EIROPAS KOMISIJA Briselē, 25.7.2022 COM(2022) 364 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Pirmais ziņojums par to, kā tiek piemērota un darbojas Direktīva par datu aizsardzību tiesībaizsardzības jomā (ES) 2016/680 (“DAT”)









KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Pirmais ziņojums par to, kā tiek piemērota un darbojas Direktīva par datu aizsardzību tiesībaizsardzības jomā (ES) 2016/680 (“DAT”) Satura rādītājs 1 DAT kā galvenais instruments datu aizsardzības nodrošināšanai Eiropas Savienības drošības politikā 1.1 Būtisks saskanīga Eiropas Savienības datu aizsardzības regulējuma elements 1.2 Būtisks ieguldījums, lai nodrošinātu stingru drošības politiku Eiropas Savienībā 1.3 Svarīgi apsvērumi attiecībā uz ziņojuma sagatavošanu 2 Transponēšana ir apmierinoša, bet vēl ir vairāki neatrisināti jautājumi 2.1 Transponēšana kopumā ir pilnīga, bet ir dažas problēmas konkrētu noteikumu transponēšanā 2.2 Prioritātes atbilstības novērtēšanai 2.2.1 DAT darbības joma 2.2.2 Datu aizsardzības uzraudzības iestāžu pārvaldība un pilnvaras 2.2.3 Tiesiskās aizsardzības līdzekļi 2.2.4 Glabāšanas un pārskatīšanas termiņi 2.2.5 Apstrādes juridiskais pamats, kas ietver īpašu kategoriju personas datus 2.2.6 Automatizēta lēmumu pieņemšana 2.2.7 Datu subjekta tiesības

2.2.8 Daži DAT specifiski svarīgi noteikumi 3 Pirmās atziņas, kas gūtas DAT piemērošanā un darbībā 3.1 Sūdzības un pozitīvā ietekme uz datu subjektu tiesībām 3.2 Uzlabota kompetento iestāžu izpratne par datu aizsardzību 3.3 Datu drošība ir uzlabojusies, bet ir atšķirības attiecībā uz paziņojumiem par datu aizsardzības pārkāpumiem 3.4 Uzraudzība, ko veic datu aizsardzības uzraudzības iestādes 3.4.1 Datu aizsardzības uzraudzības iestāžu resursi 3.4.2 Pilnvaru izmantošana 3.4.3 Datu aizsardzības uzraudzības iestāžu darbību pārskatīšana tiesā 3.4.4 EDAK pamatnostādnes 3.4.5 Savstarpēja palīdzība 3.5 Elastīgs instruments starptautiskai datu nosūtīšanai 3.5.1 Lēmumi par aizsardzības līmeņa pietiekamību 3.5.2 Atbilstošas garantijas 3.5.3 Atkāpju izmantošana 3.5.4 Efektīva politikas un tiesu iestāžu sadarbība pāri robežām 4 Turpmākā rīcība



1DAT kā galvenais instruments datu aizsardzības nodrošināšanai Eiropas Savienības drošības politikā

Šajā paziņojumā ir izklāstīts Eiropas Komisijas pirmais ziņojums par Direktīvas par datu aizsardzību tiesībaizsardzības jomā (ES) 2016/680 (“DAT”) izvērtēšanu un pārskatīšanu atbilstīgi DAT 62. panta 1. punktam. Ziņojumā ir īpaši izvērtēts, kā tiek piemēroti un darbojas DAT noteikumi par personas datu nosūtīšanu uz trešām valstīm un starptautiskām organizācijām, kā prasīts DAT, taču tajā ir izmantota arī plašāka pieeja. Ziņojumā DAT ir aplūkota ES tiesību aktu par personas datu aizsardzību kontekstā un to ES tiesību aktu kontekstā, kas reglamentē personas datu apstrādi, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem un izpildītu kriminālsodus, tostarp lai pasargātu no draudiem sabiedriskajai drošībai un tos novērstu (“krimināltiesību aizsardzība”) . Ziņojumā ir sniegts pārskats par to, kā dalībvalstis transponējušas DAT savos tiesību aktos, aprakstītas pirmās atziņas, kas gūtas DAT piemērošanā un darbībā, un izklāstīta turpmākā rīcība. 1.1Būtisks saskanīga Eiropas Savienības datu aizsardzības regulējuma elements DAT ir viens no trim pīlāriem ES regulējumā, kas garantē pamattiesības uz personas datu aizsardzību. Pārējie divi pīlāri ir Vispārīgā datu aizsardzības regula (“VDAR”) un Regula par datu aizsardzību ES iestādēs un struktūrās (“ESDAR”) . Pamattiesības uz datu aizsardzību ir nostiprinātas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (“Harta”) 8. pantā un Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 16. pantā. DAT stājās spēkā 2016. gada 6. maijā, un dalībvalstīm tā bija jātransponē līdz 2018. gada 6. maijam . DAT ir pirmais ES tiesību akts, ar kuru tiek īstenota visaptveroša pieeja attiecībā uz personas datu aizsardzību, ko veic kompetentās iestādes (t. i., tiesu iestādes, policija un citas krimināltiesību aizsardzības iestādes, kā paredzēts DAT 3. panta 7. punktā) krimināltiesību aizsardzības nolūkos. Salīdzinājumā ar Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI, kas tika atcelts un aizstāts ar DAT, šī direktīva ir būtisks solis uz priekšu, lai nodrošinātu datu aizsardzības noteikumu konsekventu piemērošanu visā ES. Pirmkārt, DAT paredz pilnīgu noteikumu kopumu par personas datu apstrādi pārrobežu un iekšzemes kontekstā krimināltiesību aizsardzības nolūkos, savukārt minētais Padomes pamatlēmums attiecās tikai uz pārrobežu apstrādi. Otrkārt, DAT paredz visaptverošu un horizontālu noteikumu kopumu, savukārt saskaņā ar iepriekšējo pieeju katru ES nozaru aktu, kas paredzēja personas datu aizsardzību krimināltiesību aizsardzības kontekstā, reglamentēja atsevišķi datu aizsardzības noteikumi. VDAR, ESDAR un DAT pamatā ir līdzīgas koncepcijas un principi, tāpēc ES datu aizsardzības noteikumi tiek interpretēti un piemēroti konsekventi. Tām ir kopīgas definīcijas, un tās paredz līdzīgus pienākumus datu pārziņiem un apstrādātājiem. Tomēr DAT ir arī konkrēti aplūkoti riski, kas saistīti ar personas datu apstrādi krimināltiesību aizsardzības kontekstā. Attiecīgie noteikumi paredz pienākumus i) atšķirt dažādas datu subjektu kategorijas, ii) atšķirt personas datus, kuru pamatā ir fakti, un datus, kuru pamatā ir personīgs novērtējums, un iii) veikt uzskaiti par personas datu izmantošanu un izpildīt īpašas drošības prasības. Ņemot vērā tiesu iestāžu sadarbības specifiku krimināllietu un policijas sadarbības jomās, tika uzskatīts par nepieciešamu pieņemt īpašus noteikumus šajās jomās personas datu un to brīvas aprites aizsardzībai. Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās un policijas sadarbība ir sensitīva joma, turklāt valsts tiesiskais regulējums, kas reglamentē krimināltiesību aizsardzību, ir sarežģīts, tāpēc tika uzskatīts, ka direktīva ir vislabākais instruments augsta datu aizsardzības līmeņa sasniegšanai šajā jomā. Direktīva arī atstāj dalībvalstīm nepieciešamo elastību, lai valsts līmenī īstenotu principus, noteikumus un izņēmumus. Komisija savu pirmo ziņojumu par VDAR īstenošanu publicēja 2020. gada 24. jūnijā. Tā secināja, ka vispārējais viedoklis ir tāds, ka VDAR ir sasniegusi tās mērķus, it īpaši ir nodrošinājusi iedzīvotājiem īstenojamu tiesību spēcīgu kopumu un radījusi jaunu ES pārvaldības un tiesībaizsardzības sistēmu. Ziņojumā bija izklāstīta virkne darbību, kas veicamas, lai vēl vairāk veicinātu to, ka visas ieinteresētās personas piemēro VDAR, un turpinātu attīstīt datu aizsardzības kultūru ES apvienojumā ar stingru izpildi. Šis ziņojums izriet no to tiesību aktu pārskatīšanas, kurus ES pieņēma, lai reglamentētu datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes saistībā ar noziedzīgu nodarījumu novēršanu, izmeklēšanu, atklāšanu vai kriminālvajāšanu par tiem vai saistībā ar kriminālsodu izpildi. Minētās pārskatīšanas mērķis bija novērtēt vajadzību pielāgot attiecīgos tiesību aktus DAT . Komisija 2020. gada 24. jūnijā izpildīja šo pienākumu, pieņemot paziņojumu “Turpmākā rīcība kādreizējā trešā pīlāra tiesību aktu kopuma saskaņošanai ar datu aizsardzības noteikumiem”. Minētajā paziņojumā tā identificēja 10 tiesību aktus, kas būtu jāpielāgo DAT, un noteica termiņu šim darbam. Visbeidzot, šis ziņojums tika sagatavots vienlaikus ar Komisijas ziņojumu par ESDAR piemērošanu. Svarīgs ESDAR elements ir to noteikumu pārskatīšana, kuri izklāstīti tās IX nodaļā un attiecas uz operatīvo personas datu apstrādi, ko veic ES struktūras, biroji vai aģentūras, veicot darbības, uz kurām attiecas policijas sadarbība un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās (“TI aģentūras”). Attiecīgie noteikumi ir lielā mērā pamatoti uz DAT. ESDAR 98. pantā ir noteikts, ka Komisijai ir jāpārskata tiesību akti, kas reglamentē operatīvo personas datu apstrādi TI aģentūrās, un tas ļauj Komisijai iesniegt attiecīgus tiesību aktu priekšlikumus, it īpaši lai piemērotu IX nodaļas noteikumus Eiropolam un Eiropas Prokuratūrai, kā arī ierosinātu jebkādas nepieciešamās izmaiņas minētajā nodaļā. 1.2Būtisks ieguldījums, lai nodrošinātu stingru drošības politiku Eiropas Savienībā Komisija ir konsekventi uzsvērusi, ka efektīvu un patiesi drošu ES var veidot tikai, pilnībā ievērojot pamattiesības, kas noteiktas Hartā un sekundārajos ES tiesību aktos. DAT sniedz ieguldījumu ES drošības politikā, nodrošinot, ka cietušo, liecinieku un aizdomās turēto personas dati tiek pienācīgi aizsargāti. Turklāt, saskaņojot noteikumus par to personas datu aizsardzību, kurus apstrādā kompetentās iestādes ES un Šengenas valstīs, DAT sniedz ieguldījumu uzticamības veicināšanā un to datu drošības palielināšanā, ar kuriem notiek apmaiņa starp iestādēm krimināltiesību aizsardzības nolūkos, tādējādi veicinot pārrobežu sadarbību cīņā pret noziedzību un terorismu. DAT ir arī būtiska nozīme datu aizsardzības noteikumu izpildes kultūras veicināšanā kompetentajās iestādēs. Arī Drošības savienības stratēģijā ir uzsvērts, ka jaunās tehnoloģijas, piemēram, mākslīgo intelektu, var izmantot kā iedarbīgu rīku cīņā pret noziedzību. Izmantot šo potenciālu nozīmē arī nodrošināt visaugstākos atbilstības standartus attiecībā uz pamattiesībām. Datu aizsardzības tiesību akti, tostarp DAT, nodrošina pamatu nozaru tiesību aktu veidošanai. Piemēram, ar ierosināto mākslīgā intelekta (MI) aktu tiktu precīzāk reglamentēta personas datu izmantošana biometriskajai tālidentifikācijai sabiedriskās vietās tiesībaizsardzības nolūkos. Visbeidzot, savstarpēji savienotā pasaulē noziedzībai (un jo īpaši kibernoziedzībai un citiem noziegumiem, ko iespējamus dara kibertelpa) arvien biežāk piemīt pārrobežu raksturs. Pat tad, kad tiek izmeklēti vietēji gadījumi, kompetentās iestādes arvien biežāk nonāk pārrobežu situācijās, jo informācija tiek glabāta elektroniski trešā valstī. Tas palielina vajadzību pēc starptautiskas sadarbības kriminālizmeklēšanā — gan no dalībvalstu iestāžu puses, gan no ES struktūru, piemēram, Eiropola un Eurojust, puses. Šāda sadarbība, it īpaši elektronisku pierādījumu vākšana un apmaiņa, bieži ietver personas datu nosūtīšanu. Tāpēc būtiska nozīme ir stingrām datu aizsardzības garantijām. Šādas garantijas var arī palīdzēt veidot uzticēšanos starp tiesībaizsardzības iestādēm, nodrošinot ātrāku un efektīvāku informācijas apmaiņu un stiprinot juridisko noteiktību, kad informācija pēc tam tiek izmantota krimināltiesvedībā. Šajā ziņā DAT nodrošina atjauninātu rīkkopu, lai atvieglotu šādu personas datu nosūtīšanu no ES uz trešo valsti vai starptautisku organizāciju (piemēram, Interpolu), vienlaikus arī nodrošinot, ka personas datiem joprojām tiek piemērots augsts aizsardzības līmenis. Komisija un dalībvalstis kopš DAT stāšanās spēkā ir izmantojušas visu tās rīku klāstu, un tas apliecina, ka DAT ir pietiekami plaša un elastīga, lai būtu iespējama efektīva starptautiska policijas un tiesu iestāžu sadarbība. 1.3Svarīgi apsvērumi attiecībā uz ziņojuma sagatavošanu Šā ziņojuma sagatavošanā Komisija apkopoja informāciju un atsauksmes, izmantojot dažādus avotus un mērķorientētas konsultācijas. Pamatojoties uz DAT 62. pantu, Komisija ņēma vērā Eiropas Parlamenta, Padomes, Eiropas Datu aizsardzības kolēģijas (“EDAK”) un valstu datu aizsardzības uzraudzības iestāžu paustos viedokļus un nostāju. Papildu atgriezeniskā saite tika gūta, izmantojot aptaujas anketu, kas bija adresēta pilsoniskās sabiedrības organizācijām (ar Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras starpniecību), un no atbildēm uz publisku aicinājumu iesniegt atsauksmes . Komisija arī ņēma vērā apsvērumus, ko sniedza dalībvalstu ekspertu grupa VDAR un DAT jautājumos, un apsvērumus, ko sniedza Padomes prezidentvalsts Vācija. Tā arī ņēma vērā valsts transponēšanas pasākumu analīzi un nelielu skaitu sūdzību, ko tā saņēma šajā saistībā. Lai gan DAT ir piemērojama visās dalībvalstīs un visās Šengenas valstīs (jo tā ir daļa no Šengenas acquis attīstības ), šis ziņojums attiecas tikai uz ES dalībvalstīm. Šā ziņojuma sagatavošanu ietekmēja trīs faktori. Pirmkārt, divas trešdaļas dalībvalstu nebija ievērojušas termiņu (2018. gada maijs) DAT transponēšanai savos tiesību aktos. Tomēr lielākā daļa dalībvalstu transponēja DAT līdz 2019. gadam pēc tam, kad Komisija bija sākusi pārkāpuma procedūras. Tāpēc pieredze tās piemērošanā ir samērā neliela — to uzsver arī EDAK un Padome. Otrkārt, izrādījās sarežģītāk apkopot statistiku par DAT piemērošanu salīdzinājumā ar VDAR piemērošanu. Dažas datu aizsardzības uzraudzības iestādes neapkopo statistiku par savām uzraudzības darbībām atsevišķi par DAT un VDAR. Tas attiecas, piemēram, uz paziņojumiem par datu aizsardzības pārkāpumiem un sūdzībām, kas iesniegtas atbilstīgi DAT, dažkārt traucējot gūt precīzu priekšstatu par šiem noteikumiem atbilstīgi DAT . Treškārt, ir svarīgi ņemt vērā, ka attiecībā uz DAT piemērošanu judikatūra vēl tikai sāk attīstīties. Patlaban Eiropas Savienības Tiesā (“EST”) tiek izskatītas vairākas lietas par būtiskāko DAT noteikumu interpretāciju, piemēram, datu subjektu piekļuves tiesībām un tiesībām uz efektīvu aizsardzību tiesā. Spriedumi šajās lietās sniegs lielāku skaidrību un veicinās saskaņotāku pieeju starp dalībvalstīm.

2Transponēšana ir apmierinoša, bet vēl ir vairāki neatrisināti jautājumi Komisija ir izveidojusi dalībvalstu ekspertu grupu, lai tā palīdzētu dalībvalstīm iestrādāt DAT to tiesību aktos. Minētā grupa veicina apspriedes un pieredzes apmaiņu starp dalībvalstīm un Komisiju par datu aizsardzības noteikumiem. Tā regulāri rīkoja sanāksmes laikposmā starp DAT pieņemšanu 2016. gadā un transponēšanas termiņu (2018. gada maiju), un tās darbs tika atsākts 2021. gadā. Turpmāk sniegtais pārskats par transponēšanu ir vērsts uz galvenajām problēmām, kas apzinātas līdz šim. Tā pamatā ir galvenokārt Komisijas analīze par informāciju, ko dalībvalstis sniedza, informējot Komisiju par valsts pasākumiem, ko tās veikušas, lai transponētu DAT savos tiesību aktos. Šo analīzi papildināja ārēja līgumslēdzēja veikts ārējs pētījums. Komisija arī iesaistījās divpusējā viedokļu apmaiņā ar vairākām dalībvalstīm. 2.1Transponēšana kopumā ir pilnīga, bet ir dažas problēmas konkrētu noteikumu transponēšanā Komisija 2018. gada jūlijā sāka pārkāpuma procedūras pret 19 dalībvalstīm par to, ka tās nebija pieņēmušas tiesību aktus, ar kuriem transponē DAT līdz 2018. gada maijam, un pienācīgi informējušas Komisiju par transponēšanu. Vēl viena procedūra par daļēju netransponēšanu tika uzsākta 2019. gada jūlijā pret vienu citu dalībvalsti. Rezultātā lielākā daļa dalībvalstu pēc tam informēja Komisiju par saviem transponēšanas tiesību aktiem, un Komisija pakāpeniski slēdza pārkāpuma procedūras pret tām 2019. gadā (attiecībā uz vienu dalībvalsti — 2020. gadā). Komisija 2021. gadā pārkāpuma procedūru pret Spāniju ierosināja EST, jo Spānija vēl joprojām nebija transponējusi DAT un informējusi Komisiju par saviem transponēšanas pasākumiem. Ņemot vērā pārkāpuma smagumu un ilgumu, EST pirmo reizi noteica Spānijai pienākumu samaksāt gan vienreizēju maksājumu, gan soda maksājumu . Komisija 2022. gada aprīlī arī sāka pārkāpuma procedūru pret Vāciju pēc tam, kad bija konstatējusi nepilnību DAT transponēšanā saistībā ar Vācijas Federālās policijas darbībām. Komisija turpinās novērtēt DAT transponēšanu dalībvalstīs un veiks nepieciešamos pasākumus jebkādu trūkumu novēršanai. 2.2Prioritātes atbilstības novērtēšanai Komisija arī pārbauda, vai dalībvalstu tiesību normās ir pareizi transponētas DAT prasības (atbilstības pārbaude). Transponējot DAT, dalībvalstis vai nu grozīja savus iepriekšējos tiesību aktus par datu aizsardzību, vai arī tos atcēla un aizstāja ar jaunu(-iem) horizontālu(-iem) datu aizsardzības aktu(-iem). Daudzos gadījumos valstu tiesību aktos DAT ir transponēta, iekļaujot atsauci uz to pašu vai līdzvērtīgu VDAR noteikumu (piemēram, attiecībā uz definīcijām, paziņojumiem par datu aizsardzības pārkāpumiem, datu aizsardzības speciālista iecelšanu un noteikumiem par valsts datu aizsardzības uzraudzības iestāžu organizāciju, statusu, kompetencēm, uzdevumiem un pilnvarām). Vairāki DAT noteikumi arī tika transponēti, ieviešot jaunus noteikumus, piemēram, vispārējās administratīvajās tiesībās, administratīvajās procesuālajās tiesībās vai kriminālprocesā. Dažas dalībvalstis arī transponēja vairākus DAT noteikumus nozaru tiesību aktos, kas reglamentē konkrētu kompetento iestāžu darbību un pilnvaras. Tāpēc, nosakot, vai DAT ir pareizi transponēta konkrētā dalībvalstī, ir jāņem vērā dažādi valsts tiesību akti. Kopumā valstu tiesību akti lielākoties atspoguļo DAT principus un pamatnoteikumus. Tomēr ir konstatētas vairākas problēmas, no kurām visbūtiskākās ir izklāstītas turpmākajās iedaļās. Komisija jau ir sākusi vairākas pārkāpuma procedūras pret dalībvalstīm . Pārskatīšanas process joprojām notiek, un Komisija turpinās izmantot visus pieejamos rīkus, tostarp pārkāpuma procedūras, gadījumos, kad valstu transponēšanas pasākumi neatbildīs DAT. Judikatūra DAT jomā vēl tikai sāk attīstīties. EST ir sākusi pasludināt spriedumus par DAT interpretēšanu, cita starpā tādās lietās kā WS / Bundesrepublik Deutschland un B / Latvijas Republikas Saeima. Līdz šā ziņojuma sagatavošanai EST ir iesniegti vairāki lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu (kā norādīts turpmākajās iedaļās). 2.2.1DAT darbības joma Uz grūtībām atšķirt DAT un VDAR darbības jomu norādīja gan dalībvalstu ekspertu grupa VDAR un DAT jautājumos, gan EDAK. Arī dažas datu aizsardzības uzraudzības iestādes ir atzīmējušas, ka kompetentajām iestādēm tas var būt sarežģīti . DAT darbības jomu nosaka divi pamatelementi: kompetentās iestādes jēdziens (darbības joma attiecībā uz personām) un noziedzīga nodarījuma jēdziens (materiālā darbības joma). Ciktāl runa ir par darbības jomu attiecībā uz personām, uz datu apstrādi DAT attiecas, kad, pirmkārt, to veic kompetentā iestāde un, otrkārt, kad personas dati tiek apstrādāti DAT nolūkos (t. i., lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai veiktu kriminālvajāšanu saistībā ar tiem vai izpildītu kriminālsodus, tostarp lai pasargātu no draudiem sabiedriskajai drošībai un tos novērstu). Komisijas ieskatā, “kompetentās iestādes”, kā tās definētas DAT, ir valsts iestādes vai privātas struktūras, kurām likums piešķir īpašas pilnvaras papildus tām, kas izriet no parastajiem noteikumiem, kuri piemērojami attiecībās starp privātpersonām, un/vai no iespējas īstenot izpildes panākšanas pilnvaras. Šīs iestādes ir kompetentās iestādes saskaņā ar DAT, kad (pat ja tikai sporādiski un/vai atsevišķos gadījumos) tās apstrādā personas datus, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai veiktu kriminālvajāšanu saistībā ar tiem vai izpildītu kriminālsodus (tostarp lai pasargātu no draudiem sabiedriskajai drošībai un tos novērstu). Tas nozīmē, ka, piemēram, uz personas datu apstrādi, ko veic šādas iestādes ar DAT nesaistītos nolūkos (piemēram, cilvēkresursu vai citos administratīvos nolūkos, teiksim, personas datu apstrādei, ko veic finanšu ziņu vākšanas vienības (FIU) atbilstīgi acquis par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu), attiecas VDAR, nevis DAT piemērošanas joma. Jēdzienam “noziedzīgs nodarījums” ir svarīga nozīme, kad tiek noteikts, vai uz datu apstrādi attiecas DAT piemērošanas joma. Kā nospriedusi EST, novērtējot, vai nodarījums pēc būtības ir uzskatāms par noziedzīgu nodarījumu, būtiski ir trīs kritēriji, proti, vai nodarījums tiek klasificēts kā noziedzīgs nodarījums saskaņā ar valsts tiesību aktiem, nodarījuma raksturs un tā soda smagums, kurš attiecīgajai personai var tikt piespriests . DAT 13. apsvērumā minētais jēdziena “noziedzīgs nodarījums” autonomais raksturs cita starpā nozīmē to, ka dalībvalsts tiesību aktos nevar noteikt, ka nodarījums ir “noziedzīgs” vienīgi DAT piemērošanas nolūkā. Jautājums par DVAR un DAT piemērošanas jomu atšķiršanu dažās dalībvalstīs rodas saistībā ar nošķiršanu starp noziedzīgu nodarījumu un administratīvu pārkāpumu jomām. Proti, dažos valsts transponēšanas tiesību aktos ir atsauce uz personas datu apstrādes nolūkiem, kas nav uzskaitīti DAT 1. pantā (piemēram, draudi sabiedriskajai kārtībai vai sabiedriskajai drošībai). Šis jautājums rodas arī tāpēc, ka dažas dalībvalstis uzskata, ka vairākas administratīvas struktūras (piemēram, FIU, kā minēts iepriekš) veic uzdevumus, uz kuriem attiecas DAT. Lielākajā daļā dalībvalstu tiesību aktu ir visaptveroši aplūkota personas datu apstrāde, ko veic jebkura kompetentā iestāde DAT nolūkos. Turpretī dažas dalībvalstis ir izvēlējušās izsmeļoši uzskaitīt savos tiesību aktos kompetentās iestādes, uz kurām attiecas DAT. Neliels skaits dalībvalstu ir arī paredzējušas atkāpi attiecībā uz apstrādi, ko veic noteiktu veidu kompetentās iestādes vai noteiktu veidu datiem. Uz jautājumu par DAT piemērošanas jomu attiecas lūgums EST sniegt prejudiciālu nolēmumu. Tiroles reģionālā administratīvā tiesa (Landesverwaltungsgericht Tirol) (Austrija) aktualizēja jautājumu par DAT piemērošanas jomu lietā, kurā kompetentā iestāde bija neveiksmīgi mēģinājusi piekļūt datiem konfiscētā tālrunī (DAT 2. panta interpretācija). Lieta attiecas arī uz šādas piekļuves nosacījumiem. 2.2.2Datu aizsardzības uzraudzības iestāžu pārvaldība un pilnvaras

Visas dalībvalstis, izņemot divas (Beļģiju un Zviedriju), ir uzticējušas DAT izpildes panākšanu uzraudzības iestādei, kas ir atbildīga arī par VDAR izpildi. Beļģija policijas uzraudzību DAT nolūkos ir uzticējusi citai uzraudzības iestādei. Zviedrijā noteiktu kompetento iestāžu, ieskaitot policijas, uzraudzību kopīgi veic uzraudzības iestāde, kas ir kompetenta attiecībā uz VDAR, un cita uzraudzības iestāde. Turklāt atbilstīgi DAT ne visas datu aizsardzības uzraudzības iestādes ir kompetentas uzraudzīt tiesas, kad tās darbojas kā tiesu iestādes. Attiecībā uz DAT noteikumiem par datu aizsardzības uzraudzības iestāžu neatkarību visas dalībvalstis savos transponēšanas tiesību aktos ir paredzējušas, ka datu aizsardzības iestādes savu uzdevumu veikšanā rīkojas neatkarīgi. Tās arī pieprasa, lai to datu aizsardzības uzraudzības iestādes būtu brīvas no ārējas ietekmes un nepieņemtu un neprasītu norādījumus no citiem. Atbilstības uzraudzība, ko veic datu aizsardzības uzraudzības iestādes, ir būtiska un ir paredzēta Hartas 8. panta 3. punktā. DAT nosaka, ka dalībvalstīm ir jānodrošina datu aizsardzības uzraudzības iestādēm izmeklēšanas, korektīvas un padomdevēja pilnvaras, kurām jābūt efektīvām. Tas ir priekšnosacījums datu aizsardzības noteikumu pienācīgai izpildei un tādējādi arī DAT mērķa sasniegšanai, proti, nodrošināt augstu pamattiesību aizsardzības līmeni, jo īpaši attiecībā uz tiesībām uz personas datu aizsardzību, kā arī brīvas datu aprites nodrošināšanai ES. Datu aizsardzības uzraudzības iestādēm ir jābūt vienādām pilnvarām visā ES, lai tās varētu veikt savus uzdevumus, kā to prasa DAT. Visas dalībvalstis ir nodrošinājušas savām iestādēm DAT paredzētās izmeklēšanas pilnvaras, un lielākā daļa dalībvalstu ir nodrošinājušas tām arī citas pilnvaras (piemēram, veikt revīzijas, iekļūt telpās, izveidot datu kopijas un konfiscēt priekšmetus). Tādējādi gandrīz visas datu aizsardzības uzraudzības iestādes atzina, ka tām ir efektīvas izmeklēšanas pilnvaras. Gandrīz visas dalībvalstis ir paredzējušas korektīvās pilnvaras, kas noteiktas DAT. Daudzas to ir darījušas, precīzi ievērojot DAT formulējumu, savukārt vairākas ir izmantojušas ļoti plašu formulējumu, ko varētu pamatoti interpretēt kā tādu, kas aptver visas DAT noteiktās pilnvaras. Turklāt lielākā daļa dalībvalstu tiesību aktu piešķir datu aizsardzības uzraudzības iestādēm pilnvaras piemērot administratīvus sodus. Ne visas dalībvalstis ir piešķīrušas savām datu aizsardzības uzraudzības iestādēm pilnvaras informēt tiesu iestādes par to valsts tiesību aktu pārkāpumiem, kuri pieņemti, lai transponētu DAT, un ierosināt tiesvedību vai citādi iesaistīties tajā. Šādas pilnvaras ir svarīgas, un tās papildina pārējos līdzekļus, kas pieejami datu aizsardzības uzraudzības iestādēm, lai tās varētu efektīvi nodrošināt personu pamattiesību aizsardzības augstu līmeni un jo īpaši augstā līmenī aizsargātu šādu personu tiesības uz viņu personas datu aizsardzību. 2.2.3Tiesiskās aizsardzības līdzekļi Visas dalībvalstis ir paredzējušas tiesības iesniegt sūdzību to attiecīgajai uzraudzības iestādei. Lielākajā daļā valsts tiesību aktu ir noteikti termiņi šādas sūdzības iesniegšanai. Ir svarīgi, lai šāds termiņš neierobežotu datu subjektu tiesības šajā ziņā. Atbilstīgi DAT visas dalībvalstis paredz līdzekļus tiesiskajai aizsardzībai pret uzraudzības iestādes lēmumiem, neskarot jebkādus citus administratīvus vai ārpustiesas aizsardzības līdzekļus, kas pieejami to tiesību sistēmās. Tiesiskās aizsardzības līdzeklis ir pieejams visās dalībvalstīs, izņemot divas, kurās uzraudzības iestāde neizskata sūdzības vai neinformē datu subjektu trīs mēnešu laikā par sūdzības izskatīšanas virzību vai rezultātiem. Lielākā daļa dalībvalstu arī paredz tiesiskās aizsardzības līdzekļus attiecībā pret datu pārzini un apstrādātāju iespējama DAT pārkāpuma gadījumā. Tomēr vairākos valsts transponēšanas tiesību aktos nav paredzētas datu subjekta tiesības pilnvarot bezpeļņas struktūras, organizācijas un apvienības iesniegt sūdzību uzraudzības iestādei vai ierosināt tiesisku aizsardzību to vārdā. 2.2.4Glabāšanas un pārskatīšanas termiņi Dalībvalstu pieejas attiecībā uz DAT noteikto personas datu glabāšanas un pārskatīšanas termiņu transponēšanu ievērojami atšķiras. Lielākajā daļā valsts datu aizsardzības aktu, ar kuriem transponē DAT, ir tikai izpildīta vispārīgā prasība, kas noteikta DAT 5. pantā. Tas nozīmē, ka faktiski nozaru tiesību aktu ziņā ir noteikt termiņus personas datu dzēšanai vai personas datu glabāšanas vajadzības periodiskai pārskatīšanai. Dažas dalībvalstis transponē šo noteikumu, nosakot termiņus nozaru tiesību aktos. Tomēr dažās dalībvalstīs tiesību akti ļauj kompetentajai iestādei noteikt termiņus. Dažos gadījumos tiesību aktos nav noteikti nekādi kritēriji periodiskai pārskatīšanai un nav prasīts, lai šādus kritērijus paredzētu citi tiesību akti, un/vai tie neparedz, lai procedūras termiņu ievērošanas nodrošināšanai būtu noteiktas arī valsts tiesību aktos. Jāatzīmē, ka Bulgārijas Augstākā administratīvā tiesa nesen lūdza EST sniegt atbildi uz tās lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu par DAT 5. panta interpretāciju attiecībā uz datu glabāšanas termiņiem . 2.2.5Apstrādes juridiskais pamats, kas ietver īpašu kategoriju personas datus Lielākā daļa dalībvalstu, izmantojot formulējumu, kas daudzos gadījumos ir ļoti līdzīgs DAT 8. panta formulējumam, ir paredzējušas, ka apstrādes juridiskajam pamatam jābūt noteiktam ES vai dalībvalsts tiesību aktos. Tomēr dažos valsts datu aizsardzības aktos, ar kuriem transponē DAT, nav atspoguļota prasība, ka apstrādājamie personas dati un apstrādes nolūks būtu jānosaka tiesību aktos. Citos valsts datu aizsardzības aktos, ar kuriem transponē DAT, nav ietverti visi noteikumi, kas atbilst 8. pantam. Apstrādes pamats ir jānosaka valsts tiesību aktos, un tiem ir jāatbilst 8. panta prasībām. Turklāt DAT 8. panta vispārīgo prasību vienkāršu atkārtošanu valsts tiesību aktos nevar uzskatīt par pietiekamu juridisko pamatu konkrētai apstrādes darbībai — valsts tiesību aktos ir jāprecizē, kura iestāde ir kompetenta apstrādāt personas datus, publiskie uzdevumi, ko tā veic un kas pamato šādu apstrādi, un apstrādes nolūks. Attiecībā uz īpašu kategoriju personas datu apstrādi lielākā daļa dalībvalstu kā apstrādes priekšnosacījumu paredz stingru nepieciešamību. Lielākā daļa dalībvalstu arī paredz tādus pašus likumīgos pamatus sensitīvu datu apstrādei, kādi noteikti DAT 10. pantā (apstrāde ir atļauta tiesību aktos, lai aizsargātu vitālas datu subjekta vai citas fiziskas personas intereses, vai arī apstrāde attiecas uz datiem, kurus datu subjekts acīmredzami ir publiskojis). Dažās dalībvalstīs transponēšanas tiesību akti paredz dažus datu apstrādes papildu pamatus (piemēram, ja šādu datu apstrāde ir nepieciešama, lai izvairītos no tieša apdraudējuma personu dzīvībai, fiziskajai neaizskaramībai vai mantai vai to novērstu, vai lai aizsargātu datu subjekta vai citas personas veselību vai intereses). Ja valsts datu aizsardzības akts, ar kuru transponē DAT, neparedz nepieciešamās garantijas datu subjektu tiesību un brīvību aizsardzībai (kā tas ir dažās dalībvalstīs), tad šādas garantijas ir jāparedz nozaru tiesību aktos. Dažu valstu tiesību aktos ir minēta piekrišana saistībā ar personas datu apstrādi, tostarp īpašu kategoriju personas datu apstrādi. Ir svarīgi atgādināt, ka, lai gan dalībvalstīm nav liegts savos tiesību aktos paredzēt, ka datu subjekts var piekrist savu personas datu apstrādei DAT nolūkos, šāda piekrišana var būt tikai aizsardzības pasākums, bet ne šādas apstrādes juridiskais pamats. Diskusijas par šo jautājumu liecina, ka būtu lietderīgi, ja būtu vairāk norādījumu par piekrišanas nozīmi saistībā ar personas datu apstrādi krimināltiesību aizsardzības nolūkos. 2.2.6Automatizēta lēmumu pieņemšana

Visu dalībvalstu transponēšanas tiesību aktos ir ietverti noteikumi, kas aizliedz pieņemt lēmumu, pamatojoties vienīgi uz automatizētu apstrādi, ja vien to neparedz tiesību akti. Lielākajā daļā dalībvalstu transponēšanas tiesību akti pieprasa, lai šādi lēmumi nebūtu pamatoti ar īpašu kategoriju personas datiem, ja vien netiek nodrošinātas pienācīgas garantijas. Tie arī aizliedz profilēšanu, kas izraisa diskrimināciju. Tomēr dažu valstu tiesību aktos nav minētas atbilstošas garantijas datu subjekta tiesību un brīvību aizsardzībai gadījumos, kad automatizēta lēmumu pieņemšana ir atļauta ar tiesību aktiem. Konkrētāk, ne visas dalībvalstis ir paredzējušas tiesības pieprasīt cilvēka, t. i., pārziņa, iejaukšanos vai atbilstošus aizsardzības pasākumus datu subjekta tiesību un/vai brīvību, un leģitīmo interešu aizsardzībai. 2.2.7Datu subjekta tiesības Visas dalībvalstis ir izvēlējušās izmantot DAT paredzēto iespēju ierobežot datu subjektu tiesības piekļūt saviem personas datiem. Lielākā daļa dalībvalstu ir paredzējušas arī citu datu subjektu tiesību ierobežojumus. Valsts datu aizsardzības aktos, ar kuriem transponē DAT, bieži ir tikai atkārtota DAT vispārējā formulējuma izteiksme, sīkāk neprecizējot ierobežojumu piemērošanas apstākļus vai nosacījumus. Šādos gadījumos šie apstākļi un nosacījumi ir jāprecizē nozaru tiesību aktos, pretējā gadījumā datu pārziņiem tiktu dota rīcības brīvība šo ierobežojumu piemērošanā. Lielākā daļa dalībvalstu izpilda DAT noteikto prasību ļaut datu subjektiem īstenot viņu tiesības ar datu aizsardzības uzraudzības iestādes starpniecību. Lielākā daļa dalībvalstu ir izmantojušas iespēju noteikt, ka datu subjektu tiesības ir īstenojamas saskaņā ar valsts tiesību aktiem valstī notiekošas kriminālizmeklēšanas un tiesvedības kontekstā. Vairāku dalībvalstu transponēšanas tiesību akti neatspoguļo visas DAT īpašās prasības attiecībā uz to, kādā veidā datu subjektu tiesības ir īstenojamas (piemēram, atbilžu formāts un paziņošanas līdzekļi, maksas nepiemērošana). Tiek izskatīts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Vācijas tiesa, par to, kā interpretēt ierobežojumus datu subjektu tiesībām piekļūt saviem datiem (DAT 15. pants, ņemot vērā DAT 54. pantu) un tiesībām uz efektīvu tiesisko aizsardzību atbilstīgi Hartas 47. pantam, un brīvībai izvēlēties profesiju atbilstīgi Hartas 15. pantam. 2.2.8Daži DAT specifiski svarīgi noteikumi Daži DAT noteikumi īpaši attiecas uz krimināltiesību aizsardzības kontekstu, un tiem nav ekvivalenta VDAR. Datu subjektu kategorijas DAT nosaka pienākumu dalībvalstīm pieprasīt, lai datu pārzinis, attiecīgā gadījumā un ciktāl iespējams, nošķirtu dažādu datu subjektu kategoriju datus un sniegtu šādu kategoriju piemērus (piemēram, persona, attiecībā uz kuru ir nopietns iemesls uzskatīt, ka viņa ir izdarījusi vai drīzumā izdarīs noziedzīgu nodarījumu (“aizdomās turētais”)). Dažu dalībvalstu tiesību aktos nav precizētas (zināmā mērā vai vispār) DAT uzskaitītās kategorijas. Precizējot “aizdomās turēto” kategoriju, dažu dalībvalstu tiesību aktos nav noteikts, ka jābūt “nopietnam iemeslam uzskatīt, ka attiecīgās personas ir izdarījušas vai drīzumā izdarīs noziedzīgu nodarījumu”. Gaidāmais EST nolēmums izskatāmajā lietā Ministerstvo na vatreshnite raboti / B.C. sniegs lielāku skaidrību par DAT interpretāciju attiecībā uz datu subjektu kategorijām, tostarp prasību, ka datu subjekts būtu jāiekļauj aizdomās turēto kategorijā ar nosacījumu, ka pastāv “nopietns iemesls uzskatīt, ka persona ir izdarījusi vai drīzumā izdarīs noziedzīgu nodarījumu” . Personas datu kategoriju nošķiršana un to kvalitātes pārbaude Dalībvalstīm ir jāparedz, ka personas dati, kas pamatojas uz faktiem, ciktāl iespējams, tiek nošķirti no personas datiem, kas pamatojas uz personiskiem vērtējumiem. Tām ir arī jāveic pasākumi, lai nodrošinātu, ka personas dati, kas ir neprecīzi, nepilnīgi vai vairs nav aktuāli, netiek nosūtīti vai darīti pieejami. Ja ir nosūtīti neprecīzi dati, saņēmēji būtu nekavējoties jāinformē un šādos gadījumos personas dati ir jāizlabo, jādzēš, vai arī to apstrāde ir jāierobežo. Lai gan lielākā daļa dalībvalstu ir transponējušas šo prasību, daži no vajadzīgajiem īpašajiem pasākumiem nav skaidri paredzēti vairākos valsts transponēšanas tiesību aktos. Ierakstu veikšana Kopumā 12 dalībvalstis ir izmantojušas iespēju atlikt savas automatizētās apstrādes sistēmas pielāgošanu ierakstu veikšanas prasībām līdz 2023. gada maijam. Lielākā daļa dalībvalstu ir paredzējusi ierakstu veikšanu par apstrādes darbībām automatizētās apstrādes sistēmās. Dažos valsts tiesību aktos nav prasīts, lai ieraksti tiktu veikti par visu veidu darbībām. DAT ir noteikti obligātie informācijas veidi, kuriem jābūt iekļautiem ierakstos. Dažos valsts tiesību aktos nav ietverti visi vajadzīgie informācijas veidi (piemēram, apspriešanās iemesls vai personas datu izpaušana). 3Pirmās atziņas, kas gūtas DAT piemērošanā un darbībā 3.1Sūdzības un pozitīvā ietekme uz datu subjektu tiesībām DAT nodrošina personu pamattiesību un brīvību aizsardzību, it īpaši tiesības uz datu aizsardzību. Tā nodrošina visaptverošu satvaru attiecībā uz datu subjekta tiesībām un to, kā šīs tiesības var īstenot, ieskaitot subjekta tiesības uz informāciju, tiesības piekļūt saviem personas datiem, tos labot vai dzēst, kā arī paredz apstrādes ierobežojumu. DAT ir palielinājusi datu subjektu izpratni par viņu tiesībām un to, kā viņi var tās īstenot; par to liecina kompetentajām iestādēm iesniegto pieprasījumu skaita pieaugums. Prakse rāda, ka no tiesībām, kas piešķirtas datu subjektiem saskaņā ar DAT, pie kompetentajām iestādēm visbiežāk vēršas saistībā ar tiesībām piekļūt datiem un tos dzēst . DAT ļauj noteikt ierobežojumus atsevišķām tiesībām (tiesībām piekļūt datiem un tiesībām tos labot vai dzēst) un informācijai, kas datu pārzinim jāsniedz datu subjektam saistībā ar apstrādātajiem personas datiem. Datu subjekti var pieprasīt, lai datu aizsardzības uzraudzības iestādes pārskata kompetentās iestādes noteikto ierobežojumu tiesībām vai pārbauda, vai ierobežojums noteikts saskaņā ar DAT (netieša tiesību īstenošana) . Aptuveni puse datu aizsardzības uzraudzības iestāžu norāda, ka ir saņēmušas šādus pieprasījumus. Prakse rāda, ka saņemto pieprasījumu skaits var ievērojami atšķirties (piemēram, viens šāds pieprasījums saņemts Horvātijā, bet vairāk nekā 1500 pieprasījumu saņemti Francijā). Lai gan pēc šo sūdzību pārbaudes vai izskatīšanas datu aizsardzības uzraudzības iestādes konstatēja, ka lielākā daļa pieprasījumu bija nepieņemami, vairākos gadījumos datu pārzinim tika uzdots vai nu labot, vai dzēst personas datus, vai arī ierobežot personas datu apstrādi, tādējādi nodrošinot ierobežojumu pienācīgu piemērošanu. DAT paredz, ka bezpeļņas struktūra, organizācija vai apvienība var iesniegt sūdzību datu subjekta vārdā. Tomēr šķiet, ka šī iespēja netiek pietiekami izmantota (tikai četras datu aizsardzības uzraudzības iestādes norādīja, ka ir saņēmušas šādas sūdzības no pārstāvības struktūras). Tāpat arī pilsoniskās sabiedrības organizācijas norādīja vien uz nelielu skaitu pieprasījumu iesniegt šādu sūdzību.

Personas arī arvien biežāk izmanto tiesības iesniegt sūdzības datu aizsardzības uzraudzības iestādēm, tostarp gadījumos, kad kompetentās iestādes ierobežo datu subjektu tiesību īstenošanu. Vairāk nekā trešdaļa datu aizsardzības uzraudzības iestāžu ziņoja par saņemto sūdzību skaita pieaugumu pēc DAT transponēšanas to dalībvalstī . Datu aizsardzības uzraudzības iestāžu saņemtās sūdzības visbiežāk attiecās uz piekļuves tiesību ierobežojumiem, tiesībām datus labot un dzēst un tiesībām uz informāciju un to ierobežojumiem . Nākamās visbiežāk saņemtās sūdzības bija par glabāšanas ierobežojuma principu, kas nosaka, ka kompetentajām iestādēm personas dati jāglabā ne ilgāk, kā nepieciešams, un tiesībām uz informāciju. 3.2Uzlabota kompetento iestāžu izpratne par datu aizsardzību Dalībvalstis norāda, ka DAT ieviešanai ir bijusi un joprojām ir būtiska ietekme uz kompetento iestāžu izpratni par datu aizsardzības nozīmīgumu. Vairākas datu aizsardzības uzraudzības iestādes pauda viedokli, ka DAT visbūtiskākā ietekme ir izpaudusies tādējādi, ka uzlabojās izpratne par datu aizsardzības jautājumiem un datu subjektu tiesībām un tām tika pievērsta lielāka uzmanība . Par to liecina arī informācijas apmaiņa starp datu aizsardzības uzraudzības iestādēm un kompetentajām iestādēm par datu subjektu tiesībām un šādu tiesību īstenošanas veidiem . Dažas kompetentās iestādēs norādīja, ka rezultātā tās ir atvēlējušas vairāk resursu datu aizsardzībai . Proti, tiek ieguldīti līdzekļi, lai integrētas privātuma aizsardzības un privātuma aizsardzības pēc noklusējuma principu iekļautu to IT sistēmās, tiek noteikti datu glabāšanas termiņi, tiek piemērots datu minimizēšanas princips un tiek ziņots par pārkāpumiem. Tiek ziņots, ka tādējādi ir uzlabojusies apstrādāto datu vispārējā drošība . Arī apmācības un izpratnes veicināšanas darbības, ko veic datu aizsardzības uzraudzības iestādes, veicina DAT pienācīgu īstenošanu, un uzraudzības iestādēm ir uzdots veicināt datu pārziņu un apstrādātāju izpratni par to pienākumiem saskaņā ar DAT. Daudzas datu aizsardzības uzraudzības iestādes informētības veicināšanai publicē pamatnostādnes. Daži no jautājumiem, kurus aplūko dažādas datu aizsardzības uzraudzības iestādes, ir šādi: palīdzības sniegšana tiesu iestādēm, prokuratūrām un policijas iestādēm pārskatatbildības principa ievērošanā; personas datu apmaiņa ar policiju; datu aizsardzības speciālista iecelšana; ietekmes uz datu aizsardzību novērtējuma veikšana; datu apstrāde krimināltiesību jomās, piemēram, organizētās noziedzības un terorisma jomā; apstrādes darbību reģistrēšana un uzskaites veikšana; videonovērošanas veikšana; informācijas sniegšana datu subjektiem; ziņošana par datu aizsardzības pārkāpumiem; pārziņa pienākumi un personu tiesību īstenošana. Tomēr astoņas datu aizsardzības uzraudzības iestādes vēl nav izdevušas nekādas pamatnostādnes un/vai nodrošinājušas praktiskus rīkus, lai palīdzētu kompetentajām iestādēm un apstrādātājiem izpildīt to pienākumus. Turklāt 12 datu aizsardzības uzraudzības iestādes nav nodrošinājušas nekādu apmācību vai veikušas izpratnes veicināšanas pasākumus kompetentajām iestādēm atbilstīgi DAT. No tām datu aizsardzības uzraudzības iestādēm, kas veica šādus pasākumus, tie visbiežāk bija saistīti ar šādiem tematiem: datu apstrāde, ko veic policija, prokuratūras, tiesu iestādes un korekcijas iestādes; VDAR un DAT attiecīgo piemērošanas jomu definīcija; no sociālo mediju tīkliem iegūtu personas datu izmantošana; policijas lietās ietvertu datu apstrāde; videonovērošanas metodes un lielie dati; rīcība attiecībā uz datu subjektu tiesībām un ieslodzīto personas datu apstrāde . Vēl viens DAT jauninājums ir prasība datu pārziņiem iecelt datu aizsardzības speciālistu (DAS), kura pienākumos cita starpā ietilpst informēšana un konsultēšana par datu aizsardzības prasībām, atbilstības DAT uzraudzība, konsultēšana saistībā ar novērtējumiem par ietekmi uz datu aizsardzību un snieguma uzraudzība. Rezultātā kompetentās iestādes ir labāk informētas par saviem datu aizsardzības pienākumiem, kā arī tas pozitīvi ietekmē kompetento iestāžu spēju ievērot datu aizsardzības noteikumus, kā to atzinusi arī Padome . Ir svarīgi ieguldīt DAS kompetences un zināšanu attīstīšanā un palielināšanā, lai palīdzētu kompetentajām iestādēm konsekventi piemērot DAT. Tāpēc Komisija ir izveidojusi Datu aizsardzības speciālistu tīklu, kurā iesaistījušās kompetentās iestādes, tieslietu un iekšlietu aģentūras un Eiropas Prokuratūra, un veicina tā darbību. Minētais tīkls ir pastāvīga iniciatīva, kuras galvenā uzmanība pievērsta tam, kā dalībvalstu kompetentās iestādes piemēro DAT. Tās mērķis ir nodrošināt platformu sadarbībai un zināšanu apmaiņai starp dalībvalstu DAS. Eiropola Datu aizsardzības ekspertu tīkls (EDEN) un valstu DAS tīkli, kas paredzēti kompetentajām iestādēm, ir svarīgas iniciatīvas, kas palīdz kompetento iestāžu DAS veicināt paraugprakses un informācijas apmaiņu par DAT piemērošanu. 3.3Datu drošība ir uzlabojusies, bet ir atšķirības attiecībā uz paziņojumiem par datu aizsardzības pārkāpumiem DAT ir uzlabojusi personas datu drošību, jo tajā izvirzīta prasība kompetentajām iestādēm veikt pasākumus, lai sasniegtu konkrētus drošības mērķus. Piemēram, tā nosaka kompetentajām iestādēm pienākumu veikt novērtējumus par ietekmi uz datu aizsardzību, kad datu apstrādes darbības varētu radīt lielu risku datu subjektu tiesībām un brīvībām. Ietekmes novērtējumi ietver risku apzināšanu un pasākumus to mazināšanai. Pateicoties šai prasībai, kā arī integrētas datu aizsardzības un datu aizsardzības pēc noklusējuma principa un prasību attiecībā uz paziņojumiem par datu aizsardzības pārkāpumiem stingrai ievērošanai, ir uzlabojusies personas datu apstrādes drošība . To ir atzinusi arī Padome, konstatējot, ka DAT ir uzlabojusi datu drošības līmeni, tostarp tiek ieviesti drošības plāni, atjauninātas IT sistēmas un organizatoriskie pasākumi, izstrādāti novērtējumi par ietekmi uz datu aizsardzību un noteikts pienākums kompetentajām iestādēm veikt ierakstus par konkrētām apstrādes darbībām. DAT ir aprakstīti apstākļi, kādos datu pārziņiem ir jāinformē sava datu aizsardzības uzraudzības iestāde un attiecīgais datu subjekts par personas datu aizsardzības pārkāpumu. Lai gan ir noteikts minētais pienākums, to datu aizsardzības pārkāpumu skaits, par kuriem ziņots datu aizsardzības uzraudzības iestādēm kopš DAT ieviešanas, ievērojami atšķiras . Sešas datu aizsardzības uzraudzības iestādes norādīja, ka nav saņēmušas paziņojumus par datu aizsardzības pārkāpumiem , un vairākas citas ziņoja, ka ir saņēmušas ļoti maz šādu paziņojumu. Piemēram, Itālijas iestāde ziņoja tikai par trim paziņojumiem par datu aizsardzības pārkāpumiem, Francijas iestāde ziņoja par astoņiem, savukārt Nīderlandes iestāde — par vairāk nekā 500 šādiem paziņojumiem. Šī norādītā paziņojumu par datu aizsardzības pārkāpumiem skaita atšķirība liecina (ja ņem vērā tādus faktorus kā iedzīvotāju skaits), ka atšķiras dalībvalstu kompetento iestāžu prakse attiecībā uz to, kas tiek uzskatīts par pārkāpumu un kad par to jāziņo datu aizsardzības uzraudzības iestādei. Komisija to atzīmēja arī savā ziņojumā par VDAR. EDAK nesen publicēja pamatnostādnes par pārkāpumiem saskaņā ar VDAR . Lai gan minētās pamatnostādnes nav tieši piemērojamas, tās attiecas arī uz DAT datu aizsardzības pārkāpumiem. Tāpēc tām būtu jāveicina saskaņotāka pieeja rīcībai attiecībā uz DAT datu aizsardzības pārkāpumiem starp dalībvalstīm. 3.4Uzraudzība, ko veic datu aizsardzības uzraudzības iestādes 3.4.1Datu aizsardzības uzraudzības iestāžu resursi Visu datu aizsardzības iestāžu nodrošināšana ar vajadzīgajiem cilvēku, tehniskajiem un finanšu resursiem, telpām un infrastruktūru ir priekšnoteikums efektīvai to uzdevumu izpildei un pilnvaru īstenošanai, un tāpēc tas ir būtisks to neatkarības priekšnosacījums. Komisija ir konsekventi uzsvērusi to, ka dalībvalstīm ir pienākums piešķirt pietiekamus cilvēkresursus, finanšu un tehniskos resursus datu aizsardzības uzraudzības iestādēm. Arī Padome ir īpaši aicinājusi dalībvalstis piešķirt pietiekamus cilvēkresursus, tehniskos un finanšu resursus datu aizsardzības uzraudzības iestādēm. Tomēr šķiet, ka vispārējais datu aizsardzības uzraudzības iestāžu darbinieku skaita palielinājums pēdējos gados neskar ar DAT saistītos uzdevumus. To darbinieku skaits, kuri strādā ar DAT, ir saglabājies tāds pats vai pat samazinājies pusē datu aizsardzības uzraudzības iestāžu. Jebkāds palielinājums ir bijis ļoti neliels — vidēji mazāk nekā divas personas, izsakot pilnslodzes ekvivalentos (FTE). Gandrīz pusē datu aizsardzības uzraudzības iestāžu (ieskaitot tās, kurās kopējais darbinieku skaits pārsniedz 100 FTE) mazāk nekā vidēji 1–7 % procentiem no kopējā darbinieku skaita darbs ir saistīts ar DAT. Absolūtos skaitļos aptuveni puse datu aizsardzības uzraudzības iestāžu atvēl ar DAT saistītu uzdevumu veikšanai 1–4 FTE, un astoņas datu aizsardzības uzraudzības iestādes ar DAT saistītiem uzdevumiem atvēl 7–15 FTE. Tomēr vienā datu aizsardzības uzraudzības iestādē ir 53 FTE, kuru darbs saistīts ar DAT. Līdzīgi arī EDAK Sekretariāts ir atvēlējis mazāk nekā 1,5 FTE jautājumiem, kas saistīti tikai ar DAT. Šī situācija nav apmierinoša, kaut arī 10 datu aizsardzības uzraudzības iestādes ir norādījušas, ka tām ir pietiekami finanšu, tehniskie resursi un cilvēkresursi. Turpretī 16 datu aizsardzības uzraudzības iestādes norādījušas, ka tām nav pietiekamu resursu. No šīm iestādēm dažas atzīmēja, ka tas ir negatīvi ietekmējis to pēc pašu iniciatīvas veiktās izmeklēšanas, sūdzību izskatīšanu, lielapjoma IT sistēmu (SIS, VIS) pārbaudi un atzinumu sniegšanu pēc to iniciatīvas. Patiesi, nozares specifika nozīmē to, ka efektīvai DAT izpildei ir nepieciešams sistemātiski pārbaudīt apstrādes darbības, kas bieži vien ir sarežģītas, un ka nav pietiekami paļauties tikai uz individuālām sūdzībām (kuru skaits ir daudz mazāks nekā VDAR gadījumā). Turklāt datu aizsardzības uzraudzības iestādes ir norādījušas uz IT zinātības trūkumu, lai tiktu galā ar arvien pieaugošo to IT tehnoloģiju sarežģītību, kuras izmanto tiesībaizsardzības jomā.

3.4.2Pilnvaru izmantošana Korektīvo pilnvaru izmantošana Kopumā 19 datu aizsardzības uzraudzības iestādes izmantoja savas izmeklēšanas pilnvaras — vai nu pēc savas iniciatīvas, vai pamatojoties uz sūdzību. Datu aizsardzības uzraudzības iestādes ziņoja par grūtībām vien ļoti nedaudzos gadījumos (piemēram, kad datu pārzinis nesniedza visu būtisko informāciju vai atteica piekļuvi informācijai). Jau minētās 19 datu aizsardzības uzraudzības iestādes arī izmantoja savas korektīvās pilnvaras. Visbiežāk izmantotās pilnvaras bija pilnvaras izdot rīkojumus, lai panāktu apstrādes atbilstību tiesību aktiem, ieskaitot rīkojumus labot vai dzēst personas datus vai ierobežot to apstrādi. Datu aizsardzības uzraudzības iestādes izmantoja šīs pilnvaras 114 gadījumos. Fakts, ka šīs pilnvaras uzdot uz laiku vai galīgi ierobežot (tostarp aizliegt) apstrādi tika izmantotas tikai četros gadījumos, liecina, ka datu aizsardzības uzraudzības iestādes ir izmantojušas šīs pilnvaras piesardzīgi. Padomdevēja pilnvaru izmantošana Sistemātiskas iepriekšējas apspriedes un datu aizsardzības uzraudzības iestāžu atzinuma pieprasīšana par leģislatīvu un administratīvu pasākumu projektiem ir efektīvs veids, kā nodrošināt tiesību uz personas datu aizsardzību augstu aizsardzības līmeni un samazināt izrietošu sūdzību skaitu. Iepriekšējas apspriedes ar datu aizsardzības uzraudzības iestādēm ir īpaši svarīgas, kad izmanto jaunas tehnoloģijas, kas var būtiski ietekmēt pamattiesības. Puse datu aizsardzības uzraudzības iestāžu ziņoja, ka ar tām ir notikušas apspriedes saistībā ar novērtējumiem par ietekmi uz datu aizsardzību. Iepriekšēju apspriežu skaits atšķiras starp dalībvalstīm. Ar dažām iestādēm apspriedās tikai vienreiz, bet ar vienu iestādi iepriekš apspriedās 59 gadījumos. Lielākajā daļā šo gadījumu datu aizsardzības uzraudzības iestādes sniedza rakstveida padomu, un dažos gadījumos tās izmantoja savas korektīvās pilnvaras saistībā ar apstrādi, proti, tās izdeva brīdinājumus vai deva rīkojumus veikt pasākumus, lai panāktu datu apstrādes atbilstību tiesību aktiem. Vienā gadījumā datu aizsardzības uzraudzības iestāde sniedza negatīvu atzinumu, kam, šķiet, ir bijusi tāda pati ietekme kā apstrādes aizliegumam. Turklāt šķiet, ka datu aizsardzības uzraudzības iestādes saņem lūgumus sniegt padomu arī ārpus iepriekšējas apspriešanās procedūras. Visbiežāk kompetentās iestādes vērsās pie datu aizsardzības uzraudzības iestādēm pēc padoma saistībā ar konkrētiem apstrādes veidiem (jo īpaši jaunu tehnoloģiju, mehānismu vai procedūru izmantošanu, kurās stingri ievēro atbilstošas drošības procedūras, īpašu kategoriju personas datu apstrādi, juridiskā pamata noteikšanu apstrādei, glabāšanas ierobežojuma principu un atbilstīgiem termiņiem). Turklāt 22 datu aizsardzības uzraudzības iestādes sniedza atzinumus savas valsts parlamentam un valdībai par leģislatīviem un administratīviem pasākumiem saistībā ar personas datu apstrādi. Vairākas iestādes norādīja, ka ar tām apspriežas neregulāri. 3.4.3Datu aizsardzības uzraudzības iestāžu darbību pārskatīšana tiesā Gandrīz puse datu aizsardzības uzraudzības iestāžu norādīja, ka dažos gadījumos tās ir saskārušās ar tiesvedību saistībā ar to lēmumiem vai bezdarbību. Tiesvedību ierosināja galvenokārt datu subjekti un dažos gadījumos — kompetentās iestādes. Vairākas lietas tiesas atzina par nepieņemamām, vai arī prasītāji tās atsauca. Tiesa paturēja spēkā datu aizsardzības uzraudzības iestādes lēmumu lielākajā daļā pārējo gadījumu, bet dažos gadījumos to atcēla (vēl daži gadījumi tika izskatīti). Līdz šim pasludināto spriedumu nelielais skaits nozīmē, ka vēl nav iespējams konstatēt skaidru tendenci. 3.4.4EDAK pamatnostādnes Lai nodrošinātu tiesu iestāžu efektīvu sadarbību krimināllietās un policijas iestāžu sadarbību, svarīga nozīme ir konsekvencei un augstam aizsardzības līmenim starp dalībvalstīm. DAT paredz, ka EDAK izdod pamatnostādnes, ieteikumus un paraugpraksi (pēc savas iniciatīvas vai pēc Komisijas pieprasījuma), lai nodrošinātu, ka dalībvalstis konsekventi piemēro DAT. EDAK ir sagatavojusi īpaši ar DAT saistītas pamatnostādnes attiecībā uz V nodaļu (starptautiska nosūtīšana), pamatnostādnes par sejas atpazīšanas tehnoloģiju izmantošanu un (kā bijusī 29. panta darba grupa) atzinumu par dažiem DAT pamatjautājumiem. Daudzas no EDAK pamatnostādnēm, kas attiecas uz VDAR, ir būtiskas arī attiecībā uz DAT, ciktāl tajās izmantoti kopēji jēdzieni vai tehnoloģijas. Tās ir, piemēram, pamatnostādnes par jēdzienu “datu pārzinis un apstrādātājs”, datu subjektu tiesībām, paziņojumu par personas datu aizsardzības pārkāpumiem, novērtējumu par ietekmi uz datu aizsardzību, integrētu datu aizsardzību un datu aizsardzību pēc noklusējuma un individuālu automatizētu lēmumu pieņemšanu. Visaptverošu un praktisku pamatnostādņu sagatavošanā ir jāiegulda liels darbs un resursi, taču pamatnostādnēm ir svarīga nozīme (kā to atzīmējusi arī Padome). Tāpēc ir ļoti atzinīgi vērtējams tas, ka EDAK ir norādījusi, ka tā drīz izdos papildu pamatnostādnes, cita starpā par jēdzienu “datu aizsardzības uzraudzības iestāžu efektīvas izmeklēšanas un korektīvās pilnvaras” un par starptautisku nosūtīšanu, kam piemēro atbilstošas garantijas. Ar EDAK pamatnostādnēm var arī mazināt datu aizsardzības uzraudzības iestāžu darba slodzi (piemēram, tādus uzdevumus kā datu pārziņu konsultēšana vai sūdzību izskatīšana). Piemēram, vairāki jautājumi, kas aplūkoti 29. panta darba grupas atzinumā par dažiem DAT pamatjautājumiem (atbilstīgi termiņi, apstrādes juridiskais pamats, nosacījumi īpašu kategoriju datu apstrādei), ir arī daži no jautājumiem, par kuriem kompetentās iestādes ir visbiežāk prasījušas datu aizsardzības uzraudzības iestāžu padomu. 3.4.5Savstarpēja palīdzība Lai nodrošinātu DAT konsekventu piemērošanu, datu aizsardzības uzraudzības iestādēm ir jāsniedz savstarpēja palīdzība. Tas nozīmē palīdzību, kas izpaužas kā informācijas pieprasījumi un pieprasījumi sniegt konsultācijas vai veikt pārbaudes un izmeklēšanas. Tomēr līdz šim savstarpēja palīdzība ir izmantota ļoti reti. To ir izmantojušas tikai sešas datu aizsardzības uzraudzības iestādes, galvenokārt atbildot uz informācijas pieprasījumiem, kas saņemti no citām datu aizsardzības uzraudzības iestādēm. Lielākā daļa datu aizsardzības uzraudzības iestāžu norādīja, ka ir saņēmušas tikai vienu informācijas pieprasījumu. Visas šīs datu aizsardzības uzraudzības iestādes ziņoja, ka ir izpildījušas saņemto pieprasījumu. Arī brīvprātīga savstarpējās palīdzības apmaiņa, kuras gadījumā nav noteikta juridiska termiņa vai stingra pienākuma atbildēt, nav tikusi izmantota. EDAK ir norādījusi, ka tā publicēs pamatnostādnes par savstarpējas palīdzības satvaru atbilstīgi VDAR un DAT. 3.5Elastīgs instruments starptautiskai datu nosūtīšanai

DAT V nodaļa attiecas uz personas datu nosūtīšanu kompetentajām iestādēm trešās valstīs un starptautiskām organizācijām. Minētā nodaļa būtībā nodrošina aizsardzības nepārtrauktību, kad personas dati tiek nosūtīti no dalībvalsts uz trešo valsti vai starptautisku organizāciju tiesībaizsardzības nolūkos. Kā norādīts iepriekš, šāda aizsardzības nepārtrauktība ir svarīgs nosacījums ātrai, efektīvai un juridiski noteiktai sadarbībai starp uzticamiem partneriem tiesībaizsardzības jomā. Proti, saskaņā ar attiecīgajiem DAT noteikumiem starptautiskai nosūtīšanai starp kompetentajām iestādēm DAT nozīmē jāpamatojas uz vienu no dažādajiem nosūtīšanas rīkiem, kas aprakstīti DAT 36.–38. pantā (ja datu izcelsme ir citā dalībvalstī, nosūtīšanai ir vajadzīgs arī šīs dalībvalsts iepriekšējs apstiprinājums). Šie rīki cita starpā ir lēmumi par aizsardzības līmeņa pietiekamību, nosūtīšana, kurai piemērojamas atbilstošas garantijas, un atkāpju izmantošana noteiktās situācijās. DAT 39. pants arī atļauj atsevišķos un īpašos gadījumos un ievērojot vairākus nosacījumus tiešu nosūtīšanu saņēmējiem, kas nav krimināltiesību aizsardzības iestādes un kas veic uzņēmējdarbību trešās valstīs. 3.5.1Lēmumi par aizsardzības līmeņa pietiekamību Komisija ir paātrinājusi darbu, lai pilnvērtīgi izmantotu atbilstoši DAT pieejamo rīku potenciālu. Proti, tā kopā ar Apvienoto Karalisti 2021. gada jūnijā pirmo reizi pieņēma tādu lēmumu par aizsardzības līmeņa pietiekamību, kas aptvēra datu apstrādes darbības tiesībaizsardzības nolūkos atbilstīgi DAT 36. pantam . Minētais lēmums par aizsardzības līmeņa pietiekamību nodrošina personas datu drošu un brīvu plūsmu uz attiecīgās trešās valsts kompetentajām iestādēm bez vajadzības piemērot jebkādas papildu garantijas vai saņemt īpašu apstiprinājumu (ja vien nosūtīšana nav jāapstiprina citai dalībvalstij, no kuras datu iegūti ). Lēmums par aizsardzības līmeņa pietiekamību attiecībā uz Apvienoto Karalisti, kas pieņemts 2021. gada jūnijā, ir būtisks pamats policijas un tiesu iestāžu sadarbībai pēc Brexit, un tā pamatā saskaņā ar ES un Apvienotās Karalistes Tirdzniecības un sadarbības nolīgumu ir “Pušu daudzgadīgā apņemšanās nodrošināt personas datu augsta līmeņa aizsardzību” . Atbilstīgi DAT 36. panta 4. punktam Komisija uzrauga jebkuras norises Apvienotās Karalistes tiesiskajā regulējumā, kuras varētu ietekmēt šo lēmumu par aizsardzības līmeņa pietiekamību. Paredzams, ka minētais lēmums par aizsardzības līmeņa pietiekamību attiecībā uz Apvienoto Karalisti būs piemērojams četrus gadus no tā stāšanās spēkā un principā ir pagarināms uz papildu četru gadu termiņu, ja Komisijas uzraudzībā apstiprināsies, ka Apvienotā Karaliste turpina uzturēt pietiekamu aizsardzības līmeni . Turklāt arī EDAK ir sniegusi ieguldījumu šā instrumenta izstrādē, precizējot juridisko standartu, sniedzot norādījumus par elementiem, kas jāņem vērā, kad novērtē pietiekamību tiesībaizsardzības kontekstā, proti, tā ir izdevusi Pietiekamības atsauces saskaņā ar DAT . Konkrētāk, attiecīgajai trešai valstij ir jānodrošina īstenojamas personu tiesības, efektīvi tiesiskās aizsardzības līdzekļi un neatkarīga uzraudzība. Komisija aktīvi veicina pietiekamas aizsardzības atzinumu iespēju ar citiem svarīgiem starptautiskajiem partneriem, it īpaši tām valstīm, ar kurām ir nepieciešama cieša un ātra sadarbība cīņā pret noziedzību un terorismu un ar kurām jau notiek būtiska personas datu apmaiņa. Līdz šim nav pieņemti citi lēmumi par aizsardzības līmeņa pietiekamību, galvenokārt tāpēc, ka šis instruments tika ieviests pavisam nesen. Turklāt un atšķirībā no datu apstrādes, ko veic komercuzņēmumi, datu aizsardzības noteikumu vispārēja konverģence krimināltiesību aizsardzības jomā vēl tikai sāk veidoties (to veicina, piemēram, daudzpusēji nolīgumi, tādi kā modernizētā Eiropas Padomes Konvencija 108 vai Budapeštas Konvencijas par kibernoziedzību otrais papildprotokols). Tomēr pieredze, kas gūta, pieņemot lēmumu par aizsardzības līmeņa pietiekamību ar Apvienoto Karalisti, palīdzēs veidot līdzīgas iniciatīvas turpmākajos gados. Komisija savas starptautiskās stratēģijas ietvaros apsvērs citus iespējamus kandidātus turpmākiem lēmumiem par aizsardzības līmeņa pietiekamību saskaņā ar DAT, šajā saistībā cieši sazinoties ar citām attiecīgām ES iestādēm un struktūrām. Šajā nolūkā un saskaņā ar DAT 68. apsvērumu Komisija ciešu uzmanību pievērsīs novērtēto valstu starptautiskajām saistībām attiecībā uz personas datu aizsardzību, ieskaitot pievienošanos iepriekš minētajiem daudzpusējiem nolīgumiem vai citiem tiesībaizsardzības instrumentiem, kas nodrošina atbilstošas datu aizsardzības garantijas. 