[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 26.10.2004

COM(2004) 719 galīgā redakcija

.

KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI

Ziņojums par kodolspēkstaciju nojaukšanai paredzēto finanšu resursu izmantošanu

KONTEKSTS

Diskusijā par 2003. gada 26. jūnijā pieņemto Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu[1] Parlaments uzdeva jautājumu par iespējamiem konkurences izkropļojumiem, ko varētu radīt nepareiza kodolspēkstaciju nojaukšana un atkritumu pārvaldīšanai paredzēto finanšu resursu nepareiza pārvalde.

Komisija uzsvēra nojaukšanas finansējuma nozīmību elektroenerģijas iekšējā tirgus kontekstā. Turklāt tā arī norādīja, ka šis jautājums ir jārisina ar piemērotiem Kopienas instrumentiem, nevis ar direktīvu par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu. Komisija uzskatīja, ka Euratom līgums piedāvā šajā ziņā piemērotu ietvaru. Tādējādi pieņemt direktīvu par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu varēja ar divām deklarācijām, kas norāda Kopienas institūciju politiskās saistības, ievērojot veselīgu konkurenci elektroenerģijas iekšējā tirgū.

Starpinstitūciju deklarācija

„Eiropas Parlaments, Padome un Komisija uzsver: dalībvalstīm jāgarantē, ka pietiekami finanšu resursi nojaukšanas un atkritumu pārvaldīšanas darbībām, ko kontrolē dalībvalstis, ir faktiski pieejami tiem mērķiem, kādiem tie izveidoti, un ka tie tiek pārvaldīti, ievērojot pārredzamības principu, lai izvairītos no šķēršļu radīšanas godīgai konkurencei elektroenerģijas tirgū.”

Komisijas deklarācija

„ Komisija atzīmē, ka ir svarīgi garantēt, ka fondi, kas izveidoti nojaukšanas un atkritumu pārvaldīšanas darbībām, kas saistītas ar Euratom dibināšanas līguma mērķiem, tiek pārvaldīti, ievērojot pārredzamības principu, un izmantoti tikai šim nolūkam.

Šajā sakarā Komisija, izmantojot ar Euratom dibināšanas līguma uzticētās pilnvaras, paredz publicēt ikgadējo pārskatu par nojaukšanai un atkritumu pārvaldīšanai paredzēto līdzekļu izlietojumu. Tā īpaši uzraudzīs, lai tiktu pilnībā piemēroti Kopienas tiesību aktu attiecīgie noteikumi. "

Nojaukšana ir tehniskā ziņā sarežģīta operācija, kuras realizēšanai nepieciešams mobilizēt lielus finanšu līdzekļus. Summas, kas nepieciešamas kodolspēkstacijas vietas atjaunošanai, var sasniegt 10 līdz 15% no nojaucamā reaktora sākotnējo investīciju summas. Tā kā šīs summas ir ļoti lielas, lai gan tās netiek izmantotas līdz nojaukšanai, stacijas operatoram no kodolspēkstacijas ekspluatācijas uzsākšanas jāparedz ne tikai ražošanas izmaksu tehnoloģiskie, sabiedriskie un ekonomiskie faktori, bet arī projekta finansiālā dzīvotspēja kopumā, tai skaitā iekārtu nojaukšanas izmaksas. Izvēlētā pārvaldes stratēģija noteiks investīciju apjomu.

Lai arī kāds būtu kodolspēkstaciju operatoru rīcībā esošo resursu iegūšanas veids, šo summu izmantošana komerciālos nolūkos pati par sevi nav kritizējama. Jebkurā gadījumā nav viegli noteikt robežu starp darbībām, kas attiecas uz “parastu” šo resursu pārvaldi un rīcību, kas var izraisīt konkurences izkropļojumus iekšējā elektroenerģijas tirgū. Šai nolūkā ir likumīgi noskaidrot paredzamo ieguldījumu veidus. Piemēram, nebūtu pareizi ļaut izmantot šos resursus, pērkot daļas konkurējošos uzņēmumos.

