Tradicionālie pašu resursi (TPR): muitas nodokļi, ko uzliek no trešām valstīm importētajiem produktiem, kā arī cukura nodevas. Laikposmā no 2013. līdz 2015. gadam pieejamo TPR summa (neto) bija vairāk nekā EUR 50 miljardi. Gada vidējā summa bija EUR 16,8 miljardi.

Neatgūstamie TPR pēc noteikta perioda ir jāizņem no atsevišķā konta. Summas ir jāieskaita (jāsamaksā) Komisijai, ja vien to neatgūšanas iemesls nav force majeure vai tādi citi apstākļi, kuros dalībvalsti nevar vainot.

Budžeta ģenerāldirektorāts arī par šo jautājumu izstrādāja tematisku ziņojumu un iesniedza dalībvalstīm Padomdevējas komitejas pašu resursu jautājumos (ACOR) 2015. gada 7. jūlija sanāksmē un 2015. gada 4. decembrī – Muitas politikas grupai (CPG). 20 pārbaužu laikā apmeklētajās dalībvalstīs tika veikti 37 konstatējumi. Vairumā gadījumu bija nepieciešams uzlabot pārraudzības un kontroles procedūras, lai pārvaldītu riska informācijas formas un ziņojumus par savstarpēju palīdzību, savlaicīgi izveidojot visaptverošus riska profilus attiecībā uz atklātajiem riskiem. Konstatējumi un to pēcpārbaude attiecās arī uz dalībvalstu uzticamību, ex post pārbaužu uzraudzību un citiem pēcpārbaudes pasākumiem.

Laikposmā no 2013. līdz 2015. gadam Komisija veica 86 pārbaudes saskaņā ar Regulas Nr. 1150/2000 18. pantu. Sešas no šīm pārbaudēm tika veiktas saskaņā ar apvienotās revīzijas pieeju .

Pamatojoties uz šo judikatūru, Komisija laikposmā no 2013. līdz 2015. gadam veica pēcpārbaudi par dalībvalstu administratīvajām kļūdām, kas skar ES finanšu intereses (pārbaudes uz vietas, valstu lēmumi par atmaksu vai atbrīvojumu, ņemot vērā administratīvu kļūdu, utt.). Šīs pēcpārbaudes rezultātā Komisija laikposmā no 2013. līdz 2015. gadam pieprasīja dalībvalstīm darīt pieejamus EUR 32 704 818.

Tiesa 2005. gada 15. novembra spriedumā, Komisija pret Dāniju, atbalstīja Komisijas viedokli par to, ka dalībvalsts pienākums noteikt ES tiesības uz TPR (un pēc tam tos darīt pieejamus) rodas, līdzko normālos apstākļos tiek izpildīti muitas noteikumos paredzētie nosacījumi. Tādējādi faktiska noteikšana nav nepieciešama. Dalībvalstis tiek atbrīvotas no pienākuma ieskaitīt TPR tikai force majeure gadījumos, kā arī, ja summa ir neatgūstama tādu iemeslu dēļ, kuros dalībvalstis nevar vainot, tādēļ dalībvalstīm ir jāuzņemas atbildība par savu kļūdu finansiālajām sekām neatkarīgi no faktiskās noteikšanas laika vai pat tad, ja noteikšana netika veikta.

Laikposmā no 2013. līdz 2015. gadam Komisijai tika iesniegti 904 ziņojumi, kuru kopējā summa ir EUR 245 523 019. Šajā laikposmā tika pārbaudīts 791 ziņojums (izskatāmās lietas un jaunie ziņojumi), kuru kopējā summa ir EUR 290 520 371. Komisija apstiprināja 106 no šiem ziņojumiem par summu EUR 40 831 238. 264 gadījumos par summu EUR 87 273 185 Komisija uzskatīja, ka iemesli, kādēļ summas kļuva par neatgūstamām, ir attiecināmi uz attiecīgajām dalībvalstīm. 12 gadījumos tika uzskatīts, ka par gadījumu Komisijai tika ziņots neatbilstoši vai pāragri (EUR 5 013 866). Par vairāk nekā pusi pārbaudīto lietu Komisija lūdza iesniegt papildinformāciju (409 ziņojumi, par kuriem Komisijas galīgās piezīmes 2015. gada beigās vēl nebija sniegtas (EUR 157 402 082)).

Ja dalībvalstis uzskata, ka tās atbilst nosacījumiem par atbrīvošanu no pienākuma ieskaitīt Komisijai summas, kas pārsniedz EUR 50 000, kas izrādās neatgūstamas, par attiecīgajiem gadījumiem tām ir jāziņo Komisijai, izmantojot daudzvalodu datubāzi WOMIS (Write-Off Management and Information System — Norakstīšanas pārvaldības un informācijas sistēma), kas sāka darboties 2010. gada 1. janvārī. Šī datubāze tiek regulāri atjaunināta, tādējādi nodrošinot dalībvalstu ziņojumu efektīvu un drošu pārvaldību.

Ziņojumi par norakstītajām summām: procedūra saskaņā ar Regulas Nr. 1150/2000 17. pantu attiecībā uz uzraudzību pār dalībvalstu potenciālo finanšu atbildību par neatgūstamajām TPR summām, kas ir lielākas par EUR 50 000. Saskaņā ar procedūru Komisija sniedz atzinumu par to, vai TPR parāda neatgūstamības iemesli ir attiecināmi uz dalībvalsti. Komisijas pārbaude par paziņotajām lietām tiek veikta, lai novērtētu to, cik uzcītīgi dalībvalstis centušās atgūt līdzekļus.

5.3. OWNRES datubāze

Saskaņā ar Regulu Nr. 1150/2000 dalībvalstīm jāsniedz Komisijai informācija par krāpšanas gadījumiem un pārkāpumiem, ja attiecīgās summas pārsniedz EUR 10 000. Šī informācija ir jāiesniedz, izmantojot OWNRES datubāzi, kuru pārvalda un uztur Komisija.

Pateicoties šai datubāzei, Komisijas rīcībā ir būtiska informācija, kas nepieciešama, lai uzraudzītu atgūšanu un sagatavotu pārbaudes uz vietas. To izmanto arī Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), veicot dažādas analīzes. Iesniegtie dati tiek detalizēti novērtēti Komisijas gada ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par Eiropas Savienības finansiālo interešu aizsardzību – cīņa pret krāpšanu.

5.4. Dalībvalstu eksperimentālais projekts saistībā ar A un B konta revīzijām

Līdztekus Apvienotās revīzijas kārtībai Dānijā un Austrijā Komisija izstrādāja eksperimentālo projektu par A un B konta pārvaldības revīzijām, ko īsteno pašas dalībvalstis un pēc tam novērtē Komisijas dienesti. 2012. gadā tika izveidota apvienotās revīzijas pieejas projekta grupa, ņemot vērā rīcības programmas “Muita 2013” koncepciju, un tajā tika pārstāvētas 13 dalībvalstis. Grupa izstrādāja ieteikumus par kopīgiem mērķiem un revīzijas instrumentiem, ko izmantot valstu pārvaldes iestāžu iekšējās revīzijas dienestos (vai TPR pārbaudes dienestos). 2014. gadā tika sākts eksperimentāls TPR uzskaites revīzijas projekts, kurā piedalījās piecas dalībvalstis (Bulgārija, Igaunija, Horvātija, Itālija un Slovēnija). Savus revīzijas ziņojumus tās iesniedza 2014. gada pēdējā ceturksnī. Pēc tam Komisija veica pārbaudes uz vietas šajās iesaistītajās dalībvalstīs, lai apstiprinātu to eksperimentālā revīzijas projekta konstatējumus. Vispārējie secinājumi par šīm pārbaudēm tika ietverti Komisijas ziņojumā, kas tika sagatavots par katru iesaistīto dalībvalsti.

Lai arī tika atklātas dažas problēmas, kuru dēļ bija jāturpina darbs un apsvērumu izstrāde, kopumā rezultāti bija pozitīvi. Nepieciešama lielāka pieredze par šāda veida kopdarbu. Otrais eksperimentālais projekts par TPR uzskaiti tika sākts 2016. gadā.

5.5. Uzraudzības pasākumi attiecībā uz pievienošanās valstīm

Komisija sniedz tehnisku palīdzību kandidātvalstīm, lai pēc pievienošanās tās varētu pilnveidot administratīvās spējas un izstrādāt sistēmas, kas nepieciešamas acquis īstenošanai attiecībā uz TPR. Komisija novērtē arī kandidātvalstu sagatavotību iepriekšminētā nodrošināšanai.

Šajā jomā 2013. gadā Komisija rīkoja pēdējo sagatavošanās misiju saistībā ar Horvātijas pievienošanās sarunām. Pateicoties šai faktu vākšanas misijai, Komisija varēja iegūt pietiekamu apliecinājumu par Horvātijas administratīvajām spējām piemērot acquis. Tehniskā palīdzība tika sniegta, Islandē un Melnkalnē rīkojot seminārus, kuru tēma bija saistīta ar pašu resursiem. Islande atsauca savu pieteikumu par dalību ES. Melnkalnei tiek turpināts sniegt tehnisko palīdzību.

6. Vispārējs pārbaudes kārtības novērtējums

Tāpat kā iepriekšējos periodos arī laikposmā no 2013. līdz 2015. gadam veiktie konstatējumi apstiprina priekšrocības un apliecina to, ka TPR pārbaudes kārtība ir noderīga ES. Eiropas Revīzijas palāta gada ziņojumos ir atzinusi, ka šī kārtība ir efektīva, lai aizsargātu ES finanšu intereses.

Komisijai galvenais TPR pārbaudes kārtības nolūks ir nodrošināt to, ka dalībvalstis ievēro ES tiesisko regulēmumu attiecībā uz TPR un laikus un pilnā apmērā ieskaita TPR ES budžetā. Iepriekš minēto pārbaužu radītā finansiālā ietekme ir nozīmīga un nepārprotami uzlabo TPR atgūšanu un ieskaitīšanu ES budžetā. Turklāt pārbaudes uzlabo arī atbilstību ES noteikumiem. Komisijas veikto pārbaužu laikā izdarīto konstatējumu rezultātā dalībvalstis regulāri pārskata esošos vai izstrādā jaunus noteikumus un procedūras. Tiesas nolēmumos regulāri tiek apstiprināti Komisijas viedokļi par ES finanšu interešu aizsardzību attiecībā uz pašu resursu tiesiskā regulējuma īstenošanu. Visbeidzot, Komisijas veikto pārbaužu laikā izdarītie konstatējumi ietekmē likumdošanas procesu, piemēram, atklājot nepilnības un to radītās sekas.

Kopumā Komisijas veiktās TPR pārbaudes ievērojami veicina ES finanšu interešu labāku aizsardzību, jo tiek efektīvi uzraudzīts, vai dalībvalstu TPR tiek ieskaitīti laikus un pilnā apmērā.

7. Secinājumi

Laikposmā no 2013. līdz 2015. gadam sasniegtie rezultāti liecina, ka Komisijas veiktās TPR pārbaudes un sistemātiska konstatēto trūkumu pēcpārbaude ir neaizstājams un efektīvs līdzeklis, kā uzlabot TPR atgūšanu un gūt apliecinājumu tam, ka ES finanšu intereses šajā jomā tiek atbilstoši aizsargātas.

Pārbaudes joprojām ir svarīgs instruments, kas sekmē atbilstību ES noteikumiem. To finansiālā ietekme ir ievērojama, ko apliecina 2013.–2015. gadā ES budžetā ieskaitītā papildu neto summa aptuveni EUR 348 miljonu apmērā (tostarp maksājumi par summām, kuras nav iespējams atgūt dalībvalstu dēļ, un maksājumi saistībā ar dalībvalstu finansiālo atbildību par kļūdām, ko pieļāvušas valsts iestādes). Tie ir būtiski stimuli savlaicīgai un pilnīgai TPR ieskaitīšanai ES budžetā. Pārbaudes arī nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret dalībvalstīm gan attiecībā uz muitas un grāmatvedības noteikumu piemērošanu, gan ES finanšu interešu aizsardzību, jo tās ir iedarbīgs mehānisms konkurences izkropļojumu apkarošanai un novēršanai.

No 2016. gada 1. maija ir piemērojami jauni muitas tiesību akti, un pēc to ratifikācijas dalībvalstīs no 2014. gada 1. janvāra ar atpakaļejošu spēku tiks piemērots jauns tiesiskais regulējums attiecībā uz pašu resursiem laika posmam no 2014. līdz 2020. gadam. Abos gadījumos Komisijai ir apņēmīgi un efektīvi jāturpina TPR pārbaudes darbības.