LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 18/90

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par alternatīvu ieguldījumu fondu pārvaldniekiem un par Direktīvas 2004/39/EK un Direktīvas 2009/…/EK grozījumiem”

COM(2009) 207 galīgā redakcija – 2009/0064(COD)

2011/C 18/16

Galvenais ziņotājs: GRASSO kgs

Padome saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 47. panta 2. punktu 2009. gada 3. jūnijā nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par alternatīvu ieguldījumu fondu pārvaldniekiem un par Direktīvas 2004/39/EK un Direktīvas 2009/…/EK grozījumiem”

COM(2009) 207 galīgā redakcija — 2009/0064 (COD).

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2010. gada 1. februārī. EESK Birojs 2010. gada 16. februārī uzdeva Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētā nodaļai pārskatīt atzinumu.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 20. pantu un 57. panta 1. punktu 462. plenārajā sesijā, kas notika 2010. gada 28. un 29. aprīlī (29. aprīļa sēdē), iecēla Grasso kgu par galveno ziņotāju un ar 136 balsīm par, 2 pret un 3 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi.

1.1. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (EESK) atzinīgi vērtē priekšlikumu direktīvai. Lai gan daži alternatīvo fondu veidi neapšaubāmi ir veicinājuši piesaistīto līdzekļu palielināšanu un risku finanšu sistēmā, šajā nozarē nav radušies galvenie riski finanšu sistēmas stabilitātei un ilgtspējai, kad sākās krīze, ko izraisīja lielā nestabilitāte augsta riska hipotekāro kredītu tirgū. Šim viedoklim nesen piekrita Apvienotās Karalistes Finanšu pakalpojumu uzraudzības iestāde, 2010. gada februārī publicējot ziņojumu “Assessing the possible sources of systemic risk from hedge funds” (“Riska ieguldījumu fondu radīto sistēmisko risku iespējamie cēloņi un to novērtējums”), kurā tā pagalvo, ka “lielākie riska ieguldījumu fondi nepalielina kredītu darījumu partneru risku, kas vairo nestabilitāti”. EESK atzīmē, ka priekšlikums regulai ir izraisījis debates, un jo īpaši norāda uz Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Parlamenta šajā sakarā izteiktajiem priekšlikumiem (referents — Gauzès kgs). EESK savukārt vēlas izteikt virkni piezīmju un ieteikumu, lai labotu dažus priekšlikumā minētos noteikumus un risinājumus, kas nekādi neveicina ieguldītāju aizsardzību un tirgus integritāti un varētu arī negatīvi ietekmēt ne vien alternatīvos fondus, bet arī finanšu sistēmu kopumā. EESK, formulējot savus apsvērumus, atsaucas uz 2009. gadā pieņemto atzinumu (1) par privātā kapitāla un riska ieguldījumu fondiem, kurā norādīts, ka Eiropas tirgus ekonomikā minēto fondu ietekme uz sociālo jomu un nodarbinātību ir daudz lielāka nekā to ietekme uz ekonomiku un finanšu sistēmu.

1.2. Sākoties krīzei Grieķijā, liela uzmanība veltīta valsts parādu jautājumam. EESK norāda, ka dažādie izskanējušie viedokļi par riska ieguldījumu fondu ietekmi, iespējams, krīzi ir padziļinājuši vēl vairāk. EESK uzskata, ka šī svarīgā jautājuma apspriešana un analīze nav atliekama.

1.3. Ar direktīvu ievieš saskaņotu tiesisko regulējumu alternatīvu fondu nozarei, lai nodrošinātu arī makrorisku atbilstošu uzraudzību Eiropas finanšu nozarē. Direktīvā iekļauti arī sīki izstrādāti noteikumi, un EESK uzskata, ka varētu būt grūtības tos efektīvi pielāgot nozares produktiem, kas ir ļoti daudzveidīgi. EESK tāpēc rosina izvēlēties funkcionālāku pieeju, lai ņemtu vērā to produktu lielo daudzveidību, uz kuriem attiecas alternatīvo fondu definīcija.

