C 285/262

P7_TA(2014)0119

Dalībvalstu tiesību akti attiecībā uz preču zīmēm ***I

Eiropas Parlamenta 2014. gada 25. februāra normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (pārstrādāta redakcija) (COM(2013)0162 – C7-0088/2013 – 2013/0089(COD))

(Parastā likumdošanas procedūra – pārstrādāšana)

(2017/C 285/35)

Eiropas Parlaments,

tā kā saskaņā ar Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas juridisko dienestu konsultatīvās darba grupas atzinumu šajā priekšlikumā nav ietverti nekādi citi būtiski grozījumi, kā vienīgi tie, kas tajā skaidri norādīti, un tā kā attiecībā uz spēkā esošo tiesību negrozītajiem noteikumiem priekšlikumā ir paredzēta tikai šo tekstu kodifikācija, negrozot to būtību,

(1) OV C 327, 12.11.2013., 42. lpp.

(2) OV C 77, 28.3.2002., 1. lpp.

P7_TC1-COD(2013)0089

Eiropas Parlamenta nostāja, pieņemta pirmajā lasījumā 2014. gada 25. februārī, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/…/ES, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (Pārstrādāta redakcija)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS SAVIENĪBAS PARLAMENTS UN PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu panta 1. punktu , [Gr. 1]

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),

tā kā:

(1) Ir jāizdara vairāki grozījumi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2008/95/EK, lai tuvinātu dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (3). Skaidrības labad minētā direktīva būtu jāpārstrādā

(2) Direktīva 2008/95/EK ir saskaņojusi būtiskus noteikumus preču zīmju materiālajās tiesībās, kas pieņemšanas brīdī vistiešāk ietekmēja iekšējā tirgus darbību, radot kavēkļus preču brīvai apritei un pakalpojumu sniegšanas brīvībai Savienībā.

(3) Preču zīmju aizsardzība dalībvalstīs pastāv līdztekus Savienības mērogā pieejamajai Kopienas preču zīmju aizsardzībai, kas ir intelektuālā īpašuma tiesības, kuras ir vienotas pēc būtības un ir spēkā visā Savienībā, kā noteikts Padomes Regulā (EK) Nr. 207/2009 (4). Preču zīmju līdzāspastāvēšana valstu un Savienības līmenī faktiski ir Savienības pieejas stūrakmens intelektuālā īpašuma aizsardzībai.

(4) Pēc Komisijas 2008. gada 16. jūlija paziņojuma “Eiropas rūpnieciskā īpašuma tiesību stratēģija” (5) Komisija veica vispusīgu novērtējumu par preču zīmju sistēmas vispārējo darbību Eiropā kopumā, kas attiecās uz Savienības un valstu līmeņa sistēmām un to savstarpējo mijiedarbību.

(5) Savos 2010. gada 25. maija secinājumos par preču zīmju sistēmas Eiropas Savienībā turpmāku pārskatīšanu (6) Padome aicināja Komisiju iesniegt priekšlikumus Regulas (EK) Nr. 207/2009 un Direktīvas 2008/95/EK pārskatīšanai. Pārskatot direktīvu, būtu jāietver pasākumi, lai to padarītu saskanīgāku ar Regulu (EK) Nr. 207/2009, un kas tādējādi tiktu samazinātas samazinātu neatbilstības visā Eiropas preču zīmju sistēmā kopumā , vienlaikus saglabājot arī valstu preču zīmju aizsardzību kā pievilcīgu iespēju pieteikuma iesniedzējiem . Šajā sakarībā būtu jānodrošina papildinoša saikne starp Eiropas Savienības preču zīmju sistēmu un valstu preču zīmju sistēmām. [Gr. 2]

(6) Komisija savā 2011. gada 24. maija paziņojumā “Intelektuālā īpašuma tiesību vienotais tirgus” (7) secināja, ka nolūkā apmierināt ieinteresēto personu pieaugošās prasības pēc ātrākām, kvalitatīvākām, racionalizētākām preču zīmju reģistrācijas sistēmām, kas ir konsekventākas, lietotājdraudzīgākas, publiski pieejamas un kurās būtu izmantotas jaunākās tehnoloģijas, ir jāmodernizē preču zīmju sistēma visā Savienībā un tā jāpielāgo interneta laikmetam.

(7) Šīs direktīvas pārskatīšanai veiktajā apspriešanā un novērtēšanā tika konstatēts, ka, lai arī valstu tiesību akti tika iepriekš daļēji saskaņoti, Eiropas uzņēmējdarbības vide joprojām ir ļoti neviendabīga, kas ierobežo pieejamību preču zīmju aizsardzībai kopumā un līdz ar to negatīvi ietekmē konkurētspēju un izaugsmi.

(8) Lai sasniegtu mērķi veicināt un izveidot labi funkcionējošu vienoto tirgu un sekmētu preču zīmju iegūšanu un aizsardzību Savienībā, tiesību aktu tuvināšanas ierobežotā joma, kas panākta ar Direktīvu 2008/95/EK, ir jāpaplašina nolūkā ietvert visus preču zīmju materiālo tiesību aspektus, kas reglamentē preču zīmes, kuras aizsargātas, tās reģistrējot atbilstoši Regulai (EK) Nr. 207/2009.

(9) Lai preču zīmes visā Savienībā varētu vieglāk reģistrēt un pārvaldīt, ir svarīgi tuvināt ne tikai materiālo tiesību noteikumus, bet arī procesuālos noteikumus. Tādēļ būtu jāsaskaņo galvenie procesuālie noteikumi dalībvalstīs un Eiropas preču zīmju sistēmā, arī tie, kuru atšķirības rada būtiskas problēmas iekšējā tirgus darbībai. Attiecībā uz procedūrām, kuras reglamentē valstu tiesību akti, ir pietiekami noteikt vispārīgos principus, ļaujot dalībvalstīm paredzēt konkrētākus noteikumus.

(10) Ir svarīgi nodrošināt, ka visu dalībvalstu tiesību sistēmas reģistrētām preču zīmēm nodrošina vienādu aizsardzību un ka valstu līmenī preču zīmēm tiek nodrošināta tāda pati aizsardzība kā Eiropas Savienības preču zīmēm. Saskaņā ar plašu aizsardzību, kas piešķirta Eiropas Savienības preču zīmēm, kurām ir reputācija kuras ir pazīstamas Savienībā, plaša aizsardzība būtu jāpiešķir arī valstu līmenī visām reģistrētajām preču zīmēm, kurām ir reputācija kuras ir pazīstamas attiecīgajā dalībvalstī. [Gr. 3]

(11) Šai direktīvai nebūtu jāatņem dalībvalstīm tiesības turpināt aizsargāt lietojot iegūtās preču zīmes, bet būtu jāņem vērā tikai attiecībā uz to saistību ar preču zīmēm, kas iegūtas reģistrācijas ceļā.

(12) Mērķu, pēc kuriem tiecas tiesību aktu tuvināšana, sasniegšana prasa, lai apstākļi reģistrētas preču zīmes iegūšanai un paturēšanai visās dalībvalstīs kopumā būtu vienādi.

(13) Šā iemesla dēļ vajag uzskaitīt apzīmējumu, kas var veidot preču zīmi, paraugus ar noteikumu, ka šādi apzīmējumi spēj skaidri atšķirt viena uzņēmuma preces vai pakalpojumus no citu uzņēmumu precēm vai pakalpojumiem. Lai izpildītu preču zīmju reģistrācijas sistēmas mērķus, kurai ir jānodrošina juridiskā noteiktība un pareiza pārvaldība, ir arī svarīgi pieprasīt, lai zīmi reģistrā varētu atveidot tādā veidā, kas ļauj precīzi noteikt aizsardzības subjektu ir saprotams, precīzs, pašpietiekams, viegli pieejams, ilgtspējīgs un objektīvs . Tāpēc būtu jāļauj atveidot zīme jebkādā piemērotā veidā un ne obligāti ar grafiskiem līdzekļiem, ja atveide atveidē izmanto vispārēji pieejamu tehnoloģiju un tā šajā nolūkā piedāvā pietiekamas garantijas. [Gr. 4]

(14) Turklāt pamatojumi noraidījumam vai spēkā neesamībai, kas attiecas uz pašu preču zīmi, tostarp jebkādas atpazīstamības trūkums vai iemesli, kas attiecas uz konfliktiem starp preču zīmi un agrākām tiesībām, ir izsmeļoši jāuzskaita, pat ja daži no šiem pamatojumiem ir uzskaitīti kā izvēles varianti dalībvalstīm, kuras tādējādi spēj uzturēt spēkā vai ieviest šos pamatojumus savos tiesību aktos un citos normatīvos aktos.

(15) Lai nodrošinātu, ka aizsardzības līmeņi, kas ar citiem Savienības tiesību aktu instrumentiem piešķirti ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, tiktu piemēroti vienotā un izsmeļošā veidā, pārbaudot atteikuma absolūto un relatīvo pamatojumu visā Savienībā, šajā direktīvā būtu jāparedz tādi paši noteikumi attiecībā uz ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, kādi ir ietverti Regulā (EK) Nr. 207/2009.

(16) Aizsardzībai, ko iegūst reģistrēta preču zīme, kuras funkcija jo īpaši ir garantēt preču zīmi kā izcelsmes norādi, jābūt absolūtai identitātes gadījumā starp preču zīmi un tās apzīmējumu un starp precēm vai pakalpojumiem. Aizsardzība būtu jāpiemēro arī līdzības gadījumā starp preču zīmi un apzīmējumu un starp precēm vai pakalpojumiem. Obligāti ir jāsniedz līdzības jēdziena interpretācija attiecībā uz iespēju sajaukt. Iespējai sajaukt, kuras novērtējums ir atkarīgs no daudziem elementiem, un jo īpaši no preču zīmes atpazīstamības tirgū, iespējamām asociācijām ar izmantotām vai reģistrētām zīmēm, no līdzības pakāpes starp preču zīmi un apzīmējumu starp identificētajām precēm vai pakalpojumiem, būtu jāveido īpaši nosacījumi šādai aizsardzībai. Veidiem, kādos var konstatēt iespēju sajaukt, un jo īpaši pienākumam pierādīt, būtu jābūt attiecīgās valsts procesuālo noteikumu, kuri šai direktīvai nebūtu jāierobežo, jautājumam.

(17) Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un pilnīgu atbilstību prioritātes principam, saskaņā ar kuru agrāk reģistrētai preču zīmei ir prioritāte pār vēlāk reģistrētām preču zīmēm, ir nepieciešams paredzēt, ka tiesību, kas piešķirtas ar preču zīmi, īstenošanai nebūtu jāskar tās preču zīmes īpašnieka tiesības, kas iegūtas pirms minētās preču zīmes iesniegšanas vai prioritātes datuma. Tas atbilst 1994. gada 15. aprīļa Līguma par ar tirdzniecību saistītām intelektuālā īpašuma tiesībām 16. panta 1. punktam (turpmāk TRIPS Līgums") (8).

(18) Ir lietderīgi paredzēt, ka ar preču zīmi saistītu tiesību pārkāpumu var noteikt tikai tad, ja ir konstatēts, ka pārkāpuma preču zīme vai apzīmējums ir izmantots tirdzniecībā nolūkā atšķirt preces vai pakalpojumus pēc to komerciālās izcelsmes. Izmantošanu citiem nolūkiem reglamentē valstu tiesību aktu noteikumi.

(19) Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un skaidrību, ir nepieciešams precizēt, ka ne tikai līdzības gadījumā, bet arī gadījumā, ja identiski apzīmējumi tiek lietoti identiskām precēm vai pakalpojumiem, Eiropas preču zīmei būtu jāpiešķir aizsardzība tikai tādēļ un tikai tādā mērā, kādā tiek nelabvēlīgi ietekmēta Eiropas preču zīmes galvenā funkcija – garantēt preču un pakalpojumu komerciālo izcelsmi. [Gr. 5]

(20) Preču zīmes pārkāpumam būtu jāietver arī apzīmējuma izmantošanu kā tirdzniecības nosaukumu vai līdzīgu nosaukumu, ja šāda izmantošana notiek nolūkā atšķirt preces vai pakalpojumus pēc to komerciālās izcelsmes.

