LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 98/3

Reģistrācijas pieprasījuma publicēšana Regulas (EEK) Nr. 2081/92 par lauksaimniecības produktu un pārtikas ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību 6. panta 2. punkta nozīmē

(2005/C 98/03)

Šī publikācija dod tiesības iesniegt iebildumus minētās regulas 7. un 12.d panta nozīmē. Visi iebildumi, kas attiecas uz šo pieprasījumu, ir jāiesniedz ar dalībvalsts kompetentās iestādes, VTO dalībvalsts vai saskaņā ar 12. panta 3. punktu atzītas trešās valsts starpniecību sešu mēnešu laikā no publicēšanas dienas. Publikācijas pamatojumam jo īpaši izmanto 4.6. punktu, ar ko atzīst, ka pieprasījums ir pamatots Regulas (EEK) Nr. 2081/92 nozīmē.

KOPSAVILKUMA VEIDLAPA

PADOMES REGULA (EEK) Nr. 2081/92

“SIDRA DE ASTURIAS” VAI “SIDRA D'ASTURIES”

No CE: ES/00260/28.10.2002

ACN (X) AĢN ( )

Šī kopsavilkuma veidlapa ir sniegta informācijas nolūkā. Lai iegūtu visu informāciju, konkrēti, par ACN vai AGN produktiem, ir jāiepazīstas ar visām specifikācijām, kas ir pieejamas vai nu konkrētā valstī, vai Eiropas Komisijas dienestos (1)

1. Dalībvalsts kompetentā iestāde:

Nosaukums: Subdirección General de Sistemas de Calidad Diferenciada. Dirección General de Alimentación. Secretaría General de Agricultura y Alimentación del Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación de España. Adrese: Paseo Infanta Isabel, 1 E-28071 — MADRID Tālrunis: 34 91 347 53 94 Fakss: 34 91 347 54 10

2. Pieteicēja grupa:

2.1. Nosaukumi: a) Asociación de Lagareros de Asturias (ALA) b) Asociación de Sidra Asturiana (ASSA) c) Asociación Asturiana de Cosecheros de Manzana de Sidra (AACOMASI).

2.2. Adreses: a) C/ Dr. Alfredo Martínez, Nr. 6 — 2, E-33005 OVIEDO — ASTURIAS b) La Espuncia, s/n, E-33318 VILLAVICIOSA — ASTURIAS c) C/ Siglo XX, Nr. 26-28 bajo, E-33208 GIJON — ASTURIAS

2.3. Sastāvs: Ražotāji/Pārstrādātāji (X) Citi ( )

3. Produkcijas veids:

Klase 1.8. — Citi produkti no I pielikuma: sidrs

4. Noteikumu kopuma apraksts:

(4. panta 2.punkta prasību kopsavilkums)

4.1 Nosaukums: “Sidra de Asturias” vai “Sidra d'Asturies”

4.2 Apraksts: Izstrādājumi, kas tiek pārdoti ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Sidra de Asturias”, ir šādi.

Sidrs: dzēriens no simtprocentīgas vai atšķaidītas fermentētas svaigu ābolu sulas vai vīnogu sulas. Minimālais spirta saturs dzērienā ir 5 % no tilpuma.

Apzīmējums “sausais” attiecināms uz sidru, kas satur mazāk nekā 30g/l cukura, “pussausais” — no 30 līdz 50 g/l un “saldais” — vairāk nekā 50 g/l, bet ne vairāk kā 80 g/l, kas ir maksimālā robeža.

Sidru organoleptiskā ziņā raksturo izteikta garša, kas var būt sausa, pussausa vai salda; tajā ir daudz pastāvīgu burbulīšu, kas veidojas endogēnas ogļskābās gāzes izdalīšanās rezultātā, tam piemīt skaidrs un līdzsvarots aromāts, kas atgādina svaigus ābolus vai ābolu ievārījumu; dzēriens ir caurspīdīgs un mirdzošs, ar dažādu dzeltenu nokrāsu.

Dabīgais sidrs: dzēriens, kas radies pilnīgas vai daļējas alkohola fermentācijas rezultātā no svaigiem āboliem vai to sulas un ir ražots, ievērojot tradicionālos paņēmienus, nepievienojot cukuru, un satur tikai endogēnas izcelsmes oglekļa anhidrīdu. Tā minimālais spirta saturs ir 5 % no tilpuma.

Dabīgo sidru raksturo izteikta garša un līdzsvarotas skābuma un rūgtuma attiecības, kā arī viegla un dabīga dzelstoša sajūta. Tā aromāts ir skaidrs un vēss, ar dažādu augļu garšu un vieglu skābumu. Dzēriens ir caurspīdīgs un mirdzošs, tam piemīt dzeltenīga salmu krāsa.

Abi produkti tiek izstrādāti no sidra ābolu šķirnēm, kas tradicionāli tiek audzētas šajā sidra ražošanas reģionā.

Oficiāli reģistrētās šķirnes atkarībā no skābuma un fenolu satura tiek iedalīts astoņās tehnoloģiskajās grupās: salds, saldi rūgts, rūgts, pusskābs, pusskābi rūgts, rūgti pusskābs, skābs un skābi rūgts.

4.3 Ģeogrāfiskais apgabals: Ābolu audzēšanas un ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Sidra de Asturias” apzīmētā sidra ražošanas apgabals ietver Astūrijas principialitātes autonomo apgabalu, vēsturisko un ģeogrāfisko Spānijas ziemeļu teritoriju, kurā ietilpst 78 municipalitātes (pašvaldības): Allande, Aller, Amieva, Avilés, Belmonte de Miranda, Bimenes, Boal, Cabrales, Cabranes, Candamo, Cangas de Narcea, Cangas de Onís, Caravia, Carreño, Caso, Castrillón, Castropol, Coaña, Colunga, Corvera, Cudillero, Degaña, El Franco, Gijón, Gozón, Grado, Grandas de Salime, Ibias, Illano, Illas, Langreo, Las Regueras, Laviana, Lena, Llanera, Llanes, Mieres, Morcín, Muros de Nalón, Nava, Navia, Noreña, Onís, Oviedo, Parres, Peñamellera Alta, Peñamellera Baja, Pesoz, Piloña, Ponga, Pravia, Proaza, Quirós, Ribadedeva, Ribadesella, Ribera de Arriba, Riosa, Salas, San Martín de Oscos, San Martín del Rey Aurelio, Santirso de Abres, Santa Eulalia de Oscos, Santo Adriano, Sariego, Siero, Sobrescobio, Somiedo, Soto del Barco, Tapia de Casariego, Taramundi, Teverga, Tineo, Valdés, Vegadeo, Villanueva de Oscos, Villaviciosa, Villayón, Yernes y Tameza.

Minētās ģeogrāfiskās teritorijas platība ir 10 560 km2, un tā kā Astūrija ir viens no Eiropas kalnainākajiem apgabaliem, kur ir ierobežotas lauksaimnieciski apstrādājamās platības, tās var izmantot ābolu audzēšanai, kas parasti notiek nelielās ielejās (78 minēto pašvaldību teritorijās).

Astūrijas reģiona ģeogrāfisko un auglības apstākļu dēļ lauksaimniecības uzņēmumi ir vairāk vai mazāk izkliedēti pa visām pašvaldībām un bieži vien atrodas mazos un attālos ciematos ar tikpat maziem zemesgabaliem.

Tradicionālā sidra kultūra Astūrijā nozīmē ekstensīvu saimniekošanu — sidra ābolu jauktu piegādi un dabīgo pļavu izmantošanu. Sakarā ar ierobežotajām apstrādājamās zemes platībām Astūrijas saimniecības praktizē lopkopības apvienošanu ar sidra ražošanai nepieciešamo ābolu audzēšanu. Šāda prakse ļauj iezīmēt sociāli ekonomiskus vaibstus Astūrijas laukos, vienlaikus gūstot papildu ienākumus ģimenes lauksaimniecības uzņēmumos, un ļauj izvairīties no laukiem raksturīgās izolētības, radot jaunas darbības jomas, kurās tiek nodarbināti iedzīvotāji.

Līdzīgi tam, kā sidra ābolu dārzi ir izkliedēti pa visu reģionu, arī sulas spiestuves vēstures gaitā aizsākās ar nelielām iekārtām lauksaimnieciskajos uzņēmumos, kas ražoja sidru ģimenes vajadzībām. Ar laiku šī prakse tika aizmirsta, un mūsdienās šīs iekārtas ir koncentrētas vietās, kas atrodas tuvāk infrastruktūrām un rūpnieciskās darbības attīstībai nepieciešamajiem pakalpojumiem.

4.4 Izcelsmes apstiprinājums: Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu (ACN) “Sidra de Asturias” apzīmētās produkcijas (dabīgā sidra un sidra) ražošana notiek, izmantojot dažādas ābolu šķirnes, ko atļauts lietot saskaņā ar tehniskajiem noteikumiem un kas ir attiecīgajos Regulācijas padomes reģistros iekļautos zemesgabalos un apstrādātas iekārtās, kas arī ir reģistrētas, atrodas audzēšanas/ražošanas reģionā un ir izgājušas audzēšanas un pārstrādes kontroles, kam ir pakļautas ābolu šķirnes, audzēšanas paņēmieni, izejmateriāli, spiedes, izstrādes process, pildīšana pudelēs un etiķešu uzlīmēšana saskaņā ar Regulācijas padomes izstrādātās kvalitātes sistēmas procesa nodrošināšanas dokumentos fiksētu procedūru.

Sidra ražošana īpaši tiek pārbaudīta tad, kad rodas endogēnās izcelsmes ogļskābā gāze, ko iegūst sulas fermentācijas fāzē. Pēc tam tā tiek attīrīta, filtrēta, uzglabāta un atšķaidīta pirms pildīšanas pudelēs. Visa šā procesa kontrole notiek atbilstoši Regulācijas padomes kvalitātes rokasgrāmatā ietvertajām prasībām, kas paredz minimālās prasības analīžu tehnikai, lai noteiktu ogļskābās gāzes daudzumu, kā arī vieglo izotopu un attiecības C13/C12 noteikšanas veidu, kas ļauj salīdzināt gāzu procentuālo saturu.

Sertifikācijas procesa ietvaros notiek produkta vizuālā apskate, dokumentācijas un paņemto paraugu izpēte. Sidriem, kas iziet sertifikāciju, var izmantot etiķetes ar Regulācijas padomes apstiprinātu logotipu un norādi “Denominación de Origen Protegida Sidra de Asturias”; uz visiem traukiem ir numurētas etiķetes, kas palīdz nodrošināt kontroli.

4.5. Iegūšanas metodes: Sidrs tiek ražots no ābolu šķirnēm, kas tradicionāli tiek audzētas šajā apgabalā, un iedalīts dažādās tehnoloģiskajās grupās: salds, saldi rūgts, rūgts, pusskābs, pusskābi rūgts, rūgti pusskābs, skābs un skābi rūgts.

Viens no apstrādes posmiem ir arī ābolu mazgāšana un sasmalcināšana. Izspiežot ābolus, tiek iegūta dabīgā ābolu sula, tam seko fermentācija, pārliešana, dzidrināšana, filtrēšana, izmantojot šim nolūkam atļautus produktus un materiālus, un beidzamais posms ir pildīšana pudelēs.

Sidrus var gāzēt ar endogēnas izcelsmes CO2 saskaņā ar sastādītajiem tehniskajiem noteikumiem, šo aprakstu un kvalitātes rokasgrāmatu.

Pildīšana pudelēs ir neatņemama (ACN) “Sidra de Asturias” ražošanas procesa sastāvdaļa, tās mērķis ir aizsargāt nosaukuma reputāciju, nodrošināt produkta autentiskumu, kvalitātes līmeni un raksturīgās īpašības. Pilna kolektīvā atbildība tiek īstenota ar šim nolūkam izveidotās Regulācijas padomes starpniecību.

Saražotās produkcijas kontrole un izcelsmes pārbaudīšanas iespējas palīdz izvairīties no sajaukšanās ar citu produkciju, jo reģionos, kur ir paredzēts ražot produkciju ar ACN nosaukumiem, pārbaudes ir ļoti detalizētas un sistemātiskas, un tās veic speciālisti, kuri labi pārzina produkta raksturīgās īpašības.

Turklāt tas, ka sidra sastāvā drīkst būt tikai endogēnas izcelsmes ogļskābā gāze, kas rodas sidra ražošanas procesā, saistīts ar attiecīgas aparatūras izmantošanu pudeļu uzpildīšanai, līdz ar to nav grūti pārbaudīt, vai sidrs tiek transportēts atbilstošos traukos un vai nenotiek nekādi pārkāpumi ražošanas procesa laikā.

Atļautā prakse

Aizliegtie paņēmieni

Dabīgajam sidram jāpiemīt šādām fizikāli ķīmiskām īpašībām.

Gaistošais skābums: < 2.0 g/l etiķskābe. Spirta saturs: > 5 % (tilp.). Kopējais sēra dioksīda saturs: <150 mg/l. Ogļskābes spiediens pudelē (20o C): > 0.5 atm.

Sidram jāpiemīt šādām fizikāli ķīmiskajām īpašībām.

Gaistošais skābums: < 2.0 g/l etiķskābe. Spirta saturs: > 5 % (tilp.). Kopējais sēra dioksīda saturs: < 200 mg/l. Ogļskābes spiediens pudelē (20o C): > 3 atm.

4.6 Piesaiste:

4.6.1. Vēsturiskā informācija

Astūrija ieņem pirmo vietu starp Spānijas sidra ražotājiem, un tās produkcija veido 80 % no visā valstī saražotā sidra daudzuma. Šī reģiona vēsture ir cieši saistīta ar sidra ābolu audzēšanu un šī dzēriena ražošanu, kā tas ir aprakstīts jau ģeogrāfa Strabona darbos sešdesmit gadus pirms Kristus dzimšanas.

4.6.2. Dabas apstākļi

Astūrijas lauksaimnieki gadsimtiem ilgi ir piedalījušies ābeļu šķirņu selekcijā, audzējot stādus no sēklām, nevis potējot, un no tiem izvēloties visražīgākos, dabīgajai videi vispiemērotākos un tādus, kas ražo labākās kvalitātes sidra darināšanai vispiemērotākos ābolus. Dažādu šķirņu īpašības (saldas, saldi rūgtas, pusskābas, pusskābi rūgtas, rūgti pusskābas, skābas, skābi rūgtas un rūgti skābas) un no tām iegūtās sulas piešķir Astūrijas sidram raksturīgo pusskābo garšu.

Divu veidu produkta nosaukumu (sidrs un dabīgais sidrs) iekļaušana atbilst Spānijā pastāvošajām kvalitātes normām (Ministra 1979. gada 1. septembra rīkojums), kur šie divi veidi tiek nodalīti, pamatojoties uz to, ka sidru var izgatavot ar eksogēnas izcelsmes ogļskābo gāzi, izmantojot dažādus paņēmienus.

Abi ar cilmes vietas nosaukumu aizsargātie sidra veidi ir saistīti ar apzīmējumu “dabīgais sidrs”, tikai “sidram” ir atļauts pievienot CO2, kas tiek uzkrāta tā paša sidra rūgšanas procesā (tikai endogēno gāzi), un nelielās proporcijās papildināt to ar cukura sīrupu. Izejvielas, ražošanas tehnoloģija un rūpnieciskās iekārtas faktiski ir tās pašas, lai gan “dabīgais sidrs” ir izveidojies vēsturiski daudz agrāk, jo tikai zinātnes attīstības rezultātā19. gadsimtā parādījās “sidrs” ar ogļskābo gāzi.

Ģeogrāfiskais nosaukums “Asturias” ir vēsturiski saistīts ar sidra ražošanu un patēriņu Spānijā, jo tas ir reģions, kurā tiek ražota valsts sidra produkcijas apjoma lielākā daļa.

4.6.3. Cilvēka faktors

Sidra ražošana ieņem trešo vietu Astūrijas lauksaimniecības pārtikas ražošanā. Dabīgais sidrs tiek ražots tradicionālajos reģionos, jo Astūrijā ir apmēram 106 centri, kas ir pazīstami kā sidra ābolu sulas spiešanas vietas. Tajos ievērojama nozīme ir ģimenes tradīcijām, jo vairāk kā 60 % no sulu spiestuvēm tiek mantotas. Visbiežāk sastopamā uzņēmumu juridiskā forma ir statūtsabiedrība vai sabiedrība ar ierobežotu atbildību. Dabīgā sidra tirgū Astūrijas produkcijas īpatsvars ir 93 %. Ar sidra ražošanu nodarbojas 10 uzņēmumi, kas pārdod apmēram 61 % no šī sektora produkcijas. Visas Spānijas tirgus patērē 80 % produkcijas, eksportam aiziet 13 — 14 %, bet tikai 7 % paliek paša reģiona vietējam patēriņam.

4.7 Kontroles institūcija:

Nosaukums: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida (DOP) “Sidra de Asturias”. Adrese: C/Avenida de las Callejas, no 3 — Planta plaza E-33300 Villaviciosa — (Asturias) Tālrunis: (34) 985 89 32 08 Fakss: (34) 985 89 31 70 e-pasts: info@sidradeasturias.es

Regulatīvā padome attiecībā uz aizsargātu cilmes vietas nosaukumu “Sidra de Asturias” ievēro normas EN 45011 prasības.

4.8 Etiķetes: Lai regulētu darbības ar sidra etiķetēm un izvairītos no patērētāju maldināšanas, 1979. gada 1. augustā pieņemti Noteikumi par sidru un citiem dzērieniem, kas ražoti no āboliem, un to 17. punktā ir noteikts, ka uz pudelēm jābūt norādītam nosaukumam “sidrs” vai “dabīgais sidrs”.

Uz sidra pudeļu etiķetēm un kontretiķetēm obligāti jābūt salasāmam cilmes vietas nosaukumam “Sidra de Asturias” un citiem tiesību aktos paredzētajiem datiem.

Patērētājam jāspēj skaidri atšķirt sidra veidus gan pēc izskata, gan aizvākojuma. Ņemot vērā, ka “sidra” pudelē spiediens ir augstāks par trim atmosfērām, ir nepieciešama citāda aizvākojuma sistēma un pudeļu forma.

Jebkurā gadījumā ACN “Sidra de Asturias” ir jābūt uz visu aizsargātās izcelsmes sidru etiķetēm, ar nosacījumu, ka ir ievērota attiecīgā regula, turklāt, saskaņā ar vispārpieņemto kārtību uz etiķetēm un cenu zīmēm jābūt norādītam apzīmējumam “sidrs” vai “dabīgais sidrs”.

Visas pudeles, kurās atrodas ar ACN aizsargāts sidrs, tiek nodrošinātas ar numurētām etiķetēm, ko apstiprinājusi Regulācijas padome.

Netiek apstiprinātas etiķetes, kas dažādu iemeslu dēļ var maldināt patērētāju, un šādā gadījumā Regulācijas padome var anulēt piešķirtās izmantošanas atļaujas.

4.9 Valsts normatīvi: Aizsargātajam cilmes vietas nosaukumam “Sidra de Asturias” jāatbilst šādām tiesību aktos noteiktām prasībām:

— BOE publicēts kļūdu labojums 1979. gada 21. septembrī.

— Grozījumi ar:

— 1984. gada 27. jūlija Rīkojumu (ver 2).

— 1985. gada 24. septembra Rīkojumu (ver 3).

— Atcelti tehniskie noteikumi par pieļaujamo spirta saturu, kas noteikts 17. pantā; Karaļa Lēmums Nr. 1045/1990 [ver I, 9].

— Atkāpes no A punkta 2. apakšpunkta; B punkta 4., 5., 6., 8., 9. un 10. punkta; un III nodaļas 6. panta C punkta 6. apakšpunkta; Karaļa Lēmums Nr. 145/1997 [ver VIII, 7].

(1) Eiropas Komisija, Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts – Lauksaimniecības produktu kvalitātes nodaļa, B-1049 Brisele