1.4. EESK aicina nekavējoties sākt debates ar lielāko ārpus ES esošo valstu varas iestādēm, lai starptautiskā līmenī (līdzīgi Bāzeles komitejas ieteikumiem banku sektorā) noteiktu kopējus standartus alternatīvu ieguldījumu fondu finansiālās darbības uzraudzībai. Pretējā gadījumā tiesību aktus varētu viegli apiet, pārceļot attiecīgās darbības ārpus Eiropas tiesību aktu ietekmes zonas. Tas apdraudētu svarīgu Eiropas finanšu nozares segmentu konkurētspēju, negatīvi ietekmējot gan nodarbinātību, gan labklājības un vērtību radīšanu. Tā kā paredzēts izveidot Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi (EVTI), iespējams, ka vieglāk būs panākt noteikumu ievērošanu, jo īpaši pārrobežu jomā.

1.5. Ar direktīvu tiek ieviesta arī iespēja ierobežot fondu parāda finansējumu. EESK neiebilst šādai iecerei, bet lūdz skaidri norādīt, pēc kādiem kritērijiem varēs noteikt minētos ierobežojumus dažādiem produktu veidiem un kādas struktūras tiks izveidotas, lai mazinātu šo ierobežojumu prociklisko ietekmi.

1.6. EESK uzskata: lai nodrošinātu tirgus pārredzamību un ieguldītāju aizsardzību, prasību sniegt pamatinformāciju vajadzētu attiecināt uz visiem uzņēmumiem. Sniedzamās informācijas apjomam jābūt atkarīgam no produkta veida un noteiktajām robežvērtībām. EESK tomēr vēlētos piebilst, ka vajadzīga dziļāka empīriskā analīze, ko Komisija nav veikusi.

1.7. Runājot par uzņēmumiem, kuri pārvalda privātā kapitāla fondus, izvirzītajām prasībām sniegt informāciju, EESK atzinīgi vērtē ieceri palielināt pārredzamību, sevišķi, ja mērķis ir aizsargāt ieinteresētās personas, piemēram, mazākuma akcionārus un darbiniekus. Komiteja arī uzskata, ka minēto noteikumu dēļ privātā kapitāla fondi nedrīkst nonākt nelabvēlīgākā stāvoklī nekā citi ieguldījumu instrumenti, kuri pieder privātiem vai institucionāliem ieguldītājiem. Visbeidzot, priekšlikumā direktīvai ir paredzēts, ka minētās prasības neattiecas uz fondiem, kas iegulda tikai MVU kapitālā. EESK tomēr uzsver, ka ieguldītāju aizsardzība un tirgus integritāte ir neaizskarami principi, kas būtu jāievēro visiem uzņēmumiem, kuri pārvalda alternatīvu ieguldījumu fondus.

2. Ievads.

2.1. Alternatīvu ieguldījumu fondi ir fondi, uz kuriem neattiecas PVKIU (pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu) direktīva. Tie ir, piemēram, riska ieguldījumu fondi, privātā kapitāla fondi, riska kapitāla fondi, nekustamā īpašuma fondi, infrastruktūru un izejvielu fondi. Būtībā tā ir joma, kurai De Larosière ziņojumā dots apzīmējums “paralēlā banku sistēma”.

2.2. EESK 2009. gadā izstrādāja atzinumu par riska ieguldījumu un privātā kapitāla fondiem. Minētajā atzinumā nav analizēta direktīva par alternatīvu ieguldījumu fondu pārvaldniekiem. Atzinumā aplūkota vienīgi šo fondu ietekme uz nodarbinātību un sociālajiem jautājumiem. Komiteja atzīmē, ka priekšlikums direktīvai par alternatīvu ieguldījumu fondu pārvaldniekiem izraisījis plašas debates par nodarbinātības un sociālajiem jautājumiem. EESK uzskata, ka minētajā atzinumā iekļautie secinājumi un ieteikumi varētu būt svarīga atsauce debatēs par direktīvu.