(21) Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un pilnīgu atbilstību konkrētiem Savienības tiesību aktiem, ir lietderīgi paredzēt, ka preču zīmes īpašniekam vajadzētu būt tiesībām aizliegt trešajām personām izmantot apzīmējumu salīdzinošajā reklāmā, ja šāda salīdzinošā reklāma ir pretrunā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2006/114/EK (9).

(22) Lai stiprinātu preču zīmes aizsardzību un efektīvi apkarotu viltošanu, neskarot PTO noteikumus un jo īpaši GATT V pantu par tranzīta brīvību, reģistrētas preču zīmes īpašniekam būtu jābūt tiesībām neļaut trešajām personām attiecīgās dalībvalsts muitas teritorijā ievest preces, tās dalībvalstī nelaižot brīvā apgrozībā, ja šādas preces ievestas no trešām valstīm un bez atļaujas apzīmētas ar preču zīmi, kura ir būtībā identiska preču zīmei, kas ir reģistrēta attiecībā uz šādām precēm. Tas būtu jādara, neskarot ģenērisko zāļu raitu tranzītu, ievērojot Eiropas Savienības starptautiskās saistības, jo īpaši atbilstoši paustajam Deklarācijā par TRIPS līgumu un sabiedrības veselību, kas tika pieņemta PTO ministru konferencē Dohā 2001. gada 14. novembrī. . [Gr. 55]

(22a) Preču zīmes īpašniekam vajadzētu būt tiesībām veikt attiecīgus juridiskus pasākumus, tostarp tiesībām pieprasīt valsts muitas iestādēm rīkoties attiecībā uz precēm, ar kurām, iespējams, pārkāpj preču zīmes īpašnieka tiesības, piemēram, to aizturēšanu un iznīcināšanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 608/2013 (10) . Muitas iestādēm vajadzētu veikt Regulā (ES) Nr. 608/2013 noteiktās attiecīgās procedūras, ja to pieprasa tiesību subjekts, un rīkoties uz riska analīzes kritēriju pamata. [Gr. 7]

(22b) Regulas (ES) Nr. 608/2013 28. pants nosaka, ka tiesību īpašnieks ir atbildīgs par preču valdītāja zaudējumiem, ja pēc tam inter alia tiek konstatēts, ka ar attiecīgajām precēm nepārkāpj intelektuālā īpašuma tiesības. [Gr. 8]

(22c) Dalībvalstīm vajadzētu veikt visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu ģenērisko zāļu netraucētu tranzītu. Tāpēc preču zīmes īpašniekam nevajadzētu būt tiesībām, pamatojoties uz šķietamu vai faktisku līdzību starp zāļu aktīvo vielu starptautisko nepatentēto nosaukumu (SNN) un reģistrētu preču zīmi, trešām personām neļaut komercdarbības ietvaros kādas dalībvalsts muitas teritorijā ievest preces. [Gr. 9]

(23) Lai efektīvāk novērstu parkāpuma viltotu preču ievešanu, jo īpaši saistībā ar mazos sūtījumos piegādājamu preču pārdošanu internetā, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 608/2013, likumīgi reģistrētas preču zīmes īpašniekam vajadzētu būt tiesībām aizliegt šādu viltotu preču importu Savienībā gadījumā, ja tirdzniecībā iesaistīts vienīgi viltoto preču sūtītājs rīkojas komerciāla nolūkā. Ja šādi pasākumi tiek veikti, personas vai struktūras, kas bija pasūtījuši preces, tiek informētas par šo pasākumu iemesliem, kā arī par viņu tiesībām attiecībā uz sūtītāju. [Gr. 10]

(24) Lai ļautu reģistrētu preču zīmju īpašniekiem efektīvāk apkarot viltošanu, viņiem vajadzētu būt tiesībām aizliegt marķēt preces ar pārkāpuma preču zīmēm un veikt konkrētus sagatavošanās darbus pirms marķēšanas.

(25) Ekskluzīvajām tiesībām, ko piešķir preču zīme, nebūtu jādod īpašniekam tiesības aizliegt izmantot apzīmējumus vai norādes, kuras izmanto godīgi un saskaņā ar godīgu praksi rūpnieciskās un komerciālās lietās. Lai radītu vienlīdzīgus nosacījumus tirdzniecības nosaukumiem un preču zīmēm, ņemot vērā, ka tirdzniecības nosaukumiem regulāri tiek piešķirta neierobežota aizsardzība pret vēlākām preču zīmēm, būtu jāuzskata, ka šāda izmantošana attiecas uz sava personvārda lietošanu. Turklāt tajā būtu jāiekļauj aprakstošu apzīmējumu vai norāžu vai apzīmējumu vai norāžu bez atšķirtspējas izmantošana kopumā. Turklāt īpašniekam nevajadzētu būt tiesībām novērst vispārēju taisnīgu un godīgu preču zīmes izmantošanu nolūkā identificēt vai norādīt uz precēm vai pakalpojumiem, kas pieder īpašniekam.

(26) No brīvas preču aprites principa izriet, ka preču zīmes īpašnieks nedrīkst aizliegt trešajai personai izmantot šo preču zīmi attiecībā uz precēm, kuras šis īpašnieks pats ir laidis apgrozībā Savienībā ar šo preču zīmi vai tas darīts ar viņa piekrišanu, izņemot gadījumus, kad īpašniekam ir pamatoti iemesli, lai iebilstu pret preču tālāku tirdzniecību.

(27) Juridiskās noteiktības dēļ un lai netaisnīgi neierobežotu agrākas preču zīmes īpašnieka intereses, ir svarīgi nodrošināt, lai pēdējais vairs nevarētu pieprasīt spēkā neesamības atzīšanu, ne arī varētu iebilst pret tādas preču zīmes lietošanu, kas ir vēlāka par viņa paša preču zīmi, kuras lietošanu viņš ir apzināti pieļāvis nozīmīgu laika posmu, ja vien pieteikums par vēlāku preču zīmi nav ticis iesniegts negodprātīgi.

(28) Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un aizsargātu likumīgi iegūtās preču zīmes tiesības, ir lietderīgi un vajadzīgi paredzēt, neskarot principu, ka ar vēlāku preču zīmi nevar vērsties pret agrāku preču zīmi, ka agrāku preču zīmju īpašniekiem nevajadzētu būt tiesībām panākt vēlākas preču zīmes atcelšanu vai paziņošanu par spēkā neesošu vai iebilst pret šādas preču zīmes izmantošanu, ja vēlākā preču zīme tika iegūta laikā, kad agrāku preču zīmi varēja pasludināt par spēkā neesošu vai atceltu, piemēram, tāpēc, ka izmantošanas gaitā tā vēl nebija ieguvusi atšķirtspēju vai ja ar agrāku preču zīmi nevarēja vērsties pret vēlāku preču zīmi, jo vajadzīgos noteikumus nevarēja piemērot, piemēram, ja agrākā preču zīme vēl nebija ieguvusi reputāciju.

(29) Preču zīmes atbilst savam mērķim atšķirt preces un pakalpojumus un ļauj patērētājiem veikt informētu izvēli tikai tad, ja tās tiek faktiski izmantotas tirgū. Prasība par izmantošanu ir arī vajadzīga, lai samazinātu Savienībā reģistrēto un aizsargāto preču zīmju kopējo skaitu, tādējādi samazinot konfliktu skaitu, kas rodas to starpā. Līdz ar to ir svarīgi pieprasīt, lai reģistrētās preču zīmes tiktu faktiski izmantotas saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, kam tās ir reģistrētas, vai, neizmantošanas gadījumā, lai tās varētu atsaukt piecu gadu laikā no reģistrācijas brīža . [Gr. 11]

(30) Tādēļ reģistrēta preču zīme būtu jāaizsargā tikai tiktāl, ciktāl tā tiek faktiski izmantota, un agrākai reģistrētai preču zīmei nebūtu jāsniedz tās īpašniekam tiesības iebilst pret vēlāku preču zīmi vai pasludināt to par spēkā neesošu, ja attiecīgais īpašnieks savu preču zīmi faktiski nav izmantojis. Turklāt dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka preču zīmi nevar sekmīgi izmantot pārkāpuma procedūrā, ja prasības rezultātā konstatēts, ka preču zīmi varētu atcelt, vai, ja prasība ir iesniegta pret vēlākas preču zīmes tiesībām, to būtu bijis iespējams atcelt laikā, kad tika iegūtas šādas tiesības.

(31) Ir lietderīgi nodrošināt, ka gadījumā, kad Eiropas preču zīmei ir pieprasīta valsts preču zīmes senioritāte un pēc tam valsts preču zīme ir atdota vai zaudējusi spēku, minētās valsts preču zīmes derīgumu vēl var apstrīdēt. Apstrīdēšana būtu jāattiecina tikai uz situācijām, kad valsts preču zīmi būtu bijis iespējams pasludināt par spēkā neesošu vai atceltu laikā, kad attiecīgā zīme tika svītrota no reģistra.

(32) Lai nodrošinātu saskaņotību un sekmētu preču zīmju tirdzniecisko ekspluatāciju Savienībā, noteikumi, ko piemēro preču zīmēm kā īpašumtiesību objektiem, būtu jāsaskaņo ar noteikumiem, kurus jau piemēro Eiropas preču zīmēm, un tiem būtu jāietver noteikumi par nodošanu, licencēšanu, tiesībām in rem, izpildi un maksātnespējas procedūrām.

(33) Ir pierādījies, ka kolektīvās preču zīmes ir noderīgs instruments tādu preču un pakalpojumu reklamēšanai, kuriem ir kopīgas konkrētas īpašības. Tādēļ ir lietderīgi valstu kolektīvajām preču zīmēm piemērot noteikumus, kas ir līdzīgi noteikumiem, kurus piemēro Eiropas kolektīvajām preču zīmēm.

(34) Lai uzlabotu un sekmētu piekļuvi preču zīmju aizsardzībai un palielinātu juridisko noteiktību un paredzamību, preču zīmju reģistrācijas procedūrai dalībvalstīs būtu jābūt efektīvai un pārredzamai un tajā būtu jāievēro noteikumi, kas ir līdzīgi noteikumiem, kurus piemēro Eiropas preču zīmēm. Lai nodrošinātu konsekventu un līdzsvarotu preču zīmju sistēmu valstu un Savienības līmenī, visiem dalībvalstu galvenajiem rūpnieciskā īpašuma birojiem ex-officio pārbaude par to, vai pieteikums par preču zīmes reģistrāciju ir atbilstīgs, būtu jāveic vienīgi attiecībā uz absolūtu iemeslu atteikumam trūkumu. Tam nebūtu jāskar minēto biroju tiesības pēc pieteikumu iesniedzēju lūguma nodrošināt informāciju par agrākām tiesībām tikai informatīvā nolūkā un neskarot vai neradot saistošas sekas attiecībā uz turpmāko reģistrācijas procesu, tostarp sekojošām iebildumu procedūrām Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai izlemt, vai veikt ex-officio pārbaudi par atteikumu relatīvu iemeslu dēļ. [Gr. 12].

(35) Lai nodrošinātu juridisko noteiktību attiecībā uz preču zīmju tiesību piemērošanas jomu un sekmētu piekļuvi preču zīmju aizsardzībai, to preču un pakalpojumu apzīmējumiem un klasifikācijai, uz ko attiecas preču zīmes pieteikums, būtu jāpiemēro tie paši noteikumi visās dalībvalstīs, un tie būtu jāsaskaņo ar noteikumiem, ko piemēro Eiropas preču zīmēm. Lai kompetentajām iestādēm un uzņēmējiem ļautu noteikt preču zīmes aizsardzības apjomu, ko pieprasa, pamatojoties vienīgi uz pieteikumu, preču un pakalpojumu apzīmējumam būtu jābūt pietiekami skaidram un precīzam. Vispārīgo terminu lietojums būtu jāinterpretē tā, lai iekļautu tikai tās visas preces un pakalpojumus, uz ko skaidri attiecas termina burtiskā nozīme.

(36) Lai nodrošinātu efektīvu preču zīmju aizsardzību, dalībvalstīm būtu jādara pieejama efektīva administratīva apstrīdēšanas procedūra, ļaujot agrākas preču zīmes īpašniekiem apstrīdēt preču zīmes reģistrācijas pieteikumu. Turklāt nolūkā piedāvāt efektīvus līdzekļus nederīgu preču zīmju atcelšanai vai atzīšanai par spēkā neesošām dalībvalstīm būtu jānodrošina administratīva procedūra atcelšanai vai atzīšanai par spēkā neesamību, kas ir līdzīga procedūrai, ko piemēro Eiropas preču zīmēm Savienības mērogā.

(37) Dalībvalstu galvenajiem rūpnieciskā īpašuma birojiem būtu jāsadarbojas savā starpā un ar Eiropas Savienības Preču zīmju un dizainparaugu aģentūru (“aģentūra”) visās preču zīmes reģistrācijas un pārvaldības jomās, lai veicinātu prakses un instrumentu konverģenci, piemēram, kopīgu vai savienotu datu bāzu un portālu izveide un atjaunināšana apspriežu un meklēšanas nolūkos. Dalībvalstu birojiem un aģentūrai būtu jāturpina sadarbība visās pārējās savu darbību jomās, kas ir saistītas ar preču zīmju aizsardzību Savienībā.

(38) Šai direktīvai nebūtu jānoraida, ka preču zīmēm piemēro dalībvalstu tiesību normas, kas nav tiesību akti par preču zīmēm, kā normas, kas attiecas uz negodīgu konkurenci, civiltiesisko atbildību vai patērētāju tiesību aizsardzību.

(39) Visām dalībvalstīm uzliek saistības Parīzes Konvencija par rūpnieciskā īpašuma aizsardzību (Parīzes Konvencija) un TRIPS Līgums. Nepieciešams, ka šīs direktīvas prasības ir pilnībā saskanīgas ar minētās konvencijas un Līguma prasībām. Šai direktīvai nevajadzētu ietekmēt dalībvalstu saistības, kas izriet no minētās konvencijas un Līguma, Vajadzības gadījumā būtu jāpiemēro Līguma 351. panta otrā daļa.

(40) Pienākumam šo direktīvu transponēt valstu tiesību aktos būtu jāattiecas vienīgi uz noteikumiem, ar kuriem paredzēti būtiski grozījumi salīdzinājumā ar iepriekšējo direktīvu. Pienākums transponēt noteikumus, kas nav grozīti, izriet no iepriekšējās direktīvas.

(41) Šai direktīvai nevajadzētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņu direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos, kā izklāstīts Direktīvas 2008/95/EK I pielikuma B daļā.

(41a) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 45/2001 (11) 28. panta 2. punktu ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, kas 2013. gada 11. jūlijā sniedza atzinumu (12) . [Gr. 13]

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. nodaļa

Vispārīgi noteikumi

1. pants

Darbības joma

Šo direktīvu piemēro ikvienai preču zīmei attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kas ir reģistrācijas priekšmets vai uz ko attiecas reģistrācijas pieteikums dalībvalstī kā par individuālu preču zīmi, kolektīvu preču zīmi vai garantijas vai sertifikācijas zīmi, vai kas ir reģistrācijas vai reģistrācijas pieteikuma priekšmets Beniluksa Intelektuālā īpašuma birojā vai starptautiskas reģistrācijas, kas ir spēkā dalībvalstī, priekšmets.

2. pants

Definīcijas

Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

a) “birojs” ir attiecīgās dalībvalsts galvenais rūpnieciskā īpašuma birojs vai Beniluksa Intelektuālā īpašuma birojs;

b) “aģentūra” ir Eiropas Savienības Preču zīmju un dizainparaugu Intelektuālā īpašuma aģentūra, kas izveidota saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 207/2009 2. pantu. [Gr. 15. Šis grozījums attiecas uz visu tekstu]

c) “reģistrs” ir preču zīmju reģistrs, ko uztur birojs;

ca) “agrākas preču zīmes” ir: (i) šādas preču zīmes ar reģistrācijas pieteikuma datumu, kas ir agrāks nekā reģistrācijas pieteikuma datums attiecīgajai preču zīmei, vajadzības gadījumā ņemot vērā prioritātes, kas prasītas šīm preču zīmēm: — Eiropas Savienības preču zīmes; — preču zīmes, kas reģistrētas dalībvalstī vai — Beļģijas, Luksemburgas vai Nīderlandes gadījumā — Beniluksa Intelektuālā īpašuma birojā; — preču zīmes, kas reģistrētas tādu starptautisko vienošanos ietvaros, kas ir spēkā dalībvalstī; (ii) Eiropas Savienības preču zīmes, kas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 207/2009 likumīgi apliecina agrāku izcelsmi pret i) punkta otrajā un trešajā ievilkumā minēto preču zīmi, pat ja pēdējā preču zīme ir atteikta vai zaudējusi spēku; (iii) i) un ii) punktā minēto preču zīmju pieteikumi, ar nosacījumu, ka tie ir reģistrēti; (iv) preču zīmes, kas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma dienā vai, vajadzības gadījumā, preču zīmes reģistrācijas pieteikumam prasītās prioritātes dēļ ir plaši pazīstamas dalībvalstī tādā nozīmē, kādā vārdi “plaši pazīstams” ir lietoti Parīzes Konvencijas 6.bis pantā. [Gr. 16]

(cb) “garantijas vai sertifikācijas preču zīme” ir preču zīme, ko šādi raksturo, kad iesniedz pieteikumu par to, un kas spēj nošķirt tādas preces vai pakalpojumus, kurus sertificē attiecīgās zīmes īpašnieks attiecībā uz ģeogrāfisko izcelsmi, materiālu, preču ražošanas veidu vai pakalpojumu izpildi, kvalitāti, precizitāti vai citām īpašībām, no tādām precēm un pakalpojumiem, kuri nav šādi sertificēti; [Gr. 17]

(cc) “kolektīvā preču zīme” ir preču zīme, ko šādi raksturo, kad iesniedz pieteikumu par to, un kas spēj nošķirt tās apvienības locekļu, kuri ir šīs preču zīmes īpašnieki, preces vai pakalpojumus no citu uzņēmumu precēm vai pakalpojumiem. [Gr. 18]

2. nodaļa

Tiesību akti par preču zīmēm

1. iedaļa

Apzīmējumi, no kuriem var sastāvēt preču zīme

3. pants

Apzīmējumi, no kuriem var sastāvēt preču zīme

Preču zīme var sastāvēt no jebkuriem apzīmējumiem, jo īpaši no vārdiem, ieskaitot personu vārdus, zīmējumiem, burtiem, cipariem, krāsām pašām par sevi, preču vai to iepakojuma formas vai skaņas, ja tiek izmantota vispārēji pieejama tehnoloģija un ar nosacījumu, ka šādi apzīmējumi:

a) spēj parādīt atšķirību viena uzņēmuma precēm vai pakalpojumiem no citu uzņēmumu precēm vai pakalpojumiem; un

b) reģistrā ir atainoti tādā veidā, kas ļauj kompetentajām iestādēm un sabiedrībai noteikt īpašniekam piešķirtās aizsardzības precīzu subjektu. [Gr. 19]

2. iedaļa

Iemesli atteikumam vai spēkā neesamībai

4. pants

Absolūti iemesli atteikumam vai spēkā neesamībai

1. Nereģistrē vai piereģistrēšanas gadījumā pasludina par spēkā neesošiem:

a) apzīmējumus, kas nevar veidot preču zīmi;

b) preču zīmes, kam nav nekādas atšķirtspējas;

c) preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējumiem vai norādēm, kuri var noderēt tirdzniecībā, lai apzīmētu preču veidu, kvalitāti, daudzumu, paredzēto nolūku, vērtību, ģeogrāfisko izcelsmi vai preču ražošanas vai pakalpojuma sniegšanas laiku, vai citas preču raksturīgas pazīmes;

d) preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējumiem vai norādēm, kuras ir kļuvušas par ierastām pašreizējā valodā vai tirdzniecības bona fide un ieviestajā praksē;

e) apzīmējumus, kas sastāv tikai no: i) formas, kas izriet no pašu preču īpašībām; ii) preču formas, kas vajadzīga tehniska rezultāta iegūšanai; iii) formas, kas piešķir precēm reālu vērtību;

f) preču zīmes, kas ir pretrunā sabiedriskajai kārtībai vai pieņemtajiem morāles principiem;

g) preču zīmes, kas pēc savām īpašībām var maldināt sabiedrību, piemēram, par preču vai pakalpojuma īpašībām, kvalitāti vai ģeogrāfisko izcelsmi;

h) preču zīmes, kam nav kompetentu iestāžu atļaujas un kas ir jāatsaka vai jāpadara par spēkā neesošām, ievērojot 6.b pantu Parīzes Konvencijā par rūpnieciskā īpašuma aizsardzību, turpmāk “Parīzes Konvencija”;

(i) preču zīmes, kas ir izslēgtas no reģistrācijas un turpmāk netiek izmantotas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem vai starptautiskajiem nolīgumiem, kuru puse ir Savienība un kuros paredzēta cilmes vietas nosaukumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzība;

j) preču zīmes, kuras ir izslēgtas no reģistrācijas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem vai starptautiskiem nolīgumiem, kuru puse ir Savienība un kuros paredzēta stipro alkoholisko dzērienu, tradicionālo apzīmējumu attiecībā uz vīnu un garantēto tradicionālo īpatnību aizsardzība. [Gr. 20]

(ja) preču zīmes, kas attiecībā uz tāda paša veida produktu satur vai ko veido agrākas šķirnes nosaukums, kas reģistrēts saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2100/94 (13) . [Gr. 21]

2. Šā panta 1. punktu piemēro arī tad, ja pamatojums reģistrācijas atteikumam ir:

a) iegūts citās dalībvalstīs, nevis tajās, kurās tika iesniegts reģistrācijas pieteikums;

b) iegūts tikai gadījumā, kad preču zīme svešvalodā ir pārtulkota vai pārrakstīta jebkurā attiecīgo dalībvalstu rakstībā vai oficiālajā valodā. [Gr. 22]

3. Preču zīmi var pasludināt par spēkā neesošu, ja preču zīmes reģistrācijas pieteikums tika iesniegts negodprātīgos nolūkos. Ikviena dalībvalsts var arī paredzēt, ka šādu preču zīmi nereģistrē.

4. Ikviena dalībvalsts var paredzēt, ka preču zīmi nereģistrē vai, ja tā ir reģistrēta, to pasludina par spēkā neesošu šādos gadījumos:

a) ja šīs preču zīmes izmantošanu var aizliegt, ievērojot normas, kas nav attiecīgās dalībvalsts vai Savienības tiesību akti par preču zīmēm;

b) ja preču zīme ietver apzīmējumu ar augstu simbolisko vērtību, īpaši reliģisku simbolu;

c) ja preču zīme iekļauj simbolus, emblēmas un ģerboņa vairogus, uz ko neattiecas Parīzes Konvencijas 6.b pants un kas ir sabiedrības interešu lokā, ja vien attiecīgās iestādes nav devušas piekrišanu šīs preču zīmes reģistrācijai atbilstoši dalībvalsts tiesību aktiem un citiem normatīviem aktiem.

5. Preču zīmei neatsaka reģistrāciju saskaņā ar 1. punkta b), c) vai d) apakšpunktu , ja tā pirms reģistrācijas pieteikuma datuma saskaņā ar tās lietošanas veidu ir reģistrēta ieguvusi atšķirtspēju. Preču zīmi nepasludina par spēkā neesošu saskaņā ar 1. punkta b), c) vai d) apakšpunktu, ja pirms vai pēc reģistrācijas tā pirms pieteikuma par spēkā neesamību datuma un turpmākajā tās lietošanā preču zīme saskaņā ar tās lietošanas veidu ir ieguvusi atšķirtspēju. [Gr. 23]

6. Ikviena dalībvalsts var paredzēt, ka 5. punktu piemēro arī tad, ja atšķirtspēja iegūta pēc reģistrācijas pieteikuma datuma un pirms reģistrācijas datuma.

5. pants

Relatīvs pamatojums atteikumam vai spēkā neesamībai

1. Preču zīmi nereģistrē vai, ja tā ir reģistrēta, pasludina par spēkā neesošu:

a) ja tā ir identiska agrākai preču zīmei un preces vai pakalpojumi, kam preču zīmi piemēro vai reģistrē, ir identiski precēm vai pakalpojumiem, kuriem tiek aizsargāta agrākā preču zīme;

b) ja tās identiskuma vai līdzības agrākai preču zīmei dēļ un preču zīmes aptverto preču vai pakalpojumu identiskuma vai līdzības dēļ varētu maldināt sabiedrību; iespēja maldināt ir asociāciju iespēja ar agrāko preču zīmi.

2. “Agrākas preču zīmes” 1. punkta nozīmē ir:

a) šādas preču zīmes ar reģistrācijas pieteikuma datumu, kas ir agrāks nekā reģistrācijas pieteikuma datums attiecīgajai preču zīmei, vajadzības gadījumā ņemot vērā prioritātes, kas prasītas šīm preču zīmēm: i) Eiropas preču zīmes; ii) preču zīmes, kas reģistrētas dalībvalstī vai – Beļģijas, Luksemburgas vai Nīderlandes gadījumā – Beniluksa Intelektuālā īpašuma birojā; iii) preču zīmes, kas reģistrētas starptautisko vienošanos ietvaros, kas ir spēkā dalībvalstī;

b) Eiropas preču zīmes, kas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 207/2009 likumīgi apliecina agrāku izcelsmi pret a) apakšpunkta ii) un iii) punktā minēto preču zīmi, pat ja pēdējā preču zīme ir atteikta vai zaudējusi spēku;

c) šā punkta a) un b) apakšpunktā minēto preču zīmju pieteikumi saskaņā ar to reģistrāciju;

d) preču zīmes, kas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma dienā vai, vajadzības gadījumā, preču zīmes reģistrācijas pieteikumam prasītās prioritātes dēļ ir plaši pazīstamas dalībvalstī nozīmē, kādā vārdi “plaši pazīstams” ir lietoti Parīzes Konvencijas 6.bis pantā. [Gr. 24]

3. Preču zīmi nereģistrē vai, ja tā ir reģistrēta, pasludina par spēkā neesošu:

a) ja tā ir identiska vai līdzīga agrākajai preču zīmei, neatkarīgi no tā, vai preces vai pakalpojumi, attiecībā uz ko ir iesniegts pieteikums vai veikta reģistrācija, ir identiski vai līdzīgi vai nav līdzīgi tiem, attiecībā uz kuriem ir reģistrēta agrākā preču zīme, ja attiecībā uz agrāku valsts preču zīmi tā ir pazīstama attiecīgajā dalībvalstī, attiecībā uz kuru pieteikta reģistrācija vai kurā ir reģistrēta preču zīme, vai, Eiropas Savienības preču zīmes gadījumā — pazīstama Savienībā, un ja pieteiktās preču zīmes izmantošanā bez pietiekama iemesla varētu netaisnīgi gūt labumu no agrākās preču zīmes atšķirīguma vai atpazīstamības vai tai kaitēt; [Gr. 25]

(b) ja preču zīmes īpašnieka starpnieks vai pārstāvis piesakās tās reģistrācijai savā vārdā bez īpašnieka piekrišanas, ja vien starpnieks vai pārstāvis nepamato savu rīcību;

c) ja preču zīmi var sajaukt ar agrāku zīmi, kas aizsargāta ārpus Savienības, ar nosacījumu, ka attiecīgā preču zīme pieteikuma iesniegšanas dienā vēl tika faktiski izmantota un pieteikuma iesniedzējs rīkojās negodprātīgi;

d) ja tā ir izslēgta no reģistrācijas un turpmāk netiek izmantota saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, kas paredz izcelsmes norāžu vai ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību. [Gr. 26]

4. Dalībvalsts var paredzēt, ka preču zīmi nereģistrē vai, ja tā ir reģistrēta, pasludina par spēkā neesošu šādos gadījumos:

a) ja tiesības uz nereģistrētu preču zīmi vai citu tirdzniecībā izmantotu apzīmējumu iegūtas pirms sekojošās preču zīmes reģistrācijas pieteikuma datuma vai pirms datuma, kad pieprasīta prioritāte sekojošās preču zīmes reģistrācijas pieteikumam, un šī nereģistrētā preču zīme vai cits apzīmējums piešķir tās īpašniekam tiesības aizsargāt sekojošās preču zīmes lietošanu;

b) preču zīmes lietošanu var aizliegt, pamatojoties uz agrākām tiesībām, kas nav minētas šā panta 2. punktā un a) apakšpunktā, jo īpaši: (i) tiesībām uz nosaukumu; ii) tiesībām uz grafisko atveidojumu; iii) autortiesībām; iv) rūpnieciskā īpašuma tiesībām.

5. Dalībvalstis var atļaut atļauj , ka atkarībā no apstākļiem reģistrāciju nevajag atteikt vai preču zīmi nevajag pasludināt par spēkā neesošu, ja agrākās preču zīmes vai citu agrāku tiesību īpašnieks piekrīt vēlākās preču zīmes reģistrācijai. [Gr. 27]

6. Ikviena dalībvalsts var paredzēt, ka, atkāpjoties no 1. līdz 5. punktam, pamatojumu reģistrācijas atteikumam vai spēkā neesamībai, kas ir spēkā šajā dalībvalstī pirms dienas, kurā stājas spēkā normas, kas nepieciešamas, lai ievērotu Direktīvu 89/104/EEK, piemēro tām preču zīmēm, attiecībā uz kurām pieteikums iesniegts pirms šīs dienas.

6. pants

Preču zīmes spēkā neesamības vai atcelšanas noteikšana a posteriori

Ja attiecībā uz valsts preču zīmes, kura ir atteikta vai kuras spēkā esamībai atļauts izbeigties, agrāku izcelsmi izvirza prasību par Eiropas preču zīmi, valsts preču zīmes spēkā neesamību vai atcelšanu var noteikt a posteriori,ja spēkā neesamību vai atcelšanu varēja paziņot arī laikā, kad attiecīgā preču zīme tika atteikta vai kuras spēkā esamībai ļāva izbeigties. Šādā gadījumā senioritāte zaudē savu spēku.

7. pants

Iemesli atteikumam vai spēkā neesamībai attiecībā tikai uz dažām precēm vai pakalpojumiem

Ja pamatojums preču zīmes reģistrācijas atteikumam vai spēkā neesamībai pastāv attiecībā tikai uz dažām precēm vai pakalpojumiem, kam šī preču zīme tikusi pieprasīta vai reģistrēta, reģistrācijas atteikums vai spēkā neesamība attiecas tikai uz šīm precēm vai pakalpojumiem.

8. pants

Agrākas preču zīmes reputācijas vai atšķirtspējas neesamība, kas liedz reģistrētu preču zīmi padarīt par spēkā neesošu

Reģistrētu preču zīmi nepasludina par spēkā neesošu, pamatojoties uz agrāku preču zīmi, jebkurā no šādiem gadījumiem:

a) ja agrāka preču zīme, kuru pasludina par spēkā neesošu saskaņā ar 4. panta 1. punkta b), c) vai d) apakšpunktu, nebija ieguvusi atšķirtspēju saskaņā ar 4. panta 5. punktu reģistrētas preču zīmes pieteikuma iesniegšanas dienā vai prioritātes datumā;

b) ja pieteikums par spēkā neesamības paziņošanu balstās uz 5. panta 1. punkta b) apakšpunktu un agrāka preču zīme nav ieguvusi pietiekamu atšķirtspēju, lai nerastos iespēja radīt neskaidrību 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē reģistrētas preču zīmes pieteikuma iesniegšanas dienā vai prioritātes datumā;

c) ja pieteikums par spēkā neesamības paziņošanu balstās uz 5. panta 3. punktu punkta a) apakšpunktu un agrākai agrākā preču zīmei zīme nebija pazīstama 5. panta 3. punkta a) apakšpunkta nozīmē reģistrētas preču zīmes pieteikuma iesniegšanas dienā vai prioritātes datumā. [Gr. 28]

9. pants

Spēkā neesamības paziņošanas izslēgšana piekrišanas rezultātā

1. Ja dalībvalstī agrākas preču zīmes īpašnieks, kā norādīts 5. panta 2. punktā un 3. punktā punkta a) apakšpunktā , piecu gadu laikā pēc kārtas ir akceptējis vēlākas preču zīmes, kas reģistrēta šajā dalībvalstī, lietošanu, tajā laikā apzinoties šo lietošanu, viņam vairs nav tiesību, pamatojoties uz šo agrāko preču zīmi, griezties pēc atzinuma, ka vēlākā preču zīme ir spēkā neesoša attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kam šī vēlākā preču zīme tikusi lietota, ja vien vēlākās preču zīmes reģistrācija nav lūgta negodprātīgi. [Gr. 29]

2. Ikviena dalībvalsts var paredzēt, ka šī panta 1. punktu attiecina uz 5. panta 4. punkta a) vai b) apakšpunktā jebkuru norādīto agrāku tiesību īpašnieku.

3. Šā panta 1. un 2. punktā norādītajos gadījumos vēlāk reģistrētas preču zīmes īpašniekam nav tiesību iebilst pret agrāku tiesību izmantošanu, pat ja šīs tiesības vairs nevar izmantot attiecībā uz vēlāko preču zīmi.

3. iedaļa

Piešķirtās tiesības un ierobežojumi

10. pants

Tiesības, ko piešķir preču zīme

1. Preču zīmes reģistrēšana piešķir īpašniekam šajā ziņā ekskluzīvas tiesības.

2. Neskarot preču zīmes īpašnieka tiesības, kas iegūtas pirms reģistrētās preču zīmes pieteikuma iesniegšanas vai prioritātes datuma, reģistrētas preču zīmes īpašniekam ir tiesības aizkavēt visas trešās personas, kam nav viņa piekrišanas, lietot komercdarbībā jebkuru apzīmējumu attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem:

a) kas ir identisks preču zīmei un tiek izmantots attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kuri ir līdzīgi tiem, kam šī preču zīme reģistrēta, un kur šāda izmantošana ietekmē vai var ietekmēt attiecīgās preču zīmes darbību, garantējot patērētājiem preču vai pakalpojumu izcelsmi;

b) kas , neskarot a) apakšpunktu, ir identisks vai līdzīgs preču zīmei un tiek izmantots precēm vai pakalpojumiem, kuri ir identiski vai līdzīgi precēm vai pakalpojumiem, kam preču zīme ir reģistrēta, ja pastāv iespēja maldināt sabiedrību; iespēja maldināt ir asociāciju iespēja starp apzīmējumu un agrāko preču zīmi;

(c) kas ir identisks vai līdzīgs preču zīmei, neatkarīgi no tā, vai to izmanto, attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kuri ir identiski, līdzīgi vai nav līdzīgi tiem, kam šī preču zīme reģistrēta, ja pēdējai pēdējā ir reputācija pazīstama dalībvalstī un ja šīs zīmes nepamatota lietošana rada negodīgas priekšrocības vai rada kaitējumu preču zīmes atšķirtspējai vai reputācijai pazīstamībai .

3. Saskaņā ar 2. punktu var aizliegt jo īpaši šādas darbības:

a) apzīmējuma piestiprināšanu precēm vai to iepakojumam;

b) preču piedāvāšanu vai to laišanu tirgū, vai uzkrājumu veidošanu šiem nolūkiem, izmantojot šo apzīmējumu, vai pakalpojumu piedāvāšanu vai sniegšanu ar šo apzīmējumu nosaukumu;

c) preču importu vai eksportu, izmantojot šo apzīmējumu;

d) izmantot apzīmējumu kā tirdzniecības vai uzņēmuma nosaukumu vai daļu no tā;

e) izmantot apzīmējumu uz darījumu dokumentiem un sludinājumos;

f) izmantot apzīmējumu salīdzinošajā reklāmā tādā veidā, kas ir pretrunā Direktīvai 2006/114/EK.

4. Reģistrētas preču zīmes īpašniekam arī ir tiesības novērst preču mazos sūtījumos piegādājamu importu saskaņāar 3. punkta c) apakšpunktu Savienībā , kā noteikts Regulā (ES) Nr. 608/2013, ja vienīgi sūtītājs rīkojas komerciālā nolūkā iesaistīts tirdzniecībā un ja šādas preces, tostarp to iepakojums, bez atļaujas apzīmētas ar preču zīmi, kura ir identiska preču zīmei, kas ir reģistrēta attiecībā uz šādām precēm, vai kuru pēc tās būtiskajiem aspektiem nevar atšķirt no šādas preču zīmes . Ja šādi pasākumi tiek veikti, dalībvalstis nodrošina, ka personas vai struktūras, kas bija pasūtījuši preces, tiek informētas par šo pasākumu iemesliem, kā arī par viņu tiesībām attiecībā uz sūtītāju. .

5. Neskarot PTO noteikumus un jo īpaši GATT V pantu par tranzīta brīvību, reģistrētas preču zīmes īpašniekam arī ir tiesības neļaut trešajām personām komercdarbības ietvaros attiecīgās dalībvalsts muitas teritorijā ievest preces, ja attiecīgā preču zīme ir reģistrēta un nav laista brīvā apgrozībā, ja šādas preces, tostarp iepakojums, ievestas no trešām valstīm un bez atļaujas apzīmētas ar preču zīmi, kura ir identiska preču zīmei, kas reģistrēta attiecībā uz šādām precēm, vai kuru pēc tās būtiskajiem aspektiem nevar atšķirt no šādas preču zīmes. [Gr. 30 un 56]

6. Ja, saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktu, apzīmējuma lietošanu šī panta 2. punkta b) apakšpunktā vai c) apakšpunktā minētajos apstākļos nevarēja aizliegt pirms dienas, kad attiecīgajā dalībvalstī stājas spēkā Direktīvas 89/104/EEK (14) ievērošanai nepieciešamās normas, uz šīs preču zīmes piešķirtajām tiesībām, lai kavētu šīs zīmes pastāvīgu lietošanu, nevar atsaukties.

7. Šā panta 1., 2., 3. un 6. punkts neietekmē normas nevienā dalībvalstī attiecībā uz aizsardzību pret šā apzīmējuma lietošanu citos nolūkos, nevis preču un pakalpojumu atšķiršanai, ja apzīmējuma nepamatota lietošana rada negodīgas priekšrocības, kas izriet no preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas pazīstamības , vai kaitē preču zīmes atšķirtspējai vai reputācijai pazīstamībai . [Gr. 30 un 56]

11. pants

Īpašnieka tiesību pārkāpums noformējuma, iepakojuma vai citu līdzekļu izmantošanas dēļ

Ja ir iespējams, ka noformējums, iepakojums vai citi līdzekļi, kam attiecīgā zīme ir piestiprināta, tiks izmantota attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, un izmantošana, kas saistīta ar šādām precēm vai pakalpojumiem, veido īpašnieka tiesību pārkāpumu saskaņā ar 10. panta 2. un 3. punktu, preču zīmes īpašniekam ir tiesības aizliegt šādas darbības:

a) tirdzniecības gaitā piestiprināt apzīmējumu, kas , kā noteikts šīs direktīvas 5. panta 1. punktā, ir identisks vai līdzīgs attiecīgajai preču zīmei, uz noformējuma, iepakojuma iepakojuma, etiķetēm, birkām, drošības elementiem, autentiskuma apliecinājumiem vai jebkuriem citiem līdzekļiem, kam var piestiprināt attiecīgo zīmi; [Gr. 31]

b) iedāvāt vai laist tirgū, vai uzglabāt šādos nolūkos, vai importēt vai eksportēt noformējumu, iepakojumu iepakojumu etiķetes, birkas, drošības elementus, autentiskuma apliecinājumus vai jebkurus citus līdzekļus, kam ir piestiprināta attiecīgā preču zīme. [Gr. 32]

12. pants

Preču zīmju atveidošana vārdnīcās

Ja preču zīmes atveidošana vārdnīcā, enciklopēdijā vai līdzīgā atsauces materiālā rada iespaidu, ka tas ir sugas vārds precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz ko preču zīme ir reģistrēta, materiāla publicētājs pēc preču zīmes īpašnieka lūguma nodrošina, ka preču zīmes atveidojumam, vēlākais, nākošajā publikācijas izdevumā pievieno norādi, ka tā ir reģistrēta preču zīme.

13. pants

Aizliegums izmantot preču zīmi, kas reģistrēta uz starpnieka vai pārstāvja vārda

1. Ja preču zīmi bez īpašnieka piekrišanas savā vārdā reģistrē tās personas starpnieks vai pārstāvis, kura ir minētās preču zīmes īpašnieks, attiecīgajam īpašniekam ir tiesības:

a) iebilst pret to, ka preču zīmi izmanto viņa starpnieks vai pārstāvis;

b) pieprasīt no starpnieka vai pārstāvja attiecīgās preču zīmes nodošanu savā labā.

2. Šī panta 1. punktu nepiemēro, ja starpnieks vai pārstāvis pamato savu rīcību.

14. pants

Preču zīmes darbības ierobežojumi

1. Preču zīme nedod tās īpašniekam tiesības aizliegt trešajai personai izmantot komercdarbībā:

a) tās personas vārdu vai adresi;

b) apzīmējumus vai norādes, kurām nav atšķirtspējas vai kuras attiecas uz preču vai sniegtā pakalpojuma veidu, kvalitāti, daudzumu, paredzēto nolūku, vērtību, ģeogrāfisko izcelsmi, preču ražošanas vai pakalpojuma sniegšanas laiku, vai citām preču vai pakalpojumu īpašībām;

c) preču zīmi nolūkā identificēt vai norādīt uz precēm vai pakalpojumiem kas pieder attiecīgās preču zīmes īpašniekam, jo īpaši, ja preču zīmes izmantošana i) ir nepieciešama, lai norādītu produkta vai pakalpojuma paredzamo nolūku, jo īpaši kā piederumus vai rezerves daļas; (ii) to izmanto salīdzinošā reklāmā, ja šāda reklāma atbilst Direktīvas 2006/114/EK prasībām; (iii) to izmanto, lai vērstu patērētāju uzmanību uz tādu oriģinālo preču tālākpārdošanu, kuras sākotnēji pārdevis preču zīmes īpašnieks vai kuras pārdotas ar viņa piekrišanu; (iv) to izmanto, lai laistu klajā likumīgu alternatīvu preču zīmes īpašnieka precēm vai pakalpojumiem; (v) to izmanto parodijas, mākslinieciskās izteiksmes, kritikas vai komentāru nolūkiem. ;

Šī panta pirmo daļu Šo punktu piemēro tikai tad, ja trešā persona rūpnieciskos vai komercdarījumos preču zīmi izmanto godīgi. izmanto minēto saskaņā ar godīgu praksi rūpnieciskās vai komerciālās lietās . [Gr. 33]

2. Ja preču zīmi izmanto trešā persona, to neuzskata par saskanīgu ar godīgu praksi, jo īpaši, šādos gadījumos:

a) rodas priekšstats, ka pastāv komerciāla saikne starp trešo personu un attiecīgās preču zīmes īpašnieku;

b) trešā persona bez pamatota iemesla negodīgi izmanto attiecīgās preču zīmes reputāciju vai atšķirtspēju vai tai kaitē. [Gr. 34]

2.a Preču zīme tās īpašniekam nerada tiesības aizliegt trešai personai izmantot preču zīmi pienācīga iemesla gadījumā, izmantojot šo preču zīmi nekomerciālos nolūkos. [Gr. 35]

3. Preču zīme nedod īpašniekam tiesības aizliegt trešajai personai izmantot komercdarbībā agrākas tiesības, kas ir spēkā konkrētā apvidū, ja attiecīgās dalībvalsts tiesību akti atzīst šīs tiesības un tās ir spēkā teritorijā, kurā tiek atzītas.

15. pants

Preču zīmes piešķirto tiesību izmantošana

1. Preču zīme nedod īpašniekam tiesības aizliegt tās lietošanu attiecībā uz precēm, ko laidis Savienības tirgū, izmantojot šo preču zīmi, īpašnieks vai, kas laistas tirgū ar īpašnieka piekrišanu.

2. Šā panta 1. punktu nepiemēro, ja īpašniekam ir likumīgi iemesli iebilst pret preču turpmāku tirdzniecību, jo īpaši – ja pēc laišanas tirgū preču stāvoklis ir izmainījies vai pasliktinājies.

16. pants

Preču zīmju lietošana

1. Ja piecu gadu laikā pēc reģistrācijas dienas īpašnieks dalībvalstī nav faktiski lietojis preču zīmi attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kam tā reģistrēta, vai, ja šāda lietošana tikusi atlikta nepārtrauktā piecu gadu laikā, uz preču zīmi attiecas 17.pantā, 19.panta 1. punktā, 46.panta 1. punktā un 48. panta 3. un 4. punktā paredzētās sankcijas un ierobežojumi, ja vien nepastāv īpaši iemesli tās nelietošanai.

2. Ja dalībvalsts uzsāk iebilduma procedūru pēc reģistrācijas, 1. punktā minētos piecus gadus aprēķina, sākot no dienas, kad attiecīgo preču zīmi vairs nevar apstrīdēt, vai gadījumā, kad iebildums ir iesniegts un nav atsaukts, no dienas, kad lēmums par iebilduma procedūras izbeigšanu kļuvis galīgs.

3. Attiecībā uz preču zīmēm, kuras reģistrētas saskaņā ar starptautiskiem nolīgumiem, kas ir spēkā attiecīgajā dalībvalstī, 1. punktā minētos piecus gadus aprēķina no dienas, kad preču zīmi vairs nevar noraidīt vai apstrīdēt. Ja iebildums ir iesniegts un nav atsaukts, attiecīgo laikposmu aprēķina no dienas, kad lēmums par iebilduma procedūras izbeigšanu kļuvis galīgs.

3.a Reģistrā ievada datumu, kad sākas 1., 2. un 3. punktā minētais piecu gadu periods. [Gr. 36]

4. Šā 1. punkta nolūkam lietošana ir arī šādas darbības:

(a) preču zīmes izmantošana tādā veidā, kas atšķiras zināmos elementos, kuri neizmaina preču zīmes atšķirīgumu no tās formas, kādā tā tikusi reģistrēta; neatkarīgi no tā, vai attiecīgā preču zīme tādā formā, kādā tā tiek izmantota, ir arī reģistrēta īpašnieka vārdā;

(b) preču zīmes piestiprināšana precēm vai to iepakojumam attiecīgajā dalībvalstī tikai eksporta nolūkiem.

5. Preču zīmes lietošanu ar īpašnieka piekrišanu uzskata par īpašnieka realizētu lietošanu.

17. pants

Neizmantošana kā aizstāvība pārkāpuma procedūrā

Preču zīmes īpašniekam ir tiesības aizliegt izmantot apzīmējumu tikai tādā mērā, kādā viņa tiesības nevar atsaukt saskaņā ar 19. pantu laikā, kad ir ierosināta pārkāpuma procedūra.

18. pants

Vēlākas reģistrētas preču zīmes īpašnieka tiesības iejaukties, lai aizstāvētos pret pārkāpuma procedūru

1. Pārkāpuma procedūrā preču zīmes īpašniekam nav tiesību aizliegt izmantot vēlāku reģistrētu preču zīmi, ja vēlāka reģistrēta preču zīme nav pasludināta par spēkā neesošu saskaņā ar 8. pantu, 9. panta 1. un 2. punktu un 48. panta 3. punktu.

2. Pārkāpuma procedūrā preču zīmes īpašniekam nav tiesību aizliegt izmantot vēlāku reģistrētu Eiropas preču zīmi, ja minētā vēlākā preču zīme nav pasludināta par spēkā neesošu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 3. un 4. punktu, 54. panta 1. un 2. punktu vai 57. panta 2. punktu.

3. Ja preču zīmes īpašniekam nav tiesību aizliegt izmantot vēlāku reģistrētu preču zīmi saskaņā ar 1. vai 2. punktu, minētās vēlākās reģistrētās preču zīmes īpašniekam nav tiesību aizliegt agrāku reģistrētu preču zīmi izmantot pārkāpuma procedūrā, pat ja minētās tiesības vairs nevar izmantot pret vēlāku reģistrēto preču zīmi.

4. iedaļa

Preču zīmes tiesību atcelšana

19. pants

Patiesas izmantošanas trūkums kā pamats atcelšanai

1. Preču zīme ir atceļama, ja nepārtrauktā piecu gadu periodā tā dalībvalstī nav faktiski lietota saistībā ar precēm un pakalpojumiem, attiecībā uz ko tā reģistrēta, un nav atbilstīgu iemeslu tās nelietošanai.

2. Neviena persona nevar lūgt, lai atceltu īpašnieka tiesības uz preču zīmi, ja starpposmā starp piecu gadu perioda izbeigšanos un atcelšanas pieteikuma iesniegšanu uzsākta vai atsākta no jauna preču zīmes faktiska lietošana.

3. Lietošanas uzsākumu vai atsākumu triju mēnešu periodā pirms atcelšanas pieteikuma iesniegšanas, kas sākās, visagrākais, beidzoties nepārtrauktajam piecu gadu nelietošanas periodam, tomēr neievēro, ja priekšdarbi uzsākumam vai atsākumam notiek tikai pēc tam, kad īpašnieks uzzina, ka iespējams iesniegt atcelšanas pieteikumu.

20. pants

Kopīgs nosaukums vai maldinoša norāde kā pamatojums atcelšanai

Preču zīme ir atceļama, ja pēc dienas, kurā tā reģistrēta:

(a) īpašnieka darbības vai bezdarbības rezultātā tā kļuvusi par sugas vārdu tirdzniecībā produktam vai pakalpojumam, attiecībā uz ko tā reģistrēta:

b) preču zīmes īpašnieka lietošanas vai lietošanas ar viņa piekrišanu rezultātā attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kam tā reģistrēta, tā var maldināt sabiedrību, jo īpaši attiecībā uz šo preču vai pakalpojumu īpašībām, kvalitāti vai ģeogrāfisko izcelsmi.

21. pants

Atcelšana attiecībā tikai uz dažām precēm vai pakalpojumiem

Ja pamatojums preču zīmes atcelšanai pastāv attiecībā tikai uz dažām precēm vai pakalpojumiem, kam šī preču zīme tikusi reģistrēta, atcelšana attiecas tikai uz minētajām precēm vai pakalpojumiem.

5. iedaļa

Preču zīmes kā īpašumtiesību objekti

22. pants

Reģistrētu preču zīmju nodošana

1. Preču zīmi var nodot atsevišķi no uzņēmuma nodošanas attiecībā uz visām vai dažām precēm vai pakalpojumiem, kam tā ir reģistrēta.

2. Visa uzņēmuma nodošana ietver preču zīmes nodošanu, izņemot, ja ir vienošanās par pretējo vai pastāv apstākļi, kas skaidri liek rīkoties citādi. Šo noteikumu piemēro attiecībā uz līgumsaistībām par uzņēmuma nodošanu.

3. Neskarot 2. punktu, preču zīmi nodod rakstveidā, un tam nepieciešams līguma pušu paraksts, izņemot, ja tas notiek tiesas sprieduma rezultātā; pretējā gadījumā tā nav spēkā. [Gr. 37]

4. Pēc vienas puses lūguma nodošanu ievada reģistrā un publicē , ja iesniedzēja puse birojam iesniegusi dokumentārus pierādījumus par šo nodošanu . [Gr. 38]

5. Kamēr nodošana nav ievadīta reģistrā pieteikums nodošanas reģistrācijai nav saņemts birojā , tiesību pārņēmējs nevar izmantot no preču zīmes reģistrācijas izrietošās tiesības pret trešām personām. [Gr. 39]

6. Ja attiecībā uz biroju jāievēro kādi termiņi, tiesību pārņēmējs var izdarīt attiecīgus paziņojumus birojam, līdzko birojs ir saņēmis nodošanas reģistrācijas pieteikumu.

23. pants

Tiesības in rem

1. Preču zīmi neatkarīgi no saistībām var sniegt kā galvojumu un tā var būt tiesību in rem subjekts.

2. Pēc kādas puses lūguma 1. punktā minētās tiesības ievada reģistrā un publicē.

24. pants

Izpilde

1. Preču zīme var būt izpildes darbību subjekts.

2. Pēc kādas puses lūguma informāciju par lēmuma izpildes panākšanu ievada reģistrā un publicē.

25. pants

Maksātnespējas procedūras

Ja preču zīme ir iesaistīta maksātnespējas vai līdzīgos procesos, pēc kompetentas iestādes lūguma datus par to ievada reģistrā un publicē.

26. pants

Licencēšana

1. Preču zīmi var licencēt dažām vai visām precēm vai pakalpojumiem, kam tā ir reģistrēta, un attiecībā uz visu attiecīgo dalībvalsti vai tās daļu. Licence var būt izņēmuma licence vai vienkārša.

2. Preču zīmes īpašnieks var izmantot šīs preču zīmes piešķirtās tiesības pret licenciātu, kurš pārkāpj jebkuru sava licences līguma noteikumu attiecībā uz:

a) licences ilgumu;

b) reģistrācijā norādīto formu, kādā preču zīmi var izmantot;

c) preču vai pakalpojumu jomu, kam piešķirta licence;

d) teritoriju, kurā preču zīmi var piestiprināt; vai

e) licenciāta ražoto preču vai sniegto pakalpojumu kvalitāti.

3. Neskarot licences līguma noteikumus, licenciāts var celt prasību par preču zīmes pārkāpumu tikai tad, ja tās īpašnieks tam piekrīt. Tomēr izņēmuma licences licenciāts var šādu prasību celt, ja preču zīmes īpašnieks pēc oficiāla paziņojuma saņemšanas pienācīgā laikā pats neceļ prasību.

4. Lai saņemtu kompensāciju par nodarītiem zaudējumiem, licenciātam ir tiesības iesaistīties preču zīmes īpašnieka celtā prasībā par preču zīmes pārkāpumu.

5. Pēc vienas puses lūguma licences piešķiršanu vai nodošanu attiecībā uz preču zīmi ievada reģistrā un publicē.

27. pants

Pieteikumi par preču zīmi kā īpašumtiesību objektu

Pieteikumiem par preču zīmēm piemēro 22. līdz 26. pantu.

6. iedaļa

Garantijas zīmes, sertifikācijas zīmes un kolektīvās zīmes

28. pants

Definīcijas

Šajā iedaļā:

1. “Garantijas vai sertifikācijas preču zīme” ir preču zīme, ko šādi raksturo, kad iesniedz pieteikumu par to, un kas spēj nošķirt preces vai pakalpojumus, kurus sertificē attiecīgās zīmes īpašnieks attiecībā uz ģeogrāfisko izcelsmi, materiālu, preču ražošanas veidu vai pakalpojumu izpildi, kvalitāti, precizitāti vai citām īpašībām, no precēm un pakalpojumiem, kuri nav šādi sertificēti.

2. “Kolektīvā preču zīme” ir preču zīme, ko šādi raksturo, kad iesniedz pieteikumu par to, un kas spēj nošķirt tās apvienības locekļu, kuri ir šīs preču zīmes īpašnieki, preces vai pakalpojumus no citu uzņēmumu precēm vai pakalpojumiem. [Gr. 40]

29. pants

Garantijas zīmes un sertifikācijas zīmes

1. Dalībvalsts var nodrošināt garantijas vai sertifikācijas zīmju reģistrāciju.

2. Dalībvalstis var paredzēt, ka garantijas vai sertifikācijas zīmes nereģistrē vai atceļ, vai pasludina par spēkā neesošām saskaņā ar papildu pamatojumu, kas nav norādīts 3.,19. un 20. pantā, ja to prasa šo zīmju funkcija.

3. Garantijas vai sertifikācijas zīme, ko veido apzīmējumi vai norādes, kas komercdarbībā var kalpot, lai noteiktu preču vai pakalpojumu ģeogrāfisko izcelsmi nedod īpašniekam tiesības aizliegt trešajai personai lietot šādas zīmes vai norādes komercdarbībā ar noteikumu, ka tās lieto saskaņā ar godīgu praksi rūpnieciskās vai komerciālās lietās; jo īpaši šādu zīmi nevar izmantot pret trešo personu, kam piešķirtas tiesības lietot ģeogrāfisku nosaukumu.

30. pants

Kolektīvās zīmes

1. Dalībvalstis nodrošina kolektīvo preču zīmju reģistrāciju.

2. Uz kolektīvajām preču zīmēm var pieteikties izgatavotāju, ražotāju, pakalpojumu sniedzēju, tirgotāju vai patērētāju apvienības, kurām atbilstoši tiesību aktiem, kas tās reglamentē, savā vārdā ir visu veidu tiesības un pienākumi, spēja slēgt līgumus vai veikt citas juridiskas darbības un iesniegt prasību tiesā, un būt par šādas prasības subjektu, kā arī juridiskas personas, uz ko attiecas publiskās tiesības.

3. Atkāpjoties no 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta, kolektīvās preču zīmes var būt apzīmējumi vai norādes, kas tirdzniecībā var kalpot kā norādes par preču vai pakalpojumu ģeogrāfisko izcelsmi.

Kolektīvā preču zīme nedod tiesības tās īpašniekam aizliegt trešajām personām šos apzīmējumus vai norādes izmantot tirdznieciskos darījumos, ar nosacījumu, ka trešās personas rūpnieciskos vai komercdarījumos tās izmanto godīgi; šo preču zīmi jo īpaši nevar izmantot pret trešo personu, kam ir tiesības izmantot ģeogrāfisku nosaukumu.

31. pants

Noteikumi, kas reglamentē kolektīvās preču zīmes izmantošanu

1. Kolektīvās preču zīmes pieteikuma iesniedzējs iesniedz birojam noteikumus, kas reglamentē tās izmantošanu. [Gr. 41]

2. Noteikumos, kas reglamentē tās izmantošanu, norāda personas, kam atļauts preču zīmi izmantot, dalības apvienības nosacījumus un preču zīmes izmantošanas nosacījumus, ieskaitot sankcijas. Noteikumi, kas reglamentē 30. panta 3. punktā minētās preču zīmes izmantošanu, atļauj visām personām, kuru preču vai pakalpojumu izcelsmes vieta ir attiecīgais ģeogrāfiskais apgabals, kļūt par tās apvienības locekli, kura ir preču zīmes īpašnieks.

32. pants

Pieteikuma noraidīšana

1. Papildus 4. un 5. pantā paredzētajam pamatojumam preču zīmes pieteikuma noraidīšanai pieteikumu par kolektīvo preču zīmi noraida, ja nav atbilstības 28. panta 2. punkta, 30. panta vai 31. panta noteikumiem vai ja noteikumi, kas reglamentē tās izmantošanu, ir pretēji sabiedriskajai kārtībai vai vispārpieņemtiem morāles principiem.

2. Pieteikumu par kolektīvo preču zīmi noraida arī, ja sabiedrību iespējams maldināt attiecībā uz preču zīmes raksturu vai nozīmi, jo īpaši – ja to būtu iespējams uztvert citādi nekā kolektīvo preču zīmi.

3. Pieteikumu nenoraida, ja iesniedzējs pēc noteikumu, kas reglamentē izmantošanu, grozīšanas atbilst 1. un 2. punkta prasībām.

33. pants

Kolektīvo preču zīmju izmantošana

Direktīvas 16. panta prasības ir izpildītas, ja saskaņā ar 16. pantu kolektīvo preču zīmi faktiski izmanto jebkura persona, kam ir atļauja to darīt.

34. pants

Noteikumu, kas reglamentē kolektīvo preču zīmju izmantošanu, grozīšana

1. Kolektīvās preču zīmes īpašnieks iesniedz birojam visus grozītos noteikumus, kas reglamentē preču zīmes izmantošanu.

2. Grozījumus reģistrā nemin, ja grozītie noteikumi neatbilst 31. pantam vai ir saistīti ar kādu no 32. pantā minētajiem noraidījuma iemesliem.

3. Attiecībā uz grozītiem noteikumiem, kas reglamentē preču zīmju izmantošanu, piemēro 42. panta 2. punktu.

4. Šīs direktīvas piemērošanai grozījumi noteikumos, kas reglamentē preču zīmju izmantošanu, stājas spēkā tikai no brīža, kad datus par grozījumiem ievada reģistrā.

35. pants

Personas, kam ir tiesības celt prasību par pārkāpumiem

1. Direktīvas 26. panta 3. un 4. punktu piemēro jebkurai personai, kam ir atļauja izmantot kolektīvo preču zīmi.

2. Kolektīvās preču zīmes īpašniekam ir tiesības prasīt kompensāciju to personu vārdā, kurām ir tiesības izmantot preču zīmi, ja šīs personas ir cietušas zaudējumus preču zīmes neatļautas izmantošanas rezultātā.

36. pants

Papildu iemesli atcelšanai

Papildus 19. un 20. pantā paredzētajiem atcelšanas iemesliem kolektīvās preču zīmes īpašnieka tiesības atceļ, ja birojs saņem attiecīgu pieteikumu vai pamatojoties uz pretprasību lietas izskatīšanas procesā attiecībā uz pārkāpumu, balstoties uz šādiem iemesliem:

a) īpašnieks neveic piemērotus pasākumus, lai novērstu preču zīmes izmantošanu tādā veidā, kurš nav savienojams ar izmantošanas nosacījumiem, kas noteikti izmantošanas noteikumos, kuru grozījumi attiecīgi ir minēti reģistrā;

b) veids, kādā preču zīmi izmanto personas, kam atļauts to darīt, ir radījis iespēju, ka tā varētu maldināt sabiedrību 32. panta 2. punktā minētajā veidā;

c) noteikumu, kas reglamentē preču zīmes izmantošanu, grozījums ir minēts reģistrā, pārkāpjot 34. panta 2. punktu, ja vien preču zīmes īpašnieks, turpmāk grozot izmantošanas noteikumus, nepanāk atbilstību minētā panta prasībām.

37. pants

Papildu iemesli spēkā neesamībai

Papildus 4. un 5. pantā noteiktajiem iemesliem spēkā neesamībai kolektīvo zīmi, kas ir reģistrēta, pārkāpjot 32. panta noteikumus, paziņo par spēkā neesošu, ja vien preču zīmes īpašnieks, grozot noteikumus, kas reglamentē tās izmantošanu, nepanāk atbilstību 32. panta prasībām.

3. nodaļa

Procedūras

1. iedaļa

Pieteikuma iesniegšana un reģistrācija

38. pants

Nosacījumi, kādiem jāatbilst pieteikumiem

1. Preču zīmes reģistrācijas pieteikums ietver vismaz : [Gr. 42]

a) reģistrācijas lūgumu;

b) informāciju, kas identificē pieteikuma iesniedzēju;

c) preču vai pakalpojumu sarakstu, attiecībā uz kuriem reģistrāciju pieprasa;

d) preču zīmes atveidojumu.

2. Par preču zīmes reģistrācijas pieteikumu jāmaksā reģistrācijas nodeva un, attiecīgā gadījumā, viena vai vairākas nodevas par kategoriju.

39. pants

Iesniegšanas datums

1. Preču zīmes pieteikuma iesniegšanas datums ir diena, kurā pieteikuma iesniedzējs birojā iesniedz dokumentus, kas ietver 38. pantā norādīto informāciju.

2. Dalībvalstis papildus var noteikt, ka iesniegšanas datumu reģistrē, kad ir veikts maksājums par pamatpieteikumu vai reģistrācijas nodeva.

40. pants

Preču un pakalpojumu apzīmējums un klasifikācija

1. Preces un pakalpojumus, attiecībā uz kuriem iesniedz reģistrācijas pieteikumu, klasificē saskaņā ar klasifikācijas sistēmu, kas izveidota ar 1957. gada 15. jūnija Nicas nolīgumu par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas nolūkos (turpmāk “Nicas klasifikācija”).

2. Preces un pakalpojumus, kuriem pieprasa aizsardzību, pieteikuma iesniedzējs identificē ar pietiekamu skaidrību un precizitāti, lai, pamatojoties vienīgi uz iepriekšminēto, ļautu kompetentajām iestādēm un uzņēmējiem noteikt pieprasītās aizsardzības apmēru. Preču un pakalpojumu saraksts ļauj katru vienību klasificēt tikai vienā Nicas klasifikācijas kategorijā.

3. Direktīvas 2. panta nolūkā var izmantot Nicas klasifikācijas kategoriju nosaukumos ietvertos vispārīgos apzīmējumus vai citus vispārīgos terminus, ja tie atbilst nepieciešamajiem standartiem par skaidrību un precizitāti.

4. Birojs nepieņem pieteikumu attiecībā uz terminiem, kas ir neskaidri vai neprecīzi, ja pieteikuma iesniedzējs neierosina pieņemamu formulējumu šim nolūkam biroja noteiktajā termiņā. Skaidrības un juridiskās noteiktības dēļ biroji, savstarpēji sadarbojoties, sastāda sarakstu, kurā ietver savu attiecīgo administratīvo praksi attiecībā uz preču un pakalpojumu klasifikāciju.

5. Vispārīgo terminu izmantošanu, tostarp Nicas klasifikācijas kategoriju nosaukumos ietvertos vispārīgos apzīmējumus, interpretē kā tādus, kas ietver visas preces vai pakalpojumus, uz kuriem attiecas konkrētā apzīmējuma vai termina burtiskā nozīme. Šādu apzīmējumu vai terminu izmantošanu neinterpretē kā tādu, kas ietver tiesības uz precēm vai pakalpojumiem, uz kuriem tie neattiecas.

6. Ja pieteikuma iesniedzējs lūdz reģistrāciju par vairāk nekā vienu kategoriju, tas preces un pakalpojumus sagrupē atbilstīgi Nicas klasifikācijas kategorijām, pirms katras grupas norādot tās kategorijas numuru, kurai pieder attiecīgā preču un pakalpojumu grupa, un tas šīs kategorijas sakārto secīgi. [Gr. 43]

7. Preču un pakalpojumu klasifikācija kalpo tikai administratīviem nolūkiem. Preces un pakalpojumus neuzskata par savstarpēji līdzīgiem, balstoties uz to, ka tie parādās tajā pašā Nicas klasifikācijas kategorijā, un preces un pakalpojumus neuzskata par savstarpēji atšķirīgiem, balstoties uz to, ka tie parādās Nicas klasifikācijas dažādās kategorijās.

41. pants

Ex officio pārbaude

Biroji savu ex-officio pārbaudi par to, vai pieteikums par preču zīmi ir pieņemams reģistrēšanai, veic tikai saistībā ar 4. pantā minēto absolūto atteikuma pamatojumu trūkumu. [Gr. 44]

42. pants

Trešo personu apsvērumi

1. Pirms preču zīmes reģistrācijas jebkura fiziska vai juridiska persona un grupa vai organizācija, kas pārstāv izgatavotājus, ražotājus, pakalpojumu sniedzējus, tirgotājus vai patērētājus, var iesniegt birojam rakstiskus apsvērumus, norādot pamatojumu atbilstoši 4. pantam, kādēļ preču zīmi nedrīkst reģistrēt ex officio. Minētās personas nav puses lietas izskatīšanā birojā.

2. Papildus 1. punktā minētajam pamatojumam jebkura fiziska vai juridiska persona un jebkura grupa vai organizācija, kas pārstāv izgatavotājus, ražotājus, pakalpojumu sniedzējus, tirgotājus vai patērētājus, var iesniegt birojam rakstiskus apsvērumus, norādot konkrētu pamatojumu, kādēļ kolektīvā preču zīme būtu jānoraida saskaņā ar 32. panta 1. un 2. punktu.

2.a Dalībvalstīm, kuras ir izveidojušas iebildumu procedūras, pamatojoties uz 4. pantā minētajiem absolūtajiem atteikuma pamatojumiem, šis pants nav jāpiemēro. [Gr. 45]

43. pants

Pieteikumu un reģistrāciju nodalīšana

Pieteikuma iesniedzējs vai īpašnieks var sadalīt pieteikumu par preču zīmi vienā vai vairākos atsevišķos pieteikumos vai reģistrācijās, iesniedzot birojam paziņojumu.

44. pants

Nodevas

Par preču zīmes reģistrāciju un atjaunošanu maksā papildu nodevu attiecībā uz katru preču un pakalpojumu kategoriju, kas neietilpst pirmajā kategorijā.

2. iedaļa

Iebildumu, atcelšanas un spēkā neesamības procedūras

45. pants

Iebildumu procedūra

1. Dalībvalstis nodrošina efektīvu un ātru administratīvo procedūru savos birojos, lai iebilstu pret pieteikuma par preču zīmi reģistrāciju, pamatojoties uz 5. pantā minēto pamatojumu.

2. Šī panta 1. punktā minētā administratīvā procedūra paredz, ka vismaz agrākās reģistrētas preču zīmes tiesību īpašnieks, kā noteikts 4. panta 1. punkta i) apakšpunktā un 5. panta 3. punktā punkta a apakšpunktā , var iesniegt paziņojumu par iebildumu. Paziņojumu par iebildumu var iesniegt, pamatojoties uz vienu vai vairākām agrākām tiesībām, ja tās visas pieder vienam un tam pašam īpašniekam, un, pamatojoties uz visām precēm vai pakalpojumiem vai to daļu, attiecībā uz kuriem agrākās tiesības ir reģistrētas vai pieteiktas, un var tikt vērsta pret visām precēm vai pakalpojumiem vai to daļu, attiecībā uz kuriem apstrīdētā zīme ir pieteikta . [Gr. 46]

3. Pusēm pēc to kopīga pieprasījuma piešķir vismaz minimālo divu mēnešu periodu, pirms tiek sāktas iebildumu procedūras īstenošanai , lai vienotos par iespēju panākt izlīgumu starp pusi, kas ceļ iebildumu, un pieteikuma iesniedzēju. [Gr. 47]

46. pants

Neizmantošana kā aizstāvība iebildumu procedūrā

1. Administratīvajās iebildumu procedūrās, ja pieteikuma iesniegšanas dienā vai vēlākas reģistrētas preču zīmes prioritātes datumā ir beidzies piecu gadu termiņš, kurā agrāka preču zīme bija faktiski jāizmanto, kā noteikts 16. pantā, pēc pieteikuma iesniedzēja pieprasījuma agrākas preču zīmes īpašnieks, kas iesniedzis paziņojumu par iebildumu, sniedz pierādījumu, ka agrāka preču zīme ir faktiski izmantota, kā noteikts 16. pantā, piecu gadu laikposmā pēc vēlākas reģistrētas preču zīmes pieteikuma iesniegšanas dienas vai prioritātes datuma, vai ka neizmantošanai ir bijuši pamatoti iemesli. Ja šāda apliecinājuma nav, iebildumus noraida.

