Priekšlikums padomes Lemumam par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību attiecībā uz muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās /* COM/2007/0177 galīgā redakcija - ACC 2007/0067 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 11.4.2007 COM(2007) 177 galīgā redakcija 2007/0067 (ACC) Priekšlikums PADOMES LĒMUMAM par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību attiecībā uz muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS | 110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Eiropas Kopiena kā daļu no ES ārpolitikas tiecas starptautiskā līmenī īstenot sadarbību muitas lietās ar tās lielākajiem tirdzniecības partneriem. Pamatojoties uz Komisijas ieteikumu saistībā ar Padomes pilnvarojumu attiecībā uz sarunām par muitas sadarbības nolīgumu noslēgšanu, Padome 1993. gada 5. aprīlī nolēma pilnvarot Komisiju uzsākt sarunas ar tās galvenajiem tirdzniecības partneriem: Koreju, Kanādu, ASV, Honkongu un Japānu. Muitas sadarbības nolīgums starp EK un Japānu būtu nozīmīgs līdzeklis, lai līdzsvarotu tirdzniecības liberalizāciju un procesuālu tirdzniecības veicināšanu ar mērķi apkarot krāpšanu un nelikumīgas darbības. | 120 | Vispārīgais konteksts Atbilstīgi EK starptautiskās muitas sadarbības politikai nolīgumi par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās ir līdzeklis, kas pusēm vajadzīgs muitas sadarbības īstenošanai. Līdz šim EK ir noslēgusi muitas sadarbības nolīgumus ar Koreju, Honkongu, Kanādu, ASV, Indiju un Ķīnu. Japāna ir vienīgā no EK galvenajiem tirdzniecības partneriem, ar ko EK vēl nav noslēgusi muitas nolīgumu. EK un Japānas muitas sadarbības nolīgums, kas ES un Japānas rīcības plānā iekļauts kā prioritāte, būtu vispiemērotākais dokuments, balstoties uz ko apspriest visus ar muitu saistītos jautājumus un problēmas, piemēram, tirdzniecības veicināšanu, intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanu un viltotu preču apkarošanu, kā arī drošību loģistikas piegādes ķēdē, kas ir prioritāras jomas ES un Japānā. Kontakti nolūkā apspriest ES un Japānas nolīgumu tika nodibināti tikai 2004. gadā, un pēc tam 2005. un 2006. gadā ar Japānas iestādēm tika rīkotas vairākas oficiālas sarunu kārtas. Pēc pēdējās sarunu kārtas 2006. gadā un nolīguma projekta juridiskās rediģēšanas, ko pagājušā gada beigās veica Japānas Ministru kabineta juridiskais birojs, abas puses vienojās par pielikumā pievienoto tekstu. Lai nolīgumu par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās varētu parakstīt pēc iespējas drīzāk, Komisija ierosina Padomei apstiprināt pievienoto priekšlikumu lēmumam par nolīguma parakstīšanu un noslēgšanu. | 130 | Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā ES un Japānas muitas sadarbības nolīguma projektā ietverti standarta noteikumi par sadarbību tieslietās, tehnisko palīdzību un savstarpēju administratīvo palīdzību, kas iekļauti iepriekšējos nolīgumos par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību. | 140 | Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Priekšlikums pilnībā atbilst EK muitas politikai muitas sadarbības jomā attiecībā uz trešām valstīm. Tā mērķis ir vienkāršot un saskaņot muitas procedūras, un tas ir līdzeklis muitas pārkāpumu apkarošanai un informācijas apmaiņai savstarpējas administratīvas palīdzības lietās. | APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS | Apspriešanās ar ieinteresētajām personām | 211 | Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Sarunu laikā notika regulāra apspriešanās ar dalībvalstīm Padomes Muitas savienības darba grupā. Pirms starpdienestu apspriešanas sākuma nolīgumu nosūtīja Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai (OLAF), Ārējo sakaru ĢD, Tirdzniecības ĢD un Juridiskajam dienestam to atzinuma saņemšanai.. | 212 | Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Priekšlikumā ņemtas vērā mutiskās atsauksmes, ko sniedza Padomes Muitas savienības darba