3.5.2Atbilstošas garantijas DAT papildus visaptverošajam lēmuma par aizsardzības līmeņa pietiekamību risinājumam ietver vēl arī citus nosūtīšanas instrumentus. Šīs “rīkkopas” elastīgums ir atspoguļots DAT 37. pantā, kas reglamentē datu nosūtīšanu, pamatojoties uz “atbilstošām garantijām” attiecībā uz personas datu aizsardzību. Šādas atbilstošas garantijas var nodrošināt vai nu ar juridiski saistošu instrumentu, vai tad, ja datu pārzinis, pamatojoties uz visu ar nosūtīšanu saistīto apstākļu novērtējumu, secina, ka pastāv atbilstošas garantijas (tā dēvētais “pašnovērtējums” attiecībā uz nosūtīšanu). DAT piemērošanas pirmajos gados Komisija īpaši pievērsās saistošu juridisko instrumentu izstrādei, proti, sagatavoja starptautiskos nolīgumus, kas paredz atbilstošas garantijas. Šādiem nolīgumiem ir svarīga nozīme gan “tradicionālajā” sadarbībā (t. i., sadarbībā starp kompetentajām iestādēm), gan citu veidu sadarbībā tiesībaizsardzības jomā (t. i., sadarbībā, kurā iesaistās trešās personas, piemēram, privātuzņēmumi). Tie var arī būt par pamatu datu nosūtīšanai, ko veic Eiropols un Eurojust atbilstīgi savam tiesiskajam regulējumam, kura noteikumi par starptautisku nosūtīšanu ir ļoti līdzīgi DAT noteikumiem. Attiecībā uz tradicionālajiem sadarbības veidiem tiesībaizsardzības jomā Komisija pārskata starptautiskus nolīgumus, kas pieņemti pirms DAT stāšanā spēkā, lai nodrošinātu saskanību ar ES modernizēto datu aizsardzības režīmu . Pirmkārt, Komisija novērtē datu aizsardzības noteikumus, kas ietverti Eiropola pašreizējos sadarbības nolīgumos ar trešām valstīm, kuri noslēgti pirms 2017. gada 1. maija, atbilstīgi pilnvarojumam, kas noteikts Regulā (ES) 2016/794 par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (turpmāk “Eiropola regula”) . Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību Protokola Nr. 36 9. pantu un LESD (par pārejas noteikumiem) minēto nolīgumu tiesiskās sekas paliek nemainīgas līdz nolīgumu atcelšanai, anulēšanai vai grozīšanai . Komisija informēs Eiropas Parlamentu un Padomi par šā novērtējuma rezultātu un attiecīgā gadījumā iesniegs Padomei ieteikumu par lēmumu, ar ko atļauj sākt sarunas par attiecīgā(-o) nolīguma(-u) grozīšanu saskaņā ar LESD 218. pantu. Tas ir sarežģīts uzdevums, kas ietver 18 nolīgumu novērtēšanu, un to aizkavēja pārtraukumi Covid-19 pandēmijas dēļ. Komisija plāno savu novērtējumu pabeigt 2022. gada otrajā pusē. Visu tiesībaizsardzības sadarbības mehānismu saskanība ar DAT noteikumiem ir pamatprincips, ko Komisija ievēro arī sarunās par jauniem nolīgumiem par personas datu nosūtīšanu, kuru veic Eiropols uz trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām. Tā kā pašreizējā Eiropola regula stājās spēkā 2017. gadā, LESD 218. pants ir bijis juridiskais pamats šādiem starptautiskiem nolīgumiem, kas nodrošina atbilstošas garantijas. Padome 2018. un 2019. gadā pieņēma deviņus pilnvarojumus, lai Komisija varētu sākt sarunas ar trešām valstīm Savienības vārdā. Komisija ir arī pilnvarota sākt sarunas par sadarbības nolīgumu ar Interpolu, lai aptvertu datu apmaiņu ar vairākām ES struktūrām un aģentūrām. Visos šajos gadījumos Padome ir nosūtījusi Komisijai sarunu norādījumus, lai nodrošinātu, ka tiek iekļautas nepieciešamās garantijas personas datu un citu personu pamattiesību un brīvību aizsardzībai. Uz šā pamata Komisija jau ir noslēgusi sarunas ar Jaunzēlandi, kuru rezultātā 2022. gada 30. jūnijā parakstīts sadarbības nolīgums. Turklāt ir panākts progress sarunās ar Izraēlu. Attiecībā uz Turciju sarunas ir pavirzījušās uz priekšu, taču tās nevar noslēgt, kamēr Turcija nav pieņēmusi nepieciešamās reformas savos datu aizsardzības tiesību aktos. Līdzīgi pilnvarojumi piešķirti 2021. gada martā sarunām par sadarbības nolīgumu, lai Eurojust varētu veikt datu apmaiņu ar 13 valstīm. Otrkārt, Komisija veic Nolīguma starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību par personas informācijas aizsardzību saistībā ar noziedzīgu nodarījumu novēršanu, izmeklēšanu un atklāšanu, kā arī saukšanu pie kriminālatbildības par tiem (Jumta nolīgums) pirmo kopīgo pārskatīšanu. Jumta nolīgums, kas stājās spēkā 2017. gada februārī, ietver visaptverošu un saskaņotu datu aizsardzības noteikumu kopumu, kas piemērojams visai transatlantiskajai apmaiņai starp kompetentajām iestādēm. Tas papildina pašreizējos ES un ASV un ES dalībvalstu un ASV nolīgumus starp tiesībaizsardzības iestādēm, nosaka augsta aizsardzības līmeņa standartu turpmākiem nolīgumiem šajā jomā un stiprina sadarbību tiesībaizsardzības jomā, atvieglojot informācijas apmaiņu. Kopīgās pārskatīšanas mērķis ir novērtēt Jumta nolīguma faktisko īstenošanu, jo īpaši attiecībā uz noteikumiem par tālāku nosūtīšanu, personu tiesībām un tiesiskās aizsardzības līdzekļiem. Kopīgās pārskatīšanas termiņu ietekmēja ar Covid-19 pandēmiju saistītie pārtraukumi, kā arī vienlaikus notiekošās sarunas par Eiropas Padomes Budapeštas Konvencijas par kibernoziedzību otro papildprotokolu . Komisija paredz, ka pārskatīšana tiks pabeigta 2022. gada otrajā pusē. Jumta nolīgums kā pirmais divpusējais nolīgums ar visaptverošu datu aizsardzības tiesību un pienākumu kopumu ir atskaites punkts sarunām par līdzīgiem pamatnolīgumiem ar svarīgiem krimināltiesību aizsardzības partneriem. Šajā darbā Komisija arī ņems vērā attiecīgās norises, tostarp EDAK pamatnostādnes, EST judikatūru un rezultātus, kas tiks gūti starptautiskās sarunās par datu aizsardzības garantijām šajā jomā (piemēram, Budapeštas Konvencijas par kibernoziedzību otro papildprotokolu vai Eiropola nolīgumu ar Jaunzēlandi). Treškārt, Komisija ir atzinusi Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Japānu par savstarpēju tiesisko palīdzību krimināllietās (ES un Japānas MLAT) par ES aktu, kas reglamentē datu apstrādi (nosūtīšanu) krimināltiesību aizsardzības nolūkos un kas ir jāgroza, lai nodrošinātu atbilstošas datu aizsardzības garantijas saskaņā ar DAT. Pēc tam, kad Padome pieņēma lēmumu, ar ko atļauj sākt sarunas par ES un Japānas MLAT grozīšanu, Komisija turpina iesaisti ar Japānas iestādēm, lai sāktu sarunas, cik drīz vien iespējams. Turklāt patlaban arvien vairāk tiek izmantoti citi sadarbības veidi, kas pielāgoti kriminālizmeklēšanas jomas īpašajām problēmām un vajadzībām mūsdienu digitālajā ekonomikā. Tie galvenokārt ir saistīti ar uzlabotu sadarbību kibernoziedzības jomā un sadarbību pierādījumu vākšanai elektroniskā formā par noziedzīgiem nodarījumiem. Šī sadarbība ietver netiešu sadarbību ar privātpersonām, lai piekļūtu elektroniskiem pierādījumiem. Komisija arī sadarbojas ar starptautiskiem partneriem, lai nodrošinātu, ka šādu citu (svarīgu) veidu sadarbība var notikt, pamatojoties uz atbilstošām datu aizsardzības garantijām. Pirmkārt, Komisija Eiropas Padomes darba ietvaros pārstāvēja ES sarunās par Budapeštas Konvencijas par kibernoziedzību otro papildprotokolu . Minētais protokols, ko Eiropas Padomes Ministru komiteja apstiprināja 2021. gada 17. novembrī, paredz stingras garantijas pamattiesību aizsardzībai, kā arī tajā ir ietverts pants ar sīki izstrādātiem noteikumiem par to personas datu aizsardzību, kurus nosūta saskaņā ar protokolu. Minētie noteikumi aptver visus datu aizsardzības pamatprincipus, tiesības un pienākumus, kas atzīti ES tiesībās. Šīs garantijas papildina uzraudzības noteikums un iespēja apturēt nosūtīšanu gadījumā, ja tiek sistemātiski vai būtiski pārkāptas protokolā noteiktās garantijas, piemēram, ja nav efektīvu tiesiskās aizsardzības līdzekļu. Ar minētajiem noteikumiem protokols nodrošina atbilstošas garantijas saskaņā ar DAT 37. panta 1. punkta) apakšpunkta prasībām . Tas ir būtisks panākums, ņemot vērā Budapeštas konvencijas dalībnieku daudzveidību, proti, patlaban tai ir pievienojušās 66 valstis, kas pārstāv dažādas tiesību sistēmas un tradīcijas. Tas ļaus dalībvalstu kompetentajām iestādēm gūt labumu no efektīvas pārrobežu sadarbības cīņā pret kibernoziedzību, vienlaikus nodrošinot to ES vērtību ievērošanu, kuras atspoguļotas ES Pamattiesību hartā, ES Līgumos un ES sekundārajos tiesību aktos. Ņemot vērā Budapeštas konvencijas dalībvalstu lielo skaitu (konvencijai ir pievienojušās valstis no visas pasaules), protokols arī palīdzēs veicināt augstu datu aizsardzības standartu ievērošanu attiecībā uz datu apstrādi krimināltiesību aizsardzības jomā pasaules līmenī. Protokols tika atvērts parakstīšanai 2022. gada 12. maijā, un to jau ir parakstījušas kopumā 22 Budapeštas konvencijas līgumslēdzējas valstis (tostarp 13 ES dalībvalstis). Otrkārt, Komisija ir sākusi sarunas par divpusēju nolīgumu ar Amerikas Savienotajām Valstīm par pārrobežu piekļuvi elektroniskiem pierādījumiem tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās. Minētā nolīguma mērķis ir aptvert elektroniskos pierādījumus gan personas datu, gan nepersonas datu veidā, ieskaitot informācijas plūsmas un satura datus. Svarīgi ir tas, ka sarunu mērķis ir arī iekļaut papildu datu aizsardzības garantijas, kas papildinātu Jumta nolīgumā ietvertās, jo īpaši, ņemot vērā attiecīgo datu kategoriju sensitivitāti, kā arī prasības attiecībā uz elektronisko pierādījumu nosūtīšanu, ko tieši veic pakalpojumu sniedzēji. Šo sarunu virzība būs lielā mērā atkarīga no tā, kā noritēs likumdošanas process attiecībā uz ES e-pierādījumu paketi . Šīs Komisijas dažādās iniciatīvas tādu starptautisku instrumentu izstrādei, kuri atvieglo tiesībaizsardzības sadarbību ar starptautiskiem partneriem, vienlaikus arī nodrošinot atbilstošas datu aizsardzības garantijas, tiek atbalstītas arī EDAL un EDAU darbā. Minētais darbs ietver EDAU paziņojumu par Budapeštas Konvencijas otrā papildprotokola projektu un EDAU atzinumus par pilnvarojumu projektiem sarunu sākšanai par starptautiskiem nolīgumiem saskaņā ar LESD 218. pantu, kuri ļautu Eiropolam un Eurojust apmainīties ar personas datiem ar trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām . EDAK arī sniedza paziņojumu, kurā tā aicināja dalībvalstis novērtēt un nepieciešamības gadījumā pārskatīt starptautiskus nolīgumus, kas paredz personas datu starptautisku nosūtīšanu . Minētais paziņojums attiecas uz nolīgumiem, kas noslēgti pirms 2016. gada 6. maija, cita starpā arī krimināltiesību aizsardzības jomā, un tajā dalībvalstis ir aicinātas noteikt, vai ir vajadzīga papildu saskaņošana ar ES datu aizsardzības tiesību aktiem un judikatūru.

DAT 37. pants arī atļauj datu starptautisku nosūtīšanu, pamatojoties uz kompetentās iestādes pašnovērtējumu par to, vai trešai valstij (vai starptautiskai organizācijai) ir atbilstošas datu aizsardzības garantijas. Šādos gadījumos iestādei ir jādokumentē nosūtīšana (arī tās datums un laiks, informācija par saņēmēju iestādi, nosūtīšanas pamatojums un nosūtītie personas dati), un dokumentācija pēc pieprasījuma jādara pieejama uzraudzības iestādei (DAT 37. panta 3. punkts). Dalībvalstu sniegtās atsauksmes liecina , ka šis rīks ir reti izmantots. Lai dalībvalstis varētu pilnvērtīgi izmantot DAT paredzēto nosūtīšanas rīkkopu, ir svarīgi, lai EDAK intensificētu savu darbu attiecībā uz dažādajiem nosūtīšanas mehānismiem. Tai cita starpā būtu jāsniedz norādījumi par DAT 37. panta 1. punktā ietvertajiem mehānismiem, jo īpaši attiecībā uz nosūtīšanu, kas pamatota ar kompetento iestāžu pašnovērtējumiem. Arī Padome ir uzsvērusi šo vajadzību. 3.5.3Atkāpju izmantošana Visbeidzot, tā dēvētās “atkāpes” nodrošina svarīgu pamatu nosūtīšanai ar konkrētiem nosacījumiem, kas paredzēti DAT 38. pantā. Minētie nosacījumi nodrošina līdzsvaru starp privātuma apsvērumiem un kompetento iestāžu darbības vajadzībām. Proti, 38. panta 1. punkts atļauj personas datu nosūtīšanu un pat nosūtīšanas kategorijas, ja tas ir nepieciešams, lai novērstu tūlītējus un nopietnus draudus sabiedrības drošībai vai — atsevišķos gadījumos — lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai veiktu kriminālvajāšanu saistībā ar tiem. Atšķirībā no atkāpēm, kas paredzētas VDAR 49. pantā, patlaban nav norādījumu par atkāpēm saskaņā ar DAT 38. pantu. 3.5.4Efektīva politikas un tiesu iestāžu sadarbība pāri robežām DAT ir kļuvusi par starptautisku atskaites punktu datu aizsardzībai tiesībaizsardzības kontekstā un ir bijusi kā katalizators valstīm visā pasaulē, tām apsverot mūsdienīgu privātuma noteikumu ieviešanu šajā jomā. Tā ir ļoti pozitīva tendence, kas sniedz jaunas iespējas labāk aizsargāt personas ES, kad viņu personas datus nosūta uz ārvalstīm tiesībaizsardzības nolūkos, vienlaikus atvieglojot datu apriti, kas var palīdzēt cīnīties pret noziedzību. Raugoties plašāk, ir svarīgi nodrošināt, ka tad, kad uzņēmumi, kas aktīvi darbojas Eiropas tirgū, saņem tiešus sadarbības pieprasījumus kopīgot datus tiesībaizsardzības nolūkos, šie uzņēmumi to var darīt, nepārkāpjot tiesību aktus un pilnībā ievērojot ES pamattiesības . Lai uzlabotu šādu nosūtīšanu, Komisija ir apņēmusies kopā ar saviem starptautiskajiem partneriem izstrādāt piemērotu tiesisko regulējumu, lai izvairītos no tiesību normu kolīzijām un atbalstītu efektīvus sadarbības veidus, jo īpaši, nodrošinot nepieciešamos datu aizsardzības pasākumus un tādējādi sekmējot efektīvāku cīņu pret noziedzību. Ņemot vērā šos apstākļus, Komisija ir iesaistījusies divpusējos, reģionālos un daudzpusējos pasākumos, lai aktīvi veicinātu datu aizsardzības standartu starptautisko konverģenci sadarbībai krimināltiesību aizsardzības jomā. Savos dialogos ar vairākām ārzemju partnervalstīm par notiekošajām datu aizsardzības tiesību aktu reformām Komisijas dienesti ir dažādos veidos (piemēram, sniedzot atsauksmes sabiedriskās apspriešanās, piedaloties parlamentārās uzklausīšanās un speciālās sanāksmēs ar valdību pārstāvjiem un politikas veidotājiem) iesaistījušies tādu noteikumu izstrādē, kuri attiecas uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes. Reģionālā un daudzpusējā kontekstā Komisija, piemēram, atbalsta spēju veidošanas projektus saistībā ar Eiropas Padomes Budapeštas Konvencijas par kibernoziedzību īstenošanu . Šāds projekts ir programma GLACY+, kuras mērķis ir stiprināt valstu spēju piemērot tiesību aktus par kibernoziedzību un uzlabot to spēju efektīvi sadarboties starptautiskā līmenī atbilstīgi Budapeštas konvencijai un tās papildprotokoliem. Tas ietver arī datu aizsardzības tiesību aktu izstrādi datu apstrādei šajā jomā. Patlaban programma atbalsta 17 prioritāras un stratēģiski svarīgas valstis Āfrikā, Āzijas un Klusā okeāna reģionā, Latīņamerikā un Karību jūras reģionā. Komisija arī iesaistās ar Ameripol — policijas iestāžu sadarbības organizāciju, kurā apvienojušās 18 Latīņamerikas valstis, — saistībā ar datu aizsardzības regulējuma izstrādi informācijas apmaiņai starp Ameripol un tās dalībvalstīm. Šī iesaiste notiek EL PAcCTO: Support to Ameripol ietvaros; tas ir projekts, kura mērķis ir uzlabot starptautiskās sadarbības līmeni starp partnervalstu policijas, tiesu iestādēm un prokuratūrām cīņā pret organizēto noziedzību. Komisija arī atbalsta modernizēto Konvenciju 108 (zināma kā “Konvencija 108+”), kas ir piemērojama arī datu apstrādes darbībām krimināltiesību aizsardzības nolūkos. Minētā konvencija, kurai var pievienoties arī valstis, kas nav Eiropas Padomes dalībvalstis, ir svarīga ne tikai tāpēc, ka tā ir vienīgais daudzpusējais nolīgums par datu aizsardzību, bet arī tāpēc, ka tā ar savas Konvencijas komitejas starpniecību nodrošina forumu paraugprakses apmaiņai un globālu standartu noteikšanai . Ar savu starptautisko stratēģiju attiecībā uz datu apriti Komisija mudina trešās valstis pievienoties Konvencijai 108+. Visbeidzot, Komisija veicina lielāku konverģenci starptautiskā līmenī, daloties ar partneriem savā pieredzē par datu aizsardzības aspektiem krimināltiesību aizsardzības sadarbības jomā. Viens no galvenajiem instrumentiem šajos centienos ir Komisijas Datu aizsardzības akadēmija, kas ir daļa no projekta “Starptautiskā digitālā sadarbība — Uzlabota datu aizsardzība un datu aprite”, kuru finansē Ārpolitikas instruments. Akadēmija tika izveidota, lai sekmētu apmaiņu starp Eiropas un trešo valstu regulējuma iestādēm un uzlabotu sadarbību uz vietas. Akadēmijas darbības aptver visus datu aizsardzības uzraudzības aspektus, tostarp tiesībaizsardzības jomā. 4Turpmākā rīcība Lai nodrošinātu efektīvu ES drošības politiku, kurā tiek pilnībā ievērotas pamattiesības uz personas datu aizsardzību, Komisija turpinās pārbaudīt, vai dalībvalstis ir pareizi transponējušas DAT, un uzraudzīt tās noteikumu piemērošanu. DAT ir ievērojami veicinājusi saskaņotāku un augstāku personu tiesību aizsardzības līmeni un saskanīgāku tiesisko regulējumu kompetentajām iestādēm. DAT kopumā ir transponēta apmierinoši, taču ir konstatētas vairākas problēmas. Komisija jau ir sākusi pārkāpuma procedūras par netransponēšanu un valsts tiesību aktu neatbilstību DAT. Tā turpinās darbu, lai nodrošinātu pilnīgu un pareizu transponēšanu. Pateicoties DAT, ir uzlabojusies valsts kompetento iestāžu izpratne par datu aizsardzību un tās pievērš vairāk uzmanības datu aizsardzībai, arī attiecībā uz apstrādes drošību. Lai nodrošinātu, ka DAT mērķi tiek sasniegti praksē, izšķiroša nozīme ir aktīvai uzraudzībai, ko veic datu aizsardzības uzraudzības iestādes. Tāpēc ir jāpiešķir iestādēm visu veidu pilnvaras, kas prasītas DAT, kā arī pietiekami resursi. Šajā posmā galvenā uzmanība būtu jāpievērš DAT potenciāla pilnvērtīgai izmantošanai. Šajā saistībā un ņemot vērā ierobežoto pieredzi šo jauno noteikumu īstenošanā, Komisija uzskata, ka ir pāragri apsvērt DAT pārskatīšanu. Komisija turpinās aktīvi sadarboties ar visām attiecīgajām personām, gatavojoties nākamajam izvērtējumam, kas jāveic līdz 2026. gadam. Pa to laiku tā turpinās strādāt, lai nodrošinātu saskanību ar citiem ES tiesību aktiem, kas ir būtiski attiecībā uz personas datu apstrādi krimināltiesību aizsardzības nolūkos.

Tiesiskais regulējums Komisija: -turpinās novērtēt, kā dalībvalstis transponē DAT, un vajadzības gadījumā attiecīgi rīkosies (tostarp sāks pārkāpuma procedūras); -turpinās divpusēju apmaiņu ar dalībvalstīm; -nodrošinās, ka turpmākie tiesību aktu priekšlikumi atbilst DAT. Dalībvalstīm vajadzētu: -nodrošināt DAT pilnīgu un pareizu transponēšanu valsts līmenī, precizējot nepieciešamās DAT prasības gadījumā, ja valsts datu aizsardzības tiesību aktos, ar kuriem transponē DAT, tās nav precizētas. Uzraudzība, ko veic datu aizsardzības uzraudzības iestādes Dalībvalstīm vajadzētu: -nodrošināt datu aizsardzības uzraudzības iestādēm pietiekamus resursus DAT izpildes uzdevumu veikšanai; -nodrošināt, ka datu aizsardzības uzraudzības iestādes var īstenot visu veidu pilnvaras, kas noteiktas DAT; -sistemātiski apspriesties ar savām datu aizsardzības uzraudzības iestādēm par tiesību aktu projektiem un vispārēji piemērojamiem administratīviem pasākumiem, kas saistīti ar personas datu aizsardzību, un pienācīgi ņemt vērā to atzinumus (it īpaši jaunu tehnoloģiju gadījumā). Datu aizsardzības uzraudzības iestādes tiek aicinātas: -pilnvērtīgi izmantot savas izmeklēšanas pilnvaras, cita starpā veicot izmeklēšanu pēc savas iniciatīvas; -apkopot īpašu statistiku par savām uzraudzības darbībām atbilstīgi DAT; -izmantot savstarpējas palīdzības rīkus un attīstīt praktiskus pasākumus, lai atvieglotu palīdzības pieprasījumu iesniegšanu, cita starpā izmantojot plānotās EDAK pamatnostādnes. EDAK tiek aicināta: -paplašināt Atbalsta ekspertu grupu ar DAT saistītiem uzdevumiem; Kompetento iestāžu atbalstīšana Komisija:

-veicinās apspriedes un pieredzes apmaiņu starp dalībvalstīm un Komisiju DAT Dalībvalstu ekspertu grupā; -veicinās viedokļu apmaiņu starp datu aizsardzības speciālistiem ar Datu aizsardzības speciālistu tīkla starpniecību. Dalībvalstis tiek aicinātas: -turpināt centienus sniegt apmācību kompetentajām iestādēm par datu aizsardzības prasībām, arī attiecībā uz jaunām tehnoloģijām. EDAK un datu aizsardzības uzraudzības iestādes tiek aicinātas: -stiprināt savus centienus pieņemt attiecīgas pamatnostādnes (piemēram, par piekrišanas nozīmi personas datu apstrādes kontekstā krimināltiesību aizsardzības nolūkos un par datu subjektu tiesībām, tostarp to iespējamiem ierobežojumiem), vai nu pieņemot atsevišķas pamatnostādnes, vai arī papildinot pamatnostādnes, kas jau pieņemtas attiecībā uz VDAR. Datu pārrobežu nosūtīšana Komisija ir iecerējusi: -aktīvi veicināt iespējamus jaunu lēmumus par aizsardzības līmeņa pietiekamību ar nozīmīgākajiem starptautiskajiem partneriem; -veikt sarunas par jauniem sadarbības nolīgumiem starp Eiropolu un Eurojust, no vienas puses, un trešām valstīm, no otras puses. Nepieciešamības gadījumā tā centīsies atsākt sarunas par pašreizējiem Eiropola sadarbības nolīgumiem, lai nodrošinātu, ka tajos ir ietvertas atbilstošas datu aizsardzības garantijas; -iesaistīsies sarunās ar Japānu, lai grozītu esošo ES un Japānas Savstarpējās tiesiskās palīdzības nolīgumu nolūkā nodrošināt atbilstošas datu aizsardzības garantijas; -turpinās un noslēgs sarunas par divpusēju nolīgumu ar Amerikas Savienotajām Valstīm par pārrobežu piekļuvi elektroniskajiem pierādījumiem tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās, cita starpā papildinot datu aizsardzības garantijas, ko paredz ES un ASV Jumta nolīgums, lai atspoguļotu precīzo kontekstu, kādā notiek tieša sadarbība starp tiesībaizsardzības iestādēm un pakalpojumu sniedzējiem; -izpētīs iespēju noslēgt datu aizsardzības pamatnolīgumus par datu apstrādi krimināltiesību aizsardzības jomā ar svarīgiem krimināltiesību aizsardzības partneriem, par piemēru izmantojot ES un ASV Jumta nolīgumu. EDAK tiek aicināta: -pieņemt pamatnostādnes, lai sīkāk precizētu jēdzienu “atbilstošas garantijas” (DAT 37. pants), kā arī atkāpju izmantošanu (DAT 38. pants). Konverģences veicināšana un starptautiskās sadarbības attīstīšana Komisija: -paplašinās savu iesaisti ar starptautiskiem partneriem, lai stiprinātu datu aizsardzības noteikumu konverģenci krimināltiesību aizsardzības jomā, tostarp veicinot pievienošanos Konvencijai 108+ kā vienīgajam saistošajam globālajam nolīgumam par datu aizsardzību; -sekmēs divpusēju, reģionālu un daudzpusēju sadarbību un atbalstīs spēju veidošanas projektus datu aizsardzības un policijas iestāžu sadarbības jomā. Tas ietvers apmācību un zināšanu un paraugprakses apmaiņu ar Datu aizsardzības akadēmijas starpniecību. Dalībvalstis tiek aicinātas: