EIROPAS KOMISIJA Briselē, 11.10.2019 COM(2019) 444 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Komisijas 30.gada ziņojums "Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība un cīņa pret krāpšanu (2018.gads)















































{SWD(2019) 361 final} - {SWD(2019) 362 final} - {SWD(2019) 363 final} - {SWD(2019) 364 final} - {SWD(2019) 365 final}



SATURA RADĪTĀJS KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Komisijas 30. gada ziņojums “Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība un cīņa pret krāpšanu” (2018. gads) 1. Ievads 1.1. Pirmā desmitgade (1989.–1998. gads): pamatu ielikšana 1.2. Otrā desmitgade (1999.–2008. gads): paplašināšanās, konsolidācija un darbības reformas 1.3. Trešā desmitgade (2009.–2018. gads): reformas un jauns izrāviens 2. Krāpšanas apkarošanas saskaņošana un stiprināšana visā ES — starpnozaru politika krāpšanas apkarošanas jomā, pasākumi un rezultāti 2018. gadā 2.1. ES iestāžu pieņemtie tiesību akti 2.1.1. Regula, ar ko īsteno ciešāku sadarbību EPPO izveidei: pašreizējā situācija 2.1.2. Omnibus regula 2.2. Nākotnes veidošana — Eiropas iestāžu likumdošanas un politikas iniciatīvas 2.2.1. Komisijas priekšlikums pārskatīt Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013 2.2.2. Komisijas priekšlikums regulai par Savienības budžeta aizsardzību vispārēju trūkumu gadījumā saistībā ar tiesiskumu dalībvalstīs 2.2.3. Starpnozaru noteikumi par ES finanšu interešu aizsardzību (PIF noteikumi) visos Komisijas daudzgadu finanšu shēmas priekšlikumos 2.2.4. Korupcijas apkarošana ES 2.2.5. Starptautiskā sadarbība 2.2.6. Komisijas stratēģija krāpšanas apkarošanai (CAFS) un jaunais pārvaldības tiesību aktu kopums 2.2.7. Programmas Hercule īstenošana

2.3. ES Tiesas judikatūra 2.3.1. Sigma Orionis/Komisija 2.3.2. Ar EDES saistītā judikatūra 2.4. Dalībvalstu veiktie pasākumi 2.4.1. Dalībvalstu veikto pasākumu pārskats 2.4.1.1. Valstu stratēģijas krāpšanas apkarošanai (NAFS) 2.4.1.2. Pārredzamības uzlabošana, cīņa ar korupciju un interešu konfliktu publiskajā iepirkumā 2.4.1.3. Citi pasākumi 2.4.2. 2017. gada ieteikumu īstenošana 2.5. Statistikas kopsavilkums par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu 2.5.1. Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi 2.5.2. Atklātie un paziņotie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi 2.5.3. OLAF izmeklēšana 3. Politika krāpšanas apkarošanas jomā, pasākumi un rezultāti — ieņēmumi 3.1. ES iestāžu pasākumi krāpšanas apkarošanai — ieņēmumi 3.1.1. Savstarpējā administratīvā palīdzība 3.1.1.1. Krāpšanas apkarošanas informācijas sistēma (AFIS) 3.1.1.2. Kopīgās muitas operācijas (JCO) 3.1.2. Savstarpējā palīdzība un krāpšanas apkarošanas noteikumi starptautiskajos nolīgumos 3.1.3. Cīņa pret tabakas izstrādājumu nelikumīgu tirdzniecību

3.1.4. Ar krāpšanas apkarošanu saistītā sadarbība ar Kopīgo pētniecības centru (JRC) 3.1.5. Ar PVN saistītas krāpšanas apkarošana 3.2. Dalībvalstu pasākumi krāpšanas apkarošanai — ieņēmumi 3.3. Statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu — ieņēmumi 3.3.1. Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi 3.3.2. Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi 4. Nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti — izdevumi 4.1. Dalībvalstu nozaru krāpšanas apkarošanas politika un pasākumi, kas aptver vairākas izdevumu nozares 4.2. Lauksaimniecība — nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti 4.2.1. Lauksaimniecība — dalībvalstu pasākumi krāpšanas apkarošanai 4.2.2. Lauksaimniecība — statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu 4.2.2.1. Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi 4.2.2.2. Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi 4.3. Kohēzijas politika un zivsaimniecība — nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti 4.3.1. Kohēzijas politika un zivsaimniecība — dalībvalstu pasākumi krāpšanas apkarošanai 4.3.2. Kohēzijas politika un zivsaimniecība — statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu 4.3.2.1. Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi 4.3.2.2. Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi 4.4. Netiešā pārvaldība (pirmspievienošanās) — statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu 4.5. Tiešā pārvaldība — nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti

4.5.1. Tiešā pārvaldība — statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu 4.5.1.1. Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi 4.5.1.2. Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi 5. Atgūšana un citi preventīvie un korektīvie pasākumi 6. Sadarbība ar dalībvalstīm 7. Agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēma (EDES) 8. Turpmākā rīcība pēc Eiropas Parlamenta rezolūcijas par 2017. gada ziņojumu 9. Secinājumi un ieteikumi 9.1. Ieņēmumi 9.2. Izdevumi 9.3. Ieskats nākotnē Attēlu rādītājs 1. attēls. Pārkāpumi, par kuriem 2018. gadā ziņots kā par krāpnieciskiem 2. attēls. Pārkāpumi, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem, un ar tiem saistītās summas, 2014.–2018. gads 3. attēls. Pārkāpumi, par kuriem 2018. gadā ziņots kā par nesaistītiem ar krāpšanu 4. attēls. JCO 2018. gadā 5. attēls. TPR — galvenie fakti un tendences 6. attēls. Atklāšanas rādītāji pa KLP komponentiem

7. attēls. Lauksaimniecības politika — galvenie fakti un skaitļi 8. attēls. Tirgus pasākumi, kurus visvairāk ietekmē pārkāpumi (krāpnieciski un ar krāpšanu nesaistīti) 9. attēls. Dalībvalstu pieņemtie pasākumi kohēzijas politikas jomā 10. attēls. Kohēzijas un zivsaimniecības politika — galvenie fakti un skaitļi 11. attēls. COCOLAF struktūra un apakšgrupas Kopsavilkums ES finanšu interešu aizsardzība 30 gadu garumā Šis ir Komisijas 30. gada ziņojums “Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība un cīņa pret krāpšanu” (PIF ziņojums). Šo trīsdesmit gadu periodu var iedalīt trijos aptuveni desmit gadus ilgos posmos. Pirmajā posmā (1989.–1998. gads) tika ielikti likumdošanas pamati cīņai pret krāpšanu un pārkāpumiem. Otrā desmitgade (1999.–2008. gads) bija konsolidācijas, darbības reformu un Eiropas Savienības vēsturē lielākās paplašināšanās periods. Trešās desmitgades (2009.–2018. gads) laikā ES finanšu interešu aizsardzībai ir dots jauns impulss. Eiropas iestādes vienojās par virkni jaunu aktu un iniciatīvu, lai vēl vairāk stiprinātu cīņu pret krāpšanu ES līmenī, un tika paredzēti nosacījumi, lai tuvākajā laikā procesā iesaistītos jauns spēlētājs — Eiropas Prokuratūra (EPPO). Galvenās 2018. gadā pieņemtās un izstrādātās starpnozaru iniciatīvas 2018. gadā — pēdējā trešā posma gadā — tika pieņemti jauni finanšu noteikumi (“Omnibus regulā”), lai vienkāršotu un racionalizētu ES līdzekļu izmantošanu un no jauna definētu interešu konfliktu visiem finanšu dalībniekiem, kas īsteno ES budžetu dažādos pārvaldības veidos, tostarp valstu līmenī. Iestādēm turpinot sarunas par 2021.–2027. gada daudzgadu finanšu shēmas tiesisko regulējumu, tiek tālāk precizēti krāpšanas apkarošanas noteikumi izdevumu programmās. Jebkurai personai vai struktūrai, kas saņem ES finansējumu, būs pienākums pilnībā sadarboties ES finanšu interešu aizsardzībā. Tām ir jānodrošina Komisijai, OLAF, EPPO un Eiropas Revīzijas palātai nepieciešamās piekļuves tiesības, kā arī jāpanāk, ka to pašu dara jebkura trešā persona, kas ir iesaistīta ES finansējuma īstenošanā. Svarīgākais ieņēmumu jomā Ieņēmumu jomā Komisija iepazīstināja ar jaunu rīcības plānu, kā turpināt efektīvi cīnīties pret nelikumīgu tabakas tirdzniecību. Tika pieņemti jauni noteikumi pārrobežu PVN krāpšanas ierobežošanai. Palielinājās dalībvalstu savstarpējā administratīvā palīdzība, pateicoties jaunai iespējai veidot kopīgas administratīvās procedūras, kā arī dažādās krāpšanas riska jomās nodarbinātu ES dalībvalstu analītiķu tīkla izveidei Eurofisc satvarā. Ievērojot 2017. gada PIF ziņojumā sniegtos Komisijas ieteikumus, dalībvalstis ir sākušas izmantot jaunus IT instrumentus, uz risku balstītu pieeju un iniciatīvas, lai cīnītos ar problēmām, ko rada preču (jo īpaši apavu un tekstilizstrādājumu) vērtības pazemināšana, tostarp e-komercijā. Lai gan dalībvalstis konstatēja mazāk pārkāpumu muitas jomā (tradicionālie pašu resursi — TPR) nekā 2017. gadā, šo pārkāpumu finansiālās izmaksas bija augstākas. Arī atklāto krāpšanas gadījumu skaits saglabājās stabils, taču ar tiem saistītā finansiālā ietekme bija augstāka. TPR jomā šajā ziņojumā tiek ieteikti papildu pasākumi ar pārrobežu e-komerciju saistīto problēmu risināšanai, jo īpaši attiecībā uz zemas vērtības sūtījumu iespējamu ļaunprātīgu izmantošanu.

Svarīgākais izdevumu jomā Izdevumu jomā dalībvalstis ir pieņēmušas vairākus operatīvos pasākumus — ir ieviesti riska vērtēšanas IT rīki (piemēram, ARACHNE), krāpšanas riska novērtēšana un mācību kursi, lai uzlabotu vispārējo informētību par krāpšanu atbilstīgi 2014.–2020. gada DFS noteikumiem un iepriekšējos PIF ziņojumos izklāstītajiem Komisijas ieteikumiem. Krāpšanas un pārkāpumu atklāšanā izdevumu jomās vērojamas līdzīgas tendences kā ieņēmumu jomā — ik gadu tiek atklāts mazāk gadījumu, taču finansiālās izmaksas ir lielākas. Tā kā vairākām izdevumu programmām ir daudzgadu cikls, tika izstrādāta kohēzijas politikas 2007.–2013. gada un 2014.–2020. gada plānošanas periodu salīdzinoša analīze. Tā uzrāda tendences, kuru pamatā varētu būt ar pieņemtajiem krāpšanas apkarošanas pasākumiem ieviestās pastiprinātās spējas atklāt krāpšanas gadījumus un novērst pārkāpumus. Komisija turpinās uzraudzīt šos rezultātus, lai vērtētu, vai to faktiskais iemesls ir efektīvākas sistēmas, nevis nepietiekama atklāšana un ziņošana. Analīze ir apstiprinājusi iepriekšējos PIF ziņojumos konstatēto attiecībā uz riskam pakļautajām jomām un nepieciešamību uzlabot administratīvo un tiesu iestāžu koordināciju un sadarbību. Tādēļ šajā PIF ziņojumā dalībvalstis vēlreiz tiek aicinātas izstrādāt krāpšanas apkarošanas sistēmas īpašu valsts stratēģiju ietvaros. Ž. K. Junkera Komisijas sasniegtais Šis ir pēdējais ziņojums, kas pieņemts Ž. K. Junkera Komisijas vadībā, kuras pilnvaru laikā cīņai pret krāpšanu un ES finanšu interešu aizsardzībai tika dots jauns impulss. Svarīgāko sasniegumu vidū ir direktīva par krāpšanas apkarošanu ar krimināltiesiskiem līdzekļiem un regula par EPPO izveidi ar paplašinātu sadarbību (abi dokumenti ir pieņemti 2017. gadā), kā arī Finanšu regulas pārskatīšana, atkārtoti definējot interešu konfliktu visiem ES budžeta īstenošanā iesaistītajiem finanšu dalībniekiem. 2018. gadā Komisija arī nāca klajā ar priekšlikumu mērķtiecīgi pārskatīt OLAF regulu (Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013); gaidāms, ka tuvākajā laikā sāksies trialoga sarunas. Tomēr Komisija apzinās, ka šajā jomā tā nevar justies pašapmierināti. Nepārtraukti rodas jaunas problēmas, un ES un valstu iestādēm ir jāparāda stingra apņemšanās cīnīties pret neefektivitāti un pārkāpumiem, lai saglabātu sabiedrības uzticību. Komisija 2019. gada 29. aprīlī pieņēma jaunu krāpšanas apkarošanas stratēģiju (CAFS), šādi reaģējot uz vairākiem Eiropas Revīzijas palātas 2019. gada ieteikumiem krāpšanas riska pārvaldības jomā. CAFS mērķis ir uzlabot Komisijas analītiskās spējas, lai tā varētu strauji reaģēt uz pastāvīgi mainīgām problēmām, piemēram, integrējot kontroles procesos jaunas tehnoloģijas un uzlabojot kopējo iekšējo koordināciju, kas tik sarežģītai organizācijai ir izšķirīgi.



1.Ievads Šis ir Komisijas 30. gada ziņojums “Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība un cīņa pret krāpšanu” (PIF ziņojums). Pirmais ziņojums tika pieņemts 1990. gada janvārī. 1993. gada 1. janvārī spēkā stājoties Māstrihtas līgumam, īpašs līguma pants tieši paredzēja cīņu pret krāpšanu, kas skar toreizējo Kopienu finanšu intereses. Kopš 1999. gada 1. maija un Amsterdamas līguma stāšanās spēkā īpašs noteikums (sākotnēji EK līguma 280. panta 5. punkts, patlaban — LESD 325. panta 5. punkts) paredz ikgadēju ziņošanu Eiropas Parlamentam un Padomei par pasākumiem, kas veikti, lai cīnītos pret krāpšanu un citām nelikumīgām darbībām, kuras apdraud ES finanšu intereses. ES un dalībvalstis kopīgi uzņemas atbildību par ES finanšu interešu aizsardzību un cīņu pret krāpšanu. Dalībvalstu iestādes pārvalda aptuveni 74 % ES izdevumu un iekasē tradicionālos pašu resursus. Komisija pārrauga abas šīs jomas, nosaka standartus un pārbauda atbilstību. Lai efektīvi aizsargātu ES finanšu intereses, Komisijai un dalībvalstīm ir cieši jāsadarbojas. Kopš 1989. ziņošanas gada šī sadarbība tiek vērtēta PIF ziņojumā ar mērķi to uzlabot. Šajā nolūkā ziņojumā: ·ir sniegts to pasākumu kopsavilkums, kas ES un dalībvalstu līmenī veikti krāpšanas novēršanai; ·ir iekļauta analīze par valstu un Eiropas iestāžu galvenajiem panākumiem ar ES izdevumiem un ieņēmumiem saistītas krāpšanas un pārkāpumu atklāšanā. Tās pamatā jo īpaši ir atklātie pārkāpumi un krāpšana, par kuriem tika ziņojušas dalībvalstis saskaņā ar nozaru regulējumu. Ziņojuma 30. izdevumā ir sniegts pārskats par galvenajiem sasniegumiem pēdējo 30 gadu laikā, kā arī informācija par 2018. gada iniciatīvām. 1.1., 1.2. un 1.3. iedaļā ir aprakstīts pēdējos 30 gados paveiktais krāpšanas apkarošanā un ES budžeta aizsardzībā. Ziņojumam ir pievienoti pieci Komisijas dienestu darba dokumenti (SWD), kas norādīti 3. pielikumā.

1.1.Pirmā desmitgade (1989.–1998. gads): pamatu ielikšana 1988. gada beigās tika izveidota vienība krāpšanas apkarošanas koordinēšanai (UCLAF), lai vadītu un pārraudzītu visas Komisijas darbības krāpšanas novēršanas jomā; tās mērķu sasniegšanai bija noteikta 45 punktu darba programma. Pirmās desmitgades laikā tika pieņemti vairāki svarīgi tiesību akti, kas līdz 2017. gadam lielā mērā noteica situāciju krāpšanas apkarošanas jomā. 1991. gadā Padome pieņēma Regulu (EEK) Nr. 595/91 par ziņošanu par pārkāpumiem kopējā lauksaimniecības politikā. Māstrihtas līgums (ESL), kas stājās spēkā 1993. gada beigās, krāpšanas apkarošanas mērķus un līdzekļus pacēla augstākajā likumdošanas līmenī un apstiprināja dalībvalstu pienākumu krāpšanas apkarošanā attiekties pret Kopienas finanšu interesēm kā pret savām, proti, izmantot efektīvus, proporcionālus un atturošus līdzekļus, kā tika paredzēts īpašā pantā (209.A pants). ESL 4. daļa paredzēja ciešāku sadarbību un tās sasniegšanai nepieciešamos līdzekļus. 1994. gadā tika izveidota Krāpšanas novēršanas koordinēšanas padomdevēja komiteja (COCOLAF). Tika pieņemtas arī Regulas (EK) Nr. 1681/94 un (EK) Nr. 1831/94 par ziņošanu par pārkāpumiem un nepareizi izmaksātu līdzekļu atgūšanu strukturālo un kohēzijas fondu jomā, turklāt katrā dalībvalstī tika izveidota bezmaksas tālruņa līnija, lai iedzīvotāji varētu palīdzēt aizsargāt ES finanšu intereses. Starpvaldību līmenī dalībvalstis parakstīja Konvenciju par Kopienas finanšu interešu krimināltiesisko aizsardzību (1995. gads). Konvencijā ir noteikta vienota krāpšanas un citu smagu noziedzīgu nodarījumu, kuri kaitē Kopienas finanšu interesēm, definīcija, paredzot dalībvalstīm pienākumu pret to attiekties kā pret īpašu noziedzīgu nodarījumu ar attiecīgiem sodiem. Gada beigās Padome pieņēma Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 — pamata tiesību aktu, kuru piemēro visiem izdevumiem un TPR (bet ne PVN) un ar kuru tika radīts pamats vienotu administratīvo sodu noteikšanai ar vienādu juridisko spēku visā Eiropas Kopienā. 1996. gadā tika pieņemta Regula (Euratom, EK) Nr. 2185/96 par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām, kā arī 1995. gada konvencijas pirmais protokols par korupcijas apkarošanu. 1997. gadā tika pieņemta Regula (EK) Nr. 515/97 par savstarpēju palīdzību muitas un lauksaimniecības jomās. 1997. gada 18. decembrī Briselē tika parakstīta (un 2009. gada 23. jūnijā stājās spēkā) Konvencija par muitas pārvalžu savstarpēju palīdzību un sadarbību (“Neapoles II konvencija”). Attiecībā uz kriminālvajāšanu un sodīšanu par ES muitas noteikumu pārkāpumiem šī konvencija papildina Regulu (EK) Nr. 515/97 un Regulu (ES) Nr. 389/2012 (akcīzes jautājumos) par dalībvalstu administratīvo iestāžu savstarpējo palīdzību. Tajā pašā gadā dalībvalstis parakstīja 1995. gada konvencijas otro protokolu (par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un tiesu iestāžu sadarbību). Padome sāka programmu FISCALIS, uzlabojot saziņas un informācijas apmaiņas rīkus krāpšanas novēršanai PVN un akcīzes nodokļu jomā. Komisija pieņēma “Agenda 2000” — paziņojumu, kurā bija aprakstīts vispārējs skatījums uz ES un tās politikas attīstību jaunā gadsimta priekšvakarā, paplašināšanās radītajām problēmām un turpmāko finanšu shēmu. Pirmās desmitgades beigas iezīmēja notikumi, kas apliecināja vairākus trūkumus, kuri prasīja tālāku rīcību atsevišķās jomās. 1.2.Otrā desmitgade (1999.–2008. gads): paplašināšanās, konsolidācija un darbības reformas 1999. gada aprīlī parādījās jauna iesaistītā struktūra. Komisija pieņēma lēmumu izveidot Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai (OLAF) — neatkarīgu operatīvās darbības struktūru, kas pārņēma UCLAF uzdevumus. Jaunais tiesību aktu kopums stājās spēkā 1999. gada 1. jūnijā un paplašināja OLAF atbildību, attiecinot to uz visām darbībām, kuras ir saistītas ar Kopienas interešu aizstāvību pret nelikumīgu rīcību, kas skar finanšu intereses un par ko var ierosināt administratīvo procesu vai kriminālprocesu. Tāpat arī gandrīz visas ES iestādes sāka uzticēt OLAF izmeklēt to locekļu un darbinieku būtiskus amata pienākumu pārkāpumus. Tā bija daļa no visas ES administrācijas vērienīgas reformēšanas un modernizācijas, jo īpaši finanšu pārvaldības jomā, kas stiprināja Komisijas pārvaldības sistēmu un ļāva skaidrāk noteikt pārskatatbildību un atbildību. Komisija 2000. gadā sāktās finanšu reformas ietvaros nolēma pilnībā pārskatīt iekšējās kontroles struktūras, padarot deleģētos kredītrīkotājus pilnībā atbildīgus par darbības iekšējo kontroli, ieskaitot krāpšanas apkarošanu. OLAF kā pirmā Eiropas izmeklēšanas iestāde orientējas uz operatīvo darbību. Tomēr līdztekus tam, ka Komisijas operatīvā pieredze un politikas iniciatīvu koordinēšana tika apvienota vienā struktūrā, otrajā desmitgadē netrūka arī politikas ideju un projektu ar mērķi turpināt uzlabot cīņu pret krāpšanu. Dažas no šīm iniciatīvām sāka nest augļus vienīgi trešajā desmitgadē, taču tās bija izklāstītas jau kopējā stratēģiskajā pieejā (OSA — 2001.–2005. gads).



1999. gada maijā stājās spēkā Amsterdamas līgums, ar kuru tika grozīti un paplašināti noteikumi par cīņu pret krāpšanu un kura jaunā 280. panta 5. punktā tika nostiprināta PIF ziņojuma pieņemšana. Kopējā sistēma tika būtiski stiprināta, paplašinot Eiropas Parlamenta un Eiropas Revīzijas palātas lomu. Otro desmitgadi iezīmēja euro ieviešana un lielākā paplašināšanās Savienības vēsturē — tai pievienojās 12 jaunas dalībvalstis (2004. un 2007. gadā). No krāpšanas apkarošanas viedokļa šim procesam bija nepieciešams katrā jaunajā dalībvalstī izveidot valsts krāpšanas apkarošanas koordinācijas dienestu (AFCOS) un īstenot apjomīgas Komisijas mācības visām 12 valstīm. Saskaņā ar OSA tika izveidota līdzekļu atgūšanas darba grupa, lai palielinātu ES līdzekļu atgūšanu gadījumos, kad konstatēta krāpšana vai citi pārkāpumi.

2003. gadā Komisija ierosināja programmu Hercule mācību darbību, tehniskās palīdzības pasākumu un datu apmaiņas atbalstam. Šī programma tika sākta 2004. gadā un pagarināta uz 2007.–2013. gada un 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmu (DFS) laiku. 2006. gadā tika pieņemti jauni finanšu noteikumi, kas paredz, ka valsts pārvaldes iestādēm jāievieš efektīvas iekšējās kontroles sistēmas un jāveic nepieciešamās inspekcijas attiecībā uz pārvaldītajiem ES līdzekļiem. Augot OLAF operatīvajai pieredzei un uzlabojoties rezultātiem, Komisija 2007. gadā pieņēma paziņojumu “Krāpšanas novēršana, pamatojoties uz operatīvajiem rezultātiem — dinamiska pieeja aizsardzībai pret krāpšanu”, lai integrētu OLAF pieredzi regulatīvajā procesā. Mērķis bija identificēt nepilnības tiesību aktu priekšlikumos, ES tiesību aktu īstenošanā, kā arī vadības un kontroles sistēmās. 1.3.Trešā desmitgade (2009.–2018. gads): reformas un jauns izrāviens Trešās desmitgades laikā ES līmenī pieņemto pasākumu skaits un nozīmīgums deva jaunu impulsu cīņā pret krāpšanu visās ar ES budžetu saistītajās jomās. Balstoties uz iepriekšējos 20 gados sasniegto, šajā desmitgadē ir pabeigts darbs ar vērienīgām iniciatīvām, kas turpmākajos gados ES finanšu interešu aizsardzību pacels jaunā līmenī. Lai gan ievērojamākie sasniegumi ir tiesību akti, arī ar operatīvajiem pasākumiem ir panākts būtisks progress dalībvalstu, Komisijas un OLAF sadarbībā atbilstīgi ES līgumam. Šo pastāvīgo uzlabojumu rezultātā šajā desmitgadē Eiropas Revīzijas palāta sniedza atzinumus ar iebildēm par 2016. un 2017. gada ES budžetu. Muitas jomā 2009. gadā tika ieviesta jauna datubāze (FIDE) un sākta kopīgā muitas operācija (JCO) Diabolo II, kas kalpoja kā lielisks paraugs turpmākajai operatīvajai sadarbībai. Tajā piedalījās visi ASEM (Āzijas un Eiropas sanāksmes) partneri, kurus koordinēja OLAF ar Eiropola un Interpola atbalstu. Gada beigās stājās spēkā Lisabonas līgums. Tas ieviesa daudz būtisku izmaiņu, piemēram, tika pabeigts Savienības brīvības, drošības un tiesiskuma telpas sistēmas integrācijas process (piemēram, policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās), kā arī paredzēta iespēja izveidot Eiropas Prokuratūru (EPPO). 2011. gadā Komisija pieņēma vērienīgu krāpšanas apkarošanas stratēģiju (CAFS) un rīcības plānu cīņai pret cigarešu un alkohola kontrabandu uz ES austrumu robežas. 2012. gadā tā iepazīstināja ar plāniem apkarot krāpšanu nodokļu jomā un nodokļu nemaksāšanu. 2013. gadā tika panākti vairāki būtiski uzlabojumi ES finanšu interešu aizsardzībā. Atbilstīgi CAFS noteiktajiem mērķiem 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmas izdevumu programmās tika iekļauti īpaši noteikumi par krāpšanas novēršanu, kas paredzēja vadošo iestāžu pienākumu pieņemt efektīvus un samērīgus krāpšanas novēršanas pasākumus. Regulā (ES, Euratom) Nr. 883/2013 tika no jauna definēta OLAF veiktā izmeklēšana, stiprinot attiecīgo personu procesuālās garantijas un nosakot, ka visām dalībvalstīm ir jāieceļ AFCOS, lai atvieglotu efektīvu sadarbību un informācijas apmaiņu ar biroju. Pamatkonvencijas par tabakas kontroli (FCTC) protokolu pret tabakas nelikumīgu tirdzniecību parakstīja 54 puses, ieskaitot ES. Komisija arī pieņēma paziņojumu par cīņu pret tabakas kontrabandu un rīcības plānu. CAFS paredzētais tiesību aktu kopums tika pabeigts 2014. gadā, pieņemot pārskatītās publiskā iepirkuma un komunālo pakalpojumu direktīvas, kā arī jaunu direktīvu par koncesijām. Visas CAFS prioritārās darbības tika pabeigtas tajā pašā gadā. Šis darbs turpinājās Ž. K. Junkera Komisijas vadībā, un desmitgades izskaņā tika beidzot pieņemti divi svarīgi un ilgi gaidīti tiesību akti, lai stiprinātu ES budžeta krimināltiesisko aizsardzību: Direktīva par cīņu pret krāpšanu, kas skar ES finanšu intereses, izmantojot krimināltiesības (“PIF direktīva”), un Regula, ar ko īsteno ciešāku sadarbību EPPO izveidei. 2017. gadā Komisija pārskatīja iekšējās kontroles regulējumu, lai nodrošinātu, ka visi komponenti, ieskaitot attiecībā uz cīņu pret krāpšanu, pastāv un efektīvi darbojas visos organizācijas līmeņos. Šā ziņojuma nākamajās nodaļās ir aprakstīts 2018. gadā gūtais progress. 2.Krāpšanas apkarošanas saskaņošana un stiprināšana visā ES — starpnozaru politika krāpšanas apkarošanas jomā, pasākumi un rezultāti 2018. gadā 2.1.ES iestāžu pieņemtie tiesību akti 2.1.1.Regula, ar ko īsteno ciešāku sadarbību EPPO izveidei: pašreizējā situācija Pēc EPPO regulas pieņemšanas 2018. gada augustā Nīderlande un Malta apstiprināja, ka tās piedalīsies EPPO, līdz ar to dalībvalstu skaits, kuras tajā piedalās, ir sasniedzis 22. EPPO kompetencē būs veikt izmeklēšanu, kriminālvajāšanu un celt apsūdzību pret tādu noziedzīgu nodarījumu izdarītājiem, kas skar ES finanšu intereses atbilstīgi PIF direktīvas definīcijai.

Ir plānots, ka EPPO sāks darbu 2020. gada beigās pēc EPPO regulā paredzētā vismaz trīs gadus ilgā izveides perioda. EPPO izveide ir Komisijas prioritāte, un šis process ir krietni pavirzījies uz priekšu. Komisija 2018. gadā iecēla pagaidu administratīvo direktoru, kurš atbild par administratīvajiem un budžeta jautājumiem. Tika sāktas arī procedūras Eiropas galvenā prokurora un Eiropas prokuroru iecelšanai amatā. Komisija aicināja dalībvalstis līdz 2019. gada marta beigām nominēt kandidātus Eiropas prokurora amatam. Visā procesa gaitā notiek apspriedes ar iesaistītajām dalībvalstīm — to nodrošina ekspertu grupa, kas tika izveidota saskaņā ar EPPO regulu. 2.1.2.Omnibus regula Regula (ES, Euratom) 2018/1046 jeb tā dēvētā Omnibus regula tika pieņemta 2018. gada 18. jūlijā. Ar Omnibus regulu tiek grozīta esošā Finanšu regula, kurā noteikts kopējais budžeta vadības regulējums, kā arī vairāki akti, kuri nosaka ES daudzgadu programmas dažādās jomās, tostarp kohēzijas politikā. Tādējādi ar Omnibus regulu tiek pārskatīti ES finanšu noteikumi, lai tos vienkāršotu un padarītu vairāk vērstus uz rezultātu sasniegšanu. Tā ietver grozījumus, kuri vienkāršo Eiropas strukturālo un investīciju fondu finanšu instrumentu izmantošanu. Finanšu regulas 61. pantā tiek atkārtoti definēti visu finanšu dalībnieku, kuri dažādos pārvaldības veidos — tostarp valstu līmenī — īsteno ES budžetu, interešu konflikti. Sagaidāms, ka tā rezultātā ievērojami palielināsies “interešu deklarāciju” izmantošana finanšu dalībnieku vidū, pieaugs pārredzamība un tiks panākta lielāka sabiedrības uzticēšanās. 2.2.Nākotnes veidošana — Eiropas iestāžu likumdošanas un politikas iniciatīvas Nākamajā iedaļā ir sniegts pārskats par galvenajām izmaiņām attiecībā uz Komisijas politiku un likumdošanas iniciatīvām 2018. gadā. 2.2.1.Komisijas priekšlikums pārskatīt Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013 2018. gada 23. maijā Komisija pieņēma priekšlikumu grozīt atsevišķus Regulas (ES, Euratom) Nr. 883/2013 noteikumus. Regulas pārskatīšanu galvenokārt nosaka nepieciešamība pielāgot OLAF darbību nākotnes EPPO darbībai. Pārskatīšanas mērķis ir arī uzlabot OLAF izmeklēšanas funkcijas efektivitāti, jo īpaši: i) precizējot, ciktāl klātienes pārbaužu un inspekciju veikšanai piemēro ES un valstu tiesību aktus, tādējādi kodificējot Vispārējās tiesas judikatūru; ii) uzlabojot OLAF savākto pierādījumu pieņemamību turpmākajā procesā; iii) paredzot skaidru juridisku pamatu, lai OLAF ar valstu kompetento iestāžu palīdzību varētu piekļūt bankas kontu informācijai. Attiecībā uz turpmākajām attiecībām ar EPPO Komisijas priekšlikums paredz OLAF ziņošanas pienākumu, ja tas saskāries ar iespējamu krāpšanu, kas ir EPPO kompetencē. Tajā arī tiek precizēts, kad un kā OLAF var atbalstīt vai papildināt EPPO darbu pēc tās lūguma, kā arī tas, kādos gadījumos OLAF var pēc savas iniciatīvas sākt vai turpināt administratīvu izmeklēšanu, lai nodrošinātu, ka abas struktūras viena otru maksimālu papildina, un panāktu pareizu krimināltiesisku un administratīvu līdzekļu līdzsvaru ES budžeta aizsardzībā. Komisijas priekšlikums ir mērķtiecīga OLAF regulas pārskatīšana ar mērķi nodrošināt, ka grozījumi būs stājušies spēkā līdz brīdim, kad EPPO 2020. gada beigās sāks darbu. Vēlāk varētu tikt veikta plašāka pārskatīšana, lai modernizētu OLAF tiesisko regulējumu. 2018. gadā Bulgārijas un Austrijas prezidentūru ietvaros Komisijas priekšlikums tika apspriests Padomes Krāpniecības apkarošanas darba grupā (GAF). Somija kā prezidentvalsts ir pilnvarota 2019. gada rudenī sākt neformālas sarunas ar Parlamentu (trialogus). Eiropas Parlaments 2019. gada 16. aprīlī pieņēma ziņojumu par Komisijas priekšlikumu. 2.2.2.Komisijas priekšlikums regulai par Savienības budžeta aizsardzību vispārēju trūkumu gadījumā saistībā ar tiesiskumu dalībvalstīs 2018. gada 2. maijā Komisija ierosināja regulu par Savienības budžeta aizsardzību vispārēju trūkumu gadījumā saistībā ar tiesiskumu dalībvalstīs. Priekšlikums ir balstīts uz izpratni, ka tiesiskuma ievērošana ir svarīgs pareizas finanšu pārvaldības principu ievērošanas priekšnoteikums. Saskaņā ar priekšlikumu ES varēs samērīgi apturēt, samazināt vai liegt piekļuvi ES finansējumam. Lemjot par šīs procedūras sākšanu, Komisija ņems vērā attiecīgo informāciju, piemēram, Eiropas Savienības Tiesas lēmumus, Revīzijas palātas ziņojumus un attiecīgo starptautisko organizāciju secinājumus. Attiecīgajai dalībvalstij pirms lēmuma pieņemšanas tiks dota iespēja paust savu nostāju. Dalībvalstīm arī turpmāk būtu pienākums ievērot esošās saistības attiecībā uz programmu īstenošanu un veikt maksājumus galasaņēmējiem vai labuma guvējiem. Šis priekšlikums patlaban tiek apspriests Padomē un Parlamentā. 2.2.3.Starpnozaru noteikumi par ES finanšu interešu aizsardzību (PIF noteikumi) visos Komisijas daudzgadu finanšu shēmas priekšlikumos OLAF, cieši sadarbojoties ar izdevumu departamentiem un galvenajiem Komisijas departamentiem, ieviesa standartnoteikumus par ES finanšu interešu aizsardzību visos Komisijas tiesību aktu priekšlikumos attiecībā uz tiešās, netiešās un dalītās pārvaldības izdevumu programmām pēc 2020. gada. Saskaņā ar šiem noteikumiem ES finanšu intereses ir jāaizsargā, izmantojot samērīgus pasākumus, ieskaitot pārkāpumu un krāpšanas novēršanu, atklāšanu, labošanu un izmeklēšanu. Turklāt jebkurai personai vai struktūrai, kas saņem ES finansējumu, ir pienākums pilnībā sadarboties ES finanšu interešu aizsardzībā, nodrošināt Komisijai, OLAF, EPPO un Eiropas Revīzijas palātai nepieciešamās piekļuves tiesības, kā arī nodrošināt, ka jebkuras trešās personas, kas ir iesaistītas ES finansējuma īstenošanā, nodrošina līdzvērtīgas tiesības. 2.2.4.Korupcijas apkarošana ES Korupcijas apkarošana 2018. gadā joprojām bija prioritāte Eiropas ekonomikas pārvaldības pusgada procesā. 14 valstu ziņojumos bija ietverts korupcijas apkarošanas juridiskās, politiskās un iestāžu vides izvērtējums, tostarp attiecībā uz progresu un neatrisinātajām problēmām. Sešas dalībvalstis arī saņēma konkrētai valstij adresētus ieteikumus uzlabot cīņu pret korupciju, novērst publiskā iepirkuma nepilnības, stiprināt korupcijas apkarošanas tiesisko regulējumu, efektīvāk novērst un apkarot korupciju, novērst interešu konfliktus un palielināt pārskatatbildību prokuratūras un policijas līmenī.

Pēc uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus projektiem, kuros bija ierosināta rīcība cīņā pret korupciju, tika piešķirtas septiņas dotācijas kopā 2,2 miljonu EUR apmērā. Komisija, ieskaitot OLAF, 2018. gadā aktīvi piedalījās vairākos Eiropas un starptautiskos pretkorupcijas forumos, piemēram, Apvienoto Nāciju Organizācijas Pretkorupcijas konvencijā, Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijā, G20 Pretkorupcijas darba grupā un Eiropas partneru cīņā pret korupciju (EPAC) / ES korupcijas apkarošanas kontaktpunktu tīklā (EACN). 2.2.5.Starptautiskā sadarbība Lai efektīvāk apkarotu pret ES budžetu vērsto krāpšanu ārpus ES robežām, Komisija turpināja iekļaut krāpšanas apkarošanas noteikumus nolīgumos ar trešām valstīm, kā arī ar starptautiskajām finanšu iestādēm un citām starptautiskajām organizācijām noslēgto iemaksu nolīgumu paraugos. 2018. gadā OLAF organizēja divus īpašus pasākumus trešo valstu atbalstam: • ikgadējo semināru (2018. gada jūnijā notika Bosnijā un Hercegovinā) kandidātvalstu un potenciālo kandidātvalstu partneriestādēm par labāko praksi sekmīgā krāpšanas izmeklēšanā; un I • darbsemināru (2018. gada jūlijā), kurā ES un Ukrainas asociācijas nolīguma ietvaros piedalījās visi attiecīgie Ukrainas krāpšanas apkarošanas dienesti. OLAF arī parakstīja divus administratīvās sadarbības nolīgumus ar Āfrikas Attīstības banku un ASV Starptautiskās attīstības aģentūras (USAID) ģenerālinspektora biroju. 2.2.6.Komisijas stratēģija krāpšanas apkarošanai (CAFS) un jaunais pārvaldības tiesību aktu kopums 2018. gadā Komisija izstrādāja jaunu CAFS 2011. gada 24. jūnijā pieņemtās stratēģijas aizstāšanai, kuras mērķis — uzlabot krāpšanas novēršanu, atklāšanu un izmeklēšanu, kā arī nodrošināt attiecīgu sankciju piemērošanu, zaudēto līdzekļu atgūšanu un atturēšanu — ir viens no galvenajiem Komisijas darba kārtības punktiem. Jaunā stratēģija, kas tika pieņemta 2019. gada 29. aprīlī, ir balstīta uz izvērstu riska novērtējumu, kurā kā galvenās uzlabojamās jomas tika identificētas krāpšanas datu vākšana un analīze, Komisijas departamentu savstarpējā sadarbība un korporatīvā uzraudzība pār krāpšanas jautājumiem Komisijas iekšienē. Tādēļ šiem aspektiem jaunajā CAFS ir atvēlēta galvenā loma. Tie arī atbilst pašu veiktajam iepriekšējās stratēģijas izvērtējumam. Līdz 2018. gada beigām tika īstenoti pārvaldības uzlabojumi, stiprinot Komisijas Iestādes valdes lomu arī krāpšanas apkarošanas jomā. 2.2.7.Programmas Hercule īstenošana Ar 2014.–2020. gada programmu Hercule III tiek atbalstītas darbības, kuru mērķis ir cīņa pret krāpšanu, korupciju un citām nelikumīgām darbībām, kas apdraud ES finanšu intereses. 2018. gadā — piektajā gadā pēc tās ieviešanas — tika darīts pieejams budžets 15,35 miljonu EUR apmērā, lai: ·finansētu darbības, kas veicina dalībvalstu muitas un policijas spēku administratīvās un operatīvās spējas, kā arī sniegtu IT atbalstu (75 % no programmas budžeta); un ·organizētu mācību pasākumus un konferences, tostarp digitālās kriminālistikas mācības personālam, ko nodarbina tiesībaizsardzības iestādes dalībvalstīs un partnervalstīs (25 % no budžeta). Hercule III dotāciju saņēmēji ziņoja par būtiskiem panākumiem, kas sasniegti, izmantojot ar programmas atbalstu finansēto aprīkojumu un mācības, piemēram, par: ·nelegāli pār robežu pārvestu un viltotu cigarešu un tabakas konfiskāciju; ·jaunu krāpšanas shēmu un noziedzīgu organizāciju tīklu atklāšanu; un ·uzlabotām operācijām un ātrāku izmeklēšanu pret ES finanšu interesēm izdarītu pārkāpumu un korupcijas gadījumos.

2.3.ES Tiesas judikatūra 2.3.1.Sigma Orionis/Komisija 2018. gadā judikatūru par ES finanšu interešu aizsardzību papildināja viens Vispārējās tiesas nolēmums par OLAF veiktajām pārbaudēm uz vietas un inspekcijām. Lietā Sigma Orionis/Komisija Tiesa precizēja šādām pārbaudēm uz vietas un inspekcijām piemērojamos tiesību aktus. Tiesa nolēma, ka tad, ja uzņēmējs nepretojas, OLAF veic pārbaudes uz vietas un inspekcijas, pamatojoties uz Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013 un Regulu (EK) Nr. 2185/1996, un OLAF ģenerāldirektora rakstisku pilnvaru. Ja kādu jautājumu regulē Regula (ES, Euratom) Nr. 883/2013 vai Regula (EK) Nr. 2185/1996, ES tiesību akti aizstāj valsts tiesību aktus. Turklāt Tiesa konstatēja, ka noteikumi (Regulā (EK) Nr. 2185/1996) par attiecīgā uzņēmēja iespējamo pretošanos pārbaudei neietver “tiesības pretoties”, bet vienkārši paredz sekas, ka tos var pakļaut šai pārbaudei ar valsts iestāžu palīdzību (pamatojoties uz valsts tiesību aktiem). Attiecībā uz procesuālajām garantijām Tiesa atgādināja, ka OLAF ir jāievēro pamattiesības, kas noteiktas ES tiesību aktos, jo īpaši hartā. Komisija uzskata, ka šie svarīgie Tiesas precizējumi palīdzēs uzlabot OLAF izmeklēšanas efektivitāti. 2.3.2.Ar EDES saistītā judikatūra Eiropas Savienības Tiesa ir atzinusi, ka 2016. gadā izveidotā Agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēma (EDES) ir izmantojama gan attiecībā uz savlaicīgu atklāšanu (Vispārējās tiesas 2018. gada 24. oktobra spriedums lietā T-477/16 Epsilon International SA/Eiropas Komisija), gan attiecībā uz izslēgšanu (Vispārējās tiesas 2018. gada 8. novembra spriedums lietā E-454/17 “Pro NGO!”/Komisija). 2.4.Dalībvalstu veiktie pasākumi 2.4.1.Dalībvalstu veikto pasākumu pārskats Šajā kopsavilkumā ir sniegts pārskats par tendencēm un prioritātēm saistībā ar dalībvalstu veiktajiem krāpšanas apkarošanas pasākumiem, taču tas nav izsmeļošs. Dalībvalstīm tika lūgts ziņot par ne vairāk kā trim krāpšanas novēršanas pasākumiem, bet dažas dalībvalstis var būt veikušas vairāk nekā trīs pasākumus. Dalībvalstis 2018. gadā ziņoja par 71 pasākumu ES finanšu interešu aizsardzībai un krāpšanas apkarošanai. Pasākumi aptvēra visu krāpšanas apkarošanas ciklu — galvenokārt dalītās pārvaldības un publiskā iepirkuma jomā, bet arī attiecībā uz interešu konfliktiem, korupciju un korupcijas novēršanas stratēģijām, finanšu noziegumiem, muitu un nelikumīgu tirdzniecību. Lielākā daļa pasākumu attiecās uz novēršanu un atklāšanu. Apmēram trešā daļa paziņoto pasākumu attiecās arī uz izmeklēšanu un kriminālvajāšanu, kā arī atgūšanu un sankcijām. Vairums no tiem (64 %) bija nozaru, nevis starpnozaru pasākumi (36 %). No nozaru pasākumiem 14 pasākumi attiecās uz ieņēmumiem saistībā ar krāpšanu nodokļu jomā un muitas jomā. Vēl 31 pasākums attiecās uz izdevumiem, kas aptver visas budžeta jomas. Ar nozarēm saistītie pasākumi tiks iztirzāti dažādām budžeta jomām veltītajos punktos, savukārt šajā iedaļā uzmanība galvenokārt pievērsta starpnozaru pasākumiem. 2.4.1.1.Valstu stratēģijas krāpšanas apkarošanai (NAFS) Līdz 2018. gada beigām kopā 11 dalībvalstis bija pieņēmušas krāpšanas apkarošanas valsts stratēģijas un nosūtījušas tās Komisijai. Komisija atkārtoti aicina pārējās dalībvalstis izstrādāt šādas stratēģijas atbilstīgi Eiropas Revīzijas palātas konstatējumiem īpašajā ziņojumā Nr. 06/2019. 2.4.1.2.Pārredzamības uzlabošana, cīņa ar korupciju un interešu konfliktu publiskajā iepirkumā Desmit dalībvalstis 2018. gadā pieņēma 13 pasākumus publiskā iepirkuma jomā. To mērķis ir apkarot korupciju un interešu konfliktus, kā arī uzlabot pārredzamību. Apmēram puse no šiem pasākumiem bija saistīti ar tiesību aktiem, kuri precizē vai konsolidē esošos noteikumus vai pielāgo valstu sistēmas ES tiesību aktu izmaiņām. Tika ziņots arī par organizatoriskajiem un operatīvajiem pasākumiem, kuri galvenokārt attiecās uz mācību darbībām un jaunu IT rīku ieviešanu. 2.4.1.3.Citi pasākumi Citi paziņotie starpnozaru pasākumi galvenokārt attiecās uz finanšu noziegumiem un organizēto noziedzību, jo īpaši — ņemot vērā EPPO izveidi. Latvija turpināja trīs gadus ilgo valsts krāpšanas apkarošanas kampaņu (#Atkrāpies!), lai uzlabotu sabiedrības informētību par krāpšanu un veicinātu pilnīgu neiecietību pret to. Divas dalībvalstis ziņoja par pasākumiem, kas attiecas uz to iekšējās kontroles sistēmām. Zviedrija informēja par Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzības padomes (SEFI) gada programmu, bet Horvātija — par pārkāpumu pārvaldībai veltītu starptautisku konferenci.

Trīs dalībvalstis ziņoja par pasākumiem, kuru mērķis ir risināt problēmas saistībā ar ieņēmumiem un izdevumiem noteiktās nozarēs: ·Itālijas Ekonomikas un finanšu policija izstrādāja īpašus operatīvos plānus cīņai ar līdzekļu piesavināšanos, ES līdzekļu nepamatotu pieprasīšanu un/vai saņemšanu, kā arī krāpšanu PVN jomā; ·Slovēnija paplašināja sadarbību starp iestādēm, kuras pārvalda ES finanšu intereses, un tiesībaizsardzības un tiesu iestādēm; un ·Apvienotā Karaliste ziņoja par pasākumu, kas risina krāpšanu nodokļu jomā, un Eiropas atbalsta fonda vistrūcīgākajām personām (FEAD) aizsardzību. 2.4.2.2017. gada ieteikumu īstenošana Komisija 2017. gada PIF ziņojumā sniedza divu veidu ieteikumus dalībvalstīm; daļa ieteikumu attiecās uz ieņēmumiem, citi — uz izdevumiem. Komisija bija ieteikusi dalībvalstīm: (1)saglabāt modrību attiecībā uz vērtības pazemināšanas risku (2)uzlabot muitas kontroli (3)pieņemt citus pasākumus muitas riska pārvaldības stiprināšanai Izdevumu jomā dalībvalstis tika lūgtas: Kopumā turpmākā rīcība pēc ieteikumiem liecināja, ka vairums dalībvalstu panāca progresu. Rezultāti atklāja, ka budžeta ieņēmumu jomā turpmākā rīcība ir bijusi efektīva. Tomēr izdevumu jomā ir acīmredzams, ka aug nepieciešamība pēc plašākas sadarbības starp ES finanšu interešu aizsardzībā iesaistītajām iestādēm. Lielākā daļa dalībvalstu ieviesa vairākus instrumentus un procedūras, lai iegūtu informāciju no trauksmes cēlējiem un garantētu to anonimitāti. Tomēr bieži vien pat valstu līmenī šķietami trūkst centralizētas noteikumu un pieejas koordinācijas vai saskaņošanas. Direktīva par to personu aizsardzību, kuras ziņo par Savienības tiesību aktu pārkāpumiem, par ko 2019. gada aprīlī vienojās likumdevēji, palīdzēs novērst dažas no atlikušajām nepilnībām. Cita joma, kur iespējami uzlabojumi, ir administratīvo un tiesībaizsardzības iestāžu un tiesu varas sadarbība. Šīs sadarbības veicināšanā un izkopšanā svarīga loma varētu būt AFCOS, tostarp, ņemot vērā EPPO izveidi. To īpašajā ziņojumā Nr. 06/2019 ir uzsvērusi arī Eiropas Revīzijas palāta. 2.5.Statistikas kopsavilkums par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu Komisijai 2018. gadā pavisam tika ziņots par 11 638 krāpnieciskiem un ar krāpšanu nesaistītiem pārkāpumiem, un tas ir par 25 % mazāk nekā 2017. gadā. Šie pārkāpumi bija saistīti aptuveni ar 2,5 miljardiem EUR — līdzīgi kā iepriekšējā gadā.

Pārkāpuma atklāšana un ziņošana par to nozīmē, ka ir veikti korektīvi pasākumi, lai aizsargātu ES finanšu intereses, un ka attiecīgajos gadījumos ir sākts kriminālprocess, ja radušās aizdomas par krāpšanu. 2.5.1.Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi To pārkāpumu skaits, par kuriem tika ziņots kā par krāpnieciskiem (tostarp gadījumi, kad radušās aizdomas par krāpšanu vai ir konstatēta krāpšana), un ar tiem saistītās summas nav tiešs rādītājs attiecībā uz krāpšanas apmēru, kas ietekmē ES budžetu. Tas vienīgi norāda, cik iespējamas krāpšanas gadījumus ir atklājušas un par tiem paziņojušas dalībvalstu un ES struktūras. 2018. gadā kopā tika ziņots par 1152 krāpnieciskiem pārkāpumiem (t. i., 10 % no visiem atklātajiem un paziņotajiem pārkāpumiem), kuros bija iesaistīti aptuveni 1197,2 miljoni EUR (48 % no kopējās ar pārkāpumiem saistītās summas) un kuri attiecās gan uz izdevumu, gan ieņēmumu daļu, kā norādīts 1. attēlā. Salīdzinājumā ar 2017. gadu 2018. gadā paziņoto krāpniecisko pārkāpumu skaits saglabājās stabils, savukārt to finansiālais apmērs būtiski palielinājās par 183 %. Vērtējot piecu gadu laikposmā (2014–2018), tas bija par 27 % mazāk nekā 2014. gadā un par 16 % mazāk nekā piecu gadu vidējais rādītājs. Finansiālā ietekme ievērojami svārstās (sk. 4. attēlu), jo to var ietekmēt atsevišķi gadījumi, kas saistīti ar lielām naudas summām. 2018. gada straujā pieauguma iemesli ir saistīti ar kohēzijas politiku, tādēļ tie ir iztirzāti 4.3.2.1. punktā. 2018. gadā paziņoto krāpniecisko pārkāpumu sadalījums pa dalībvalstīm un budžeta jomām ir iekļauts 1. pielikumā. 2.5.2.Atklātie un paziņotie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi Komisijai 2018. gadā ziņoja par 10 487 pārkāpumiem, kas nav krāpnieciski (par 27 % mazāk nekā 2017. gadā). Rādītāji samazinājās attiecībā uz visām jomām, izņemot pirmspievienošanās jomu. Attiecīgais finanšu apmērs samazinājās par 37 % līdz aptuveni 1,3 miljardiem EUR, kā parādīts 3. attēlā. Visu 2018. gadā paziņoto nekrāpniecisko pārkāpumu sadalījums pa dalībvalstīm un budžeta jomām ir iekļauts 2. pielikumā. 2.5.3.OLAF izmeklēšana 2018. gadā OLAF sāka 219 izmeklēšanas un pabeidza 167, iesakot veikt finanšu līdzekļu atgūšanu 371 miljona EUR apmērā. Gada beigās turpinājās 414 izmeklēšanas. 3.Politika krāpšanas apkarošanas jomā, pasākumi un rezultāti — ieņēmumi

3.1.ES iestāžu pasākumi krāpšanas apkarošanai — ieņēmumi 3.1.1.Savstarpējā administratīvā palīdzība 3.1.1.1.Krāpšanas apkarošanas informācijas sistēma (AFIS) AFIS ir kopīgs apzīmējums vairākām krāpšanas apkarošanas IT lietojumprogrammām, ko pārvalda Eiropas Komisija (OLAF) un kas nodrošina kontaktus ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm, lai valstu un ES kompetentās iestādes varētu savlaicīgi un droši apmainīties ar informāciju par krāpšanu. AFIS portāls ir vienota un kopīga infrastruktūra turpmāk minēto pakalpojumu sniegšanai gandrīz 8800 reģistrētu galalietotāju vairāk nekā 1900 dalībvalstu, trešo partnervalstu, starptautisko organizāciju, Komisijas departamentu un citu ES iestāžu kompetentajos dienestos. Projekts AFIS aptver divas galvenās jomas: i) savstarpējo palīdzību muitas lietās; ii) pārkāpumu pārvaldību (aptverot vairākas izdevumu jomas). AFIS nodrošina savstarpēju palīdzību muitas jautājumos, izmantojot drošu reāllaika informācijas apmaiņas sistēmu VOCU (virtuālo operāciju koordinācijas komponentu), ko izmanto kopīgām muitas operācijām, drošu tīmekļa e-pastu (AFIS-Mail), tādas datubāzes kā CIS+ (muitas informācijas sistēma) un FIDE (muitas lietu identifikācijas datu bāze), kā arī analīzes rīkus, piemēram, A-TIS (krāpšanas apkarošanas tranzīta informācijas sistēma). Pārkāpumu pārvaldības sistēma (IMS) ir drošs elektronisks rīks, kas palīdz dalībvalstīm izpildīt pienākumu ziņot par pārkāpumiem, kas atklāti saistībā ar lauksaimniecības fondiem, struktūrfondiem, kohēzijas un zivsaimniecības fondiem, Patvēruma, migrācijas un integrācijas fondu (AMIF), finansiāla atbalsta instrumentu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai (IDF), Eiropas atbalsta fondu vistrūcīgākajām personām (FEAD), kā arī pirmspievienošanās palīdzību. Tā atbalsta pārkāpumu pārvaldību un analīzi. 3.1.1.2.Kopīgās muitas operācijas (JCO) Papildus ieņēmumu krāpšanas gadījumu izmeklēšanai OLAF arī koordinē liela mēroga JCO, kurās piedalās ES un starptautiskie operatīvie partneri. JCO ir mērķtiecīgas īslaicīgas darbības, kuru mērķis ir apkarot krāpšanu un sensitīvu preču kontrabandu konkrētās riska zonās un/vai noteiktos tirdzniecības ceļos. 2018. gadā OLAF sniedza atbalstu piecās JCO. Četrās no šīm JCO drošai informācijas apmaiņai tika izmantots AFIS modulis VOCU. Papildus atbalstam, kas nepieciešams, lai attiecīgās valstis varētu veikt koordinētas darbības, izmantojot OLAF pastāvīgo tehnisko infrastruktūru, IT un sakaru rīkus, OLAF arī nodrošina stratēģisko analīzi, administratīvo un finansiālo atbalstu. Šīs operācijas: i) palīdz uzlabot muitas administrācijas efektivitāti mērķtiecīgu pārbaužu veikšanā Eiropas līmenī; ii) identificē konkrētus riskus noteiktos tirdzniecības ceļos; iii) aizsargā sabiedrību un likumīgu darījumdarbību, novēršot nelegālu preču nonākšanu ES; iv) aizsargā ES publiskās finanses. Šo operāciju kopsavilkums ir dots 4. attēlā. Operācija Iesaistītās valstis Darbības joma Rezultāti JCO Poseidon Organizēja Itālijas muita sadarbībā ar OLAF Ieņēmumu krāpšana Notiek izvērtēšana Kopīgā robežkontroles operācija JANUS Organizēja kopīgi Eiropas Savienības robežu palīdzības misija Moldovā un Ukrainā (EUBAM) un OLAF Tabakas izstrādājumu kontrabanda uz ES austrumu robežas Konfiscēti vairāk nekā 7 miljoni cigarešu Reģionālā JCO MARCO Francijas muitas koordinēta reģionāla jūras novērošanas operācija Atlantijas okeāna reģionā Sensitīvu preču nelikumīgas tirdzniecības pa jūru atklāšana Pārbaudīti vairāk nekā 200 nekomerciālu kuģu Kopīga rīcība Hansa Vadīja Apvienotās Karalistes muita sadarbībā ar Eiropolu. OLAF nodrošināja AFIS sistēmu drošai informācijas apmaiņai un piedalījās operācijā Nelegālu akcīzes preču, galvenokārt cigarešu, iekšēja pārvietošana Konfiscēts liels daudzums cigarešu un citu tabakas izstrādājumu Operācija SILVER AXE III Organizēja Eiropols sadarbībā ar OLAF un piedaloties 27 valstu muitas, policijas un augu aizsardzības iestādēm Viltotu un nelikumīgu augu aizsardzības līdzekļu imports un tirdzniecība Savienības iekšienē Konfiscētas 360 tonnas nelegālu vai viltotu pesticīdu 3.1.2.Savstarpējā palīdzība un krāpšanas apkarošanas noteikumi starptautiskajos nolīgumos Sadarbība ar trešām valstīm muitas tiesību aktu pārkāpumu novēršanai, atklāšanai un apkarošanai ir balstīta uz nolīgumiem par savstarpējo administratīvo palīdzību (MAA) muitas jautājumos. Patlaban spēkā ir nolīgumi ar vairāk nekā 80 valstīm, ieskaitot tādas svarīgas ES tirdzniecības partnervalstis kā ASV, Ķīna un Japāna. 2018. gadā stājās spēkā MAA protokols ar Jaunzēlandi. Tāpat tika pabeigtas sarunas ar Mercosur valstīm (Argentīnu, Brazīliju, Paragvaju un Urugvaju) un Čīli, bet tās turpinājās ar Austrāliju, Indonēziju, Azerbaidžānu, Kirgizstānu, Uzbekistānu un Andoru. Brīvās tirdzniecības nolīgumos parasti ir ietverta klauzula par krāpšanas apkarošanu, kas ļauj īslaicīgi atcelt tarifa preferenci produktam, ja pastāv būtiska krāpšana muitas jomā un konsekventi nav pienācīgas sadarbības, lai to novērstu. OLAF aktīvi piedalās sarunu vešanā par šādām klauzulām. 2018. gadā tehniskajā līmenī tika panākta vienošanās par klauzulu ar Mercosur un Jaunzēlandi. Klauzula tiks iekļauta arī modernizētajā brīvās tirdzniecības nolīgumā ar Meksiku. Kopš 2017. gada ir spēkā PTO tirdzniecības atvieglošanas nolīgums (Bali nolīgums), kura dalībniece ir ES. Nolīguma 12. pants par sadarbību muitas jomā paredz papildu iespējas informācijas apmaiņai ar trešām valstīm, lai pārbaudītu importa vai eksporta deklarāciju, ja pastāv pamatots iemesls apšaubīt deklarācijas patiesumu vai precizitāti. 3.1.3.Cīņa pret tabakas izstrādājumu nelikumīgu tirdzniecību

Papildus izpildes lomai cīņā ar tabakas nelikumīgu tirdzniecību OLAF arī palīdz stiprināt ES politiku šajā jomā. Rīcības plāns. Eiropas Komisija 2018. gada 7. decembrī iepazīstināja ar jaunu rīcības plānu, kas ļaus Eiropas Savienībai turpināt cīņu pret tabakas nelikumīgu tirdzniecību — parādību, kas ES un tās dalībvalstīm ik gadu nodara publisko ieņēmumu zaudējumus aptuveni 10 miljardu EUR apmērā. Šajā rīcības plānā ir izklāstīti konkrēti pasākumi, kuru mērķis ir vērsties gan pret nelikumīgu tabakas izstrādājumu piedāvājumu, gan pret to pieprasījumu. Turklāt otrais rīcības plāns (tāpat kā iepriekšējais) izvirza gan politikas pasākumus, gan tiesībaizsardzības iestāžu operatīvos pasākumus, jo, vienīgi veicot tos abus, var ilgtspējīgi samazināt tabakas izstrādājumu nelikumīgo tirdzniecību. Jaunais rīcības plāns ir balstīts uz izanalizēto 2013. gada stratēģiju par cīņas pastiprināšanu pret tabakas izstrādājumu nelikumīgu tirdzniecību. Tas nodrošina pēctecību, turpinot rīcību orientēt uz Protokolu par tabakas izstrādājumu nelikumīgas tirdzniecības novēršanu (FCTC protokolu) globālā līmenī, kā arī jaunās tabakas izstrādājumu izsekojamības sistēmas sekmīgu īstenošanu ES. FCTC protokols. Protokols tikai tad palīdzēs efektīvi apkarot nelikumīgu tirdzniecību, ja to īstenos arī trešās valstis, kas ir galvenās nelikumīgu tabakas izstrādājumu izcelsmes vietas vai kalpo kā kontrabandas ceļu tranzītvalstis. Komisija aktīvāk cenšas veicināt protokola īstenošanu ārpus ES, vienlaikus palīdzot dalībvalstīm ātri pabeigt iekšējās ratifikācijas procedūras. OLAF piedalās šajās apspriedēs Eiropas un starptautiskajā līmenī. FCTC protokols stājās spēkā 2018. gada 25. septembrī. Eiropas Komisija OLAF vadībā, cieši sadarbojoties ar Padomes prezidentvalsti, piedalījās pirmajā protokola pušu sanāksmē, kas notika 2018. gada 8.–10. oktobrī. Puses vienojās pievērst uzmanību tabakas izstrādājumu piegādes ķēžu nodrošināšanai un starptautiskajai sadarbībai, un OLAF turpinās sniegt ieguldījumu šajā darbā starptautiskā līmenī. 3.1.4.Ar krāpšanas apkarošanu saistītā sadarbība ar Kopīgo pētniecības centru (JRC) Tiecoties uz mērķu sasniegšanu krāpšanas apkarošanā muitas jomā, OLAF cieši sadarbojas ar Komisijas JRC, jo īpaši turpmāk aprakstītajos lielajos projektos. Automatizēts uzraudzības rīks (AMT) “lielo datu” analīzei. AMT aprēķina ES importēto preču pamatcenu aplēses katrai ražojuma, izcelsmes trešās valsts un mērķa dalībvalsts kombinācijai. Tas arī veido automatizētus brīdinājumus par netipiskām cenām tirdzniecības datos. Datu analīze muitas krāpšanas apkarošanas mērķiem (INTEL4CUSTAF). Programmas Hercule III finansēto projektu INTEL4CUSTAF 2018. gadā izveidoja OLAF pēc dalībvalstu lūgumiem. Šajā projektā ir apvienojušies Komisijas departamenti un dalībvalstu muitas iestādes, lai identificētu veidus, kā vislabāk izmantot jaunus un iespējamus datu avotus un analīzes metodes. Kopumā šis projekts panāks ES mēroga analīzes spēju uzlabošanos muitas krāpšanas apkarošanas jomā. Abus 2018. gadā organizētos darbseminārus apmeklēja plašs ekspertu un valstu pārstāvju loks, tajos tika apspriestas daudzveidīgās vajadzības un esošās pieejas. Līdz gada beigām kopienā bija iesaistījušies aptuveni 100 eksperti. 2019. gadā šis darbs turpinās. Konteineru statusa ziņojumi un importa deklarāciju analīze. JRC zinātniskais un tehnoloģiskais atbalsts bija lieti noderīgs, lai pārbaudītu, kā tiek ievērota Regula (ES) 2015/1525, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 515/97 par konteineru statusa ziņojumu (CSM) iesniegšanu. Tika izstrādāti vairāki statistikas rādītāji, lai pastāvīgi uzraudzītu jūrniecības nozares dalībnieku sniegto CSM kvalitāti un pilnīgumu. Turklāt Contraffic-SAD dienesta ietvaros no 2017. gada janvāra līdz 2018. gada oktobrim tika nosūtīts 191 signāls par krāpšanu, kuras rezultātā varētu notikt izvairīšanās no muitas nodevām kopumā 1,9 miljonu EUR apmērā. Šie signāli par krāpšanu tika iegūti no vairāk nekā 4 miljonu importa deklarāciju automātiskās analīzes, ko veic JRC. Tabakas analīzes un datu pārvaldība (TOBLAB). 2015. gadā OLAF noslēdza administratīvu vienošanos ar Gēlas JRC “Laboratorijas vadība un ar to saistītā datu pārvaldība tabakas izstrādājumu analīzei” (TOBLAB), kas tika finansēta programmas Hercule III ietvaros. TOBLAB sniegs zinātnisko un tehnisko atbalstu testēšanas rezultātu datu pārvaldībai. 2018. gadā JRC tika veiktas 103 tabakas un tabakas izstrādājumu analīzes. 3.1.5.Ar PVN saistītas krāpšanas apkarošana Padomes Regulas (ES) Nr. 904/2010 par administratīvu sadarbību un krāpšanas apkarošanu PVN jomā grozīšana 2018. gada oktobrī administratīvās sadarbības un ar PVN saistītās krāpšanas apkarošanas regulējumā (Padomes Regulā (ES) Nr. 904/2010) tika ieviests grozījumu kopums, lai uzlabotu dalībvalstu spējas vērsties pret viskaitīgākajām PVN jomas krāpšanas shēmām un lai mazinātu PVN iztrūkumu, kas 2016. gadā bija 147,1 miljards EUR. Galvenie pasākumi ir šādi. ·Kopīgas administratīvās procedūras Administratīvo procedūru veikšana ir svarīga ar PVN saistītās krāpšanas apkarošanas daļa. Šis jaunais sadarbības instruments tika ieviests, lai pastiprinātu nodokļu iestāžu spēju pārbaudīt pārrobežu piegādes. Tas ļauj divām vai vairākām nodokļu iestādēm izveidot kopīgu grupu, lai pārbaudītu vienas vai vairāku saistītu pārrobežu nodokļa maksātāju pārrobežu darījumus. Turklāt, ja vismaz divas dalībvalstis uzskata, ka par summām, ko deklarējis nodokļa maksātājs, kurš neveic uzņēmējdarbību to teritorijā, bet kuram tur ir uzliekams nodoklis, ir nepieciešama administratīvā procedūra, šī procedūra jāsāk tai dalībvalstij, kurā nodokļa maksātājs veic uzņēmējdarbību, bet pieprasījuma iesniedzējām dalībvalstīm ar aktīvu dalību minētajā procedūrā jāpalīdz dalībvalstij, kurā nodokļa maksātājs veic uzņēmējdarbību. Šis pasākums ir jo īpaši svarīgs attiecībā uz krāpšanas apkarošanu e-komercijas nozarē. ·Eurofisc Eurofisc tika izveidots, lai dalībvalstis operatīvi apmainītos ar mērķtiecīgu informāciju cīņai ar liela mēroga vai jaunām PVN jomas krāpšanas tendencēm. Lai paātrinātu kopīgo datu apstrādi un analīzi, Komisija patlaban izstrādā jaunu Darījumu tīkla analīzes (Transaction Network Analysis — TNA) programmatūru. Lai maksimāli izmantotu TNA potenciālu krāpniecisku tīklu identificēšanā visā ES, grozītā Regula (ES) Nr. 904/2010 precizē noteikumu par kopīgu datu apstrādi un analīzi Eurofisc ietvaros. Dalība šādā apstrādē un analīzē joprojām ir brīvprātīga, taču dalībvalstīm, izmantojot TNA, ir jānodrošina Eurofisc amatpersonām piekļuve PVN informācijas apmaiņas sistēmas (VIES) datiem par darījumiem ES iekšienē, lai būtu iespējams identificēt potenciālos krāpšanas tīklus, tostarp tos, kuros piedalās tirgotāji, kas veic uzņēmējdarbību neiesaistītajās dalībvalstīs. Pamatojoties uz 2018. gada grozījumiem, Eurofisc koordinēs uz tā veiktās riska analīzes pamata sāktās administratīvās procedūras. Eurofisc amatpersonas bieži ir pirmās, ko brīdina par jauniem krāpnieciskiem tīkliem, un tām ir liela pieredze darbā ar smagiem krāpšanas gadījumiem PVN jomā. Tādēļ tās var vislabāk koordinēt attiecīgās administratīvās procedūras.

Regula (ES) 2018/1541 arī pavēra iespēju Eurofisc amatpersonām pārsūtīt Eiropolam un OLAF informāciju par PVN krāpšanas tendencēm, riskiem un būtiskiem gadījumiem, lai to pārbaudītu un salīdzinātu ar tur reģistrēto informāciju. Tas jo īpaši attiecas uz viskaitīgāko ar PVN saistīto krāpšanu, piemēram, “pazudušā tirgotāja” krāpnieciskas darbības Kopienā (MTIC) shēmām un “42. muitas procedūras” ļaunprātīgu izmantošanu, kur bieži piedalās noziedzīgas organizācijas, kuras izmanto savus starptautiskos tīklus sarežģītu MTIC shēmu izveidošanai, lai izkrāptu naudu no valstu budžetiem. Sadarbība ar ES tiesībaizsardzības iestādēm ļauj pārbaudīt un salīdzināt Eurofisc informāciju ar sodāmības reģistru, datubāzēm un citu OLAF un Eiropola rīcībā esošo informāciju, kā arī palīdz atklāt patiesos krāpšanas izdarītājus un to tīklus. OLAF jo īpaši saņem attiecīgu informāciju saistībā ar tā veiktajām izmeklēšanām attiecībā uz krāpšanu muitas jomā, kas pēc būtības ir saistīta ar PVN krāpšanu, piemēram, “42. muitas procedūras” krāpšanu. ·Nopietnu ar PVN saistītās krāpšanas gadījumu, kuros iesaistītas vismaz divas dalībvalstis, atklāšana OLAF un EPPO Dalībvalstīm, kuras piedalās EPPO, tai jāpaziņo informācija par smagākajiem pārkāpumiem PVN jomā, kā paredzēts PIF direktīvas 2. panta 2. punktā. Tie ir gadījumi, kuri ir saistīti ar darbībām divās vai vairākās dalībvalstīs un kuru kopējais kaitējums ir vismaz 10 miljoni EUR. OLAF joprojām ir atbildīgs par tādu ar krāpšanu nesaistītu un krāpniecisku pārkāpumu administratīvu izmeklēšanu, kas apdraud ES finanšu intereses. Tādēļ tā pilnvarojums un kompetence ar PVN saistītās krāpšanas lietās pārsniedz 2. panta 2. punktā identificētos nopietnākos gadījumus. Turklāt, tā kā EPPO nepiedalīsies visas dalībvalstis, OLAF tāpat kā līdz šim turpina veikt administratīvo izmeklēšanu attiecībā uz dalībvalstīm, kas nav EPPO dalībnieces. OLAF var arī atbalstīt un koordinēt ar PVN saistītas krāpšanas izmeklēšanu, izmantojot savu multidisciplināro pieeju, kā arī nodrošināt analīzi un izlūkdatus. Šim nolūkam dalībvalstīm jāpaziņo OLAF informācija par pārkāpumiem PVN jomā, ja tās uzskata, ka tas tam ir nepieciešams pilnvarojuma īstenošanai. ·42. un 63. muitas procedūras datu koplietošana ar nodokļu iestādēm Sākot ar 2020. gadu, importētāja dalībvalsts attiecīgo informāciju par “42. muitas procedūru” un “63. muitas procedūru”, kas iesniegta elektroniski ar muitas deklarāciju (piemēram, PVN maksātāja numurus, importēto preču vērtību, preču veidu utt.), nodos pircēja dalībvalsts nodokļu iestādēm. Tādējādi abu valstu nodokļu iestādes varēs salīdzināt šo informāciju ar informāciju, ko kopsavilkuma paziņojumā un PVN deklarācijā norādījis importētājs un PVN deklarācijā — saņēmējs. Tas ļaus nekavējoties pārbaudīt importētāju, ja importētājs ir pārņēmis pircēja derīgo PVN maksātāja numuru, un ļaus nodokļu iestādēm konstatēt gadījumus, kad importēšanas brīdī pazemināta vērtība. ·Transportlīdzekļu reģistrācijas datu nodošana nodokļu iestādēm Ar 2018. gada grozījumiem tika arī ieviesta automobiļu reģistrācijas datu apmaiņa. Eurofisc amatpersonas to izmantos, lai cīnītos ar pārrobežu krāpšanu lietotu automobiļu tirdzniecībā un ātri noteiktu, kas un kur ir veicis krāpnieciskos darījumus. ES un Norvēģijas nolīgums 2018. gada 1. septembrī stājās spēkā ES un Norvēģijas nolīgums par administratīvo sadarbību un palīdzību PVN atgūšanā. Nolīguma mērķis ir ciešāka sadarbība, krāpšanas apkarošana un palīdzība prasījumu atgūšanā PVN jomā. Tas ļauj Norvēģijai iesaistīties esošajos dalībvalstu sadarbības instrumentos, piemēram, apmainīties ar informāciju un īstenot administratīvās procedūras, saņemt palīdzību administratīvo paziņojumu jomā, atrasties administratīvajos birojos un piedalīties administratīvajās procedūrās, piedalīties dažās Eurofisc darba jomās, veikt vienlaicīgu kontroli, kā arī saņemt palīdzību prasījumu atgūšanā. 3.2.Dalībvalstu pasākumi krāpšanas apkarošanai — ieņēmumi Par pasākumiem, kas paredzēti, lai cīnītos pret krāpšanu muitas un nodokļu jomā, ziņoja 11 dalībvalstis. Tie cita starpā bija šādi: ·riska rādītāju precizēšana, lai risinātu jautājumu par importa deklarāciju vērtības pazemināšanu; ·pievēršanās e-komercijai; ·organizatoriski pasākumi, kuru mērķis ir veidot vai palielināt departamentu vai vienību izlūkošanas spējas; ·jaunu IT rīku ieviešana; un ·dalītā maksājuma mehānisma ieviešana PVN jomas krāpšanas mazināšanai.

3.3.Statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu — ieņēmumi 5. attēlā ir atspoguļoti galvenie statistikas dati un konstatējumi attiecībā uz atklātajiem un paziņotajiem pārkāpumiem saistībā ar TPR. Gan paziņoto krāpniecisko, gan ar krāpšanu nesaistīto pārkāpumu skaits salīdzinājumā ar piecu gadu vidējo rādītāju ir samazinājies, tomēr vienlaikus ir pieaugušas attiecīgās summas. 3.3.1.Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi Pārkāpumu skaits, par kuriem 2018. gadā ziņots kā par krāpnieciskiem, ir par 20 % mazāks nekā piecu gadu vidējais rādītājs (594 no 2014. līdz 2018. gadam). Ir aplēsts un konstatēts, ka ietekmētais TPR apmērs ir par 37 % augstāks (120 miljoni EUR). Iepriekšējā ziņojumā bija pieminēti Apvienotajā Karalistē atklātie vērtības pazemināšanas gadījumi, kas ietekmē TPR ieņēmumus. 2018. gada 1. martā publiskotais OLAF izmeklēšanas ziņojums parādīja, kāds bijis krāpšanas apmērs saistībā ar vērtības pazemināšanu tekstilizstrādājumiem un apaviem, kas importēti no Ķīnas caur Apvienoto Karalisti. Šīs, kā arī pašu resursu pārvaldības ietvaros — Komisijas veiktās izmeklēšanas rezultātā 2018. gada 8. martā Komisija nolēma sākt formālu pārkāpuma procedūru, nosūtot Apvienotajai Karalistei oficiālu paziņojuma vēstuli saskaņā ar LESD 258. pantu. Lieta 2019. gada 7. martā tika nodota ES Tiesai. Tādēļ BUDG ĢD ģenerāldirektors 2018. gada darbības pārskatā atstāja atrunu par to TPR summu neprecizitāti, kuras Apvienotā Karaliste ieskaitījusi ES budžetā. 3.3.2.Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi To pārkāpumu skaits, kas 2018. gadā paziņoti kā nesaistīti ar krāpšanu, ir par 10 % zemāks nekā piecu gadu vidējais rādītājs (2014.–2018. gadā — 4545), savukārt ietekmētā naudas summa ir par 17 % augstāka (384 miljoni EUR). Ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi galvenokārt tika atklāti kontrolē pēc preču izlaišanas. Tomēr muitas kontrole pirms preču izlaišanas vai tās laikā joprojām ir ļoti svarīga vērtības pazemināšanas gadījumu novēršanai, kā arī jaunu krāpšanas vai pārkāpumu veidu vai tendenču atklāšanai. Par arvien svarīgāku pārkāpumu atklāšanas avotu kļūst labprātīga atzīšanās. 4.Nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti — izdevumi 4.1.Dalībvalstu nozaru krāpšanas apkarošanas politika un pasākumi, kas aptver vairākas izdevumu nozares Dalībvalstis ziņoja par vairākiem pasākumiem, kas vienlaikus ietekmē dažādus līdzekļus, galvenokārt Eiropas strukturālos un investīciju fondus (ESI fondus). Daži no pasākumiem attiecas uz citiem dalītas pārvaldības fondiem, piemēram, AMIF, Eiropas atbalsta fondu vistrūcīgākajām personām (FEAD) un Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (EGF). Pasākumi pēc to būtības un mērķa ievērojami atšķiras — no ex ante kontroles pār publisko iepirkumu Eiropas fondu jomā līdz līdzekļu atgūšanas un finanšu korekciju sistēmas pārskatīšanai, no riska novērtēšanas, brīdinājuma signāliem un IT rīkiem (piemēram, ARACHNE) līdz mācību kursiem par konkrētiem starpnozaru jautājumiem, . 4.2.Lauksaimniecība — nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti 4.2.1.Lauksaimniecība — dalībvalstu pasākumi krāpšanas apkarošanai Piecas dalībvalstis ziņoja par pasākumiem krāpšanas apkarošanai tieši lauksaimniecības jomā. Pasākumi ir šādi: ·rīcības plāns, kas paredz uzlabot lauku attīstības publiskā iepirkuma pārvaldību un kontroli; ·maksājumu aģentūras krāpšanas apkarošanas struktūras stiprināšana;

