Runā par stāvokli Savienībā paustais aicinājums pēc vienotības, efektivitātes un demokrātiskās pārskatatbildības ir jo īpaši svarīgs ekonomiskās un monetārās savienības izveides pabeigšanai:

• Vienotība: Euro ir ES vienotā valūta, un kas tiek izstrādāts eurozonai, būtu jāizstrādā arī (kopā ar) tām dalībvalstīm, kuras, kā sagaidāms, pievienosies euro nākotnē. Izņemot Apvienoto Karalisti un Dāniju, visas dalībvalstis, kas nav eurozonas dalībnieces, ir juridiski apņēmušās pakāpeniski ieviest euro. Turklāt, Apvienotajai Karalistei izstājoties no ES, eurozonas ekonomika veidos aptuveni 85 % no ES kopējā iekšzemes kopprodukta. ES politiskā un ekonomiskā integrācija, kuras pamatā ir vienotais tirgus, nozīmē, ka gan eurozonas dalībvalstu, gan dalībvalstu, kas nav eurozonas dalībnieces, nākotne ir jau cieši saistīta, un spēcīga un stabila eurozona ir būtiska tās dalībniecēm, kā arī ES kopumā.

Tas izskaidro to, kāpēc ir svarīgi, lai eurozonas dalībvalstis ar Eiropas Monetārā fonda (“EMF”) starpniecību kopā ar dalībvalstīm, kas nav eurozonas dalībnieces, kuras piedalās banku savienībā, nodrošina atbalsta mehānismu vienotajai noregulējuma valdei (VNV) ar tādiem pašiem noteikumiem, lai sniegtu vienotajai noregulējuma valdei iespēju izmantot šādus līdzekļus, ja nepieciešams, lai tā veiksmīgi sāktu noregulējuma darbību banku savienībā.

• Efektivitāte: Spēcīgākai ekonomiskajai un monetārajai savienībai ir nepieciešama stingrāka pārvaldība un pieejamo resursu efektīvāks izmantojums. Pašreizējā sistēma joprojām atspoguļo to lēmumu ietekmi, kas pieņemti, lai risinātu vēl nepieredzētu krīzi. Dažkārt tā rezultātā ir daudzkāršoti instrumenti un radušies aizvien vairāk sarežģītu noteikumu, kas ir neskaidrību avots un rada pārklāšanās riskus. Lielākas sinerģijas, uzlabotas procedūras un starpvaldību mehānismu integrēšana ES tiesiskajā regulējumā stiprinātu pārvaldību un lēmumu pieņemšanu. Visas izmaiņas, ko Komisija ierosinājusi kā daļu no šodienas dokumentu kopuma, var īstenot pašreizējo ES līgumu ietvaros arī efektivitātes iemeslu dēļ.

Pieredze liecina par to, ka ir sarežģīti un apgrūtinoši panākt dalībvalstu kopīgu rīcību ar Savienībai piešķirtajām ekonomikas politikas koordinācijas kompetencēm. Kopumā tas, ka vienlaikus pastāv Savienības iestādes un pastāvīgs starpvaldību mehānisms kā ESM, rada sarežģītu vidi, kurā tiesiskā aizsardzība, pamattiesību ievērošana un demokrātiskā pārskatatbildība ir sadrumstalota un nevienmērīgi īstenota. Turklāt lēmumu pieņemšanas procesam saskaņā ar starpvaldību metodi parasti ir nepieciešamas apgrūtinošas valstu procedūras un tādēļ to ir grūti saskaņot ar ātrumu, kas nepieciešams, lai nodrošinātu efektīvu krīzes pārvaldību, kā uz to norādīja 2015. gada jūlijā veiktais mēģinājums izmantot EFSM, lai nodrošinātu pārejas posma finansējumu ar ESM atbalstam Grieķijai: ES regulas grozīšana un lēmums to izmantot praksē izrādījās ātrāks nekā parasta lēmuma pieņemšana par ESM līdzekļu izmaksāšanu. Tas arī attiecas uz darbību pielāgošanu jauniem apstākļiem. Tā kā pat visnenozīmīgākajiem grozījumiem ir nepieciešams visu līgumslēdzēju pušu paraksts visaugstākajā politiskajā līmenī, var būt nepieciešams valstu parlamentu apstiprinājums, lai tos mainītu. Šīs procedūras ir laikietilpīgas un var kavēt rīcību laikā, kad tā ir nepieciešama. No otras puses, ES tiesiskais regulējums piedāvā iespējamo metožu kopumu esošo tiesību aktu izmaiņām, un to sarežģītība atbilst attiecīgā jautājuma nozīmīgumam un pieņemamā pasākuma veidam. ES lēmumu pieņemšanas sistēmas piemērošana līdz ar to vajadzības gadījumā attiecīgo noteikumu pielāgošanas procesu padarītu ātrāku. Lielāka sinerģija un racionalizētāka lēmumu pieņemšana stiprinātu pārvaldību un procedūras.

• Demokrātiskā pārskatatbildība: Ekonomiskās un monetārās savienības izveides pabeigšana nozīmē arī lielāku politisko atbildību un lielāku pārredzamību par to, kas un kad pieņem lēmumus dažādos līmeņos. Tāpec ir nepieciešams Eiropas līmeņa lēmumu pieņemšanu tuvināt iedzīvotājiem un attiecīgos jautājumus izskatīt valsts mēroga debatēs, kā arī nodrošināt, ka valstu parlamentiem un Eiropas Parlamentam ir pietiekamas uzraudzības pilnvaras pār ES ekonomiskās pārvaldības vadīšanu. Tam būtu jānoved arī pie lielākas līdzdalības kolektīvajos lēmumos un atklātības veidā, kā tie tiek pieņemti un paziņoti. Tas jo īpaši attiecas uz EMF kā ESM pēcteci. Demokrātiskā pārskatatbildība ir diskusiju par Eiropas nākotni svarīgs aspekts. ESM laika gaitā ir ieguvis ļoti svarīgu lomu. Tā pārveidošana par EMF būtu jāveic kopā ar centieniem nostiprināt tā darbību stabilā Savienības pārskatatbildības sistēmā kopā ar pilnvērtīgu tiesisko kontroli. Eiropas Parlamenta iesaiste jo īpaši vairotu demokrātisko uzraudzību, vienlaikus tiek pilnībā saglabāta valstu parlamentu loma, ņemot vērā dalībvalstu lielo ieguldījumu EMF.

Visu iepriekšminēto iemeslu dēļ nepieciešamās struktūras finanšu stabilitātes atbalsta sniegšanai eurozonas dalībvalstīm ir vislabāk iestrādājamas Savienības tiesību aktu sistēmā un Savienības struktūras kompetencē, kas izveidota šajā nolūkā. Ņemot vērā finanšu ierobežojumus un problēmas, ar ko saskaras pati Savienība, un uzkrāto ESM pieredzi šajā jomā, šādas struktūras izveide no paša sākuma izmaksu ziņā būtu pārmērīgi neefektīva. Tāpēc ierosinātajā EMF būtu labāk jāiestrādā un jāizmanto jau esošais ESM ar tā pašreizējiem mērķiem, funkcijām un instrumentiem. Komisijas patlaban ierosināto EMF var īstenot pašreizējo Līgumu ietvaros. Papildus šādiem centieniem tas arī rada ideālu iespēju, lai izveidotu kopīgu VNV atbalsta mehānismu. Par atbalsta mehānisma izveidi vienotajam noregulējuma fondam (VNF) dalībvalstis vienojās jau 2013. gadā, kas papildina politisko vienošanos par vienotā noregulējuma mehānisma regulu. Kopīgs galējas nepieciešamības atbalsta mehānisms būtu nepieciešams, lai visām attiecīgajām pusēm nodrošinātu lielāku uzticēšanos attiecībā uz to darbību ticamību, kas jāveic VNV, un lai palielinātu vienotā noregulējuma fonda finansiālās spējas. Kā galējās nepieciešamības instrumentu to izmantotu, ja vienotais noregulējuma fonds izrādītos nepietiekams, lai finansētu attiecīgās bankas vai banku noregulējumu. Mehānisms būtu fiskāli neitrāls laika gaitā, jo visi izmantotie līdzekļi tiktu atgūti no banku sektora dalībvalstīs, kuras piedalās banku savienībā.

Eurozonas dalībvalstu finanšu stabilitātes aizsargāšana ir iemesls, kas saista VNV ar EMF un tā priekšteci, ESM, kas izveidots, lai aizsargātu eurozonas finanšu stabilitāti. Fakstiski patlaban labi izveidotais valstu banku tīkls norāda, ka ne tikai valstu finanšu stabilitāte, bet arī sistēmisko banku finanšu stabilitāte ir svarīgs elements eurozonas finanšu stabilitātei un pašai vienotajai valūtai. Tādēļ pats par sevi saprotams, ka šis priekšlikums nodrošinās saikni starp VNV un EMF darbībām, izveidojot instrumentu, kas ļauj sniegt kredītlīniju vai garantijas VNV tās darbību atbalstam.

Pēdējos gados ir pausti daudzi viedokļi par ekonomiskās un monetārās savienības izveides pabeigšanu. Viedokļi var atšķirties, bet ir plaša vienprātība par to, ka ir nepieciešams panākt turpmāku progresu. Eiropas Parlaments ir sniedzis būtisku ieguldījumu, un ir notikušas svarīgas diskusijas Eurogrupā.

Ierosinātā regula par EMF izveidi ir viena no iniciatīvām, par kurām paziņots Komisijas paziņojumā “Turpmāki soļi ceļā uz ekonomiskās un monetārās savienības izveides pabeigšanu”. Paziņojumā ir sniegts kopsavilkums par visu Komisijas pausto iniciatīvu pamatojumu un saturu. Tajā arī atgādināts, kā šis dokumentu kopums ir iestrādāts plašā plānā, lai pabeigtu ekonomiskās un monetārās savienības izveidi līdz 2025. gadam, un sniedz grafiku rīcībai nākamajos 18 mēnešos.

Šā priekšlikuma pamatā ir iedibinātā Eiropas Stabilizācijas mehānisma struktūra, un ar to izveido Eiropas Monetāro fondu, kas balstās uz ES tiesisko regulējumu. Par to jau tika paziņots piecu priekšsēdētāju ziņojumā un uz to aicināja Eiropas Parlaments, uzsverot nepieciešamību izveidot Eiropas Monetāro fondu, kuram jābūt pienācīgām aizdošanas un aizņemšanās spējām un skaidri noteiktām pilnvarām.