finans ēs izaugsmes un nodarbin ātības 
jautājumos.  
Pirmkārt, procesi saist ībā ar ekonomikas politisko nost ādņu koordin ēšanu ES ir izr ādījušies 
neefektīvi laiku pa laikam un ES ekonomikas politikas koordin ēšanas plāns ir ticis uztverts k ā 
tāds, kurā uzmanība tiek piev ērsta galvenok ārt līdzsvarota budžeta sa sniegšanu un uztur ēšanu. 
Tas varētu būt izskaidrojams ar v ājo saistību starp t ām vadlīnijām, kas sniegtas par 
ekonomikas politiskaj ām nostādnēm un tām, kas attiecas uz fisk ālo politiku (t.i., saist ība starp 
VEPNV un SIP) un uz šo procesu daž ādo pakāpju stingr ību. Šī vājā saistība starp abiem 
procesiem padara sarež ģītāku procesu, lai apl ūkotu fisk ālo politiku saist ībā ar fiskālo 
disciplīnu (budžeta bilances) un ar fisk ālās politikas ieguld ījumu izaugsm ē un nodarbin ātībā 
(budžeta kompoz īcija). Bez tam bieži rodas situ ācija, ka politikas vadl īnijas minim āli ietekmē 
nacionālos budžetus vai ES budžeta priorit ātes. 
Otrkārt, proced ūras un skaitliskie noteikumi ar m ērķi nodrošin āt fiskālo discipl īnu kā 
instrumentu liel ākai izaugsmei un stabilit ātei ir atkl ājuši nepiln ības. Plānā trūkst motiv ācijas 
gan attiec ībā uz apdom īgu uzvedību labos laikos, gan uz atl īdzību valstīm ar stabil ām budžeta 
pozīcijām. Dažos gad ījumos plāns un tajā ietvertie noteikumi nav bijuši pietiekoši stingri. 
Sekojoši, dažas valstis nav samazin ājušas savu par ādu līmeni tik ātri, kā tas bija gaid īts EMS 
sākumā, kamēr citas ir atvirz ījušās atpakaļ līdz deficīta līmenim, kas ir virs t ā, kas pras īts, lai 
pieņemtu eiro. Stingrais laika pl ānojums un nosac ījumi, kas ietverti SIP, attiec ībā uz 
pārmērīgā deficīta procedūru ir izrādījušies pārāk sarežģīti, lai ieviestu.  
Šīs attīstības tendences atkl āja, ka gan pl āns, kas attiecas uz nacion ālo fiskālo politisko 
nostādņu ieviešanu, gan procesi saist ībā ar ekonomikas politisko nost ādņu koordin ēšanu ES ir 
atkārtoti jāizvērtē. Padarot EMS makroekonomikas pl ānu daudz efekt īvāku, tas pal īdzētu 
sniegt ieguld ījumu progres ā, sasniedzot liel ākas izaugsmes m ērķi. Veicot š ādus pasākumus, ir 
jāatrod īstais līdzsvars starp nepieciešam ību uzturēt ekonomisko p ārvaldību stabilu un 
paredzamu un nepieciešam ību uzlabot sist ēmu, balstoties uz iepriekš g ūto pieredzi.  
Ziņojuma ”Valsts finanses EMS – 2004. g.”  dažādās sadaļās tiek paskat īti šie jaut ājumi ne 
pārāk konspekt īvā, ne arī pārāk detalizētā veidā.  
Pirmkārt, pirms tam min ētie ekonomiska rakstura argumenti atkl āj, ka, veicinot valsts finanšu 
disciplīnu un kvalit āti, Līgums – ar t ā skaitliskajiem un proced ūras noteikumiem - sniedz 
ievērojamu ieguld ījumu izaugsmes veicin āšanā, tajā pašā laikā ļaujot atbilstoši ieviest 
Lisabonas strat ēģiju.  
Otrkārt, kā Komisija ir zi ņojusi tās paziņojumā par Finanšu prognoz ēm, VEPNV var ētu 
pieņemt daudz iev ērojamāku lomu ekonomisk ās politikas koordin ēšanā, nodrošinot lab ākas 
fiskālās vadlīnijas dalībvalstīm, tādējādi atbalstot nacion ālo politisko nost ādņu un budžeta 
definīciju ieviešanu. Viena iesp ēja būtu vairāk saskaņot nacion ālos budžeta politikas 
koordinēšanas plānus ar kop ējo politikas koordin ēšanas ciklu, piem ēram, nosakot ES sešu 
mēnešu periodu, kur ā jānosaka un j āpublicē politikas vadl īnijas, kam seko nacion ālais sešu 
mēnešu periods, kad dal ībvalstis vadl īnijas piem ēro. Tas padar ītu iespējamu noteikt fisk ālo 
politiku plaš ākā mērogā, palielinot izaugsmes potenci ālu un risinot valsts finanšu kvalit ātes 
un ilgspējas jautājumus. 