2.3. De Larosière ziņojumā arī uzsvērts, ka finanšu krīzi veicināja pārmērīgā likviditāte un ievērojams līdzsvara trūkums finanšu un izejvielu tirgos, kā arī citi makroekonomiskie faktori. Likviditātes pārmērīguma dēļ netika pamanīts ar pašu likviditāti saistītais risks, kuram tirgus dalībnieku veiktajā riska kontrolē un pārvaldībā, kā arī uzraudzības noteikumos tika pievērsta mazāka uzmanība nekā kreditēšanas un tirgus riskiem.

2.4. Pašlaik vairs nevaram izlikties, ka nekas nav noticis, un nemācīties no kļūdām, kas pasaules ekonomikai ir dārgi maksājušas un kuras varēja būt arī liktenīgas. Likviditātei ir vajadzīgi pēc iespējas pārredzamāki finanšu tirgi un sistēmas.

2.5. Direktīvai jāpiedāvā iespēja reāli nodrošināt pārredzamību alternatīvu fondu nozarē, kurā minētās īpašības noteikti pietrūkst.

2.6. EESK uzskata, ka šāda pieeja ir vajadzīga nevis nozarei piemītošo nepilnību, trūkumu vai risku dēļ, bet tikai tāpēc, ka darba kārtības priekšplānā jāizvirza jautājums par pārredzamību un likviditāti.

2.7. Patlaban ES apspriestie priekšlikumi par Eiropas finanšu uzraudzību gan makro, gan mikro līmenī ir noteikti vajadzīgi, lai nodrošinātu vienotā tirgus izdzīvošanu (2).

2.8. ASV prezidents Obama ir sācis īstenot radikālas pārmaiņas un ieviest jauninājumus regulējuma un uzraudzības sistēmā. Tomēr vēl ir par agru spriest par ASV pasākumu gaidāmajiem rezultātiem.

2.9. Šajā sakarā ES aktīvi jārīkojas, lai starptautiskā līmenī nekavējoties sāktos darbs tirgus pārredzamības un integritātes veicināšanai. Tomēr EESK uzsver, ka tikai ar regulējumu nevar atrisināt tās problēmas, kuras bieži vien ir saistītas ar profesionālu ieguldītāju nepārdomātu darbību.

2.10. EESK atbalsta riska ieguldījumu fondu tiesiskā regulējuma sešus pamatprincipus, ko 2009. gada jūnijā ierosināja Starptautiskā Vērtspapīru komisiju organizācija (IOSCO). IOSCO2010. gada 25. februārī publicēja prasības riska ieguldījumu fondiem attiecībā uz sistēmiskā riska datiem. Tajās ietilpst 11 dažādas datu kategorijas. EESK iesaka Komisijai balstīties uz minētajiem principiem un direktīvas priekšlikumā izmantot tos par pamatu alternatīvu ieguldījumu fondu pārvaldnieku tiesiskajam regulējumam.

2.11. Lai arī IOSCO jau ir pabeigusi analīzi par privātā kapitāla fondu radītajiem riskiem finanšu sistēmai, līdz šim nav izteikti nekādi tiesiskā regulējuma priekšlikumi. EESK iesaka Komisijai principus, ko IOSCO izstrādājusi riska ieguldījumu fonda darbībai, pielāgot arī privātā kapitāla fondu īpatnībām.

3. Direktīvas priekšlikums.

3.1. Direktīvas priekšlikuma mērķis ir regulēt nevis produktus, bet fondu pārvaldniekus. Atteikšanās no tiešas produktu regulēšanas ir pamatota ar faktu, ka alternatīvus ieguldījumu fondus var definēt tikai ar izslēgšanas metodi, jo tie nav fondi, kas saskaņoti ar PVKIU direktīvu. Tāpēc Komisija uzskata, ka visi mēģinājumi tieši regulēt produktus drīz izrādītos novecojuši un zaudējuši aktualitāti.

3.2. Tomēr daudziem fondu pārvaldītāju regulēšanas aspektiem neizbēgami ir ievērojama ietekme uz pašu fondu darbības nosacījumiem un īpatnībām.

3.3. Direktīvas priekšlikumam ir divi galvenie mērķi:

— ļaut ieviest efektīvāku mikrouzraudzību un makrouzraudzību; tādēļ ir vajadzīga dziļa nozares dinamikas izpratne, kas sniedzas pāri valstu robežām;

— veicināt tirgus integrāciju un vienotā tirgus attīstību, ļaujot pārvaldniekiem izmantot sava veida Eiropas pasi produktiem, kuram ir acīmredzama pozitīva ietekme uz apjomradītiem ietaupījumiem un ieguldītāju izvēles iespējām.

3.4. Minētos galvenos mērķus varēs sasniegt, īstenojot tādu īpašu pasākumu strukturētu kopumu, kuri veido šādus priekšlikuma galvenos elementus:

3.4.1. Visiem to alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekiem, kuru aktīvi pārsniedz noteiktu minimālu robežvērtību, jāsaņem atļauja. Direktīvas noteikumus nepiemēro pārvaldniekiem, kuru fondu aktīvu kopējā vērtība ir zemāka par 100 miljoniem EUR. Šī robežvērtība palielinās līdz 500 miljoniem EUR, ja pārvaldnieki neizmanto piesaistītos līdzekļus un ieguldītājiem nav izpirkšanas tiesību pirmajos piecos fondu pastāvēšanas gados.

3.4.1.1. Atļauju izsniedz izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes. Atļaujas saņemšana ir atkarīga no ļoti precīzi noteiktu organizatorisku un pārredzamības prasību izpildes.

3.4.1.2. Pārvaldnieku mītnei jāatrodas ES. Tie var deleģēt trešām personām administratīvās funkcijas, bet depozitārija funkciju var pildīt tikai kredītiestādes, kas atrodas ES. Tālāka deleģēšana ir nepārprotami aizliegta, izņemot depozitārija funkciju, kuru gan var deleģēt tikai saskaņā ar ļoti stingriem nosacījumiem.

3.4.1.3. Direktīvā Komisijai ir dots uzdevums noteikt ierobežojumus piesaistītajiem līdzekļiem, lai nodrošinātu finanšu sistēmas stabilitāti un integritāti.

3.4.2. Direktīvā paredzēto prasību ievērošana ļautu pārvaldniekiem brīvi pārdot savus produktus profesionāliem ieguldītājiem (saskaņā ar MiFID direktīvas (Markets in Financial Instruments Directive — Finanšu instrumentu tirgu direktīvu) definīciju) visās dalībvalstīs. Pārvaldnieki var arī izvietot fondus ar mītni trešās valstīs, bet uz tiem attiecas virkne nosacījumu, lai izvairītos no papildu risku ieviešanas tirgos vai nodokļu sistēmu izkropļojumiem.

4. EESK vērtējums.

4.1. EESK jau ir paudusi savu viedokli atzinumā par Larosière grupas ieteikumiem (3) un pilnībā piekrīt, ka jāievieš pārvalstiska uzraudzība. Tomēr šajā noolūkā ir jāizstrādā pietiekami viendabīgs tiesiskais regulējums. Tā kā jaunu Eiropas uzraudzības iestāžu izveide nenozīmē valstu uzraudzības iestāžu pilnvaru atcelšanu, ir svarīgi, lai Eiropas uzraudzības iestādes izstrādātu kopīgas pamatnostādnes uzraudzības noteikumu interpretācijai. Lielāka izpratne un pārredzamība alternatīvu ieguldījumu fondu nozarē var būt svarīga, lai uzlabotu tirgus integritāti, ieguldītāju aizsardzību un īstenotu efektīvu makrouzraudzību. Direktīva var būt iespēja sasniegt šo svarīgo mērķi ar noteikumu, ja tajā nebūs noteikti nevajadzīgi apgrūtinoši ierobežojumi. Tādēļ Komiteja iesaka rīkoties ar sevišķu piesardzību un uzmanību gadījumos, kad noteikumos paredzētās prasības pārsniedz mikrouzraudzībai nepieciešamā minimālā informācijas apjoma sniegšanu.

4.2. EESK uzskata, ka ir nekavējoties jāizveido normatīvā sistēma, ar ko nosaka augstākas kvalitātes pārvaldības kritērijus alternatīvu fondu pārvaldniekiem. Šis nosacījums ir svarīgāks par daudziem citiem detalizētiem noteikumiem, kuru izpilde gan palielina uzņēmumu izmaksas, bet ne vienmēr sasniedz mērķi palielināt garantijas tirgum, kā tas ir pārliecinoši uzsvērts Larosière grupas ziņojuma 1. ieteikumā.

4.3. EESK vērš uzmanību uz vēl diviem Larosière grupas ziņojumā minētajiem apsvērumiem, kuros, atsaucoties uz Bāzeles II noteikumu pārskatīšanu, ir uzsvērts fakts, ka no finanšu krīzes izriet divas svarīgas atziņas:

— krīze ir parādījusi, ka ekonomikas un finanšu sistēmai ir vajadzīgs lielāks pašu kapitālus;

— krīzes rezultātā atklājās pašreizējā tiesiskajā regulējuma spēcīgā procikliska ietekme — tas nevis mazināja, bet gan paplašināja tirgus svārstības.

4.3.1. Priekšlikums noteikt ierobežojumus fondu parāda finansējumam un piesaistīto līdzekļu apjomam (tā sauktās piesaistīto līdzekļu maksimālās robežvērtības (“leverage cap”)) ir solis vēlamajā virzienā, t.i., uz prasību palielināt pašu kapitālu. Arī EESK piekrīt, ka bažas par riskiem, ko finanšu sistēmā rada pārāk liels piesaistīto līdzekļu apjoms, ir pamatotas: pārmērīga parāda jautājums jārisina, ņemot vērā arī citus fondu rādītājus, piemēram, lielumu. EESK aicina izvērtēt iespēju noteikt skaidri definētus piesaistīto līdzekļu “griestus”.

4.3.2. Lai nodrošinātu sistēmiskā riska kontroli, jāņem vērā, ka lielākās bankas bieži vien ir primārie brokeri un tādējādi arī finanšu līdzekļu aizdevēji riska ieguldījumu fondiem. Šo primāro brokeru uzraudzība ir tikpat svarīga kā fondu turētāju uzraudzība. Pārskatot kapitāla prasību direktīvas attiecībā uz bankām, attiecīgajām iestādēm būtu jānodrošina, lai šie aizdevumi būtu nosegti ar pietiekamu kapitālu.

4.3.3. Visbeidzot jāņem vērā arī tas, ka piesaistīto līdzekļu maksimālās robežvērtības var būt procikliskas. Faktiski ir iespējams, ka, ieguldījumu vērtībai samazinoties, tiks pārsniegtas piesaistīto līdzekļu maksimālās robežvērtības, tādēļ pārvaldnieks, lai iekļautos atļautajās robežās, varētu būt spiests pārdot aktīvus, vēl vairāk pazeminot to tirgus vērtību. Atzinumā par Larosière grupas ziņojumu EESK jau ir izskatījusi jautājumu par tiesiskā regulējuma procikliskumu. Lai gan Komiteja atzīst, ka var būt grūti noteikt, kad ierobežojumus atvieglot, bet kad — padarīt stingrākus, tomēr tā uzskata, ka zināms elastīgums attiecībā uz dažiem ierobežojumiem varētu mazināt tiesību aktu procikliskumu.

4.4. EESK pauž neizpratni par minimālo robežvērtību, zem kuras uz uzņēmumiem vairs neattiektos direktīvas noteikumi. Principā EESK uzskata, ka visiem uzņēmumiem būtu jāuzliek par pienākumu reģistrēties un nosūtīt attiecīgās pamatinformācijas kopumu, kas ir vajadzīgs, lai nodrošinātu minimālos nepieciešamos priekšnoteikumus reālai tirgus pārredzamībai un ieguldītāju aizsardzībai.

4.4.1. Lai nodrošinātu pārredzamību un ieguldītāju aizsardzību, būtu jāpieprasa sīkāka informācija, kura varētu diferencēt atkarībā no produktu veida un noteiktajām robežvērtībām. Tomēr EESK uzskata, ka šajā jautājumā ir vajadzīga dziļāka empīriskā analīze, nekā to līdz šim veikusi Komisija, lai atrastu piemērotu kritēriju minēto robežvērtību noteikšanai.

