KOMISIJAS ZIŅOJUMS Dalībvalstu atbildes uz Revīzijas palātas 2009. gada pārskatu SEC(2011) 262 galīgā redakcija /* COM/2011/0104 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 28.2.2011 COM(2011) 104 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS Dalībvalstu atbildes uz Revīzijas palātas 2009. gada pārskatu SEC(2011) 262 galīgā redakcija SATURS 1. Pārskata darbības joma 3 2. Konstatējumi, kas iekļauti 2009. gada ticamības deklarācijā 3 2.1. Palātas revīzijas metodika 3 2.2. Palātas gada pārskats — jauns noformējums 4 2.3. Pareiza uzskaite un iespējamākā kļūdu īpatsvara pastāvīga samazināšana attiecībā uz maksājumiem 4 3. Dalībvalstu veiktie pasākumi 6 4. Dalībvalstu atbildes uz anketas jautājumiem saistībā ar Revīzijas palātas 2009. gada pārskatu 7 4.1. Augstākās revīzijas iestādes 7 4.2. Lauksaimniecība un dabas resursi 8 4.3. Kohēzija 9 5. Secinājums 11 KOMISIJAS ZIŅOJUMS Dalībvalstu atbildes uz Revīzijas palātas 2009. gada pārskatu 1. Pārskata darbības joma Eiropas Savienības ārējais revidents — Eiropas Revīzijas palāta (Palāta) — saskaņā ar Līguma[1] noteikumiem savā gada pārskatā sniedz ticamības deklarāciju ( DAS ). DAS attiecas uz pārskatu ticamību un darījumu likumību un pareizību, un to sniedz Eiropas Parlamentam un Padomei. Finanšu regulā noteikts, ka tiklīdz Palāta ir iesniegusi savu gada pārskatu, Komisija nekavējoties informē attiecīgās dalībvalstis par tām šā pārskata daļām, kuras attiecas uz to līdzekļu pārvaldību, par kuriem tās atbildīgas saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem. Dalībvalstīm sešdesmit dienu laikā ir jāsniedz atbilde Komisijai, un Komisija līdz 28. februārim[2] nosūta šo atbilžu kopsavilkumu Revīzijas palātai, Eiropas Parlamentam un Padomei. Pēc tam, kad 2010. gada 9. novembrī pārskats tika publicēts, Komisija pienācīgi informēja dalībvalstis par pārskata saturu. Šo informāciju sniedza vēstules veidā ar trim pielikumiem. I pielikums bija aptaujas anketa par tiem pārskata punktiem, kuri attiecas uz konkrētām dalībvalstīm, II pielikums bija aptauja par revīzijas konstatējumiem, kuri attiecas uz konkrētajām dalībvalstīm, un III pielikums bija aptauja par vispārīgiem konstatējumiem saistībā ar dalīto pārvaldību, kuri iekļauti 2009. gada ticamības deklarācijā. Šis ziņojums ir dalībvalstu sniegto atbilžu analīze, un tam ir pievienots dienestu darba dokuments, kurā sniegts konstatējumu kopsavilkums un atbildes uz I un II pielikuma jautājumiem. 2. Konstatējumi, kas iekļauti 2009. gada ticamības deklarācijā 2.1. Palātas revīzijas metodika Palātas revīzijas pieeja un metodika, ko izmanto, lai noteiktu darījumu pareizību, ir balstīta uz darījumu pārbaudi un pārraudzības un kontroles sistēmu efektivitātes novērtējumu. To papildina vadības apliecinājumu un revidentu sniegto pierādījumu analīze. Attiecībā uz darījumiem Palāta katrā politikas grupā izvēlas statistiski reprezentatīvu paraugu un pēc tam veic minētā parauga rūpīgu pārbaudi. Lai veiktu sava revīzijas darba padziļinātu novērtējumu, Palāta klasificē kļūdas kā “skaitļos izsakāmas” vai “skaitļos neizsakāmas”. Kļūdu īpatsvarā ņem vērā tikai skaitļos izsakāmas kļūdas. Šā ziņojuma beigās pievienotajā 1. tabulā dots visu to skaitļos izsakāmo un skaitļos neizsakāmo kļūdu detalizēts sadalījums, kuras ekstrapolējusi un savā darbā izmantojusi Palāta. Kļūdas var sīkāk grupēt pēc to veida, proti, attiecināmības kļūda (maksājums neatbilst attiecināmības noteikumiem), reālas pastāvēšanas kļūda (ir atlīdzinātas izmaksas, lai gan nav pierādījumu, ka tās patiešām radušās) un precizitātes kļūda (maksājums nav pareizi aprēķināts). Palāta arī pārbauda kļūdu biežumu, norādot, cik konkrētajā paraugā proporcionāli ir darījumu, kuros ir kļūdas — gan skaitļos izsakāmas, gan skaitļos neizsakāmas. Šis kļūdu biežums norāda uz to, cik plaši sastopamas varētu būt kļūdas attiecīgajā politikas grupā[3]. Novērtējot skaitļos izsakāmo kļūdu vispārīgo finansiālo ietekmi, Palāta arī nosaka iespējamāko kļūdu īpatsvaru. Iespējamāko kļūdu īpatsvaru iedala trīs diapazonos — mazāk nekā 2 %, no 2 % līdz 5 %, virs 5 %. Visbeidzot, Palāta vērtē arī uzraudzības un kontroles sistēmas, pārbaudot, vai tās efektīvi nodrošina darījumu pareizību. 2.2. Palātas gada pārskats — jauns noformējums Noformējuma ziņā ir mainījusies 2009. gada pārskata struktūra. Revīzijas palāta ir apvienojusi novērojumus par iekšējās kontroles sistēmām, vadības apliecinājumiem un budžeta izpildi ticamības deklarācijai veltītajā nodaļā un politikas grupu nodaļās. Ticamības deklarācijai veltītajā nodaļā bija iekļauts pielikums par Palātas revīzijas pieeju un metodiku. Šā jaunā informācijas noformējuma rezultātā nodaļu skaits ir samazināts no vienpadsmit līdz deviņām un mainīta politikas grupu nodaļu numerācija. 2.3. Pareiza uzskaite un iespējamākā kļūdu īpatsvara pastāvīga samazināšana attiecībā uz maksājumiem Palātas konstatējumos, kas iekļauti 2009. gada ticamības deklarācijā, atzīts, ka Eiropas Savienības pārskati sniedz patiesu priekšstatu par finanšu stāvokli, darbības rezultātiem un naudas plūsmu. Turklāt Palāta atzina, ka Komisija ir uzlabojusi detalizēto informāciju, ko par nepareizi izmaksāto summu atgūšanu un citām korekcijām sniedz finanšu pārskatu piezīmēs. Attiecībā uz darījumu likumību un pareizību Palāta 2009. gadā konstatēja, ka ieņēmumu jomas maksājumos nav būtisku kļūdu un ka uzraudzības un kontroles sistēmas darbojas efektīvi. Arī saistībās būtiskas kļūdas netika konstatētas. Tomēr, izņemot divas izdevumu jomas — Administratīvie izdevumi un Ekonomika un finanses —, joprojām bija būtiskas kļūdas maksājumos no budžeta. Attiecībā uz uzraudzības un kontroles sistēmām Palāta konstatēja, ka visās politikas grupās, izņemot ieņēmumus un administratīvos izdevumus, visas sistēmas bija daļēji efektīvas. Politikas grupā “Lauksaimniecība un dabas resursi” visticamākais kļūdu līmenis salīdzinājumā ar 2008. gadu ir palielinājies. Aplēse par iespējamāko kļūdu līmeni šajā nodaļā bija 2 %-5 %, un visbiežāk sastopamais skaitļos izsakāmo kļūdu veids, ko konstatēja Palāta, bija precizitātes kļūdas. Attiecībā uz uzraudzības un kontroles sistēmām tika konstatēts, ka, lai gan IAKS[4], kas ir galvenā sistēma, kura nodrošina darījumu pareizību, ir pareizi veidota, to negatīvi ietekmēja datubāzēs ievadīto datu neprecizitāte un veikto sasaistu pārbaužu kvalitāte. Attiecībā uz Kohēzijas nodaļu Palāta uzsvēra, ka ir būtiski pazeminājies iespējamākais kļūdu līmenis, kas bija lēsts virs 5 %. Attiecināmības kļūdas bija tipiskākās skaitļos izsakāmās kļūdas. Sistēmās, kuras attiecas uz 2007.-2013. gada īstenošanas periodu, Palāta konstatēja trūkumus saistībā ar pārbaudēm, ko veica vadības iestādes, un/vai sistēmām, ko pārbaudīja revīzijas iestādes. Daļēji neapmierinoši darbojās arī sistēmas, kuru uzdevums bija ziņot Komisijai par korekcijām, kas veiktas laikposmā no 2000. līdz 2006. gadam. Palāta līdz ar to atzina, ka pārraudzības un kontroles sistēmas ir daļēji efektīvas. Turpmāk tabulā kopsavilkuma veidā sniegta informācija par Palātas konstatējumiem katrā politikas grupā[5]. [pic] 3. DALĪBVALSTU VEIKTIE PASĀKUMI Kā tika minēts ievadā, līdz ar vēstuli Komisija katrai dalībvalstij attiecīgi nosūtīja trīs pielikumus — I pielikums bija anketa par tiem pārskata punktiem, kuri attiecas uz konkrētām dalībvalstīm; II pielikums bija aptauja par revīzijas konstatējumiem, kuri attiecas uz konkrētajām dalībvalstīm, un III pielikums bija aptauja par vispārīgiem konstatējumiem saistībā ar dalīto pārvaldību, kuri iekļauti 2009. gada ticamības deklarācijā. Attiecībā uz I un II pielikumu dalībvalstis bija aicinātas vajadzības gadījumā sniegt sīkas ziņas par pasākumiem, kas veikti, lai izlabotu šīs kļūdas, kā arī par šo pasākumu grafiku, saturu un paredzamajiem rezultātiem. Uz I pielikuma aptaujas jautājumiem dalībvalstis parasti sniedza izsmeļošas atbildes[6]. Lai gan Palāta uzsvēra punktus, kas saistīti ar visām politikas jomām, dalībvalstu atbildes lielākoties bija vērstas uz tiem Palātas pārskata punktiem, kuri attiecas uz politikas jomām “Ieņēmumi”, “Lauksaimniecība un dabas resursi” un “Kohēzija”. Piemēram, politikas jomā “Ieņēmumi” Palāta ziņoja par Grieķijas valsts budžeta deficītu un parāda statistiku un apšaubīja Grieķijas makroekonomikas, tostarp nacionālo kontu, statistikas datu kvalitāti[7]. Grieķija savā atbildē uzsvēra, ka ir veikti efektīvi pasākumi, un norādīja: “ Attiecībā uz nacionālo kontu kvalitātes uzlabošanu atjauninātajā Statistikas rīcības plānā, kas saskaņots koordinācijas grupā 2010. gada oktobrī, tiek pievērsta uzmanība konkrētiem pasākumiem, kuri jāveic 2011. gadā un kuri paredzēti, lai uzlabotu nozaru kontu, mājsaimniecību uzkrājumu kontu, ceturkšņa kontu, apjoma un cenas mērījumu un nacionālo kontu pārskatīšanas kvalitāti. ”[8] Politikas grupā “Lauksaimniecība un dabas resursi” tika uzsvērts arī Palātas revīzijas darbs attiecībā uz sistēmu efektivitāti un tas, ka lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektora 2009. gada darbības pārskatā bija iekļauta atruna saistībā ar IAKS pakļautajiem izdevumiem Bulgārijā un Rumānijā[9]. Abas valstis sniedza skaidru atbildi, ka ir veikti apņēmīgi pasākumi un ka tie turpinās. Bulgārija norādīja: “Attiecībā uz tiešo maksājumu izdevumiem 2009. gadā tika apstiprināts saskaņots rīcības plāns IAKS darbības uzlabošanai, un kopš tā laika Bulgārija ir strādājusi pie tā, lai īstenotu plānā paredzētos ieteikumus un pasākumus. Reizi trijos mēnešos Komisijai tiek sniegta sīka informācija par saskaņotā plāna īstenošanā panākto progresu.”