Treškārt, tās paziņojumā 2002.gada novembr ī, Komisija jau uzsv ēra, cik svar īgi ir uzlabot 
fiskālo noteikumu interpret āciju, lai vair āk ņemtu vērā parādu attīstības tendences un katras 
valsts atš ķirīgos apstākļus. Ziņojumā ”Valsts finanses EMS – 2004. g.”  tiek izv ērtētas 
 
LV 9   LV vairākas iespējas, kā: vairāk ņemt vērā izaugsmes att īstības tendences, jo īpaši ilgstošas 
lejupslīdes, proced ūru ieviešanu, ieskaitot defic īta kritēriju piemērošanu un p ārmērīga deficīta 
labošanas beigu termi ņa noteikšanu; un uzman ības pievēršana par ādam budžeta att īstības 
tendenču uzraudz ībā. Ziņojumā arī ir izstrādāta koncepcija, kas sniegta Valsts finanšu 
ziņojumā 2001. gad ā par vid ēja termiņa fiskālās politikas m ērķa definīcijas atkārtotu 
izstrādāšanu, lai r ūpētos par citiem (katrai valstij atš ķirīgiem) apst ākļiem un apsv ērtu parādu 
līmeņus un valsts finanšu kop ējo noturību, tajā pašā laikā nodrošinot, ka defic īts paliek zem 
3 % no IKP norm ālos apstākļos. Ziņojumā ir izskat ītas citas iesp ējas, lai uzlabotu SIP 
funkcionēšanu, kā motivācijas veicin āšana izstr ādāt un veikt apdom īgas un simetriski 
cikliskas politisk ās nostādnes un sasniegtu p ārpalikumu labos laikos vai savlaic īgas darbības 
veikšanas nodrošin āšana, lai labotu neadekv ātas attīstības tendences. Zi ņojumā tiek norādīts, 
ka ir svar īgi arī uzlabot vald ības budžeta poz īciju zināšanas – analiz ējot visus elementus, kas 
saistīti ar pras ībām un bilanc ēm, un stiprinot statistikas noteikumu iev ērošanu. Lai fisk ālie 
noteikumi tiktu iev ēroti bez aiz ķeršanās, fiskālās statistikas inform ācijas uzticam ība ir ļoti 
svarīga. Šajā aspektā tiek uzsv ērta iesniegt ās fiskālās informācijas kvalit ātes, kā arī nacionālo 
statistikas instan ču statusa un privil ēģiju konsekvences sp ēcīgas uzraudz ības nozīme. Bez tam 
uzmanība tiek piev ērsta šo instan ču uzdevumam nodrošin āt statistikas datu uzticam ību un 
iesniegt šo inform āciju laikā. Šajā aspektā 2004. gada 2. j ūnija Padomes secin ājumos ir 
noteikti minim ālie Eiropas standarti statistikas instan ču institucion ālai izveidošanai. Piln īgā 
pārredzamība ļaus finanšu tirgiem lab āk izvērtēt dažādu dalībvalstu kred ītspēju. 
Visbeidzot , ziņojumā tiek apskat īts likumdošanas ieviešana gan Kopienas, gan nacion ālajā 
līmenī. Kopienas l īmenī tiek paskat ītas priekšroc ības saistībā ar tieši Komisijai un Padomei 
piešķirto pilnvaru un instrumentu noska idrošanu. Komisija sniedz lietder īgu ieguld ījumu 
attīstības tenden ču izvērtēšanā un politikas ieteikumu noteikšan ā. Labāka pienākumu sadale 
un noteikšana SIP piem ērošanā, kas radusies izmai ņu rezultātā Eiropas Konstit ūcijā (kā 
Komisijas sp ēja izdot form ālu “agro br īdinājumu” un pie ņemt priekšlikumus Padomes 
lēmumiem, veicot p ārmērīgā deficīta proced ūru), ir svar īgs pirmais solis. Zi ņojumā tiek 
apskatīti Kopienas un jo īpaši Komisijas nopelni efekt īvi uzraudz īt dalībvalstu fisk ālo 
noteikumu piem ērošanu, jo īpaši attiec ībā uz plāna aizsarg ājošo elementu. Nacion ālajā līmenī 
tiek uzsv ērts, cik svar īgi, ka dal ībvalstis nodrošin a, ka instit ūcijas ir atbilstošas, lai 
nodrošinātu noturīgas valsts finanses. Taj ā ir ietverta gan budžeta proced ūru uzlabošana, gan 
dialoga veicin āšana starp vis ām iesaistītajām pusēm. Šajā kontekstā svarīga liekas loma, ko 
dažās dalībvalstīs spēlēja nacion ālās izpildinstances, veicot uzraudz ības funkciju, ko pilda 
Komisija ES l īmenī.  
Komisija turpin ās veikt anal īzi, kas sniegta šaj ā ziņojumā, un turpin ās sniegt konsult ācijas ar 
mērķi virzīties uz specifisku form ālu priekšlikumu izstr ādāšanu, lai atjaunotu SIP un veicin ātu 
ekonomisko p ārvaldību.