Īpašais ziņojums Nopietni pārrobežu 
apdraudējumi veselībai 
Eiropas Savienībā: ir 
īstenoti svarīgi pasākumi, 
taču vēl daudz kas ir 
jāpaveicLV 2016  Nr. 28
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA

EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis: +352  4398-1
Uzziņām:  eca.europa.eu/lv/Pages/ContactForm.aspx
Tīmekļa vietne:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditors
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2016. gads
Print ISBN 978-92-872-6138-0 ISSN 1831-0877 doi:10.2865/239932 QJ-AB-16-028-LV-C
PDF ISBN 978-92-872-6132-8 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/395346 QJ-AB-16-028-LV-N
EPUB ISBN 978-92-872-6167-0 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/54398 QJ-AB-16-028-LV-E
© Eiropas Savienība, 2016. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
Nopietni pārrobežu  
apdraudējumi veselībai 
Eiropas Savienībā: ir  
īstenoti svarīgi pasākumi,  
taču vēl daudz kas ir  
jāpaveic
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)Īpašais ziņojumsLV 2016  Nr. 28
02
 Revīzijas darba grupa
ERP īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības aspektu lietderības un 
atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas lielāka ietekme, konkrēti, 
tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu un izdevumu apjoms, paredzamie noti -
kumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.
Šo lietderības revīziju veica ERP locekļa Phil Wynn Owen  vadītā I apakšpalāta, kura revidē jomas, kas saistītas ar dabas 
resursu ilgtspējīgu izmantošanu. Revīziju vadīja ERP loceklis Janusz Wojciechowski , un revīzijas darbā piedalījās locekļa 
biroja vadītāja Kinga Wiśniewska-Danek , biroja atašejs Katarzyna Radecka-Moroz , atbildīgais vadītājs Colm Friel , darbuzde -
vuma vadītājs Stefan den Engelsen  un viņa vietniece Joanna Kokot . Revīzijas darba grupā strādāja Aris Konstantinidis , Jurgen 
Manjé , Roberto Resegotti  un Frédéric Soblet . Valodu atbalstu nodrošināja Madis Rausi .
No kreisās uz labo:  C. Friel, A. Konstantinidis, K. Radecka-Moroz, S. den Engelsen, J. Wojciechowski, J. Manjé, J. Kokot,  
R. Resegotti, F. Soblet.
03
 Saturs
Punkts
 Saīsinājumi
I–X Kopsavilkums
1–12  Ievads
1–2 Nopietni pārrobežu apdraudējumi veselībai
3–12  ES satvars nopietnu pārrobežu veselības apdraudējumu risināšanai
13–20  Revīzijas tvērums un pieeja
21–111  Revīzijas apsvērumi
21–55  Lēmums par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem ieviesa vairākus jauninājumus 
ES veselības drošības jomā, taču to īstenošanu un izstrādi nelabvēlīgi ietekmēja kavējumi, un 
joprojām pastāv stratēģiskas un darbības problēmas
56–77  Esošo agrīnās brīdināšana un reaģēšanas, kā arī epidemioloģiskās uzraudzības sistēmu un 
procedūru svarīgā loma ir vispāratzīta, tomēr tām nepieciešama zināma modernizācija
78–94  Veselības programmas darbības rezultātos attiecībā uz iedzīvotāju aizsardzību no veselības 
apdraudējumiem bija vērojami trūkumi
95 –111  Komisijas iekšējā koordinācijā saistībā ar veselības drošības pasākumiem un sabiedrības veselības 
krīzes pārvarēšanu ir nepilnības
112–121  Secinājumi un ieteikumi
 I pielikums. Sagatavotības un reaģēšanas plānošana starptautiskā kontekstā
 II pielikums.   Galveno atbildīgo iestāžu un pienākumu sadalījums ES  satvarā iedzīvotāju 
aizsardzībai no nopietniem pārrobežu apdraudējumiem veselībai
 III pielikums. Revidēto līdzfinansēto darbību apskats
 Komisijas atbilde
04
 Saīsinājumi
7. PP: Septītā pētniecības pamatprogramma
Chafea : Patērētāju, veselības, lauksaimniecības un pārtikas izpildaģentūra
ECDE : Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs
EEZ : Eiropas Ekonomikas zona
ERCC : Ārkārtas reaģēšanas koordinācijas centrs
ERCEA : Eiropas Pētniecības padomes izpildaģentūra
EWRS : agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas sistēma
ĢD ECHO : Eiropas Civilās aizsardzības un humānās palīdzības operāciju ģenerāldirektorāts
ĢD HOME : Migrācijas un iekšlietu ģenerāldirektorāts
ĢD RTD : Pētniecības un inovācijas ģenerāldirektorāts
LESD : Līgums par Eiropas Savienības darbību
MERS : Tuvo Austrumu respiratorais sindroms
PVO : Pasaules Veselības organizācija
REA : Pētniecības izpildaģentūra
SARS : smags akūts respiratorais sindroms
SCHEER : Veselības un vides apdraudējuma zinātniskā komiteja
STAR : Stratēģiskā novērtējuma un reaģēšanas centrs
SVAN : starptautiskie veselības aizsardzības noteikumi (sk. I pielikumu )
TESSy : Eiropas Uzraudzības sistēma
05
 Kopsavilkums
I
Iepriekšējās desmitgadēs dažādi notikumi, kas radīja nopietnus draudus cilvēku veselībai un dzīvībai, ir likuši 
pievērst pastiprinātu uzmanību veselības drošībai starptautiskā un ES līmenī. Sabiedrības veselības apdraudējuma 
cēloņi var būt dažādi. Līdztekus ietekmei uz veselību tie var radīt ļoti nozīmīgas izmaksas tautsaimniecībai, īpaši tad, 
ja ārkārtas situācija ieilgst, ja rodas ceļošanas un tirdzniecības traucējumi un ja ir apgrūtināta sabiedrības funkcio -
nēšana kopumā. Pagātnes notikumi liecina arī par to, ka nopietni veselības apdraudējumi bieži vien rada pārrobežu 
problēmas un to risināšanai var būt vajadzīga daudznozaru un daudzpusēja pieeja.
II
Līgumā par Eiropas Savienības darbību (LESD) ir noteikts, ka ir jānodrošina augsts cilvēku veselības aizsardzības 
līmenis un ka Savienības rīcībai jāaptver nopietnu pārrobežu veselības apdraudējumu pārraudzība, laicīga brīdinā -
šana par tiem un šo draudu apkarošana. Tajā ir precizēts, ka ES rīcība veselības jomā ir veidota tā, lai atbalstītu un 
papildinātu dalībvalstu rīcību; galvenā atbildība par veselības politiku gulstas uz dalībvalstīm. Tādējādi Komisijas 
loma veselības politikā lielākoties aprobežojas ar atbalsta sniegšanu un papildu darbību veikšanu.
III
Eiropas Savienība konstatēja, ka nopietni pārrobežu apdraudējumi veselībai ir joma, kurā dalībvalstis var darboties 
efektīvāk, ja tās apvieno spēkus. Tāpēc tā ir izstrādājusi koordinācijas mehānismus, lai Savienība varētu risināt šādus 
apdraudējumus. Būtisks pavērsiens spēcīgākas ES veselības drošības sistēmas izveidē bija 2013. gadā pieņemtais 
Lēmums par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem, ar kuru tika ieviesti nozīmīgi jauninājumi, piemē -
ram, attiecībā uz sagatavotības plānošanas koordinēšanu un Veselības drošības komitejas lomas pastiprināšanu. Arī 
ES veselības un pētniecības pamatprogrammas tiek izmantotas, lai atbalstītu pasākumus veselības drošības jomā.
IV
Īstenot Lēmumu par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem un ar to saistīto satvaru ir sarežģīti, ņemot 
vērā ES un dalībvalstu kompetenču sadalījumu un to, ka rodas arvien jauni nopietni apdraudējumi. Tāpēc mēs 
novērtējām, vai ES satvars iedzīvotāju aizsardzībai no nopietniem pārrobežu apdraudējumiem veselībai tika pienā -
cīgi īstenots. Saistībā ar šo galveno jautājumu mēs izskatījām vairākus apakšjautājumus:
1) Vai ar Lēmumu ieviestie jauninājumi tika efektīvi īstenoti?
2) Vai esošās sistēmas, kas paredzētas agrīnai brīdināšanai un reaģēšanai un epidemioloģiskai uzraudzībai, ir pie -
nācīgi pārvaldītas un īstenotas?
3) Vai ES veselības programmas sniedz efektīvu ieguldījumu iedzīvotāju aizsardzībai no apdraudējumiem 
veselībai?
4) Vai Komisijas iekšējā koordinācija veselības drošības finansēšanas un sabiedrības veselības krīzes pārvarēšanas 
jomā ir pienācīga?
06 Kopsavilkums 
V
Mēs secinājām, ka Lēmums Nr. 1082/2013/ES1 par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem ir svarīgs solis 
šādu apdraudējumu labākai novēršanai Eiropas Savienībā. Tomēr nozīmīgi trūkumi dalībvalstu un Komisijas līmenī 
ietekmē šā Lēmuma un ar to saistītā ES satvara īstenošanu. Nākotnē iespējamo apdraudējumu veids un mērogs nav 
zināmi un var mainīties, taču ir jādara vairāk minēto trūkumu novēršanai, lai Savienība varētu pilnībā izmantot esošo 
mehānismu sniegtās iespējas.
VI
Attiecībā uz jauninājumiem, kas ieviesti ar Lēmumu par nopietniem pārrobežu apdraudējumiem veselībai, mēs 
konstatējām, ka to ieviešanā un izstrādē bija kavējumi, kas varēja samazināt to efektīvu darbību. Sagatavotības 
plānošanas koordinēšana tika uzsākta, taču attiecīgajām procedūrām ir jābūt stabilākām un labāk definētām, lai ar 
to palīdzību varētu sasniegt skaidri redzamus rezultātus. Dalībvalstu atsaucība nebija pietiekama, kad bija jāpaātrina 
pandēmiskās gripas vakcīnas kopējais iepirkums, un šā Lēmuma ietvaros vēl nav izstrādāts ES līmeņa mehānisms 
neatliekamu vajadzību risināšanai medicīnisko pretlīdzekļu jomā. Veselības drošības komitejas darbs un loma bija 
ļoti nozīmīgi, taču tai nākas risināt stratēģiskas un darbības problēmas, tostarp saistībā ar reaģēšanas noteikumu 
koordinēšanu.
VII
Mēs konstatējām, ka esošās sistēmas, kas paredzētas agrīnai brīdināšanai un reaģēšanai un epidemioloģiskai 
uzraudzībai, kopumā ir efektīvi ieviestas, darbojas jau daudzus gadus un ka ieinteresētās personas ir plaši atzinušas 
to svarīgo nozīmi ES līmenī. Tomēr ir iespējama agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas sistēmas un saistīto procedūru 
zināma modernizācija.
VIII
Mēs secinājām, ka veselības programmas darbības rezultātos attiecībā uz iedzīvotāju aizsardzību no veselības 
apdraudējumiem bija vērojami trūkumi. Lielākā daļa no revidētajām 2. Veselības programmas (2008.–2013. g.) darbī -
bām veselības apdraudējumu novēršanā bija sekmīgas plānoto nodevumu ziņā, taču tām trūka ilgtspējīgu rezultātu, 
tāpēc to ieguldījums ceļā uz mērķi aizsargāt iedzīvotājus no veselības apdraudējumiem bija ierobežots. Mēs kon -
statējām trūkumus arī rādītāja novērtēšanā attiecībā uz 3. Veselības programmas (2014.–2020. g.) mērķi aizsargāt no 
veselības apdraudējumiem un relatīvi zemu izdevumu līmeni 2014.–2016. gadā.
IX
Visbeidzot, revīzijā atklājās vairākas nepilnības, kas skāra iekšējo koordināciju Komisijā attiecībā uz veselības drošī -
bas pasākumiem, ko īsteno dažādi dienesti saskaņā ar dažādām programmām. Mēs atklājām arī to, ka ir jāiegulda 
vairāk pūļu, lai pilnībā darbotos vienošanās par sadarbību starp krīzes pārvarēšanas struktūrām Komisijā, un ka 
Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerāldirektorāta pārvaldītajam ārkārtējo darbību mehānismam veselības jomā 
piemīt trūkumi, kas var traucēt tā darbību.
1 Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 22. oktobra Lēmums Nr. 1082/2013/ES par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem un ar ko atceļ 
Lēmumu Nr. 2119/98/EK (OV L 293, 5.11.2013., 1. lpp.).
07 Kopsavilkums 
X
Lai novērstu šajos apsvērumos minētos trūkumus, Palāta sniedz vairākus ieteikumus.
i) Lai paātrinātu to jauninājumu izstrādi un īstenošanu, kuri ieviesti ar Lēmumu par nopietniem pārrobežu veselī -
bas apdraudējumiem, Palāta formulē ieteikumu, kas attiecas uz Veselības drošības komitejas stratēģisku ceļvedi 
Lēmuma Nr. 1082/2013/ES īstenošanai, Komisijas īstenotu šīs politikas jomas darbības rezultātu pārraudzību, 
Veselības drošības komitejas darba metodēm un medicīnisku pretlīdzekļu kopēju iepirkumu (plašāku informāci -
ju sk. 118. punktā iekļautā 1. ieteikuma  a)–d)  punktā).
ii) Lai vēl vairāk modernizētu EWRS  un izstrādātu integrētākus risinājumus ar to saistītajām riska pārvaldības 
procedūrām, Palāta formulē ieteikumus šīs sistēmas pilnveidošanai (plašāku informāciju sk. 119. punktā iekļautā 
2. ieteikuma  a) un b)  punktā).
iii) Lai novērstu galvenos trūkumus Veselības programmas darbībā saistībā ar veselības apdraudējumu novēršanas 
pasākumiem, Palāta sniedz ieteikumus līdzfinansēto pasākumu rezultātu ilgtspējas uzlabošanai un attiecīgo 
darbības rezultātu vērtēšanas metodoloģijas pilnveidošanai (plašāku informāciju sk. 120. punktā iekļautā 3. ie -
teikuma  a)–c)  punktā).
iv) Lai novērstu nepilnības Komisijas iekšējā koordinācijā saistībā ar veselības drošības pasākumiem un sabiedrības 
veselības krīzes pārvarēšanu un lai uzlabotu koncepciju ārkārtējo darbību mehānismam veselības jomā, Palāta 
formulē konkrētus ieteikumus par strukturētāku pieeju to dienestu koordinēšanai, kuri īsteno veselības drošības 
pasākumus, esošo vienošanos piemērošanu praksē krīžu pārvaldības jomā un par konkrētiem uzlabojumiem 
ārkārtējo darbību mehānismam veselības jomā (plašāku informāciju sk. 121. punktā iekļautā 4. ieteikuma  
a)–c)  punktā).
08
 Ievads
Nopietni pārrobežu apdraudējumi veselībai
01 
Iepriekšējās desmitgadēs vairāki notikumi, kas izraisījuši daudzus nāves gadī -
jumus, tādi kā smaga akūta respiratorā sindroma (SARS) epidēmija 2003. gadā, 
H1N1  pandēmija 2009. gadā un E. coli  infekcijas uzliesmojums 2011.  gadā Vācijā, ir 
likuši pievērst pastiprinātu uzmanību veselības drošībai starptautiskā un ES līme -
nī. Pavisam nesen līdz šim visļaunākais Ebolas vīrusa uzliesmojums Rietumāfrikā 
būtiski ietekmēja veselības aprūpes un citas nozares ne tikai slimības skartajos 
reģionos, bet arī visās pasaules valstīs, kur ieradās ceļotāji un pacienti no šiem 
reģioniem. Infekcijas uzliesmojums skaidri parādīja, ar kādām problēmām nākas 
saskarties, ja ārkārtas situācija sabiedrības veselības jomā iegūst nozīmīgus ap -
mērus un ja tai ir pārrobežu raksturs (sk. 1. izcēlumu ).
Ebolas vīrusa uzliesmojums 2014.–2016. gadā
2014. gada martā Gvineja paziņoja Pasaules veselības organizācijai par Ebolas vīrusa uzliesmojumu. 2014. gada 
8. augustā saistībā ar šīs slimības uzliesmojumu Rietumāfrikā PVO ģenerāldirektors izsludināja starptautiska 
mēroga ārkārtas situāciju sabiedrības veselības jomā (sk. aprakstu I pielikumā ). Slimība plosījās trijās valstīs 
(Gvinejā, Sjerraleonē un Libērijā) un bija ļaunākā līdz šim pieredzētā epidēmija: tika konstatēti potenciāli vairāk 
nekā 28 000 saslimšanas gadījumu un 11 000 nāves gadījumu2, tostarp saistībā ar simtiem veselības aprūpes 
darbinieku.
Epidēmija izraisīja sabiedrības veselības, humāno un sociālekonomisko krīzi, kas atstāja bezprecedenta ie -
tekmi uz slimības skartajām valstīm3. Pasākumi tās novēršanai radīja problēmas daudzām nozarēm un tālu pār -
sniedza sabiedrības veselības un veselības aprūpes jomas, un tajos iesaistījās daudzi dalībnieki. Citas septiņas 
valstis (tostarp Itālija, Spānija un Apvienotā Karaliste) vēlāk paziņoja par gadījumiem, kad Ebolas vīruss tika 
ievests4. Tie galvenokārt attiecās uz veselības aprūpes vai palīdzības darbiniekiem, kas atgriezās savā valstī vai 
tika uz turieni evakuēti pēc inficēšanās. Šādu ārvalstu darbinieku, tostarp eiropiešu, atrašanās epidēmijas skar -
tajos reģionos radīja papildu problēmas, īpaši saistībā ar medicīniskās evakuēšanas organizēšanu un veselības 
aprūpes infrastruktūru sagatavotības nodrošināšanu Ebolas vīrusa slimnieku ārstēšanai Eiropas valstīs. Lēmu -
mu par starptautiska mēroga ārkārtas situāciju sabiedrības veselības jomā saistībā ar Ebolas vīrusu PVO ģene -
rāldirektors atcēla 2016. gada 29. martā.
2 PVO 2016. gada 30. marta ziņojums par stāvokli saistībā ar Ebolas vīrusu.
3 Padomes secinājumi par sabiedrības veselības jomā gūto mācību pēc ebolas uzliesmojuma Rietumāfrikā – Veselības drošība Eiropas Savienībā 
(2015/C  421/04), 17.12.2015.
4 PVO 2016. gada 30. marta ziņojums par stāvokli saistībā ar Ebolas vīrusu.1. izcēlums
09 Ievads 
02 
Nopietns veselības pārrobežu apdraudējums ir dzīvībai bīstams vai citādi no -
pietns bioloģiskas, ķīmiskas, ekoloģiskas vai nezināmas izcelsmes apdraudējums 
veselībai, kurš izplatās pāri dalībvalstu robežām un kura dēļ var būt nepieciešama 
koordinācija Savienības līmenī, lai nodrošinātu augstu cilvēka veselības aizsardzī -
bas līmeni5 (šādu apdraudējumu piemērus sk. 2. izcēlumā ). Līdztekus ar zaudēju -
miem cilvēkiem un izdevumiem saistībā ar veselības aprūpi nopietni sabiedrības 
veselības apdraudējumi var radīt ļoti nozīmīgas izmaksas tautsaimniecībai, īpaši 
tad, ja slimības uzliesmojums ieilgst, ja tas rada ceļošanas un tirdzniecības traucē -
jumus un, iespējams, apgrūtina sabiedrības funkcionēšanu kopumā. Šādi apdrau -
dējumi parasti rodas negaidīti un var ātri izvērsties par sarežģītu plaša mēroga 
ārkārtas situāciju. Veselības drošības politika un tās ietvaros veiktās darbības ir 
paredzētas, lai aizsargātu iedzīvotājus no šādiem apdraudējumiem un novērstu 
vai mazinātu to radīto spēcīgo ietekmi uz sabiedrību un tautsaimniecību6.
Nopietnu veselības pārrobežu apdraudējumu piemēri
2010. gada oktobrī Ungārijā alumīnija oksīda rūpnīcā notika smags ķīmisko vielu izraisīts negadījums , kad 
no rezervuāra ar kodīgu šķidrumu izplūda šķidrie atkritumi. Tie applūdināja tuvējās apdzīvotās vietas, izraisot 
nāves gadījumus un ievainojumus, un daudziem cilvēkiem bija jāārstē ķīmiskie apdegumi. Kad toksiskie atkri -
tumi sasniedza Donavu , valstis tās lejtecē izvērsa ārkārtas reaģēšanas plānus. Ungārija arī vērsās pie ES civilās 
aizsardzības mehānisma ar lūgumu sniegt neatliekamu starptautisku palīdzību.
Kad 2011. gadā uzliesmoja E. coli  infekcija, divu mēnešu laikā saslima 3910 cilvēki un 46 inficētie nomira. Tā 
rezultātā Vācijā bija pārpildītas intensīvās aprūpes nodaļas, pietrūka medicīnas aprīkojuma, laboratorijas dar -
bojās ārkārtīgas spriedzes apstākļos un zuda sabiedrības uzticība veselības aprūpes pasākumiem. Šai epidēmi -
jai bija būtiska ietekme uz lauksaimniecības nozari Eiropas Savienībā. Ekonomikas dalībnieku zaudējumus lēsa 
simtiem miljonu EUR apmērā, un ES izveidoja kompensāciju un atbalsta shēmas7.
Uzraudzības dati liecina, ka mikrobu rezistence  sagādā arvien lielākas sabiedrības veselības problēmas 
Eiropas slimnīcās un sabiedrībā, galvenokārt nepareizi lietotu antibiotiku dēļ8. Šīs rezistences dēļ ir apdraudēta 
arvien plašāka spektra baktēriju, parazītu, vīrusu un sēnīšu izraisītu infekciju efektīva profilakse un ārstēšana9. 
Saskaņā ar PVO datiem mikrobu rezistence arvien nopietnāk apdraud sabiedrības veselību pasaulē, un ir 
nepieciešamas darbības, kas aptver visus valdības sektorus un sabiedrības slāņus , jo rodas jauni rezis -
tences mehānismi, kuri izplatās visā pasaulē.
7 Impact Assessment accompanying the document Decision of the European Parliament and of the Council on serious cross-border threats to health  
[Ietekmes novērtējums, kas pievienots Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumam par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem], 
SEC(2011) 1519 galīgā redakcija, 8.12.2011.
8 Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra ( ECDC ) plašai sabiedrībai adresēta faktu lapa par mikrobu rezistenci ( http://ecdc.europa.eu ).
9 PVO faktu lapa nr. 194 par mikrobu rezistenci, atjaunināta 2015. gada aprīlī.2. izcēlums5 Lēmums Nr. 1082/2013/ES.
6 Sk. Lēmuma Nr. 1082/2013/EK 
īpaši 1.–3.  apsvērumu.
10 Ievads 
10 Sk. 168. panta 1. punktu 
Līgumā par Eiropas Savienības 
darbību.
11 Sk. arī 1. nodaļu Baltajā 
grāmatā “Kopā par veselību. 
ES stratēģiskā pieeja 
2008.–2013.  gadam”, 
COM(2007)  630  galīgā 
redakcija, 23.12.2007.
12 COM(2007) 630 final .
13 Pārējie divi ir “veicināt labu 
veselību novecojošā Eiropā” 
un “atbalstīt dinamiskas 
veselības sistēmas un jauno 
tehnoloģiju”.
14 “Veselības drošība Eiropas 
Savienībā un pasaulē”, 
SEC(2009)  1622  galīgā 
redakcija, 23.11.2009.
15 ES iekšējās drošības stratēģija 
darbībā – pieci soļi pretim 
drošākai Eiropai, 
COM(2010)  673  galīgā 
redakcija, 22.10.2010.
16 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 1998.  gada 
24. septembra Lēmums 
Nr. 2119/98/EK par 
epidemioloģiskās uzraudzības 
un infekcijas slimību kontroles 
tīkla izveidošanu Kopienā 
(OV L 268, 3.10.1998., 1. lpp.).
17 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2004. gada 21. aprīļa 
Regula (EK) Nr. 851/2004, ar ko 
izveido Eiropas Slimību 
profilakses un kontroles centru 
(ECDC  izveides regula), 
1. panta 1. punkts (OV L 142, 
30.4.2004., 1. lpp.).ES satvars nopietnu pārrobežu veselības 
apdraudējumu risināšanai
ES sabiedrības veselības stratēģija
03 
Līgumā par Eiropas Savienības darbību (LESD) ir ietverti noteikumi saistībā ar 
veselību un cita starpā ir noteikts10, ka, nosakot un īstenojot visu Savienības 
politiku un darbības, ir jānodrošina augsts cilvēku veselības aizsardzības līmenis 
un ka Savienības rīcībai jāaptver nopietnu pārrobežu veselības apdraudējumu 
pārraudzība, laicīga brīdināšana par tiem un šo draudu apkarošana. Tajā ir arī 
precizēts, ka ES rīcība sabiedrības veselības jomā ir veidota tā, lai atbalstītu un 
papildinātu dalībvalstu rīcību; galvenā atbildība par veselības politiku gulstas uz 
dalībvalstīm11. Tādējādi Komisijas loma veselības politikā lielākoties aprobežojas 
ar atbalsta sniegšanu un, ja vajadzīgs, papildu darbību veikšanu.
04 
Viens no trim mērķiem, kas izvirzīti ES Veselības aizsardzības stratēģijā 2008.–
2013.gadam12, bija aizsargāt iedzīvotājus no veselības apdraudējumiem13. Saska -
ņā ar Komisijas 2011. gadā veikto veselības aizsardzības stratēģijas starpposma 
novērtējumu tās mērķi un principi bija saskaņoti ar stratēģiju “Eiropa 2020” un 
veicināja ar veselību saistīto mērķu iekļaušanu kā neatņemamu sastāvdaļu gudras 
un iekļaujošas izaugsmes mērķos. Tādējādi tā turpināja būt spēkā līdz 2020. ga -
dam. Citas nozīmīgas Komisijas publikācijas par ES veselības drošību14 un pla -
šākā nozīmē par iekšējo drošību15 atsaucās uz faktu, ka veselības apdraudējumi 
bieži vien rada pārrobežu problēmas, kurām ir starptautiska ietekme. Saskaņā ar 
minētajām stratēģijām dalībvalstis vienas pašas nevar efektīvi reaģēt uz šādiem 
apdraudējumiem, un tas ir pamatojums Savienības rīcībai šajā jomā.
Mehānismi un līdzekļi koordinācijai ES  līmenī un 
starptautiskai sadarbībai
05 
Veselības ministru padome jau 2001. gadā izveidoja neformālu Veselības drošī -
bas komiteju kā vienu no mehānismiem dalībvalstu rīcības koordinēšanai, kad 
jāreaģē uz problēmām saistībā ar veselības drošību. Tajā laikā ES galvenie tiesību 
akti iedzīvotāju aizsardzībai pret veselības apdraudējumiem attiecās uz infekcijas 
slimībām. Ar Lēmumu Nr.  2119/98/EK16 tika izveidots Kopienas epidemioloģiskās 
uzraudzības un infekcijas slimību kontroles tīkls, tostarp agrīnās brīdināšanas un 
reaģēšanas sistēma ( EWRS ). 2004.  gadā tika izveidots Eiropas Slimību profilakses 
un kontroles centrs  (ECDC ) – neatkarīga Eiropas līmeņa aģentūra17. Tas sāka darbu 
2005. gadā un pārņēma epidemioloģiskās uzraudzības tīkla, kā arī EWRS  mitināša -
nu un koordinēšanu.
11 Ievads 1. tabula06 
Starptautiskā līmenī Komisija sadarbojas ar Pasaules veselības drošības iniciatī -
vu ( GHSI )18 un PVO. PVO koordinē 2005. gadā pieņemto Starptautisko veselības 
aizsardzības noteikumu ieviešanu (plašāku informāciju par tiem sk. I pielikumā ); 
tas ir juridiski saistošs līgums, kas ir spēkā kopš 2007. gada un kas tika pieņemts 
apstākļos, kad pieauga starptautiski ceļojumi un tirdzniecība un kad radās vai 
atkārtojās slimību draudi starptautiskā mērogā, kā arī citi riski sabiedrības veselī -
bai (sk.  1. tabulu , kurā ir apkopoti galvenie veselības apdraudējumi kopš minēto 
noteikumu ieviešanas). Visas ES  dalībvalstis ir SVAN  līgumslēdzējas valstis, un to 
pienākums ir izstrādāt, nostiprināt un uzturēt galvenās spējas sabiedrības veselī -
bas uzraudzībai un reaģēšanai. Tās arī ziņo PVO par SVAN ieviešanu.18 Šo G7 iniciatīvu 2001. gada 
novembrī ierosināja Kanāda, 
ES, Francija, Vācija, Itālija, 
Japāna, Meksika, Apvienotā 
Karaliste un Amerikas 
Savienotās Valstis. 
PVO darbojas kā Pasaules 
veselības drošības iniciatīvas 
eksperts padomdevējs, 
savukārt Komisija piedalās 
iniciatīvā kā ES pārstāve.
Ievērojamākie slimību uzliesmojumi kopš SVAN  2005  stāšanās spēkā
Gads Galvenie slimību uzliesmojumi Ietekme uz veselībuVai PVO izsludināja 
starptautiskas nozīmes 
ārkārtas situāciju sabied -
rības veselības jomā?
2009 H1N1  gripas pandēmija (jeb “cūku gripa”)18 449 nāves gadījumi vairāk nekā 214 valstīs, terito -
rijās vai kopienās (2010. gada 1. augusta dati).2009. g. aprīlis
2012Tuvo Austrumu respiratorā sindroma koronavīruss 
(MERS-CoV )1769 apstiprināti gadījumi 27 dažādās valstīs un kopš 
2012. gada septembra – 630 nāves gadījumi.Neattiecas
2013 Cilvēku saslimšana ar putnu gripu H7N9Mirstība – apmēram 25 % gadījumu. Iepriekšējos 
gados tika ziņots par putnu gripas H7 citu apakšgrupu 
gadījumiem daudzās valstīs.Neattiecas
2014Poliomielīta atkārtots uzliesmojums pēc tam, kad tas 
bija gandrīz izskausts1988. gadā tika konstatēti 350 000 gadījumu 125 val -
stīs, 2015. gadā – 74 gadījumi divās valstīs.2014. g. maijs
2014 Ebolas vīrusa uzliesmojums ReitumāfrikāApstiprinājās ziņas par vairāk nekā 28 000 saslim -
šanas gadījumu Gvinejā, Libērijā un Sjerraleonē un 
vairāk nekā 11 000 nāves gadījumu.2014. g. augusts
2016 Zikas vīrusa uzliesmojumsLīdz 2016. gada jūnijam 61 valsts ir ziņojusi par 
inficēšanos ar odu pārnēsāto vīrusu. 2016. g. februāris
Avots:  PVO faktu lapas un attiecīgajām slimībām veltītās tematiskās tīmekļa vietnes, 2016. gada jūlijs.   