Apzinoties iespējamos konkurences izkropļojumus iekšējā elektroenerģijas tirgū, Komisija 2002. gada ziņojumā “Eiropas Savienības kodoldrošība” uzsver, ka finanšu resursiem, kas paredzēti nojaukšanas operācijām, jāatbilst īpašiem noteikumiem attiecībā uz to iegūšanas, aprēķināšanas un pārvaldes veidu, lai garantētu, ka šie resursi netiek izmantoti citiem mērķiem. Direktīvas priekšlikumā, ar ko nosaka galvenos noteikumus un principus kodoliekārtu drošības jomā un ko Komisija pieņēmusi 2003. gada 30. janvārī, šis mehānisms izteikts juridiski saistošā veidā.

Šis ziņojums attiecas uz Komisijas saistībām, ko tā uzņēmās, pieņemot direktīvu par elektroenerģijas iekšējo tirgu, publicēt pārskatu par kodolspēkstaciju nojaukšanai paredzēto resursu izmantošanu.

METODIKA

Lai sagatavotu šo pirmo ziņojumu, Komisija 2004. gada 28. aprīlī nosūtīja 14 valstīm, kurās atrodas kodolspēkstacijas, starp tām gan dalībvalstis, gan valstis, kuras gatavojās pievienoties, vēstuli, kurā lūdza precizējumus attiecībā uz nojaukšanai paredzēto finanšu resursu izmantošanu. Šādā nolūkā vēstule tika nosūtīta Vācijai, Beļģijai, Spānijai, Somijai, Francijai, Ungārijai, Itālijai, Lietuvai, Nīderlandei, Čehijai, Apvienotajai Karalistei, Slovākijai, Slovēnijai un Zviedrijai.

Komisija ir sniegusi šīm valstīm tās rīcībā esošo informāciju par finanšu resursu izmantošanu, tām lūdzot apstiprināt to patiesumu. Turklāt tā lūdza labprātīgi sniegt jebkuru nozīmīgu papildu informāciju. Tā īpaši lūdza šīm valstīm sniegt informāciju par pārvaldes veidu; veidu, kā valdība nodrošina resursu atbilstību prasībām, un nojaukšanas izmaksu aprēķinus.

Ar vienu izņēmumu (Itālija), dalībvalstis ir atbildējušas uz Komisijas lūgumu. Lai gan dalībvalstis pienācīgi sadarbojās ar Komisiju, lielākajā daļā gadījumu tās tikai apstiprināja vai nedaudz mainīja tām nosūtīto informāciju. Komisija saistībā ar šo vēstuli nav saņēmusi papildu informāciju, kas ļautu tai gūt skaidrāku priekšstatu par nojaukšanai paredzēto finanšu resursu izmantošanu.

REZULTĀTI

Dalībvalstu iesniegtā informācija uzrāda būtiski atšķirīgas situācijas gan nojaukšanas stratēģijas ziņā, gan finanšu resursu pārvaldes jomā. Pielikumā pievienotajā tabulā kopsavilkuma formā atspoguļota aptaujāto valstu sniegtā informācija.

3.1 Nojaukšanas stratēģijas

a) Tūlītēja nojaukšana

Sešas dalībvalstis ir saglabājušas tūlītējas nojaukšanas stratēģiju, t.i., nojaukšana nekavējoties pēc kodolspēkstacijas darbības apturēšanas. Tādas valstis ir Vācija, Spānija, Somija, Itālija, Lietuva un Slovēnija. Šī izvēle nosaka, ka paredzamie finanšu resursi ir ļoti nozīmīgi jau no nojaukšanas operāciju sākšanas.

Jāuzsver, ka Lietuvas gadījums ir īpašs tādā ziņā, ka par divu Ignalinas kodolspēkstacijas struktūrvienību slēgšanu Lietuva uzņēmusies saistības Eiropas Savienības iestāšanās sarunu procesā. Lietuva ir apņēmusies slēgt Ignalinas kodolspēkstacijas 1. bloku līdz 2005. gadam un 2. bloku līdz 2009. gada 31. decembrim. Šīs slēgšanas saistības ir noteiktas Pievienošanās akta 4. protokolā, kas stājās spēkā 2004. gada 1. maijā. Ņemot vērā pagātnes mantojumu un slēgšanas datuma tuvošanos, Lietuva nevarēs viena pati tikt galā ar šo situāciju. īpaši šim nolūkam 2001. gadā tika izveidots starptautisks Ignalinas kodolspēkstacijas nojaukšanas fonds, ko pārvalda Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka (ERAB). Eiropas Savienība ir lielākais šī fonda ieguldītājs. Turklāt, ņemot vērā šīs slēgšanas īpašo iedabu, Eiropas Savienība ir nolēmusi, solidarizējoties ar Lietuvu, paredzēt Kopienas līdzekļus 2007.-2013. gada finanšu plānā. Šajā sakarā Komisija 2004. gada 29. septembrī pieņēma priekšlikumu regulai, ar kuru īsteno šo finanšu ieguldījumu.

b) Atlikta nojaukšana

Četras dalībvalstis ir izvēlējušās atliktās nojaukšanas stratēģiju. Šādas valstis ir Ungārija, Nīderlande, Čehija un Slovākija. Šī stratēģija nosaka, ka nav nepieciešams paredzēt stacijas slēgšanas brīdī tikpat nozīmīgas summas kā tūlītējas nojaukšanas gadījumā. Faktiski iekārta tiek pārklāta ar aizsargpārvalku uz vairākiem gadiem, lai panāktu radioaktivitātes līmeņa samazināšanos. No otras puses, ir nozīmīgi nodrošināt, lai izvēlētais pārvaldes veids garantētu, ka finanšu resursi ir pieejami un pietiekami nepieciešamajā brīdī.

Slēgšanas saistībām paplašināšanās procesa ietvaros attiecas arī uz Bohunice V1 staciju Slovākijā. Šīs stacijas 1. un 2. bloku ir jāslēdz attiecīgi līdz 2006. gada 31. decembrim un 2008. gada 31. decembrim. Šīs sagaidāmā slēgšans tiek risināta līdzīgi kā Lietuvas gadijumā. Ir izveidots starptautisks fonds, ko pārvalda Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka, un Eiropas Savienība ir nolēmusi paredzēt Kopienas ieguldījumu 2007.-2013. gada finanšu plānā. Komisija 2004. gada 29. septembrī pieņēma priekšlikumu regulai, ar kuru īsteno šo finanšu ieguldījumu.

Četras valstis vēl nav izvēlējušās noteiktu nojaukšanas stratēģiju. Šīs valstis ir Beļģija, Francija, Apvienotā Karaliste un Zviedrija.

3.2 Finanšu resursu pārvalde

a) Ārējā pārvalde

Desmit dalībvalstis ir izvēlējušās ārējās pārvaldes veidu, tas ir, nodalot no kodolspēkstacijas operatora līdzekļiem. Šādas valstis ir Spānija, Somija, Ungārija, Itālija, Lietuva, Nīderlande, Čehija, Slovākija, Slovēnija un Zviedrija.

Šis pārvaldes veids piedāvā lielāku pārredzamību un, iespējams, labākās garantijas finanšu resursu gala izmantojumam, īpaši operatora bankrota gadījumā.

b) Iekšējā pārvalde

Vācijā un Francijā finanšu resursi, kas paredzēti nojaukšanas operācijām, ir ierakstīti kā rezerves elektroenerģijas ražotāju kontos. Šis pārvaldes veids pieļauj ļoti elastīgu resursu izmantošanu. Tas nozīmē, ka viena struktūrvienība, šajā gadījumā kodolspēkstacijas operators, uzņemas gan finanšu, gan tehnisko atbildību.

Šis pārvaldes veids tomēr nav tik pārredzams kā ārējā pārvaldīšana. Tas a priori nenodrošina, ka resursi būs pieejami nepieciešamajā brīdī vai ka nav iespējams tos izmantot citiem mērķiem, nekā tie ir izveidoti. No tehniskā viedokļa šo resursu izmantošanas iespējas ir plašas un varētu izraisīt pretkonkurences darbības iekšējā elektroenerģijas tirgū.

c) Citi pārvaldes veidi

Beļģija ir pieņēmusi oriģinālu risinājumu. Līdz 2003. gadam finanšu resursi bija kodolstacijas pārvaldnieka rīcībā. Kopš 2003. gada 11. aprīļa likuma[2] šie resursi atrodas kodolspēkstacijas pārvaldītāja kontos kā rezerve, no kurām valsts patur „golden share”, kas tai dod veto tiesības, ja tā uzskata, ka pārvalde var apdraudēt resursu drošību.

Apvienotajā Karalistē kodolspēkstaciju operatoru situācijas ir dažādas. BNFL gadījumā finanšu resursi paliek iekšējos kontos, bet tiem nepieciešama īpaša pārvalde, kas atšķiras no uzņēmuma vispārējās investīciju politikas. Lielbritānijas valdība paredz, ka drīz tās tiks nodotas „Kodolspēkstaciju ekspluatācijas pārtraukšanas iestādei[3]”. British Energy situācija ir sarežģītāka sakarā ar sabiedrības pārstrukturizēšanos. Jādibina jauns fonds, kurā būs jāiegulda arī valstij. Šī shēma tomēr vēl ir jāapstiprina Lielbritānijas varas iestādēm. Shēma jau ir apstiprināta Kopienu līmenī.

SECINĀJUMI

Kodolspēkstaciju nojaukšana ir jautājums, kura nozīme turpmākajos gados arvien pieaugs. Faktiski var pieņemt, ka 2025. gadā piecdesmit līdz sešdesmit reaktori no simt piecdesmit pieciem, kas pašlaik tiek izmantoti paplašinātajā Eiropas Savienībā, tiks nojaukti.

Nojaukšanas finansēšana ir sarežģīts jautājums, ko var skatīt no vairākām pusēm. Galvenais nojaukšanai paredzēto finanšu resursu mērķis ir nodrošināt, ka nojaukšanas operācijas varēs veikt pienācīgā laikā un ievērojot augstu kodoldrošības līmeni. Iekārtas nojaukšana, kas nevar notikt labos apstākļos piemērotu finanšu resursu trūkuma dēļ, varētu radīt nevēlamas radioloģiskas sekas. Šī iemesla dēļ direktīvas priekšlikumā, ar ko noteikti galvenie pienākumi un principi kodoldrošības jomā, Komisija ir nolēmusi risināt šo jautājumu saskaņā ar Euratom dibināšanas līguma 3. nodaļu par veselības aizsardzību un darba drošību. Pasākumus, kas saistīti ar nojaukšanas finansēšanu, jānovērtē saskaņā ar Euratom dibināšanas līgumu; tomēr tādā apjomā, kādā tie nav nepieciešami vai ir ārpus Euratom dibināšanas līguma mērķiem, vai kropļo vai var kropļot konkurenci kopēja tirgus ietvaros, tie ir jānovērtē Eiropas Kopienas dibināšanas līguma izpratnē.

Komisija uzskata, ka būtu noderīgi vispirms iegūt informāciju no dalībvalstīm, lai varētu izveidot pamatotāku spriedumu par nojaukšanas finansējuma īsto stāvokli paplašinātajā Eiropas Savienībā. Ņemot vērā būtiskās atšķirības starp situācijām dažādās dalībvalstīs, būs nepieciešami aktīvi pasākumi, lai iegūtu precīzāku informāciju, kas ļautu veidot skaidrāku priekšstatu par nozīmīgākajiem elementiem – nojaukšanas izmaksu aprēķināšanas veidu, piesaistīto resursu atbilstību, resursu pieejamības garantiju pienācīgajā brīdī vai to pārvaldi.

Šīs atšķirības starp dalībvalstīm lielā mērā var izskaidrot ar vēsturisko attīstību, kas saistīta ar ekonomisko situāciju pirms elektroenerģijas iekšējā tirgus. Iekšējais tirgus ir aktualizējis nepieciešamību panākt pārredzamību un harmonizēt finanšu resursu pārvaldi. Tādēļ ir nepieciešams iegūt detalizētāku un strukturētāku informāciju no dalībvalstu puses. Nodibinātie kontakti šī pirmā pārskata izstrādei tiks turpināti, lai sagatavotu metodiku, kas ļautu turpināt pastāvīgus salīdzinājumus starp dažādām dalībvalstīm.

Šim nozīmīgajam darbam ilgtermiņā jāpanāk nojaukšanas finansējuma metožu harmonizācija Eiropas Savienībā. Eiropas Savienībai faktiski jāgarantē, ka paredzētie resursi tiek pārvaldīti saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem. Saskaņā ar pašreizējiem tiesību aktiem Komisija var īpašos gadījumos iejaukties, lai pārbaudītu konkrētu situāciju. Šāda iejaukšanās ir reaģējoša, bet nav proaktīva.

Komisija uzskata, ka ir jānosaka piemērotākie pasākumi, lai garantētu, ka finanšu resursi, kas paredzēti kodolspēkstaciju nojaukšanas vajadzībām, būs pieejami vajadzīgajā brīdī, lai nojaukšanas operācijas varētu tikt veiktas augstā kodoldrošības līmenī, un ka šie resursi tiek pārvaldīti pārredzamā veidā.

Šajā sakarā, līdz Padome pieņems juridiski saistošus instrumentus kodoldrošības un radioaktīvo atkritumu pārvaldības jomā, Komisija paredz 2005. gadā iepazīstināt ar ieteikumiem, pamatojoties uz Euratom dibināšanas līgumu, aicinot dalībvalstis veikt nepieciešamos pasākumus, lai:

- garantētu, ka kodolspēkstaciju ekspluatācijas laikā tiek paredzēti finanšu resursi, lai uzturētu augstu kodoldrošības līmeni nojaukšanas procedūru laikā;

- garantētu, ka šādi paredzētie resursi ir pieejami un pietiekami, lai nepieciešamajā brīdī segtu nojaukšanas operāciju izmaksas;

- garantētu, ka šie resursi tiks izmantoti tādiem mērķiem, kādiem tie paredzēti, un ka tie tiks pārvaldīti, ievērojot pārredzamības principu.

ANNEXE

SYNTHESE PAR ETAT MEMBRE

SLOVAKIA | Centralised (blocked) State Fund independent from operator | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs. | 3.6 Billion € | State Fund (active since 1995) 317,94 M € as of 31.03.2004: IBDSF: 90 M € (2004-2006) | a) Contributions from nuclear operators b) Grants from State budget c) Penalties imposed by Nuclear Regulator d) Interest from Fund deposits. | Also contributions from International Bohunice Decommissioning Support Fund (IBDSF) due to the consequences of early closure.of units 1 and 2. |

SWEDEN | Nuclear Waste Fund (managed by the State) independent from operator | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs. | 63 Billion SEK (2003 price level, 13 billions already spent) | 29 billion SEK (beginning of 2003) | Electricity price from nuclear origin |

FINLAND | State Nuclear Waste Management Fund holds and manage funds independent from operator | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs. Contributors are entitled to borrow money from the fund against securities | 1.3 Billion € (2004) (future liabilities) | 1.3 Billion € (2004) (to cover all future liabilities) | Contributions from nuclear operators plus interest generated by the fund |

SPAIN | State company ENRESA holds and manage fund independent from operators | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs | Total 11.5 Billion € (2004 value) Decommissioning of NPPs only: 2.3 Billions € (2004 value) | 1.73 Billion € (31/12/2003) | Electricity price |

SLOVENIA | External. Managed by a specific agency | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs | 1.2 Billion € | Slovenian Fund 104 Million € (end 2003) Croatia shall form its own decommissioning fund | Levy on the produced electricity | Decommissioning and disposal of radwaste and spent fuel is a joint responsibility in equal shares of Slovenia and Croatia |

ITALY | External. Managed by a State owned company: SOGIN also responsible for dismantling works | 2.6 Billion € (2002) for power reactors plus 630 Million € (2002) for fuel cycle research plants. | Levy on the price of electricity added to the resources accumulated by ENEL and already transferred to the fund | All nuclear plants already permanently shut down and in the process of decommissioning |

CZECH REPUBLIC | Dedicated Nuclear Account (NA) managed by the Ministry of Finance. Verification of cost estimates and withdrawal of funds from the NA monitored by State organisation: RAWRA independent from operators | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs | 860 Million € (1999) for decommissioning only 1550 Million € (1999) for disposal of spent fuel and high level waste | Electricity price |

HUNGARY | Central Nuclear Financial Fund in a dedicated Treasury account, managed by the Hungarian Atomic Energy Authority independent from operators. A Public Agency (PURAM) is responsible for the D & WM activities | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs | 1.4 Billion € (2003) for decommissioning + 1.7 Billion € (2003) for waste management including disposal | ~60 Millions € | Electricity price, contributions from radwaste producers and State central budget |

NETHERLANDS | Funds for waste management transferred under 2002 agreement to the State together with ownership of responsible company COVRA. Operators have to make financial provisions for decommissioning requirements | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs | 180 Millions € (present value) for spent fuel management and decommissioning of Dodewaard. 145Million € for dismantling of Borssele 1270 Million € for COVRA fund | 120 Million € (Dec. 2001) in Borssele fund Dodewaard fund under review | Contribution from nuclear operators and radwaste producers | Dodewaard out of operation since 1997. Borssele expected to be shut down in 2013 |

BELGIUM | Before the law of April 2003: Provisions within the books of the electricity producers (i.e. internal) After 11.04.2003:Funds in Nuclear Provision Company (in which the State has a golden share giving the right to veto) | Decommissioning costs. The nuclear provision company can lend up to 75% of the total amount to the nuclear operators at industrial interest rates. | Slightly higher than 12% of investment costs. | By the end of 2003 all past provisions have been transferred to the Nuclear Provision Company. Nuclear operators pay each year a contribution to cover at the end of industrial operation (i.e. at least 40 years) the discounted dismantling costs. | Electricity price. | Recent shifts towards a management of the fund more independent from operators. |

UNITED KINGDOM | There are three main nuclear operators: BE (private) and BNFL and UKAEA (public sector). There is not a single common regime for funding. BNFL: Internal not segregated fund but a Nuclear Liabilities Investment Portofolio earmarked for that purpose. BE: Internal independent Nuclear Generation Decommissioning Fund (NGDF). Under a new scheme presently under discussion a Nuclear Decommissioning Authority(NDA) would be responsible for securing the discharge of all public sector liabilities on civil public sector sites (i.e. owned by BNFL and UKAEA). Under a BE’s restructuring plan, pending EC approval, the NGDF would be subsumed within new Nuclear Liabilities Fund (NLF). | BE’s estimated nuclear liabilities (as of 31.03.2003 discounted at 3% per annum): £ 3.3 Billion for contracted spent fuel liabilities and £ 1.0 Billion for uncontracted spent fuel liabilities. NDA’s estimated total undiscounted future expenditure on discharging nuclear liabilities : ~£ 50 Billion ( ~80% BNFL and 20% UKAEA liability share) | BE contributes around £ 18 Million per annum to the NGDF, which as of 31.03.2003 amounts to £ 334 Million. Under proposed BE’s restructuring plan , BE would contribute to the NLF: £ 20 Million a year for the 15 BE reactors( adjusted for inflation); £ 275 Million of new bonds; £ 150,000 per tonne/ U loaded into Sizewell B; and 65% of BE’s free cash flow. | Nuclear operators and Government contributions (historic spent fuel liabilities) | Recent shifts towards a management of the funds more independent from operators. |

GERMANY | Internal. Contingency reserves in operator’s accounts and tax deductible. | No constraints on the allocation of reserves except the due care principle. | 25 Billion € (decommissioning costs only) not including research reactors and those inherited from the former GDR. | In tax balance sheet funds for decommissioning accumulated in equal instalments over 25 years and discounted at 5.5%. Radioactive waste management funds constituted in proportion to the generated radwaste and discounted also at 5.5% |

FRANCE | Not separated Internal to the operator. EDF is fully responsible for its management. These provisions are tax deductible. | In addition to decommissioning the provisioned amounts have been used to reduce the company debt and to invest in new assets and to fund dedicated assets (bonds & equity) | Decommissioning cost estimated at 258.86 € (1998) per installed Kw. Decommissioning cost equal to 15% construction costs and discounted at 3%. Provision are calculated for 40 years operation and regularly re-evaluated. | Total provision at the end of 2003 for NPP’s decommissioning : 9.4 Billion €. End of fuel cycle provision: 13.9 Billion € (i.e. 10.2 Billion € for reprocessing and 3.7 Billion € for disposal of waste fuel) | Provisions in the operator’s (EDF) accounts. |

[1] OV L 16, 23.1.2004., 74. lpp.

[2] Likums par nosacījumiem atomelektrostaciju nojaukšanai un šo staciju apstaroto skaldmateriālu pārvaldībai.

[3] Valsts iestāde, kas atbild par nojaukšanas stratēģiju noteikšanu Apvienotajā Karalistē. NDA bija jāsāk darboties līdz 2005. gada 1. aprīlim.