LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 175/14

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Vienotais pakalpojumu tirgus — darba tirgus un patērētāju aizsardzības prasības”

(2007/C 175/05)

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2005. gada 29. septembrī nolēma sagatavot atzinumu par tematu “Vienotais pakalpojumu tirgus — darba tirgus un patērētāju aizsardzības prasības”

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētā nodaļa atzinumu pieņēma 2007. gada 3. maijā. Ziņotāja — ALLEWELDT kdze.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 436. plenārajā sesijā, kas notika 2007. gada 30. un 31. maijā (30. maija sēdē), ar 110 balsīm par, 2 balsīm pret un 2 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Mērķis

1.1 Saskaņā ar Lisabonas stratēģiju ES Direktīvai par pakalpojumiem iekšējā tirgū (1) jāveicina konkurētspēja, izaugsme un nodarbinātība. Minētā direktīva izraisīja arī plašas debates par to, kā jāizpaužas pakalpojumu sniegšanas brīvībai. Viens no strīdīgajiem jautājumiem bija un ir direktīvas ietekme uz dalībvalstu darba tirgu, sociālajiem nosacījumiem un patērētāju aizsardzības prasībām. EESK 2005. gada februārī pieņemtajā atzinumā (2) paudusi izsmeļošu viedokli par Komisijas izstrādāto direktīvas projektu, tāpēc šajā atzinumā netiek aplūkots Komisijas izstrādātās direktīvas juridiskais teksts, bet gan tajā paredzētās vienotā pakalpojumu tirgus izveidošanas iespējamā ietekme uz nodarbinātību un patērētāju interesēm.

1.2 Pakalpojumu sniegšanas brīvība ir viena no četrām vienotā tirgus brīvībām, kas nostiprināta Līgumā par Eiropas Savienību un politiskā ziņā jau sen darbojas. ES Vienotā pakalpojumu tirgus direktīvā izklāstītās Komisijas stratēģijas mērķis ir novērst jebkādus pakalpojumu sniegšanas ierobežojumus. Tajā netiek tieši skarti darba tirgus un patērētāju tiesību aizsardzības aspekti. Tomēr, nodrošinot arvien lielāku pakalpojumu sniegšanas brīvību, skaidrāk un jūtamāk izpaužas dažādo valstu sistēmu atšķirības. Vienlaikus jāatzīmē, ka ES līmenī ir pieņemti salīdzinoši nedaudzi tiesību akti, kas nodrošina darba ņēmēju un patērētāju interešu aizsardzību. Minētajā jomā dominē valstu un bieži vien ļoti atšķirīgi tiesiskie, sociālie un nodarbinātības nosacījumi. Jāpiemin arī, ka Pakalpojumu direktīvā paredzēts, ka paralēli jeb vienlaikus spēkā ir noteikti dalībvalstīs spēkā esošie izcelsmes valsts un pakalpojumu sniegšanas valsts noteikumi, par kuru ietekmi varēsim spriest tikai vēlāk.

1.3 Sociālā stabilitāte un patērētāju uzticēšanās ir būtiska Eiropas integrācijas sastāvdaļa, kā arī priekšnosacījums, lai vienotais pakalpojumu tirgus veiksmīgi darbotos. Diskusiju par ES Pakalpojumu direktīvu liels trūkums ir tas, ka trūkst izsmeļošas analīzes par tās ietekmi uz sociālajiem nosacījumiem, nodarbinātību un patērētāju interesēm dalībvalstīs. EESK kritiski vērtēja faktu, ka trūkst kvantitatīvu statistikas datu par pārrobežu pakalpojumu apriti un citās dalībvalstīs nodibinātiem uzņēmumiem (3). Nav arī gandrīz nekādu ticamu datu par gaidāmajām strukturālajām pārmaiņām dalībvalstu darba tirgū. Tādējādi, no vienas puses, dažos gadījumos ir veikts vispārīgs statistisks ietekmes novērtējums, no otras puses, ir veikta dažu bieži nelikumīgu vai daļēji likumīgu gadījumu analīze. Ar to nepietiek, lai veiktu objektīvu ietekmes novērtējumu.

1.4 Vienotā pakalpojumu tirgus izveidošana ir svarīga Lisabonas stratēģijas sastāvdaļa. Izaugsmes iespējas minētajā sektorā būtiski palielina nodarbinātību. Spēcīgākajai konkurencei, kas rodas līdz ar pakalpojumu tirgus liberalizāciju, ir pozitīva ietekme, kas izpaužas plašākā pakalpojumu piedāvājumā un zemākās cenās. Vienlaikus nemitīgi jāuzlabo darba ņēmēju sociālā aizsardzība un jānodrošina pienācīga patērētāju tiesību aizsardzība. Tas attiecas arī uz dalībvalstīs spēkā esošajiem kvalitātes un drošības standartiem, tajā skaitā arī vides aizsardzības jomā. Atsevišķās nozarēs un atsevišķās dalībvalstīs pakalpojumu tirgus izveidošanai būs atšķirīga ietekme. Izšķiroša nozīme ir tam, kā pakalpojumu tirgus izveidošana ietekmēs mazos un vidējos uzņēmumus.

1.5 Pašiniciatīvas atzinums izstrādāts, lai paplašinātu izpratni par pašreizējās vienotā pakalpojumu tirgus stratēģijas ietekmi uz darba tirgu, nodarbinātības nosacījumiem un patērētāju aizsardzību, tādējādi sniedzot praktisku palīdzību iesaistītajām pusēm un ES iestādēm. Minētie aspekti nebija galvenais apspriežamais jautājums divās iepriekšējās EESK rīkotajās uzklausīšanas sanāksmēs par vienoto pakalpojumu tirgu (4).

1.5.1 Pamatojoties uz Eiropas tiesisko izpratni par “pakalpojumu sniegšanas brīvību”, kas aptver visus pakalpojumus, ko sniedz divi ekonomikas subjekti dažādās dalībvalstīs (5), atzinumā aplūkoti trīs tematu kopumi: — viedokļi par vienotā pakalpojumu tirgus kvantitatīvo ietekmi uz nodarbinātību atsevišķās nozarēs un valstīs, kā arī pārmaiņām, kuras var izraisīt ārpakalpojumu sniegšana un atsevišķu pakalpojumu pārvietošana jeb imports; — jaunas problēmas nodarbinātības nosacījumu jomā, kuras radīsies tāpēc, ka, palielinoties pakalpojumu pārrobežu apritei, strauji pieaugs norīkoto darba ņēmēju mobilitāte; — patērētāju intereses un to ievērošana vienotā pakalpojumu tirgus stratēģijā; — minētajā procesā svarīga loma ir mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), jo tajos tiek nodarbināti visvairāk cilvēku no kopējā nodarbināto skaita.

1.6 Šis atzinums, no vienas puses, jāvērtē kā pirmais solis un, no otras puses, tam jāsekmē Eiropas Komisijas galīgā ziņojuma (6) par iekšējā tirgus pārskatīšanu izstrāde un IMAC (7) diskusijas. Tas izstrādāts, pamatojoties uz šodien pieejamajiem datiem un ekspertu, kā arī iesaistīto pušu praktisko pieredzi un vēlmēm. Tās tika apkopotas uzklausīšanas sanāksmē, kas 2006. gada aprīlī notika Vīnē, kā arī apkopojot vairāk nekā 150 saņemtās atbildes uz aptaujas jautājumiem, kuri tā paša gada rudenī tika nosūtīti gandrīz 6000 ekspertu no ekonomikas un zinātnes aprindām, dažādām interešu grupām, arodbiedrībām un ministrijām. Šis atzinums nav zinātnisks pētījums un tāds arī nevar būt. Tajā izklāstīti apsvērumi par pastāvošajām problēmām un turpmākajām attīstības tendencēm, kuri ne tikai jāpadziļina, EESK Vienotā tirgus novērošanas centram veicot ilgtermiņa novērošanu, bet kuriem jākalpo par ierosmi ES iestādēm un citām pusēm, pieņemot politiskus lēmumus un veicot zinātniskus pētījumus.

2. Pakalpojumu ekonomikas dinamika ES

2.1 Nepieciešamību izstrādāt vienotā pakalpojumu tirgus stratēģiju Eiropas Komisija pamato ar vājo pakalpojumu pārrobežu aprites attīstību ES. Komisija pauž cerību, ka dinamisks vienotais pakalpojumu tirgus ne tikai veicinās nodarbinātību, bet arī labvēlīgi ietekmēs patērētājus un uzņēmumus. Kā minēto dinamiku konkrēti novērtēt?

2.2 Statistika par pakalpojumu pārrobežu apriti joprojām ir neatrisināta problēma. Lai to apkopotu, Statistikas birojs un dalībvalstu statistikas iestādes vēl šodien lieto tā dēvēto maksājumu plūsmas statistiku, proti, pakalpojumu eksportu un importu uzskata par notikušu, ja tiek veikts atbilstošs pārrobežu maksājums. Pakalpojumu ekonomikā notiek plaša sadarbība, zināšanu nodošana un pakalpojumu apmaiņa, kā arī ir izveidota plaša apmēra norēķinu sistēma starp uzņēmumu atsevišķām struktūrvienībām, starp sadarbības tīklu partneriem un arī starp attiecīgo valstu juridiski patstāvīgām ekonomiskajām struktūrām, kas ilgstoši sadarbojas. Pastāvot šādiem sadarbības tīkliem, nodotās zināšanas, ieguldīto laiku un sniegtos pakalpojumus attiecīgais sadarbības partneris aprēķina kā pakalpojumu, ko viņš sniedzis klientiem savā valstī, un pārrobežu maksājums netiek veikts.

2.3 Tāpēc Komiteja uzskata, ka pakalpojumu aprites apjoms ir ievērojami lielāks un tai ir daudz lielāka ietekme uz vienoto tirgu, nekā to šobrīd atspoguļo oficiālā statistika. Tāpēc EESK pauž stingru pārliecību, ka Eiropas Savienībā jāorganizē zinātniski pamatota pamatdatu vākšana, kā tas pašreiz jau tiek darīts atsevišķās pakalpojumu ekonomikas nozarēs ES dalībvalstīs, atspoguļojot sadarbību ar citu valstu uzņēmumiem. Pamatojoties uz minētajiem nozaru datiem un izmantojot tos turpmākajos aprēķinos, nākotnē jāveido precīza statistika par Eiropas Savienības pakalpojumu tirgus patieso apjomu. Minētās statistikas apkopošanu sekmēs arī Eiropas statistiķu pūliņi, izstrādājot un visās dalībvalstīs ieviešot visu pakalpojumu cenu indeksus.

2.4 Ilustrācijai: Komisija, pamatojoties uz tās rīcībā esošo informāciju, uzskata, ka pakalpojumu sektors veido 56 % ES iekšzemes kopprodukta, tajā nodarbināti 70 % no kopējā nodarbināto skaita, bet tas veido tikai 20 % no ES tirdzniecības apjoma. Salīdzinājumā ar ASV ražīguma pieaugums ES pakalpojumu ekonomikā esot ievērojami mazāks (8).

2.5 Minētā atpalicība nav vērojama pasaules tirgū, kur ES ir lielākā pakalpojumu sniedzēja, un tās sniegto pakalpojumu apjoms palielinās. ES daļa pasaules tirgū 2003. gadā bija 26 %, savukārt ASV — tikai nedaudz vairāk nekā 20 %. Arī neraugoties uz straujo attīstību Indijā un Ķīnā, kas ir arvien nozīmīgākas tirdzniecības partneres, to kopējā tirgus daļa ir tikai nedaudz lielāka par 5 %. No 1997. līdz 2003. gadam ES tirgus daļa palielinājās par 1,8 %, un arī šajā ziņā ES bija vislabākie rādītāji.

2.6 Tiek izdarīts secinājums, ka atpalicība galvenokārt vērojama ES iekšējā tirgū. Taču arī minēto secinājumu skaitļi īsti neapstiprina. No 2000. līdz 2003. gadam Kopienas pakalpojumu tirdzniecības apjoms palielinājās par 10,8 %, savukārt pakalpojumu tirdzniecība ar partneriem ārpus ES tikai par 6,4 %. Tātad iekšējā tirgus dinamika bija ievērojama, it īpaši ņemot vērā faktu, ka 2003. gadā bija vērojama ekonomiskās izaugsmes samazināšanās. Jāņem vērā arī straujais pakalpojumu cenu kritums.

2.7 EESK aicina Komisiju veltīt lielākus pūliņus, lai novērtētu vienotā pakalpojumu tirgus turpmākās veidošanas ietekmi. Būtu lietderīgi veikt tā dēvēto SWOT (Strengths, Weaknesses, Opportunities, Threats — priekšrocības, trūkumi, iespējas, riski) analīzi.

3. Efektīva vienotā pakalpojumu tirgus ietekme uz nodarbinātību

3.1 Novērtējot vienotā pakalpojumu tirgus ietekmi uz nodarbinātību, jāņem vērā arī ekonomiskās izaugsmes prognozes. Vienu no pirmajām analīzēm par ES Pakalpojumu direktīvas ietekmi 2004. gada oktobrī veica Nīderlandes Ekonomiskās politikas analīzes birojs (Bureau for Economic Policy Analysis) (9). Minētā analīze veikta, pamatojoties uz ESAO (Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija) pausto viedokli, ka regulēšanas atcelšana veicina izaugsmi un tātad arī nodarbinātību. Interesants ir fakts, ka minētajā pētījumā secināts: attīstību traucē nevis pats regulējums, bet gan regulējuma nesaskaņotība. Pētījuma autori paredz, ka Pakalpojumu direktīvas ietekmē pakalpojumu tirdzniecība palielināsies par 15 līdz 30 %, savukārt ārvalstu tiešās investīcijas tirdzniecības sektorā palielināsies par 20 līdz 35 %.

3.2 Komisijas uzdevumā Kopenhāgenas Ekonomikas institūts (Institut Copenhagen Economics) 2005. gada sākumā publicēja pētījumu (10), kurā tika aplūkota tieši pakalpojumu tirgus ietekme uz nodarbinātību. Ja patēriņš, kā paredzēts, palielināsies par 0,6 % no ES iekšzemes kopprodukta, 25 dalībvalstīs kopumā tiks izveidoti 600 000 jaunu darbavietu. Sagaidāms arī ražīguma un līdz ar to algu pieaugums par vidēji 0,4 %.

3.3 Kopenhāgenas pētījuma secinājumi tiek vērtēti pretrunīgi, jo tie galvenokārt pamatoti ar apsvērumiem, kas saistīti ar piedāvājumu, un pētījumā apgalvots, ka nodarbinātību pozitīvi ietekmēs tikai regulējuma atcelšana, kas palielinās pieprasījumu un ļaus samazināt cenas. Pētījumā nav ņemti vērā faktori, kas var negatīvi ietekmēt pieprasījuma palielināšanos, piemēram, pirktspējas samazināšanās vai patērētāju izturēšanās izmaiņas. Šaubas izraisa arī pētījumā aplūkoto nozaru izvēle. Citi pētījumi par pakalpojumu tirgus ietekmi uz nodarbinātību nav veikti vai pamatojas uz Kopenhāgenas pētījumu, un tāpēc tajos izdarīti tādi paši secinājumi (11). Lai paaugstinātu vienotā pakalpojumu tirgus efektivitāti, lielāka uzmanība jāpievērš arī pētniecības un inovācijas ietekmei, kā arī kvalifikācijas paaugstināšanai un sakaru tehnoloģiju izmantošanai.

3.4 Fakts, ka tiks izveidoti 600 000 jaunu darbavietu, protams, jāvērtē pozitīvi, taču, ņemot vērā lielās cerības, kas saistās ar pakalpojumu tirgus veidošanu, minētais skaits ir neliels (12). Taču vēl svarīgāk ir tas, ka atsevišķās nozarēs, valstīs un dažādās nodarbināto grupās darbavietu skaita pieaugums var būt ļoti atšķirīgs. Minētais jautājums līdz šim nav pētīts. Ar Vienotā tirgus novērošanas centra palīdzību un, izstrādājot šo atzinumu, EESK vēlētos apkopot informāciju, lai radītu skaidru priekšstatu par strukturālajām pārmaiņām darba tirgū.

3.5 EESK veiktā aptauja liecina, ka interese par šādu pētījumu ir liela. 90 % respondentu norādīja, ka viņu rīcībā nav pietiekami daudz informācijas par vienotā pakalpojumu tirgus ietekmi uz nodarbinātību. Mēs vispirms uzdevām jautājumus par nozarēm, kurās darbavietu skaits īpaši samazināsies vai palielināsies. 60 % aptaujāto pauž cerību, ka vienotais pakalpojumu tirgus pozitīvi ietekmēs nodarbinātību kopumā vai konkrētās nozarēs. Visbiežāk tika minētas tādas nozares kā uzņēmējdarbības un juridiskās konsultācijas, kā arī tirdzniecība, amatniecība/MVU (mazie un vidējie uzņēmumi), satiksme, veselības aprūpes pakalpojumi, lauksaimniecība un mežsaimniecība, rūpniecības pakalpojumi, izglītība, tūrisms, individualizēti pakalpojumi, būvju un ēku pārvaldība. Uz jautājumu, vai gaidāma darbavietu skaita samazināšanās, 44 % aptaujas dalībnieku atbildēja apstiprinoši. Visbiežāk norādīts, ka vislielākā darbavietu skaita samazināšanās notiks rūpniecībā. Tiek minētas arī citas nozares, kurās darbavietu skaits samazināsies, piemēram, komunālo pakalpojumu dienesti, būvju un ēku pārvaldība, lauksaimniecība un mežsaimniecība, darījumu darbības pakalpojumi, pārtikas/uzturvielu rūpniecība, individualizēti pakalpojumi, tirdzniecība/mazumtirdzniecība, tūrisms, tekstilrūpniecība.

3.6 Atbildes uz jautājumu par minētā procesa sniegtajām priekšrocībām ļauj izdarīt dažus interesantus secinājumus. Sagaidāms, ka izšķiroša nozīme būs spējai piemēroties tirgus prasībām un zaudētāji būs tie, kuriem neizdosies pielāgoties jaunajiem liberalizētajiem noteikumiem un pārrobežu tirgus prasībām. Kvalificēts darbs pavērs lielākas iespējas nekā nekvalificēts; salīdzinājumā ar vecākiem un mazāk elastīgiem cilvēkiem plašākas iespējas būs arī jauniem, dzīvesvietas ziņā elastīgiem nodarbinātajiem ar noteiktu specializāciju. Pie zaudētājiem jāpieskaita arī darba vietas ar augstiem sociālajiem standartiem salīdzinājumā ar nodarbinātību bez sociālās aizsardzības un pašnodarbinātību, kuras nozīme turpmāk palielināsies. Cenas nepalielināsies, bet pasliktināsies kvalitāte un cietīs augsti profesionālās atestācijas standarti, kā arī valstis, kur sociālās izmaksas ir augstas. Visvairāk iegūs jaunās dalībvalstis, bet vismazāk — vecās dalībvalstis. Vietējie un mazie pakalpojumu sniedzēji būs pakļauti starptautisko uzņēmumu spiedienam. Nav vienota viedokļa par to, kā minētais process ietekmēs patērētājus.

3.7 Aptaujā īpaša uzmanība tika veltīta mazo un vidējo uzņēmumu attīstībai. Vai pakalpojumu pārrobežu aprites palielināšanās uzlabos situāciju nodarbinātības jomā, vai arī cenu samazināšanas tendences un konkurences palielināšanās izspiedīs MVU no tirgus un darbavietu skaits samazināsies? Respondentu vairākums (66 %) uzskata, ka situācija nodarbinātības jomā uzlabosies. Vienlaikus 55 % aptaujāto norāda arī, ka konkurences dēļ uzņēmumi tiks izspiesti no tirgus. Lielākā daļa (69 %) aptaujas dalībnieku tomēr uzskata, ka vienotā pakalpojumu tirgus liberalizācija būtiski neietekmēs MVU darbību — lielāka ietekme uz to esot citiem faktoriem. Nobeigumā jāsecina, ka lielākā daļa respondentu cerīgi raugās nākotnē, bet, iespējams, ka viņu cerības kopumā arī nepiepildīsies. Taču paredzams, ka nodarbināto kvalifikācija, novatoriskās iespējas un pakalpojumu kvalitāte būs būtiski panākumu un izdzīvošanas faktori. Atbildes liecina, ka palielinās nepieciešamība un arvien biežāk tiek izteikta prasība veikt saskaņošanu (vispārējās un profesionālās izglītības diplomi, prasības vadības jomā, cenas un algas, sociālie maksājumi, uzņēmējdarbības nodokļi, pielāgošanās ES un starptautiskajiem standartiem kopumā). Situācijas pasliktināšanās tiek prognozēta sociālo standartu, kā arī patērētāju un vides aizsardzības jomā. Tiek paustas bažas, ka, lieliem piedāvātājiem iekarojot tirgu, izzudīs vietējās kultūras īpatnības.

3.8 Uz jautājumu, vai pašnodarbinātajiem turpmāk būs lielākas pārrobežu darbības iespējas, 84 % respondentu atbildēja apstiprinoši.

4. Jauni izaicinājumi darba un nodarbinātības nosacījumu jomā

4.1 Pārrobežu pakalpojumu sniegšana gandrīz vienmēr ir saistīta ar darbinieku mobilitāti. Situācijā, kad ES līmenī noteikumi līdz šim nav saskaņoti, vienas valsts darba tirgū vai vienā uzņēmumā tiek piemēroti atšķirīgi noteikumi sociālo tiesību jomā. ES Norīkoto darba ņēmēju direktīvā paredzēti būtiskākie noteikumi, lai attieksme pret norīkotajiem darbiniekiem būtu tāda pati kā pret vietējo darbaspēku. Jāpiebilst, ka ES Pakalpojumu direktīvā principā netika iekļauti darba un sociālo tiesību jautājumi. Tomēr tas nenozīmē, ka nav nekādu iespēju ietekmēt pārrobežu pakalpojumu tirgu, kas arvien palielinās. Neraugoties uz to, ka pieņemta Norīkoto darba ņēmēju direktīva, joprojām pastāv darba koplīgumu joma, kurā nav veikta saskaņošana. Darba tiesību normu neiekļaušana ES Pakalpojumu direktīvā nozīmē, ka nav iedibināts nodarbināto “darba vietas princips”; pieņemto tiesību normu formulējumi izraisīja lielus strīdus, un pastāv uzskats, ka tie nav viennozīmīgi. Tāpēc būs jānogaida, kā notiks to transponēšana valstu tiesību aktos. Visbeidzot, ja vienoto pakalpojumu tirgu izdosies izveidot, arvien biežākie darbā norīkošanas gadījumi un, iespējams, arī to ilgums, kas palielināsies, radīs jaunu kvalitāti.

4.2 Šajā atzinumā nevaram runāt un nav jārunā par Norīkoto darba ņēmēju direktīvas īstenošanu. Daudz svarīgāk ir noskaidrot, kādas jaunas problēmas radīsies un kas padziļinās līdzšinējās problēmas, ja zinām, ka turpmāk darbinieki no daudzām dalībvalstīm, pildot pakalpojumu sniegšanas līgumus, biežāk un, iespējams, ilgāk nekā līdz šim vienā un tajā pašā darba vietā strādās saskaņā ar daļēji atšķirīgiem noteikumiem. Un kādas jaunas iespējas tas varētu pavērt, ja atsaucam atmiņā, piemēram, Kopenhāgenas pētījumā izteiktās prognozes par darba algu palielināšanos? Mēs nekādā gadījumā nevēlamies apgalvot, ka tirgus dalībnieki un politiski atbildīgās personas kopumā nodarbojas ar sociālo dempingu, bet mūsu mērķis ir paust nesagrozītu viedokli par to, kas notiek praksē.

4.3 Uz jautājumu, vai pārrobežu pakalpojumu sniegšanas un līdz ar to uz citu valsti norīkoto darba ņēmēju darbības paplašināšanās izraisīs nodarbinātības nosacījumu izmaiņas aptaujas dalībnieku valstīs, 82 % atbildēja apstiprinoši. 20 % respondentu uzskata, ka darba nosacījumi uzlabosies, savukārt 17 % domā, ka tie pasliktināsies. Tikai 7 % pauž viedokli, ka darba ņēmēji var būt droši par savām darba vietām. 56 % aptaujāto uzskata, ka darba attiecības kļūs elastīgākas un nodarbinātība uz nenoteiktu laiku palielināsies.

4.4 Minētais darba attiecību elastības palielināšanās aspekts atspoguļojas arī atbildēs uz nākamo atklāto jautājumu. Daudzi aptaujātie prognozē, ka tiks samazināts pastāvīgi nodarbināto skaits, bet palielināsies nepilnas slodzes darbinieku un īpaša pasūtījuma līgumu skaits, kā arī fiktīvā pašnodarbinātība. Aptaujas dalībnieki arī precizējuši, kādas būs minētā procesa pozitīvās sekas: valodu apguve, jauni viedokļi un pozitīvi stimuli kvalifikācijas paaugstināšanai, darba algas palielināšanās un plašāks piedāvājums darba tirgū. Tomēr aptaujātie biežāk pauž bažas: palielināsies konkurence, pasliktināsies darba nosacījumi, tiks noteikts ilgāks un elastīgāks darba laiks, biežāk būs vērojami sociālie konflikti un nelikumīgas darbības, darba algas samazināsies. Sociālajām sistēmām būs jāiztur jauni pārbaudījumi. Mazāk mobilu darba ņēmēju, it īpaši arī sieviešu situācija turpmāk pasliktināsies, un arvien lielākā mobilitāte negatīvi ietekmēs ģimenes struktūras. Uz jautājumu par nākotnē liberalizētā vienotā pakalpojumu tirgus ietekmi uz atalgojuma attīstību 50 % aptaujāto prognozēja, ka algas samazināsies, 43 % paredzēja algu palielināšanos, bet 7 % norādīja, ka izmaiņas nav gaidāmas, un uzsvēra, ka tās atkarīgas no attiecīgās nozares.

4.5 Uz jautājumu, vai Norīkoto darba ņēmēju direktīva nodrošina pietiekamu sociālo aizsardzību, 48 % atbildēja apstiprinoši, bet 52 % — noliedzoši. Ja būtu nepieciešams pieņemt jaunus noteikumus, lielākā daļa (65 %) atbalstītu attiecīgo jautājumu risināšanu ES līmenī, trešdaļa aptaujāto uzskata, ka problēmas vieglāk atrisināt valstu līmenī, bet 2 % norāda, ka tās jārisina abos līmeņos. Atbildes uz atklāto jautājumu, kādām problēmām būtu jāvelta īpaša uzmanība, varam apkopot šādi: visbiežāk minēts saskaņotības trūkums sociālajā jomā (tajā skaitā saistībā ar profesionālās darbības un tirdzniecības licenču piešķiršanu) un atšķirīgā attieksme, ko tas izraisa. Daži aptaujātie izteikuši prasību paplašināt Norīkoto darba ņēmēju direktīvas piemērošanas jomu, attiecinot to uz atsevišķām nozarēm un veicot direktīvas satura grozījumus. Joprojām bieži tiek minēta Norīkoto darba ņēmēju direktīvas noteikumu nepareiza piemērošana, tiesiskā nenoteiktība un nelikumību skaita palielināšanās, kā arī trūkumi kontroles un tiesību aizsardzības procesā. Tiek minētas arī problēmas tādā jomā kā darba drošība un arodveselība, kā arī problēmas sociālās nodrošināšanas sistēmās un fiktīvās pašnodarbinātības apkarošanā. Aptaujātie kritiski vērtējuši arī pārāk lielo birokrātiju, dalībvalstīs joprojām pastāvošos šķēršļus un nacionālās norobežošanās tendences. Viņi norāda arī uz problēmām, kas rodas, ja valodas un kultūras atšķirībām netiek pievērsta pietiekama uzmanība.

4.6 Kā minētie apstākļi izpaudīsies uzņēmumu līmenī, kad darba ņēmēji no citām valstīm, pildot pakalpojumu sniegšanas līgumus, tiks nodarbināti saskaņā ar daļēji atšķirīgiem valstu noteikumiem? 6 % aptaujāto uzskata, ka tiem nebūs nekādas ietekmes, un 23 % norāda, ka pašreiz to vēl nevar paredzēt. 24 % respondentu prognozē, ka palielināsies darba nosacījumu atšķirības pašos uzņēmumos, 34 % paredz, ka sociālo un darba nosacījumu ievērošanā radīsies jaunas grūtības, un 13 % piekrīt, ka norīkotie darba ņēmēji nevar pilnībā izmantot līdzlemšanas tiesības attiecīgajā valstī. Minētā jautājuma daļā, uz kuru varēja atbildēt brīvi, tiek nosaukti vēl citi aspekti. Algu un sociālajā jomā vērojamas jaunas problēmas, kuras rada nevienāda samaksa par vienādu darbu vai uzņēmumu brīvprātīgās sociālās palīdzības samazināšana. Aptaujātie tikpat bieži pauž cerību, ka “labākas prakses” piemēru apmaiņa varētu pavērt iespējas, lai uzlabotu darba nosacījumus un darba kvalitāti. Tāpēc, viņuprāt, sociālajā dialogā uzņēmumos jāattīsta “augstāks inteliģences līmenis”. Saziņu kavējošie šķēršļi var negatīvi ietekmēt darba kvalitāti un apgrūtināt darbu grupā, un darba kolektīvā kopumā var mazināties solidaritāte. Atsevišķiem darbiniekiem dažreiz ir grūtāk apzināties un izmantot savas tiesības. Pārāk liela nevienlīdzība varētu arī kavēt uzņēmējdarbību (konflikti, administratīvais slogs, darba kvalitāte), un tiesību normu ievērošana varētu radīt pārlieku slodzi uzņēmumiem un izraisīt nelikumību skaita palielināšanos. Nobeigumā jāpiebilst: aptaujas dalībnieki uzskata, ka, palielinot pakalpojumu sniegšanas brīvību, izdosies novērst arī kvalificētu darbinieku trūkumu.

4.7 Atbildes uz jautājumu, kurā bija jāmin daži praktiski piemēri, ir grūti apkopot, jo tiem pēc savas būtības bija jāveicina labāka jautājuma izpratne. Tāpēc turpmāk minēsim tikai dažus praktiskus piemērus, kas ilustrē līdz šim neminētas problēmas. Piemēram, atbildēs norādīts uz neskaidriem noteikumiem un procedūrām, ja noticis nelaimes gadījums darbā, un uz īpašām problēmām, kas rodas, kad darba ņēmēji tiek norīkoti darbā no viena koncerna uzņēmuma uz citu, kā arī uz darba līgumu pārslēgšanu ar citiem nosacījumiem, citās valstīs noslēgtu darba koplīgumu piemērošanu un attieksmi pret migrējošiem darba ņēmējiem.

5. Patērētāju intereses vienotajā pakalpojumu tirgū

5.1 Vienotajam pakalpojumu tirgum jāsniedz labums arī patērētājiem. Tas ir pieejamības (cena, piekļuve, piedāvājums), kvalitātes, pārredzamības (informācija, uzticēšanās) un juridiskās noteiktības (atbildība, patērētāju aizsardzība) jautājums. Vai minētās priekšrocības patērētājiem ir pilnībā nodrošinātas? Vai priekšlikumi par vienotā pakalpojumu tirgus izveidošanu sekmē minēto priekšrocību nodrošināšanu un vai no patērētāju viedokļa ir vērojamas problemātiskas attīstības tendences? Trešajai aptaujas jautājumu grupai bija jāsniedz priekšstats par patērētāju praktisko pieredzi saistībā ar pakalpojumu pārrobežu apriti.

5.2 ES Pakalpojumu direktīva no patērētāju aizsardzības viedokļa tiek vērtēta pretrunīgi. EESK uzklausīšanas sanāksmē, kas notika 2006. gada aprīlī, tika kritizēts fakts, ka direktīvā nepiedodami maz uzmanības veltīts patērētāju tiesību aizsardzībai. Direktīva tiek vērtēta arī atzinīgi, norādot uz piedāvājuma paplašināšanos. Kopumā patērētāju tiesību aizsardzības jautājumi direktīvā nav pietiekami uzsvērti, un minētais trūkums izpaudīsies tikai tad, kad būs vērojama direktīvas ietekme valstu līmenī. Patērētāju uzticībai tomēr ir liela nozīme, lai izdotos izveidot ES vienoto pakalpojumu tirgu.

5.3 Aptaujas lapās respondentus lūdza norādīt, kuri ir svarīgākie patērētāju interesēm atbilstoša vienotā pakalpojumu tirgus kritēriji, kas minēti 5.1. punktā (pieejamība, kvalitāte, pārredzamība un juridiskā noteiktība). Pirmo reizi tas bija jāizdara, paužot savu personisko viedokli, otro reizi — novērtējot, kā minētie jautājumi risināti ES pakalpojumu direktīvā. Paužot personisko viedokli, kā visbūtiskākie kritēriji minēti kvalitāte un juridiskā noteiktība (I un II vieta), savukārt, novērtējot ES pakalpojumu direktīvu, aptaujātie uzskata, ka tā visvairāk veicina pieejamību un vismazāk juridisko noteiktību. Apmierinātību ar to, kā minētie jautājumi risināti līdz šim, pauda tikai 23 % aptaujas dalībnieku, 77 % uzskata, ka tie jārisina labāk.

5.4 Kaut arī ES Pakalpojumu direktīvā netika skarti pakalpojumu sniegšanas valstī spēkā esošie patērētāju tiesību aizsardzības noteikumi, tās apspriešanas gaitā vairākkārt tika paustas bažas, ka šiem noteikumiem ir trūkumi. Uz jautājumu, vai minētā direktīva negatīvi ietekmēs valstu patērētāju tiesību aizsardzības noteikumus, 52 % aptaujāto atbildēja apstiprinoši. Visbiežāk izskan sūdzības par to, ka pasliktinās tiesību īstenošana, it īpaši gadījumos, kad tiek iesniegtas sūdzības un pieprasīta zaudējumu atlīdzība. Par to liecina arī atbildes uz citu jautājumu, kurās 76 % aptaujāto norāda uz problēmām saistībā ar atbildību un administratīvo normu izpildi. 51 % aptaujāto pauž bažas, ka patērētāju aizsardzības līmenis kopumā pazemināsies. Aptaujātie norāda, ka apdraudēti ir tieši dalībvalstīs noteiktie standarti, kas ir augstāki nekā ES minimālie standarti. Apdraudēti ir arī administratīvie noteikumi, kas regulē saimniecisko darbību un tieši skar patērētāju intereses, jo turpmāk tie tiks piemēroti saskaņā ar izcelsmes valsts principu, piemēram, tādās jomās kā negodīgas priekšrocības vai pamats zaudējumu atlīdzības prasībai. Pastāv arī bažas, ka tiks samazināts garantiju apjoms un pakalpojumu kvalitāte pazemināsies. Daudzi aptaujas dalībnieki pauž arī satraukumu, ka varētu tikt zaudētas tiesības saņemt informāciju, piemēram, par preci (kaitējums videi, informācija par atbildību, vispārējo pārredzamība), cenu, pakalpojuma sniedzēju (pakalpojuma sniedzēja reputācija, kvalifikācijas līmenis, pienācīga aizsardzība), sniegtajām garantijām, atbildību utt.

5.5 Īpašs jautājums tika uzdots par vēlamo un obligāto informāciju patērētājiem pārrobežu pakalpojumu gadījumā. Visbiežāk tika minēts, ka jāsniedz informācija par juridiskajām garantijām, zaudējumu atlīdzināšanu, kā arī informācija, kas raksturo pakalpojumu sniedzēju/viņa izcelsmi, informācija, kas nodrošina cenas atklātumu un precīza informācija par pakalpojuma kvalitāti, tā drošību un bojājumu novēršanu. Acīmredzot diskusijas par izcelsmes valsts principu ir radījušas nedrošības sajūtu, tāpēc daudzi aptaujas dalībnieki pieprasa norādīt, kuras valsts tiesību akti ir spēkā un kura uzraudzības vai pārsūdzības iestāde ir atbildīga.

5.6 Tikai 25 % aptaujāto ir guvuši pieredzi, vēršoties Eiropas patērētāju konsultāciju centros vai sadarbojoties patērētāju tiesību aizsardzības jomā ES mērogā. Viņu pieredze kopumā ir pozitīva, taču viņi min arī trūkumus, piemēram, gadījumos, kad nepieciešama pārrobežu palīdzība, vai jāatrod pareizās kontaktpersonas attiecīgajās valstīs. Izskan arī kritiski vērtējumi, ka procedūras ir pārāk birokrātiskas un dārgas, un sadarbība patērētāju aizsardzības jomā kopumā ir pārāk vāja un neefektīva, it īpaši sarežģītos gadījumos. Kopumā rodas iespaids, ka informācija par ES patērētāju konsultāciju centriem un sadarbības iespējām nav plaši izplatīta.

5.7 Lai nodrošinātu labāku pakalpojumu kvalitāti, ES Pakalpojumu direktīvā ieteikts ieviest brīvprātīgus standartus un sertifikāciju. Minēto priekšlikumu atzinīgi vērtē 54 % respondentu, savukārt 46 % ir noskaņoti kritiski. Brīvprātīgo kvalitātes standartu atbalstītāji uzskata, ka tie būs efektīvs līdzeklis, ko atzinīgi novērtēs gan tirgus dalībnieki, gan patērētāji. Kritiski noskaņotie ir vienisprātis, ka minēto standartu ievērošanu nav iespējams nodrošināt bez valsts kontroles. Tāpēc viņi atbalsta skaidru tiesisko regulējumu. Viņi ir pārliecināti, ka godīgie uzņēmumi ievēros brīvprātīgos standartus, bet minētie standarti nepalīdzēs novērst negodīgu rīcību. Viņi uzskata, ka pārrobežu pakalpojumu apritē tieši tas ir ļoti svarīgi.

5.8 Ar ES Pakalpojumu direktīvu tiek ieviesta kontroles sistēma, ko kopīgi veic izcelsmes un pakalpojumu sniegšanas valsts iestādes. Mēs gribējām zināt, vai tā palielina patērētāju uzticēšanos. Uz minēto jautājumu apstiprinoši atbildēja 82 % aptaujāto, 18 % nebija par to pārliecināti. Būtisks nosacījums acīmredzot ir minētās sistēmas ieviešana praksē.

5.9 Nobeigumā aptaujas dalībnieki varēja izteikt viedokli par neatrisinātiem patērētāju tiesību aizsardzības jautājumiem saistībā ar vienotā pakalpojumu tirgus veidošanu. Visbiežāk minēts patērētāju aizsardzības jomā pastāvošais juridiskās skaidrības un noteiktības trūkums attiecībā uz garantijām, atbildību (piemēram, maksātnespējas gadījumos), tiesības uz bojājumu novēršanu (saskaņotības trūkums, problēmas saistībā ar pierādīšanas pienākumu) un tiesību uz zaudējumu atlīdzību īstenošana (tā ir pārāk ilgstoša, procedūras ir pārāk sarežģītas, saskaņošanas nepieciešamība). Otrajā vietā minēta pietiekamas informācijas nodrošināšana par pakalpojumu un tā sniedzēju. Neapmierinātību izraisa arī kopīgu kvalitātes standartu, kā arī prasmju un profesionālās izglītības diplomu salīdzināmības trūkums. Patērētāju tiesību aizsardzības noteikumi netiek pareizi piemēroti vai atsevišķās jomās tie nav izstrādāti (piemēram, privāto pensiju un veselības aprūpes pakalpojumu jomā). Aptaujātie norāda, ka sociālie jautājumi ir nozīmīgi (noslīdēšana zem minimālās algas, nelegālais darbs, migrācija), un pauž bažas par iespējamo vides un drošības standartu atcelšanu. Aptaujas dalībnieki ierosina noteikt minimālo publiski pieejamu pakalpojumu līmeni, kas nodrošina sociālo iekļautību. Bažas izraisa arī konkurences traucējumi, ar kuriem saskaras vietējie pakalpojumu sniedzēji (piemēram, atšķirīgs sociālo nodokļu apjoms), un problēmas saistībā ar dažādu valūtu izmantošanu.

6. Svarīgākie rezultāti

6.1 Atbildes uz aptaujas jautājumiem liecina, ka valda liela interese par to, kā risināt jaunās problēmas, kas saistībā ar vienotā pakalpojumu tirgus veidošanu jārisina darba tirgū, kā arī nodarbinātības un patērētāju aizsardzības jomā. Aptaujas dalībnieki minējuši ne tikai daudzas iespējamās problēmas, bet arī turpmākās iespējas. Kopumā lielāka uzmanība jāvelta gan vienām, gan otrām un jācer, ka tās kalpos par ierosmi, turpmāk īstenojot ES Pakalpojumu direktīvu.

6.2 Statistika par pakalpojumu pārrobežu apriti ES joprojām ir neatrisināta problēma. Patiesu datu apkopošana ir priekšnosacījums, lai novērtētu vienotā pakalpojumu tirgus ietekmi uz nodarbinātību. Tāpēc EESK atkārtoti aicina veikt vienreizēju pamatdatu apkopošanu, kas ir vienīgais problēmas risinājums.

6.3 To, ka informācija par jaunās vienotā tirgus stratēģijas ietekmi uz nodarbinātību ir nepietiekama, apgalvo 90 % aptaujāto. 60 % aptaujas dalībnieku prognozē, ka ietekme uz nodarbinātību būs pozitīva. 44 % rēķinās ar to, ka darba vietu skaits samazināsies. Kopumā valda uzskats, ka galvenokārt sagaidāmas “nobīdes” nodarbinātības jomā. Turpmāk analizējot vienotā tirgus stratēģijas ietekmi uz nodarbinātību, lietderīgi būtu to aplūkot sīkāk katrā nozarē atsevišķi, piemēram, tādās nozarēs kā ar rūpniecību saistīti pakalpojumi, izglītība, izraudzīti liberalizēti komunālie pakalpojumi, individualizēti pakalpojumi, amatniecība. Vērtīga ir iegūtā informācija par vislielākajiem ieguvēji vienotajā pakalpojumu tirgū. Šeit īpaši rūpīgi jāanalizē tādi aspekti kā kvalificēts/nekvalificēts darbs, kā arī specializējušos un dzīves vietas ziņā elastīgu darbinieku iespējas pretstatā darba ņēmējiem, kas nav tik mobili. Paredzams, ka pirmais no minētajiem procesiem būs vērojams ne tikai dalībvalstu vidū, bet arī atsevišķās nozarēs. Otrais process radīs problēmas, kas būs jārisina darba tirgū un sociālajās sistēmās.

6.4 Mazo un vidējo uzņēmumu attīstības izredzes, līdz ar to arī attīstība nodarbinātības jomā kopumā tiek vērtēta pozitīvi, taču vairākums uzskata, ka ES Pakalpojumu direktīvas ietekme uz minēto uzņēmumu darbību būs neliela. Taču tiem būs jārisina arī jauni uzdevumi, kas izdarāms, paaugstinot kvalitāti, darbinieku kvalifikāciju un novatoriskās spējas. Konkurencei arvien palielinoties, daži respondenti ierosina lielāku uzmanību veltīt pamatnosacījumu saskaņošanai. Tiek paustas bažas, ka, lieliem piedāvātājiem iekarojot tirgu, varētu izzust vietējās kultūras īpatnības.

6.5 Lielākā daļa aptaujāto (82 %) paredz, ka vienotā pakalpojumu tirgus veidošana būs saistīta ar pārmaiņām darba un nodarbinātības nosacījumu jomā. Šāds viedoklis nav izskaidrojams ar ES Pakalpojumu direktīvas neizpratni, bet tā pamatā ir analīze, kas liecina par nesaskaņotiem nosacījumiem un jaunu faktoru ietekmi uz tirgu. Lielākā daļa aptaujas dalībnieku uzskata, ka darba attiecības kļūs elastīgākas un palielināsies nodarbinātība uz noteiktu laiku. Aptaujātie pozitīvi vērtē darba piedāvājuma paplašināšanos, valodu apguvi un kvalifikācijas paaugstināšanu kopumā.

6.6 Šajā sakarā svarīga nozīme ir spēkā esošajiem Norīkoto darba ņēmēju direktīvas noteikumiem. Respondenti bieži norāda, ka problēmas rada trūkumi minēto noteikumu piemērošanā. Tā kā radušās jaunas problēmas, puse no aptaujātajiem uzskata, ka pašreizējie noteikumi nenodrošina sociālo aizsardzību. Tas kļūst skaidrs, sīkāk analizējot situāciju uzņēmumu līmenī. Jo lielāka ir nesaskaņotā joma, jo lielākas iespējas, ka attieksme pret darbiniekiem, kas veic vienādu darbu, būs atšķirīga. Daļa aptaujāto pauž viedokli, ka paveras arī jaunas iespējas, ja iepazīšanās ar “labāku praksi” sekmē darba nosacījumu uzlabošanu izcelsmes valstī. Kopumā varam secināt, ka nevienādi darba nosacījumi un tiesību normas kādā uzņēmumā ir problēma, kas jārisina arī uzņēmumiem. Norīkoto darba ņēmēju direktīva šajā atzinumā netiek aplūkota. Tomēr svarīgi ir norādīt, ka nevienlīdzība palielināsies, un tāpēc biežāk būs vērojami konflikti. Tas ir uzdevums, kas īpaši tāpēc, ka drīzumā tiks īstenota ES Pakalpojumu direktīva, jārisina ES un valstu likumdevējiem, kā arī ES sociālā dialoga ietvaros.

6.7 Lielāka darba ņēmēju mobilitāte, saskaņā ar līgumiem sniedzot pārrobežu pakalpojumus, un lielāka savu tiesību nepārskatāmība nozīmē, ka palielinās pieprasījums pēc konsultāciju pakalpojumiem. ES mērogā jānodrošina minēto konsultāciju sniegšana. Svarīgi informācijas avoti ir Eiro Info centri un datu banka par darba ņēmējus interesējošiem jautājumiem, kuras veidošanā lielas pūles iegulda arī EESK.

6.8 ES Pakalpojumu direktīva no patērētāju aizsardzības viedokļa tiek vērtēta pretrunīgi. Vērtējumi ir gan pozitīvi, gan negatīvi. Pēc aptaujas rezultātu apkopošanas jāsecina, ka svarīgi jautājumi ir kvalitāte un juridiskā noteiktība, kas, pēc aptaujāto domām, ES Pakalpojumu direktīvā netiek atbilstoši risināti. Tikai 23 % respondentu pauž apmierinātību ar pašreizējo patērētāju aizsardzības līmeni.

6.9 Vislielākās bažas izraisa juridiskā noteiktība un tiesību īstenošana. Kaut arī ES Pakalpojumu direktīva principā neskar dalībvalstīs spēkā esošos patērētāju tiesību aizsardzības noteikumus, 52 % aptaujas dalībnieku uzskata, ka tai turpmāk būs negatīva ietekme uz dalībvalstīs spēkā esošajiem noteikumiem. Aptaujātie vēlētos, lai noteikumi par sniegtajām garantijām un atbildību būtu skaidri un lai tiesības uz zaudējumu atlīdzību tiktu ātri īstenotas. Tāpēc aptaujas dalībnieki pauž viedokli, ka pašreiz spēkā esošie noteikumi ir nepietiekami vai turpmākā konkurences palielināšanās apdraud augstos standartus, kas ir noteikti dalībvalstīs. Vienlīdz svarīgi ir nodrošināt pietiekamu informāciju par pakalpojumu un tā sniedzēju. Aptaujas dalībnieki kritiski vērtē arī kopīgu kvalitātes standartu (brīvprātīgā sertificēšana tiek vērtēta pretrunīgi), kā arī prasmju un profesionālās izglītības diplomu salīdzināmības trūkumu. Patērētāju tiesību aizsardzības noteikumi netiek pareizi piemēroti vai atsevišķās jomās tie nav izstrādāti (piemēram, privāto pensiju un veselības aprūpes pakalpojumu jomā).

6.10 Maz aptaujāto ir guvuši pieredzi, vēršoties Eiropas patērētāju konsultāciju centros vai sadarbojoties patērētāju tiesību aizsardzības jomā ES mērogā. Minētajā jomā līdz šim paveiktais darbs tiek vērtēts pozitīvi, bet tas ir jāuzlabo. Minētie aizsākumi ir nenozīmīgi un maz palīdz tiesību īstenošanā un sarežģītos gadījumos.

6.11 Vienotajā pakalpojumu tirgū svarīga nozīme ir patērētāju tiesību aizsardzības jautājumiem. Lai mazinātu nedrošību par tiesisko situāciju pārrobežu pakalpojumu jomā, jāizstrādā valstu un ES līmeņa stratēģija informētības palielināšanai. Vēlmi saņemt precīzu informāciju par pakalpojumu un tā sniedzēju nedrīkst nenovērtēt. Tas arī jāievēro, īstenojot ES Pakalpojumu direktīvu.

6.12 EESK ar Vienotā tirgus novērošanas centra starpniecību, cieši sadarbojoties ar Sociālo lietu specializēto nodaļu, arī turpmāk vērtēs vienotā pakalpojumu tirgus ietekmi uz pakalpojumu apmaiņas, kas notiek starp dalībvalstīm, apjoma pieaugumu, nodarbinātību un patērētāju aizsardzību. Pamatojoties uz šā atzinuma rezultātiem, ir lietderīgi aplūkot atsevišķus sektorus/nozares, izmantojot aptaujas būtiskākos rezultātus.

Briselē, 2007. gada 30. maijā. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Dimitris DIMITRIADIS

(1) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/123/EK (2006. gada 12. decembris) par pakalpojumiem iekšējā tirgū.

(2) CESE 137/2005, OV C 221, 8.9.2005.

(3) Skatīt CESE 137/2005, 3.2. punkts, OV C 221, 8.9.2005.

(4) EESK 2001. gada 19. septembrī sarīkoja uzklausīšanas sanāksmi par vispārējo vienotā pakalpojumu tirgus stratēģiju un, izstrādājot atzinumu par ES Pakalpojumu direktīvu, 2004. gada 24. maijā tika sarīkota uzklausīšanas sanāksme par sešiem svarīgākajiem jautājumiem, piemēram, profesionālā atbildība, vienas institūcijas apstiprinājums (“one-stop-shop”), statistikas datu vākšanas metodes u.c.

(5) Saskaņā ar EK Līguma 50. pantu pakalpojums ir patstāvīgi veikta saimnieciska darbība, sniedzot pakalpojumus par atlīdzību.

(6) Šis ziņojums gaidāms Portugāles prezidentūras laikā.

(7) International Market Advisory Committee (Starptautiskā tirgus konsultatīvā komiteja).

(8) Šo, kā arī 3.5. un 3.6. punktā minēto datu avots: Eiropas Komisija, 2004. un 2005. gads.

(9) The Free Movement of Services within the EU (Brīva pakalpojumu aprite ES), Kox un citi, CPB report No 69, 2004. gada oktobris.

(10) Economic Assessment of the Barriers to the Internal Market for Services, Copenhagen Economics, 2005. gada janvāris.

(11) Piemēram, Austrijas Ekonomikas un darba ministrijas pasūtītais pētījums “Deepening the Lisbon Agenda: Studies on Productivity, Services and Technologies”, Vīne, 2006. gads.

(12) Ir izteikti autoritatīvi viedokļi, ka pat minētās prognozes ir nereālas.