12 Ievads 
Lēmums Nr.  1082/2013  par nopietniem pārrobežu veselības 
apdraudējumiem
07 
Lai koordinētu dalībvalstu rīcību saistībā ar veselības drošību Savienībā, tika pie -
ņemts Lēmums Nr. 1082/2013/ES par nopietniem pārrobežu veselības apdraudē -
jumiem19. Tas ievieš tādu jēdzienu kā visus apdraudējumus aptveroša pieeja (pro -
ti, līdzīgi kā SVAN) ES tiesību aktos un uzliek zināmus pienākumus dalībvalstīm un 
Komisijai attiecībā uz sadarbību un koordināciju konkrētās jomās (sk. 1. attēlu ).19 Lēmums Nr. 1082/2013/ES.1. attēlsGalvenās jomas, uz kurām attiecas Lēmums Nr. 1082/2013 par nopietniem pārrobežu 
veselības apdraudējumiem
Sagatavotība
Uzraudzība/pārraudzība
Agrīnās brīdināšanas un 
reaģēšanas sistēma
Riska izvērtējums
Reaģēšanas koordinēšana
Ārkārtas situācijas izziņošana
Veselības drošības komiteja
Valsts struktūras
Veselības drošības komitejas 
dalībniekiPar uzraudzību atbildīgā struktūraAgrīnās brīdināšanas un rea/uni0123ēšanas sistēmas kontaktpunktsSabiedrības veselības aizsardzības 
iestāžu vispārējā kompetenceNopietni pārrobežu apdraudējumi veselībai
 
Dalībvalstis 
ECDC/uni00A02004
Infekcijas slimības
Citas ES/uni00A0a/uni0123entūras /struktūrasES/uni00A0līmenis Galvenās jomasApdraudējumu izcelsme
Valsts līmenisBiolo/uni0123iska1/uni0136īmiska Vide
Komisija
Veselības un pārtikas 
nekaitīguma/uni00A0ĢD
Koordinācija un atbalsts
LESD/uni00A0168./uni00A0pantsLēmums Nr./uni00A01082/2013/ES
Nezināma?
1 Biolo/uni0123isks apdraudējums var būt infekcijas slimības,  mikrobu rezistence un īpaši  veselības traucējumi, kā arī biotoksīni.Kopīgs iepirkums
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta.
13 Ievads 
08 
Lēmums ir virzīts uz to, lai ES labāk varētu novērst riskus, kas saistīti ar nopiet -
niem pārrobežu apdraudējumiem veselībai. Jauninājumi, ko tas ieviesa ES tiesību 
aktos, ietver Veselības drošības komitejas lomas formalizēšanu un pastiprināšanu, 
kā arī reaģēšanas koordinēšanas noteikumus; ES  tiesiskā regulējuma attiecināša -
nu arī uz apdraudējumu, kas nav infekcijas slimības (konkrēti, ķīmiskais un vides 
apdraudējums un nezināmas izcelsmes apdraudējums, kā arī mikrobu rezistence 
un biotoksīni); apspriešanos par sagatavotības plānošanu un tās koordinēšanu un 
jaunu juridisko pamatu jau esošajai agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas sistēmai 
un epidemioloģiskās uzraudzības tīklam.
09 
Cits Lēmuma ieviests jauninājums ir medicīnisko pretlīdzekļu (piemēram, vakcīnu) 
kopējs iepirkums, ko var izmantot konkrētu medicīnisko pretlīdzekļu kopējam 
iepirkumam, ja ir noslēgts nolīgums par kopīgu iepirkuma procedūru20. Lēmu -
mā ir noteikts arī, ka Komisija var izsludināt ārkārtas situāciju Eiropas Savienībā 
(sk. I pielikumu ).
Galvenās atbildīgās iestādes un pienākumu sadalījums 
ES satvara ieviešanā
10 
Kā minēts šā ziņojuma 3. punktā, galvenā atbildība par veselības politiku gulstas 
uz dalībvalstīm. Turklāt Lēmumā par nopietniem pārrobežu veselības apdrau -
dējumiem ir noteikti vairāki konkrēti dalībvalstīm veicami pienākumi jomās, 
kas aprakstītas 7.–9.  punktā, tostarp iecelt konkrētas struktūras un pārstāvjus 
ES līmeņa koordinācijas struktūrās. Komisija (īpaši Veselības un pārtikas nekaitī -
guma ģenerāldirektorāts) ir atbildīga par ES Veselības aizsardzības stratēģijas un 
politikas konkrētu daļu īstenošanu un attīstību. Saskaņā ar Lēmumu tai cita starpā 
ir uzdota Veselības drošības komitejas sekretariāta un priekšsēdētāja biroja dar -
bības nodrošināšana un ārkārtējo darbību mehānisma veselības jomā īstenošana. 
Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs uztur infekcijas slimību epidemio -
loģiskās uzraudzības tīklu un agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas sistēmu (plašā -
ku minēto pienākumu aprakstu sk. II pielikumā ).20 Nolīgumu par kopīgu 
iepirkuma procedūru 
2014.  gada jūnijā sākotnēji 
noslēdza 15 dalībvalstis, un tas 
stājās spēkā 2014.  gada 
5. jūlijā. Līdz 2016. gada 
maijam to bija noslēgušas 
24 ES dalībvalstis.
14 Ievads 
ES līdzfinansētās darbības sabiedrības veselības 
apdraudējumu jomā
ES veselības programmas
11 
ES Veselības aizsardzības stratēģijā ir iekļautas daudzgadu veselības programmas. 
Otrā programma darbojās no 2008. līdz 2013. gadam21. Trešo programmu īsteno 
2014.–2020.  gadā22. Par veselības programmas pārvaldību lielā mērā ir atbildīga 
Patērētāju, veselības, lauksaimniecības un pārtikas izpildaģentūra ( Chafea ). Ve -
selības programmas 2014.–2020. gadam 2. mērķis, uz kuru attiecas mūsu revīzija, 
ir saskaņots ar Lēmumā par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem 
noteiktajām darbībām un definīcijām. 2. tabulā  ir sniegts pārskats par attiecīga -
jiem mērķiem un izdevumiem vai budžetu.21 To noteica ar Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
2007. gada 23. oktobra 
Lēmumu Nr. 1350/2007/EK, ar 
ko izveido otro Kopienas 
rīcības programmu veselības 
aizsardzības jomā (2008.–
2013. gadam) (OV L 301, 
20.11.2007., 3.  lpp.).
22 To noteica ar Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
2014. gada 11. marta 
Regulu (ES) Nr. 282/2014, ar ko 
izveido trešo Savienības 
rīcības programmu veselības 
jomā (2014.–2020.  gads) un 
atceļ Lēmumu Nr. 1350/2007/
EK (OV L 86, 21.3.2014., 1. lpp.).2. tabulaVeselības programmas mērķi, uz kuriem attiecas šī revīzija1
2. Veselības programma 2008.–2013.  g. 3. Veselības programma 2014.–2020.  g.
Kopējais budžets pamatdarbībām 
konkrētā periodā247 miljoni EUR 405 miljoni EUR
Galveno mērķu skaits 3 4
Apakšdarbības/prioritātes 19 23
Uz šo revīziju attiecināmā sadaļa1. Uzlabot iedzīvotāju veselības drošību.
1.1. Aizsargāt iedzīvotājus pret veselības 
apdraudējumiem.2. Lai Savienības pilsoņus pasargātu no nopietniem 
pārrobežu veselības apdraudējumiem – apzināt 
un izstrādāt saskaņotas pieejas un sekmēt to 
īstenošanu, lai nodrošinātu labāku sagatavotību un 
koordināciju ārkārtas situācijās veselības jomā.
Sadaļas izdevumi/budžets 32 miljoni EUR 1.1. rīcībai (aptuveni 13 %)Aplēse 12 miljonu EUR apmērā saskaņā ar 2013. gada 
daudzgadu plānošanu 2014.–2016. gadam (aptuveni 
3 %).
1  Attiecībā uz 2. tabulā  apkopotajiem skaitliskajiem datiem jānorāda, ka tos nevar pilnībā salīdzināt dažādos plānošanas periodos, jo tiem ir 
atšķirīgas apakšprioritātes un dažas veselības programmas darbības tika nodotas ECDC , kuram ir ievērojams gada budžets aptuveni 55  miljo -
nu EUR apmērā.
Avots:  ERP, pamatojoties uz Komisijas sniegto informāciju.
15 Ievads 
Cits ES  finansējums veselības drošībai
12 
Ar veselības drošību saistītām darbībām līdzekļus saņem arī no citiem ES finansē -
juma avotiem, īpaši no pētniecības pamatprogrammām (7. PP 2007.–2013. g. un 
pamatprogramma “Apvārsnis 2020” 2014.–2020. g.). Tematiskajās jomās “Veselība” 
un “Drošība” saskaņā ar Septītās pamatprogrammas Sadarbības programmu tika 
ieguldīti vairāk nekā 7 miljardi EUR23. Par šīm tematiskajām jomām ir atbildīgi 
Pētniecības un inovācijas ģenerāldirektorāts un Migrācijas un iekšlietu ģenerāl -
direktorāts. Jaunā pamatprogramma “Apvārsnis  2020” pievēršas arī pētniecībai 
veselības un drošības jomās24. Ir aplēsts25, ka šim darbības laukam no 2014. līdz 
2020. gadam ES ieguldīs aptuveni 9,1 miljardu EUR. Attiecībā uz veselību tas 
ietver mērķi pastiprināt spēju uzraudzīt veselības aprūpi un spēju īstenot slimību 
profilaksi, atklāšanu, ārstēšanu un apiešanos ar tām. Saskaņā ar šīm programmām 
piešķirtās dotācija tādējādi var tieši attiecināt uz veselības drošības politiku un 
nopietnu pārrobežu veselības apdraudējumu risināšanu26.23 Sk. skaitliskos datus par 7. PP 
budžeta izpildi 2007.–2013.  g.: 
https://ec.europa.eu/research/
fp7/index_en.cfm?pg=budget
24 Saskaņā ar prioritātes 
“Sabiedrības problēmu 
risināšana” 1.  mērķi “Veselība, 
demogrāfiskās pārmaiņas un 
labklājība” un 7. mērķi “Droša 
sabiedrība”.
25 Sk. 2013. gada 25. novembra 
faktu lapu par 
pamatprogrammas 
“Apvārsnis  2020” budžetu.
26 Piemēram, projekti, kas 
attiecas uz Ebolas vīrusu, 
mikrobu rezistenci, infekcijas 
slimībām, kā arī sagatavotību.
16
 Revīzijas tvērums un pieeja
13 
Nosakot revīzijas tvērumu un mērķus, mēs izskatījām ES satvaru iedzīvotāju 
aizsardzībai no nopietniem veselības pārrobežu apdraudējumiem, kuru veido 
galvenokārt Lēmums Nr. 1082/2013 par nopietniem pārrobežu veselības apdrau -
dējumiem, un ES resursus, kas darīti pieejami tā īstenošanai. Kopumā šis satvars 
iekļaujas ES Veselības aizsardzības stratēģijas plašākā kontekstā.
14 
Revīzijā tika meklēta atbilde uz šādu galveno jautājumu:
Vai ES  satvars iedzīvotāju aizsardzībai no nopietniem pārrobežu apdraudēju -
miem veselībai ir pienācīgi īstenots?
Saistībā ar šo galveno jautājumu mēs izskatījām vairākus apakšjautājumus:
i) Vai ar Lēmumu ieviestie jauninājumi ir efektīvi īstenoti?
ii) Vai esošās sistēmas, kas paredzētas agrīnai brīdināšanai un reaģēšanai un 
epidemioloģiskai uzraudzībai, ir pienācīgi pārvaldītas un īstenotas?
iii) Vai ES veselības programmas sniedz efektīvu ieguldījumu iedzīvotāju aizsar -
dzībai no apdraudējumiem veselībai?
iv) Vai Komisijas iekšējā koordinācija veselības drošības finansēšanas un sabiedrī -
bas veselības krīzes pārvarēšanas jomā ir pienācīga?
15 
Revīzijas tvērums ir rūpīgi pieskaņots dažādajām jomām, kas iztirzātas Lēmumā 
par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem (sk. arī 1. attēlu ). 1. apakš -
jautājums attiecas uz jauninājumiem, ko ES tiesību aktos ieviesa ar Lēmumu (pie -
mēram, sagatavotības plānošanas koordinēšana, kopīgais iepirkums un Veselības 
drošības komitejas lomas pastiprināšana, sk. 7.–9. punktu), un 2. apakšjautājums – 
uz sistēmām, kas bija izveidotas jau iepriekš (piemēram, epidemioloģiskā uzrau -
dzība un agrīnā brīdināšana un reaģēšana).
16 
Revīzijas tvērumā tika iekļauts arī novērtējums par to, kā tiek pārvaldīti ES resursi, 
kas darīti pieejami, lai veicinātu iedzīvotāju aizsardzību no veselības apdraudēju -
miem. Saistībā ar 3. apakšjautājumu mēs vērtējām attiecīgās Veselības un pārti -
kas nekaitīguma ģenerāldirektorāta un Chafea  īstenotās darbības un projektus 
2008.–2013. gada un zināmā mērā arī 2014.–2020. gada plānošanas periodā.
17 Revīzijas tvērums un pieeja 
17 
Meklējot atbildi uz 4. apakšjautājumu, mēs novērtējām vispārējos darbības rezul -
tātus un koordinācijas pasākumus, īpaši Veselības un pārtikas nekaitīguma ĢD tās 
vienības līmenī, kura ir atbildīga par krīzes pārvarēšanu un sagatavotību veselības 
jomā, un attiecīgajās ECDC  pamatfunkciju struktūrvienībās. Mēs arī pārbaudījām, 
kā Veselības un pārtikas nekaitīguma ĢD koordinē savu darbību ar citiem Komisi -
jas dienestiem, īpaši saistībā ar pētniecības programmām, kas virzītas uz veselī -
bas drošības mērķiem, un ar krīzes pārvarēšanas struktūrām.
18 
Palāta nav pilnvarota pārbaudīt, kā dalībvalstis īsteno PVO starptautiskos veselī -
bas aizsardzības noteikumus (SVAN), vai sagatavotības plānu vispārējo ieviešanu 
valstu līmenī. Tāpēc šie aspekti revīzijas tvērumā neietilpa. Tomēr revīzijas laikā 
tika izskatītas dažas SVAN  koncepcijas. Revidējot krīzes pārvarēšanas struktūru 
koordināciju, revīzijas tvērumā netika iekļauts pilnīgs novērtējums par to, kā šīs 
struktūras darbojas vairākos ģenerāldirektorātos transversāli vai kā līdzdalībnie -
ces ES veiktajiem pasākumiem, reaģējot uz Ebolas vīrusa uzliesmojumu27.
19 
ECDC  un Komisijas līmenī (proti, Veselības un pārtikas nekaitīguma ĢD, un saistī -
bā ar 3. un 4. apakšjautājumu informatīvos nolūkos mēs apmeklējām arī Migrāci -
jas un iekšlietu ĢD, Pētniecības un inovācijas ĢD, Pētniecības izpildaģentūru un 
Eiropas Pētniecības padomes izpildaģentūru  (ERCEA )) mēs izskatījām 1.–4. apakš -
jautājumu, ko apspriedām arī četrās dalībvalstīs, kuras apmeklējām informatīvs 
nolūkos28. Papildus iztaujāšanai, ko veicām apmeklējumos uz vietas, informatīvos 
nolūkos mēs apmeklējām arī PVO Eiropas Reģionālo biroju, pārbaudījām doku -
mentus 20 darbībām Veselības programmas ietvaros29 (to apskats sniegts III pie -
likumā ) un desmit Septītās pētniecības pamatprogrammas projektu mērķus 
(sk. III pielikumu ), izskatījām Komisijas sagatavotos progresa un ieviešanas ziņo -
jumus, kā arī dokumentus, kas attiecas uz Veselības drošības komitejas darbību.
20 
Revīzijas tvērumā iekļauto jomu īstenošanas un pārvaldības būtiskums un poten -
ciālā ietekme jāvērtē galvenokārt atkarībā no potenciālajām izmaksām un sekām, 
kas rodas, ja pārrobežu apdraudējumus veselībai nerisina cik vien iespējams 
efektīvi. Ārkārtas situācijās parasti jābūt nekavējoties pieejamiem ievērojamiem 
(finanšu) resursiem, lai varētu veikt reaģēšanas pasākumus, un vēl jo vairāk tad, 
ja agrīnā reaģēšana notiek lēnāk vai mazāk efektīvi nekā nepieciešams. Turklāt 
šādas situācijas atstāj postošu ietekmi ne vien uz cilvēku veselību, bet tās var 
izplatīties uz daudzām tautsaimniecības nozarēm, kā aprakstīts šā ziņojuma 1. un 
2. punktā. Tā kā nav iespējams paredzēt, kāda mēroga un veida ārkārtas situācijas 
sabiedrības veselības jomā ir gaidāmas nākotnē, nav iespējams arī iepriekš izteikt 
skaitļos to nodarītos postījumus un ietekmi.27 Šajā kontekstā mēs 
atsaucamies uz citu lietderības 
revīziju, ko Palāta veica saistībā 
ar to, kā Komisija pārvaldīja 
krīzi ārlietu jomā, un tajā bija 
iekļauta arī Ebolas vīrusa 
izraisītās krīzes gadījuma 
izpēte.
28 Informatīvos nolūkos mēs 
apmeklējām Igauniju, Itāliju, 
Nīderlandi un Apvienoto 
Karalisti. Šīs valstis atlasījām, 
ņemot vērā ģeogrāfisko 
izplatību un tādus riska 
faktorus kā ceļojumi, 
tirdzniecība un ārējās robežas.
29 Tās veido aptuveni 56 % (jeb 
18 miljonus EUR) no 
finansējuma veselības 
apdraudējumu novēršanai 
saskaņā ar 2. Veselības 
programmu. Mēs apmeklējām 
uz vietas arī septiņu projektu 
galvenos koordinatorus.
18
 Revīzijas apsvērumi
Lēmums par nopietniem pārrobežu veselības 
apdraudējumiem ieviesa vairākus jauninājumus 
ES veselības drošības jomā, taču to īstenošanu un 
izstrādi nelabvēlīgi ietekmēja kavējumi, un joprojām 
pastāv stratēģiskas un darbības problēmas
21 
Mēs pārbaudījām, vai jauninājumi, ko ierosināja ar Lēmumu par nopietniem 
pārrobežu veselības apdraudējumiem, kā aprakstīts šā ziņojuma 7.–9.  punktā 
un 1. attēlā , tika efektīvi ieviesti. Mēs konstatējām, ka kopumā šo jauninājumu 
īstenošanu un izstrādi nelabvēlīgi ietekmēja kavējumi, un joprojām pastāv stratē -
ģiskas un darbības problēmas. Turpmākajos punktos mēs iztirzāsim sagatavotības 
plānošanas koordinēšanas un apspriešanās par to nepietiekami skaidros rezultā -
tus un trūkumus šo darbību rezultātu vērtēšanā. Mēs ziņosim arī par ECDC  lomu 
vispārējā sagatavotībā, kura nav pietiekami formalizēta, lēno progresu medi -
cīnisko pretlīdzekļu kopējā iepirkuma jomā un to, ka Lēmuma par nopietniem 
pārrobežu veselības apdraudējumiem ietvaros nav izstrādāts ES līmeņa mehā -
nisms, lai apmierinātu neatliekamas vajadzības pēc medicīniskiem pretlīdzekļiem. 
Visbeidzot, mēs darīsim zināmas arī darbības un stratēģiskās problēmas, ar kurām 
saskaras Veselības drošības komiteja, un grūtības saistībā ar reaģēšanas noteiku -
mu koordinēšanu.
Sagatavotības plānošanas koordinēšanas un apspriešanās 
par to rezultāti nav pietiekami skaidri redzami
22 
Dalībvalstis un Komisija savstarpēji apspriežas Veselības drošības komitejā, lai 
koordinētu savus centienus izveidot, nostiprināt un saglabāt spēju pārraudzīt no -
pietnus pārrobežu veselības apdraudējumus, agrīni brīdināt par tiem, tos izvērtēt 
un uz tiem reaģēt30. Šo apspriežu mērķis ir paraugprakses un pieredzes apmaiņa 
attiecībā uz sagatavotības un reaģēšanas plānošanu, valsts sagatavotības plāno -
šanas savstarpējās izmantojamības veicināšana un dažādu nozaru (piemēram, 
veselības aizsardzības, civilās aizsardzības, transporta, robežkontroles) sadarbības 
jautājumu risināšana sagatavotības un reaģēšanas plānošanai Savienības līmenī. 
Tās arī sniedz atbalstu pamatspējas prasību īstenošanai attiecībā uz uzraudzību 
un reaģēšanu saskaņā ar starptautiskajiem veselības aizsardzības noteikumiem 
(sk. I pielikumu ).
23 
Dalībvalstis līdz 2014. gada 7. novembrim un pēc tam ik pēc trīs gadiem sniedz 
Komisijai atjaunotu informāciju par savas valsts sagatavotības un reaģēšanas 
plānošanas aktuālo stāvokli attiecībā uz galvenajām iepriekš minētajām jomām. 
Informācijas sniegšanai dalībvalstis izmanto Komisijas apstiprinātas veidnes, lai 
nodrošinātu tās salīdzināmību un atbilstību mērķiem.30 Lēmums Nr. 1082/2013/ES, 
4. pants.
19 Revīzijas apsvērumi 
24 
Komisija, apspriedusies ar dalībvalstīm, veidnes informācijas sniegšanai par 
sagatavotību apstiprināja 2014.  gada jūlijā  – tikai četrus mēnešus pirms termiņa, 
kad dalībvalstis iesniedz atbildes uz aptaujas jautājumiem, Ebolas vīrusa izraisī -
tās krīzes laikā. Deviņas ES  dalībvalstis aizpildīja elektronisko aptauju noteiktajā 
laikā. Vēl 17 dalībvalstis atbildes iesniedza novēloti, lielākā daļa – 2015. gadā, pēc 
tam, kad bija saņēmušas vairākus Komisija atgādinājumus. Komisija sadarbojās ar 
ECDC  un PVO Eiropas Reģionālo biroju, lai, balstoties uz dalībvalstu atbildēm, ap -
kopotu informāciju progresa ziņojumā par sagatavotības un reaģēšanas plānoša -
nu, un šis dokuments tika iesniegts Veselības drošības komitejai 2015. gada jūnijā 
un novembrī. Lai gan atbildes bija saņemtas ar kavēšanos, ar šo ziņojumu sākās 
prasītā informācijas apmaiņa par sagatavotības un reaģēšanas plānošanu.
25 
Tomēr lielākā daļa šajā ziņojumā iekļautās informācijas, atskaitot ģeogrāfijas kar -
tes, kas ņemtas no PVO ziņojumiem31, ir anonīma un sniegta apkopojumā. Tāpēc 
Veselības drošības komitejas dalībniekiem nekļūst skaidrs, kura valsts sniegusi 
konkrētu informāciju, ieteikusi uzlabojumus vai paraugpraksi vai minējusi piemē -
rus, un nav iespējama efektīva un pārredzama viedokļu apmaiņa, lai gan Komite -
jai un ziņojumam ir konfidenciāls raksturs. Ne Lēmumā par nopietniem pārrobežu 
veselības apdraudējumiem, ne aptaujas veidnē dalībvalstīm nebija izteikta prasī -
ba iesniegt apliecinošus pierādījumus, piemēram, īstenošanas vai rīcības plānus, 
valstī izmantotās rokasgrāmatas vai aktualizētus sagatavotības plānus.
26 
Tiesību akti Komisijai nesniedz pilnvaras vākt vai pārbaudīt šādu informāciju, 
piemēram, dalībvalstu apmeklējumu laikā. Progresa ziņojumā iekļautā informā -
cija par attiecīgajiem sagatavotības aspektiem balstās vienīgi dalībvalstu pašno -
vērtējumā un neietver nekādus apliecinošus pierādījumus. Lai gan tas nenozīmē, 
ka šī informācija ir neprecīza, tomēr ziņojumā konstatētās stiprās un vājās puses, 
ar kurām tiek iepazīstināta Veselības drošības komiteja, nav pamatotas ar datiem, 
kas bijuši pakļauti ārējai pārbaudei vai caurskatīšanai. Šāda caurskatīšana un lielā -
ka pārredzamība – kaut arī tās nav paredzētas tiesību aktos – uzlabotu paļāvības 
līmeni attiecībā uz sagatavotību nopietnu veselības pārrobežu apdraudējumu 
gadījumā (sk. 3. izcēlumu , kurā minēti trūkumi pašnovērtējumā par SVAN ievieša -
nu) un ļautu mērķtiecīgāk virzīt darbības trūkumu novēršanai.31 Summary of State Parties 2013 
report on IHR core capacity 
implementation, Regional 
Profiles  [Kopsavilkums par 
līgumslēdzēju valstu 
2013. gada ziņojumu par 
starptautiskajos veselības 
aizsardzības noteikumos 
definēto pamatspēju 
ieviešanu; reģionālie profili], 
PVO, 2014., http://www.who.
int/ihr/publications/
WHO_HSE_GCR_2014.10/en/
20 Revīzijas apsvērumi 3. izcēlums
27 
Dažām dalībvalstīm, lai gan tās bija iesaistījušās veidnes izstrādāšanā, radās 
grūtības, atbildot uz aptauju par sagatavotību, tāpēc tām bija daži iebildumi par 
progresa ziņojumā ietvertajiem konstatējumiem. Turklāt tehniskajā īstenošanā – 
tiešsaistes aptaujā – bija trūkumi, kas ierobežoja datu kvalitāti atbildēs uz dažiem 
jautājumiem. Daļēji tas skaidrojams ar to, ka Veselības un pārtikas nekaitīguma 
ģenerāldirektorāts neiesaistīja Eiropas Slimību profilakses un kontroles centru 
pietiekami agri tiešsaistes aptaujas rīka IT sagatavošanas posmā.
28 
Attiecībā uz iespējamiem ES kritērijiem sagatavotības un reaģēšanas plānoša -
nai Komisija 2011. gada ietekmes novērtējumā32 papildus pamatkritērijiem, kas 
noteikti Lēmumā33, minēja, ka ir pieejamas izsmeļošas vadlīnijas par vispārējas 
sagatavotības plānošanu34 attiecībā uz visu veidu apdraudējumiem veselībai un 
ka nav mehānisma to ieviešanai visās dalībvalstīs. Mēs atklājām, ka šīm vadlīni -
jām nav piešķirts nekāds konkrēts statuss satvarā, kas attiecas uz Lēmumu par 
nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem, un ka informētība par vadlīni -
ju saturu kopumā ir zema, kaut gan Komisija un dažas dalībvalstis ir ieguldījušas 
ne mazumu pūļu, lai izveidotu visaptverošu un atjauninātu 2011. gada vadlīniju 
versiju, un kaut gan Komisijas tīmekļa vietnē ir pieejami tulkojumi. Ja dalībvalstis 
neizmanto vadlīnijas vai tās neatjaunina, ievērojamie resursi potenciāli ir ieguldīti 
veltīgi.Starptautisko organizāciju jaunākās atziņas saistībā ar sagatavotību: trūkumi 
pašnovērtējumā par starptautisko veselības aizsardzības noteikumu ieviešanu
PVO un tās ekspertu grupas ir norādījušas uz trūkumiem, kas piemīt pašnovērtējumam par starptautiskajos 
veselības aizsardzības noteikumos noteikto pamatspēju ieviešanu. 2015. gada jūlijā Ebolas starpposma izvēr -
tēšanas grupa paziņoja, ka nav pieņemami, ja minētajos noteikumos definēto pamatspēju mērīšanai ir prasīts 
vienīgi brīvprātīgs pašnovērtējums. Tā atsaucās uz centieniem gan Pasaules Veselības organizācijā, gan ar 
tādu iniciatīvu starpniecību kā Globālā veselības drošības programma (sk. I pielikumu , kurā aprakstītas citas 
iniciatīvas, kas nodarbojas ar sagatavotības plānošanas kāpināšanu un pārredzamības palielināšanu) veici -
nāt novērtēšanas tīklus, ārējo pārraudzību un pārredzamību attiecībā uz pamatspējām  un uzsvēra, ka 
reģionālas politiskas struktūras, tādas kā Eiropas Savienība, šo darbu var atbalstīt .
Pasaules Veselības asamblejas 69. sanāksmē (2016. gada 23.–28. maijā) tika izskatīts Pārskatīšanas komitejas 
sagatavotais ziņojums par SVAN lomu saistībā ar Ebolas vīrusa uzliesmojumu un reaģēšanu uz to, un tajā 
bija pausti līdzīgi secinājumi. Pārskatīšanas komiteja norādīja, ka tas, ka nebija ieviesti starptautiskie vese -
lības aizsardzības noteikumi, veicināja Ebolas vīrusa uzliesmojuma strauju izplatīšanos. Komiteja ierosināja 
vairākas pieejas SVAN  ieviešanas pastiprināšanai, tostarp valsts pamatspēju ārēju novērtējumu  noteikt kā 
paraugpraksi.
32 SEC(2011) 1519 galīgā 
redakcija, 8.12.2011., 17. lpp.
33 Lēmums Nr. 1082/2013/ES, 
4. pants.
34 Vispārējas sagatavotības 
plānošanas stratēģija, 
Tehniskās vadlīnijas par 
vispārējās sagatavotības 
plānošanu sabiedrības 
veselības ārkārtas situācijām 
(atjauninātas 2011. g.).
21 Revīzijas apsvērumi 
29 
Mēs konstatējām, ka dalībvalstu un Komisijas apspriešanās par sagatavotības un 
reaģēšanas plānošanu kopumā ir uzsākta, kā noteikts. Tomēr procedūras būtis -
kas informācijas iegūšanai un apmaiņai ar to nolūkā labāk koordinēt centienus 
sagatavotības jomā vēl nav pietiekami stabilas un līdz šim nav devušas skaidri 
saskatāmus rezultātus.
Sagatavotības koordinēšanas darbības rezultātu mērīšana 
bija vāja
30 
Komisijai jānovērtē Savienības politiku un programmu efektivitāte. Tas attiecas 
arī uz ES politikas mērķiem, kas definēti Lēmumā par nopietniem pārrobežu 
veselības apdraudējumiem, īpaši uz pūliņiem, kuri ieguldīti saskaņā ar Lēmu -
ma 4. pantu par minēto sagatavotības un reaģēšanas plānošanu. Tāpēc ciešā sa -
darbībā ar dalībvalstīm ir jāformulē SMART35 kritērijiem atbilstoši mērķi un rādītāji 
un jāizstrādā metodoloģija panāktās virzības skaidrai mērīšanai un novērtēšanai. 
Savukārt dalībvalstīm ir jāparāda, kādu virzību tās ir panākušas.
31 
Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerāldirektorāta mērķi veselības aizsardzī -
bas jomā pašreizējā plānošanas periodā (2014.–2020. g.) ietver konkrētu mērķi, 
kas attiecas uz iedzīvotāju aizsardzību pret nopietniem pārrobežu apdraudēju -
miem veselībai, proti, apzināt un izstrādāt saskaņotas pieejas un sekmēt to īste -
nošanu, lai nodrošinātu labāku sagatavotību un koordināciju ārkārtas situācijās 
veselības jomā. Attiecīgais īpašais rezultātu rādītājs ir: “to dalībvalstu skaits, kuras 
savu sagatavotības plānu izstrādē integrē kopējas pieejas (..)36.”
32 
Saistībā ar šo konkrēto mērķi un rādītāju Komisija savos vadības plānos 2014. un 
2015. gadam izvirzīja mērķi panākt, lai līdz 2015. gadam četras dalībvalstis savu 
sagatavotības plānu izstrādē integrē sagatavotās kopējas pieejas, līdz 2017. ga -
dam – 14 dalībvalstis un līdz 2020. gadam – visas dalībvalstis. Tomēr šis mērķis un 
rādītājs šādā formulējumā nav iekļauti Lēmumā, un tas nozīmē, ka dalībvalstīm tie 
nav saistoši. Nav sniegti arī kritēriji, kas jāizmanto, lai sagatavotības plānu izstrādē 
noteiktu kopējas pieejas, kuras saskaņā ar izvirzīto mērķi vēl būtu jāapzina un jā -
izstrādā. Mēs konstatējām, ka laikā, kad Komisija noteica rādītāju mērķlielumus, tā 
nebija šo kopēju pieeju koncepciju turpmāk pilnveidojusi saskaņā ar dalībvalstīm 
un nebija arī skaidras un saskaņotas pieejas progresa vērtēšanai.35 Konkrēti, izmērāmi, 
sasniedzami, atbilstīgi un ar 
konkrētiem termiņiem.
36 Tāds pats mērķis un rādītājs ir 
minēts arī Regulas  (ES) 
Nr. 282/2014 2. un 3. pantā, lai 
vērtētu ar šo mērķi saistīto 
izdevumu rezultātus.
22 Revīzijas apsvērumi 
33 
Komisija 2016. gada sākumā precizēja metodoloģiju progresa vērtēšanai attiecībā 
pret konkrēto rādītāju un lūdza, lai ECDC  padziļināti analizē datus, kas saņemti no 
dalībvalstīm. Tā prasīja, lai ECDC  nosaka, cik dalībvalstis ir ieviesušas SVAN pamat -
spēju elementus, sadarbspējas kārtību starp nozarēm un darbības turpināšanas 
plānus. ECDC  secināja, ka 16 dalībvalstis ir paziņojušas par šo elementu ieviešanu 
un ka tādējādi rādītājs 2015. gadam ir lielāks nekā mērķlielums (t. i., 14 valstis līdz 
2017. gadam). Tomēr, kā minēts 32. punktā, mēs nevarējām apstiprināt, ka par šo 
metodoloģiju būtu notikusi apspriešanās ar Veselības drošības komiteju un ka 
Komiteja tai būtu piekritusi.
34 
Tāpēc mēs nevarējām secināt, kāda ir paziņotā progresa nozīme darbības rezul -
tātu izteiksmē un vai dalībvalstis ir vienisprātis ar mērķu, rādītāju un mērķlielumu 
visām definīcijām un koncepcijām. Tas ir īpaši svarīgi tāpēc, ka sagatavotības un 
reaģēšanas plānošanas efektīva koordinēšana saistībā ar nopietniem pārrobežu 
apdraudējumiem veselībai lielā mērā ir atkarīga no dalībvalstīm37 un ieinteresēta -
jām personām ir kopīgi jāstrādā, lai sasniegtu vienus un tos pašus mērķus.
Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra  (ECDC ) loma 
vispārējā sagatavotībā nav pietiekami formalizēta
35 
ECDC  ir pilnvarots palīdzēt dalībvalstīm un Komisijai īstenot sagatavotības dar -
bības. Tradicionāli Centra pienākumi attiecās uz slimību profilaksi un kontroli, 
un tie nav oficiāli atjaunināti kopš tā izveides, lai gan veselības drošības jomā ir 
notikušas svarīgas pārmaiņas, īpaši kopš SVAN stāšanās spēkā un kopš ir pie -
ņemts Lēmums par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem. Tāpēc 
mēs pārbaudījām, vai attiecībā uz Komisiju un ECDC , kā arī uz ECDC  darba rezul -
tātos ieinteresētajām personām ir skaidri noteikts, cik lielā mērā ECDC  var sniegt 
specializētas zināšanas vispārējās sagatavotības jomā un kā tam vajadzētu plānot 
savu darbību un resursus šajā nolūkā.
36 
ECDC  izveides regulā ir noteikts, ka tas sniedz zinātnisku un tehnisku specializēto 
informāciju dalībvalstīm, Komisijai un citām Kopienas aģentūrām, lai izstrādātu, 
regulāri pārskatītu un atjauninātu sagatavotības plānus un arī lai atbilstoši savai 
kompetencei izstrādātu intervences stratēģijas (t. i., aizsardzību pret infekcijas 
slimībām un nezināmas izcelsmes apdraudējumu). Lēmumā par nopietniem pār -
robežu veselības apdraudējumiem ir uzskaitīti konkrēti uzdevumi, kas Centram 
jāveic epidemioloģiskās uzraudzības un agrīnas brīdināšanas un reaģēšanas jomā, 
taču nekas nav minēts par palīdzību sagatavotības plānošanā.37 Tas atzīts Veselības un pārtikas 
nekaitīguma 
ģenerāldirektorāta 2015.  gada 
darbības pārskatā, kurā ziņots 
par progresu saistībā ar šo 
konkrēto mērķi un rādītāju.
23 Revīzijas apsvērumi 
37 
Pēc tam, kad tika pieņemts Lēmums par nopietniem pārrobežu veselības ap -
draudējumiem, ECDC  strādāja pie jauniem uzdevumiem38, īpaši vispārējās sa -
gatavotības jomā, saistībā ar nepieciešamību izveidot Eiropas Savienībai visu 
apdraudējumu pieeju. Mēs konstatējām, ka ECDC  loma un pienākumi saistībā ar 
vispārējo sagatavotību tomēr nav formāli noteikti un apstiprināti ne kā attiecīgo 
tiesību aktu atjauninājumi, ne, piemēram, kā rakstiska vienošanās starp Komisiju 
un ECDC , kurai būtu piekritušas ECDC  darba rezultātos ieinteresētās personas. Ja 
nav pietiekami skaidri definēta ECDC  loma šajās darbībās un nav arī skaidrs, kā tās 
saskan ar Centra galveno uzdevumu, Centrs, iespējams, nevarēs pienācīgi sagata -
voties šādu uzdevumu veikšanai ilgtermiņā un efektīvi reaģēt, ja saņems lūgumus 
sniegt palīdzību. Šādas situācijas izraisīts risks jau realizējās saistībā ar kopīgu 
darbu, ko ECDC  un PVO ieguldīja, strādājot pie “Norādījumiem plānu pārskatīša -
nai pandēmiskas gripas gadījumā”, kā izklāstīts turpmāk.
38 
Pēc gripas pandēmijas 2009. gadā viens no Padomes galvenajiem ieteikumiem 
bija pieņemt vadlīnijas sagatavotības plānu izveidē39. Eiropas valstis sāka pār -
skatīt savus plānus pandēmijas gadījumā, pamatojoties uz gūtajām atziņām. 
ECDC  un PVO  Eiropas Reģionālais birojs ieguldīja ievērojamas pūles, lai sagatavo -
tu darbseminārus un caurskatītu paveikto. Abas struktūras 2012. gadā publicēja 
kopēju dokumentu, kurā uzskaitīja šā darba iznākumus40. Pēc tam tās strādāja pie 
“Norādījumiem plānu pārskatīšanai pandēmiskas gripas gadījumā”41. Norādījumu 
projektu izsūtīja visām 53 PVO Eiropas Reģionālā biroja valstīm, un to pilnveidoja 
dažādu valstu un organizāciju eksperti, kas specializējušies pasākumu plānošanā, 
lai sagatavotos pandēmijām.
39 
Tomēr Komisija 2014. gada martā uz laiku apturēja ECDC  norādījumu publicēšanu, 
jo šaubījās, vai Centrs ir pilnvarots nepastarpināti sniegt šāda veida norādījumus 
dalībvalstīm, un secināja, ka sagatavotības jautājumu apspriešana ietilpst Vese -
lības drošības komitejas kompetencē un pilnvarās. Revīzijas laikā (divus gadus 
vēlāk) nebija ziņu par norādījumu apspriešanas grafiku Komitejā (vai tās darba 
grupā, kas nodarbojas ar sagatavotības jautājumiem) un to publicēšanu. Šo 
norādījumu nepublicēšana un nepopularizēšana būtu zaudējums šā dokumenta 
sagatavošanā ieguldīto resursu un darba ziņā, un tas nozīmē, ka ES un PVO Eiro -
pas Reģionālā biroja dalībvalstis tam nevar piekļūt, lai gan valstis bija veltījušas 
pūles, lai atjauninātu sagatavotības plānus pandēmijas gadījumā.38 Viens no šādiem uzdevumiem 
bija palīdzība, ko ECDC  sniedza 
Komisijai, apkopojot 
dalībvalstu atsūtītos datus 
saskaņā ar 4.  pantu Lēmumā 
Nr. 1082/2013/ES un nosūtot 
tos Veselības drošības 
komitejai.
39 Padomes secinājumi par 
pandēmiju ( H1N1 ) 2009. gadā – 
stratēģiska pieeja, 11. punkta 
2. apakšpunkts.
40 Galvenās izmaiņas 
PVO  Eiropas Reģionālā biroja 
dalībvalstu plānos pandēmijas 
gadījumā, pamatojoties uz 
gūtajām atziņām 2009.  gada 
pandēmijas laikā, PVO  Eiropas 
Reģionālais birojs un  ECDC , 
2012.  g.
41 Norādījumi plānu 
pārskatīšanai pandēmiskas 
gripas gadījumā, 2009.  gada 
H1N1  pandēmijas laikā gūtās 
pieredzes izmantošana: 
norādījumi PVO Eiropas 
Reģionālā biroja, Eiropas 
Savienības un Eiropas 
Ekonomikas zonas 
dalībvalstīm, 2014.  gada 
projekts.
24 Revīzijas apsvērumi 
Dalībvalstu nepietiekamā atsaucība, kad bija jāpaātrina 
pandēmiskās gripas vakcīnas kopējais iepirkums, un Lēmuma 
par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem 
ietvaros izveidota ES  līmeņa mehānisma trūkums 
neatliekamu vajadzību risināšanai medicīnisko pretlīdzekļu 
jomā
40 
Pēc 2009. gadā piedzīvotās H1N1  gripas pandēmijas izraisītās krīzes Padome42 
aicināja Komisiju cik vien iespējams drīz, bet ne vēlāk kā 2010. gada decembrī, 
izstrādāt mehānismu vakcīnu un pretvīrusa zāļu kopējam iepirkumam un ziņot 
par to. Jau 2011. gadā Komisija aicināja dalībvalstis iesniegt vajadzību analīzi 
saistībā ar kopējā iepirkuma procedūru. Tomēr tikai 2013. gadā, kad bija pieņemts 
Lēmums par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem, tika radīts ES juri -
diskais pamats medicīnisko pretlīdzekļu kopīgam iepirkumam. Komisija pieņēma 
nolīgumu par kopīgu iepirkuma procedūru 2014. gada 10. aprīlī. Valstis, kuras ir 
parakstījušas šo nolīgumu, var piedalīties īpašā medicīnisko pretlīdzekļu kopīga 
iepirkuma procedūrā, kurā jāiesaistās vismaz četrām dalībvalstīm.
41 
Komisija 2016. gada februārī sekmīgi pabeidza un publicēja specifikācijas indi -
viduālo aizsardzības līdzekļu kopīgam iepirkumam, ko sāka pēc Ebolas vīrusa 
izraisītās krīzes. Papildus tika uzsāktas arī vairākas citas specifiskas kopīga iepirku -
ma procedūras. Tomēr pandēmiskās gripas vakcīnas kopīgas iepirkuma procedū -
ras sagatavošana, ko Padome sākotnēji ierosināja 2010. gadā, joprojām turpinās. 
Komisija izsūtīja vairākus pieprasījumus, taču līdz 2016. gada aprīlim tikai piecas 
dalībvalstis bija iesniegušas vajadzību novērtējumu. Turpmāka virzība ir atkarīga 
no dalībvalstu atsaucības šādās procedūrās. Gada darbības pārskatā par 2014. un 
2015. gadu Komisija ziņoja, ka mērķlielumi pandēmiskās gripas vakcīnas kopīga -
jam iepirkumam netika sasniegti.
42 
Ārkārtas instrumentam, ko izmanto, lai risinātu neatliekamas vajadzības pēc 
medicīniskiem pretlīdzekļiem, jābūt vienkāršākam un jādarbojas ātrāk un elastī -
gāk, nekā tas paredzēts nolīgumā par kopīgu iepirkuma procedūru. Pēc tam, kad 
2015. gadā Spānijā tika konstatēta saslimšana ar difteriju un kad ārstējošā slimnī -
ca pūlējās sagādāt antitoksīnu Eiropā43, Veselības drošības komiteja un Komisija 
nolēma meklēt potenciālus risinājumus, ja nākotnē būs jāsastopas ar šādiem 
gadījumiem. Veselības drošības komiteja uzdeva savai darba grupai, kas nodarbo -
jas ar sagatavotības jautājumiem, izstrādāt standarta operāciju procedūras ātrai 
un saskaņotai ES  rīcībai šādos ārkārtas gadījumos. Komisija 2016.  gada janvārī 
aicināja dalībvalstis norīkot pārstāvjus darbam šajā grupā, lai būtu iespējams 
dalīties pieredzē saistībā ar medicīniskajiem pretlīdzekļiem. Tomēr revīzijas laikā 
mēs nevarējām iegūt pierādījumus par to, ka būtu notikusi vienošanās par šādu 
procedūru vai ka būtu sācies konkrēts darbs (sk. arī 46. un 47. punktu).42 Padomes 2010. gada 
13. septembra secinājumi “Kas 
jāmācās no A/H1N1  
pandēmijas  – Veselības 
drošība Eiropas Savienībā”.
43 Sk. ECDC  sagatavoto sākotnējo 
riska izvērtējumu “Difterijas 
gadījums Spānijā” (15.6.2015.): 
“Pēdējo gandrīz 30 gadu laikā 
konstatētā pirmā difterijas 
gadījuma noteikšana, 
ārstēšana un sabiedrības 
veselības aizsardzības iestāžu 
atbilde uz to izcēla problēmas 
saistībā ar sagatavotību 
difterijas izplatības gadījumā 
Eiropas Savienībā.”
25 Revīzijas apsvērumi 
Veselības drošības komiteja un Ebolas vīrusa uzliesmojums
Ebolas vīrusu Komitejā sāka apspriest 2014. gada martā – pēc tam, kad par tā uzliesmojumu Gvineja bija pa -
ziņojusi PVO un kad ECDC  bija sagatavojusi sākotnējo riska izvērtējumu. Saskaņā ar šo sākotnējo izvērtējumu 
slimības pārnešanas risks uz ES bija zems, taču pasākumu veikšana Eiropas Savienībā būtu pamatota dažu si -
tuāciju dēļ, piemēram, tūristu atgriešanās no Gvinejas, kur tie bija apmeklējuši piederīgos vai draugus, vai tādu 
personu griešanās pēc medicīniskas palīdzības Eiropas Savienībā, kuras ir bijušas pakļautas slimības izraisītāja 
iedarbībai.
PVO 2014. gada 8. augustā izsludināja starptautiska mēroga ārkārtas situāciju sabiedrības veselības jomā 
saistībā ar Ebolas vīrusu. Nedēļu iepriekš Komisija bija sasaukusi Veselības drošības komitejas audiokonferenci 
sakarā ar strauju stāvokļa pasliktināšanos slimības skartajās valstīs. Tajā piedalījās daudzu Komisijas dienestu, 
ECDC , PVO un dalībvalstu pārstāvji. Audiokonferences mērķis bija apmainīties ar informāciju un saskaņot dar -
bības saistībā ar jau veiktajiem un plānotajiem pasākumiem, noteikt papildu darbības sagatavotības stiprinā -
šanai, kā arī apsvērt palīdzību slimības piemeklētajām valstīm. Tika apspriestas arī tajā reģionā strādājošo ES/
EEZ iedzīvotāju medicīniskās evakuācijas iespējas. Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerāldirektorāts ar 
ECDC  palīdzību izstrādāja aptaujas anketu par sagatavotību Ebolas vīrusa gadījumā (lai iegūtu pārskatu par 
laboratoriju kapacitāti, slimnīcu aprīkojumu šīs slimības ārstēšanai, piemērotu transportu), ko izsūtīja dalībval -
stīm, un lielākā daļa uz to atbildēja. Pēc tam, kad PVO bija izsludinājusi starptautiska mēroga ārkārtas situāciju, 
Ebolas vīrusam veltītās Veselības drošības komitejas sanāksmes notika ievērojami biežāk (līdz 2015. gada jan -
vārim – gandrīz ik nedēļu). Pamatdarbības jautājumi, tādi kā kopīgas iepirkuma procedūras un darba grupas, 
Komitejas darba kārtībā parādījās tikai 2015. gada februārī.4. izcēlums43 
Kopumā, saistībā ar kopējā iepirkuma kārtības ieviešanu mēs konstatējām, ka 
pandēmiskās gripas vakcīnas kopīgā iepirkuma rīkošana, ko sāka pēc H1N1  pan -
dēmijas 2009. gadā, līdz mūsu veiktajai revīzijai bija virzījusies uz priekšu lēnām 
tāpēc, ka dalībvalstu atsaucība bija zema, turklāt nav ES līmeņa mehānisma, 
kuru varētu izmantot, kad jārisina neatliekamas vajadzības pēc medicīniskajiem 
pretpasākumiem, un tas potenciāli samazina ES  sagatavotību pandēmiskas gripas 
gadījumā.
Oficiāli apstiprinātās Veselības drošības komitejas 
stratēģiskās un darbības problēmas
44 
Ar Lēmumu par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem tiek izveidota 
Veselības drošības komiteja, kuras sastāvā ir dalībvalstu pārstāvji un kuras priekš -
sēdētājs ir Komisijas pārstāvis (tās pienākumu un atbildības jomu plašāku aprak -
stu sk. II pielikumā ).
45 
Visas dalībvalstis Komitejā norīkoja savus pārstāvjus. Plenārsēdes notika vienu 
reizi 2014. gadā un trīs reizes 2015. gadā, un tika sarīkotas ļoti daudzas audiokon -
ferences, īpaši saistībā ar Ebolas vīrusa izraisītās krīzes attīstību (sk. 4. izcēlumu ).
26 Revīzijas apsvērumi 
46 
Mūsu veiktās revīzijas laikā bija izstrādāti darba uzdevumi četrām Veselības 
drošības komitejas darba grupām: pastāvīgajai grupai sagatavotības jautājumos, 
pastāvīgajam saziņas koordinatoru tīklam, ad hoc  darba grupai nesen ieceļoju -
šo migrantu un infekcijas slimību jautājumos un ad hoc  darba grupai mikrobu 
rezistences apkarošanas jautājumos (sk.  2. izcēlumu ). Tomēr Veselības drošības 
komitejas pastāvīgais saziņas koordinatoru tīkls un darba grupa sagatavotības 
jautājumos bija izveidotas tikai formāli. Saskaņā ar to darba uzdevumiem šīm dar -
ba grupām bija jāsagatavo gada darbības plāns, tostarp novērtēšanā izmantojami 
rezultātu rādītāji, kas jāiesniedz Veselības drošības komitejai apstiprināšanai, lai 
nodrošinātu strukturētu darbu ar šiem jautājumiem. Mēs konstatējām, ka revī -
zijas beigās (2016. gada martā) Komitejai nebija iesniegti gada darbības plāni ar 
darba uzdevumā prasītajiem rezultātu rādītājiem. Tas nozīmē, ka šo grupu darbs 
netika veikts saskaņā ar darba uzdevumu un ka to darbības rezultāti nav pienācīgi 
novērtēti.
47 
Dalība Veselības drošības komitejas darba grupās ir brīvprātīga. Revīzijas beigās 
visas dalībvalstis bija norīkojušas pārstāvjus darbam saziņas koordinatoru tīklā. 
Komisija bija izsūtījusi arī lūgumu iecelt dalībniekus sagatavotības darba grupā 
(sk. arī 42. punktu), taču līdz 2016. gada martam to izdarīja tikai deviņas dalībval -
stis. Daudzu dalībvalstu iesaistīšanās ir svarīga, lai darba grupu iegūtos rezultātus 
vēlāk atbalstītu un virzītu Veselības drošības komiteja.
48 
Mēs konstatējām, ka laikā, kad Veselības drošības komiteja vēl nebija oficiāli 
izveidota un balstījās uz Padomes sagatavotajiem darba uzdevumiem (proti, līdz 
2013. gadam), tā bija izstrādājusi gan darbības programmas ar ikgadējiem mēr -
ķiem un ziņoja par tiem, gan dokumentētus rīcības plānus līdz ar progresa ziņoju -
miem. Saskaņā ar Lēmumu par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem 
pašreizējās Veselības drošības komitejas statuss un pilnvaras atšķiras. Tomēr ne 
Komitejas dokumentos, ne Komisijā mēs neatradām pierādījumus tam, ka Komite -
ja pašlaik darbojas, pamatojoties uz apstiprinātu stratēģisku plānu vai atjauninātu 
ceļvedi, kurā būtu noteikti būtiski ilgtermiņa stratēģiski jautājumi. Revīzijas laikā 
dalībvalstu pārstāvji arī pauda zināmas bažas par Veselības drošības komitejas 
audiokonferencēm, kurās, viņuprāt, pārāk daudz laika tiek veltīts diskusijām par 
tehniskiem, nevis stratēģiskiem jautājumiem.
27 Revīzijas apsvērumi 
49 
Kopumā Veselības drošības komitejas darbs, īpaši saistībā ar Ebolas vīrusa izraisīto 
krīzi, ir bijis ļoti svarīgs un ir ierosinājis sadarbības mehānismu attīstību, piemē -
ram, laboratoriju izmantošanā un medicīniskā evakuācijā, un šos mehānismus var 
saglabāt vai atkal iedarbināt, ja rodas krīzes nākotnē44. Veselības drošības komi -
teja kļuva par galveno platformu, kur Komisijas attiecīgo dienestu un dalībvalstu 
pārstāvji varēja apvienot spēkus un sākt dalīties ar informāciju, tostarp ar PVO. 
Tas jo vairāk apliecina Komitejas sevišķo nozīmi un svarīgumu, un to atzina arī 
Padome savos secinājumos par gūto pieredzi attiecībā uz sabiedrības veselību 
saistībā ar Ebolas vīrusa epidēmiju Rietumāfrikā45.
50 
Tomēr mūsu iegūtie pierādījumi liecina arī par to, ka tad, kad PVO izsludināja 
starptautiska mēroga ārkārtas situāciju sabiedrības veselības jomā saistībā ar 
Ebo   las vīrusu, kas ilga apmēram sešus mēnešus, Veselības drošības komitejas 
darbs un audiokonferences lielākoties bija veltītas atbildei uz Ebolas vīrusa uzlies -
mojumu, kurš radīja nelielu veselības apdraudējumu  ES46. Tāpēc citas Komitejas 
darbības saistībā ar stratēģisko attīstību un Lēmuma par nopietniem pārrobe -
žu veselības apdraudējumiem izveidotā satvara īstenošanu tajā laikā neguva 
prioritāti.
51 
Pēdējos gados ir bijuši daudzi tādu nopietnu slimību uzliesmojumi kā Tuvo 
Austrumu respiratorais sindroms ( MERS ), Korona vīruss, Ebolas vīruss un Zikas 
vīruss, un stratēģiskā plānošana Veselības drošības komitejā nenotika; tas zināmā 
mērā paskaidro to, kāpēc Komitejas sanāksmes bieži vien vairāk pievērsās nevis 
stratēģiskiem, bet tehniskiem un ar krīzes pārvarēšanu saistītiem jautājumiem. 
Turklāt mēs konstatējām, ka darba grupas, kurām būtu bijis jāveic tehnisks darbs 
vai jāpalīdz Komitejai to veikt, virzījās uz priekšu lēni.
52 
Pati Komisija arī var vēl labāk apkopot būtisko informāciju vai ziņojumus par 
darbībām, ko veic citi šajā jomā iesaistītie Komisijas dienesti un aģentūras vai 
kas šajā kontekstā veiktas saskaņā ar programmām (sk. arī 96.–102. punktu). Šo 
faktoru kopums norāda uz to, ka Veselības drošības komitejas stratēģisko darbī -
bu iespējams kāpināt. Tas ir svarīgi, jo Komitejai tagad ir stabilas pilnvaras, īpaši 
attiecībā uz dalībvalstu sagatavotības un reaģēšanas plānošanas koordinēšanu 
sadarbībā ar Komisiju (sk. 44. punktu), un tāpēc tā var nodrošināt ES pēc iespējas 
augstāku aizsardzības līmeni pret veselības apdraudējumiem.44 Neskarot revīzijas 
konstatējumus, ko Palāta 
varētu formulēt par krīzes 
pārvarēšanas struktūrām pēc 
lietderības revīzijas, kuru vēl 
nav pabeigusi III  apakšpalāta 
un kura pievēršas arī 
ES atbildei uz Ebolas vīrusa 
uzliesmojumu.
45 Padomes secinājumi par 
sabiedrības veselības jomā 
gūto mācību pēc ebolas 
uzliesmojuma Rietumāfrikā  – 
Veselības drošība Eiropas 
Savienībā (2015/C  421/04), 
17.12. 2015.
46 Sk. ECDC  sagatavoto sākotnējo 
riska izvērtējumu “Ebolas 
vīrusslimības uzliesmojums 
Rietumāfrikā”, 
4. atjauninājums, 3.9.2014., 
kurā paziņots, ka Ebolas vīrusa 
izplatīšanās risks no pacienta, 
kas ieradies ES plānotas 
medicīniskas evakuācijas 
rezultātā, ir uzskatāms par 
ārkārtīgi zemu.
28 Revīzijas apsvērumi 
Reaģēšanas koordinēšanas noteikumu piemērošana praksē 
rada grūtības
53 
Lēmumā par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem ir noteikts, ka 
dalībvalstis ir atbildīgas par sabiedrības veselības krīžu pārvaldību valsts līmenī, 
taču atsevišķu dalībvalstu veiktie pasākumi var kaitēt citu dalībvalstu interesēm, 
ja pasākumi nav savstarpēji saskaņoti vai ja tie balstās uz atšķirīgiem riska izvēr -
tējumiem. Tāpēc dalībvalstis, pirms tās gatavojas pieņemt sabiedrības veselības 
pasākumus nopietna pārrobežu veselības apdraudējuma apkarošanai, informē47 
citas dalībvalstis un Komisiju un apspriežas ar tām par šiem pasākumiem. Ja 
nepieciešamība aizsargāt sabiedrības veselību ir tik steidzama, ka šie pasākumi ir 
jāpieņem nekavējoties, dalībvalstis var informēt pārējās dalībvalstis un Komisiju 
pēc šo pasākumu pieņemšanas.
54 
Ebolas vīrusa uzliesmojuma laikā gūtā pieredze liecina, ka prasība informēt citas 
dalībvalstis (proti, ar Veselības drošības komitejas starpniecību) pirms pasākumu 
pieņemšanas valsts līmenī rada grūtības. Dažas dalībvalstis nolēma atkāpties no 
ECDC  un PVO veiktajiem riska izvērtējumiem un ieviesa ieceļotāju skrīningu lid -
ostās, kurās ieradās lidmašīnu reisi no Rietumāfrikas. Turpmākajos riska izvērtēju -
mos ECDC  un PVO  atkārtoja ieteikumu nenoteikt ieceļotāju skrīningu un norādīja 
uz izmaksām, kas ar to saistītas, zemajiem rezultātiem un faktu, ka slimības skar -
tajās valstīs darbojas efektīvs skrīnings pirms izceļošanas no tām48. Komisija uzai -
cināja ES  dalībvalstu veselības ministrus uz augsta līmeņa koordinācijas sanāksmi 
par Ebolas vīrusslimības jautājumiem, kura notika 2014. gada 16. oktobrī un kuras 
laikā tika apspriesti arī iespējamie ieceļošanas pasākumi uz ES robežām. Viens no 
šīs sanāksmes iznākumiem bija Komisijai un PVO uzticētais uzdevums organizēt 
revīziju pirms izceļošanas veiktajam Ebolas vīrusa skrīningam slimības skartajās 
Rietumāfrikas valstīs. Revīzija ļāva secināt, ka skrīnings pirms izbraukšanas tiek 
labi īstenots un ka ar izstrādāto procedūru palīdzību, visticamāk, ir iespējams 
noteikt personas ar Ebolas vīrusa pazīmēm un simptomiem.
55 
Komisija 2015. gada īstenošanas ziņojumā49 tāpēc norādīja, ka svarīgākais seci -
nājums saistībā ar Ebolas vīrusa uzliesmojumu attiecas uz vajadzību uzlabot to 
noteikumu ieviešanu, kuri liek dalībvalstīm koordinēt savus reaģēšanas pasāku -
mus. Ja pienācīga apmaiņa ar informāciju par sabiedrības veselības pasākumiem, 
ko dalībvalstis plāno ieviest vai jau ir ieviesušas, nenotiek agrīnā posmā, tas var 
ietekmēt citas dalībvalstis. Kā piemēru var minēt pārbaužu dublēšanos un to 
personu meklēšanu, kuras jau ir pārbaudītas, tām pirmo reizi šķērsojot ES robežu, 
papildu darbu un resursus, kas jāiegulda citām dalībvalstīm, vai pastiprinātu me -
diju spiedienu uz valsts veselības aizsardzības iestādēm, kurām lūdz paskaidroju -
mus par to, kāpēc dažas dalībvalstis ievēro PVO un ECDC  zinātniskos ieteikumus, 
bet dažas – ne.47 Saskaņā ar 11. pantu Lēmumā 
Nr. 1082/2013/ES.
48 ECDC  sākotnējais riska 
izvērtējums “Ebolas 
vīrusslimības uzliesmojums 
Rietumāfrikā”, 
4. atjauninājums, 3.9.2014., vai 
ECDC  tehniskais ziņojums 
“Ebolas vīrusa infekcijas 
novēršanas un kontroles 
pasākumi – skrīnings pēc 
iebraukšanas un pirms 
izbraukšanas”, 12.10.2014.
49 Ziņojums par Lēmuma 
Nr. 1082/2013/ES īstenošanu, 
COM(2015) 617 final , 7.12. 2015.
29 Revīzijas apsvērumi 
Esošo agrīnās brīdināšana un reaģēšanas, kā arī 
epidemioloģiskās uzraudzības sistēmu un procedūru 
svarīgā loma ir vispāratzīta, tomēr tām nepieciešama 
zināma modernizācija
56 
Mēs pārbaudījām, vai esošās agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas, kā arī epide -
mioloģiskās uzraudzības sistēmas, kam juridisko pamatu veido Lēmums par 
nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem (sk.  arī 1. attēlu ), tiek pienācīgi 
pārvaldītas un īstenotas. Mēs konstatējām, ka kopumā šīs sistēmas darbojas jau 
daudzus gadus un ka ieinteresētās personas ir plaši atzinušas to nozīmi ES līme -
nī, taču procedūrām un sistēmām ir vajadzīgi daži atjauninājumi. Turpmākajos 
punktos mēs izklāstīsim vajadzību vēl vairāk pastiprināt EWRS  un to sasaistīt ar 
citām brīdināšanas sistēmām, kā arī norādīsim uz to, ka atjauninātā ES līmeņa 
pieeja agrīnai brīdināšanai un reaģēšanai nopietnu ķīmisku un vides apdraudēju -
mu gadījumā vēl nav pārbaudīta. Visbeidzot, ir jāpilnveido ES epidemioloģiskās 
uzraudzības sistēma, lai optimizētu datu salīdzināmību un kvalitāti.
EWRS  tiek plaši lietota un ir ieguvusi vispārēju atzinību, 
taču tā ir jāpastiprina, tostarp attiecībā uz sasaisti ar citām 
brīdināšanas sistēmām
57 
Lēmums par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem veido juridisko 
pamatu agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas sistēmai, kad Savienības līmenī ir 
jāizziņo brīdinājumi par nopietniem pārrobežu apdraudējumiem veselībai. Šī 
sistēma nodrošina pastāvīgu saziņu starp Komisiju un dalībvalstu kompetentajām 
iestādēm, kuras valsts līmenī ir atbildīgas par brīdināšanu, nolūkā veikt sabiedrī -
bas veselības risku izvērtēšanu un to pasākumu noteikšanu, kas var būt nepiecie -
šami sabiedrības veselības aizsardzībai. Eiropas Slimību profilakses un kontroles 
centrs atbalsta Komisiju un tai palīdz, izmantojot EWRS  un kopā ar dalībvalstīm 
nodrošinot spēju saskaņoti reaģēt. Tas analizē ar šīs sistēmas starpniecību saņem -
to ziņojumu saturu un sniedz informāciju, speciālās zināšanas, konsultācijas un 
riska izvērtējumu.
58 
Komisija un Centrs attiecīgi rīkojas arī, lai nodrošinātu EWRS  efektīvu savienoju -
mu ar citām Kopienas brīdināšanas sistēmām (piemēram, saistībā ar dzīvnieku 
veselību, pārtikas produktiem un lopbarību, kā arī civilo aizsardzību). Pamatojo -
ties uz šiem standartiem, mēs veicām vispārēju novērtējumu par to, vai agrīnās 
brīdināšanas un reaģēšanas sistēma darbojas pienācīgi un vai tā tiek pienācīgi 
pārvaldīta.
30 Revīzijas apsvērumi 
59 
Pēc Lēmuma pieņemšanas EWRS  pārveidoja, lai tajā iekļautu vairākas izmaiņas, 
piemēram, tajā ietvēra jaunus datu laukus par tādiem apdraudējuma veidiem, 
kas nav infekcijas slimības, un trauksmes izziņošanas definīcijas. Mēs konstatē -
jām, ka šo sistēmu plaši izmanto dalībvalstu atbildīgās iestādes un Komisija. Kopš 
2004. gada dalībvalstis un Komisija šajā sistēmā ir ievadījušas 1493 ziņojumus 
(sk. 2. attēlu ). Lai gan laika gaitā sistēma ir atjaunināta un modernizēta, mēs 
tomēr konstatējām, ka tai ir objektīvi ierobežojumi, jo sistēmas koncepcija ir 
novecojusi un nav iespējams integrēt jaunākos IT rīkus, pieslēgumu sociālajiem 
medijiem vai nodrošināt pilnīgu savietojamību ar mobilajām ierīcēm. 2. attēlsAgrīnās brīdināšanas sistēmā ievadītie ziņojumi (2004.–2015.  g.)
Šie/uni00A01/uni00A0493 ziņojumi attiecās uz 1/uni00A0482/uni00A0lipīgu slimību 
gadījumiem kopš 2004./uni00A0gada, un kopš 2014./uni00A0gada to sadalījums ir šāds:
- 1/uni00A0ķīmisks apdraudējums;
- 6/uni00A0 ekoloģiski notikumi; - 4/uni00A0nezināmas izcelsmes potenciāli apdraudējumi.
Kopumā 725/uni00A0ziņojumus klasi/f_icēja kā brīdinājuma 
izziņošanu vai agrīno brīdināšanu.
UK SK SI SE RO PT PL NO NL MT LV LU LT IT IS IE HU HR GR FR FI ES EE EC/one.superior DK DE CZ CY CH BG BE AT350
300
250
200
150
100
50
0
1 EK – Eiropas Komisija.
Avots : ERP, balstoties uz agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas sistēmas datiem, ko tai 2015. gada oktobrī sniedza ECDC .
31 Revīzijas apsvērumi 
50 Otrais neatkarīgais 
ECDC  novērtējums saskaņā ar 
tā izveides regulu (Regula (EK) 
Nr. 851/2004), galīgais 
ziņojums, 8.10.2014.
51 Lielākajā daļā gadījumu 
dalībvalsts pārstāvis Veselības 
drošības komitejā un agrīnās 
brīdināšanas un reaģēšanas 
sistēmas kontaktpunktā nav 
viena un tā pati persona. 
Galvenā atšķirība: kā 
pārstāvjus Komitejā norīko 
augstākā līmeņa par politiku 
atbildīgos Veselības ministriju 
darbiniekus, bet 
EWRS  kontaktpunktā  – 
augstākā līmeņa tehniskos 
darbiniekus no dalībvalstu 
sabiedrības veselības 
aģentūrām, lai gan iespējams 
arī citāds sadalījums.60 
Jaunākajā ECDC  ārēja novērtētāja sagatavotajā ziņojumā50 par  2008.–2012.  gadu 
EWRS  tehniskā koncepcija un lietošanas ērtums tika novērtēti visumā pozitīvi, 
taču norādīts arī uz to, ka sistēmas darbības rezultāti krīzes laikā bija vāji un ka 
iepriekšējos gados sistēma ātri kļuva pārslogota, un ir iespējams to pārskatīt, lai 
to varētu labāk izmantot ārkārtas situācijās veselības jomā.
61 
Pašlaik ES līmenī nav īpašas platformas situācijas apzināšanai vai cita rīka, kas 
ļautu reālā laikā gūt pārskatu par pasākumiem, ko sabiedrības veselības jomā veic 
dalībvalstis, lai risinātu nopietnus pārrobežu apdraudējumus veselībai. Šim no -
lūkam izmanto vai nu EWRS , vai e-pastu, piemēram, Veselības drošības komitejas 
dalībnieku un Komisijas saziņai. Šādas funkcijas ir iespējams izstrādāt, piemēram, 
vai nu izveidojot īpašu rīku, vai esošās EWRS  uzlabotajā versijā integrējot šādu 
funkciju.
62 
EWRS  komiteja pastāvēja līdz 2012. gadam. Tā nodarbojās ar veselības krīžu teh -
niskajiem aspektiem, savukārt neformālā Veselības drošības komiteja tajā laikā 
vairāk pievērsās stratēģiskiem jautājumiem51. Mūsu konstatējumi liecina par to, 
ka joprojām ir jāveic šāds tehnisks sagatavošanās darbs pašreizējā satvarā (sk. arī 
51. punktu par Veselības drošības komiteju). Mūsu revīzijas laikā (2016. gada mar -
tā) Komisija un ECDC  apsprieda veidus, kā izveidot grupu, kas pārskatītu sabiedrī -
bas veselības riska izvērtējumus un apsvērtu politikas virzienu sniegtās iespējas. 
Šādas grupas izveides nepieciešamību noteica vajadzība atslogot Veselības drošī -
bas komiteju, taču nekādi praktiski pasākumi netika ne ierosināti, ne apstiprināti.
63 
Revīzijas laikā nebija EWRS  lietotāju grupas vai līdzīgas struktūras, kuras uzde -
vums būtu palīdzēt sistēmas izmantotājiem un atvieglot viņu darbu saistībā ar 
sistēmas funkcionālajiem un procedūras aspektiem un potenciāli – saistībā ar 
lūgumiem tajā ieviest izmaiņas vai to modernizēt, kā arī nodrošināt apmācību. 
Tomēr līdzīgas darbības notika EWRS  komitejā līdz 2012. gadam, un dalībvalstu 
pārstāvji atzina, ka ir nepieciešams regulāri apspriest šos jautājumus.Agrīnās brīdināšanas sistēmā ievadītie ziņojumi (2004.–2015.  g.)
32 Revīzijas apsvērumi 
64 
Komisija 2015. gada Īstenošanas ziņojumā52 norādīja, ka tā apsver turpmāku sistē -
mas modernizēšanu, kas vidējā termiņā ļaus izstrādāt lietotājiem ērtākas funkci -
jas, tikai vispirms ar ieinteresētajām personām un ECDC  ir jāvienojas par priekš -
likumu pilnībā pārveidot (t. i., modernizēt) agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas 
sistēmas IT rīku. Tomēr revīzijas laikā mums neizdevās iegūt nekādus konkrētus 
pierādījumus par Komisijas panākto virzību šajā aspektā.
65 
Jau 2011.  gadā Komisija53 noteica tās ES līmeņa aģentūras un agrīnās brīdināša -
nas sistēmas54, ko jāsasaista ar EWRS . Sarakstā tika iekļauti komentāri par katru 
brīdināšanas sistēmu, kuri pamato, kāpēc agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas 
sistēmas izziņotie brīdinājumi ir ar tām jāsasaista. Komisija noteica sasniedzamos 
mērķus un trūkumus, kas jānovērš, lai panāktu šo sasaisti. Mēs pārbaudījām, kāds 
ir progress kopš 2011. gada, un konstatējām, ka revīzijas laikā (2016. gada mar -
tā) joprojām bija virkne brīdināšanas un informācijas sistēmu55, kas pakāpeniski 
jāsasaista ar  EWRS .
66 
Brīdināšanas sistēmu sasaiste ir svarīga, jo dažādās ES brīdināšanas sistēmas 
(piemēram, Europhyt , kas attiecas uz augu veselību, vai RAPEX  – uz bīstamiem ne -
pārtikas produktiem) pārvalda dažādi Komisijas dienesti un tām var būt atšķirīgi 
kontaktpunkti dalībvalstīs, tāpēc ir būtiski izveidot pienācīgus saziņas kanālus 
valstu un ES  līmenī.
67 
Komisija uzskata56, ka sasaistes darbību (procedurālā un tehniskā aspektā) pilnīga 
pabeigšana nebūs iespējama, kamēr nebūs skaidrāk noteikts agrīnās brīdināšanas 
un reaģēšanas sistēmas IT rīka “pilnīgas pārveides” apjoms un ietekme, kā izklās -
tīts iepriekšējos punktos. Kamēr tas nav īstenots, ir jāizstrādā efektīvas procedū -
ras, lai izvairītos no darbību pārklāšanās vai dublēšanās un lai varētu efektīvi un 
agri reaģēt uz brīdinājumiem par dažādiem apdraudējumiem.52 COM(2015) 617 final .
53 “Sagatavotības un reaģēšanas 
struktūra pārrobežu veselības 
apdraudējumu gadījumos”, 
dokuments pievienots 
ietekmes novērtējumam 
SEC(2011) 1519 galīgā 
redakcija.
54 Piemēram, brīdināšanas 
sistēmas attiecībā uz 
bīstamiem nepārtikas 
produktiem, dzīvnieku 
veselību un pārtikas 
nekaitīgumu.
55 Pielikums Īstenošanas akta 
projektam saskaņā ar 8.  pantu 
Lēmumā Nr. 1082/2013/ES, kas 
revīzijas laikā vēl nebija 
pieņemts.
56 COM(2015) 617 final .
33 Revīzijas apsvērumi 
68 
Mēs konstatējām, ka kopumā EWRS  darbojas jau daudzus gadus un ka ieinteresē -
tās personas, tostarp revīzijas laikā aptaujātie sistēmas lietotāji, ir plaši atzinušas 
tās lielo nozīmi ES līmenī. Tomēr Komisija un ECDC  līdz šim vēl nav sākuši vērā 
ņemamus pasākumus, lai vēl vairāk pastiprinātu šo sistēmu un izstrādātu integ -
rētus risinājumus situācijas apzināšanai un starpgadījumu novēršanai, kad rodas 
nopietni pārrobežu apdraudējumi veselībai. Turklāt vēl nav pabeigta sasaiste 
procedurālā vai tehniskā aspektā ar citām agrīnās brīdināšanas sistēmām Savienī -
bas līmenī.
Atjauninātā ES  līmeņa pieeja agrīnai brīdināšanai un 
reaģēšanai nopietnu ķīmisku un vides apdraudējumu 
gadījumā vēl nav pārbaudīta
69 
Ja tiek izziņots brīdinājums saskaņā ar noteikumiem, kas definēti Lēmumā par 
nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem, Komisija ar EWRS  palīdzību 
sniedz dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Veselības drošības komitejai riska 
izvērtējumu par to, cik nopietns ir sabiedrības veselības apdraudējums, un par 
veicamajiem sabiedrības veselības aizsardzības pasākumiem57. ECDC  sagatavo 
šādu riska izvērtējumu, ja apdraudējums attiecas uz infekcijas slimību, mikrobu 
rezistenci vai saistītiem īpašiem veselības traucējumiem vai nezināmas izcelsmes 
apdraudējumu. Ja nepieciešams, Komisija var lūgt, lai Eiropas Pārtikas nekaitīgu -
ma iestāde un Savienības citas aģentūras sagatavo riska izvērtējumu. Ja vajadzī -
gais riska izvērtējums pilnībā vai daļēji pārsniedz Savienības aģentūru pilnvaras 
un tas tiek uzskatīts par nepieciešamu Savienības līmeņa reaģēšanas koordināci -
jai, Komisija sniedz ad hoc  riska izvērtējumu. Mēs pārbaudījām, kā šie noteikumi 
darbotos praksē.
70 
Ķīmisku un vides apdraudējumu gadījumā Lēmums piešķir Komisijai pilnīgu 
rīcības brīvību sagādāt sākotnēju riska izvērtējumu no jebkura piemērota avota. 
Revīzijas laikā sākotnēji riska izvērtējumi saistībā ar ķīmisku apdraudējumu tika 
iegūti no ES līdzfinansēta projekta. Projekta ietvaros tika izstrādāta visaptveroša 
rīkkopa šādu apdraudējumu risināšanai, taču 2016. gada martā projekts beidzās. 
Lai pēc šī termiņa izpildītu savas juridiskās saistības attiecībā uz sākotnējā riska iz -
vērtējuma sniegšanu šādu apdraudējumu gadījumos, Komisija izstrādāja standar -
ta operāciju procedūru kopā ar savu Zinātnisko komiteju58, kura pārņēma dažus, 
bet ne visus projekta tiešos rezultātus, kas vajadzīgi šīs funkcijas nodrošināšanai.57 Lēmums Nr. 1082/2013/ES, 
10. pants “Sabiedrības 
veselības riska izvērtējums”.
58 Izstrādājot politiku un 
priekšlikumus patērētāju 
drošības, sabiedrības veselības 
un vides jomā, Komisija 
izmanto neatkarīgas 
zinātniskās komitejas, kuras tai 
sniedz pamatotas zinātniskas 
konsultācijas. Zinātniskās 
komitejas var piesaistīt 
papildu ekspertus no 
zinātnisko konsultantu vidus 
un var izmantot ekspertu 
datubāzes. Viena no trim 
2009. gadā izveidotajām 
komitejām bija Veselības un 
vides apdraudējuma 
zinātniskā komiteja ( SCHER ). 
2016. gadā to aizstāja jaunā 
SCHEER  komiteja.
34 Revīzijas apsvērumi 
71 
Nopietni pārrobežu ķīmiski incidenti parasti nenotiek bieži, taču to rakstura 
dēļ var rasties nepieciešamība pēc sākotnēja riska izvērtējuma ļoti īsā laikā, 
12–36 stundās, turklāt ārpus parastā darba laika. Zinātniskā komiteja līdz šim nav 
sniegusi zinātniskas konsultācijas šādā režīmā.
72 
Minētā projekta ietvaros veiktā praktiskā nodarbība 2016. gadā vēl vairāk izcē -
la izstrādātās rīkkopas komponentu pievienoto vērtību gadījumos, kad jārisina 
ķīmisks apdraudējums. Tas parādīja, ka tad, kad būs nokomplektēta zinātniskās 
komitejas darba grupa sākotnējā riska izvērtējuma sniegšanai ķīmiska apdraudē -
juma gadījumā (ekspertiem adresēts uzaicinājums noslēdzās 2016. gada 9. maijā), 
visticamāk, būs jāiegulda daudz pūļu mācībās un praktiskās nodarbībās, līdz šis 
mehānisms varēs efektīvi sniegt sākotnējus riska izvērtējumus prasītajā kvalitātē 
un termiņos. Turklāt mēs atklājām, ka Komisija patiešām ir pārņēmusi projekta 
ietvaros izstrādāto un mitināto IT rīku59 potenciālu nopietnu ķīmisku incidentu 
pārraudzībai pirms to paziņošanas agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas sistēmā. 
Tomēr mūsu veiktās revīzijas laikā tikai 14 dalībvalstis bija reģistrējušas savus lie -
totājus, un tas nozīmē, ka ziņošanai par šādiem apdraudējumiem nav pilnīga un 
saskaņota aptvēruma visā ES. Komisija nesniedza skaidrus pierādījumus par to, kā 
šo platformu uzturēs un nodrošinās tās darbību vai kā tiks organizētas mācības 
un sekmēta tās izmantošana.
73 
Standarta operāciju procedūrās, kuras attiecas uz sākotnējo riska izvērtējumu, ko 
sniedz zinātniskā komiteja, ir minēti tikai ķīmiski incidenti, bet ne vides apdraudē -
jumi. Mēs neatradām Komisijas līmenī nekādas citas standarta operāciju proce -
dūras sākotnējā riska izvērtējuma iegūšanai nopietnu pārrobežu vides apdrau -
dējumu gadījumā. Gadījumos, kad jāreaģē uz nopietniem pārrobežu ķīmiskiem 
vai vides apdraudējumiem, pieredze ES līmenī kopumā ir neliela, un attiecīgā 
atjauninātā pārraudzības un agrīnās reaģēšanas kārtība šādu draudu gadījumā 
vēl nav pārbaudīta.59 RASCHEM  – agrīnās 
brīdināšanas sistēma ķīmisku 
apdraudējumu gadījumā.
35 Revīzijas apsvērumi 
ES epidemioloģiskās uzraudzības sistēma kopumā darbojas 
labi, taču jāiegulda zināms darbs, lai uzlabotu datu 
salīdzināmību un kvalitāti
74 
Komisijai60 ir jāizveido un jāatjaunina procedūras epidemioloģiskās uzraudzības 
tīkla darbībai saskaņā ar īpašajiem noteikumiem, kas izklāstīti ECDC  izveides regu -
lā. Turklāt, ziņojot par epidemioloģisko uzraudzību, valstu kompetentās iestādes 
izmanto saskaņā ar Lēmumu pieņemtās gadījumu definīcijas61 (ja tās ir pieeja -
mas) katrai infekcijas slimībai un saistītajam īpašajam veselības traucējumam, kas 
iekļauti ES slimību sarakstā. Komisija pieņem gadījumu definīcijas, lai Savienības 
līmenī nodrošinātu datu salīdzināmību un savietojamību. ECDC  izmitina epide -
mioloģiskās uzraudzības platformu TESSy  un nodrošina tās darbību; dalībvalstis 
tajā augšupielādē savus uzraudzības datus. Eiropas līmenī savākto datu kvalitātes 
uzlabošana ir viens no ECDC  mērķiem, kas noteikts tā ilgtermiņa uzraudzības 
stratēģijā 2014.–2020.  gadam. Arī ECDC  Daudzgadu stratēģiskajā programmā62 ir 
teikts, ka ir jāuzlabo datu kvalitāte un salīdzināmība visās dalībvalstīs.
75 
ECDC  sadarbībā ar uzraudzības ekspertiem dalībvalstīs ir izstrādājis uzraudzības 
standartus, lai racionalizētu ES īstenoto uzraudzību un uzlabotu datu kvalitāti. 
Centrs uzskata, ka dalībvalstis kopumā apmierinoši ievēro ziņošanas prasības. To -
mēr datu kvalitāte (to pilnīgums un reprezentativitāte) bieži vien sagādā problē -
mas. ECDC  ir veicis īpašu datu kvalitātes novērtējumu attiecībā uz trim63 slimībām, 
lai izskatītu tādus kvalitātes rādītājus kā pilnīgums, precizitāte un derīgums. Šajos 
novērtējumos tika konstatēti daudzi trūkumi saistībā ar šiem kritērijiem.
76 
Projektu, ko ECDC  īsteno kopš 2009. gada, lai uzlabotu dalībvalstu uzraudzības 
sistēmu savākto datu kvalitāti, bija paredzēts pabeigt 2011. gadā, taču tas turpi -
nājās vēl 2015. gada beigās. Visbeidzot, Centrs uzskata, ka datu kvalitāti ietekmē 
arī tas, ka dalībvalstis bieži vien izmanto citas gadījuma definīcijas, nekā tās, kas 
noteiktas ar Komisijas 2102. gada Īstenošanas lēmumu64.
77 
Līdz ar to mēs konstatējām, ka ECDC  centieni novērst problēmas epidemioloģis -
kās uzraudzības datu paziņošanā vēl nav bijuši pilnībā efektīvi, lai nodrošinātu 
datu optimālu salīdzināmību un kvalitāti. Arī dalībvalstis varētu uzlabot šo jomu, 
konsekventi izmantojot ES apstiprinātās gadījuma definīcijas un optimizējot savu 
datu nosūtīšanu Centram.60 Lēmums Nr. 1082/2013/ES, 
III nodaļa.
61 Gadījuma definīcija ir vispārēji 
pieņemts tādu kritēriju 
kopums, kuri ir jāizpilda, lai 
precīzi noteiktu attiecīgo 
nopietno pārrobežu veselības 
apdraudējumu.
62 ECDC , 9.1. nodaļa “Uzraudzība. 
Konteksts un ieskats nākotnē.”
63 ECDC  vāc, analizē un izplata 
uzraudzības datus par 
53 infekcijas slimībām un 
saistītiem īpašiem veselības 
traucējumiem visās 28 Eiropas 
Savienības dalībvalstīs un 
divās no trim Eiropas 
Ekonomikas zonas valstīm 
(Islande un Norvēģija). http://
ecdc.europa.eu/en/activities/
surveillance/Pages/index.aspx
64 Komisijas 2012. gada 
8. augusta Īstenošanas 
lēmums, ar kuru groza 
Lēmumu 2002/253/EK, ar ko 
nosaka gadījumu definīcijas 
ziņošanai par infekcijas 
slimībām Kopienas tīklā 
saskaņā ar Eiropas Parlamenta 
un Padomes Lēmumu 
Nr. 2119/98/EK (OV L 262, 
27.9.2012., 1. lpp.).
36 Revīzijas apsvērumi 
Veselības programmas darbības rezultātos attiecībā uz 
iedzīvotāju aizsardzību no veselības apdraudējumiem 
bija vērojami trūkumi
78 
Mēs pārbaudījām, vai ES veselības programmas sniedz efektīvu ieguldījumu 
iedzīvotāju aizsardzībai no veselības apdraudējumiem. Mēs veicām gan Patērētā -
ju, veselības, lauksaimniecības un pārtikas izpildaģentūras ( Chafea ) pārvaldības 
padziļinātu pārbaudi, gan saskaņā ar 2. Veselības programmas (sk. 11. punktu) 
mērķi aizsargāt no veselības apdraudējumiem finansēto 20 pasākumu (to uzskai -
tījumu sk.  III pielikumā ) darbības rezultātu padziļinātu pārbaudi, kā arī apmek -
lējām saņēmējus – septiņu projektu koordinatorus. Mēs revidējām arī to, kāds 
ir progress saistībā ar pašreizējās 3. Veselības programmas mērķi aizsargāt no 
veselības apdraudējumiem, proti, vērtējām, vai gada darbības plānos ir formulēti 
atbilstīgi pasākumi un vai Komisija ir mērījusi attiecīgos darbības rezultātus. Mēs 
secinājām, ka veselības programmu darbības rezultātos attiecībā uz iedzīvotāju 
aizsardzību no (nopietniem pārrobežu) veselības apdraudējumiem bija vērojami 
trūkumi. Turpmākajos punktos mēs ziņojam par to, ka pasākumiem saistībā ar 
veselības apdraudējumiem 2.  Veselības programmas (2008.–2013.  g.) ietvaros 
nebija ilgtspējīgu rezultātu, un par trūkumiem rādītāja novērtēšanā attiecībā uz 
3. Veselības programmas mērķi novērst veselības apdraudējumus. Attiecībā uz 
2014.–2016. gadu mēs atklājām arī to, ka pasākumos saistībā ar veselības apdrau -
dējumiem izdevumu līmenis bija relatīvi zems, ņemot vērā gan attiecīgā mērķa 
svarīgumu un vērienīgumu, gan pieejamos resursus.
Pasākumiem saistībā ar veselības apdraudējumiem 
ES 2. Veselības programmas ietvaros nebija ilgtspējīgu 
rezultātu
79 
Otrā Veselības programma65 papildina, atbalsta un pilnveido dalībvalstu politi -
ku, aizsargājot un veicinot cilvēku veselību un drošību un uzlabojot sabiedrības 
veselību. Programmai ir trīs mērķi, viens no tiem ir uzlabot iedzīvotāju veselības 
drošību. Šīs revīzijas tvērumā ietilpst 1.1. rīcība “Aizsargāt iedzīvotājus pret veselī -
bas apdraudējumiem”, kas paredzēta minētā mērķa sasniegšanai.
80 
ES Finanšu regulā noteikts, ka budžets ir jāīsteno saskaņā ar pareizas finanšu pār -
valdības principiem (tie ir saimnieciskums, lietderība un efektivitāte). Efektivitātes 
princips paredz konkrētu izvirzīto mērķu un paredzēto rezultātu sasniegšanu. 
Komisijai un Chafea  pienākums ir nodrošināt, lai līdzfinansētie pasākumi veicinātu 
Veselības programmas mērķu sasniegšanu. Mēs uzskatām arī, ka finansēto pasā -
kumu rezultāti – ar nosacījumu, ka to kvalitāte ir pienācīga, – ir jāuztur un jāpopu -
larizē arī pēc pasākuma beigām, lai nodrošinātu to radīto ietekmi un pievienoto 
vērtību.65 Lēmums Nr. 1350/2007/EK, 
2. panta 1. punkts.
37 Revīzijas apsvērumi 
81 
Lielākā daļa no 14 projektiem66 izlasē, ko veidoja 20 pasākumi, bija sekmīgi plā -
noto nodevumu ziņā (atskaitot divus, ko Chafea  bija novērtējusi kā “viduvējus”, 
jo trūka dažu nodevumu vai to kvalitāte neatbilda prasītajai). Tomēr mēs kon -
statējām, ka daudzi nodevumi, pat tad, ja tie bija ļoti noderīgi praksē vai gatavi 
izmantošanai (piemēram, rīkkopas, protokoli, vadlīnijas) pēc projektu pabeigša -
nas netika izmantoti, vai arī nevarējām iegūt skaidru apliecinājumu tam, kā šie 
nodevumi ietekmēja politikas veidošanu valstu vai ES līmenī. Deviņās no divpa -
dsmit pabeigtajām un revidētajām darbībām mēs atklājām nozīmīgas problēmas, 
kas attiecās uz rezultātu ilgtnespēju, ko daudzos gadījumos bija konstatējusi arī 
Chafea  iekšējā novērtējumā, kuru tā bija sagatavojusi pēc minēto projektu pa -
beigšanas (piemērus sk.  5. izcēlumā ).
82 
Turklāt mēs konstatējām, ka Chafea  un/vai Komisija sniedz ļoti ierobežotu tehnis -
ku atgriezenisko saikni par projekta nodevumu saturu un nozīmi politikas virzie -
nam pēc tam, kad projekts ir pabeigts. To apstiprināja arī saņēmēji, kurus apmek -
lējām uz vietas. Pēc projektu beigām Chafea  novērtē, kāds ir to potenciāls plašāka 
politikas virziena kontekstā un to, cik nozīmīga Veselības un pārtikas nekaitīguma 
ģenerāldirektorātam bijusi konkrētā darbība. Tomēr mēs atklājām, ka Veselības 
un pārtikas nekaitīguma direktorāts, lai gan tam ir piekļuve šiem Chafea  doku -
mentiem, sistemātiski nepārskata tajos ietverto informāciju, lai novērtētu, kādā 
veidā rezultātus, kas atzīti kā svarīgi šai politikas jomai, varētu izmantot ES līmenī 
vai šajā līmenī tiem nodrošināt lielāku vai plašāku ietekmi67. Kad apmeklējām pro -
jektu koordinatorus, mēs apspriedām jautājumu, kas viņus nodarbina, proti, lai 
gan dotāciju nolīgums paredz veikt nozīmīgas informācijas izplatīšanas darbības, 
viņiem rodas grūtības, kad jāsasniedz konkrēta mērķauditorija, īpaši ES un dalīb -
valstu politikas veidotāju līmenī.
Revidēto projektu un konstatēto problēmu piemēri
Revidējot vienu izlasē iekļauto projektu, mēs secinājām, ka daļai projekta rezultātu nebija iespējams no -
drošināt ilgtspēju , jo speciālistu tīkls, kas izmantoja izstrādāto IT platformu, lielā mērā pārtrauca darbību 
pēc projekta beigām. Mēs revidējām arī projektu, ko veidoja plaši pētījumu komponenti, kuri izrādījās pārāk 
sarežģīti un dārgi. Šā projekta galvenais mērķis netika sasniegts . Daļēji tas skaidrojams ar to, ka iepriekšējā 
projektā gūtās atziņas netika pienācīgi ņemtas vērā, un tāpēc ieceres bija pārāk vērienīgas. Trešajā projektā, 
kas pievērsās konkrētas slimības skrīningam noteiktās iedzīvotāju grupās, mēs atklājām, ka tas bija sekmīgi 
devis augstas kvalitātes prasītos rezultātus, taču tā tiešos rezultātus turpmāk neatjaunināja pēc projekta 
beigām un plaši neizmantoja . Tāpēc šo projektu ieguldījums virzībā uz Veselības programmas mērķi aizsar -
gāt no veselības apdraudējumiem laika gaitā ātri vien samazināsies.5. izcēlums66 Izlasē bija iekļauti 14 projekti, 
viena kopīga darbība un 
piecas iepirkuma darbības 
(sk. III pielikumu ).
67 Palāta jau ir ieteikusi Komisijai 
veikt projektu ex post  
novērtējumu, lai uzlabotu 
turpmāko projektu 
koncepciju, ņemot vērā gūto 
pieredzi un zināšanas, 
sk. 2. ieteikumu īpašajā 
ziņojumā Nr.  2/2009  par 
1. Veselības programmu 
(2003.–2007.  g.).
38 Revīzijas apsvērumi 
83 
Veselības programmas ex post  novērtējumā68 ir uzskaitītas līdzīgas problēmas: 
kaut gan programmas darbības otrajā posmā tika ieguldītas ievērojamas pūles, 
lai kāpinātu informācijas izplatīšanu, bija iespējams uzlabot attiecīgo ieinteresēto 
personu informētību par līdzfinansēto pasākumu rezultātiem69 nolūkā palieli -
nāt to izmantošanu un ietekmi70. Turklāt novērtējuma ziņojumā bija norādīts, ka 
ir grūti pārvarēt šķēršļus rezultātu ieviešanai visā ES, ja nav saiknes ar politikas 
jomu. Saskaņā ar minēto ziņojumu ne visas līdzfinansētās darbības bija īpaši 
efektīvas taustāmu un noderīgu rezultātu un ietekmes aspektā. Ja kopīgās dar -
bības (sk. 6. izcēlumu ) parasti rada uzskatāmu ietekmi, tad, kā norādīts ziņoju -
mā, projektu rezultātus salīdzinoši bieži nepārņem un neievieš praksē. Viens no 
iemesliem ir tas, ka nepietiekama uzmanība tiek veltīta galvenajiem šķēršļiem, kas 
apgrūtina ieviešanu, un attiecīgo politikas veidotāju iesaiste71.
84 
Arī piecos iepirkumos (sk. III pielikumu ), ko mēs revidējām Veselības un pārtikas 
nekaitīguma ģenerāldirektorātā un Chafea , mēs konstatējām, ka tiešo rezultātu 
izmantošana un rezultātu novērtēšana bija ierobežotas. Ieteikumi, kas galīgajos 
darbības pārskatos un novērtējuma ziņojumos sniegti attiecībā uz praktiskām 
nodarbībām un darbsemināriem/mācībām, parasti netika iestrādāti darbības 
plānos, kuru īstenošanu varētu uzraudzīt72. Divas praktiskās nodarbības (2011. un 
2014. gadā), kas bija iekļautas piecu iepirkumu izlasē, attiecās uz ķīmisku apdrau -
dējumu un ļāva formulēt daudzus līdzīgus un arī dažus identiskus secinājumus un 
ieteikumus.68 Veselības programmas 
(2008.–2013.  g.) ex post  
novērtējums, 2016.  g.
69 Šajā punktā ir izklāstītas 
ex post  novērtējuma ziņojuma 
atziņas. Tāpēc terminu 
“rezultāti” un “ietekme” 
lietojums ne vienmēr saskan ar 
Palātas metodoloģiju.
70 Veselības programmas 
(2008.–2013.  g.) ex post  
novērtējuma kopsavilkums, 
2016.  g.
71 Veselības programmas 
(2008.–2013.  g.) ex post  
novērtējuma secinājumi, 
2016.  g.
72 Tas attiecas arī uz četriem 
pētījumiem, kuri tika iepirkti 
saskaņā ar 2012. gada 
pamatlīgumu un ar kuriem 
saistībā mēs konstatējām, ka 
Veselības un pārtikas 
nekaitīguma 
ģenerāldirektorātam nav 
strukturētas pieejas ieteikumu 
vākšanai un dokumentēšanai, 
piemērotu darbību 
noteikšanai un ieviešanas 
progresa pārraudzībai. 
Revīzijas laikā (2015. gada 
oktobrī) ar šiem pētījumiem 
vēl nebija iepazīstināta 
Veselības drošības komiteja.
Kopīgās darbības saskaņā ar Veselības programmu
ES Veselības programmā ir iekļauts novatorisks un daudzsološs finansēšanas instruments “ kopīgas darbības ”. 
Tās parasti saņem līdzfinansējumu no dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kuru pārziņā ir veselības joma. 
Kopīgo darbību ierosinājumiem ir jāsasniedz patiesa Eiropas dimensija . Kopīgajās darbībās bija iesaistīti 
caurmērā 25  partneri73. Par sabiedrības veselības jomu atbildīgo kompetento dalībvalstu iestāžu iesaistei 
kopīgajās darbībās vai to sniegtajam atbalstam vajadzētu garantēt rezultātu labāku izmantošanu un ietekmi 
uz politikas jomu. Tomēr, ņemot vērā šo darbību ievērojamos apjomus, to sagatavošanai vajag vairāk laika, 
kā arī politisko atbalstu un dalībvalstu līdzfinansējumu. Tas nozīmē, ka, neraugoties uz šo darbību potenciālu 
palielināt ar Veselības programmas finansējumu radīto tiešo rezultātu izmantošanu ES līmenī, vienā politikas 
jomā nav iespējams liels skaits turpmāku kopīgu darbību.
73 Chafea  publikācija par kopīgām darbībām 3. Veselības programmas ietvaros (2014.–2020. g.).6. izcēlums
39 Revīzijas apsvērumi 
85 
Divas darbības, kas tika īstenotas saskaņā ar administratīvu vienošanos ar Kopīgo 
pētniecības centru, tika pārtrauktas pēc attiecīgi viena gada un sešiem gadiem. 
Kad tika pārtraukta epidemioloģiskās modelēšanas tīkla pirmā darbība, Komisija 
nenovērtēja tās rezultātus un nedokumentēja savus apsvērumus par darbības 
pārtraukšanu. Otra darbība ilga sešus gadus, no 2005. līdz 2011. gadam. Tā attie -
cās uz informācijas apmaiņas platformu saistībā ar sabiedrības veselības situāciju. 
To izstrādāja pēc dalībvalstu lūguma, pamatojoties uz apspriedēm ar Veselības 
drošības komiteju, taču to apturēja 2012. gadā, kad Komisija pieņēma lēmumu 
slēgt visas esošās IT sistēmas, kuras nebija minētas tiesību aktos.
86 
Neskarot minētos problēmjautājumus, revidētajiem projektiem ir nenoliedzama 
augsta pievienotā vērtība ES aptveroša tīkla un spēju veidošanas aspektā74. Visas 
projektu dotācijas īstenoja partneru konsorciji, un, lai gan šajā Veselības program -
mas daļā ģeogrāfiskā izplatība vēl nav optimāla un darbības koncentrējas ierobe -
žotā dalībvalstu aģentūru lokā, ir iegūta liela pieredze. Tomēr Komisijas rīcība nav 
pietiekami strukturēta, lai sadarbībā ar saviem partneriem, aģentūrām un komite -
jām optimizētu politiskās atgriezeniskās saites darbību. Par šo problēmjautājumu 
jādomā, īpaši tāpēc, ka Veselības programmas pamatā ir politikas nostāja.
87 
Mēs konstatējām, ka 3. Veselības programmas laikā (2014.–2020. g.) (sk. arī 
89.–94.  punktu) ir notikusi pārvirze no projektiem uz iepirkumu75. Tas ir cits 
finansēšanas mehānisms, un īpašumtiesības uz tiešajiem rezultātiem ir Komisijai. 
Tomēr, kā norādīts 2. Veselības programmas ex post  novērtējumā, pastāv risks, ka 
pārlieka paļaušanās uz pakalpojumu līgumiem var nelabvēlīgi iespaidot veselības 
programmā iesaistīto saņēmēju daudzveidību un ģeogrāfisko izplatību. Revīzijas 
darbā pie 2. Veselības programmas mēs pārliecinājāmies (sk. 84.punktu), ka arī 
iepirkuma jomā Chafea  un Komisija varēja darīt vairāk, lai nodrošinātu ilgtspējī -
gus rezultātus.
88 
Kopumā rezultātu ilgtspēja nav nodrošināta lielākajā daļā revidēto darbību, kas 
attiecas uz 2. Veselības programmas mērķi aizsargāt iedzīvotājus pret veselības 
apdraudējumiem, tāpēc to ieguldījums šā mērķa sasniegšanā ir ierobežots. Ko -
misija varētu rīkoties efektīvāk, lai palīdzētu saņēmējiem pārvarēt šķēršļus, ar ko 
tie sastopas, kad mērķtiecīgi jāizplata rezultāti, un lai novērtētu un popularizētu 
paveikto darbību nozīmi politikas virzienam.74 Palāta to atzina jau īpašā 
ziņojuma Nr. 2/2009 par 
1. Veselības programmu 
(2003.–2007.  g.) 88.  punktā.
75 2014., 2015. un 2016. gadā 
nebija neviena uzaicinājuma 
iesniegt projektu 
priekšlikumus, kuri attiektos 
uz mērķi aizsargāt no veselības 
apdraudējumiem.
40 Revīzijas apsvērumi 
Trūkumi rādītāja novērtēšanā attiecībā uz ES  3. Veselības 
programmas (2014.–2020. g.) mērķi aizsargāt no veselības 
apdraudējumiem un relatīvi zems izdevumu līmenis 
2014.–2016. gadā
89 
Trešā Savienības rīcības programma veselības jomā (2014.–2020. g.)76 nosaka 
četrus konkrētus mērķus un rādītājus, no tiem viens (2. mērķis) attiecas uz no -
pietniem pārrobežu apdraudējumiem veselībai: “Lai Savienības pilsoņus pasar -
gātu no nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem – apzināt un izstrādāt 
saskaņotas pieejas un sekmēt to īstenošanu, lai nodrošinātu labāku sagatavotību 
un koordināciju ārkārtas situācijās veselības jomā.” Šo mērķi vērtē, ņemot vērā 
to dalībvalstu skaita pieaugumu, kuras savu sagatavotības plānu izstrādē integrē 
saskaņotās pieejas (sk.  arī 30.–34.  punktu). Finansētās darbības tādējādi palīdzēs 
sasniegt šo konkrēto mērķi, un ir jāizstrādā metodoloģija, lai ar īpaša rādītāja 
palīdzību varētu efektīvi vērtēt progresu.
90 
Finansējums 2014.–2020. gada programmas īstenošanai ir 449 miljoni EUR. Kri -
tērijos gada darba programmas izstrādei77 ir noteikts, ka ir jābūt vienmērīgam 
budžeta līdzekļu sadalījumam starp dažādajiem programmas mērķiem.
91 
Mēs analizējām Komisijas iekšējo 2013. gadā izveidoto daudzgadu plānu un at -
jauninājuma projektu78, kas sagatavots 2016. gadā un ko saņēmām revīzijas laikā. 
Attiecībā uz 2. mērķi darbības sākotnēji bija plānotas trim pakārtotajām tema -
tiskajām prioritātēm (tās ir četras). Budžeta pārskats liecina, ka 2014.–2020. gadā 
2. mērķim paredzētā summa, kas ietver visus daudzveidīgos finansēšanas mehā -
nismus, būs 12 069 000 EUR jeb 3 %79 no programmai kopumā atvēlētās summas 
visiem četriem mērķiem.
92 
Lai gan revīzijas laikā vēl nebija pieejama ne detalizēta informācija un potenciālās 
korekcijas pēc 2016.  gadā veiktās orientējošās daudzgadu plānošanas pārskatī -
šanas, ne potenciālās izmaiņas attiecībā uz 2. mērķi, bija vērojams, ka 2014. un 
2015. gada darba programmās bija iekļauts mazāk darbību, nekā sākotnēji plā -
nots80. Līdz ar to programmas ietvaros kavējās virzība uz paredzēto 3 % līdzekļu 
izlietošanu līdz 2020. gadam no 2. mērķim pieejamajiem kopējiem resursiem. Tas 
rada šaubas par to, vai šāds relatīvi zems izdevumu līmenis būs pietiekams, lai sa -
sniegtu šo svarīgo un vērienīgo mērķi, un izraisa nevienmērīgu budžeta līdzekļu 
sadalījumu starp mērķiem81.76 Regula (ES) Nr. 282/2014.
77 Regula (ES) Nr. 282/2014, 
II pielikums.
78 Pilnīga 2016. gada 
atjauninājuma sagatavošana 
revīzijas laikā vēl nebija 
pabeigta.
79 Atjauninātajā plānā 2. mērķim 
finansējuma prognoze tika 
palielināta līdz 14 685 000 EUR 
jeb 3.63 % no veselības 
programmai atvēlētās kopējās 
summas 2014.–2020.gadā.
80 Saistībā ar šo mērķi 2014., 
2015. un 2016. gadā netika 
izsludināti uzaicinājumi 
iesniegt projektu 
priekšlikumus.
81 Saskaņā ar prognozēm 
3. mērķim tiks atvēlēti 52,5 %, 
bet 1. un 4. mērķim – aptuveni 
20 % no programmas budžeta.
41 Revīzijas apsvērumi 
93 
Mēs pārbaudījām arī, vai ir skaidra metodoloģija ar 2. mērķi saistīta īpaša rādītāja 
vērtēšanai (sk.  89. punktu). Līdzīgi 30.–34.  punktā izklāstītajiem apsvērumiem, 
mēs secinājām, ka šādas metodoloģijas nav. Chafea  sadarbībā ar valsts koordinā -
cijas punktiem dalībvalstīs ievāc konkrētu informāciju par veselības programmas 
īstenošanu, taču izpildaģentūras mērķis nav kvantitatīvi izteikt progresu saistībā 
ar šo rādītāju, pamatojoties uz projektu rezultātiem un iznākumiem. Lai gan 3. Ve -
selības programmas 2. mērķa ietvaros līdz šim finansēto dažu darbību rezultāti šīs 
revīzijas laikā netika novērtēti, mēs konstatējām, ka nav skaidras metodoloģijas, 
lai finansētajās darbībās vērtētu progresu attiecībā pret attiecīgo īpašo rādītāju.
94 
Kopumā 3. Veselības programmas mērķa pasargāt iedzīvotājus no nopietniem 
pārrobežu veselības apdraudējumiem rādītāja novērtēšanā bija vērojami trūkumi, 
un 2014.–2016. gadā šim mērķim izmantoto izdevumu līmenis bija relatīvi zems, 
katrā ziņā daudz zemāks nekā citiem galvenajiem programmas mērķiem. Tas rada 
bažas par to, vai līdz 2020. gadam izdosies finansēt pietiekamu skaitu politikas 
virzienam nozīmīgu darbību un nodrošināt līdzsvarotu sadalījumu starp mēr -
ķiem, kā arī panākt patiesu ietekmi uz nopietniem pārrobežu apdraudējumiem 
veselībai.
Komisijas iekšējā koordinācijā saistībā ar veselības 
drošības pasākumiem un sabiedrības veselības krīzes 
pārvarēšanu ir nepilnības
95 
Mēs pārbaudījām, vai Komisijas iekšējā koordinācija veselības drošības finansē -
šanas un sabiedrības veselības krīzes pārvarēšanas jomā ir pienācīga. Revīzijā at -
klājās, ka iekšējā koordinācijā ir vairākas nepilnības. Koordinācija starp Komisijas 
dienestiem saistībā ar veselības drošības finansējumu no dažādām ES program -
mām nepilnīgi nodrošina sinerģiju. Jāpanāk lielāks progress to Komisijas struk -
tūrvienību sadarbībā, kuras atbild par krīzes pārvarēšanu, un Komisijas īstenotajā 
veselības jomas ārkārtējo darbību mehānisma pārvaldībā mēs atklājām trūkumus.
42 Revīzijas apsvērumi 
Koordinācija starp Komisijas dienestiem saistībā ar veselības 
drošības finansējumu no dažādām ES  programmām nepilnīgi 
nodrošina sinerģiju
96 
Lai nodrošinātu veselības programmas veselības drošības mērķu sasniegšanu pēc 
iespējas efektīvi, ir efektīvi jākoordinē Komisijas un tās aģentūru attiecīgo dienes -
tu darbs. Īstenojot ES  budžetu, Eiropas Komisijai ir jānodrošina pareiza finanšu 
pārvaldība un ES pievienotā vērtība līdzekļu izlietojumā. Komisijai sadarbībā ar 
dalībvalstīm ir arī jānodrošina vispārēja saderība un papildināmība starp Prog -
rammu un citiem Savienības, tostarp aģentūru, politikas virzieniem, instrumen -
tiem un darbībām82.
97 
Mēs analizējām izlasi, kurā bija iekļauti desmit projekti, kas finansēti saskaņā 
ar Septīto pētniecības pamatprogrammu (7. PP) un kas bija saņēmuši ES līdzfi -
nansējumu apmēram 50,8 miljonu EUR apmērā. Mēs izraudzījāmies projektus, 
kas potenciāli ir būtiski Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerāldirektorāta 
pārvaldītajai veselības drošības politikas jomai, ņemot vērā to mērķus, saistību 
ar dažādām 7. PP tematiskajām sadaļām (sk. 12. punktu) un ko pārvaldīja dažādi 
Komisijas dienesti vai aģentūras. Mēs izskatījām projektu mērķus un tvērumu, kā 
arī to papildināmību ar attiecīgajiem Veselības programmas mērķiem, kas saistīti 
ar aizsardzību pret veselības apdraudējumiem83.
98 
Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerāldirektorāts kopumā ir iesaistīts visās 
koordinācijas struktūrās un procedūrās, kas oficiāli izveidotas 7. PP un pamat -
programmas “Apvārsnis  2020” vajadzībām, tostarp dienestu apspriedēs par 
pamatprogrammas “Apvārsnis  2020” darba plāniem un attiecīgajiem dotāciju 
piešķiršanas lēmumiem. Pētniecības un inovācijas ģenerāldirektorāts piedalās 
Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerāldirektorāta apspriežu procedūrās, kas 
attiecas uz veselības programmu un politikas jomu kopumā, un ir iesaistīts saska -
ņā ar veselības programmu iesniegto priekšlikumu izvērtēšanā. Pētniecības un 
inovācijas ģenerāldirektorāts ir pārstāvēts arī ECDC  valdē.82 Sk. Regulas (ES) Nr. 282/2014, 
ar ko izveido trešo Savienības 
rīcības programmu veselības 
jomā, 12.  pantu.
83 Mēs pārbaudījām, cik lielā 
mērā attiecīgā Veselības un 
pārtikas nekaitīguma  ĢD 
politikas plānošanas nodaļa 
koordinēja ģenerāldirektorāta 
iesaisti attiecīgajās pētniecības 
pamatprogrammas 
finansētajās darbībās vai kā tā 
ieguva informāciju par tām. 
Migrācijas un iekšlietu ĢD, 
Pētniecības un inovācijas ĢD, 
Pētniecības izpildaģentūras un 
Eiropas Pētniecības padomes 
apmeklējumu laikā mēs 
pārrunājām izveidotās 
koordinācijas struktūras un 
pārbaudījām, cik būtiski ir šie 
projekti Veselības un pārtikas 
nekaitīguma 
ģenerāldirektorātam.
43 Revīzijas apsvērumi 
99 
Lai gan 7. PP projektiem veselības un drošības jomā ir zinātnisks raksturs, mēs 
konstatējām, ka sešiem mūsu pārbaudītajiem projektiem ir nepārprotamas saik -
nes ar dažiem mūsu pārbaudītajiem ES Veselības programmas projektiem. Tie 
bieži vien attiecās uz sagatavotību un to mērķis bija sniegt taustāmus un politikas 
jomai būtiskus tiešos rezultātus. Viens no iespējamiem iemesliem ir tas, ka divus 
no pārbaudītajiem projektiem dēvē arī par koordinācijas un atbalsta darbībām. 
Tās ir darbības, kas faktiski nav pētniecība, bet vairāk vērstas uz koordinēšanu 
un sadarbības tīkliem, zināšanu izplatīšanu un izmantošanu vai pētījumiem, vai 
ekspertu grupu sniegto palīdzību programmas ieviešanai.
100  
Citi aptaujātie Komisijas dienesti norādīja, ka, ja par politikas jomu atbildīgie 
ģenerāldirektorāti pieprasa analizēt projektu portfeļus, tie var to darīt, taču 
Veselības un pārtikas nekaitīguma ĢD to nav darījis attiecībā uz veselības 
apdraudējumiem.
101  
Komisijas pieredze saistībā ar šīm pētniecības programmām, īpaši 7. PP drošības 
sadaļu84, liecina, ka ir vairāk jāiesaista galalietotāji, lai nodrošinātu rezultātu labā -
ku izmantošanu, un šis secinājums ir līdzīgs konstatējumiem saistībā ar veselības 
programmu (79.–88.  punkts). Pēc Migrācijas un iekšlietu ģenerāldirektorāta inicia -
tīvas tika izstrādāts rīks “Katastrofu un krīžu pārvarēšanas rīku lietotāju kopiena”, 
kas lietotājiem un citām ieinteresētām personām dod iespēju šajā forumā apmai -
nīties ar informāciju. Forumam vajadzētu arī veicināt sinerģiju, regulāri apsekojot 
dažādu konkursu projektus un organizējot ad hoc  sanāksmes viedokļu apmaiņai 
starp politikas veidotājiem un ieinteresētām personām par sinerģijas jautāju -
miem. ES atbalstīto darbību visaptveroša atspoguļošana šajā rīkā ir daudzsološa 
iniciatīva, ko potenciāli varētu izvērst arī citās politikas vai tematiskajās jomās.
102  
Projekti, kurus īsteno vienā un tajā pašā tematiskajā jomā, var saņemt finansē -
jumu no dažādām ES programmām. ES finansējuma milzīgais apjoms no dažā -
dām tematiskajām programmām un daudzie Komisijas dienesti, kas iesaistīti šo 
programmu pārvaldībā, nosaka to, ka veidojas blīvs Komisijas dienestu, politikas 
veidotāju dalībvalstīs, galalietotāju un citu ieinteresēto personu sadarbības tīkls. 
Kaut arī šāds risks ir niecīgs, tomēr var notikt pārklāšanās, un varētu panākt vēl 
lielāku sinerģiju. Šajā kontekstā koordinēšanu var uzlabot, lai tā būtu vēl vairāk uz 
politiku vērsta un strukturētāka, īpaši veselības drošības un ar to saistīto darbību 
jomā. Mēs konstatējām, ka Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerāldirektorāts 
varētu ieguldīt vairāk pūļu, lai sekmētu šo koordināciju un labāk novirzītu politis -
ko atgriezenisko saiti un attiecīgo rezultātu izplatīšanu tās pārziņā esošajā jomā 
ieinteresētajām personām un Veselības drošības komitejai.84 7. pamatprogrammas drošības 
pētniecības sadaļas 
starpposma novērtējums, 
kopsavilkums, 2011.  gada 
janvāris.
44 Revīzijas apsvērumi 
Jāpanāk lielāks progress to Komisijas struktūrvienību 
sadarbībā, kuras atbild par krīzes pārvarēšanu
103  
Saprašanās memorands, ko 2013. gada maijā parakstīja Veselības un pārtikas 
nekaitīguma ĢD, Migrācijas un iekšlietu ĢD un Eiropas Civilās aizsardzības un hu -
mānās palīdzības operāciju ĢD, nosaka šo ģenerāldirektorātu krīzes pārvarēšanas 
struktūru koordinācijas kārtību85. Šajā koordinācijā jāietver transversālas darbī -
bas saistībā ar pārrobežu draudiem veselībai visās jomās, kurās kopīgi pasākumi 
būtu izdevīgi visām iesaistītajām pusēm. Šādi pasākumi ir mācības un praktiskās 
nodarbības sagatavotībā, riska izvērtējums un savstarpējs atbalsts reaģēšanas 
posmā, kā arī krīžu laikā gūtā pieredze. Ir paredzēti arī droši kanāli attiecīgo krīzes 
centru saziņai.
104  
Saprašanās memorandu pieņēma, lai paaugstinātu ES spējas reaģēt nopietnu 
ārkārtas situāciju gadījumā, kas skar vairākas jomas. Tomēr mēs konstatējām, ka 
revīzijas laikā vēl turpinājās darbs pie standarta operāciju procedūrām šā doku -
menta īstenošanai. Lai gan Migrācijas un iekšlietu ĢD, Eiropas Civilās aizsardzības 
un humānās palīdzības operāciju ĢD un Veselības un pārtikas nekaitīguma ĢD 
aktīvi darbojās, lai sagatavotu, plānotu un vadītu virkni kopīgu praktisko nodar -
bību un lai izmantotu to iznākumus, Veselības un pārtikas nekaitīguma ģene -
rāldirektorātā mēs nevarējām iegūt pierādījumus regulārām kopīgām mācībām, 
darbsemināriem vai sanāksmēm, kas paredzētas galvenajiem darbiniekiem, kuru 
pārziņā ir triju minēto ģenerāldirektorātu krīzes pārvarēšanas mehānismi, kā plā -
nots memorandā. Šo problēmjautājumu risināšanu lielā mērā apgrūtināja Ebolas 
vīrusa krīzes straujā attīstība, kas kavēja izstrādes darbu.
105  
Ziņojumā par 2015. gadā notikušo konferenci86, kas bija veltīta Ebolas vīrusa 
uzliesmojuma laika gūtajai pieredzei, ir formulēti ieteikumi par darbībām krīzes 
pārvarēšanai ES  līmenī. Tajā norādīts, ka sadarbība starp partneriem sabiedrības 
veselības un attīstības palīdzības jomā un citiem dažādos līmeņos iesaistītiem 
galvenajiem pārstāvjiem ir jāpastiprina, lai labāk koordinētu un integrētu sa -
biedrības veselības apsvērumus izturības stiprināšanā un reakcijā uz ārkārtas 
situācijām. Šajā nolūkā ir jāturpina darbs pie kopējiem atbildes rīcības plāniem un 
turpmākām kopējām mācībām, praktiskajām nodarbībām, paraugprakses apmai -
ņas un starpnozaru pamatnostādnēm. Saskaņā ar ziņojumu Komisijas Ārkārtas 
reaģēšanas koordinācijas centrs ir jāpilnveido, lai tas kļūtu par ES līmeņa platfor -
mu informācijas apmaiņai un koordinēšanai gadījumos, kad sabiedrības veselības 
krīzes izraisītājs atrodas ārpus ES, un tas jādara ciešā sadarbībā ar Veselības drošī -
bas komiteju. Lai gan ziņojums ir galvenokārt adresēts Eiropas Civilās aizsardzības 
un humānās palīdzības operāciju ģenerāldirektorātam, kurš nodrošina Ārkārtas 
reaģēšanas koordinācijas centra darbību, revīzijas laikā mēs neatradām konkrētu 
rīcības plānu Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerāldirektorāta iesaistei šo 
ieteikumu ieviešanas pārbaudē.85 T. i., ārkārtējo darbību 
mehānisms veselības 
jomā – Veselības un pārtikas 
nekaitīguma  ĢD, Stratēģiskā 
novērtējuma un reaģēšanas 
centrs  (STAR ) – Migrācijas un 
iekšlietu ĢD un Ārkārtas 
reaģēšanas koordinācijas 
centrs  (ERCC ) – Eiropas Civilās 
aizsardzības un humānās 
palīdzības operāciju  ĢD.
86 Konferences “Gūtā pieredze 
attiecībā uz sabiedrības 
veselību saistībā ar Ebolas 
vīrusa epidēmiju 
Rietumāfrikā  – kā uzlabot 
sagatavotību un reaģēšanu 
Eiropas Savienībā turpmāku 
uzliesmojumu gadījumā” 
kopsavilkuma ziņojums, 
Mondorflebēna, 2015.  gada 
12.–14. oktobris, 23. lpp.
45 Revīzijas apsvērumi 
106  
Saprašanās memorands, ko noslēguši trīs minētie ģenerāldirektorāti, ir svarīgs 
posms, lai ES līmenī paaugstinātu sagatavotību gadījumos, kad ir nopietni pār -
robežu apdraudējumi veselībai vai citas nopietnas ārkārtas situācijas, kas skar 
vairākas jomas. Tomēr mūsu revīzijas darbs Veselības un pārtikas nekaitīguma 
ģenerāldirektorātā liecina par to, ka ir jāpanāk lielāks progress šā memoranda ie -
viešanā, lai gan Ebolas vīrusa uzliesmojuma laikā Veselības un pārtikas nekaitīgu -
ma ģenerāldirektorāts plaši sadarbojās ar Eiropas Civilās aizsardzības un humānās 
palīdzības operāciju ģenerāldirektorātu.
Komisijas īstenotajā ārkārtējo darbību mehānisma 
pārvaldībā mēs atklājām trūkumus
107  
Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerāldirektorāts ir atbildīgs par to, lai 
funkcionētu ārkārtējo darbību mehānisms veselības jomā un lai to varētu iedar -
bināt dažādos brīdināšanas līmeņos87 veselības krīžu laikā. Mēs uzskatām, ka 
šādam mehānismam nepieciešama strukturēta pieeja, veicot novērtējumu pēc 
ārkārtas situācijas. Ārkārtas situāciju pārvarēšanas plāni ir jāatjaunina saskaņā ar 
ieteikumiem, kas formulēti šajā novērtējumā. Šādas kārtības piemēri ir minēti arī 
ECDC  izstrādātajā rīcības plānā ārkārtas situācijām sabiedrības veselības jomā un 
standarta operāciju procedūrām88.
108  
Lai efektīvi veiktu uzticētos pienākumus krīzes pārvarēšanā un koordinēšanas 
struktūrās, attiecīgajiem darbiniekiem jāatjaunina zināšanas par saviem potenciā -
lajiem pienākumiem un sistēmām, piedaloties mācību programmās. Attiecīgajām 
organizācijām ir jāpārrauga savu darbinieku zināšanas un informētība par to po -
tenciālajiem pienākumiem, piemēram, sekojot līdzi to faktiskajai dalībai mācību 
pasākumos. Ir jāievieš skaidra un piemērota kārtība, lai organizācijā, kas atbildīga 
par krīzes koordinēšanu vai pārvarēšanu, nodrošinātu ilgtspējīgu darbību pa -
augstināta brīdinājuma apstākļos ilgākā laika posmā, un ir pienācīgi jāņem vērā 
darbinieku vajadzības šajā aspektā.
109  
Ārkārtējo darbību mehānisms veselības jomā balstās uz Veselības un pārtikas 
nekaitīguma ģenerāldirektorāta rokasgrāmatu89. Šo rokasgrāmatu atjaunināja un 
vienkāršoja, ņemot vērā atziņas, kas bija gūtas 2009. gadā piedzīvotās H1N1  gri-
pas krīzes laikā. Tomēr Komisijas īstenotajā veselības jomas ārkārtējo darbību 
mehānisma pārvaldībā mēs atklājām nozīmīgus trūkumus. Revīzijas laikā rokas -
grāmatas saturs nebija atjaunināts. Nebija pietiekami skaidrs, kuras konkrēto 
ieteikumu daļas no svarīgajām Quicksilver  praktiskajām nodarbībām90 2014.  gadā 
bija pārņemtas, lai uzlabotu tās koncepciju. Turklāt Komisija nebija veikusi iekšējo 
novērtējumu par to, kā ārkārtējo darbību mehānisms veselības jomā funkcionēja 
Ebolas vīrusa krīzes laikā, tāpēc rokasgrāmata netika pienācīgi atjaunināta.87 Proti, zaļš (normāla situācija), 
oranžs (vidēji nopietna vai 
nopietna situācija) un sarkans 
(akūta krīze).
88 ECDC  izstrādātā sabiedrības 
veselības novērtējuma 
standarta operāciju 
procedūra: 1. vai 2. līmeņa 
brīdinājuma iedarbināšanas 
procedūra, kad ir 
apdraudējums vai notiek 
simulācijas mācību pasākums, 
ir jānovērtē un iegūtās atziņas 
jāiekļauj atjauninātā 
sabiedrības veselības 
novērtējuma plāna pārvaldībā.
89 Ārkārtējo darbību mehānisms 
veselības jomā sabiedrības 
veselības ārkārtas stāvokļa 
koordinētai pārvaldībai 
ES līmenī, pārskatīta praktiska 
rokasgrāmata šā mehānisma 
dalībniekiem (2015.  gada 
aprīlis).
90 Quicksilver  praktiskā 
nodarbība: “Štāba mācības 
nopietnu veselības pārrobežu 
apdraudējumu gadījumā, kas 
attiecas uz ķīmisko un vides 
jomu”, galīgais ziņojums.
46 Revīzijas apsvērumi 
110  
Turklāt mēs konstatējām, ka attiecīgajiem darbiniekiem nav bijis pastāvīgu 
mācību, kas tiem nodrošinātu spēju jebkurā laikā uzņemties pienākumus ārkār -
tējo darbību mehānismā veselības jomā, it īpaši, ja šie darbinieki nestrādā krīzes 
pārvarēšanas un sagatavotības vienībā, bet viņiem šos pienākumus var uzdot, 
ja ir izsludināts augstākais brīdinājuma līmenis. Attiecībā uz darbinieku piesaisti 
paaugstināta brīdinājuma situācijās mēs atklājām, ka darbojas vienīgi parastie 
kompensēšanas mehānismi elastīga darba laika ietvaros, bet šāda pieeja nav pie -
mērota, lai risinātu problēmas, ar kurām saskaras Veselības un pārtikas nekaitīgu -
ma ģenerāldirektorāts, kad tas koordinē sabiedrības veselības ārkārtas situāciju 
pārvaldību ES līmenī, īpaši, ja ārkārtas stāvoklis ieilgst un darbinieki strādā maiņās 
bez iespējām izmantot kompensējošu atvaļinājumu.
111 
Mēs atklājām arī to, ka neviena cita iestāde vai aģentūra nav veikusi ārkārtējo dar -
bību mehānisma veselības jomā profesionālapskati un ka nav notikusi pieredzes 
vai paraugprakses apmaiņa saistībā ar ECDC  un Veselības un pārtikas nekaitīguma 
ģenerāldirektorāta ārkārtas situāciju pārvaldības plānu koncepciju un darbību.
47
 Secinājumi un ieteikumi
112  
Lēmuma Nr. 1082/2013 par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem 
stāšanās spēkā sekmē visaptverošas ES veselības drošības sistēmas izveidi un 
nostiprināšanu un Savienības spēju aizsargāt iedzīvotājus no šādiem apdraudē -
jumiem. Šā Lēmuma izstrāde un ieviešana, kā arī ar to saistīto ES līmeņa veselības 
drošības pasākumu īstenošana, tostarp programmu finansēšana, ir sarežģīta, jo ir 
iesaistīti daudzi dalībnieki un kompleksas struktūras gan valstīs, gan starptautiskā 
kontekstā (sk. I un II pielikumu ), un arī no juridiskā konteksta viedokļa. Lielākā 
atbildība par veselības politiku ir uzticēta dalībvalstīm (sk. 3. punktu), un ES dar -
bības šajā jomā ir paredzētas, lai papildinātu un atbalstītu dalībvalstu darbības. 
Tādējādi Komisijas loma un atbildība lielākoties aprobežojas ar atbalsta sniegšanu 
un papildu darbību veikšanu.
113  
Stāvokli vēl vairāk sarežģī tas, ka nopietnas ārkārtas situācijas gadās relatīvi bieži, 
un tās prasa gandrīz pastāvīgu uzmanību. Kopš Lēmuma pieņemšanas ir bijušas 
vairākas šādas ārkārtas situācijas, un ātri var īstenoties jauni apdraudējumi, to -
starp nopietna gripas pandēmija, kas skar ES. Tas nozīmē, ka dalībvalstīm, dažā -
diem attiecīgajiem Komisijas dienestiem un starptautiskām organizācijām gandrīz 
pastāvīgi ir jāiesaistās reaģēšanas pasākumos, tajā pašā laikā turpinot ievērojamu 
atlikušo darbu pie sagatavotības.
114  
Ņemot vērā sarežģīto kontekstu, Lēmums vien un ar tā ieviešanu saistītie pasāku -
mi un programmas nav pietiekami, lai nodrošinātu iedzīvotāju optimālu aizsardzī -
bu pret pārrobežu apdraudējumiem veselībai Eiropas Savienībā. Turklāt Lēmums 
ir ES tiesību akts, kurā formulētos noteikumus efektīvi un konsekventi jāpiemēro 
visiem iesaistītajiem dalībniekiem, lai nodrošinātu izvirzīto mērķu sasniegšanu. 
Tāpēc mēs novērtējām, vai ES satvars iedzīvotāju aizsardzībai no nopietniem 
pārrobežu apdraudējumiem veselībai tika pienācīgi īstenots. Šajā darbā mēs 
pievērsām uzmanību tam, vai tiek efektīvi īstenotas jau esošās un inovatīvās 
Lēmuma jomas (sk. 7.–9. punktu). Mēs izskatījām arī to, vai ES veselības program -
mas sniedza efektīvu ieguldījumu iedzīvotāju aizsardzībai no veselības apdrau -
dējumiem un vai Komisijas īstenotā iekšējā koordinācija attiecībā uz veselības 
drošības finansējumu un sabiedrības veselības krīžu pārvarēšanu bija pienācīga 
(sk. 15. un 17.  punktu).
48 Secinājumi un ieteikumi 
115  
Kopumā mēs secinājām, ka Lēmums Nr. 1082/2013/ES par nopietniem pārrobežu 
veselības apdraudējumiem ir svarīgs solis šādu apdraudējumu labākai novērša -
nai Eiropas Savienībā. Tomēr nozīmīgi trūkumi dalībvalstu un Komisijas līmenī 
ietekmē šā Lēmuma un ar to saistītā ES satvara īstenošanu. Nākotnē iespējamo 
apdraudējumu veids un mērogs nav zināmi un var mainīties, taču ir jādara vairāk 
trūkumu novēršanai, lai Savienība varētu pilnībā izmantot esošo mehānismu 
sniegtās iespējas.
116  
Attiecībā uz jauninājumiem, kas ieviesti ar Lēmumu par nopietniem pārrobe -
žu apdraudējumiem veselībai (21. punkts), mēs konstatējām, ka kopš Lēmuma 
stāšanās spēkā 2013. gada decembrī to ieviešanā un izstrādē bija kavējumi, kas 
varēja samazināt to efektīvu darbību. Dalībvalstu un Komisijas apspriešanās 
par sagatavotības un reaģēšanas plānošanu saistībā ar nopietniem pārrobežu 
apdraudējumiem veselībai kopumā ir uzsākta, kā noteikts. Tomēr procedūras 
būtiskas informācijas iegūšanai un apmaiņai ar to nolūkā labāk koordinēt centie -
nus sagatavotības jomā vēl nav pietiekami stabilas un līdz šim nav devušas skaidri 
saskatāmus rezultātus (22.–29. punkts). Attiecībā uz Komisijas veikto darbības 
rezultātu vērtēšanu pārrobežu veselības apdraudējumu politikas jomas ieviešanā 
mēs konstatējām, ka Komisijas konkrētā mērķa un rādītāja galvenie elementi nav 
skaidri definēti un par tiem nav bijusi vienošanās ar dalībvalstīm, lai nodrošinātu 
to, ka visas ieinteresētās puses darbojas vienu un to pašu mērķu sasniegšanai 
(30.–34.  punkts).
117  
Turklāt mēs konstatējām, ka ECDC  loma saistībā ar vispārējo sagatavotību nav 
pietiekami formalizēta, un tas var ierobežot Centra spēju pienācīgi plānot savus 
uzdevumus ilgtermiņā vai efektīvi reaģēt uz palīdzības pieprasījumiem (35.–
39. punkts), ka dalībvalstis nav izrādījušas pietiekamu atsaucību, lai paātrinātu 
pandēmiskās gripas vakcīnas kopīgo iepirkumu (40.–43. punkts) un ka Lēmuma 
par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem ietvaros ES  nav mehānis -
ma, kuru varētu izmantot, kad jārisina neatliekamas vajadzības pēc medicīniska -
jiem pretpasākumiem (42. punkts). Visbeidzot, Veselības drošības komitejas darbs 
un loma ir ļoti svarīgi, taču tā saskaras ar dažām stratēģiskām un darbības problē -
mām, kas jāatrisina, lai tā varētu pilnībā izmantot tai piešķirtās stabilās pilnvaras 
(44.–52.  punkts) un tādējādi nodrošināt iespējami augstāko līmeni aizsardzībai 
pret veselības apdraudējumiem Eiropas Savienībā; tas ir saistīts arī ar to, ka ir 
jānodrošina Lēmumā noteikto reaģēšanas noteikumu koordinēšanas efektīva 
piemērošana (53.–55.  punkts).
49 Secinājumi un ieteikumi 
118  
Ir jāpaātrina ar Lēmumu ieviesto jauninājumu izstrāde un ieviešana un jārisina 
atlikušās problēmas, ar ko saskaras Veselības drošības komiteja darbības un stra -
tēģijas jomā. Lai to paveiktu, ir vajadzīga labāka Komisijas un dalībvalstu savstar -
pējā izpratne par Lēmumā noteiktās pastiprinātās koordinācijas un informācijas 
apmaiņas mērķiem un kopējām prioritātēm, īpaši tādās jomās kā sagatavotības 
plānošana, kopīgais iepirkums un Veselības drošības komitejas darba organizēša -
na ilgtermiņā. Attiecībā uz sagatavotības un reaģēšanas plānošanu papildu grū -
tības var sagādāt notikumu attīstība plašākā starptautiskā kontekstā, kā izklāstīts 
3. izcēlumā  un I pielikumā .
1. ieteikums
Lai paātrinātu to jauninājumu izstrādi un ieviešanu, kas noteikti ar Lēmumu par 
nopietniem pārrobežu apdraudējumiem veselībai, un risinātu atlikušās problē -
mās, ar ko saskaras Veselības drošības komiteja darbības un stratēģijas jomā:
a) Komisijai ir jāierosina Veselības drošības komitejai sagatavot  savām va -
jadzībām stratēģisku ceļvedi Lēmuma īstenošanai un izstrādei. Tā kā Lēmumā 
nav prasīts noteikt mērķlielumus un rādītājus, šajā ceļvedī ir jāatspoguļo kopī -
gās prioritātes, īpaši attiecībā uz sagatavotības plānošanas koordinēšanu, lai 
sekmētu vienotu izpratni par to, kā sasniegt skaidrāk saskatāmus rezultātus 
līdz 2020. gadam. Izstrādājot ceļvedi, ir jāņem vērā starptautiskās iniciatīvas 
šajā jomā, kuras īpaši uzsver profesionālapskates vai ārēja novērtējuma mehā -
nismu nepieciešamību. Ja iespējams, jāņem vērā arī vadlīnijas sagatavotības 
jomā, kuras jau ir izstrādātas ES līmenī.
b) Komisijai  ir jānodrošina, lai atziņas, kas gūtas pirmajā ziņošanas posmā 
par sagatavotības plānošanu, tiktu izmantotas nākamajā ziņošanas posmā 
2017. gadā, un jāuzlabo ziņošana par darbības rezultātiem saistībā ar Lēmuma 
ieviešanu līdz 2020. gadam. Komisijai ir jāpārliecinās, ka paziņotā informāci -
ja par progresu šajā jomā ir precīza un ka tā balstās uz metodoloģijām, par 
kurām ir panākta vienošanās ar dalībvalstīm un kuras ir būtiskas.
c) Komisijai sadarbībā ar dalībvalstīm  ir jānosaka, kā vislabāk izmantot Vese -
lības drošības komitejas darba grupas, un jānodrošina, lai to darbs būtu labi 
strukturēts un pievērstos tehniskiem jautājumiem un lai tas sniegtu ieguldīju -
mu šīs Komitejas darbā. Jau izveidotajām darba grupām, sākot ar 2017. gadu, 
ir jāpilda darba uzdevums un jāsniedz rezultāti, pamatojoties uz gada darba 
plāniem un skaidri noteiktiem mērķiem. Tas attiecas arī uz Veselības drošības 
komitejas sagatavotības darba grupu un tās darbu pie ES mehānisma izstrā -
des, ko varētu izmantot, kad jārisina neatliekamas vajadzības pēc medicīnis -
kajiem pretpasākumiem.
d) Komisijai un dalībvalstīm  ir jānodrošina, ka paātrinās darbs pie pandēmis -
kās gripas vakcīnas kopīgā iepirkuma un ka tas dos rezultātus, cik ātri vien 
iespējams.
50 Secinājumi un ieteikumi 
119  
Mēs konstatējām, ka esošās sistēmas, kuras paredzētas agrīnai brīdināšanai un 
reaģēšanai un epidemioloģiskai uzraudzībai (56.  punkts) un kuru juridiskais 
pamats ir Lēmums par nopietniem pārrobežu apdraudējumiem veselībai, ir 
efektīvi ieviestas, darbojas jau daudzus gadus un ka ieinteresētās personas ir plaši 
atzinušas to svarīgo nozīmi ES līmenī. Tomēr attiecībā uz EWRS  mēs konstatējām, 
ka ir iespējama tās modernizēšana, tostarp iespējams modernizēt arī saistītās 
procedūras un procesus situācijas apzināšanai un starpgadījumu novēršanai un 
šīs sistēmas lietotāju kopienas organizēšanai (57.–68.  punkts). Turklāt atjauninātā 
ES līmeņa pieeja agrīnai brīdināšanai un reaģēšanai nopietnu ķīmisku un vides 
apdraudējumu gadījumā vēl nav pārbaudīta (69.–73. punkts). Visbeidzot, epide -
mioloģiskās uzraudzības sistēma kopumā darbojas labi, taču ECDC  un dalībval -
stīm ir jāstrādā pie tā, lai nodrošinātu maksimālu salīdzināmību un uzraudzības 
datu kvalitāti (74.–77.  punkts).
2. ieteikums
Lai vēl vairāk modernizētu EWRS  un izstrādātu integrētākus risinājumus ar to 
saistītajām riska pārvaldības procedūrām, Komisijai sadarbībā ar dalībvalstīm 
un ECDC
a) jāizskata un 2017. gadā jāierosina veidi, kā modernizēt un pastiprināt šo sistē -
mu. Priekšlikumā jāietver integrētas vai papildu iespējas ES līmenī situācijas 
apzināšanai un starpgadījumu novēršanai nopietnu pārrobežu veselības 
apdraudējumu gadījumā;
b) regulāri no lietotājiem jāsaņem atsauksmes par riska pārvaldības integrēta -
jiem risinājumiem un par EWRS  darbību un pilnveidošanu.
120  
Attiecībā uz veselības programmā noteikto mērķi aizsargāt iedzīvotājus no 
(nopietniem pārrobežu) apdraudējumiem veselībai (78.  punkts) mēs konstatējām 
trūkumus tā darbības rezultātos. Lielākā daļa no revidētajiem 2. Veselības prog -
rammas (2008.–2013. g.) pasākumiem veselības apdraudējumu novēršanā bija 
sekmīgi plānoto nodevumu ziņā, taču tiem trūka ilgtspējīgu rezultātu (79.–
88. punkts), tāpēc to ieguldījums ceļā uz mērķi aizsargāt iedzīvotājus no veselības 
apdraudējumiem bija ierobežots. Kaut gan šāds apsvērums nav jauns, tas uzsver, 
ka Komisijai, apspriežoties ar ieinteresētajām personām, ir jādara vairāk, lai uzla -
botu darbības rezultātus šajā jautājumā. Turklāt mēs konstatējām trūkumus arī 
rādītāja novērtēšanā attiecībā uz 3. Veselības programmas mērķi novērst veselī -
bas apdraudējumus un relatīvi zemu izdevumu līmeni 2014.–2016. gadā saistībā 
ar šo konkrēto mērķi, un tas liecina, ka ir grūti finansēt pietiekamu skaitu politikas 
jomai nozīmīgu darbību šā mērķa sasniegšanai, lai nodrošinātu to, ka šajā nolūkā 
līdz 2020. gadam tiek panākta reāla ietekme (89.–94. punkts).
51 Secinājumi un ieteikumi 
3. ieteikums
Lai novērstu galvenos trūkumus, kas konstatēti saistībā ar veselības programmas 
darbību rezultātiem veselības apdraudējumu novēršanai, Komisijai
a) jāizskata un 2017. gadā jāierosina veidi, kā līdz 2020. gadam nodrošināt 
augstāku ilgtspēju rezultātiem, kas sasniegti veselības apdraudējuma novēr -
šanai paredzētās darbībās, kuras finansētas saskaņā ar veselības programmu. 
Tostarp, plānojot darbības, labāk jānosaka vajadzības un būtiskums politikas 
jomai, un Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerāldirektorātam un Chafea  
vairāk jāsadarbojas, analizējot pašlaik īstenoto un nesen pabeigto darbību 
būtiskumu politikas jomai, lai sekmētu kvalitatīvu rezultātu izmantošanu 
(sk. 4. ieteikumu);
b) apspriežoties ar dalībvalstīm, jānosaka un jāvienojas par skaidru metodolo -
ģiju to ziņu vākšanai par darbības rezultātiem, kuras vajadzīgas, lai ziņotu, 
kāds ir progress 3. Veselības programmas noteiktā konkrētā rādītāja novērst 
veselības apdraudējumus sasniegšanā līdz 2020. gadam (sk. 1. ieteikumu);
c) 2017. gadā skaidri jānosaka, kuras veselības programmas prioritātes atlikušajā 
laikā līdz 2020. gadam saistībā ar mērķi aizsargāt iedzīvotājus no nopietniem 
pārrobežu apdraudējumiem veselībai sniegs iespēju finansēt tādas darbības, 
kas ir būtiskas politikas jomai (sk. 3. ieteikuma a) apakšpunktu).
121  
Visbeidzot, lai gan pastāv plašs koordinēšanas mehānismu klāsts, revīzijā at -
klājās vairākas nepilnības, kuras skar iekšējo koordināciju Komisijā attiecībā uz 
veselības drošības pasākumiem, ko īsteno dažādi dienesti saskaņā ar dažādām 
programmām, un tas kavē potenciālo sinerģiju pilnīgu izmantošanu. ES finan -
sējuma milzīgais apjoms no dažādām tematiskajām programmām un daudzie 
Komisijas dienesti, kas iesaistīti šo programmu īstenošanā, nosaka to, ka veidojas 
blīvs Komisijas dienestu, politikas veidotāju dalībvalstīs, galalietotāju un citu 
ieinteresēto personu sadarbības tīkls, taču ir iespējams panākt, lai koordinācija 
būtu strukturētāka un vēl vairāk vērsta uz politikas jomai būtiskiem jautājumiem 
(96.–102. punkts). Mēs atklājām arī to, ka ir jāiegulda vairāk pūļu, lai pilnībā dar -
botos pašreizējās vienošanās par sadarbību starp krīzes pārvarēšanas struktūrām 
Komisijā (103.–106. punkts), un ka Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerāldi -
rektorāta pārvaldītajam ārkārtējo darbību mehānismam veselības jomā piemīt 
trūkumi, kas var traucēt tā darbību, kad nākotnē būs jārisina veselības krīzes 
Eiropas Savienībā (107.–111.  punkts).
52 Secinājumi un ieteikumi 
4. ieteikums
Lai novērstu Komisijas iekšējās koordinācijas nepilnības attiecībā uz darbībām, 
kas būtiskas veselības drošībai un sabiedrības veselības krīzes pārvarēšanai, kā arī 
lai uzlabotu koncepciju tās ārkārtējo darbību mehānismam veselības jomā,
a) Komisijai , sākot ar 2017. gadu, ir jānosaka strukturētāka un detalizētāka 
pieeja Veselības un pārtikas nekaitīguma ĢD un citu ar veselības drošības 
darbībām saistīto dienestu koordinēšanai un tostarp jāveic bijušo, esošo un 
plānoto darbību uzskaite. Tā būs iespējams noteikt potenciālās sinerģijas 
un pastiprināt sadarbību pie tādu kopēju problēmjautājumu risināšanas kā 
ES līdzfinansētu darbību tiešo rezultātu ierobežota izmantošana, un tas ļautu 
ieinteresētajām personām mērķtiecīgāk vērsties pie politikas veidotājiem;
b) Komisijai  ir nekavējoties jāveic pasākumi, lai sāktu darboties krīzes pārvarē -
šanas struktūru saprašanās memorands, ko noslēdza Veselības un pārtikas 
nekaitīguma ĢD, Migrācijas un iekšlietu ĢD un Eiropas Civilās aizsardzības un 
humānās palīdzības operāciju ĢD; tie ietver kopīgus pasākumus, lai dalītos ar 
gūtajām atziņām, un savstarpējas mācības par politikas jomām un sistēmām, 
kā arī standarta operāciju procedūru izstrādāšanu;
c) Komisijai  nekavējoties jāpārskata tās ārkārtējo darbību mehānisms veselības 
jomā un jānodrošina, lai tas tiktu atjaunināts, ņemot vērā Ebolas vīrusa izrai -
sītās krīzes un nozīmīgāko ES līmeņa praktisko nodarbību laikā gūtās atziņas, 
lai tiktu ieviesti pastāvīgi uzraudzīti mācību plāni visiem darbiniekiem, ko 
potenciāli var iesaistīt šā mehānisma darbībās, un, ja iespējams, jāapmainās 
viedokļiem ar ECDC  un Eiropas Civilās aizsardzības un humānās palīdzības 
operāciju ĢD par to attiecīgajām krīzes pārvarēšanas rokasgrāmatām vai 
struktūrām.
Šo ziņojumu 2016. gada 5. oktobra sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas 
I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Phil Wynn Owen .
 Revīzijas palātas vārdā  –
 priekšsēdētājs
 Klaus-Heiner LEHNE

53
 Pielikumi
Sagatavotības un reaģēšanas plānošana starptautiskā kontekstā
Starptautiskie veselības aizsardzības noteikumi (2005. g.) (SVAN 2005)
1. PVO starptautiskos veselības aizsardzības noteikumus (196 9. g.) pilnībā pārskatīja un aizstāja 200 5. gadā, un 
jaunie noteikumi stājās spēkā 2007  . gadā. SVAN mērķis ir “atbilstoši sabiedrības veselības apdraudējumam 
un tikai attiecībā uz to, turklāt izvairoties no nevajadzīgas starptautiskās preču aprites un personu kustības 
kavēšanas, nodrošināt sabiedrības veselības aizsardzības sistēmas spējas reaģēt uz slimību starptautisku 
izplatīšanos, kā arī nodrošināt to profilaksi, kontroli un aizsardzību pret tām”1. 200 5. gadā izstrādātajos  SVAN 
ir noteikts, ka dalībvalstis paziņo PVO par katru notikumu, kas var izraisīt starptautiskas nozīmes ārkārtas 
situāciju sabiedrības veselības jomā, neatkarīgi no tā, kāda ir šī notikuma izcelsme, un ka tās izstrādā, nostip -
rina un uztur galvenās spējas sabiedrības veselības uzraudzībai un reaģēšanai, izmantojot savas valsts resur -
sus, piemēram, valsts plānu sagatavotībai gripas pandēmijas gadījumā. Šie noteikumi ir paredzēti arī tam, lai 
samazinātu slimību izplatīšanās risku starptautiskās lidostās, ostās un sauszemes robežšķērsošanas vietās, 
un tajos ir noteikta prasība izstrādāt valsts un PVO SVAN kontaktpunktus steidzamu paziņojumu nosūtīšanai.
2. SVAN  (200 5. g.) nav paredzēts nekāds mehānisms, lai panāktu to izpildi valstīs, kuras šos noteikumus ne -
ievēro. PVO uzrauga SVAN ieviešanu un atjaunina un publicē attiecīgas vadlīnijas. Tās ekspertu grupas un 
Pārskatīšanas komitejas pārskata SVAN efektivitāti ārkārtas situācijās, piemēram, tas tika darīts pēc Ebolas 
vīrusa uzliesmojuma (lai iegūtu plašāku informāciju, sk. 3. izcēlumu  ziņojuma pamattekstā).
Starptautiskas nozīmes ārkārtas situācija sabiedrības veselības jomā
3. Saskaņā ar SVAN starptautiskas nozīmes ārkārtas situācija sabiedrības veselības jomā ir ārkārtējs sabiedrī -
bas veselības gadījums, kas izraisa sabiedrības veselības apdraudējumu citām valstīm, slimībai starptautiski 
izplatoties, un kad, iespējams, vajadzīga koordinēta starptautiska reaģēšana. Starptautiskas nozīmes ārkār -
tas situāciju sabiedrības veselības jomā izsludina PVO ģenerāldirektors, pamatojoties uz Ārkārtējo situāciju 
komitejas ieteikumu. Ja tiek izsludināta šāda situācija, PVO pienākums ir reālā laikā reaģēt uz to. PVO ģe -
nerāldirektors, kuram palīdz Ārkārtējo situāciju komiteja, izstrādā un iesaka būtiskos pasākumus veselības 
aizsardzības jomā, kuri dalībvalstij ir jāīsteno.
SVAN  un Eiropas Savienība
4. Visas ES dalībvalstis ir PVO dalībvalstis un sniedz tai ziņas par SVAN ieviešanu, piemēram, atbildot uz ap -
taujas anketām un sagatavojot pašnovērtējumu. Pati ES nav PVO dalībniece un līdz ar to nav SVAN puse. 
Tomēr SVAN ir atzīta ES potenciālā loma kā “reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācijai”, un tajos 
norādīts: “Neskarot savas saistības saskaņā ar šiem noteikumiem, dalībvalstis, kas ir reģionālās ekonomiskās 
integrācijas organizācijas locekles, savās savstarpējās attiecībās piemēro attiecīgajā reģionālajā ekonomis -
kās integrācijas organizācijā spēkā esošos kopējos noteikumus.” Komisija un ECDC  saskaņo savas darbības 
ar PVO politiskā2 un tehniskā līmenī, tostarp notiek informācijas apmaiņa saistībā ar riska paziņošanu un ir 
dota lasīšanas piekļuve noteiktām brīdināšanas sistēmām (tādām kā PVO gadījumu informācijas sistēma un 
ES agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas sistēma). Lēmums Nr. 1082/2013/ES piešķīra Komisijai jaunas tiesības 
izziņot ārkārtas situāciju sabiedrības veselības jomā, taču šī izziņošana būtiski atšķiras no PVO ģenerāldirek -
tora izziņotās situācijas (sk. A izcēlumu ).I pielikums
1 Starptautiskie veselības aizsardzības noteikumi (2005. g.), otrais izdevums, Pasaules Veselības organizācija, 2008. g.
2 Sk., piemēram, 2010. gada Kopīgo deklarāciju (Maskavas deklarāciju), kurā izklāstīti PVO un Komisijas sadarbības pamatprincipi, kā arī attiecīgos 
atjauninājumus Veselības un pārtikas nekaitīguma ĢD publiski pieejamajā tīmekļa vietnē. Starp ECDC  un PVO ir noslēgta arī administratīva 
vienošanās.
54 Pielikumi I pielikumsA izcēlums. Ārkārtas situācijas izziņošana Eiropas Savienībā
Kā izklāstīts iepriekš, starptautiskas nozīmes ārkārtas situācija sabiedrības veselības jomā SVAN ir definēta kā 
“ārkārtējs gadījums, par ko saskaņā ar šiem noteikumiem ir konstatēts: i) ka tas izraisa sabiedrības veselības 
apdraudējumu citām valstīm, slimībai starp tautiski izplatoties, un ii) ka šajā gadījumā, iespējams, vajadzīga 
koordinēta starptautiska reaģēšana”. To, vai attiecīgais gadījums atbilst šai kategorijai, nosaka PVO ģenerāl -
direktors, un tam nepieciešams sasaukt ekspertu komiteju – SVAN Ārkārtējo situāciju komiteju.
Viens no Lēmuma Nr. 1082/2013/ES ieviestajiem jauninājumiem paredz, ka tagad arī Komisija var izziņot Ei -
ropas Savienībā ārkārtas situāciju sabiedrības veselības jomā. Saskaņā ar 12. pantu Komisija var atzīt sabied -
rības veselības ārkārtas situāciju attiecībā uz: a) cilvēku gripas epidēmiju, kas var kļūt par pandēmiju, ja ir 
informēts PVO ģenerāldirektors un viņš vēl nav pieņēmis lēmumu par gripas pandēmijas izziņošanu saskaņā 
ar PVO piemērojamajiem noteikumiem; vai b) gadījumiem, kas nav a) apakšpunktā minētie, ja ir informēts 
PVO ģenerāldirektors un viņš vēl nav pieņēmis lēmumu par starptautiska mēroga ārkārtas situācijas izziņo -
šanu sabiedrības veselības jomā saskaņā ar SVAN un ja:
i) attiecīgais nopietnais pārrobežu veselības apdraudējums apdraud sabiedrības veselību Savienības 
līmenī;
ii) nav nodrošinātas ar šo apdraudējumu saistītās medicīniskās vajadzības, kas nozīmē, ka Savienības līme -
nī nav atzīta atbilstīga diagnostikas, profilakses vai ārstēšanas metode vai, pat ja šāda metode pastāv, 
zāļu atzīšanai tomēr varētu būt būtiskas terapeitiskas priekšrocības skartajām personām.
Lēmuma 13. pantā ir papildināts, ka ārkārtas situācijas atzīšanai saskaņā ar 12. punktu ir tikai vienas juridis -
kās sekas – tā rada iespēju piemērot Regulas (EK) Nr. 507/20063 2. panta 2. punktu vai, ja atzīšana attiecas 
konkrēti uz cilvēku gripas epidēmiju, kas var kļūt par pandēmiju, tā rada iespēju piemērot Regulas (EK) 
Nr. 1234/20084 21. pantu. Tas nozīmē, ka ārkārtas situācijas izziņošana saskaņā ar Lēmuma Nr. 1082/2013/
ES 12. pantu iespējama vienīgi kā medicīnisku pretpasākumu paātrināta apstiprināšanas procedūra pandē -
mijas gadījumā un farmācijas jomas tiesību aktu praktiska īstenošana. Tās piemērošana ir daudz ierobežo -
tāka nekā PVO izziņotā starptautiskas nozīmes ārkārtas situācija sabiedrības veselības jomā, lai gan var būt 
tādas situācijas, kad jebkādas izcelsmes nopietns pārrobežu apdraudējums veselībai īpaši skar ES, nevis pla -
šāku pasaules sabiedrību, par kuru ir atbildīga PVO. Tas nozīmē arī to, ka ES nav brīdinājuma līmeņu skalas 
(kas būtu saistīta, piemēram, ar Veselības drošības komitejas reglamentu), ar kuras palīdzību varētu noteikt, 
kādi Lēmumā paredzētie reaģēšanas pasākumi jāīsteno un kādas spējas jāmobilizē, vai ar kuru saskaņā sāktu 
darboties papildu jaudas vai finansējuma mehānisms.
3 Komisijas 2006. gada 29. marta Regula (EK) Nr. 507/2006 par cilvēkiem paredzēto zāļu tirdzniecības atļauju ar nosacījumiem, uz ko attiecas 
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 726/2004 (OV L 92, 30.3.2006., 6. lpp.).
4 Komisijas 2008. gada 24. novembra Regula (EK) Nr. 1234/2008 par izmaiņu izskatīšanu cilvēkiem paredzētu zāļu un veterināro zāļu 
tirdzniecības atļauju nosacījumos (OV L 334, 12.12.2008., 7. lpp.).
55 Pielikumi 
Starptautiskās iniciatīvas sagatavotības plānošanā un pārredzamībā
5. Ir arī vairākas citas starptautiskas iniciatīvas, kas paredzētas, lai pastiprinātu sagatavotības plānošanu un 
palielinātu pārredzamību. Tās galvenokārt attiecas uz Globālās veselības drošības programmas5 iniciatīvu 
veikt profesionālapskates6, G7 un Globālās veselības drošības iniciatīvu7 atbalstīt šos pasākumus8, kā arī 
ECDC  veiktajiem valstu apmeklējumiem, ko Centrs veic veic brīvprātīgi un kuru laikā pievēršas arī sagatavo -
tības jautājumiem9. Ziņojumā par konferenci10 “Gūtā pieredze attiecībā uz sabiedrības veselību saistībā ar 
Ebolas vīrusa epidēmiju Rietumāfrikā – kā uzlabot sagatavotību un reaģēšanu Eiropas Savienībā turpmāku 
uzliesmojumu gadījumā”, kas tika izmantots Padomes 201 5. gada decembra secinājumos, ir iekļauts šāds 
ieteikums: “Profesionālapskates varētu palīdzēt dalībvalstīm uzlabot to sagatavotības plānus, ņemot vērā 
bijušās un pašreizējās iniciatīvas attiecībā uz neatkarīgiem valstu novērtējumiem pasaules un reģionālā 
līmenī.”I pielikums
5 Globālās veselības drošības programmu sāka 2014. gada februārī, tā ir gandrīz 50 valstu, starptautisku organizāciju un nevalstisku dalībnieku 
partnerība, kura arvien paplašinās un kuras mērķis ir palīdzēt valstīm veidot spējas nolūkā pasargāt pasauli no infekcijas slimību draudiem un 
veselības drošību pasaulē padarīt par valsts un pasaules līmeņa prioritāti. Programmai izmanto daudznozaru pieeju, lai veidotu gan pasaules, gan 
valsts spējas “novērst un noteikt cilvēku un dzīvnieku infekcijas slimību draudus un reaģēt uz tiem neatkarīgi no tā, vai šīs slimības uzliesmo dabiski, 
nejauši vai tiek izplatītas apzināti”. https://ghsagenda.org
6 “Pašnovērtējums un ārējs novērtējums, ko veikusi ekspertu grupa no citām valstīm, kuras piedalās Globālās veselības drošības programmā. Šis 
vienādranga modelis nodrošina objektīvu pieeju un atvieglo pārrobežu mācības. Globālās veselības drošības programmas ietvaros veiktos 
novērtējumus jāveic vismaz divas reizes katrā valstī: pirmajā reizē nosaka sākotnējos atskaites punktus, bet pēc tam – panākto progresu.” No 
ES dalībvalstīm profesionālapskatē jau ir piedalījušās Portugāle un Apvienotā Karaliste, un par to ir publicēts ziņojums.
7 “Globālās veselības drošības iniciatīva ir neformāla starptautiska partnerība, kurā apvienojušās vienādi domājošas valstis, lai visā pasaulē 
pastiprinātu veselības aizsardzības sistēmas sagatavotību un reaģēšanas spēju bioloģiskā, ķīmiskā, radioloģiskā un kodolterorisma, kā arī gripas 
pandēmijas draudu gadījumos. Šo iniciatīvu 2001. gada novembrī ierosināja Kanāda, Eiropas Savienība, Francija, Vācija, Itālija, Japāna, Meksika, 
Apvienotā Karaliste un Amerikas Savienotās valstis. PVO darbojas kā Globālās veselības drošības programmas eksperts padomdevējs.” ( http://www.
ghsi.ca/english/index.asp )
8 “Lai turpmākie slimību uzliesmojumi nekļūtu par plaša mēroga ārkārtas situācijām sabiedrības veselības jomā, G7 valstu vadītāji vienojās nākamo 
piecu gadu laikā piedāvāt palīdzību vismaz 60 valstīm, tostarp Rietumāfrikas valstīm, SVAN ieviešanā, arī ar Globālās veselības drošības programmas 
starpniecību un izmantojot tās kopējos mērķlielumus, kā arī citas daudzpusējas iniciatīvas.” G7 valstu veselības ministru deklarācija, 2015. gada 
8.–9.  oktobris, Berlīne.
9 ECDC  tehniskais ziņojums “ Ebola emergency preparedness in EU Member States: conclusions from peer-review visits to Belgium, Portugal and Romania ” 
[ES dalībvalstu sagatavotība ārkārtas situācijām saistībā ar Ebolas vīrusu: secinājumi pēc profesionālapskates apmeklējumiem Beļģijā, Portugālē un 
Rumānijā], 2015.  gada jūnijs.
10 Augsta līmeņa konference, ko Veselības un pārtikas nekaitīguma ĢD organizēja 2015. gada 12.–14. oktobrī Mondorflebēnā, Luksemburgā.
56 Pielikumi 
Galveno atbildīgo iestāžu un pienākumu sadalījums ES  satvarā iedzīvotāju aizsardzī -
bai no nopietniem pārrobežu apdraudējumiem veselībai
Dalībvalstu sabiedrības veselības aizsardzības iestādes
1. Dalībvalstu sabiedrības veselības aizsardzības iestādes ir atbildīgas par sabiedrības veselības aizsardzības 
politiku valsts līmenī un par sabiedrības veselības apdraudējumu novēršanu. Ir iespējamas atšķirības pienā -
kumu sadalījumā dalībvalstīs attiecībā uz dažiem aspektiem sagatavotības un reaģēšanas plānošanā, kā arī 
agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas sistēmās, par ko atbild dažādas valsts iestādes atkarībā no valsts pārval -
dības iestāžu struktūras, riskiem, kam valsts ir pakļauta, vai konkrētās situācijas. Dažās dalībvalstīs atbildība 
par sabiedrības veselības aizsardzību ir daļēji vai lielākoties decentralizēta, un tas attiecas arī uz sagatavotī -
bas un reaģēšanas plānošanu. ES dalībvalstis ir iekļautas arī PVO Eiropas Reģionālajā birojā1 un to pienākums 
ir ieviest starptautiskos veselības aizsardzības noteikumus, kā paskaidrots I pielikumā .
2. Kopš ir pieņemts Lēmums Nr. 1082/2013/ES, dalībvalstīm ir pienākums paziņot noteiktu informāciju par 
savu sagatavotības un reaģēšanas plānošanu arī Komisijai. Lēmumā Nr. 1082/2013/ES ir noteikts, ka dalīb -
valstīm un Komisijai ir jāapspriežas Veselības drošības komitejā, lai saskaņotu centienus izveidot, nostiprināt 
un saglabāt spēju pārraudzīt nopietnus pārrobežu veselības apdraudējumus, laikus brīdināt par tiem, tos 
novērtēt un uz tiem reaģēt. Šīs apspriešanās mērķis ir dalīties ar paraugpraksi un pieredzi sagatavotības un 
reaģēšanas plānošanā, veicināt valsts sagatavotības plānošanas savstarpējo izmantojamību, pievērsties šīs 
plānošanas starpnozaru dimensijai Savienības līmenī un atbalstīt pamatspējas prasību īstenošanu attiecībā 
uz uzraudzību un reaģēšanu saskaņā ar Starptautiskajiem veselības aizsardzības noteikumiem. Dalībvalstis 
arī ieceļ valsts kompetentās iestādes, kas atbild par epidemioloģisko uzraudzību un par datu nosūtīšanu Ei -
ropas Uzraudzības sistēmai saskaņā ar ES noteikumiem un vadlīnijām, un norīko valsts agrīnās brīdināšanas 
un reaģēšanas sistēmas kontaktpunktus, kuru pārziņā ir šīs sistēmas uzraudzība un kuru pienākums ir izziņot 
brīdinājumu saskaņā ar Lēmuma noteikumiem.
Eiropas Komisijas Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerāldirektorāts
3. Komisija nodrošina Veselības drošības komitejas sekretariātu un priekšsēdētāja biroju un koordinē Ārkār -
tējo darbību mehānismu veselības jomā un nodrošina tā darbību. Tā pārvalda arī attiecīgās IT sistēmas un 
koordinē šīs politikas jomas transversālos jautājumus ar citiem Komisijas dienestiem un aģentūrām, kā arī 
starptautiskām organizācijā, piemēram, PVO. Lēmums Nr. 1082/2013/ES par nopietniem pārrobežu veselības 
apdraudējumiem konkrēti nosaka, ka Komisija (t.i., Veselības un pārtikas nekaitīguma ĢD) saziņā ar dalībval -
stīm nodrošina informācijas koordinēšanu un apmaiņu saistībā ar mehānismiem, struktūrām un darbībām, 
kas attiecas uz sagatavotības un reaģēšanas plānošanu, uzraudzību, kā arī nopietnu pārrobežu veselības ap -
draudējumu apkarošanu un agrīno brīdināšanu par tiem. Komisija ir atbildīga arī par to, lai nebūtu nekādas 
darbību dublēšanās vai pretrunīgu darbību un lai tai būtu pieejami pienācīgi resursi tai uzticēto un kritiski 
svarīgo uzdevumu un funkciju izpildei.II pielikums
1 Tajā ietilpst 55 valstis, kas ziņo PVO Eiropas Reģionālajam birojam Kopenhāgenā.
57 Pielikumi 
Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs ( ECDC )
4. ECDC  koordinē un uztur infekcijas slimību epidemioloģiskās uzraudzības tīklu, kā arī uzrauga mikrobu re -
zistenci un ar veselības aprūpi saistītas infekcijas, kas attiecas uz infekcijas slimībām. Centrs ir ES  aģentūra, 
kuras uzdevums ir identificēt un novērtēt pašreizējos un jaunus infekcijas slimību radītus draudus cilvēka 
veselībai, kā arī informēt par tiem. ECDC  arī izmitina agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas sistēmu. Tā ir tīmeklī 
balstīta sistēma, kas savieno Komisiju, ECDC  un dalībvalstu sabiedrības veselības aizsardzības iestādes, kuras 
ir atbildīgas par pasākumiem infekcijas slimību kontrolei. EEZ  valstis (Islande, Lihtenšteina un Norvēģija) arī 
ir iesaistītas šajā sistēmā, un PVO ir dota lasīšanas piekļuve.
5. Saskaņā ar Lēmumu par nopietniem pārrobežu apdraudējumiem veselībai ECDC  uzdevums ir sniegt zināt -
niskus atzinumus un novērtēt risku saistībā ar draudiem, par kuriem agrīnās brīdināšanas sistēmā ir iesniegts 
paziņojums, īpaši, ja tiem ir bioloģiska vai nezināma izcelsme. Citām ES  aģentūrām vai struktūrām (pie -
mēram, zinātniskajām komitejām) Komisija var lūgt sākotnēju riska novērtējumu, ja tām ir vairāk zināšanu 
par konkrēto apdraudējumu. Pēc to lūguma ECDC  var sniegt plašāku palīdzību Komisijai un dalībvalstīm 
Lēmumā Nr. 1082/2013/ES noteikto sagatavotības plānošanas prasību īstenošanai. ECDC  gada budžetā ir 
ietvertas arī slimību programmas; tās ir vertikālas ar konkrētām slimībām saistītas programmas, kurās ir tādi 
komponenti kā spēju veidošana un riska paziņošana. Centrs var sniegt reaģēšanas atbalstu valstīm un starp -
tautiskām organizācijām slimību uzliesmojuma gadījumā, kā tas notika Ebolas vīrusa uzliesmojuma laikā. 
Tas darbojas kā Ārkārtas pasākumu centrs, pamatojoties uz Rokasgrāmatu ārkārtas situācijas gadījumiem 
veselības jomā. ECDC  pašreizējā pieeja ir virzīta uz visu veidu apdraudējumiem (proti, ne tikai uz veselības 
apdraudējumiem, ko izraisa infekcijas slimības, bet arī citi cēloņi), un tā ir saskaņota ar SVAN un Lēmuma 
Nr. 1082/2013/ES mērķiem. Šīs pilnvaras ir plašākas nekā iepriekšējās, kas tradicionāli attiecās uz infekcijas 
slimībām un sagatavotību pandēmijām.II pielikums
58 Pielikumi 
Revidēto līdzfinansēto darbību apskats
Šajā tabulā ir uzskaitīti galvenie fakti par revidētajām darbībām, ko līdzfinansēja saskaņā ar 2. Veselības prog -
rammas (2008.–2013. g.) mērķi novērst veselības apdraudējumus un ko pārvaldīja Chafea  vai Veselības un pārti -
kas nekaitīguma ĢD (attiecībā uz trim iepirkumiem).
Nr. p. 
k.Vispārīgs apraksts Finansēšanas instrumentsES līdzfinansējums  
dotācijas nolīgumam  
(EUR)
1.Vispārēja satvara izstrādāšana ārkārtas vakcīnu ātrai izgatavošanai un 
novērtēšanaiProjekts 2 116 023
2. Optimizēt testus un sasaisti ar HIV inficēto cilvēku aprūpi visā  ES Projekts 1 429  984
3.Sabiedrības veselības apdraudējumu un bioloģiskās drošības riska 
kontroles tīkls Vidusjūras reģionā un BalkānosProjekts 900  000
4. Eiropas Savienībā ieceļojošo migrantu B  un C  hepatīta skrīnings Projekts 800  000
5.Aptauja par sindromu uzraudzību; novērtējums attiecībā pret vadlīni -
jām EiropaiProjekts 798 814
6.Stratēģija sabiedrības veselības aizsardzības pielāgošanai ekstrēmu 
laikapstākļu gadījumāProjekts 750 000
7.Nodrošināt iespēju pilsoniskajai sabiedrībai un sabiedrības veselības 
aizsardzības sistēmai apkarot tuberkulozes epidēmiju neaizsargātās 
iedzīvotāju grupāsProjekts 750 000
8.ES brīdināšanas un reaģēšanas izmaksu efektivitātes novērtējums 
cilvēku gripas pandēmijas gadījumāProjekts 700 000
9.Eiropas tīkls dzemdes kakla vēža uzraudzībai un kontrolei jaunajās 
Eiropas Savienības dalībvalstīsProjekts 615 023
10. Veselības aprūpes speciālistu vakcinācijas veicināšana Eiropā Projekts 604  000
11.Koordinēta rīcība aviācijas nozarē sabiedrības veselības apdraudējumu 
kontroleiProjekts 598 566
12. Popularizēt vakcināciju migrantu grupās Eiropā Projekts 548 680
13.Ķīmiskas izcelsmes apdraudējumu brīdināšanas, uzraudzības un ziņoša -
nas sistēma, III posmsProjekts 497 760
14. Eiropas tīkls reakcijai ķīmiskās avārijas situācijā Projekts 447 600
15.Praktiskas nodarbības kvalitātes nodrošināšanai un sadarbības tīkla 
veidošana īpaši infekciozu patogēnu noteikšanāKopīga darbība 3 316 326
16.Štāba mācības nopietnu veselības pārrobežu apdraudējumu gadījumā, 
kas attiecas uz ķīmisko un vides jomuIepirkums/pakalpojuma 
līgums458 989
17.Divu reģionālu mācībsemināru rīkošana ar dalībvalstu sabiedrības 
veselības aizsardzības iestāžu piedalīšanos saistībā ar jaunā lēmuma 
par nopietniem pārrobežu apdraudējumiem veselībai ieviešanu.Iepirkums/pakalpojuma 
līgums249 599
18.Agrīnās brīdināšanas un ziņošanas sistēma, Hedis  (informācijas sistēma 
par ārkārtas situācijām veselības aizsardzībā un slimībām), Nemo  (krīzes 
pārvaldības informācijas apmaiņas mehānismu uzraudzība)Iepirkums/pakalpojuma 
līgums1 588 500
19 ES references laboratoriju sistēma cilvēka patogēnu jomāIepirkums/pakalpojuma 
līgums500 000
20Darbinieku mācību rīkošana un praktisko nodarbību vadīšana Eiropas 
līmenī kā sagatavotības pamatelementsIepirkums/pakalpojuma 
līgums333 646
Kopā: 18 003  510III pielikums
59 Pielikumi 
Šajā tabulā ir uzskaitīti galvenie fakti par revidētajām darbībām, ko līdzfinansēja saskaņā ar Septīto pētniecības 
pamatprogrammu (7. PP) (2008.–2013. g.).
Nr. p. k. Atlasītās darbības vispārējais mērķisFinansējums saskaņā ar 
7. PP programmuAtbildīgais Komisijas 
dienestsES līdzfinansējums
(EUR)
1.Epidēmijas attīstības gaitas paredzēšana 
un pandēmijas simulēšanaEPP1ERCEA 684  000
2.Jaunu un atkārtoti parādījušos infekcijas 
slimību platforma“Veselība”Pētniecības un 
inovācijas  ĢD11 909 560
3.Infekciju kontrole aviācijā, sākot ar efektī -
vu karantīnu līdz lidmašīnas salona dezin -
fekcijas/dekontaminācijas protokolam“Cilvēki” Pētniecības izpildaģentūra 100 000
4.Izstrādāt uz pierādījumiem balstītu ietei -
kumu kopumu izturēšanās un paziņošanas 
jomā, kas adresēts veselības aizsardzības 
darbiniekiem un aģentūrām visā Eiropā 
nopietnu slimības uzliesmojumu gadījumā“Veselība”Pētniecības un 
inovācijas  ĢD1 999  607
5.Farmācijas uzņēmumu loma veselības dro -
šības politikas definēšanā un īstenošanāEPP ERCEA 1 197 694
6.Pārveidot Eiropas spēju reaģēt uz smagām 
epidēmijām vai pandēmijām, nodrošinot 
infrastruktūru, koordināciju un pašreizējo 
klīnisko pētījumu tīkla integrāciju“Veselība”Pētniecības un 
inovācijas  ĢD23 992 375
7.Izveidot integrētu pasākumu kopumu, lai 
palīdzētu pārvadātājiem un attiecīgajiem 
dalībniekiem galvenajos transporta mez -
glos izstrādāt sagatavotības un reaģēšanas 
plānus pandēmiju un bīstamu patogēnu 
gadījumāSEC2Migrācijas un iekšlietu  ĢD 3 142 004
8.Eiropas veselības aprūpes dienestu sav -
starpēja izmantojamība un sagatavotība 
tādu dzīvībai bīstamu apdraudējumu gadī -
jumā kā pandēmijas un plaši terora aktiSEC Pētniecības izpildaģentūra 2 789 940
9.Pastiprināt Eiropas sabiedrības un kopienu 
sagatavotību plaša mēroga pārrobežu 
katastrofāmSEC Pētniecības izpildaģentūra 999 084
10.Efektīvi risināt problēmas, ar ko saskaras 
zinātne un sabiedrība pandēmiju gadīju -
mā, un ar to saistītā krīzes pārvarēšana. 
Izstrādāt integrētu un starpdisciplināru 
stratēģijuSiS3 Pētniecības un 
inovācijas  ĢD3 939 880
Kopā: 50 754 144
1 Eiropas Pētniecības padome.
2 Drošības programma.
3 Zinātne sabiedrībā.III pielikums
60 Komisijas  
atbilde
Kopsavilkums
III
Lēmums par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem ir pamatots ar Līguma 168. pantu par sabiedrības 
veselību.
V
Komisija un dalībvalstis strādā, lai izveidotu infrastruktūru, kas nepieciešama, lai pilnīgi un efektīvi ieviestu Lēmumu 
par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem. Šis ir sarežģīts uzdevums. Lai arī kavējumi, piemēram, 
atsevišķu īstenošanas aktu pieņemšanā, ir atzīti, tie tiek novērsti un nav būtiski vājinājuši to, cik efektīvi ES reaģē uz 
pārrobežu veselības apdraudējumiem. Dalībvalstu un Komisijas pienākumi ir skaidri noteikti Lēmumā Nr. 1082/13
VI
Kavējumi, īstenojot Lēmumu par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem, parāda veselības apdraudējumu 
situācijas sarežģītību vai “konkrētā jautājuma sarežģītību”. Kā norādīts izsmeļošajos komentāros tālāk, ir panākts 
nozīmīgs progress atlikušo īstenošanas aktu sagatavošanā un darba pie medicīniskajiem pretlīdzekļiem veicināšanā. 
Tagad ir pilnībā ieviests kopīga iepirkuma mehānisms. Veselības drošības komiteja ir pilnībā darboties spējīga; Komi -
sija komitejā ar dalībvalstīm apspriedīs Palātas apsvērumu.
VII
Komisija uzskata, ka, kaut arī laika gaitā veikti sistēmas tehniski uzlabojumi, būtu vēlama tās modernizācija. Komisija 
pašlaik strādā ar Eiropas Slimību profilakses un kontroles centru ( ECDC ), lai modernizētu agrīnās brīdināšanas un 
reaģēšanas sistēmu ( EWRS ).
IX
Komisija uzskata, ka Komisijas dienestu koordinācija dažādu ar veselības drošību saistīto aspektu risināšanā ir laba, 
un Palātas minētie konkrētie jautājumi tiek risināti. Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerāldirektorāts 2016. gadā 
ir veicis nozīmīgus pasākumus, lai uzlabotu ārkārtējo darbību mehānisma veselības jomā ( HEOF ) funkcionēšanu.
X 
i)
Komisija pieņem 1. ieteikumu un piekrīt, ciktāl tas attiecas uz tās lomu Veselības drošības komitejā un kopīgā iepir -
kuma mehānismā. Tā apspriedīs šos jautājumus Veselības drošības komitejā.
ii)
Komisija pieņem 2. ieteikumu. Komisija pašlaik strādā ar ECDC , lai modernizētu EWRS  sistēmu, un apspriedīsies ar 
dalībvalstīm, kā lietotāju atsauksmes var uzlabot sistēmas darbību.
Komisijas atbilde 61
iii)
Komisija pieņem 3. ieteikuma a) un c) punktu un daļēji pieņem 3. ieteikuma b) punktu.
Komisija atzīst, ka ilgtspēja ir aktuāls jautājums, kaut arī pēdējo gadu laikā daudz kas ir paveikts. Tiek veikti pastāvīgi 
uzlabojumi, jo sevišķi Komisijas izstrādātā rīcības plāna satvarā pēc 2. Veselības programmas ex post novērtējuma.
iv)
Komisija daļēji pieņem 4. ieteikuma a) punktu un pieņem 4. ieteikuma b) un c) punktu. Attiecīgo Komisijas dienestu 
sadarbība ir laba, un notiek dienestu apspriedes, lai uzlabotu koordinēšanu vēl vairāk.
Komisija uzskata, ka ārkārtējo darbību mehānisma veselības jomā ( HEOF ) struktūra ir stabila un nosaka funkcijas un 
brīdināšanas līmeņus. Sākot ar 2016. gada jūniju, Komisija izstrādāja pastāvīgu mācību programmu, lai nodrošinātu 
HEOF pilnīgu darbības spēju jebkurā brīdī.
Revīzijas apsvērumi
21
Lēmums par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem ir būtisks solis pretim dalībvalstu sadarbības pilnvei -
došanai, lai uzlabotu reaģēšanu uz apdraudējumiem veselībai un ES pilsoņu aizsardzību.
Komisija apzinās, ka notika atsevišķi kavējumi, tomēr tā uzskata, ka tie neliek apšaubīt dalībvalstu sadarbības efekti -
vitāti darbā ar nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem.
24
Tā kā veselības drošības sagatavotība skar jutīgas jomas, ziņošanas veidni pamatīgi apsprieda ar dalībvalstīm, un 
vienošanās panākšanai bija nepieciešama otra komitoloģijas sanāksme.
Komisijas atbilde 62
25
Veselības drošības komitejai iesniegtajā ziņojumā nebija iekļauta atsevišķā dalībvalstu informācija, jo veselības dro -
šības sagatavotība skar jutīgas jomas. Šis ziņojums pamatojas vienīgi dalībvalstu ieguldījumā, jo likumdošana nedod 
Komisijai tiesības pārbaudīt dalībvalstu sniegtās informācijas esamību un pareizumu.
Ziņojuma rezultātus tālāk apsprieda Veselības drošības komitejas Sagatavotības un reaģēšanas plānošanas darba 
grupā (2015. gada 12. novembrī). Veselības drošības komitejas plenārsēdē (2016. gada 7.–8. jūnijā) dalībvalstīm pazi -
ņoja par atjaunināto ziņojumu, kurā ir plaši atspoguļotas katras dalībvalsts galvenās problēmas.
26
Komisija uzskata, ka progresa ziņojums sniedz visaptverošu pārskatu par valstu sagatavotības līmeni Eiropas Savie -
nībā un piedāvā skaidras norādes, kā novērst trūkumus un nepilnības, izmantojot rīcības plānu, par ko dalībvalstis 
vienojās pēc Veselības drošības komitejas apstiprinājuma. Veselības drošības komitejas sagatavotības apakšgrupa 
turpinās apspriesties par to, kā tiek reaģēts uz ziņojuma konstatējumiem, ņemot vērā mācības, kas gūtas pēc Ebolas 
vīrusslimības uzliesmojuma. Pirmā šīs grupas audiosanāksme notika pirms Veselības drošības komitejas sapulces 
2015.  gada novembrī.
Apspriedes un darbs ar ECDC un PVO Eiropas Reģionālo biroju notiek, lai pārskatītu ziņošanas veidni saskaņā ar 
4. pantu, ņemot vērā PVO pieeju SVAN īstenošanai un jauno pārraudzības un novērtējuma satvaru.
3. izcēlums. Starptautiskās norises saistībā ar sagatavotību: trūkumi pašnovērtējumā 
par starptautisko veselības aizsardzības noteikumu ieviešanu
Šis izcēlums attiecas uz norisēm PVO ārpus ES tiesiskā regulējuma.
27
Kā jau ir paskaidrots, dalībvalstis aktīvi iesaistījās jautājumu sagatavošanā, un komitoloģijas procedūra sasniedza 
vajadzīgo kvalificēto balsu vairākumu.
28
Lēmums par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem nenodrošina Komisijai nekādas pilnvaras noteikt 
dalībvalstīm konkrētu vispārēju sagatavotības struktūru. Palātas minētā Vispārējas sagatavotības plānošanas stratē -
ģija ir tehnisks dokuments, kas ir daļa no notiekošā darba ar dalībvalstīm pie sagatavotības konteksta. Dalībvalstīs 
Veselības drošības komitejas dalībniekiem ir īpašs uzdevums izplatīt esošās vadlīnijas.
Komisijas atbilde 63
29
Procedūras ir sarežģītas gan no juridiskā viedokļa attiecībā uz ES kompetenci veselības jomā, kas paredz atbalstīt, 
koordinēt vai papildināt dalībvalstu darbības sabiedrības veselības jomā, gan arī lielā dalībnieku skaita un valstu 
sarežģīto struktūrvienību dēļ, kā arī saistībā ar starptautiskajām struktūrvienībām, kas nodarbojas ar šīm tēmām.
Komisija uzskata, ka saskaņā ar Lēmuma 4. panta ziņojumu apkopotā informācija par nopietniem pārrobežu vese -
lības apdraudējumiem sniedz visaptverošu pārskatu par valstu sagatavotības līmeni Eiropas Savienībā un piedāvā 
skaidras norādes, kā novērst trūkumus un nepilnības. Veselības drošības komitejas sagatavotības apakšgrupa turpi -
nās ar to strādāt.
30
Komisija cieši sadarbojas ar dalībvalstīm Veselības drošības komitejā un tās sagatavotības darba grupu, lai izstrādātu 
struktūras un pasākumus sadarbībai attiecībā uz sagatavotību, arī rīcības plānu izstrādāšanu, sadarbību saistībā ar 
medicīniskajiem pretlīdzekļiem un ziņošanu atbilstīgi Lēmuma par nopietniem pārrobežu veselības apdraudēju -
miem 4. pantam. Tas ietver arī apspriedes par ziņošanu par progresu.
31
Tā kā Lēmumā par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem nav ietverts mērķis un rādītājs, Komisija izstrā -
dāja citus ziņošanas veidus sadarbībā ar ECDC , kā izklāstīts 33. punktā.
33
ECDC  novērtējuma pamatā ir reakcijas uz Lēmuma par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem 4. panta 
ziņojumu. Šis tehniskais novērtējums pilnībā ir ECDC  kompetencē.
Komisija ar ECDC  apspriež piemērotu rādītāju izstrādi, lai varētu pārliecinoši noteikt sagatavotības progresa pakāpi.
Jauno rādītāju izstrāde ir daļa no plašākas pieejas valstu veselības profilu izveidei ECDC , PVO Eiropas Reģionālā 
biroja un dalībvalstu apspriedēs sagatavotības darba grupā.
34
Kā daļu no darba pie sagatavotības Veselības drošības komitejā Komisija ar dalībvalstīm apspriedīs rādītāju piemē -
rotību. ECDC  ziņojums ir tehnisks pārskats par dalībvalstu situāciju, trūkumiem un vajadzībām attiecībā uz sagatavo -
tību un reaģēšanas plānošanu.
Komisijas atbilde 64
37
Komisija uzskata, ka ikdienas sadarbība nopietnu veselības apdraudējumu, piemēram, Zikas vīrusa uzliesmojuma 
gadījumos, parāda, ka uzdevumu sadale ir saprasta un ka ECDC  spēj pilnā mērā pildīt savas funkcijas, sniedzot riska 
novērtējuma informāciju Veselības drošības komitejai. Tiesību akti nosaka atšķirību starp riska novērtējumu ( ECDC  
atbildība) un riska pārvaldības koordinēšanu (Komisijas atbildība). Tomēr Komisijai un ECDC  bieži jāapspriež kon -
krēti gadījumi un jauni uzdevumi un jāvienojas par tiem, izskatot katru gadījumu atsevišķi. Šajā nolūkā ECDC un 
Komisijas ikmēneša koordinēšanas sapulces nodrošina ciešu sadarbību un ļauj ECDC  efektīvi reaģēt uz palīdzības 
pieprasījumiem.
39
Darbs pie vadlīniju izstrādes sākās jau pirms lēmuma pieņemšanas.
Pēc lēmuma pieņemšanas Komisija ierosināja ECDC  apspriest vadlīnijas un tās ieteikumu kopā ar Veselības drošības 
komiteju. Pēc tālākā darba pie dokumenta ir ieplānota apspriede Veselības drošības komitejas sagatavotības darba 
grupā 2016.  gada rudenī.
40
Tālākie pasākumi kopīga iepirkuma nolīguma izstrādei Lēmuma par nopietniem pārrobežu veselības apdraudēju -
miem sakarībā tika veikti bez liekas kavēšanās; ir uzskatāms, ka dažām dalībvalstīm bija jāievēro valstu ratificēšanas 
procedūras, lai parakstītu nolīgumu, kam neizbēgami bija vajadzīgs konkrēts laikposms.
41
Gripas pandēmijas vakcīnas iepirkums ir ārkārtīgi sarežģīts. Turklāt izrādījās, ka dalībvalstu īpašo prasību noteikšana 
un apkopošana ir laikietilpīgs uzdevums. Vienlaicīgi 2016. gadā ir gūti ievērojami panākumi kopīga iepirkuma pro -
cedūras sagatavošanā pandēmijas vakcīnām. Papildus pandēmijas vakcīnu procedūrai 2016. gada septembrī sākās 
četru citu iepirkuma procedūru izstrāde.
42
Komisija vēlas norādīt, ka kopīgam iepirkumam un rūpīgāk izstrādātai medicīnisko pretlīdzekļu apmaiņas procedū -
rai ir sava vieta sagatavotībā nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem. Savā būtībā visiem iepirkumiem ir 
nepieciešams laiks, un tiem jāievēro ES tiesību aktos noteiktās procedūras.
Ar Veselības drošības komitejas atļauju pašlaik tiek izstrādātas standarta operāciju procedūras, lai nodrošinātu 
strauju un saskanīgu reaģēšanu uz ārkārtas situācijām nākotnē. Veselības drošības komiteju iepazīstinās ar apspriežu 
iznākumu 2016.  gada novembrī.
Jebkurā gadījumā civilās aizsardzības mehānisms jau paredz satvaru pretlīdzekļu apmaiņai.
Komisijas atbilde 65
43
Lai arī gripas vakcīnu kopīgā iepirkuma progress patiešām bija lēns tā sarežģītības dēļ, Komisija vēlas norādīt, ka 
pašlaik 24 dalībvalstis ir piekritušas piedalīties kopīgā iepirkuma nolīgumā un ka šobrīd notiek vairāki kopīga iepir -
kuma procesi. Steidzamu medicīnisko pretlīdzekļu apmaiņu vienmēr var risināt ar EWRS  palīdzību (kā, piemēram, 
gadījumā ar difterijas antitoksīnu 2016. gadā) vai vispārīgi, izmantojot civilās aizsardzības mehānismu.
46
Pagaidām Veselības drošības komiteja ir izlēmusi neveidot darba grupu attiecībā uz migrantiem. Vajadzību izveidot 
šādu darba grupu vēlreiz apspriedīs Veselības drošības komitejas darbseminārā.
Kad pēc 2015. gada februāra darbības tēmas atgriezās Veselības drošības komitejas darba kārtībā, Veselības drošības 
komitejas sanāksmes organizēja pa tēmām, un šobrīd tiek sagatavots plaši izstrādāts ceļvedis Veselības drošības 
komitejai. Rīcības plāns sagatavotībai turpmāk nodrošinās sagatavotības darba grupas darba plāna satvaru. Turklāt 
norit apspriedes ar ECDC , lai labāk koordinētu ECDC Sagatavotības koordinēšanas komitejas un Veselības drošības 
komitejas sagatavotības darba grupas darbu. Darba plānu izveides darbs sākās ar koordinatoru tīklu un sagatavotī -
bas darba grupu.
47
Kopš 2016. gada septembra sagatavotības darba grupā piedalās 11 dalībvalstis, PVO un ECDC . Darba grupai ir liela 
nozīme tādu dokumentu sagatavošanā Veselības drošības komitejai kā pastāvīgās operāciju procedūras medicī -
niskajiem pretlīdzekļiem, rīcības plāns sagatavotībai utt. Pilnīga līdzdalība šajā gadījumā ir mazāk svarīga, jo darba 
grupā ir apvienoti tehniskie eksperti, kas sagatavo piedāvājumus, lai Veselības drošības komiteja pilnā sastāvā tos 
apstiprinātu/atzītu.
48
Veselības drošības komitejas uzdevumi ir nosaukti Lēmumā par pārrobežu veselības apdraudējumiem (17. panta 
2. punkts). Veselības drošības komitejas sanāksmes organizēja pēc tēmām, un šobrīd tiek sagatavots plaši izstrādāts 
ceļvedis Veselības drošības komitejai (sk. 46. punktu). Reakciju koordinēšanas nolūkiem tādus tehniskos dokumentus 
kā ECDC  izveidotos riska novērtējumus un attiecīgos ceļotāju ieteikumus apspriež Veselības drošības komitejas ad 
hoc sanāksmēs. Tomēr tehnisko apspriežu gadījumā attiecīgās ad hoc  darba grupas var sasaukt pēc Veselības drošī -
bas komitejas lēmuma, un tās sastāv no dalībvalstu tehniskajiem ekspertiem. Pašreizējais Zikas vīrusa uzliesmojums 
bija šāds gadījums, un Zikas vīrusa uzliesmojuma ad hoc darba grupu izveidoja un sasauca divas reizes.
Komisijas atbilde 66
51
Komisija piekrīt, ka tad, kad Lēmuma par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem stāšanās spēkā sakrita 
ar Ebolas vīrusslimības krīzi, aizkavējās darbs pie strukturētākas pieejas izstrādāšanas, jo īpaši sagatavotībai. Tomēr 
tagad šā darba process ir krietni pavirzījies uz priekšu.
52
Komisija uzskata, ka informācija, ko tā sniedz Veselības drošības komitejai par attiecīgo Komisijas dienestu darbī -
bām, ir atbilstoša. Dienestu savstarpējie sadarbības pasākumi tiek īstenoti. Citi dienesti bieži piedalās Veselības dro -
šības komitejas sanāksmēs. Turklāt arī Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerāldirektorāts piedalījās, piemēram, 
Ebolas vīrusslimības darba grupas ikdienas audiokonferencēs un daudzās citās starpdienestu grupās.
60
ECDC  ārēja novērtētāja sagatavotajā ziņojumā ir aplūkots laikposms no 2008. gada līdz 2012. gadam, pirms stājās 
spēkā Lēmums par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem un pirms attiecīgajām (ierobežotām) izmai -
ņām EWRS .
63
Komisija piekrīt, ka EWRS  pārskatīšanā lietotāju atsauksmes ir būtiskas.
64
Komisija strādā ar ECDC , lai pārveidotu šo sistēmu.
65
Komisija izceļ, ka šajā punktā minētais saraksts ir izveidots ietekmes novērtējumā, kas sagatavots pirms faktiskā 
lēmuma.
67
Komisija ir sākusi darbu kopā ar ECDC , lai pārveidotu EWRS  sistēmu.
70
Noteikumi un procedūras ķīmiskā un vides apdraudējuma novēršanai Lēmuma par nopietniem pārrobežu veselības 
apdraudējumiem izpratnē ir tie paši, kas citiem apdraudējumiem, ko izraisījuši bioloģiski notikumi vai infekcijas 
slimības. Paziņošanas kritēriji ir tie paši, un neatšķiras arī šim nolūkam izveidoto IT rīku lietošana. Jau trīs gadus 
saskaņā ar Veselības programmu tiek līdzfinansēts īpašs tīkls ķīmisku un vides apdraudējumu izraisītu notikumu 
pārraudzībai un novērtēšanai. Ir izveidota saite ar Eiropas Komisijas Zinātnisko komiteju, lai nodrošinātu pietiekamas 
specializētās zināšanas riska novērtējumiem ārpus ECDC  pilnvarām.
Sistēmas darbību pārbaudīs nākamajā praktiskajā nodarbībā.
Komisijas atbilde 67
72
Komisija uztur un nodrošina sistēmas darbību, bet ir nodomāts integrēt RASCHEM  (agrīnās brīdināšanas sistēmu 
ķīmisku apdraudējumu gadījumā) EWRS  sistēmā. 2016. gada septembrī 18 valstis bija reģistrējušās RASCHEM .
74
Komisija ir informēta un strādā ar ECDC , lai uzlabotu ziņojošo dalībvalstu datu kvalitāti un pilnīgumu.
77
Komisija ir informēta un strādā kopā ar ECDC , lai uzlabotu ziņojošo dalībvalstu datu kvalitāti un pilnīgumu.
78
Komisija norāda, ka Palāta ir pārbaudījusi 2. un 3. Veselības programmas darbības. Programmas pārvaldība ir ievē -
rojami mainījusies laikposmā starp abām programmām. Veselības programmas finansētie uzaicinājumi uz piedāvā -
jumu iesniegšanu ir aktīvi devuši savu ieguldījumu pārrobežu sagatavošanās darba uzlabošanai pret apdraudēju -
miem veselībai, un vairākums projektu uzrādīja plānotos rezultātus.
Veselības programmas finansētās starpvalstu praktiskās nodarbības ir aktīvi devušas savu ieguldījumu pārrobežu 
sagatavošanās darba uzlabošanai pret apdraudējumiem veselībai.
81
Komisija labi apzinās, ka rezultātu ilgtspēja ne vienmēr ir bijusi apmierinoša dažiem saskaņā ar 2. Veselības prog -
rammu līdzfinansētajiem projektiem pirms Lēmuma Nr. 1082 ieviešanas. Minimālo ilgtspējas apjomu vienmēr 
nodrošina ar projektu rezultātu izplatīšanu un to pastāvīgu pieejamību Chafea (Patērētāju, veselības, lauksaimnie -
cības un pārtikas izpildaģentūras) tīmekļa vietnē. Nesen ir panākti uzlabojumi: jaunās datubāzes ieviesīs Chafea  
tīmekļa vietnē 2016. gada novembra vidū; tiek izstrādāta jauna IT platforma (nodrošinās iespēju uzturēt projektu/
kopīgu darbību tīmekļa vietnes dotāciju laikā un pēc to beigām); Chafea  ir sagatavojusi izplatīšanas stratēģijas 
modeli iesniegšanai projektu koordinatoriem.
5. izcēlums. Revidēto projektu un konstatēto problēmu piemēri
Komisija apzinās, ka ne visi projekti sniedz vienādus rezultātus augstākajā iespējamajā kvalitātē. Lai nodrošinātu, ka 
katra projekta rezultāti ir visaugstākajā iespējamā līmenī, Chafea  vairākus gadus ir īstenojusi tādus pasākumus, kā 
projektu ar ārējām specializētajām zināšanām un apmācību.
Komisija uzskata, ka Komisijas un Chafea  izveidotais rīcības plāns pēc 2. Veselības programmas ex post  novērtējuma 
nodrošinās, ka tikai darbības ar augstu iespējamību sniegt ieguldījumu svarīgās ES politikas iniciatīvās un augstā 
ES pievienotajā vērtībā saņems līdzfinansējumu nepietiekama darbības līmeņa riska samazināšanai un rezultātu 
uzlabošanai.
Komisijas atbilde 68
82
Papildus rakstiskajiem dokumentiem Chafea  ziņo Komisijai par būtiskiem projektu rezultātiem arī divpusējās sanāk -
smēs. Turklāt kopš 2016. gada vidus Komisijas darbiniekiem ir piekļuve jaunajai IT sistēmai, ko Chafea  lieto projektu 
pārvaldībai. Revidētajiem projektiem šī sistēma nedarbojās.
Kā jau norādīts (81. punktā), Chafea  sagatavoja izplatīšanas stratēģijas modeli, kas palīdzēs projektu koordinatoriem 
strādāt šajā jomā. Chafea nesen iesaistīja pilna laika īpašo izplatītāju, lai tas cita starpā atbalstītu veselības projektu 
koordinatorus to izplatīšanas uzdevumos.
83
Pēc 2. Veselības programmas ex post  novērtējuma Komisija sadarbībā ar Chafea  izstrādāja rīcības plānu visu ārējo 
novērtētāju sniegto ieteikumu īstenošanai. Progresu nodrošina, piemēram, uzlabojot publisko datubāzi, nosakot 
pārraudzības rādītājus, izveidojot pārraudzības sistēmu un izstrādājot izplatīšanas stratēģiju.
6. izcēlums. Kopīgās darbības saskaņā ar Veselības programmu
Komisija uzskata kopīgās darbības par svarīgu instrumentu dalībvalstu iestāžu sadarbības veicināšanai konkrētām 
tehniskām problēmām, un veselības apdraudējumu jomā tās ir izrādījušās efektīvas. Kopīgās darbības jo īpaši papil -
dina ar iepirkumiem finansētas darbības (piemēram, praktiskās nodarbības).
84
Praktisko nodarbību un mācību rezultāti regulāri uzlabo sagatavotības darbu; pavisam nesen Veselības drošības 
komiteja saņēma ziņas par mācībām, kas gūtas tās 2016. gada jūnija sanāksmes praktisko nodarbību laikā.
85
Atsevišķi JRC (Kopīgā pētniecības centra) izstrādātie modelēšanas rīki pastāv joprojām, un tos izmanto cita starpā arī 
ECDC . Notiek apspriedes ECDC  un JRC sadarbības stiprināšanai, pamatojoties uz šiem rīkiem.
86
Komisija uzskata, ka veiktās darbības varētu būt labāk strukturētas, tomēr ir veiktas tādas darbības kā projektu 
koordinatoru uzaicināšana uz ekspertu grupu sanāksmēm (piemēram, EWRS , FLU, GPP , ķīmiskie apdraudējumi) un/
vai Veselības drošības komitejas sanāksmi vai darbsemināru 2014. gada decembrī “Kā gūt labumu no Eiropas projek -
tiem”, kas ir ES dalībvalsts iniciatīva izplatīt Eiropas Savienības 2. Veselības programmas (2008.–2013. g.) rezultātus 
veselības drošības jomā ( http://ec.europa.eu/chafea/news/news349.html ).
87
Komisija, kad izmanto iepirkuma līgumus, iegādājas pakalpojumus, kam tās turpmākās darbības ir atkarīgas no 
sniegtā pakalpojuma veida. Vēl jo vairāk, iepirkto pakalpojumu rezultāti, kas vairākumā gadījumu pieejami ziņojuma 
veidā, ir publicēti un pieejami pietiekami ilgu laikposmu.
Komisija veic vairākas darbības, lai palielinātu līgumslēdzēju daudzveidību, piemēram, noslēdz vispārīgas vienoša -
nās, izsludinot konkursu atkārtoti.
Komisijas atbilde 69
88
Komisija atzīst, ka ilgtspēja ir aktuāls jautājums, kaut arī pēdējo gadu laikā daudz kas ir paveikts, piemēram, Vispārē -
jas sagatavotības plānošanas ( GPP ) stratēģijas brošūras izveide (2011. g.)1, kopu sanāksme par vakcināciju (2012. g.), 
Augsta līmeņa veselības programmas konference (2012. g.)2 un Reģionālā veselības drošības konference (2014. g.)3. 
Minimālo ilgtspējas apjomu vienmēr nodrošina ar Chafea tīmekļa vietni. Notiek pastāvīga uzlabojumu ieviešana, 
skatīt komentāru 81.  punktā.
89
Komisijas izstrādātajā rīcības plānā pēc 2. Veselības programmas ex post novērtējuma ir ietverta arī jaunu pārraudzī -
bas rādītāju izstrāde. Tos lietos jaunajā pārraudzības sistēmā, ko saņēmēji tagad iekļauj savos periodiskajos ziņoju -
mos kopš 2016. gada. Šī pārraudzība palīdzēs arī noteikt līdzfinansēto darbību ieguldījumu vispārējos 3. Veselības 
programmas mērķos.
91
Komisija izceļ, ka šāda daudzgadu plānošana ir neformāls un iekšējs process. Saskaņā ar 3. Veselības programmu tā 
nav obligāta juridiskā ziņā.
92
Budžeta īstenošanas prognozēm ir tikai indikatīvs raksturs. Riska novērtējuma prioritāte ir, piemēram, tikai attieci -
nāma uz ārkārtas situācijām. Ja ārkārtas situācijas nenotiek, šīs prioritātes darba programmu var īstenot bez izdevu -
miem. Vēl jo vairāk, tas nenozīmē, ka budžeta sadalījums nav līdzsvarots.
93
2. Veselības programmas ex post novērtējums un Komisijas 2016. gada marta rīcības plāns norāda uz jaunas pārrau -
dzības sistēmas izstrādi un rādītājiem, kas jāpiemēro, sākot ar 2016. gadu.
94
Pārraudzības sistēmu un rādītājus pašlaik uzlabo ar dažiem jauniem rādītājiem, kas piemērojami jau kopš 2016. gada.
Komisijai prognozējot budžeta īstenošanu, līdzsvara panākšana starp programmas mērķiem nav mērķis.
1 http://ec.europa.eu/chafea/publications/publications_for_health_programme.html #
2 http://ec.europa.eu/health/programme/events/ev_20120503_en.htm
3 http://ec.europa.eu/chafea/news/news349.html
Komisijas atbilde 70
95
Komisija uzskata, ka tā ir izveidojusi strukturētu starpdienestu sadarbību.
101
Komisija uzskata, ka jau notiek laba un strukturēta sadarbība starp dienestiem. To vienmēr var uzlabot, tādēļ var 
būt nepieciešams noteikt tālākās darbības. Tomēr tas pats par sevi neatrisinās pētniecības rezultātu uzlabošanas 
problēmas.
102
Komisija apņemas turpināt attīstīt labo sadarbību starp dienestiem un uzskata, ka ir iespējami turpmāki uzlabojumi. 
Sadarbība ir atbilstīga, pateicoties esošajiem daudzveidīgajiem līdzekļiem, piemēram, saprašanās memorands ar 
vairākiem ģenerāldirektorātiem, regulārajām sanāksmēm un citiem efektīviem un prasmīgiem informācijas apmai -
ņas paņēmieniem.
Komisijas kopējā atbilde uz 103.–106. punktu
Komisija uzskata, ka pēdējo neseno krīžu laikā ERCC  ir parādījis, ka tam ir efektīva nozīme kā centrālajai sasaukšanas 
platformai un IPRC ievades punktam, kā arī reaģēšanas uz katastrofām koordinēšanā ārpus Eiropas Savienības.
107
H1N1  uzliesmojuma laikā 2009./2010. gadā gūtā pieredze tiešām lika būtiski vienkāršot ārkārtējo darbību mehānisma 
veselības jomā ( HEOF ) struktūru, kas ir bijusi stabila kopš tā laika. Vēl jo vairāk, lielākās praktiskās nodarbības un 
mācības liek atjaunot rokasgrāmatu, ja tas uzskatāms par nepieciešamu.
108
Komisija atzīst, ka pastāvīga programma mācībām un praktiskajām nodarbībām ir labs līdzeklis, kā uzturēt un stipri -
nāt zināšanas, ko viegli atsaukt, aktivizējot HEOF .
HEOF  mācības visiem iesaistītajiem darbiniekiem ir izstrādātas un uzsāktas pēc ĢD SANTE (Veselības un pārtikas 
nekaitīguma ģenerāldirektorāts) reorganizācijas 2016. gada sākumā. Mācību sesijas organizē ar regulāriem laika 
intervāliem.
Iepriekš noteiktām HEOF  darbībām ir nozīmēti darbinieki. Tas ļauj labāk iepazīt attiecīgās darbības koncentrētākās 
mācībās.
109
Komisijai ir viedoklis, ka HEOF  ir parādījis sevi kā spējīgu darboties pagājušajās krīzes situācijās, ņemot vērā 
HEOF strādājošo darbinieku nelielo skaitu. Esošo HEOF  struktūru noteica atbilstoši secinājumiem, kas izdarīti pēc 
H1N1  uzliesmojuma 2009./2010. gadā. Komisija uzskata, ka šī struktūra ir stabila un nosaka funkcijas un brīdināšanas 
līmeņus. Ebolas vīrusslimības uzliesmojuma laikā ĢD SANTE iesaistītie darbinieki labi pārzināja procedūras. Vēlāk 
HEOF  darbības tika pārskatītas un iesaistītajiem darbiniekiem nodrošināja mācības.
Komisijas atbilde 71
111
Komisija atminas, ka, ņemot vērā pagātnes notikumu gaitu, procedūras reaģēšanai uz ārkārtas situācijām Komisijā ir 
visai daudzveidīgas un izveidotas dažādi un ar atšķirīgām darbinieku shēmām, lai atrisinātu noteiktus uzdevumus. 
Tas attiecas arī uz ECDC , kas, piemēram, uztur pat miera laikos visu diennakti pieejamu personu sarakstu.
Secinājumi un ieteikumi
115
Lēmums par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem ir būtisks solis pretim dalībvalstu sadarbības pilnvei -
došanai, lai uzlabotu reaģēšanu uz apdraudējumiem veselībai un ES pilsoņu aizsardzību.
Komisija apzinās, ka bija daži kavējumi, tomēr tie neliek apšaubīt dalībvalstu sadarbības efektivitāti darbā ar nopiet -
niem pārrobežu veselības apdraudējumiem.
116
Komisija atzīst konkrētus kavējumu gadījums efektīvas dalībvalstu sadarbības izveidē darbam ar nopietniem pārro -
bežu veselības apdraudējumiem.
Valstu sagatavotības līmeni Eiropas Savienībā uzlabos un trūkumus un nepilnības novērsīs, izmantojot rīcības plānu, 
par ko dalībvalstis vienojās pēc Veselības drošības komitejas apstiprinājuma.
Apspriedes un darbs ar ECDC  un PVO Eiropas Reģionālo biroju notiek, lai pārskatītu ziņošanas sistēmu, ņemot vērā 
PVO pieeju SVAN īstenošanai un jauno pārraudzības un novērtējuma satvaru.
117
Komisija uzskata, ka ECDC  loma ir noteikta tā dibināšanas regulā un pārrobežu lēmumā.
Sagatavošanās darbi kopīgai iepirkuma procedūrai pandēmiskajām vakcīnām 2016. gadā ir ievērojami progresējuši. 
Tālākās kopīga iepirkuma iniciatīvas tiek izstrādātas.
Civilās aizsardzības mehānisms jau paredz pretlīdzekļu apmaiņu, un norit konkrētu standarta darbību procedūru 
medicīniskajiem pretlīdzekļiem izstrāde.
Veselības drošības komiteja ir parādījusi sevi kā efektīvu koordinēšanas mehānismu dalībvalstīm.
118
JPA (kopīga iepirkuma nolīgumu) vadības komiteja ir JPA pārvaldības institūcija.
Komisijas atbilde 72
1. ieteikums  
a)
Komisija pieņem šo ieteikumu; tā apspriedīs ar Veselības drošības komiteju šo ieteikumu un ceļveža iespējamo tvē -
rumu un saturu. Atkarībā no apspriedes iznākuma Komisija sagatavos dokumentu Veselības drošības komitejai.
b)
Komisija pieņem šo ieteikumu.
c)
Komisija pieņem šo ieteikumu.
Darba grupas ir svarīgi Veselības drošības komitejas instrumenti. Tās izstrādā konkrētu uzdevumu rezultātus kā 
ieguldījumu Veselības drošības komitejā. Komisija nepieņem, ka 2017. gads būtu tās darbību beigas, bet drīzāk 
uzlūko sagatavotību un saziņu kā pastāvīgus uzdevumus, kur īpašu darba struktūru uzturēšana ir pamatota.
d)
Komisija pieņem, ciktāl tas attiecas uz tās lomu un pienākumiem kopīgā iepirkuma mehānismā.
119
Komisija piekrīt, ka, kaut arī laika gaitā veikti sistēmas tehniskie uzlabojumi, būtu vēlams to modernizēt. Pašlaik norit 
apspriešanās ar ECDC .
2. ieteikums  
a)
Komisija pieņem šo ieteikumu. Komisija pašlaik strādā ar Eiropas Slimību profilakses un kontroles centru ( ECDC ), lai 
modernizētu agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas sistēmu ( EWRS ).
b)
Komisija pieņem šo ieteikumu un apspriedīsies ar dalībvalstīm, kā lietotāju atsauksmes var uzlabot sistēmas darbību.
120
Komisija atzina, ka ilgtspēja ir aktuāls jautājums, kaut arī pēdējo gadu laikā daudz kas ir paveikts, piemēram, Vispā -
rējas sagatavotības plānošanas ( GPP ) stratēģijas brošūras izveide (2011. g.), kopu sanāksme par vakcināciju (2012. g.) 
un Reģionālā veselības drošības konference (2014. g.). Tiek īstenoti pastāvīgi uzlabojumi, un pavisam nesen ir pārvei -
dota publiskā datubāze, t. i., HELI  platforma, un īstenota jauna izplatīšanas stratēģija.
Rezultātu pārraudzības sistēmu pašlaik uzlabo ar dažiem jauniem rādītājiem, kas piemērojami jau kopš 2015. gada.
Komisijas atbilde 73
3. ieteikums  
a)
Komisija pieņem šo ieteikumu. Visi aspekti jau ir atrunāti rīcības plānā, ko Komisija 2016. gadā izstrādāja pēc 2. Vese -
lības programmas ex post novērtējuma. ĢD SANTE turpinās sadarboties ar Chafea  jautājumā par saistību ar politiku 
notiekošajās un nesen pabeigtajās darbībās.
b)
Komisija daļēji pieņem šo ieteikumu un Veselības drošības komitejā apspriedīs ar dalībvalstīm ziņošanu. Efektīva šā 
ieteikuma īstenošana ir atkarīga no dalībvalstīm.
c)
Komisija pieņem šo ieteikumu un jau izskata to savā daudzgadu plānošanas praktiskajā nodarbībā laikposmam 
no 2018. līdz 2020. gadam, kas jāpabeidz 2016. gada rudenī, lai plānotu 3. Veselības programmas prioritātes šiem 
gadiem.
4. ieteikums  
a)
Komisija daļēji pieņem šo ieteikumu.
Komisija uzskata, ka jau notiek laba un strukturēta sadarbība starp dienestiem. To var uzlabot, un tam var būt nepie -
ciešams noteikt tālākās darbības. Tomēr tas pats par sevi neatrisinās pētniecības rezultātu uzlabošanas problēmas.
b)
Komisija apņemas turpināt attīstīt labo sadarbību starp dienestiem.
c)
Komisija pieņem šo ieteikumu. Pēc H1N1  uzliesmojuma 2009./2010. gadā gūtās pieredzes ārkārtējo darbību mehā -
nismu veselības jomā ( HEOF ) būtiski vienkāršoja un pārveidoja. Komisija uzskata, ka šī struktūra tāda, kāda tā ir 
šodien, ir stabila un nosaka funkcijas un brīdināšanas līmeņus. Sākot ar 2016. gada jūniju, ir izstrādātas pastāvīgas 
mācību programmas un mācību sesijas organizē ar regulāriem laika intervāliem. Joprojām norit apspriešanās par 
ilgtspējīgu ilgtermiņa risinājumu atlīdzībām darbiniekiem, kas piedalās ārkārtas situāciju sabiedrības veselības jomā 
pārvaldībā.
Pēc Ebolas vīrusslimības un saistībā ar nepieciešamību risināt vides un ķīmiskos apdraudējumus ir rīkotas vairākas 
praktiskās nodarbības, nosakot tālākās vajadzības pēc uzlabojumiem. Notiek darbs ar ECDC .

KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
  Viens eksemplārs:  
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:  
Eiropas Savienības pārstāvniecībās  
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),  
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis  
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),  
ar Europe Direct dienesta starpniecību  
(http://europa.eu/contact/index_lv.htm)  
vai piezvanot uz tālru/uni0146a numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras  
vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā da/uni013Ca zvanu ir bezmaksas (iz/uni0146emot dažus operatorus, viesnīcas  
vai taksofonus).
Maksas izdevumi
 Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
Notikums Datums
Revīzijas plāna pieņemšana / revīzijas sākums 15.7.2015.
Ziņojuma projekta oficiāla nosūtīšana Komisijai (vai citai revidējamai vienībai) 2 2.7. 2016.
Galīgā ziņojuma pieņemšana pēc pretrunu procedūras 5.10.2016.
Komisijas (vai citas revidējamās vienības) oficiālās atbildes saņemtas visās valodās 14.11.2016.
Būtisks pavērsiens spēcīgākas ES  veselības drošības 
sistēmas izveidē bija 2013. gadā pieņemtais Lēmums par 
nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem. Arī 
ES veselības un pētniecības pamatprogrammas tiek 
izmantotas, lai atbalstītu šīs sistēmas ietvaros veiktos 
pasākumus. Revidenti konstatēja, ka Lēmums par 
nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem ir 
svarīgs solis šādu apdraudējumu labākai novēršanai 
Eiropas Savienībā, taču veselības drošības sistēmas 
īstenošanu ietekmē nozīmīgi trūkumi. Ir jādara vairāk 
minēto trūkumu novēršanai, lai Savienība varētu pilnībā 
izmantot esošo mehānismu sniegtās iespējas. Tāpēc Palāta 
formulē vairākus ieteikumus, un to mērķis ir galvenokārt 
paātrināt un nostiprināt šīs sistēmas ieviešanu.
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA