EIROPAS KOMISIJA Briselē, 30.9.2020 SWD(2020) 319 final KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 2020. gada ziņojums par tiesiskumu







Valstu sadaļa – tiesiskuma situācija Austrijā Pavaddokuments dokumentam KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI 2020. gada ziņojums par tiesiskumu



Tiesiskuma situācija Eiropas Savienībā



{COM(2020) 580 final} - {SWD(2020) 300 final} - {SWD(2020) 301 final} - {SWD(2020) 302 final} - {SWD(2020) 303 final} - {SWD(2020) 304 final} - {SWD(2020) 305 final} - {SWD(2020) 306 final} - {SWD(2020) 307 final} - {SWD(2020) 308 final} - {SWD(2020) 309 final} - {SWD(2020) 310 final} - {SWD(2020) 311 final} - {SWD(2020) 312 final} - {SWD(2020) 313 final} - {SWD(2020) 314 final} - {SWD(2020) 315 final} - {SWD(2020) 316 final} - {SWD(2020) 317 final} - {SWD(2020) 318 final} - {SWD(2020) 320 final} - {SWD(2020) 321 final} - {SWD(2020) 322 final} - {SWD(2020) 323 final} - {SWD(2020) 324 final} - {SWD(2020) 325 final} - {SWD(2020) 326 final}



Kopsavilkums Valda priekšstats, ka Austrijas tiesu sistēmas neatkarības līmenis ir augsts. Vienlaikus ir paustas bažas par administratīvo tiesu priekšsēdētāju amatā iecelšanas kārtību, kā arī par tieslietu ministra tiesībām sniegt prokuroriem norādījumus konkrētās lietās. Valdība ir paziņojusi par vispārēju pievēršanos jautājumiem, kas saistīti ar tiesnešu pieņemšanu darbā, tostarp administratīvajās tiesās, un prokuroru ziņošanas pienākumiem; minētais varētu sekmēt šo bažu novēršanu. Turpinās centieni izvērst tiesu sistēmas augsta līmeņa digitalizāciju, un ir palielināts tiesu sistēmai pieejamo resursu apjoms. Tas varētu palīdzēt novērst atsevišķas efektivitātes problēmas, ar ko saskaras administratīvās tiesas. Austrijā pastāv plašs tiesiskais un institucionālais regulējums korupcijas novēršanai un kriminālvajāšanas uzsākšanai korupcijas gadījumos. Pēc augsta līmeņa korupcijas gadījumiem politisko partiju finansēšanas jomā un pēc tiem veiktās izmeklēšanas, kas tika vērsta pret augsta līmeņa amatpersonām, Austrija ir īstenojusi un turpina īstenot nozīmīgas tiesību aktu reformas nolūkā apkarot korupciju. Taču problēmas joprojām pastāv saistībā ar parlamenta deputātu profesionālās godprātības nodrošināšanas regulējumu. Valstī pastāv lobēšanas tiesiskais regulējums, taču tā tvērums un informācija, kas lobistu reģistrā tiek darīta pieejama sabiedrībai, ir visai ierobežota. Centrālajai prokuratūrai ekonomisko noziegumu un korupcijas izmeklēšanai ir būtiska nozīme korupcijas apkarošanā, taču tā saskaras ar problēmām, kas saistītas ar visaptverošiem ziņošanas pienākumiem un ierobežotiem resursiem. Tiesiskais regulējums attiecībā uz plašsaziņas līdzekļu plurālismu ir balstīts uz konstitucionālajām un tiesiskajām garantijām. Valstī pastāv stabila demokrātiska plašsaziņas līdzekļu sistēma un plašsaziņas līdzekļu regulatori darbojas neatkarīgi. Tomēr ir konstatēts plašsaziņas līdzekļu plurālisma apdraudējums saistībā ar to, ka trūkst visaptveroša un izpildāma regulējuma, kas garantētu tiesības piekļūt informācijai, un valdība patlaban apsver iespēju veikt reformu tā uzlabošanai. Ir paustas bažas arī par regulējumā noteiktajiem aizsardzības pasākumiem attiecībā uz plašsaziņas līdzekļu redakcionālo neatkarību. Uz plašsaziņas līdzekļu īpašumtiesībām attiecas stingri pārredzamības noteikumi, taču informācija par plašsaziņas līdzekļu īpašniekiem piederošajām akciju paketēm citos uzņēmumos ne vienmēr ir pilnībā pieejama. Austrija plašsaziņas līdzekļu uzņēmumiem piešķir salīdzinoši lielu valsts reklāmas apjomu, un tika paustas bažas par iespējamo politisko ietekmi uz šādu piešķiršanu situācijā, kad nav pieņemti noteikumi par taisnīgu sadali. Tiesību aktu pieņemšanas process parasti ietver apspriešanos ar ieinteresētajām personām un plašu sabiedrību, taču šajā sakarībā trūkst konkrēta tiesiskā regulējuma, un apspriešanās nereti nenotiek vispār vai arī notiek īsos termiņos. Konstitucionālajai tiesai un Ombuda birojam ir svarīga loma līdzsvara un atsvara sistēmā, kā to parādīja ar Covid-19 pandēmiju saistītā situācija. Līdztekus Ombuda birojam, kurš darbojas kā Valsts cilvēktiesību aizsardzības iestāde, arī citas neatkarīgas iestādes, piemēram, Vienlīdzīgas attieksmes jautājumu ombuds, Invaliditātes jautājumu ombuds un Bērnu un jauniešu ombuds, palīdz nodrošināt pamattiesību ievērošanu to pārraudzītajās jomās. Valdība ir paziņojusi par pasākumiem turpmākam pilsoniskās sabiedrības atbalstam un ir apņēmusies veicināt aktīvu dialogu ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām un cieņpilnu to iesaistīšanu attiecīgajos procesos. I.Tiesu sistēma Austrijas tiesu sistēma sastāv no divām atsevišķām daļām. Vispārējās jurisdikcijas tiesu sistēmu veido 115 iecirkņa tiesas, 20 zemju tiesas, četras augstās zemju tiesas un Augstākā tiesa. Kopš 2014. gada Austrijā ir arī atsevišķa administratīvo tiesu sistēma, kuru veido 11 pirmās instances administratīvās tiesas (deviņas zemju administratīvās tiesas, viena federālā administratīvā tiesa un finanšu tiesa) un Augstākā administratīvā tiesa . Austrijā ir Konstitucionālā tiesa. Tiesnešus amatā ieceļ izpildvara, pamatojoties uz nesaistošiem priekšlikumiem, kurus sagatavo tiesas darbinieku komitejas, ko veido tiesneši , vai tiesas pilnsapulces, katrai amata vietai izveidojot sarindotu sarakstu ar trim kandidātiem . Prokuratūra ir tiesu iestāde, kuru hierarhiskajā struktūrā pārrauga tieslietu ministrs, kas var izdot gan vispārīgus norādījumus, gan arī norādījumus konkrētās lietās . Advokāti tiek reģistrēti vienā no deviņām advokātu asociācijām, kas ir publisko tiesību korporācijas un autonomas pašpārvaldes struktūras, kuras izveidotas Federālās advokātu asociācijas paspārnē . Neatkarība Valda uzskats, ka tiesu sistēmas neatkarības līmenis pastāvīgi ir ļoti augsts. Tiesu un tiesnešu neatkarību par “diezgan lielu vai ļoti lielu” uzskata 86 % plašas sabiedrības — šis rādītājs kopš 2016. gada ir pastāvīgi palielinājies. Arī uzņēmumu vidū tiesu sistēmas neatkarības uztveres līmenis ir augsts — 73 % uzņēmumu to uzskata par “diezgan lielu vai ļoti lielu”, lai gan iepriekšējos gados šis rādītājs bija vēl augstāks . Šobrīd tiek apspriestas administratīvo tiesu priekšsēdētāju amatā iecelšanas procedūras. Ieinteresētās personas un Eiropas Padome vairākkārt ir paudušas bažas par administratīvo tiesu priekšsēdētāju iecelšanu amatā . Lai gan nekādu konkrētu reformu plānu šobrīd nav, valdība apsver iespēju saskaņot vispārējās jurisdikcijas tiesu un administratīvo tiesu tiesnešu darbā pieņemšanas standartus . Saskaņā ar pašreizējo regulējumu administratīvo tiesu priekšsēdētāji un viņu vietnieki (kuri arī pieņem spriedumus) nav jāizvēlas no amatā ieceltajiem administratīvo tiesu tiesnešiem, taču kandidātiem ir jāizpilda vispārējās konstitucionālās prasības attiecībā uz administratīvās tiesas tiesneša amata ieņemšanu . Viņu iecelšanu amatā reglamentē likumi, kas attiecas uz dažādām federālajām un zemju administratīvajām tiesām. Lai gan Likums par federālo administratīvo tiesu paredz neatkarīgas komitejas, ko veido izpildvaras un tiesu sistēmas pārstāvji , līdzdalību šajā procesā, tas neattiecas uz visām zemju administratīvajām tiesām. Lai gan pastāv zināmas reģionālas atšķirības, šo amatpersonu iecelšana amatā parasti ir izpildvaras prerogatīva . Eiropas Padome 2019. gadā norādīja uz to, ka tiesu sistēmas pārstāvji nav iesaistīti administratīvo tiesu priekšsēdētāju amatā iecelšanas procesā . Eiropas Padomes Eiropas tiesnešu konsultatīvā padome pieņēma atzinumu par Vīnes administratīvās tiesas priekšsēdētāja iecelšanu amatā un statusu, un tajā tika paustas bažas par Eiropas Padomes ieteikumu ievērošanu, ņemot vērā atšķirības tiesas priekšsēdētāja / priekšsēdētāja vietnieka un citu tiesnešu amatā iecelšanas procesā . Šādas bažas ir paudušas arī Eiropas un valsts līmeņa ieinteresētās personas , kuras prasa, lai tiesas darbinieku komitejas būtu iesaistītas visu tiesnešu amatā iecelšanas procesā un lai to atzinumi tiktu atzīti par saistošiem . GRECO Austrijai ir adresējusi vairākus ieteikumus attiecībā uz administratīvo tiesu sistēmu, ieskaitot ieteikumus pastiprināt tiesas darbinieku komiteju lomu tiesnešu amatā iecelšanas procesā un saskaņot vispārējās jurisdikcijas tiesu un administratīvo tiesu tiesnešu darbā pieņemšanas standartus . Lai gan valdības darba programmā 2020.–2024. gadam ir minēti vispārēji nodomi saskaņot darbā pieņemšanas standartus, par konkrētiem plāniem šobrīd vēl nav ziņots . Tiek apspriestas tieslietu ministra tiesības sniegt prokuroriem norādījumus konkrētās lietās. Vairākas ieinteresētās personas 2019. gadā atkārtoti aicināja nodrošināt lielāku prokuratūras neatkarību . Austrijā izveidotajā sistēmā gan virsprokuratūras , gan tieslietu ministrs var izdot norādījumus konkrētās lietās, tostarp norādījumus nesākt kriminālvajāšanu. Tieslietu ministra norādījumiem jābūt pamatotiem, sagatavotiem rakstiski un pievienotiem lietas materiāliem. Valdībai ir arī pienākums iesniegt parlamentam gada ziņojumu par visiem konkrētās lietās izdotajiem norādījumiem — tas jādara pēc attiecīgo lietu pabeigšanas . Saskaņā ar jaunāko ziņojumu laikposmā no 2011. līdz 2018. gadam tika izdoti 69 norādījumi . Turklāt Ģenerālprokuratūras organizatoriskajā struktūrā pastāv neatkarīga padome, kas konsultē ministru norādījumu sniegšanas jomā (“Norādījumu padome” / Weisungsrat) un pirms norādījumu izdošanas sniedz tādu nesaistošu atzinumu par visiem norādījumiem , kurš tiek ievērots praksē. Valsts ieinteresētās personas ir uzsvērušas nepieciešamību nodrošināt lielāku prokuratūras neatkarību, neatkarīgam prokuratūras sistēmas vadītājam uzņemoties atbildību par norādījumiem , kā arī ir norādījušas uz risku, ka sabiedrība varētu sākt uzskatīt, ka šajā jomā ir iespējama politiskā ietekme. Turklāt ieinteresētās personas arī norāda, ka ziņošanas pienākumu izpilde var būt visai laikietilpīga un nesamērīga salīdzinājumā ar prokuratūras pamatuzdevumu veikšanu, rezultātā novedot pie izmeklēšanas kavēšanās. Lai gan ieviestie aizsardzības pasākumi ir mazinājuši prokuratūras neatkarības apdraudējumu, pilnvaras izdot norādījumus praksē tomēr tiek izmantotas. 2019. gada pētījumā par situāciju tiesu sistēmā , kuru pasūtīja toreizējais tieslietu ministrs, bija iekļauti daži ierosinājumi, kā precizēt norādījumu izdošanas sistēmu, un valdības darba programmā 2020.–2024. gadam ir minēts nodoms samazināt to ziņošanas pienākumu apjomu, no kuriem ir iespējams izvairīties. Kvalitāte Tiesu sistēmai pieejamo resursu apjoms ir palielināts. Tiesu sistēmas 2020. gada budžetā ir paredzēts finansējums desmit papildu tiesnešu amata vietām, 40 papildu prokuroru amata vietām un 100 papildu tiesas darbinieku amata vietām; ieinteresētās personas to vērtē ļoti atzinīgi. Šis finansējuma palielinājums tika piešķirts pēc pētījuma, kuru 2019. gadā publicēja toreizējais tieslietu ministrs un kurā bija norādīts uz virkni problēmu, kas saistītas ar tiesu sistēmas cilvēkresursu jautājumiem, jo īpaši ar tiesu un prokuratūru administratīvo darbinieku amata vietu skaita būtisku samazināšanu un grūtībām pienācīgi aizpildīt tiesas sekretāru (Rechtspfleger) amata vietas. Tajā bija arī uzsvērts, ka prokuratūrai un Federālajai administratīvajai tiesai ir grūti tikt galā ar aizvien pieaugošo to pienākumu apjomu, kas saistīti attiecīgi ar iekšējo drošību un patvēruma lietām . Ziņojumā bija ieteikts izveidot papildu amata vietas visās attiecīgajās jomās. Šādas bažas ir paudušas arī ieinteresētās personas, kuras ir pieprasījušas izveidot vismaz 40 papildu tiesnešu un prokuroru amata vietas un apturēt tiesas darbinieku amata vietu skaita samazināšanu, norādot, ka īpaši satraucoša situācija valda Finanšu tiesā un Federālajā administratīvajā tiesā . Tiek īstenots vērienīgs projekts tiesu sistēmas digitalizācijas tālākai uzlabošanai. Tiesu sistēmas digitalizācijas līmenis jau ir ļoti augsts, jo īpaši saistībā ar plaši pieejamajām iespējām tiešsaistē iesniegt lietas un pavēstes, taču elektroniskie līdzekļi tiesvedības turpmāko posmu norisei tiešsaistē joprojām ir visai ierobežoti. Visās tiesās ir ieviestas lietu pārvaldības sistēmas un tiesas statistikas datu sistēmas . Īstenojot projektu Justice 3.0, valdība uzsāka elektroniskas lietas materiālu sistēmas ieviešanu visās tiesās. Šī sistēma kopš 2020. gada ir ieviesta tikai dažās tiesās, taču pakāpeniski tiks izvērsta plašāk. Valdības mērķis ir līdz 2022. gadam visās tiesās ieviest pilnībā elektronisku lietu pārvaldības sistēmu. Valdība ir arī paziņojusi par turpmākiem pasākumiem digitālo rīku izmantošanas veicināšanai tiesās, tostarp par mākslīgā intelekta izmantošanu, piemēram, tiesas lēmumu publicēšanai anonimizētā formātā . Tiks izvērtēta tiesas nodevu sistēma. Valsts ieinteresētās personas atkārtoti ir prasījušas reformēt tiesas nodevu sistēmu, uzsverot, ka tiesas nodevas būtiski ietekmē iedzīvotāju iespējas vērsties tiesā un ka situācijā, kad nav noteikts tiesas nodevu maksimālais ierobežojums, tās var būt nesamērīgi lielas. Pašreizējā režīmā tiesas nodevu lielumu civillietās reglamentē Likums par tiesas nodevām, un tas galvenokārt ir atkarīgs no prasījuma summas, daudzos gadījumos nenosakot nekādu maksimālo ierobežojumu. Lai gan tiesas nodevas maza apmēra prasījumu lietās var būt samērā zemas salīdzinājumā ar vidējiem rādītājiem , tās palielinās atbilstoši prasījuma summai. Eiropas Padomes pētījumi liecina, ka ieņēmumi no tiesas nodevām uz vienu iedzīvotāju Austrijā ir īpaši lieli . Valdības darba programmā 2020.–2024. gadam ir paziņots par nodomu veikt tiesas nodevu sistēmas novērtējumu . Efektivitāte Tiesu sistēma efektīvi tiek galā ar izskatāmo lietu apjomu, taču administratīvo lietu jomā tā tomēr saskaras ar zināmām grūtībām. Tiesu sistēma sekmīgi darbojas strīdīgu civillietu un komerclietu jomā, kur lietu izskatīšanai vidēji nepieciešamais laiks ir visai īss, lietu pabeigšanas koeficients pastāvīgi ir aptuveni 100 % (2018. gadā — 100,8 %) un nepabeigto lietu skaits ir neliels. Administratīvo tiesu sistēma pēdējā laikā saskaras ar grūtībām — nolēmumu pieņemšanas laiks ir ilgāks, un lietu pabeigšanas koeficients 2018. gadā bija 89,7 % (tas gan ir uzlabojums salīdzinājumā ar 2017. gadu, kad tas bija 79,5 %) . Saskaņā ar iestāžu un ieinteresēto personu sniegto informāciju tas īpaši ir saistīts ar izskatāmo patvēruma lietu lielo skaitu. Ar īpašām grūtībām saskaras Federālā administratīvā tiesa, kā tas minēts arī Tieslietu ministrijas 2019. gada pētījumā. Covid-19 pandēmijas dēļ tiesas no 2020. gada 16. marta līdz 13. aprīlim uz laiku daļēji pārtrauca savu darbību, veicot īpašus pasākumus nolēmumu pieņemšanas termiņu atlikšanai, kas varētu izraisīt neizskatīto lietu uzkrāšanos tiesu sistēmā . II.Pretkorupcijas regulējums

Valsts pretkorupcijas stratēģija tika pieņemta 2018. gadā, un to papildina 2019. gadā pieņemtais Rīcības plāns. Korupcijas novēršanas, konstatēšanas un apkarošanas pienākumus Austrijā savā starpā dala dažādas iestādes. Federālā pretkorupcijas biroja (Bundesamt für Korruptionsprävention und -bekämpfung — BAK) pienākumos ietilpst korupcijas novēršana un apkarošana, kā arī ar to saistītā starptautiskā sadarbība. Kriminālvajāšana korupcijas gadījumos ietilpst Centrālās prokuratūras kriminālvajāšanai par ekonomiskajiem noziegumiem un korupciju (Zentrale Staatsanwaltschaft zur Verfolgung von Wirtschaftsstrafsachen und Korruption — WKStA) kompetencē. Citas iestādes, kas atbild par korupcijas apkarošanu, ir Tieslietu ministrija, Iekšlietu ministrija un Revīzijas palāta. Civildienesta ierēdņu korupcijas novēršana ir plaši reglamentēta — ierēdņiem ir jāievēro 1979. gada Ierēdņu nodarbināšanas likuma un Likuma par valsts civildienesta līgumdarbiniekiem noteikumi. Trauksmes cēlēju aizsardzība pastāv kopš 2013. gada. Transparency International 2019. gada korupcijas uztveres indeksā Austrija saņēma 77 punktus no 100 un ieņem 6. vietu Eiropas Savienībā un 12. vietu pasaulē. Austrijā 58 % respondentu uzskata, ka korupcija valstī ir plaši izplatīta (vidēji ES — 71 %) , savukārt 22 % iedzīvotāju uzskata, ka korupcija ietekmē viņu ikdienas dzīvi (vidēji ES — 26 %). Uzņēmumu kategorijā 57 % uzņēmumu uzskata, ka korupcija ir plaši izplatīta (vidēji ES — 63 %) un 29 % uzņēmumu uzskata, ka korupcija sagādā problēmas darījumdarbības jomā (vidēji ES — 37 %). Visbeidzot, 53 % iedzīvotāju uzskata, ka valstī tiek īstenots pietiekams skaits sekmīgu kriminālvajāšanu, lai atturētu cilvēkus no korupcijas, un 34 % uzņēmumu uzskata, ka cilvēki un uzņēmumi, kas pieķerti augstāko amatpersonu kukuļošanā, tiek pienācīgi sodīti (vidēji ES — 31 %). Valstī pastāv plašs pretkorupcijas krimināltiesiskais regulējums. Šis tiesiskais regulējums ietver attiecīgos Kriminālkodeksa un Kriminālprocesa kodeksa noteikumus un īpašus tiesību aktus, piemēram, Federālo likumu par Federālā pretkorupcijas biroja izveidi un organizāciju, Federālo likumu par personu atbildību par noziedzīgiem nodarījumiem un Federālo likumu par personu izdošanu un savstarpēju palīdzību krimināllietās. Pretkorupcijas rīcībpolitika tiek noteikta federālā līmenī. Valsts pretkorupcijas stratēģija, kas tika pieņemta 2018. gadā, ir integrēta visās publiskā sektora jomās. Galvenais Valsts pretkorupcijas stratēģijas mērķis ir uzlabot un nodrošināt profesionālo godprātību un pārredzamību valsts administrācijā, politikā un darījumdarbībā. Rīcības plāns stratēģijas īstenošanai tika pieņemts 2019. gadā. Korupcijas apkarošanu veic vairākas iestādes — katrai no tām ir īpašas pilnvaras. Federālais pretkorupcijas birojs (Bundesamt für Korruptionsprävention und -bekämpfung — BAK) tika izveidots 2010. gadā, un tā pilnvaras pēdējo reizi tika paplašinātas 2019. gadā. BAK ir jurisdikcija attiecībā uz drošības policijas un kriminālpolicijas darbu konkrētu, ar korupciju saistītu noziedzīgu nodarījumu gadījumā, cita starpā arī attiecībā uz līdzekļu un aktīvu ļaunprātīgu izmantošanu, kaitējot Eiropas Savienības finanšu interesēm, un uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu . Viens no BAK darbības mērķiem ir sadarbība ar Centrālo prokuratūru kriminālvajāšanai par ekonomiskajiem noziegumiem un korupciju. Centrālā prokuratūra kriminālvajāšanai par ekonomiskajiem noziegumiem un korupciju ir galvenā par korupcijas apkarošanu atbildīgā iestāde. Prokuratūrai kriminālvajāšanai par ekonomiskajiem noziegumiem un korupciju (Zentrale Staatsanwaltschaft zur Verfolgung von Wirtschaftsstrafsachen und Korruption – WKStA) ir īpašas pilnvaras finanšu un ekonomisko noziegumu un korupcijas jomā. Pēc nesenajiem augsta līmeņa politiskajiem skandāliem WKStA ir pastiprinājusi izmeklēšanu attiecībā uz augsta līmeņa politiķu korupcijas gadījumiem, iespējamiem amata pienākumu pārkāpumiem valstij piederošos uzņēmumos un partiju nelikumīgu finansēšanu. Federālais pretkorupcijas birojs veic izmeklēšanu un sniedz atbalstu WKStA ar korupciju saistītu noziedzīgu nodarījumu izmeklēšanā. Gluži tāpat kā citas tiesu sistēmas daļas, arī WKStA saskaras ar problēmām resursu trūkuma dēļ . WKStA prokuroriem trīs dienas pirms noteiktu procesuālo darbību uzsākšanas ir jāinformē virsprokuratūra — šī pastiprinātā prasība tika ieviesta 2019. gadā. Saskaņā ar ieinteresēto personu sniegto informāciju šie ziņošanas pienākumi var radīt papildu slogu un izmeklēšanas kavēšanos, ņemot vērā arī virsprokuratūras un tieslietu ministra tiesības izdot norādījumus (skatīt I iedaļu). Tiek reformēti noteikumi par politisko partiju finansēšanu, tostarp par Revīzijas palātas lomu. Revīzijas palāta atbild par revīziju veikšanu un partiju finanšu uzraudzību. 2018. gadā Revīzijas palātā tika izveidota Pretkorupcijas, atbilstības un riska pārvaldības nodaļa, kas kopš tā laika vada vispusīgu iniciatīvu cīņai pret korupciju, īpašu uzmanību veltot korupcijas novēršanai. Revīzijas palāta kopš 2015. gada pārbauda pretkorupcijas regulējumu dažādos līmeņos, piemēram, ministrijās vai pašvaldībās, atbilstoši “Pamatnostādnēm par korupcijas novēršanas sistēmu pārbaudīšanu”. Turklāt Revīzijas palāta arī cenšas uzlabot informētību par korupcijas jautājumiem un uzsākt amatpersonu apmācību. Revīzijas palātas pienākumi tika nedaudz paplašināti 2019. gadā . Taču Revīzijas palāta joprojām var pārbaudīt vienīgi politisko partiju pārskatatbildības ziņojumos iekļauto skaitļu pareizību, un tai nav tiesību veikt izmeklēšanu. Ieinteresētās personas ir izteikušas kritiku par šo Revīzijas palātas pilnvaru ierobežojumu . Tas ir minēts arī sen izteiktos GRECO ieteikumos, kuri joprojām ir īstenoti tikai daļēji . 2019. gada septembrī tika iesniegti tiesību aktu priekšlikumi nolūkā noteikt, ka nepareizu partiju gada pārskatu sagatavošana un nelikumīga partiju finansēšana ir noziedzīgs nodarījums; šie priekšlikumi vēl nav apspriesti . Valdības darba programmā 2020.–2024. gadam ir minēta virkne apņemšanos turpināt stiprināt Revīzijas palātas lomu, cita starpā arī attiecībā uz politisko partiju finansēšanu . Parlamenta deputātu profesionālās godprātības nodrošināšanas tiesiskais regulējums joprojām ir nepilnīgs. Attiecībā uz parlamenta deputātiem ir reglamentēti tikai atsevišķi aktīvu atklāšanas un amatu apvienošanas aspekti. Lai gan Federālais likums par pārredzamību un nesaderību (Unvereinbarkeits- und Transparenz-Gesetz) paredz privāto ienākumu atklāšanu, tajā nav noteikts pienākums atklāt aktīvus, intereses, parādus un saistības . Nav arī nekādu prasību atklāt ad hoc interešu konfliktus, kas varētu rasties saistībā ar parlamentā izskatāmiem jautājumiem. Parlamenta deputātiem nav aizliegts strādāt citās darbvietās vai arī ieņemt vadošus amatus uzņēmumos / to valdēs. GRECO ir sniegusi vairākus ieteikumus par regulējumu attiecībā uz ienākumu un blakus darbu deklarēšanu, dāvinājumu un citu labumu pieņemšanu un pasākumiem, kas veicami šo noteikumu pārkāpumu gadījumā . Ir ieviesta virkne pasākumu ierēdņu un augstāko izpildvaras amatpersonu korupcijas novēršanai. Preventīvais pretkorupcijas regulējums, kas ir spēkā publiskajā sektorā, ietver noteikumus, kuri reglamentē interešu konfliktu novēršanu augstākajās izpildvaras struktūrās , kā to paredz Federālais likums par pārredzamību un nesaderību . Nosacījumi attiecas uz finanšu interešu un aktīvu deklarēšanu reizi divos gados, amatu apvienošanu (ja vien tā nav īpaši atļauta) un vadošu amatu ieņemšanu uzņēmumos / to valdēs. Revīzijas palāta ir arī veikusi ierēdņu amatu apvienošanas riska novērtējumu un ir secinājusi, ka par amatu apvienošanas pieļaujamības izvērtēšanu galvenokārt atbild paši darbinieki un ka situācijā, kad trūkst skaidrības par to, kādi būs konkrētie pienākumi (trūkst kritēriju, pēc kuriem otru darbvietu novērtēt kā savienojamu vai nesavienojamu ar ierēdņa amatu), varētu rasties interešu konflikts. Revīzijas palāta uzskata, ka vispārējs pienākums saņemt iepriekšēju atļauju, nevis vienkārši deklarēt otru darbvietu pirms stāšanās ierēdņa amatā, būtu iedarbīgāks nekā disciplināru ex post sankciju piemērošana. Tādēļ Revīzijas palāta ieteica Federālajai kancelejai sagatavot tiesību akta priekšlikumu, kurā būtu ietverta prasība saņemt attiecīgās iestādes atļauju darbam noteiktu veidu otrajās darbvietās. Federālā kanceleja uzskatīja, ka ierēdņiem šajā saistībā ir pieejama pietiekama apmācība un informētības uzlabošanas pasākumi . Ierēdņu korupcijas novēršana arī ir plaši reglamentēta — ierēdņiem ir jāievēro 1979. gada Ierēdņu nodarbināšanas likuma un Likuma par valsts civildienesta līgumdarbiniekiem noteikumi. Šo tiesību aktu noteikumus papildina vispārējs ierēdņu rīcības kodekss un attiecīgā gadījumā arī rīcības standarti, kurus var pieņemt konkrēti dienesti (piemēram, Federālās tieslietu ministrijas 2019. gadā pieņemtās atbilstības pamatnostādnes (Compliance-Leitlinien)) . Ierēdņiem ir jāievēro noteikti papildu pienākumi un noteikumi, piemēram, stājoties amatā, jādod zvērests, jāpilda ziņošanas pienākumi un jānodrošina cieņpilna attieksme pret citiem, jāievēro interešu konfliktu novēršanas noteikumi, noteikumi par amatu apvienošanu, kā arī aizliegums pieņemt dāvinājumus, noteikumi par darba attiecību izbeigšanu (“valsts ierēdņu turpmākā nodarbinātība”) un pienākums glabāt dienesta noslēpumu. Par šo un citu pienākumu un noteikumu pārkāpumiem tiek piemēroti disciplināri sodi vai arī krimināltiesību nosacījumi. Valdības locekļu un parlamenta deputātu turpmākās nodarbinātības aspekti nav reglamentēti. 2019. gadā tika iesniegti tiesību aktu priekšlikumi nolūkā ieviest 18 mēnešus ilgu nogaidīšanas periodu. Saskaņā ar šiem priekšlikumiem jebkuru personu, kura pēdējo piecu gadu laikā ir ieņēmusi amatu valdības partijā, vadošā amatā ar valdību saistītā uzņēmumā var iecelt tikai pēc šā perioda beigām . Valdības darba programmā 2020.–2024. gadam ir paredzēts noteikt nogaidīšanas periodu attiecībā uz valdības locekļiem, kuri plāno kļūt par Konstitucionālās tiesas locekļiem . Valstī ir lobistu reģistrs, taču sabiedrībai ir pieejama tikai ierobežota informācija. Lobistu un interešu pārstāvības reģistrs tika izveidots 2013. gadā . Taču saskaņā ar likumu informācija par konkrētiem lobēšanas gadījumiem (jo īpaši par lobēšanas līgumiem) ir pieejama tikai lēmumu pieņēmējiem, kuri tikuši lobēti, nevis plašai sabiedrībai . Jāreģistrējas ir tikai specializētiem lobēšanas uzņēmumiem, iekšējiem lobistiem, pašpārvaldes struktūrām un interešu pārstāvības grupām (Interessenverbände), un par atsevišķām kontaktpersonām nav jāziņo . Likums par pārredzamību un nesaderību un Likums par lobēšanas un interešu pārstāvības pārredzamību ietver nosacījumus par vēlēto amatpersonu un augstāko izpildvaras amatpersonu lobēšanu. Likuma par lobēšanas un interešu pārstāvības pārredzamību 1. panta 3. punktā ir noteikts, ka tas neattiecas uz politiskajām partijām. GRECO 2016. gadā izteica ieteikumu par parlamenta deputātiem un viņu kontaktiem ar trešām personām, jo nepastāv ne ierobežojumi, ne arī aizliegumi attiecībā uz to, kā parlamenta deputāti kontaktējas ar trešām personām, kuras var mēģināt ietekmēt viņu lēmumus. Šobrīd pastāv vienīgi noteikumi par situācijām, kad parlamenta deputāti paši darbojas kā lobisti . Valstī pastāv trauksmes cēlēju aizsardzības regulējums. Trauksmes celšanas rīks tika izveidots 2013. gadā, un to pārvalda Centrālā prokuratūra kriminālvajāšanai par ekonomiskajiem noziegumiem un korupciju (WKStA). Pirmajos četros tās darbības gados (no 2013. gada 20. marta līdz 2017. gada 31. martam) WKStA saņēma gandrīz 5000 pamatotu ziņojumu par aizdomīgiem apstākļiem un iespējamiem noziedzīgiem nodarījumiem. Divdesmit deviņos gadījumos tika izvirzītas apsūdzības . III.Plašsaziņas līdzekļu plurālisms Vārda brīvība un valsts iestāžu pienākums sniegt piekļuvi informācijai ir paredzēts Konstitūcijā. Sekundārie tiesību akti nepārprotami garantē žurnālistu tiesības aizsargāt savu informācijas avotu konfidencialitāti un paredz pienākumu atklāt informāciju sabiedrībai . Audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu regulatori — Austrijas elektronisko sakaru regulators (KommAustria) un Austrijas apraides un telekomunikāciju pakalpojumu regulators (RTR) — tika izveidoti 2001. gadā ar Likumu par KommAustria . Plašsaziņas līdzekļu regulatori darbojas neatkarīgi. Audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu regulatori — Austrijas elektronisko sakaru regulators (KommAustria) un Austrijas apraides un telekomunikāciju pakalpojumu regulators (RTR) — darbojas pilnīgi neatkarīgi no valdības. KommAustria atbild par licenču izsniegšanu privātiem televīzijas kanāliem un radio stacijām, apraides frekvenču pārvaldību, privāto raidorganizāciju juridisko pārraudzību, kā arī par sagatavošanos ciparu apraidei un tās uzsākšanu. KommAustria atbild arī par Žurnālistikas subsīdiju likuma (1984. gads) administrēšanu un uzrauga, kā tiek ievērots raidorganizāciju darbības tiesiskais regulējums, kas attiecas gan uz Austrijas Raidorganizāciju korporācijas (ORF), gan privāto raidorganizāciju raidījumiem Kā noteikts Federālajā likumā par Austrijas elektronisko sakaru regulatora izveidi, tā locekļi darbojas neatkarīgi un savu pienākumu izpildē neseko nekādiem norādījumiem . KommAustria pieņemtos lēmumus var apstrīdēt administratīvajās tiesās. Attiecībā uz resursiem (piemēram, izdevumiem KommAustria un RTR plašsaziņas līdzekļu atbalsta nodaļas darbinieku algām, telpu īrei un aprīkojumam) jānorāda, ka KommAustria 2018. gada budžets bija 4,146 miljoni EUR un tiek uzskatīts par pietiekamu . Saskaņā ar 2020. gada plašsaziņas līdzekļu plurālisma uzraudzības instrumenta datiem plašsaziņas līdzekļu neatkarības un produktivitātes riska rādītājs tiek uzskatīts par ļoti zemu . Austrijas Preses padome (Österreichischer Presserat) darbojas kā preses pašregulējuma struktūra. Tā cenšas nodrošināt redakcionālo kvalitāti un garantēt preses brīvību. Preses padome izstrādāja Austrijas presei paredzētu Rīcības kodeksu (žurnālistu darba principus), kas ietver noteikumus par labu un atbildīgu žurnālistiku un kalpo kā ētikas norādījumi plašsaziņas līdzekļu profesionāļiem. Viens no galvenajiem Preses padomes uzdevumiem ir konstatēt nevienlīdzīgas attieksmes gadījumus presē un vērsties pret tiem. Preses padomes sponsori ir nozīmīgākās žurnālistu un izdevēju asociācijas. 2020. gada plašsaziņas līdzekļu plurālisma uzraudzības instrumenta ziņojumā ir norādīts, ka tādas organizācijas kā Preses padome līdz šim “pārāk mazu uzmanību ir pievērsušas ārštata žurnālistu un dažādu žurnālistikas atzaru pārstāvju (piemēram, pilsonisko žurnālistu, blogeru, sociālo plašsaziņas līdzekļu aktīvistu utt.) statusam un neatkarībai, kuru kļūst aizvien vairāk” . Uz plašsaziņas līdzekļu īpašumtiesībām attiecas pārredzamības noteikumi, taču praksē informācija ne vienmēr ir pilnībā pieejama. Austrijas tiesību akti ietver īpašus nosacījumus, kas paredz ziņu plašsaziņas līdzekļu īpašumtiesību atklāšanu . Ir jānorāda plašsaziņas līdzekļu īpašnieka vārds un uzvārds vai uzņēmuma nosaukums un tā darbības mērķi, dzīvesvietas adrese vai juridiskā adrese (filiāle), plašsaziņas līdzekļu īpašnieka iecelto izpildstruktūru vai amatpersonu, kuras pilnvarotas pārstāvēt uzņēmumu, nosaukumi vai vārdi un uzvārdi, kā arī gadījumā, ja pastāv uzraudzības padome — tās locekļi. Turklāt ir jānorāda visu to personu īpašumtiesības, akciju paketes, akciju daļas un balsstiesības, kurām tiešā vai netiešā veidā pieder tāda uzņēmuma daļas, kurš ir plašsaziņas līdzekļu īpašnieks. Ja personai tiešā vai netiešā veidā pieder kāda fonda akciju pakete, ir jāatklāj šā fonda dibinātājs un attiecīgie labuma guvēji . 2020. gada plašsaziņas līdzekļu plurālisma uzraudzības instrumenta ziņojumā ir norādīts, ka attiecīgais tiesību akta noteikums nepalīdz atklāt informāciju, ka plašsaziņas līdzekļu īpašnieks ir arī akcionārs citos uzņēmumos, ja vien tie nepieder vienīgi viņam .

Lielu reklāmas publiskā iepirkuma daļu Austrija piešķir plašsaziņas līdzekļu uzņēmumiem. Reklāmas publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanu reglamentē Federālais konstitucionālais likums par sadarbību ar plašsaziņas līdzekļiem un plašsaziņas līdzekļu finansēšanu, kā arī Likums par sadarbības ar plašsaziņas līdzekļiem un plašsaziņas līdzekļu finansēšanas pārredzamību. Ir jāatklāj subsīdiju saņēmēja nosaukums un subsīdiju summa; Revīzijas palāta reģistrē šo informāciju. Saskaņā ar 2020. gada plašsaziņas līdzekļu plurālisma uzraudzības instrumenta ziņojumu ar resursu pieejamības regulēšanu no valsts puses un ar valsts atbalstu plašsaziņas līdzekļu nozarei saistītais riska rādītājs tiek uzskatīts par vidēju. Noteikumi par tiešo un netiešo subsīdiju sadali ir pārredzami. Taču 2020. gada plašsaziņas līdzekļu plurālisma uzraudzības instrumenta ziņojumā ir norādīts, ka populāri tabloīdi šķietami saņem nesamērīgi lielu finansējumu. Ieinteresētās personas ir arī paudušas bažas par iespējamo politisko ietekmi reklāmas publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanā . Šis jautājums ir ticis aplūkots žurnālistu izmeklēšanas ziņojumos . 2012. gada Likums par plašsaziņas līdzekļu pārredzamību nodrošina, ka valdība, publiskās iestādes un valstij piederoši uzņēmumi atklāj savas attiecības ar plašsaziņas līdzekļiem (piemēram, informāciju par reklāmu un cita veida atbalstu); taču nepastāv nekādi noteikumi, kas nodrošinātu reklāmas publiskā iepirkuma taisnīgu sadali plašsaziņas līdzekļu starpā. 2018. gadā plašsaziņas līdzekļiem piešķirto valsts subsīdiju apjoms bija 40 miljoni EUR, savukārt gandrīz 170 miljoni EUR tika iztērēti valsts reklāmām . Valdība apsver iespēju īstenot reformu, kuras mērķis ir uzlabot piekļuvi informācijai. Lai gan pienākums sniegt informāciju ir paredzēts Konstitūcijā, federālajos likumos un provinču likumos, Austrijā nepastāv vispārējas tiesības piekļūt publisko iestāžu dokumentiem, un Konstitūcijā un 1979. gada Ierēdņu nodarbināšanas likumā noteiktais pienākums glabāt dienesta noslēpumu ierobežo piekļuvi informācijai . Ieinteresētās personas ir paudušas bažas par šo sistēmu un ilgo laiku, kas publiskajām iestādēm piešķirts oficiālu atbilžu sniegšanai (pēc sešiem mēnešiem, neoficiālu atbildi sniedzot pēc astoņām nedēļām) . Augstākās administratīvās tiesas judikatūrā ir noteikts, ka ir ļoti svarīgi sabalansēt plašsaziņas līdzekļu kā “sabiedrisko uzraugu” tiesības piekļūt informācijai un publisko iestāžu tiesības glabāt dienesta noslēpumu . Valdība ir paziņojusi par plāniem noteikt jaunas tiesības uz informāciju, kuras jāapstiprina tiesas ceļā, veicot grozījumus Konstitūcijā un pieņemot likumu par brīvu piekļuvi informācijai . Valstī nav īpaša regulējuma žurnālistu aizsardzības nodrošināšanai. Iestādes norāda, ka tiesību aktos nav īpašu nosacījumu attiecībā uz žurnālistu drošību un ka žurnālisti tiek aizsargāti tāpat kā visi pārējie pilsoņi — saskaņā ar kriminālkodeksu. Viens no paredzētajiem soda mēriem par neslavas celšanu ir brīvības atņemšana. . Nav reģistrēti gadījumi, kad būtu notikuši fiziski uzbrukumi žurnālistu drošībai, taču aizvien biežāk tiek konstatēti aizskaroši izteikumi un draudi, kas īpaši vērsti pret žurnālistēm-sievietēm un žurnālistiem, kas strādā valsts raidorganizācijā (ORF) . Eiropas Padomes Žurnālistikas un žurnālistu drošības aizsardzības veicināšanas platforma 2019. un 2020. gadā publicēja trīs brīdinājumus attiecībā uz Austriju; viens no tiem jau ir atcelts . Ieinteresētās personas ir izteikušas bažas par aizsardzības pasākumiem attiecībā uz redakcionālo neatkarību . “Redakcionālās konfidencialitātes aizsardzība” (Redaktionsgeheimnis) ir paredzēta Plašsaziņas līdzekļu likuma 31. pantā . Šajā pantā ir noteikts, ka žurnālistiem ir tiesības atteikties liecināt kriminālprocesā, nesniedzot informāciju, kas iegūta žurnālista profesijas praktizēšanas laikā. Turklāt valsts raidorganizācijā ORF strādājošo žurnālistu neatkarība tiek garantēta ar Federālo likumu par Austrijas Raidorganizāciju korporāciju , un arī vairākos lēmumos ir uzsvērti iedarbīgi ORF žurnālistu neatkarības aizsardzības pasākumi . Neraugoties uz to, 2020. gada plašsaziņas līdzekļu plurālisma uzraudzības instrumenta ziņojumā ir norādīts, ka ar tiesību aktos noteiktajiem aizsardzības pasākumiem, kas nodrošina redakcionālo neatkarību, saistītā riska rādītājs ir augsts. Tā kā TV kanāliem un radio stacijām ir pienākums ieviest redaktoru darbības noteikumus, tiesību aktos nav paredzēti nekādi aizsardzības pasākumi, kas palīdzētu novērst politisko ietekmi ziņu plašsaziņas līdzekļu galveno redaktoru iecelšanā amatā un atlaišanā no amata. Divi lielākie laikraksti (Kronen Zeitung un Heute) atturas no pašregulējuma pasākumiem un nav Austrijas Preses padomes locekļi .