2. Ja agrākā preču zīme ir izmantota tikai saistībā ar daļu preču vai pakalpojumu, uz ko tā ir reģistrēta, pieteikuma par iebildumu izskatīšanas nolūkos, kā minēts 1. punktā, uzskata, ka tā ir reģistrēta tikai attiecībā uz minētajām precēm vai pakalpojumiem.

3. Šī panta 1. un 2. punktu piemēro tikai gadījumos, kad agrākā preču zīme ir Eiropas preču zīme. Šādā gadījumā to, vai Eiropas preču zīme ir faktiski izmantota, nosaka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. pantu.

47. pants

Procedūra par atcelšanu vai atzīšanu par spēkā neesošu

1. Dalībvalstis nodrošina efektīvu un ātru administratīvu procedūru savos birojos preču zīmes atcelšanai vai atzīšanai par spēkā neesošu. [Gr. 48]

2. Administratīvā atcelšanas procedūra nodrošina, ka preču zīmi atceļ, pamatojoties uz 19. un 20. pantā minētajiem iemesliem.

3. Administratīvā spēkā neesamības atzīšanas procedūra nodrošina, ka preču zīmi atzīst par spēkā neesošu, pamatojoties vismaz uz šādiem iemesliem:

a) preču zīmi nevajadzēja reģistrēt, jo tā neatbilda 4. panta prasībām;

b) preču zīmi nevajadzēja reģistrēt, jo spēkā bija agrākā reģistrēta preču zīme 5. panta 2. un 3. punkta nozīmē.

4. Administratīvā procedūra nodrošina, ka pieteikumu par atcelšanu vai spēkā neesamību var iesniegt vismaz šādos gadījumos:

a) ja piemērojams 2. pants un 3. panta a) apakšpunkts — jebkura fiziska vai juridiska persona vai arī grupa vai organizācija, kas izveidota, lai pārstāvētu izgatavotājus, ražotājus, pakalpojumu sniedzējus, tirgotājus vai patērētājus un kas atbilstoši likumam, kurš to reglamentē, var savā vārdā iesniegt prasību tiesā un būt par šādas prasības subjektu;

b) ja piemērojams 3. panta b) apakšpunkts — agrāku tiesību īpašnieks, kā minēts 5. panta 2. un 3. punktā.

4.a Pieteikumu par atcelšanu vai atzīšanu par spēkā neesošu var vērst pret visām precēm vai pakalpojumiem vai to daļu, attiecībā uz kuriem apstrīdētā preču zīme ir reģistrēta. [Gr. 49]

4.b Pieteikumu par atzīšanu par spēkā neesošu var iesniegt, pamatojoties uz vienu vai vairākām agrākām tiesībām, ja tās visas pieder vienam un tam pašam īpašniekam. [Gr. 50]

48. pants

Neizmantošana kā aizstāvība procedūrās atzīšanai par spēkā neesošu

1. Administratīvajā Procedūrā atzīšanai par spēkā neesošu, pamatojoties uz reģistrētu preču zīmi ar agrāku iesniegšanas datumu vai prioritātes datumu, ja vēlākas reģistrētas preču zīmes īpašnieks to pieprasa, agrākas preču zīmes īpašnieks nodrošina pierādījumu par to, ka piecu gadu laikposmā pirms dienas, kad iesniegts pieteikums pat atzīšanu par spēkā neesošu, agrāka preču zīme ir faktiski izmantota, kā minēts 16. pantā, saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz ko tā ir reģistrēta un ko īpašnieks norāda kā pieteikuma pamatojumu, vai ka ir pamatoti iemesli neizmantošanai, ja piecu gadu laikposms, kurā agrākā preču zīme ir bijusi faktiski jāizmanto, ir beidzies dienā, kad iesniegts paziņojums par spēkā neesamību. [Gr. 51]

2. Ja pieteikuma iesniegšanas dienā vai vēlākas reģistrētas preču zīmes prioritātes datumā ir beidzies piecu gadu termiņš, kurā agrākā preču zīme bija faktiski jāizmanto, kā noteikts 16. pantā, agrākās preču zīmes īpašnieks, papildus 1. punktā pieprasītajam pierādījumam, sniedz pierādījumu, ka attiecīgā preču zīme ir faktiski izmantota piecu gadu laikposmā pēc pieteikuma iesniegšanas dienas vai prioritātes datuma, vai ka neizmantošanai ir bijuši pamatoti iemesli.

3. Ja netiek iesniegti 1. un 2. punktā minētie pierādījumi, pieteikumu atzīšanai par spēkā neesamību, pamatojoties uz agrāku preču zīmi, noraida.

4. Ja agrākā preču zīme saskaņā ar 16. pantu ir izmantota tikai saistībā ar daļu preču vai pakalpojumu, uz ko tā ir reģistrēta, pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu izskatīšanas nolūkos uzskata, ka tā ir reģistrēta tikai attiecībā uz šīm precēm vai pakalpojumiem.

5. Šī panta 1. un 4. punktu piemēro tikai gadījumos, ja agrākā preču zīme ir Eiropas Savienības preču zīme. Šādā gadījumā to, vai Eiropas Savienības preču zīme ir faktiski izmantota, nosaka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. pantu.

49. pants

Atcelšanas un spēkā neesamības sekas

1. Uzskata, ka reģistrētai preču zīmei kopš pieteikuma par atcelšanu iesniegšanas brīža nav šajā direktīvā noteikto seku, ja īpašnieka tiesības ir atceltas. Lēmumā pēc kādas puses lūguma var noteikt agrāku datumu, kurā radies pamats atcelšanai.

2. Uzskata, ka preču zīmei jau no paša sākuma nav bijis šajā direktīvā noteikto seku, ja preču zīme ir atzīta par spēkā neesošu.

3. iedaļa

Reģistrācijas ilgums un pagarināšana

50. pants

Reģistrācijas ilgums

1. Preču zīmes reģistrē uz desmit gadiem no pieteikuma iesniegšanas brīža.

2. Reģistrāciju var pagarināt saskaņā ar 51. pantu uz turpmākiem desmit gadu laikposmiem.

51. pants

Reģistrācijas pagarināšana

1. Preču zīmes reģistrāciju pagarina pēc preču zīmes īpašnieka vai pēc tās pilnvarotas personas lūguma, ja ir samaksāta pagarināšanas nodeva.

2. Birojs informē preču zīmes īpašnieku un visas personas, kam ir reģistrētas tiesības attiecībā uz šo preču zīmi, par reģistrācijas beigšanos pietiekamu laiku iepriekš. Ja šī informācija netiek sniegta, birojs atbildību neuzņemas.

3. Lūgumu par reģistrācijas pagarināšanu iesniedz un pagarināšanas nodevas samaksā sešu mēnešu laikposmā, kas beidzas tā mēneša pēdējā dienā, kad beidzas aizsardzība. Ja tas netiek izdarīts, lūgumu var iesniegt turpmākā sešu mēnešu laikposmā pēc dienas, kas minēta pirmajā teikumā. Reģistrācijas pagarināšanas nodevas un papildu nodevas samaksā minētajā laikposmā.

4. Ja pieteikums ir iesniegts vai nodevas samaksātas tikai attiecībā uz dažām precēm vai pakalpojumiem, uz ko preču zīmi reģistrē, reģistrāciju pagarina tikai attiecībā uz šīm precēm vai pakalpojumiem.

5. Reģistrācijas pagarinājums stājas spēkā nākošajā dienā pēc tam, kad beigusies esošā reģistrācija. Pagarinājumu reģistrē un publicē.

3.a iedaļa

Saziņa ar biroju

51.a pants

Saziņa ar biroju

Procedūras dalībnieki vai viņu pārstāvji, ja tādi ir nozīmēti, norāda juridisko adresi vienā no dalībvalstīm, izmantojot kuru, veicama visa oficiālā saziņa ar biroju. [Gr. 53]

4. nodaļa

Sadarbība administratīvajā jomā

52. pants

Sadarbība preču zīmju reģistrācijas un pārvaldības jomā

Dalībvalstis nodrošina, ka biroji var efektīvi sadarboties savā starpā un ar aģentūru, lai veicinātu prakses un instrumentu konverģenci un panāktu saskanīgus rezultātus preču zīmju reģistrācijā un pārbaudē. [Gr. 52]

53. pants

Sadarbība citās jomās

Dalībvalstis nodrošina, ka biroji efektīvi sadarbojas ar aģentūru visās darbību jomās, kas nav minētas 52. pantā, kuras attiecas uz preču zīmju aizsardzību Savienībā. [Gr. 54]

5. nodaļa

Nobeiguma noteikumi

54. pants

Transponēšana

1. Dalībvalstis ievieš normatīvo un administratīvo aktu noteikumus, kas nepieciešami, lai īstenotu 2. līdz 6., 8. līdz 14., 16., 17., 18., 22. līdz 28. un 30. līdz 53. pantu ne vēlāk kā 24 mēnešu laikā pēc dienas, kad šī direktīva stājusies spēkā. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus.

Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Tās iekļauj arī norādi, ka atsauces uz direktīvu, ko atceļ ar šo direktīvu, spēkā esošajos normatīvajos un administratīvajos aktos uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce un kā formulējama minētā norāde.

2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

55. pants

Atcelšana

Direktīvu 2008/95/EK atceļ no [dienas pēc šīs direktīvas 54. panta 1. punkta pirmajā daļā minētā datuma], neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem Direktīvas 2008/95/EK I pielikuma B daļā norādītās direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos.

Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu pielikumā.

56. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Direktīvas 1., 7., 15., 19., 20., 21. un 54. līdz 57. pantu piemēro no [dienas, kas ir pēc šīs direktīvas 54. panta 1. punkta pirmajā daļā minētā datuma].’

57. pants

Adresāti

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

…, Eiropas Parlamenta vārdā — priekšsēdētājs Padomes vārdā — priekšsēdētājs

(1) OV C 327, 12.11.2013., 42. lpp.

(2) Eiropas Parlamenta 2014. gada 25. februāra nostāja.

(3) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/95/EK (2008. gada 22. oktobris), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV L 299, 8.11.2008., 25. lpp.).

(4) Padomes Regula (EK) Nr. 207/2009 (2009. gada 26. februāris) par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 24.3.2009., 1. lpp.).

(5) COM(2008)0465.

(6) OV C 140, 29.5.2010., 22. lpp.

(7) COM(2011)0287.

(8) OV L 336, 23.12.1994., 213. lpp.

(9) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/114/EK (2006. gada 12. decembris) par maldinošu un salīdzinošu reklāmu (OV L 376, 27.12.2006., 21. lpp.).

(10) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 608/2013 (2013. gada 12. jūnijs) par muitas darbu intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanā un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1383/2003 (OV L 181, 29.6.2013., 15. lpp.).

(11) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.).

(12) OV C 32, 4.2.2014., 23. lpp..

(13) Padomes 1994. gada 27. jūlija Regula (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību (OV L 227, 1.9.1994., 1. lpp.).

(14) Padomes Pirmā direktīva (1988. gada 21. decembris), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV L 40, 11.2.1989., 1. lpp.).