·brīdināšanas sistēmas izveide, lai atklātu faktus, kas liecina par krāpšanu vai krāpšanas mēģinājumu; ·profilakses stiprināšana, nodrošinot tiešo pārvaldību un uzraudzību lauksaimniecības zemes identifikācijas un kontroles jomā, kā arī nosakot teritorijas, kas var pretendēt uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) finanšu atbalstu; un ·krāpšanas riska analīze ar mērķi sagatavot dažādu procesu krāpšanas risku pārskatu, izmantojot Komisijas krāpšanas riska paraugu. Divas dalībvalstis ziņoja par pasākumiem, kas attiecas gan uz lauksaimniecību, gan zivsaimniecību. Tie ir šādi pasākumi: ·konstatēto pārkāpumu padziļināta izmeklēšana un to sodīšanas metodikas izstrāde; un ·mācību darbības, krāpšanas rādītāju aktualizācija attiecībā uz krāpšanas novēršanu un mākslīgi radītiem nosacījumiem Lauksaimniecības tirgus un lauku attīstības aģentūras darbiniekiem. 4.2.2.Lauksaimniecība — statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu Kopējā lauksaimniecības politika (KLP) ietver divus galvenos komponentus (sk. 7 . attēlu): ·tiešo atbalstu (TA), tiešos maksājumus lauksaimniekiem (TM) un tirgus atbalsta pasākumus (TAP), ko finansē ELGF; un ·lauku attīstību (LA), ko galvenokārt finansē ar ELFLA starpniecību. ELGF ir saistīts ar ikgadēju īstenošanas ciklu, savukārt ELFLA finansē daudzgadu programmas. Šīs atšķirības ietekmē dalībvalstu atklāto un paziņoto pārkāpumu tendences pēdējos piecos gados: TA tendence ir stabila un nemainīga, savukārt LA tendences izpaužas līknes veidā, kuras maksimums tika sasniegts 2015. gadā, kam seko kritums. Dalībvalstu atklāto pārkāpumu analīze apstiprina, ka ar TAP un LA ieguldījumiem ir saistīts augstāks risks, kas atbilst Eiropas Revīzijas palātas un Komisijas revīziju galvenajiem konstatējumiem. Ar TA saistīto pārkāpumu ietekme uz maksājumiem ir pieļaujami zema, turpretī LA gadījumā risks ir augstāks. Tomēr TA ietvaros visaugstākais atklāšanas rādītājs visā KLP ir ar TAP saistītajiem krāpšanas gadījumiem. 4.2.2.1.Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi 2014.–2018. pārskata gadā galvenās tendences attiecībā uz krāpnieciskiem pārkāpumiem kopumā ir stabilas. Absolūtos skaitļos lielākā daļa atklāto iespējamo krāpšanas gadījumu un ar tiem saistīto summu attiecās uz LA. Šāds pārsvars ir redzamāks, ja ņemam vērā, ka LA nonāk tikai aptuveni 20 % KLP resursu. Tomēr neatkarīgi no dažām lietām, kurās iesaistītas ļoti lielas summas, TAP jomā konstatēta augstākā vidējā iespējamās krāpšanas naudas summa un augstākie ar krāpšanu saistītie rādītāji (sk. 6. attēlu). Šā gada īpašajā analīzē par dalībvalstu veiktās atklāšanas un ziņošanas koncentrāciju attiecībā uz saņemtajiem maksājumiem ir uzsvērts, ka dažas valstis paziņo būtisku daļu krāpniecisko pārkāpumu, kas nav samērīgi ar maksājumu sadali starp dalībvalstīm. Lai gan tiešo maksājumu gadījumā tas šķietami varētu būt saistīts ar īpašajām problēmām valstīs, kur atklāšanas rādītāji ir augstākie, attiecībā uz TAP un LA to varētu izskaidrot ar nevienādo pieeju krimināltiesisko līdzekļu izmantošanai ES finanšu interešu aizsardzībā. Pēdējo secinājumu, šķiet, apstiprina arī izbeigto lietu īpatsvara analīze, kas būtiski atšķiras dažādās dalībvalstīs un lauksaimniecības jomā ir augstāks nekā kohēzijas politikas jomā. Tiesu iestādes, šķiet, retāk veic kriminālvajāšanu par iespējamiem noziedzīgiem nodarījumiem šajā nozarē.

4.2.2.2.Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi Kopumā 4.2.2. iedaļā aprakstītās tendences attiecas arī uz pārkāpumiem, par kuriem ir ziņots kā par nesaistītiem ar krāpšanu. Ar LA saistītie pārkāpumi ir gan daudzskaitlīgāki, gan lielāki kopējo naudas summu ziņā. Tomēr ar TA gadījumiem saistītās vidējās naudas summas ir augstākas. Arī šajā gadījumā augstāku vidējo rādītāju noteica daži ar tirgus pasākumiem saistīti gadījumi, kuros figurēja lielas naudas summas. Tomēr, pat neņemot vērā šos izņēmuma gadījumus, vidējā ar krāpšanu nesaistīto gadījumu naudas summa tirgus pasākumu jomā 2014.–2018. gadā joprojām ir augstāka nekā LA gadījumos. Vidējā ar krāpšanu nesaistīto pārkāpumu naudas summa attiecībā uz TM ir viszemākā. Starp visbiežākajiem atklātajiem un paziņotajiem ar krāpšanu nesaistītajiem pārkāpumiem ir ar atbalstītās darbības īstenošanu, maksājumu pieprasījumiem un dokumentāriem pierādījumiem saistīti pārkāpumi. TAP jomā arī novērojams augstākais pārkāpumu atklāšanas rādītājs (IDR), un joma ar nākamo augstāko IDR ir LA. Arī šajā kontekstā to ietekmē daži gadījumi, kuros ir iesaistītas lielas naudas summas. 4.3.Kohēzijas politika un zivsaimniecība — nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti 4.3.1.Kohēzijas politika un zivsaimniecība — dalībvalstu pasākumi krāpšanas apkarošanai 14 valstis ziņoja, ka ir pieņēmušas kohēzijas politikas pasākumus. Tieši šajā jomā tika pieņemts vislielākais iniciatīvu — galvenokārt operatīvo — skaits. Dānija ziņoja par vienu konkrētu pasākumu attiecībā uz zivsaimniecību. 4.3.2.Kohēzijas politika un zivsaimniecība — statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu Kohēzijas politiku ir grūtāk analizēt nekā citas budžeta nozares, jo saņemtā informācija (par paziņotajiem pārkāpumiem) ir saistīta ar dažādiem plānošanas periodiem (PP) un daļēji — ar atšķirīgiem noteikumiem. Turklāt PP ir daudzgadu, un tas būtiski ietekmē pamattendences. Ņemot vērā līdzību pārvaldībā, zivsaimniecība un kohēzijas politika ir analizētas kopā. Paziņoto pārkāpumu skaits sasniedza maksimumu 2015. gadā, savukārt vēlākās atšķirības, tostarp attiecībā uz saistītajām naudas summām, kopumā atbilst īstenošanas ciklam. Tomēr naudas summu tendences būtiski ietekmē dažas lietas, kurās ir iesaistītas ievērojamas naudas summas. 2018. gadā paziņotie pārkāpumi attiecas uz četriem dažādiem PP, turklāt 2007.–2013. gada un 2014.–2020. gada PP īpatsvars ir gandrīz vienāds. Paziņotās naudas summas ir būtiski augstākas nekā iepriekšējā gadā. Šis pieaugums galvenokārt ir radies tādēļ, ka Slovākija atklāja divus krāpnieciskus pārkāpumus par ļoti lielām naudas summām.

Pašreizējais plānošanas periods sākās 2014. gadā, taču ziņošana par pārkāpumiem sākās 2016. gadā un palielinājās 2017. un 2018. gadā. Šo tendenci var vērtēt plašākā kontekstā, salīdzinot to ar pārkāpumiem, par kuriem tika paziņots 2007.–2013. gada PP pirmajos piecos gados. 4.3.2.1.Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi Kopumā attiecībā uz visiem fondiem un laikposmiem krāpniecisku pārkāpumu vidējā naudas summa (AFA) bija būtiski augstāka nekā ar krāpšanu nesaistītu pārkāpumu AFA — tas apliecina krāpšanas radītos draudus un to, cik nozīmīga ir sadarbība ar tiesu iestādēm. Salīdzinot ar 2007.–2013. gada PP pirmajos piecos gados reģistrētajiem pārkāpumiem, pārkāpumu skaits, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem, un iesaistītās naudas summas 2014.–2020. gada PP bija augstākas nekā 2007.–2013. gada PP. Būtiski palielinājās ar nepareiziem, trūkstošiem vai viltotiem dokumentiem, publiskā iepirkuma noteikumu pārkāpšanu un ētiku un godprātību saistīto gadījumu skaits. Vislielākais samazinājums bija saistīts ar pārkāpumiem attiecībā uz izdevumu vai pasākumu atbilstību vai pamatotību, kā arī līguma punktu vai noteikumu pārkāpšanu. Visbiežāk skartās prioritātes bija “Pētniecība un tehnoloģiju attīstība (PTA)”, “Darbinieku un firmu, uzņēmumu un uzņēmēju pielāgošanās spēju palielināšana” un “Piekļuves nodarbinātībai uzlabošana un ilgtspējība”. No FDR viedokļa izcēlās prioritātes “Tūrisms” un “Pilsētu un lauku reģenerācija”. Ar kohēzijas politikas pasākumiem saistītās krāpšanas konstatēto gadījumu attiecība bija augstāka, izbeigto gadījumu — zemāka nekā lauksaimniecības nozarē. 4.3.2.2.Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi Pirmajos piecos pašreizējā PP īstenošanas gados paziņoto ar krāpšanu nesaistīto pārkāpumu skaits ir par aptuveni 60 % zemāks nekā 2014.–2020. gadā. 4.4.Netiešā pārvaldība (pirmspievienošanās) — statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu Ar netiešo pārvaldību saistīto pārkāpumu analīzē galvenā uzmanība ir pievērsta pirmspievienošanās palīdzības instrumentiem. Paziņotie pārkāpumi attiecas uz trim periodiem (2000.–2006. gads, 2007.–2013. gads un 2014.–2020. gads), bet vislielākais paziņoto pārkāpumu skaits attiecas uz 2007.–2013. gada periodu (IPA I). Tāpat kā iepriekšējos gados krāpnieciski pārkāpumi visvairāk skar lauku atbalsta jomu. 4.5.Tiešā pārvaldība — nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti 4.5.1.Tiešā pārvaldība — statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu Statistika par tiešo pārvaldību pamatojas uz Komisijas dienestu izsniegtajiem un Komisijas uzkrājumu grāmatvedības sistēmā (ABAC) reģistrētajiem atgūšanas rīkojumiem. 4.5.1.1.Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi 2018. gadā par krāpnieciskiem tika atzīti 44 ABAC reģistrēti līdzekļu atguves posteņi, kuru vērtība bija 6,17 miljoni EUR. Salīdzinājumā ar kopējo faktiski izmaksāto līdzekļu apmēru FDR bija 0,03 %, t. i., aptuveni atbilda piecu gadu stabilajam vidējam rādītājam. 4.5.1.2.Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi Attiecībā uz pārkāpumiem, kas nav saistīti ar krāpšanu, 2018. gadā tika reģistrēti 1585 līdzekļu atguves posteņi, kas kopumā sasniedza 67,6 miljonus EUR. Piecu gadu laikposmā IDR nedaudz samazinājās par aptuveni 0,46 %.

5.Atgūšana un citi preventīvie un korektīvie pasākumi Sīkāka informācija par līdzekļu atgūšanu, finanšu korekcijām un citiem preventīviem un korektīviem pasākumiem (maksājumu pārtraukšanu un apturēšanu) ir publicēta pārvaldības un izpildes gada ziņojumā. Atklātajiem un paziņotajiem pārkāpumiem, kas ir minēti PIF ziņojumā, ir piemēroti korektīvie pasākumi, lai nodrošinātu, ka ES līdzekļi netiek izmantoti neatbilstīgu vai krāpniecisku projektu finansēšanai. Ja tas ir nepieciešams, tiek sāktas atgūšanas procedūras, kam seko valstu iestāžu turpmāka rīcība saskaņā ar valsts tiesisko regulējumu. 6.Sadarbība ar dalībvalstīm Krāpšanas novēršanas koordinēšanas padomdevēja komiteja (COCOLAF) apvieno Komisiju (OLAF) un dalībvalstu ekspertus. Tā nodrošina forumu, kurā var apspriest galveno notikumu attīstību krāpšanas apkarošanā un šā ziņojuma sagatavošanu, kā paredz LESD 325. panta 5. punkts. Tās darba struktūru veido četras darba grupas un plenārsēde (sk. 11 . attēlu). COCOLAF ziņošanas un analīzes apakšgrupa bija ideāla vide, kur apspriest un pielāgot Komisijas dienestu darba dokumentā izklāstīto analīzi par pārkāpumu statistisko novērtējumu. Krāpšanas novēršanas apakšgrupā tika sākts valstu profilu metodikas izstrādes darbs, lai aprakstītu dalībvalstu sistēmas krāpšanas novēršanai. Šā instrumenta izstrāde tuvākajos gados turpināsies. Krāpšanas apkarošanas koordinācijas dienests (AFCOS) tiekas reizi gadā OLAF vadībā. 2018. gadā sanāksme notika 16. oktobrī. Tika apspriesta OLAF sadarbība izmeklēšanas jomā ar AFCOS, jo īpaši pārbaudēs uz vietas, un informācijas apmaiņa. Citu darba kārtības jautājumu vidū bija OLAF gala ziņojumu konfidencialitāte, visaptveroša valstu AFCOS sadarbība un Hercule gada darba programma 2019. gadam. OLAF krāpšanas apkarošanas komunikācijas tīkls (OAFCN) apvieno komunikācijas koordinatorus un runaspersonas, kas pārstāv OLAF operatīvos partnerus dalībvalstīs. 2018. gadā OLAF organizēja kopīgu preses konferenci ar Zviedrijas muitu par cīņu pret rūpniecības preču viltošanu, kā arī vietnē Twitter organizēja Latvijas AFCOS viespublicēšanos, iepazīstinot ar otro sekmīgo kampaņu, kurā cilvēki tiek mudināti atteikties no krāpšanas. Bulgārijas un Austrijas prezidentūru ietvaros dalībvalstis un Komisija Padomes Krāpniecības apkarošanas darba grupā (GAF) apmainījās viedokļiem par krāpšanas apkarošanas jautājumiem. 7.Agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēma (EDES) EDES pārvalda Eiropas Komisija. Kopš EDES ieviešanas 2016. gadā tā ir kļuvusi par pilnvērtīgu sistēmu un ir pierādījies, ka tā ir spēcīgs rīks, kas stiprina ES finanšu interešu aizsardzību pret neuzticamiem ekonomikas dalībniekiem un krāpniekiem (sodu vidū ir izslēgšana no dalības ES līdzekļu saņemšanā). EDES aptver daudzveidīgas sodāmas darbības. Tā balstās 2018. gadā pārskatītajā Finanšu regulā, ko piemēro ES budžetam (turpmāk “FR”) (135.–145. pants). Konkrēti, EDES nodrošina: ·tādu ekonomikas dalībnieku agrīnu atklāšanu, kuri rada risku ES finanšu interesēm; ·neuzticamu ekonomikas dalībnieku izslēgšanu no ES finansējuma saņemšanas un/vai finansiālu sankciju piemērošanu; un ·nopietnākajos gadījumos — tādas informācijas publicēšanu Komisijas tīmekļvietnē, kas saistīta ar piekļuves liegšanu un/vai finansiālām sankcijām. EDES būtiski uzlabo administratīvo sodu noteikumu piemērošanu no attiecīgo ekonomikas dalībnieku pamattiesību, neatkarības un pārredzamības viedokļa. EDES ir arī viena no iedibinātajām izslēgšanas sistēmām, ko nodrošina dažādas starptautiskas organizācijas un daudzpusējās attīstības bankas. EDES īpatnība un priekšrocība ir Eiropas Komisijai vai citām ES iestādēm un struktūrām piešķirtās pilnvaras rīkoties, “ja nav galīga [valsts tiesas] sprieduma vai attiecīgā gadījumā galīga administratīvā lēmuma”. Sankciju noteikšana var būt balstīta uz konstatētiem “faktiem un konstatējumiem”, kas izriet no kompetentā kredītrīkotāja pārziņā veiktas revīzijas, pārbaudēm vai kontroles, OLAF veiktas izmeklēšanas vai valstu iestāžu vai starptautisku organizāciju administratīviem lēmumiem, kas nav stājušies spēkā.

Lēmumu piemērot sodu neuzticamiem ekonomikas dalībniekiem var pieņemt tikai pēc tam, kad saņemts centralizētās starpiestāžu paneļkomitejas ieteikums, ar ko konstatēta provizoriskā juridiskā klasifikācija, ja nav galīga sprieduma vai galīga administratīva lēmuma. Paneļkomitejai nav izmeklēšanas pilnvaru. Tās sastāvā ir pastāvīgs un neatkarīgs augsta līmeņa priekšsēdētājs, divi pastāvīgie locekļi, kas pārstāv Komisiju kā sistēmas vadītāju, un viens ad hoc loceklis, kas pārstāv tā dienesta kredītrīkotāju, kurš pieprasa ieteikumu. Paneļkomiteja atbild par aizstāvības tiesībām, izmantojot ierunu procedūru ar attiecīgo ekonomikas dalībnieku, un tās ieteikumi atbilst proporcionalitātes principam. 2018. gadā dažādi kredītrīkotāju dienesti (visi — Eiropas Komisijas) ar pastāvīgā sekretariāta starpniecību paneļkomitejai nodeva sešas pieļaujamas lietas. Papildus šīm sešām lietām, kas 2018. gadā tika nosūtītas paneļkomitejas sekretariātam, šajā ziņojumā ir iekļautas arī četras 2017. gadā nosūtītas lietas, jo paneļkomiteja ar tām tika iepazīstināta 2018. gadā. 2019. gada pirmajā semestrī ir nosūtītas astoņas lietas. Komisijai ir jāziņo arī par kredītrīkotāju pieņemtajiem lēmumiem, tostarp lēmumiem par: ·ekonomikas dalībnieku neizslēgšanu, ja ir jānodrošina darbības nepārtrauktība ierobežotā laikposmā, kamēr attiecīgie ekonomikas dalībnieki pieņem korektīvos pasākumus; ·administratīvo sankciju informācijas nepublicēšanu Komisijas tīmekļvietnē vai nu saistībā ar izmeklēšanas konfidencialitāti, vai proporcionalitātes principa ievērošanu, ja tas attiecas uz fizisku personu; un ·kredītrīkotāja lēmumiem, kas atšķiras no paneļkomitejas ieteikumiem. Kopš paneļkomiteja 2016. gadā sāka darbu, no tās ieteikumiem nav izdarītas atkāpes, kompetentie kredītrīkotāji tos ir ievērojuši pilnībā. 2018. gadā Komisijas Iekšējās revīzijas dienests veica EDES revīziju, kurā esošā sistēma tika novērtēta pozitīvi. Komisijas turpmākā rīcība ir bijusi intensīvāka pievēršanās informētības uzlabošanai par EDES iekšējo un ārējo ieinteresēto personu vidū. Konkrētie pasākumi ir šādi: -komunikācijas plāna un ieinteresēto personu aptaujas sākšana; -sadarbībā ar OLAF — cieša uzraudzība attiecībā uz sistemātisku turpmāku rīcību pēc ieteikumiem; un -EDES izmantošanas iekļaušana Komisijas ģenerāldirektorātu krāpšanas apkarošanas stratēģijās. 8.Turpmākā rīcība pēc Eiropas Parlamenta rezolūcijas par 2017. gada ziņojumu Eiropas Parlaments 2019. gada 31. janvārī pieņēma rezolūciju par Komisijas 2017. gada ziņojumu par Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzību — krāpšanas apkarošanu. Komisija pozitīvi novērtēja Eiropas Parlamenta rezolūciju un ņēma vērā, ka Parlaments ir atzinīgi novērtējis Komisijas darbības krāpšanas apkarošanā un atbalstījis tās iniciatīvas šajā jomā, jo īpaši Eiropas Prokuratūras (EPPO) izveidi un Komisijas priekšlikumu grozīt Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013 par OLAF veikto izmeklēšanu. Komisija varēs veikt pozitīvu turpmāku rīcību daudzos Parlamenta aktualizētajos jautājumos, jo īpaši attiecībā uz aicinājumu OLAF un EPPO cieši sadarboties. Komisija arī turpinās mudināt dalībvalstis, kuras vēl nepiedalās EPPO, pievienoties tai, un nodrošinās, ka EPPO ir pietiekami resursi tās pilnvarojuma izpildei. Komisija sīkāk par Parlamenta rezolūciju izteiksies formālajā atbildē, kas tiks nosūtīta vēlāk šogad. 9.Secinājumi un ieteikumi 9.1.Ieņēmumi Tāpat kā 2017. un 2016. gadā, arī 2018. gadā krāpšanai un pārkāpumiem no finanšu viedokļa visvairāk pakļautās preces bija saules enerģijas paneļi. Komisija 2018. gadā vairākās dalībvalstīs veica saules enerģijas paneļu kontroles stratēģijas pārbaudes uz vietas ar to saistītā riska dēļ (izvairīšanās no liela apmēra antidempinga maksājumiem) un pamatojoties uz dažādiem OLAF iepriekšējos gados izdotiem savstarpējās palīdzības paziņojumiem. Tika uzlabota dalībvalstu informētība par saules enerģijas paneļu importa neaizsargātību pret krāpšanu un pārkāpumiem, kā rezultātā dalībvalstis 2018. gadā ieviesa papildu kontroles. Tas apliecina, cik liela nozīme ir OLAF veiktajai izmeklēšanai un tā koordinatora lomai šajā jomā. Arī turpmākajos gados apdraudējums, kas būs jārisina, būs ieņēmumu krāpšana, pazeminot ES importēto preču vērtību. OLAF izmeklēšana attiecībā uz tekstilizstrādājumu un apavu, kas importēti no Ķīnas, vērtības pazemināšanu apliecināja, ka krāpnieki izmanto jebkuras regulējuma nepilnības un ka apjomīga krāpšana var atmaksāties. Globālās ekonomikas digitalizācija un jauni ekonomikas modeļi, piemēram, e-komercija, strauji izmaina pārrobežu tirdzniecību — nelielu skaitu lielu vairumtirdzniecības sūtījumu aizstāj liels daudzums zemas vērtības mazu sūtījumu. Pārrobežu e-komercijas tirdzniecība ar precēm rada risku, kas apdraud ES finanšu intereses un dalībvalstis. Īpašu risku rada zemas vērtības sūtījumiem piemēroto atbrīvojumu ļaunprātīga izmantošana: i) pazeminot vērtību e-komercijā tirgotajām precēm; ii) sadalot sūtījumus, lai tie nesasniegtu atbrīvojuma slieksni (150 EUR); iii) importējot komerciālus sūtījumus, kas deklarēti kā dāvanas; vai iv) importējot preces, uz kurām atbrīvojums nav attiecināms. Augošā e-komercija prasa, lai dalībvalstis pielāgotu muitas kontroles stratēģijas un rastu pareizo līdzsvaru starp tirdzniecības atvieglošanu/vienkāršošanu un ES finanšu interešu aizsardzību.

Tādēļ elastīga dažādu veidu kontroles kombinācija ir izšķirīga, lai novērstu regulējuma nepilnības, ko izmanto krāpnieki, un ļautu muitai sekmīgi reaģēt uz dažādiem ekonomikas modeļiem, kas tiek īstenoti ar tehnoloģiju palīdzību (piemēram, e-komercija), kā arī efektīvi aizsargātu ES finanšu intereses, vienlaikus ļaujot atvieglot un vienkāršot tirdzniecību. 1. ieteikums Dalībvalstis tiek aicinātas uzlabot un piemērot muitas kontroles stratēģijas pārrobežu e-komercijas tirdzniecībai, jo īpaši iespējamai zemas vērtības sūtījumu atvieglojumu (LVCR) ļaunprātīgai izmantošanai, lai nodrošinātu pienācīgu TPR iekasēšanu. Tādēļ dalībvalstis tiek lūgtas nodrošināt, lai: ·elektroniskās muitas deklarēšanas sistēmas (ECS) automātiski nepiemērotu pieprasīto atbrīvojumu no nodevas precēm, kuru deklarētā patiesā vērtība ir virs 150 EUR, komerciāliem sūtījumiem, kas deklarēti kā dāvanas, un precēm, uz kurām atbrīvojums nav attiecināms; ·ECS, izmantojot riska profilus vai nejaušības principu, sistemātiski atklātu preces, kam varētu būt pazemināta vērtība vai kas ir nepareizi deklarētas kā LVCR atbilstošas preces; ·tiktu ieviesti īpaši kontroles pasākumi, lai novērstu sūtījumu mākslīgu sadalīšanu nolūkā izmantot atbrīvojumu no nodevas; un ·ex-post kontrole ietvertu pārbaudi, vai tirgotāji ievēro atbrīvojumus no muitas nodevas zemas vērtības sūtījumiem un vai atzītie uzņēmēji netiek izslēgti no šīm atbilstības pārbaudēm. 9.2.Izdevumi Galvenie šā ziņojuma analīzes konstatējumi apstiprina svarīgākās tendences un secinājumus, kas izklāstīti iepriekšējos ziņojumos. Attiecībā uz lauksaimniecības izdevumiem galvenie riskam pakļautie pasākumi ir tirgus pasākumi un ieguldījumi lauku attīstībai. Attiecībā uz tiešajiem maksājumiem var rasties konkrētas vietējā līmeņa problēmas, kas kompetentajām valsts iestādēm pareizi un nekavējoties jārisina. Attiecībā uz kohēzijas politiku ir konstatējams progress, jo īpaši pašreizējā plānošanas periodā. Jaunie Regulas (ES) Nr. 1303/2013 noteikumi par krāpšanas novēršanu uzrāda daudzsološus rezultātus, jo krāpšanas atklāšana, šķiet, uzlabojas, savukārt ar krāpšanu nesaistītu pārkāpumu skaits šķietami samazinās. Komisija turpinās uzraudzīt šos rezultātus, lai vērtētu, vai to faktiskais iemesls patiešām ir efektīvākas sistēmas, nevis nepietiekama atklāšana un ziņošana (jo īpaši attiecībā uz pārkāpumiem, kas nav saistīti ar krāpšanu). 2. ieteikums Komisija atkārtoti uzsver, ka dalībvalstīm būtu jāpieņem valstu krāpšanas apkarošanas stratēģijas, ja tās to vēl nav izdarījušas. Šīs stratēģijas būtu jāizstrādā, sadarbojoties visām struktūrām un iestādēm, kam ir īpaša loma un zināšanas ES finanšu interešu aizsardzībā, ieskaitot tiesībaizsardzības un prokuratūras dienestus. Atbilstīgi iepriekšējos gados ieteiktajam šajās stratēģijās būtu jāņem vērā turpmāk minētais: ·šajā un iepriekšējos ziņojumos ietvertie riska analīzes secinājumi; ·nepieciešamība strukturēt administratīvo un krimināltiesisko pārbaužu un izmeklēšanu koordināciju; ·mediju un trauksmes cēlēju sniegtās informācijas iekļaušana kontroles sistēmā; un ·iespēja stiprināt uz riska analīzi balstīto pieeju pārkāpumu un krāpšanas atklāšanā, tostarp izmantojot IT rīkus (piemēram, ARACHNE).