IV.Citi institucionāli jautājumi saistībā ar līdzsvara un atsvara sistēmu Austrija ir federāla valsts ar divpalātu parlamentu, ko veido Nacionālā padome (Nationalrat) un Federālā padome (Bundesrat). Tiesību aktu priekšlikumus var iesniegt valdība, abu parlamenta palātu deputāti vai arī pēc iedzīvotāju iniciatīvas . Konstitucionālā tiesa veic tiesību aktu atbilstības konstitūcijai ex post pārbaudes, ko iespējams veikt gan konkrētos gadījumos , gan vispārējas tiesību aktu pārskatīšanas ceļā, pamatojoties uz pārsūdzībām, ko iesniegusi federālā valdība vai zemju valdības, vai arī trešdaļa vienas vai otras parlamenta palātas deputātu. Dažādi ombuda biroji nodrošina pamattiesību ievērošanu. Tiesību aktu pieņemšanas process regulāri ietver apspriešanos ar ieinteresētajām personām un sabiedrību, taču trūkst tiesiskā regulējuma attiecībā uz šādu apspriešanos. Austrija ir ieviesusi progresīvu regulējuma ietekmes novērtēšanas sistēmu, kas tiek izmantota tiesību aktu ex ante un ex post novērtēšanai . Valdības sagatavotie tiesību aktu priekšlikumi parasti tiek nodoti sabiedriskajai apspriešanai, par kuru tiek paziņots parlamenta tīmekļa vietnē un kurā tiek aicinātas piedalīties vairākas svarīgas ieinteresētās personas. Nacionālā padome ir pieņēmusi rezolūciju, kuras mērķis ir padarīt apspriešanas procesu pieejamāku plašai sabiedrībai . Taču nav īpaša tiesiskā regulējuma, kas noteiktu, ka sabiedriskajai apspriešanai ir jānotiek, un ieinteresētās personas norāda, ka apspriešanai atvēlētais laiks bieži vien ir īsāks nekā valdības ieteiktās sešas nedēļas un ka dažreiz apspriešanas posms tiek pilnībā izlaists . GRECO Austrijai ir ieteikusi pieņemt skaidrus noteikumus par parlamenta un valdības sagatavoto tiesību aktu priekšlikumu sabiedrisko apspriešanu, atvēlot tai pietiekami daudz laika . Konstitucionālā tiesa izvērtē pasākumus, kas tiek veikti saistībā ar Covid-19 pandēmiju. Pasākumi attiecībā uz Covid-19 pandēmiju tika pieņemti ar diviem īpašiem tiesību aktiem, kas tika pieņemti saskaņā ar paātrināto procedūru, piešķirot veselības ministram tiesības pieņemt dekrētus . Līdz 2020. gada jūlijam Konstitucionālajā tiesā bija iesniegtas 68 sūdzības par šiem pasākumiem. Tiesa 2020. gada jūlijā nolēma, ka aizlieguma apmeklēt uzņēmumu telpas, darbvietas un citas vietas juridiskais pamats atbilst Konstitūcijas noteikumiem, taču secināja, ka atsevišķi dekrēti, ar kuriem tiek noteikts vispārējs aizliegums apmeklēt sabiedriskas vietas un tiek atļauts daļēji atvērt tikai noteikta veida tirdzniecības vietas, nav likumīgi . Vairākas citas lietas Konstitucionālā tiesa ir atzinusi par nepieņemamām, cita starpā tādēļ, ka pastāv iespējas tiesību aktu pārskatīšanas nolūkā vērsties administratīvajās tiesās; vairākas lietas joprojām nav pabeigtas . Dažādi ombuda biroji nodrošina pamattiesību ievērošanu dažādās jomās. Ombuda birojs darbojas kā Valsts cilvēktiesību aizsardzības iestāde, kas pēdējo reizi tika akreditēta 2011. gadā, kad Valstu cilvēktiesību aizsardzības iestāžu globālā alianse (GANHRI) tai piešķīra B statusu. GANHRI Akreditācijas apakškomiteja (SCA) mudināja Ombuda biroju panākt plašākas pilnvaras cilvēktiesību jomā un izveidot regulāru un sistemātisku sadarbību ar pilsonisko sabiedrību. Gan SCA, gan 2019. gadā arī ANO Sieviešu diskriminācijas izskaušanas komiteja ir uzvērušas, cik svarīgs ir skaidrs, pārredzams un pilsoniskās sabiedrības līdzdalību nodrošinošs atlases process . Ombuda birojs izskata iedzīvotāju sūdzības par administratīvo iestāžu bezdarbību vai iespējamu rupju nolaidību. Tas ir arī apņēmies uzraudzīt administratīvos lēmumus, kas tiek pieņemti Covid-19 pandēmijas kontekstā, līdz 2020. gada maijam saņemot aptuveni 280 sūdzības . Vairākas citas neatkarīgas iestādes, piemēram, Vienlīdzīgas attieksmes jautājumu ombuds, kas ir valsts līdztiesības struktūra, Invaliditātes jautājumu ombuds un Bērnu un jauniešu ombuds, palīdz nodrošināt pamattiesību ievērošanu. Valdība plāno turpināt attīstīt dialogu ar pilsonisko sabiedrību. Valdības darba programmā 2020.–2024. gadam ir paziņots par vairākiem pasākumiem turpmākam pilsoniskās sabiedrības līdzdalības atbalstam . Valdība jo īpaši ir apņēmusies veicināt aktīvu dialogu ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām un cieņpilnu to iesaistīšanu attiecīgajos procesos. Attiecībā uz tiesisko regulējumu jānorāda, ka noteikumi par ziedojumu neaplikšanu ar nodokļiem neattiecas uz visiem pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem vienādā mērā. Šos atvieglojumus nevar izmantot virkne NVO, kas darbojas cilvēktiesību, pilsonisko un politisko tiesību, demokrātijas, pārredzamības un pieaugušo izglītības jomā ; par to ieinteresētās personas ir paudušas bažas . I pielikums. Informācijas avotu saraksts alfabētiskā secībā* * Saraksts ar informāciju, kas saņemta saistībā ar 2020. gada ziņojuma par tiesiskumu apspriešanu, ir pieejams (COM tīmekļa vietnē). Administratīvo tiesu tiesnešu asociācija, “Agenda for the administrative judiciary 2022” [“Administratīvo tiesu darba kārtība laikposmam līdz 2022. gadam”]. Eiropas administratīvo tiesu tiesnešu asociācija (2020), Eiropas administratīvo tiesu tiesnešu asociācijas sniegtā informācija 2020. gada ziņojumam par tiesiskumu. Austrijas valdība (2020), Austrijas sniegtā informācija 2020. gada ziņojumam par tiesiskumu. Austrijas valdība (2020), “Out of a Sense of Responsibility for Austria. Government programme 2020-2024”. Austrijas Parlaments (2017. gada 2. jūnijs), 12165/AB XXV.GP — Anfragebeantwortung. https://www.parlament.gv.at/PAKT/VHG/XXV/AB/AB_12165/imfname_638955.pdf . Austrijas Parlaments, “Neu im Verfassungsausschuss”. https://www.parlament.gv.at/PAKT/PR/JAHR_2019/PK0964/index.shtml . Austrijas Parlaments, “Postenschacher stoppen (1000/A(E))”. https://www.parlament.gv.at/PAKT/VHG/XXVI/A/A_01000/index.shtml#tab-ParlamentarischesVerfahren .

Austrijas Augstākā administratīvā tiesa, 2018. gada 29. maija Spriedums Ra 2017/03/0083. Berka, W., Heindl, L., Höhne, T., Koukal A. (2019). “Mediengesetz Praxiskommentar”. 4. red., Vīne: LexisNexis. Bertelsmann Stiftung (2019). “Sustainable Governance Indicators (SGI) —Austria” [“Ilgtspējīgas pārvaldības rādītāji — Austrija”]. Gütersloh. https://www.sgi-network.org/2019/Austria Breitschopf M., “Fünf Jahre “Transparenzpaket” — Eine kritische Bilanz aus zivilgesellschaftlicher Perspektive” [“Piecu gadu pārredzamības pakete”], Meine Abgeordneten, Forum Informationsfreiheit, Dossier. https://www.informationsfreiheit.at/wp-content/uploads/2017/08/Echte-Transparenz-Langfassung-1.9.2017.pdf . CEDAW (2019), “Concluding observations on the ninth periodic report”. Plašsaziņas līdzekļu plurālisma un plašsaziņas līdzekļu brīvības centrs, “Decriminalisation of Defamation”. https://cmpf.eui.eu/wp-content/uploads/2019/01/decriminalisation-of-defamation_Infographic.pdf . Plašsaziņas līdzekļu plurālisma un brīvības centrs (2020), “2020 Media pluralism monitor”: https://cmpf.eui.eu/media-pluralism-monitor/mpm-2020 . CEPEJ (2018), “European judicial systems — Efficiency and quality of justice”. CEPEJ (2020), “Study on the functioning of judicial systems in the EU Member States”. CIVICUS Monitor, “Tracking civic space: Austria”. https://monitor.civicus.org/country/austria . Konstitucionālā tiesa, “COVID-19-Gesetz ist verfassungskonform, Verordnungen über Betretungsverbote waren teilweise gesetzwidrig” [“Likums par Covid-19 atbilst Konstitūcijai, savukārt vairāki dekrēti neatbilst”].. https://www.vfgh.gv.at/medien/Covid_Entschaedigungen_Betretungsverbot.de.php . Konstitucionālā tiesa, “VfGH tritt Mitte Juli erneut zu Beratungen zusammen” [“Konstitucionālā tiesa uz sēdi atkal sanāks jūlija vidū”]. https://www.vfgh.gv.at/medien/Juli_Beratungen.de.php . Eiropas tiesnešu konsultatīvās padomes Atzinums Nr. 19 (2016) “The role of court presidents”. Eiropas tiesnešu konsultatīvā padome, Eiropas tiesnešu konsultatīvās padomes biroja Atzinums par Vīnes Administratīvās tiesas priekšsēdētāja (priekšsēdētāja vietnieka) amata tiesisko pamatojumu, kas sagatavots pēc Eiropas administratīvo tiesu tiesnešu asociācijas (AEAJ) pieprasījuma, AustriaCCJE-BU(2019)3, 2019. gada 29. marts. Eiropas Padome: Ministru komiteja (2000), Ministru komitejas Ieteikums Nr. Rec(2000)19 “Role of Public Prosecution in the criminal justice system”. Eiropas Padome: Ministru komiteja (2010), Ministru komitejas Ieteikums Nr. CM/Rec(2010)12 “Judges: independence, efficiency and responsibilities”. Eiropas Padome, Žurnālistikas un žurnālistu drošības aizsardzības veicināšanas platforma. https://www.coe.int/en/web/media-freedom . Revīzijas palāta, “Bericht des Rechnungshofes. Korruptionspräventionssysteme in ausgewählten Bundesministerien (BKA, BMB, BMI, BMLFUW)”, 2017/8, 13.1. iedaļa https://www.parlament.gv.at/PAKT/VHG/XXVI/III/III_00015/imfname_673740.pdf . Revīzijas palāta, “Was jetzt getan werden muss. Die zehn wichtigsten Themen für die kommende Bundesregierung” [“Veicamie uzdevumi — 10 temati jaunajai valdībai”]. https://www.rechnungshof.gv.at/rh/home/home_1/home_6/Wasjetztgetanwerdenmuss.pdf . Die Presse, “Berichtspflicht der Korruptionsermittler: “Eklatanter Widerspruch”” [“Korupcijas izmeklētāju ziņošanas pienākums ir klaji pretrunīgs”]. https://www.diepresse.com/5611005/berichtspflicht-der-korruptionsermittler-eklatanter-widerspruch . Eiropas Komisija (2014), 2014. gada pretkorupcijas ziņojums. Pielikums “Austrija”. https://ec.europa.eu/home-affairs/sites/homeaffairs/files/what-we-do/policies/organized-crime-and-human-trafficking/corruption/anti-corruption-report/docs/2014_acr_austria_chapter_en.pdf .

Eiropas Komisija (2020), Eiropas Savienības rezultātu apkopojums tiesiskuma jomā. Forum Informationsfreiheit (2020), Forum Informationsfreiheit sniegtā informācija 2020. gada ziņojumam par tiesiskumu. Pamattiesību aģentūra, “Coronavirus pandemic in the EU — fundamental rights implications — Bulletin 3 (3 June 2020). Country: Austria”. GRECO (2019), piektā novērtēšanas kārta. Novērtēšanas ziņojums par Austriju. “Preventing corruption and promoting integrity in central governments (top executive functions) and law enforcement agencies”. GRECO (2016), trešā novērtēšanas kārta. Otrais atbilstības ziņojums par Austriju. “Incriminations (ETS 173 and 191, GPC 2) and Transparency of Party Funding”. GRECO (2019), ceturtā novērtēšanas kārta. Atbilstības ziņojums par Austriju. “Corruption prevention in respect of members of parliament, judges and prosecutors”. Index on Censorship. “Demonising the Media: Threats to Journalists in Europe”. https://www.indexoncensorship.org/wp-content/uploads/2018/11/index-report-2018-web-v3.pdf . Interessenvertretung gemeinnütziger Vereine (IGO), 2019.gada pilsoniskās sabiedrības indekss. Tiesnešu asociācija un Tiesnešu un prokuroru apvienība, “Resources for the rule of law” [“Resursi tiesiskuma nodrošināšanai”]. KommAustria, https://www.rtr.at/en/rtr/OrganeKommAustria . Tieslietu ministrija, “Important Notices concerning the Lobbying and Advocacy Register”. https://lobbyreg.justiz.gv.at/edikte/ex/edparm3.nsf/a5c123accf39f319c1256a4f0033b507/8b3679261eb9d105c1257adb005bed16/$FILE/Information%20(english).pdf . Tieslietu ministrija, “Maßnahmen für eine moderne und qualitätsvolle Justiz” [“Pasākumi modernas un kvalitatīvas tiesu sistēmas izveidei”]. https://www.justiz.gv.at/file/2c94848b6d50e800016e6a285abf00ed.de.0/wahrnehmungsbericht_hbm%20jabloner.pdf . Tieslietu ministrija (2018), “Weisungsbericht 2018”. https://www.justiz.gv.at/file/2c94848b651953620165f6f978cb0d79.de.0/weisungsbericht_2018_endfassung.pdf . Nacionālā padome (2017), Komitejas ziņojums AB 1622 d. B., XXV. GP. EASO (2020), “Regulatory Impact Assessment and Regulatory Oversight in Austria”. https://www.oecd.org/gov/regulatory-policy/RIA-in-Austria-web.pdf . Prokuroru asociācija, “Notwendigkeiten der Staatsanwaltschaften“ [“Prokuratūras prasības”]. https://staatsanwaelte.at/wp-content/uploads/2019/09/Notwendigkeiten-der-Staatsanwaltschaften.pdf . Prokuroru asociācija (2019. gada 19. maijs), “Causa Eurofighter”. https://staatsanwaelte.at/causa-eurofighter/ . Organizācija “Reportieri bez robežām”, Austrija. https://rsf.org/en/austria . Transparency International Austria, “PRESSEINFO: Corruption Perceptions Index (CPI) 2019” [“2019. gada korupcijas uztveres indekss”] (23.1.2020.), https://www.ti-austria.at/2020/01/23/ti-ac-presseinfo-cpi-2019/ . Virtuāls Austrijas apmeklējums 2020. gada ziņojuma par tiesiskumu sagatavošanas kontekstā.

II pielikums. Valsts (Austrijas) apmeklējums 2020. gada jūnijā notika Komisijas dienestu virtuālas sanāksmes, kurās piedalījās: ·Austrijas Administratīvo tiesu tiesnešu asociācija ·Austrijas Tiesnešu asociācija ·Austrijas Preses padome ·Centrālā prokuratūra kriminālvajāšanai par ekonomiskajiem noziegumiem un korupciju ·Revīzijas palāta ·Federālais pretkorupcijas birojs (BAK) ·Federālā kanceleja ·Federālā tieslietu ministrija ·Federālā iekšlietu ministrija ·Federālā Eiropas un starptautisko lietu ministrija ·Forum Informationsfreiheit ·KommAustria (Plašsaziņas līdzekļu regulators) ·Vīnes virsprokuratūra ·Augstākā administratīvā tiesa ·Augstākā tiesa ·Transparency International Austria ·Weisungsrat