grupā pārstāvētās dalībvalstis. Tajā atspoguļots arī attiecīgo Komisijas dienestu devums. Aptaujātās iestādes piekrīt viedoklim, ka nolīgums ir standarta dokuments un ir saskaņā ar iepriekšējiem vienošanās dokumentiem muitas sadarbības jomā, kurus EK ir noslēgusi ar trešām valstīm. | Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana | 229 | Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. | 230 | Ietekmes novērtējums Sabiedriskā apspriešana nebija plānota kā daļa no stratēģiskās pieejas ES un Japānas attiecībām muitas jomā. Tomēr ieinteresētās personas, piemēram, valdības, privāti uzņēmumi, konsultanti, uzņēmēju asociācijas un nozaru apvienības, dažādos ES un Japānas forumos un dialogos izteica vēlmi, lai ES un Japānas muitas sadarbības nolīgums būtu nozīmīgs līdzeklis, ar kā palīdzību risināt grūtības muitas lietās, ar kurām šobrīd saskaras EK un Japāna. Nolīgums būs juridiskais pamats informācijas apmaiņai un administratīvai palīdzībai starp līgumslēdzējām pusēm ar mērķi pienācīgi piemērot muitas tiesību aktus, un tas piedāvā dažas priekšrocības un mūsdienīgas sadarbības metodes, kas saistītas ar daudzveidīgiem īstenošanas paņēmieniem. Priekšlikums būs juridisks instruments, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu pienācīgu muitas sadarbību starp EK un Japānu, un atspoguļos to, ka tiek atzīts starptautiskā pirātisma un viltošanas arvien pieaugošais apjoms, darbību mērogs un sarežģītība, kā arī pierādīs pušu apņemšanos uzlabot intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzību, palielināt drošību starptautiskajā piegādes ķēdē, vienlaicīgi veicinot likumīgu preču tirdzniecības apriti visā pasaulē. | PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI | 305 | Ierosināto pasākumu kopsavilkums Saskaņā ar 1993. gada Padomes direktīvām un ņemot vērā Japānas (viena no ES galvenajiem tirdzniecības partneriem) un EK tirdzniecības sakaru nozīmīgumu, līgumslēdzēju pušu muitas iestādes ir apņēmušās nodrošināt efektīvu savstarpēju sadarbību. Pievienotā priekšlikuma mērķis ir ierosināt Padomei pieņemt lēmumu par nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Japānu attiecībā uz muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās. Šāda juridiskā instrumenta pieņemšana ļaus pusēm attīstīt muitas sadarbību, lai cīnītos pret muitas pārkāpumiem, novērstu, izmeklētu un apkarotu jebkādu muitas tiesību aktu neievērošanu, vienkāršotu un saskaņotu muitas procedūras, un dos iespēju apmainīties ar informāciju par darbībām, kuru rezultātā varētu rasties noziedzīgi nodarījumi otras puses teritorijā. | 310 | Juridiskais pamats Saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 133. pantu, ja ar vienu vai vairākām valstīm vai starptautiskām organizācijām vajadzīgas sarunas par nolīgumiem, Komisija iesniedz ieteikumus Padomei, kas pilnvaro Komisiju sākt vajadzīgās sarunas. Padome un Komisija atbild par to, ka tiek nodrošināta apspriesto nolīgumu saderība ar Kopienas iekšējo politiku un noteikumiem. Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 300. pantā noteikts, ka Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu pieņem lēmumus par nolīgumu parakstīšanu un noslēgšanu. Padomes 1993. gada 5. aprīļa lēmums, kurā ietvertas direktīvas sarunām par muitas sadarbības nolīgumiem ar ES galvenajiem tirdzniecības partneriem. | 329 | Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. | Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. | 331 | Ierosinātais pasākums ir nepieciešams un piemērots, lai pienācīgi īstenotu muitas sadarbību starp EK un Japānu. | 332 | Ar priekšlikumu izveido koordinējošu mehānismu – Apvienoto muitas sadarbības komiteju – kurā ir pārstāvji no līgumslēdzēju pušu muitas administrācijām un Komisijas. Apvienotā muitas sadarbības komiteja tieksies samazināt nolīguma administratīvo apgrūtinājumu, vienlaikus darbojoties atbilstīgi un proporcionāli līgumslēdzēju pušu izvirzītajiem mērķiem. | Juridisko