[10] Saskaņā ar Rumānijas teikto “aģentūras direktors 2010. finanšu gadā bija ļoti ieinteresēts nodrošināt, lai tiktu veikti efektīvi koriģējoši pasākumi, kuru rezultātā uzlabotos IAKS. Attiecībā uz atrunām, ko apliecinātājiestāde izteica 2009. gada pārskatā, APIA[11] veica darbu un panāca ievērojamu progresu IAKS rīcības plānā ietverto pasākumu un apliecinātājiestādes ieteikumu īstenošanā”. [12] Lielākā daļa dalībvalstu sniedza detalizētas atbildes uz aptaujas jautājumiem par revīzijas konstatējumiem, kuri ietverti II pielikumā, kurš attiecas uz konkrētām dalībvalstīm. Šie konstatējumi lielākoties bija saistīti ar politikas jomām “Lauksaimniecība un dabas resursi” un “Kohēzija”, un Palāta jau iepriekš par tiem bija informējusi šo dalībvalsti paziņojumā par sākotnējiem konstatējumiem. Paziņojumā par sākotnējiem konstatējumiem ir ietverti konstatējumi, kuri izriet no Palātas veiktā revīzijas darba, un tie tiek nosūtīti revīzijas subjektam. Tāpēc informāciju, ko dalībvalstis sniedz savās atbildēs, var uzskatīt par turpmākiem pasākumiem visām darbībām, kuras jau veiktas pēc tam, kad saņemts sākotnējais paziņojums par konstatējumiem. Revīzija saistībā ar 2009. gada DAS kopā tika veikta 24 dalībvalstīs. Dalībvalstis ar lielu skaitu konstatējumu (vairāk nekā 10) bija Francija, Vācija, Grieķija un Spānija. Pie dalībvalstīm ar mazāk nekā 5 konstatējumiem piederēja Dānija un Nīderlande. Kopumā dalībvalstis atzina skaitļos izsakāmās kļūdas un ziņoja, ka ir veikti vajadzīgie koriģējošie pasākumi. Vairāk nekā 50 % gadījumu, kad dalībvalstis sniedza atbildes uz konstatējumiem, tās ziņoja, ka pasākumi jau ir veikti un vai nu pabeigti, vai arī tiek turpināti. Piemēram, Portugāle sniedza vispusīgas atbildes uz visiem konstatējumiem. Lielākā daļa konstatējumu bija nopietnas skaitļos izsakāmas kļūdas, un visos gadījumos tika ziņots, ka ir pienācīgi veikti maksājumu pielāgojumi jeb korekcijas. Pārsvarā, ja nekādi pasākumi nebija veikti, tika sniegts pamatojums un apliecinoši dokumenti. Tā tas bija gadījumā ar Spāniju, kura veica pasākumus saistībā ar 50 % konstatējumu, kuri galvenokārt attiecās uz lauksaimniecību un dabas resursiem. Netika veikti pasākumi attiecībā uz 18 konstatējumiem, kas daļēji bija saistīts ar to, ka trūka informācijas, kura tika pieprasīta Komisijai, vai arī pastāvēja domstarpības attiecībā uz konstatējumu raksturu vai nopietnību. Kopā ar atbildēm tika iesniegti arī apliecinošie dokumenti. Tā tas bija arī Kipras gadījumā, kura sniedza atbildes uz visiem Palātas konstatējumiem (kopā 14), kuri visi attiecās uz sistēmu revīzijām nodaļā “Lauksaimniecība un dabas resursi”. Tika veikti pasākumi saistībā ar 11 konstatējumiem, un tika sniegts pamatojums 3 gadījumos, kad Kipra nepiekrita konstatējumiem. 4. Dalībvalstu atbildes uz anketas jautājumiem saistībā ar Revīzijas palātas 2009. gada pārskatu 4.1. Augstākās revīzijas iestādes Dalībvalstu sniegto informāciju par Palātas konstatējumiem papildināja to atbildes uz anketu par 2009. gada DAS svarīgākajiem jautājumiem. Tāpat kā attiecībā uz 2008. gada pārskatu 2009. gada pārskatā jautājumi tika adresēti augstākajām revīzijas iestādēm. Pirmais jautājums attiecās uz vienotās revīzijas principu, kā to definējusi Revīzijas palāta vienotās revīzijas atzinumā Nr. 2/2004, un vai augstākās revīzijas iestādes to uzskata par noderīgu instrumentu. Aptuveni puse dalībvalstu augstāko revīzijas iestāžu uzsvēra, ka vienotās revīzijas princips var nodrošināt potenciālus ieguvumus. Latvijas augstākā revīzijas iestāde atzina, ka vienotās revīzijas principu “ var uzskatīt par efektīvu instrumentu ES līdzekļu pārvaldībai, jo tas varētu paaugstināt revīzijas darba kvalitāti, vienlaicīgi nemazinot attiecīgo revīzijas struktūru neatkarību ”. Francijas augstākā revīzijas iestāde minēja vairākus iemeslus, kādēļ vajadzētu atbalstīt šo principu, tostarp kontroles izmaksu saskaņošanu un samazināšanu, kā arī vispusīgāka pārskata sniegšanu revīzijas iestādei par revīzijas rezultātiem.[13] Somijas augstākā revīzijas iestāde uzsvēra, ka tās interpretācija attiecībā uz starptautiskajiem revīzijas standartiem atšķiras no Eiropas Revīzijas palātas prakses un ka līdz ar to augstākās revīzijas iestādes nevarēja rezultātus tieši piemērot savstarpējām revīzijām. Tādēļ būtu vajadzīgas korekcijas.[14] Dažas augstākās revīzijas iestādes pauda bažas, ka vienotās revīzijas princips varētu apdraudēt šo iestāžu neatkarību. Šīs bažas par neatkarību skaidri parādīja Beļģijas augstākā revīzijas iestāde (franču nodaļa), kura sniedza oficiālu paziņojumu, ka tā neatbildēs ne uz vienu jautājumu, kuri augstākajai revīzijas iestādei tiks uzdoti tieši. Minētie iemesli bija tās kā nacionālās ārējās kontroles struktūras neatkarība un tas, ka visas augstākās revīzijas iestādes ir pilnvarotas darboties kā novērotāji saistībā ar revīzijām, ko veic Palāta. Kopumā dalībvalstu augstākās revīzijas iestādes arī ieteica ievērot piesardzību un atzīmēja, ka, lai nodrošinātu šā principa darbību, ir vajadzīga pārliecība visos piramīdas līmeņos. Augstākās revīzijas iestādes arī tika aptaujātas par būtiskuma slieksni, ko tās piemēro. Lielākā daļa iestāžu apgalvoja, ka tās izmanto slieksni no 0,5 % līdz 2 % ar iespējamām variācijām. Vācija norādīja, ka augstākā federālā revīzijas iestāde nevar sniegt informāciju par to, kādā apmērā vai līmenī dažādās revīzijas palātas katrā federālajā zemē piemēro būtiskuma slieksni.[15] Trešais jautājums, ko uzdeva augstākajām revīzijas iestādēm, attiecās uz EK pārskatu par maksājumiem izmantošanu, kuri dalībvalstīm ir pieejami kopš 2006. gada. Kopumā augstākās revīzijas iestādes secināja, ka informācija un dati, ko šajos pārskatos sniedz Komisija, ir noderīgi to revīzijas darbā. 4.2. Lauksaimniecība un dabas resursi Aptaujā bija iekļauts arī jautājums par vienkāršošanu lauku attīstības jomā. Vairāk nekā puse dalībvalstu norādīja, ka tās ne tikai atzinīgi vērtē vienkāršošanas ideju, bet arī ir ieviesušas tādas vienkāršošanas iniciatīvas kā valsts noteikumu un procedūru precizēšana un saskaņošana vai saņēmēju informācijas sniegšanas pienākumu samazināšana. Daudzas no šīm iniciatīvām tobrīd bija īstenošanas procesā. Piemēram, Francija uzsvēra pasākumus, kurus veic MAAPRAT [16], lai vienkāršotu lauku attīstības noteikumus, īpaši uzsverot deklarēšanu tiešsaistē[17]. Lietuva uzsvēra, ka “ lai vienkāršotu administratīvo un atbalsta piešķiršanas procedūru saskaņā ar Lietuvas lauku attīstības programmu 2007.-2013. gadam, ir izdarīti grozījumi vispārējos tiesību aktos ”.[18] Slovēnija atsaucās uz sarežģītām ziņojumu sagatavošanas sistēmām, kuras tā vienkāršo kopš 2010. gada, kā arī uz “pārkāpumu un sankciju (pārmērīgi stingro) sistēmu” , kuru tā modernizē, lai nodrošinātu, ka “iespējamie pārkāpumi tiek skaidrāk definēti, bet sankcijas ir efektīvākas, atturošākās un proporcionālas pārkāpumu smagumam.” Dalībvalstis arī uzsvēra savstarpējo sadarbību un pastāvīgo dialogu ar Komisiju vienkāršošanas definēšanā un īstenošanā. Spānija uzsvēra savus starpreģionu dialogus, kā arī dalību “Eiropas līmeņa sanāksmēs un forumos, kas saistīti ar KLP vienkāršošanu” .[19] 4.3. Kohēzija Kohēzijas nodaļā tika izvirzīti trīs jautājumi: atbilstības kritēriji, iepirkums un efektīvas vadības pārbaudes. Pirmkārt, attiecībā uz atbilstības kritērijiem dalībvalstis uzsvēra, ka ir jāapsver divi līmeņi — ES/valstu līmenis un programmu līmenis. Dažas dalībvalstis ierosināja, ka ir vajadzīgi stingrāki noteikumi, un tas ir nepieciešams no juridiskā viedokļa. Gan Francija, gan Somija vērsa uzmanību uz to, ka 56. pantā Padomes Regulā Nr. 1083/2006 attiecībā uz 2007.-2013. gada programmām[20] paredzēts, ka noteikumi par izdevumu attiecināmību jānosaka valstu līmenī. Tāpēc Somija atzīmēja, ka “pašā regulā ir ietverta prasība, ka valstu attiecināmības noteikumiem ir jābūt sīkāk izstrādātiem, nekā paredzēts Kopienas līmenī. Dalībvalstīm tādējādi ir ne tikai iespēja noteikt attiecināmības prasības, bet arī pienākums piemērot stingrākas prasības, nekā regulā noteikts Kopienas līmenī”.[21] Tomēr dažas dalībvalstis norādīja, ka ES līmeņa atbilstības noteikumi programmu vajadzībām nav pietiekami konkrēti un ka ir jāliek lielāks uzsvars uz noteikumiem, kuri paredzēti konkrētām programmām. Polija šo jautājumu apkopoja, norādot, ka “ Kopienas vispārīgi tiesību noteikumi ir jāpielāgo darbības programmas īpašajām iezīmēm. Tādēļ šie noteikumi bija jākonkretizē, lai saņēmējs nevarētu tos interpretēt nepareizi.”[22] Otrkārt, attiecībā uz iepirkumu gandrīz visas dalībvalstis atbalstīja viedokli, ka Komisijai vajadzētu organizēt papildu mācības valstu un reģionālo iestāžu darbiniekiem, kā arī līdzekļu saņēmējiem, un daudzas valstis norādīja uz noteikumu sarežģītību. Ievērojams skaits dalībvalstu arī uzskatīja, ka ir vajadzīgas skaidrākas Komisijas vadlīnijas. 1. tabulā apkopoti jautājumi un dalībvalstu atbildes par iepirkuma noteikumiem. [pic] Visbeidzot, attiecībā uz vadības pārbaužu efektivitātes palielināšanu aptuveni puse dalībvalstu piekrita, ka ES un valstu līmenī ir vajadzīgi precīzāki attiecināmības noteikumi. Dalībvalstis, kuras šai idejai nepiekrita, norādīja, ka kopumā tās nepiekrīt tāpēc, ka tas nav optimāls risinājums. Apvienotā Karaliste norādīja, ka “Komisija jau ir ievērojami nostiprinājusi savu pārraudzītājas lomu Kohēzijas fonda līdzekļu dalītā pārvaldībā. Jebkurš turpmāks tās kontroles palielinājums būtu uz dalībvalstu kompetences jomas samazināšanas rēķina”. Malta atzīmēja, ka “precīzāki noteikumi varētu apdraudēt elastību un vienkāršošanu, kas ir nepieciešama līdzekļu pārvaldīšanā” . 2. tabulā apkopoti jautājumi par pārbaudēm vadības iestāžu līmenī un dalībvalstu sniegtās atbildes. [pic] 5. Secinājums Palātas 2009. gada pārskata rezultāti liecina par visu dalībnieku, kuri iesaistīti ES līdzekļu pārvaldīšanā, veikuma pastāvīgu uzlabošanos. Pieminēšanas vērts ir fakts, ka pēdējos gados ir samazinājušās Palātas veiktās aplēses par kļūdu īpatsvaru budžetā kopumā, ka jau trešo gadu pēc kārtas par pārskatiem tiek sniegts atzinums bez piezīmēm un ka kohēzijas jomā ir ievērojami samazinājies kļūdu īpatsvars. Tomēr ir skaidrs, ka vajadzīgi turpmāki neatlaidīgi uzlabojumi, īpaši attiecībā uz Eiropas līdzekļiem, kuri ir Komisijas un dalībvalstu dalītā pārvaldībā. Dalībvalstu atbildēs pozitīvi vērtēti uzlabojumi, kurus konstatējusi Palāta, un īpaši iespējamākā kļūdu līmeņa ievērojama pazemināšanās politikas jomā “Kohēzija”. Tomēr dalībvalstis lika saprast, ka ir vēlama vēl ciešāka sadarbība ar Komisiju. Piemēram, tādā sarežģītā jomā kā iepirkums par svarīgiem jautājumiem, kuri pastāvīgi jārisina, ir atzītas vadlīnijas un atbalsts mācību programmu un mērķtiecīgu norāžu veidā. Komisija joprojām ir cieši apņēmusies uzlabot ES finanšu pārvaldību. Pašreizējā Komisijas priekšlikumā par Finanšu regulas pārstrādi tiek risināti jautājumi, kurus uzsvēra gan Palāta, gan arī dalībvalstis atbildēs uz Palātas konstatējumiem. Tas ir īpaši svarīgi saistībā ar Komisijas priekšlikumiem Finanšu regulā noteikt dalībvalstu kontroles un revīzijas pienākumus[23] un vēl vairāk vienkāršot un racionalizēt noteikumus, ko piemēro Eiropas līdzekļiem un programmām. Šīs divas apņemšanās tiek uzskatītas par svarīgu veidu, kā panākt ievērojamus izdevumu kvalitātes uzlabojumus. Vienlaikus Komisija turpina pievērst pastiprinātu uzmanību tam, ka programmu struktūru un vadības sistēmu vienkāršošana saņēmēju līmenī nedrīkst mazināt pārliecību, ko sniedz kontroles augsta efektivitāte. Komisija pievēršas tam, lai saglabātu pozitīvo tendenci pareizas finanšu pārvaldības attīstībā. Tādēļ ir īpaši svarīgi, lai Komisija un dalībvalstis vēl ciešāk sadarbotos, veicot uzlabojumus atbilstoši Palātas uzsvērtajiem konstatējumiem. I tabula PRECIZITĀTE | ATTIECINāMīBA | REāLā PASTāVēšANA | CITI ATBILSTīBAS JAUTāJUMI | Dalībvalsts | AGRI | KOH | IEŅĒM. | Kopā | AGRI | KOH | IEŅĒM. | Kopā | AGRI | KOH | IEŅĒM. | Kopā | AGRI | KOH | IEŅĒM. | Kopā | Kopā AGRI | Kopā KOH | Kopā IEŅĒM. | |Austrija |3 |0 |0 |3 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |1 |0 |0 |1 |4 |0 |0 | |Beļģija |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 | |Bulgārija |0 |0 |0 |0 |2 |0 |0 |2 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |2 |0 |0 | |Čehija |4 |1 |0 |5 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |4 |1 |0 | |Kipra |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 | |Dānija |1 |0 |0 |1 |0 |1 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |1 |1 |0 | |Igaunija |0 |0 |0 |0 |0 |1 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |5 |0 |5 |0 |6 |0 | |Somija |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 | |Francija |6 |1 |0 |7 |0 |2 |0 |2 |0 |0 |0 |0 |1 |5 |0 |6 |7 |8 |0 | |Vācija |4 |0 |0 |4 |1 |1 |0 |2 |0 |0 |1 |1 |1 |15 |0 |16 |6 |16 |1 | |Grieķija |3 |0 |0 |3 |1 |1 |0 |2 |0 |0 |0 |0 |7 |1 |0 |8 |11 |2 |0 | |Ungārija |1 |0 |0 |1 |0 |2 |0 |2 |0 |0 |0 |0 |1 |4 |0 |5 |2 |6 |0 | |Īrija |1 |0 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |1 |0 |0 | |Itālija |1 |0 |1 |2 |2 |0 |0 |2 |0 |0 |0 |0 |5 |0 |0 |5 |8 |0 |1 | |Latvija |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 | |Lietuva |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |4 |0 |4 |0 |4 |0 | |Luksemburga |1 |0 |0 |1 |0 |1 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |5 |0 |5 |1 |6 |0 | |Malta |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 | |Nīderlande |1 |0 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |1 |0 |0 |1 |2 |0 |0 | |Polija |0 |1 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |2 |0 |2 |0 |3 |0 | |Portugāle |1 |2 |0 |3 |0 |5 |0 |5 |0 |0 |0 |0 |1 |0 |0 |1 |2 |7 |0 | |Rumānija |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |1 |0 |0 |1 |8 |0 |0 |8 |9 |0 |0 | |Slovākija |1 |0 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |1 |4 |0 |5 |2 |4 |0 | |Slovēnija |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 | |Spānija |1 |0 |0 |1 |0 |9 |0 |9 |0 |0 |0 |0 |1 |3 |0 |4 |2 |12 |0 | |Zviedrija |0 |2 |0 |2 |0 |1 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |1 |0 |1 |0 |4 |0 | |Apvienotā Karaliste |6 |0 |0 |6 |2 |0 |0 |2 |0 |0 |0 |0 |2 |0 |0 |2 |10 |0 |0 | | KOPĀ | | | | 43 | | | |32 | | | |2 | | | |79 | | | | | [1] EK Līguma 248. pants (Lisabonas līguma 287. pants). [2] OV L 390, 30.12.2006., Finanšu regulas 143. panta 6. punkts. [3] ERP 2009. gada pārskats, 1.1. pielikums. [4] Integrēta administrācijas un kontroles sistēma. [5] Izvilkums no ERP gada pārskata, 1.2. tabula 22. lpp. Kopsavilkums par 2009. gada konstatējumiem par darījumu pareizību. [6] Skatīt pievienoto dienestu darba dokumentu. [7] ERP pārskats, 2.27. punkts. [8] Dienestu darba dokuments, 15. lpp. [9] ERP pārskats, 3.68. punkts. [10] Dienestu darba dokuments, 50. un 51. lpp. [11] Agentia de Plati si Interventie Pentru Agricultura . [12] Dienestu darba dokuments, 51. un 52. lpp. [13] Dienestu darba dokuments, 73. lpp. [14] Dienestu darba dokuments, 69. lpp. [15] Dienestu darba dokuments, 75. lpp. [16] Ministère de l'Agriculture de l'Alimentation, de la Pêche, de la Ruralité et de l'Aménagement du Territoire . [17] Nav papīra dokumentu, lauksaimnieku pieteikumu iesniegšanas process ir 100 % elektronisks. [18] Dienestu darba dokuments, 81. lpp. [19] Dienestu darba dokuments, 94. lpp. [20] Regulas 56. panta 4. punkts. Noteikumus par izdevumu attiecināmību nosaka valstu līmenī ar izņēmumiem, kas paredzēti katra fonda īpašajā regulā. Tie attiecas uz visiem izdevumiem, kas deklarēti saistībā ar darbības programmu. [21] Dienestu darba dokuments, 71. lpp. [22] Dienestu darba dokuments, 88. lpp. [23] Tas noteikts arī Lisabonas līguma 317. pantā.