4.4.2. EESK uzskata, ka šajā jomā risinājumu piedāvā nesen publicētās IOSCO prasības attiecībā uz riska ieguldījumu fondu datiem par sistēmiskajiem riskiem (kuras var pielāgot arī citiem alternatīviem ieguldījumu fondiem). Minētas vienpadsmit datu kategorijas, sākot ar informāciju par vadību un padomniekiem, kura būtu jāpieprasa visiem fondiem, un beidzot ar informāciju par aizņēmumiem, riskiem un darījuma partnera darījumu risku, kura visvairāk būtu nepieciešama par lieliem fondiem, kas izmanto piesaistītos līdzekļus. Šīm vadlīnijām pausts starptautisks atbalsts, to pamatā ir G20 un Finanšu stabilitātes padomes (FSB) iniciatīvas, un tās stāsies spēkā 2010. gada septembrī.

4.5. Iepriekš izklāstītie argumenti ir saistīti ar faktu, ka alternatīvo fondu nozare ir pārāk diferencēta, lai visiem atšķirīgajiem produktiem, ko šī nozare aptver, paredzētu pilnīgi vienādus reglamentējošos noteikumus. Praksē pārvaldības uzņēmumi ir specializējušies noteiktās jomās (piemēram, nekustamā īpašuma fondi, riska ieguldījumu fondi, privātā kapitāla fondi). Direktīvas priekšlikumā galvenā uzmanība pievērsta vienīgi fondiem, kas izmanto piesaistītos līdzekļus, kā arī privātā kapitāla fondiem. EESK pašiniciatīvas atzinumā par fondu ietekmi uz rūpniecības pārmaiņām (ziņotājs — Morgan kgs) uzsvērts: atšķirības starp alternatīviem fondiem ir tik lielas, ka ir vajadzīga diferencētāka pieeja.

4.6. EESK pauž cerību, ka komisāra Barnier iniciatīva par vienotas Eiropas pases ieviešanu arī tiem pārvaldniekiem un fondiem, kuru pastāvīgā dzīvesvieta un juridiskā adrese nav ES teritorijā, ir sākums kopīgiem starptautiskiem risinājumiem.

4.6.1. EESK atbalsta ierosināto iespēju attiecināt vienādus noteikumus arī uz ieguldījumu fondiem, kuru mītne atrodas ārpus ES teritorijas. Tā aicina Komisiju nodrošināt, lai ārvalstu pārvaldniekiem un fondiem noteiktie kvalitātes un pārredzamības standarti būtu tādi paši kā Eiropas Savienībā.

4.6.2. Tā kā direktīvas priekšlikumam jākalpo arī, lai paaugstinātu to garantiju līmeni, kuras piedāvā fondi ārpus ES, nevis tos nostādītu neizdevīgā situācijā un faktiski izslēgtu no vienotā tirgus, EESK aicina nekavējoties precizēt minētajiem fondiem izvirzītās prasības, lai tie varētu brīvi ienākt vienotajā tirgū.

4.7. EESK uzskata: ja paralēli direktīvas pieņemšanai netiks veikti līdzīgi pasākumi arī nozīmīgāko ārpus ES esošo valstu līmenī, noteikumus varētu viegli apiet, pārceļot konkrētas darbības ārpus Eiropas tiesību aktu ietekmes zonas. Tas apdraudētu svarīgu Eiropas finanšu nozares jomu konkurētspēju, negatīvi ietekmējot gan nodarbinātību, gan labklājības un pārticības radīšanu.

4.8. EESK vēlas noskaidrot, kāpēc izvirzīts noteikums, ka depozitārijam jābūt kredītiestādei. Neatkarīga depozitārija pastāvēšana ir svarīgs garantijas veids, lai izvairītos no krāpnieciskas vai kaitīgas darbības pret ieguldītājiem. Neapšaubāmi atbalstāma ir stingrāku noteikumu ieviešana. Tomēr EESK aicina precizēt, kāpēc depozitāriju funkciju paredzēts noteikt vienīgi kredītiestādēm, tostarp ņemot vērā faktu, ka ar MiFID direktīvu klientu aktīvus ir atļauts uzglabāt arī citiem starpniekiem.

4.9. Alternatīvie fondi ir arī tā sauktie privātā kapitāla fondi, kas iegulda biržu sarakstos neiekļauto uzņēmumu akciju kapitālā.

4.9.1. Privātais kapitāls ir nozīmīgs riska kapitāla avots ne vien uzņēmumiem, kas paplašinās vai pārstrukturējas, bet arī jaunizveidotiem un novatoriskiem uzņēmumiem. EESK jau ir apspriedusi (4) jautājumu par privātā kapitāla fondu iespējamo ietekmi uz ekonomikas sistēmu un rūpniecības pārmaiņām.

4.9.2. Vairāki direktīvas priekšlikuma panti (V nodaļa, 2. iedaļa) ir īpaši veltīti fondiem, kas iegūst kontrolējošu ietekmi biržu sarakstos neiekļautos uzņēmumos (konkrēti, fondiem, kas iegūst vismaz 30 % no balsstiesībām).

4.9.3. Iesniedzamā informācija ir diezgan detalizēta un daudzos aspektos pielīdzināma tai informācijai, kuru pieprasa biržas sarakstā iekļauto uzņēmumu pārņemšanas gadījumā. Jāizstrādā arī tāds korporatīvās pārvaldības kodekss, kas ir līdzīgs biržas sarakstā iekļauto uzņēmumu kodeksam. Visa minētā informācija jāiesniedz uzņēmumam, attiecīgajiem akcionāriem, darba ņēmēju pārstāvjiem un pašiem darba ņēmējiem.

4.9.4. EESK atbalsta paredzētos apjomīgos un detalizētos pārvaldības, informācijas sniegšanas un paziņošanas pienākumus, īpaši, ja tie vērsti uz ieinteresēto personu, piemēram, mazākuma akcionāru un darbinieku, interešu aizsardzību. Komiteja arī uzskata, ka minēto noteikumu dēļ privātā kapitāla fondi nedrīkst nonākt nelabvēlīgākā stāvoklī nekā citi ieguldījumu instrumenti, kas pieder privātiem vai institucionāliem ieguldītājiem.

4.9.5. EESK aicina piemērot šos noteikumus, sākot ar 25 % no balsstiesībām, un korporatīvās pārvaldības kodeksā skaidri paredzēt spēkā esošo koplīgumu aizsardzību. Jānorāda darba ņēmējiem iespējamās sekas, šādai informācijai jābūt pareizai un tā jāsniedz bez kavēšanās. Jāparedz, ka informācijas sniegšanas un apspriešanās prasību nepildīšanas gadījumā alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldnieku un/vai mērķsabiedrību lēmumiem nav juridiska spēka.

4.9.6. EESK ierosina direktīvā paredzēt minimālos mērķsabiedrību maksātspējas un likviditātes koeficientus. Dividendes būtu jāizmaksā tikai reizi gadā, un tās nedrīkstētu pārsniegt peļņu. Dividenžu izmaksu nedrīkst atļaut, ja mērķsabiedrība neizpilda minimālās koeficientu prasības.

4.10. Minētie informācijas sniegšanas pienākumi neattiecas uz kontroles iegūšanu MVU. EESK neatbalsta šo direktīvas punktu, jo ieguldītāju aizsardzība un tirgus integritāte ir neaizskarami principi, kas būtu jāievēro visiem uzņēmumiem, kuri pārvalda alternatīvos ieguldījumu fondus.

Briselē, 2010. gada 29. aprīlī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Mario SEPI

(1) OV C 128, 18.05.2010., 56. lpp.

(2) Atzinums par tematu “Makro un mikrouzraudzība”.

(3) OV C 318/2009., 23.12.2009.,57. lpp.

(4) OV C 128, 18.05.2010., 56. lpp.