instrumentu izvēle | 342 | Saskaņā ar EK Līguma 300. pantu Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu pieņem lēmumus par nolīgumu parakstīšanu un noslēgšanu. Padomes lēmums ir piemērots juridiskais instruments (un Padome to minēja 1993. gada aprīlī, pilnvarojot Komisiju tās vārdā veikt sarunas par muitas sadarbības nolīgumiem ar ES galvenajiem tirdzniecības partneriem). | IETEKME UZ BUDžETU | 409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. | PAPILDU INFORMāCIJA | Pārbaude, pārskatīšana un turpināmība | 533 | Priekšlikums neietver turpināmības klauzulu. | 1. 2007/0067 (ACC) Priekšlikums PADOMES LĒMUMAM par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību attiecībā uz muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 133. pantu saistībā ar tā 300. panta 2. punkta pirmo teikumu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, tā kā Padome 1993. gada 5. aprīlī pilnvaroja Komisiju Eiropas Kopienas vārdā uzsākt sarunas ar dažiem no Kopienas galvenajiem tirdzniecības partneriem par muitas sadarbības nolīgumiem, tā kā jāapstiprina Eiropas Kopienas un Japānas valdības nolīgums par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās, IR NOLĒMUSI ŠĀDI. 1. pants Ar šo Eiropas Kopienas vārdā tiek apstiprināts Eiropas Kopienas un Japānas valdības nolīgums par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās. Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam. 2. pants Komisija, kurai palīdz dalībvalstu pārstāvji, pārstāv Kopienu Apvienotajā muitas sadarbības komitejā, kas izveidota saskaņā ar nolīguma 21. pantu. 3. pants Ar šo Padomes priekšsēdētājs ir pilnvarots iecelt personas, kas ir tiesīgas parakstīt nolīgumu Kopienas vārdā. 4. pants Padomes priekšsēdētājs Kopienas vārdā sniedz nolīguma 22. pantā noteikto paziņojumu[1]. 5. pants Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Briselē, Padomes vārdā – priekšsēdētājs PIELIKUMS EIROPAS KOPIENAS UN JAPĀNAS VALDĪBAS NOLĪGUMS PAR MUITAS SADARBĪBU UN SAVSTARPĒJU ADMINISTRATĪVO PALĪDZĪBU MUITAS LIETĀS EIROPAS KOPIENA un JAPĀNAS VALDĪBA (še turpmāk „Līgumslēdzējas puses”), ŅEMOT VĒRĀ Japānas un Eiropas Kopienas (šajā nolīgumā turpmāk „Kopiena”) tirdzniecības sakaru nozīmīgumu un vēloties sniegt ieguldījumu šo sakaru saskaņotā attīstībā abu Līgumslēdzēju pušu interesēs, UZSKATOT, ka šā mērķa sasniegšanas nolūkā ir jāapņemas attīstīt muitas sadarbību, ŅEMOT VĒRĀ Līgumslēdzēju pušu muitas sadarbības attīstību muitas procedūru jomā, ŅEMOT VĒRĀ to, ka darbības, kas ir pretrunā muitas tiesību aktiem, kaitē abu Līgumslēdzēju pušu ekonomiskajām, fiskālajām un tirdzniecības interesēm, un, atzīstot, ka ir svarīgi precīzi novērtēt muitas nodokļus un citus maksājumus, PĀRLIECINĀTAS par to, ka pasākumu veikšana pret šādiem pārkāpumiem var būt daudz efektīvāka, sadarbojoties muitas iestādēm, ATZĪSTOT muitas iestāžu nozīmīgumu un muitas procedūru svarīgumu tirdzniecības veicināšanā, ŅEMOT VĒRĀ abu Līgumslēdzēju pušu stingro apņemšanos veikt muitas darbības un sadarboties intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu apkarošanā, ŅEMOT VĒRĀ saistības, ko Līgumslēdzējas puses jau uzņēmušās vai ko tām piemēro saskaņā ar starptautiskām konvencijām, kā arī ar muitu saistītas darbības, ko veic Pasaules tirdzniecības organizācija (šajā nolīgumā turpmāk „PTO”), ŅEMOT VĒRĀ Muitas sadarbības padomes (šajā nolīgumā turpmāk „MSP”) 1953. gada 5. decembra ieteikumu par savstarpēju administratīvo palīdzību, TĀ KĀ 1991. gadā Kopīgajā deklarācijā par Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu un Japānas attiecībām noteiktas attiecību vispārīgas pamatnostādnes un izvirzīti procesuāli mērķi attiecību turpmākai attīstībai, IR VIENOJUŠĀS ŠĀDI. I SADAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI 1. pants Definīcijas Šajā nolīgumā: a) „muitas tiesību akti” ir jebkuri Japānas vai Kopienas normatīvie akti, ar ko reglamentē preču ievešanu, izvešanu un tranzītu vai jebkuru citu muitas procedūru, tostarp aizlieguma, ierobežojuma un kontroles pasākumu, piemērošanu precēm, kas ir muitas iestāžu kompetencē; b) „Līgumslēdzējas puses normatīvie akti” un „katras Līgumslēdzējas puses normatīvie akti” atkarībā no konteksta ir Japānas normatīvie akti vai Kopienas normatīvie akti; c) „muitas iestāde” ir: Japānā – Finanšu ministrija un Kopienā – Eiropas Kopienu Komisijas kompetentie dienesti, kas ir atbildīgi par muitas jautājumiem, un Kopienas dalībvalstu muitas iestādes; d) „pieprasījuma iesniedzēja iestāde” ir Līgumslēdzējas puses muitas iestāde, kura iesniedz palīdzības pieprasījumu, pamatojoties uz šo nolīgumu; e) „prasītā iestāde” ir Līgumslēdzējas puses muitas iestāde, kura saņem palīdzības pieprasījumu, pamatojoties uz šo nolīgumu; f) „personas dati” ir visa informācija attiecībā uz identificēto vai identificējamo personu; g) „darbība, kas ir pretrunā muitas tiesību aktiem” ir jebkurš muitas tiesību aktu pārkāpums vai pārkāpuma mēģinājums; h) „persona” ir jebkura fiziska persona, jebkura juridiska persona vai jebkurš cits subjekts, kas nav juridiska persona, kura izveidota vai organizēta saskaņā ar katras Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem un veic preču ievešanu, izvešanu vai tranzītu, un i) „informācija” ir dati, dokumenti, ziņojumi un citi paziņojumi jebkurā formā, arī to eksemplāri elektroniskā formātā. 2. pants Teritoriālā piemērošana Šis nolīgums attiecas, no vienas puses, uz Japānas teritoriju, kurā ir spēkā tās muitas tiesību akti, un, no otras puses, uz teritorijām, kurās ir spēkā Eiropas Kopienas dibināšanas līgums, saskaņā ar minētajā līgumā izklāstītajiem nosacījumiem. 3. pants Īstenošana Līgumslēdzējas puses īsteno šo nolīgumu saskaņā ar katras Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem un ar attiecīgo muitas iestāžu pieejamajiem resursiem. 4. pants Sadarbības joma 1. Saskaņā ar šo nolīgumu sadarbība muitas lietās ietver visus jautājumus attiecībā uz muitas tiesību aktu piemērošanu. 2. Līgumslēdzējas puses ar savu muitas iestāžu palīdzību apņemas izvērst sadarbību muitas lietās. Jo īpaši Līgumslēdzējas puses sadarbojas šādās jomās: a) izveidojot un uzturot saziņu starp attiecīgajām muitas iestādēm, lai veicinātu drošu un ātru informācijas apmaiņu; b) veicinot attiecīgo muitas iestāžu efektīvu koordināciju, un c) visos citos administratīvajos jautājumos, kas ir saistīti ar šo nolīgumu un kuros laiku pa laikam var būt nepieciešama Līgumslēdzēju pušu vienota rīcība. 3. Līgumslēdzējas puses arī apņemas ar savu muitas iestāžu palīdzību veicināt sadarbības centienus, lai pilnveidotu tirdzniecības veicināšanas pasākumus muitas jomā saskaņā ar starptautiskajiem standartiem. 5. pants Palīdzības joma 1. Līgumslēdzējas puses ar savu muitas iestāžu palīdzību savas kompetences jomās un ar pieejamajiem resursiem tādā veidā un ar tādiem nosacījumiem, kas izklāstīti šajā nolīgumā, palīdz viena otrai nodrošināt muitas tiesību aktu pareizu piemērošanu, jo īpaši, novēršot, izmeklējot un apkarojot darbības, kas ir pretrunā ar šiem tiesību aktiem. 2. Palīdzību muitas lietās saskaņā ar šo nolīgumu savstarpēji sniedz Līgumslēdzēju pušu muitas iestādes, kas ir kompetentās iestādes šā nolīguma piemērošanai. Tā neierobežo nevienas Līgumslēdzējas puses tiesības un saistības attiecībā uz savstarpējo palīdzību krimināllietās saskaņā ar starptautiskajiem nolīgumiem vai katras Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem. Tā arī neattiecas uz informāciju, kas iegūta, īstenojot pilnvaras pēc tiesu iestādes pieprasījuma. 3. Šis nolīgums neattiecas uz palīdzību nodevu, nodokļu vai maksājumu atgūšanā. 6. pants Saistība ar citiem starptautiskajiem nolīgumiem 1. Šā nolīguma noteikumi neskar nevienas Līgumslēdzējas puses tiesības un saistības saskaņā ar jebkuru citu starptautisku nolīgumu. 2. Neskarot 1. punkta noteikumus, šā nolīguma noteikumiem ir priekšroka salīdzinājumā ar noteikumiem jebkurā divpusējā nolīgumā par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību, kas ir noslēgts vai var tikt noslēgts starp atsevišķām Kopienas dalībvalstīm un Japānu, ciktāl minētā divpusējā nolīguma noteikumi nav savienojami ar šā nolīguma noteikumiem. 3. Šā nolīguma noteikumi neskar Kopienas noteikumus, ar ko reglamentē Komisijas kompetento dienestu un Kopienas dalībvalstu muitas iestāžu saziņu attiecībā uz informāciju, kura iegūta saskaņā ar šo nolīgumu un kura varētu būt Kopienas interesēs. II SADAĻA MUITAS SADARBĪBA 7. pants Sadarbība muitas procedūru jomā Lai veicinātu preču likumīgu apriti, muitas iestādes saskaņā ar šā nolīguma noteikumiem apmainās ar informāciju un speciālām zināšanām par pasākumiem muitas metožu un procedūru uzlabošanai un par datorizētām sistēmām. 8. pants Tehniskā sadarbība Muitas iestādes var veikt savstarpēju tehnisku sadarbību un apmainīties ar personālu un speciālām zināšanām par pasākumiem muitas metožu un procedūru uzlabošanai un par datorizētām sistēmām, lai sasniegtu šos mērķus saskaņā ar šā nolīguma noteikumiem. 9. pants Pārrunas starptautiskās organizācijās Muitas iestādes cenšas attīstīt un stiprināt sadarbību kopējo interešu jautājumos, veicinot pārrunas par muitas lietām attiecīgās starptautiskās organizācijās, piemēram, MSP un PTO. III SADAĻA SAVSTARPĒJA ADMINISTRATĪVĀ PALĪDZĪBA 10. pants Palīdzība pēc pieprasījuma 1. Pēc pieprasījuma iesniedzējas iestādes lūguma prasītā iestāde sniedz visu attiecīgo informāciju, kas varētu palīdzēt nodrošināt pieprasījuma iesniedzējas iestādes Līgumslēdzējas puses muitas tiesību aktu pareizu piemērošanu, tostarp informāciju par konstatētām vai plānotām darbībām, kas ir vai varētu būt pretrunā muitas tiesību aktiem. Jo īpaši prasītā iestāde pēc pieprasījuma sniedz pieprasījuma iesniedzējai iestādei informāciju par aktivitātēm, kuras var izraisīt darbības, kas ir pretrunā pieprasījuma iesniedzējas iestādes Līgumslēdzējas puses muitas tiesību aktiem, piemēram, par nepareizi aizpildītām muitas deklarācijām, kā arī par tādiem izcelsmes sertifikātiem, faktūrrēķiniem vai citiem dokumentiem, par kuriem zināms vai ir aizdomas, ka tie ir nepareizi aizpildīti vai viltoti. 2. Pēc pieprasījuma iesniedzējas iestādes lūguma prasītā iestāde to informē, a) vai preces, kas izvestas no vienas Līgumslēdzējas puses teritorijas, ir pienācīgi ievestas otras Līgumslēdzējas puses teritorijā, attiecīgā gadījumā precizējot precēm piemēroto muitas procedūru, un b) vai preces, kas ievestas vienas Līgumslēdzējas puses teritorijā, ir pienācīgi izvestas no otras Līgumslēdzējas puses teritorijas, attiecīgā gadījumā precizējot precēm piemēroto muitas procedūru. 3. Pēc pieprasījuma iesniedzējas iestādes lūguma prasītā iestāde saskaņā ar prasītās iestādes Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem sniedz informāciju un veic īpašu uzraudzību attiecībā uz a) personām, par kurām ir pamats uzskatīt, ka tās ir vai ir bijušas iesaistītas darbībās, kas ir pretrunā pieprasījuma iesniedzējas iestādes Līgumslēdzējas puses muitas tiesību aktiem; b) vietām, kurās preču krājumi ir vai var tikt uzglabāti vai savākti tādā veidā, ka ir pamats uzskatīt, ka šīs preces paredzētas izmantošanai darbībās, kas ir pretrunā pieprasījuma iesniedzējas iestādes Līgumslēdzējas puses muitas tiesību aktiem; c) precēm, kuras tiek vai var tikt pārvadātas tādā veidā, ka ir pamats uzskatīt, ka tās paredzētas izmantošanai darbībās, kas ir pretrunā pieprasījuma iesniedzējas iestādes Līgumslēdzējas puses muitas tiesību aktiem un d) transportlīdzekļiem, kas tiek vai var tikt izmantoti tādā veidā, ka ir pamats uzskatīt, ka tie paredzēti izmantošanai darbībās, kas ir pretrunā pieprasījuma iesniedzējas iestādes Līgumslēdzējas puses muitas tiesību aktiem. 11. pants Spontāna palīdzība Līgumslēdzējas puses pēc pašu ierosmes un saskaņā katras Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem sniedz viena otrai palīdzību, ja tās uzskata, ka šāda palīdzība ir vajadzīga muitas tiesību aktu pareizai piemērošanai, jo īpaši gadījumos, kad otras Līgumslēdzējas puses ekonomikai, sabiedrības veselībai, sabiedrības drošībai vai citām līdzīgām būtiskām interesēm var rasties nopietns kaitējums, jo īpaši sniedzot informāciju, ko tās ieguvušas par a) darbībām, kas ir vai varētu būt pretrunā muitas tiesību aktiem un par kurām varētu ieinteresēties otra Līgumslēdzēja puse; b) jauniem līdzekļiem vai metodēm, ko izmanto, veicot darbības, kas ir pretrunā muitas tiesību aktiem; c) precēm, par kurām zināms, ka tās izmantotas darbībās, kas ir pretrunā muitas tiesību aktiem; d) personām, par kurām ir pamats uzskatīt, ka tās ir vai ir bijušas iesaistītas darbībās, kas ir pretrunā muitas tiesību aktiem, un e) transportlīdzekļiem, par kuriem ir pamats uzskatīt, ka tie tikuši, tiek vai var tikt izmantoti darbībās, kas ir pretrunā muitas tiesību aktiem. 12. pants Palīdzības pieprasījuma forma un saturs 1. Ievērojot šo nolīgumu, pieprasījumus sagatavo rakstiski. Tiem pievieno dokumentus, kas vajadzīgi, lai izpildītu pieprasījumu. Ja situācijas steidzamības dēļ vajadzīgs, var pieņemt arī mutiskus pieprasījumus, tomēr tie tūlīt jāapstiprina rakstveidā. 2. Saskaņā ar 1. punktu iesniegtie pieprasījumi ietver šādu informāciju: 2. pieprasījuma iesniedzēja iestāde; 3. darbība, kuru lūdz veikt; 4. pieprasījuma mērķis un iemesls; 5. iespējami precīzas un izsmeļošas norādes par personām, kas ir attiecīgās izmeklēšanas mērķis; 6. kopsavilkums par attiecīgajiem faktiem un jau veikto izmeklēšanu un 7. attiecīgie juridiskie elementi. 3. Pieprasījumus iesniedz valodā, kas ir pieņemama gan pieprasījuma iesniedzējai iestādei, gan prasītajai iestādei. Šī prasība nepieciešamajā apmērā var attiekties arī uz jebkuru no dokumentiem, ko pievieno pieprasījumam saskaņā ar 1. punktu. 4. Ja pieprasījums neatbilst iepriekš minētajai formālajai prasībai, var lūgt to labot vai papildināt; pa to laiku prasītā iestāde var veikt piesardzības pasākumus. 13. pants Pieprasījumu izpilde 1. Lai izpildītu palīdzības pieprasījumu, prasītā iestāde savas kompetences un pieejamo resursu robežās veic visus pamatotos pasākumus, sniedzot tās rīcībā jau esošu informāciju, veicot attiecīgu izmeklēšanu vai organizējot šādas izmeklēšanas veikšanu. 2. Palīdzības pieprasījumus izpilda saskaņā ar prasītās iestādes Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem. 3. Pieprasījuma iesniedzējas iestādes attiecīgi pilnvarotas amatpersonas, saņemot prasītās iestādes piekrišanu un ievērojot tās paredzētos nosacījumus, var ierasties prasītās iestādes birojos, lai par darbībām, kas ir vai varētu būt pretrunā muitas tiesību aktiem, iegūtu informāciju, kura pieprasījuma iesniedzējai iestādei vajadzīga šā nolīguma nolūkā. 4. Pieprasījuma iesniedzējas iestādes attiecīgi pilnvarotas amatpersonas, saņemot prasītās iestādes piekrišanu un ievērojot tās paredzētos nosacījumus, īpašos gadījumos var piedalīties izmeklēšanā, ko veic prasītās iestādes jurisdikcijā. 5. Ja palīdzības pieprasījumu nevar izpildīt, par šo faktu nekavējoties paziņo pieprasījuma iesniedzējai iestādei, minot attiecīgos iemeslus. Paziņojumam var pievienot attiecīgu informāciju, kas pēc prasītās iestādes ieskatiem varētu būt noderīga pieprasījuma iesniedzējai iestādei. 6. Prasītā iestāde pēc pieprasījuma iesniedzējas iestādes lūguma un, ja to uzskata par piemērotu, informē pieprasījuma iesniedzēju iestādi par laiku un vietu, kad un kur notiks pasākums, ko veiks, atbildot uz palīdzības pieprasījumu, lai šādu pasākumu varētu saskaņot. 14. pants Informācijas paziņošanas veids 1. Prasītā iestāde rakstveidā paziņo pieprasījuma iesniedzējai iestādei izmeklēšanas rezultātus, pievienojot tiem attiecīgus dokumentus vai citus materiālus. 2. Šī informācija var būt datorizēta. 15. pants Izņēmumi pienākumam sniegt palīdzību 1. Palīdzību var atteikt vai atlikt, vai sniegt tikai tad, ja ievēroti konkrēti nosacījumi vai prasības, gadījumos, ja prasītās iestādes Līgumslēdzēja puse uzskata, ka palīdzība saskaņā ar šo nolīgumu būtu Japānas vai Kopienas dalībvalsts suverenitātes pārkāpums vai būtu pretrunā tās drošības, sabiedriskās kārtības vai citām būtiskām interesēm, kā minēts 16. panta 2. punktā. Jo īpaši katra Līgumslēdzēja puse var ierobežot informāciju, ko tā sniedz otrai Līgumslēdzējai pusei, ja otrā Līgumslēdzēja puse nespēj nodrošināt pirmās Līgumslēdzējas puses pieprasīto konfidencialitāti vai attiecīgi ierobežot mērķus, kuriem informācija tiks izmantota. 2. Prasītā iestāde var atlikt palīdzības sniegšanu ar pamatojumu, ka palīdzības sniegšana var traucēt izmeklēšanu, kas tajā laikā tiek veikta, tostarp izmeklēšanu, ko veic attiecīgās tiesībaizsardzības iestādes, kā arī lietas ierosināšanu vai tiesvedību un administratīvos procesus. Tādā gadījumā prasītā iestāde apspriežas ar pieprasījuma iesniedzēju iestādi, lai noteiktu, vai palīdzību var sniegt saskaņā ar tādiem noteikumiem vai nosacījumiem, kādus prasītā iestāde var izvirzīt. 3. Ja pieteikuma iesniedzēja iestāde lūdz palīdzību, kuru tā pati nespētu sniegt, ja šāda palīdzība tai tiktu lūgta, tad pieprasījumā tā vērš uzmanību uz šo faktu. Tad prasītajai iestādei jāizlemj, kā atbildēt uz šādu pieprasījumu. 4. Gadījumos, kas minēti 1. un 2. punktā, prasītās iestādes lēmums un tā pamatojums jāpaziņo pieprasījuma iesniedzējai iestādei bez liekas kavēšanās. 16. pants Informācijas apmaiņa un konfidencialitāte 1. Jebkura informācija, kas paziņota saskaņā ar šo nolīgumu, jebkādā veidā uzskatāma par konfidenciālu atkarībā no katras Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem, un tai jānodrošina aizsardzība, kas paredzēta tāda veida informācijai saskaņā ar tās muitas iestādes Līgumslēdzējas puses attiecīgajiem normatīvajiem aktiem, kura saņēmusi šo informāciju, un saskaņā ar atbilstīgajiem noteikumiem, kas attiecas uz Kopienas iestādēm, ja vien Līgumslēdzēja puse, kura sniedz informāciju, nedod iepriekšēju piekrišanu šādas informācijas izpaušanai. 2. Ar personas datiem var apmainīties tikai tādos gadījumos, kad saņēmēja Līgumslēdzēja puse apņemas šos datus aizsargāt vismaz līdzvērtīgā veidā, kā attiecīgajā gadījumā tas tiktu darīts Līgumslēdzējā pusē, kura var sniegt datus. Līgumslēdzēja puse, kas var sniegt informāciju, neizvirza nekādas prasības, kuras ir apgrūtinošākas nekā tās, kas tai piemērojamas pašas jurisdikcijā. Līgumslēdzējas puses paziņo viena otrai informāciju par katras Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem, tostarp attiecīgā gadījumā arī par Kopienas dalībvalstīs spēkā esošiem normatīvajiem aktiem. 3. Iegūto informāciju izmanto tikai šajā nolīgumā paredzētajiem mērķiem. Ja kāda no Līgumslēdzējām pusēm vēlas izmantot šo informāciju citiem mērķiem, tai jāsaņem iepriekšēja rakstiska piekrišana no muitas iestādes, kas sniedza šo informāciju. Uz šādu izmantojumu tad attiecas jebkuri šīs iestādes noteiktie ierobežojumi. 4. Šā panta 3. punkts neliedz saskaņā ar šo nolīgumu iegūto informāciju izmantot par pierādījumu administratīvos procesos, ko vēlāk uzsāk attiecībā uz darbībām, kas ir pretrunā muitas tiesību aktiem. Tādēļ Līgumslēdzējas puses savos pierādījumu dokumentos, ziņojumos un liecībās, kā arī administratīvā tiesvedībā kā pierādījumu var izmantot saskaņā ar šā nolīguma noteikumiem iegūto informāciju. Par šādu izmantojumu ziņo muitas iestādei, kas sniegusi attiecīgo informāciju. 5. Neatkarīgi no šā panta 3. punkta, ja vien muitas iestāde, kas sniedz informāciju, nav noteikusi citādi, muitas iestāde, kas saņem informāciju, var nodot saskaņā ar šo nolīgumu iegūto informāciju attiecīgajām savas Līgumslēdzējas puses tiesībaizsardzības iestādēm. Šīs tiesībaizsardzības iestādes var izmantot šo informāciju tikai muitas tiesību aktu pareizai piemērošanai, un uz tām attiecas šā nolīguma 16. un 17. pantā izklāstītie nosacījumi. 6. Šis pants neliedz informācijas izmantošanu vai izpaušanu tiktāl, ciktāl tāds pienākums noteikts tās Līgumslēdzējas puses normatīvajos aktos, kuras muitas iestāde, saņem šo informāciju. Šī muitas iestāde, kad vien iespējams, iepriekš paziņo par jebkuru šādu izpaušanu muitas iestādei, kas sniegusi informāciju. Saņēmēja Līgumslēdzēja puse, ja vien nav panākta citāda vienošanās ar Līgumslēdzēju pusi, kas sniegusi informāciju, attiecīgā gadījumā izmanto visus pieejamos līdzekļus atbilstīgi pirmās Līgumslēdzējas puses spēkā esošiem normatīvajiem aktiem, lai uzturētu informācijas konfidencialitāti un aizsargātu personas datus attiecībā uz trešās puses vai citu iestāžu pieprasījumiem izpaust attiecīgo informāciju. 17. pants Kriminālprocess Informāciju, ko vienas Līgumslēdzējas puses muitas iestāde sniegusi otras Līgumslēdzējas puses muitas iestādei saskaņā ar šo nolīgumu, otra Līgumslēdzēja puse neizmanto kriminālprocesā, ko veic tiesa vai tiesnesis. 18. pants Palīdzības izdevumi 1. Izdevumus, kas rodas, īstenojot šo nolīgumu, sedz attiecīgās Līgumslēdzējas puses. 2. Ja pieprasījuma izpildes laikā izrādās, ka pieprasījuma izpildes pabeigšanai būs nepieciešami ārkārtas izdevumi, muitas iestādes apspriežas, lai izstrādātu noteikumus un nosacījumus izpildes turpināšanai. IV SADAĻA NOBEIGUMA NOTEIKUMI 19. pants Nosaukumi Šā nolīguma sadaļu un pantu nosaukumi ieviesti ērtības labad tikai atsaucēm un neietekmē šā nolīguma interpretāciju. 20. pants Konsultācijas Visus jautājumu vai strīdus saistībā ar šā nolīguma interpretāciju vai īstenošanu risina, Līgumslēdzējām pusēm savstarpēji konsultējoties. 21. pants Apvienotā muitas sadarbības komiteja 1. Ar šo izveido Apvienoto muitas sadarbības komiteju, kurā ir Japānas Finanšu ministrijas un Ārlietu ministrijas amatpersonas un Eiropas Kopienas amatpersonas, kas ir atbildīgas par muitas lietām. Īpašos gadījumos Komitejā var iekļaut citas abu Līgumslēdzēju pušu amatpersonas, kurām ir nepieciešamās zināšanas par apspriežamajiem jautājumiem. Komitejas sanāksmju vietu, laiku un darba kārtību nosaka, abpusēji vienojoties. 2. Apvienotā muitas sadarbības komiteja, cita starpā , a) pārrauga pareizu nolīguma īstenošanu; b) saskaņā ar šā nolīguma mērķiem veic pasākumus, kas nepieciešami muitas sadarbībai; c) apmainās ar uzskatiem par jebkuriem muitas sadarbības jautājumiem, kas ir kopējās interesēs, tostarp par turpmākajiem pasākumiem un tiem paredzētajiem līdzekļiem; d) iesaka risinājumus šā nolīguma mērķu sasniegšanai un e) pieņem Komitejas reglamentu. 22. pants Stāšanās spēkā un ilgums 1. Šis nolīgums stājas spēkā tā mēneša pirmajā dienā, kurš seko dienai, kad Līgumslēdzējas puses, apmainoties ar diplomātiskajām notām, viena otrai paziņo par to, ka pabeigtas visas šajā nolūkā vajadzīgās procedūras. 2. Šo nolīgumu var grozīt pēc Līgumslēdzēju pušu abpusējas vienošanās, tām apmainoties ar diplomātiskajām notām. Grozījumi stājas spēkā ar tādiem pašiem nosacījumiem, kā 1. punktā minētie, ja vien Līgumslēdzējas puses nav vienojušās citādi. 3. Katra Līgumslēdzēja puse var izbeigt šo nolīgumu, par to rakstveidā paziņojot otrai Līgumslēdzējai pusei. Šis nolīgums zaudē spēku trīs mēnešus pēc dienas, kad sniegts šāds paziņojums otrai Līgumslēdzējai pusei. Tomēr palīdzības pieprasījumus, kas saņemti pirms nolīguma izbeigšanas, izpilda saskaņā ar šā nolīguma noteikumiem. 23. pants Autentiski teksti Šis nolīgums ir sagatavots divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāliešu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu, zviedru un japāņu valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski. Atšķirīgas interpretācijas gadījumā teksts angļu un japāņu valodā ir noteicošais attiecībā pret tekstu citās valodās. To apliecinot, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo nolīgumu. Briselē, Eiropas Kopienas vārdā – | Japānas valdības vārdā – | [1] Nolīguma spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .