Īpašais ziņojums Nr. 11/2012 “Tiešais atbalsts par zīdītājgovīm, aitām un kazām saskaņā ar daļēju VMS kārtības īstenošanu”





GLOSĀRIJS Atgremotāji : dzīvnieki, kuriem ir vairāk nekā viens kuņģis un kuri norij barību, bet tad to atrij un turpina gremot. Attiecināmas aitas un kazas : "aita reproduktīvā vecumā" ir jebkurš aitu sugas sieviešu dzimuma dzīvnieks, kas ir atnesies vismaz vienu reizi vai kas ir vismaz vienu gadu vecs, "kaza reproduktīvā vecumā" ir jebkurš kazu sugas sieviešu dzimuma dzīvnieks, kas ir atnesies vismaz vienu reizi vai kas ir vismaz vienu gadu vecs. Līdz ar to piemaksas par aitām un kazām izmaksā tikai par sieviešu dzimuma aitu un kazu sugas dzīvniekiem. ELGF : Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds. Euratom : Eiropas Atomenerģijas kopiena. Eurostat : Eiropas Savienības statistikas birojs, kuram uzticēts uzdevums sniegt Eiropas līmeņa ES statistiku, kas ļauj veikt salīdzinājumus starp valstīm un reģioniem. Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD : Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts. LESD : Līgums par Eiropas Savienības darbību. Liellopu un teļa gaļa : ja govs ir jaunāka par gadu, tās gaļu sauc par teļa gaļu, bet pārējo govs gaļu sauc par liellopu gaļu. MLA : mazāk labvēlīgi apgabali ir tādi, kuros lauksaimnieciskā ražošana vai darbība ir apgrūtināta dabisku ierobežojumu dēļ. SEC : Ģenerālsekretariāts: Komisijas iekšējais dokuments. SLTS : Skotu liellopu teļu shēma. VMS : Vienotā maksājuma shēma. Zīdītājgovs : govs, kas pieder gaļas šķirnei vai kas iegūta no krustojuma ar gaļas šķirni un pieder ganāmpulkam, kurš paredzēts teļu audzēšanai, lai ražotu gaļu. Zīdītājgovis ir mātes, kas visu pienu atdod saviem teļiem. KOPSAVILKUMS I. Pēc 2003. gada KLP reformas lauksaimniecības atbalstu, ko iepriekš piešķīra kā tiešo atbalstu, kas saistīts ar konkrētu lauksaimniecības produktu ražošanu (tā saucamais "saistītais atbalsts"), pēc VMS jeb vienotā maksājuma shēmas ieviešanas vairs neizmaksā saistībā ar ražošanu (t. i., atbalsts ir "atsaistīts"). II. Tomēr, lai mazinātu negatīvo ietekmi, kāda varētu būt tūlītējai pārejai uz pilnīgu atsaistīšanu, no pilnīgas atsaistīšanas ir paredzēti daži izņēmumi īpašām nozarēm un reģioniem, aizsargājot lauksaimniecisko ražošanu īpaši apdraudētos reģionos un nodrošinot ieguvumus vides jomā līdz ar to, ka tiek turpināta īpaša lauksaimnieciskā ražošana. Dalībvalstis var turpināt īstenot jau ieviestās zīdītājgovju, aitu un kazu shēmas, izvēloties iespēju daļēji īstenot VMS un citus konkrētus saistītus atbalsta pasākumus (69. un 68. pants). Komisijas tiesību aktu priekšlikumi par KLP 2020. gada perspektīvā [1] paredz iespēju dalībvalstīm piešķirt brīvprātīgi saistīto atbalstu. III. Palāta mēģināja rast atbildes uz šādiem jautājumiem: Vai tiešais atbalsts par zīdītājgovīm, aitām un kazām saskaņā ar daļēju VMS īstenošanu a) ir adresēts tam vispiemērotākajiem reģioniem dalībvalstīs, b) efektīvi saglabā īpašo ražošanu un līdz ar to novērš negatīvo ietekmi sociālā, ekonomiskā un vides aspektā, c) ir labi (Komisijas un dalībvalstu) uzraudzītsun novērtēts. IV. Palāta secināja, ka revidētās shēmas atbilstoši to pašreizējai koncepcijai nav adresētas tiem reģioniem un lauksaimniecības jomām, kam tās būtu visvairāk vajadzīgas, tāpēc to ietekme ir mazināta. V. Palāta neatrada pārliecinošus pierādījumus, kas apliecinātu, ka revidētās shēmas kopumā ir efektīvāks līdzeklis nekā atsaistītais atbalsts, kas apvienots ar citiem ES un valstu finansētajiem pasākumiem, lai saglabātu ražošanu un tādējādi noturīgu ekonomisko darbību reģionos, kuros nav daudz ekonomisko alternatīvu, un dotu labumu videi. VI. Turklāt Komisijas un dalībvalstu veiktajā shēmu galīgās ietekmes sociālajā un vides aspektā vērtēšanā, kā arī galveno rezultatīvo rādītāju uzraudzībā ir nepilnības, kā arī trūkst saskaņotības ar citiem pasākumiem, kuriem ir līdzīgi mērķi. VII. Ja Padome un Eiropas Parlaments pieņems Komisijas priekšlikumu turpināt brīvprātīgi saistīto atbalstu pēc 2013. gada, Palāta iesaka Komisijai a) pievienot mērķplānošanas prasību saistītā atbalsta shēmām šajās nozarēs; b) sadarbībā ar dalībvalstīm noskaidrot vispiemērotākos lauksaimnieciskās darbības veidus, lai saglabātu ražošanu un līdz ar to risinātu sociālās, ekonomiskās un vides problēmas; c) precizēt uzraudzības prasības un kārtību, kādu sagaida no dalībvalstīm, un īstenot pastāvīgu uzraudzības sistēmu, kas norādītu visu tiešo atbalstu, kurš dalībvalstīs izmaksāts ar dzīvniekiem saistītās nozarēs. d) sadarbībā ar dalībvalstīm veikt visaptverošu novērtējumu par dažādo atbalsta shēmu ietekmi uz nozarēm nolūkā veicināt saimniecību konkurētspēju. IEVADS LIELLOPU UN TEĻA GAĻAS UN AITAS/KAZAS GAĻAS NOZARES ES 1. Liellopu un teļa gaļas un aitas un kazas gaļas nozares (turpmāk — liellopu un aitas/kazas gaļas nozares) ES lauksaimniecībai ir ļoti svarīgas. ES ir trešā lielākā liellopu un teļa gaļas ražotāja pasaulē un nokauj gandrīz 8 miljonus tonnu liellopu, kas veido gandrīz 12 % no pasaules liellopu gaļas produkcijas [2]. Trešā daļa liellopu gaļas ES [3] ir tiešais produkts, ko saražo liellopu gaļas ražošanā specializējušies ražotāji, kuri tur zīdītājgovis, kam dzimst teļi un kas tos zīda. Zīdītājgovju ganāmpulkus baro, galvenokārt izmantojot ekstensīvu noganīšanas sistēmu, bet teļus, kad tos nošķir no mātēm, vai nu pārdod tieši kautuvēm, vai arī tiem, kas specializējušies liellopu nobarošanā, izmantojot intensīvāku ražošanas sistēmu pirms nokaušanas. Saskaņā ar jaunākajiem datiem zīdītājgovju ganāmpulks no 2000. gada līdz 2010. gadam ir stabilizējies, un tajā ir aptuveni 12,4 miljoni dzīvnieku [4]. 2. Ražošanas apjoms aitas/kazas gaļas nozarē, kas pēdējos gados ir stabili turējies mazliet virs miljona tonnu, 2009. gadā nokritās līdz 804000 tonnām. Ganāmpulka apmērs ES ir apmēram 81 miljons aitu, kas ir samazinājums no 91 miljona 2008. gadā, un 13 miljoni kazu. ES TIEŠAIS ATBALSTS LIELLOPU GAĻAS UN AITAS/KAZAS GAĻAS NOZARĒM 3. Lauksaimnieki liellopu gaļas un aitas/kazas gaļas nozarēs vēsturiski ir saņēmuši dažādu veidu ES tiešo atbalstu. Atbalsta sniegšanas pamatmērķis šajās nozarēs ir bijis saglabāt ražošanu, "it īpaši apgabalos, kur nav citas alternatīvas" un "kur tāda audzēšana ir svarīga vietējai ekonomikai" [5]. Lai varētu saņemt ES tiešo atbalstu, lauksaimniekiem ir jābūt piemaksas tiesībām (individuālajām kvotām), kas ir kvantitatīvi ierobežojumi katrai dalībvalstij un kas izdalītas lauksaimniekiem pēc pieprasījuma. 4. Tiešais atbalsts lauksaimniekiem šajās nozarēs cita starpā ietver pamatpiemaksu un papildu piemaksu [6] par zīdītājgovīm un aitām un kazām reproduktīvajā vecumā. Šīs piemaksas balstās uz dzīvnieku skaitu [7], un to mērķis ir saglabāt reproduktīvo dzīvnieku skaitu, kuriem dzims kazlēni vai jēri, kurus savukārt piegādā pārstrādes nozarei (tiem, kas specializējušies nobarošanā, vai kautuvēm). 5. 2003. gada KLP reforma ieviesa savstarpējas nesaistīšanas jeb atsaistīšanas jēdzienu [8] (t. i., atcēla saikni starp subsīdijas maksājumu un īpašām ražošanas prasībām) lauksaimniecības maksājumos un jaunu ES tiešā atbalsta shēmu — vienreizējā jeb vienotā maksājuma shēmu (VMS). Izņēmums no atsaistīšanas būtu gadījumā, ja dalībvalstis uzskata, ka, pārejot uz VMS, var rasties traucējumi lauksaimniecības tirgos vai ražošana var tikt pārtraukta, tad tām ir iespēja dažās nozarēs saglabāt tiešā atbalsta daļu [9] tās pašreizējā formā, t. i., VMS īstenot daļēji [10]. 6. Astoņas dalībvalstis nolēma izmantot šo iespēju saglabāt tiešo atbalstu, daļēji īstenojot VMS, attiecībā uz zīdītājgovīm un/vai aitām un kazām reproduktīvajā vecumā (sk. 1. tabulu). Piemaksas par zīdītājgovīm bija atļauts saglabāt 100 % saistītas tādā nozīmē, ka tās varēja turpināt izmaksāt tāpat kā pirms reformas. Attiecībā uz piemaksām par aitām un kazām 50 % saistītā atbalsta nozīmē, ka tikai pusi no gadā paredzētā finansējuma, kas bija pieejams 2001. gada sistēmā, varēja arī turpmāk izmaksāt kā saistītos maksājumus [11] (citur, nevis visattālākajos reģionos [12], kur visi 100 % ir saistītais atbalsts). 1. TABULA DALĪBVALSTIS, KURAS SAGLABĀJA SAISTĪTAS PIEMAKSAS PAR ZĪDĪTĀJGOVĪM, AITĀM UN KAZĀM [13] Dalībvalstis | Nozare | Piemaksas summa | Austrija, Beļģija | Piemaksa par zīdītājgovīm | EUR 200 par zīdītājgovi; līdz EUR 50 papildu piemaksaEUR 10,50 par aitu; EUR 3,50 papildu piemaksa; EUR 8,40 par kazu [9999] | Dānija, Somija, Slovēnija | Piemaksa par aitām un kazām reproduktīvā vecumā | Francija, Portugāle, Spānija | Piemaksa par zīdītājgovīm un piemaksa par aitām un kazām | 7. 2008. gadā saistībā ar KLP vidusposma pārskatīšanu, ko sauc par "veselības pārbaudi", Komisija ierosināja [14] turpināt mērķtiecīgu un selektīvu atsaistīšanu, izmantojot 1. izcēlumā izklāstītos argumentus. 8. Tādējādi līdz ar 2009. gada tiesību akta stāšanos spēkā [15] pēc "veselības pārbaudes" tika ieviesta turpmāka tiešā atbalsta atsaistīšana gaļas ražošanas nozarēs [16]. Taču izmaiņas neattiecās uz piemaksām par zīdītājgovīm, aitām un kazām, jo dalībvalstīm, kuras 2003. gadā izvēlējās šajās nozarēs daļēji īstenot VMS, atļāva šo izvēli īstenot arī turpmāk, uzsverot, ka līdzekļi piešķirami, pamatojoties uz reģionālajām vajadzībām [17]. Turklāt iespēju sniegt atbalstu abām šīm nozarēm paplašināja ar diviem pasākumiem, kuri saistīti ar konkrētiem saimniekošanas un lauksaimniecisko darbību veidiem (sk. 2. izcēlumu). 1. IZCĒLUMS KOMISIJAS ARGUMENTI, LAI TURPINĀTU DAĻĒJU VMS ĪSTENOŠANU REVIDĒTAJĀS NOZARĒS "[..] neseno reformu apmērs un lielāka nozaru skaita integrēšana VMS padara daļēji saistīto atbalstu mazāk svarīgu un bieži vien attur lauksaimniekus tiekties pēc lielākas konkurētspējas un orientācijas uz tirgu. Turklāt peļņai neizdevīgu nozaru gadījumā lauksaimnieki nonāk sliktākā stāvoklī un saņem mazākus maksājumus nekā tie lauksaimnieki, kuri saņem pilnīgi atsaistītu atbalstu [18]. Bez tam lauksaimniekiem, kuri joprojām saņem saistīto atbalstu, ir jāsastopas ar abām — saistītā un nesaistītā atbalsta — sistēmām, kas eksistē paralēli, tādējādi radot papildu sarežģītību un administratīvās izmaksas, nevis kādu papildu peļņu vai ienesību. Iepriekš minēto iemeslu dēļ būtu vēlams virzīties uz pilnīgu atbalsta atsaistīšanu. Taču [..] dažos īpašos gadījumos ir svarīgs lauksaimniecības ražošanas minimālais līmenis, lai saglabātu ekonomisko aktivitāti reģionos, kuros nav daudz ekonomisko alternatīvu, lai nodrošinātu pienācīgu izejvielu piegādi pārstrādes nozarēm vai lai dotu labumu videi." 9. Pašreizējā tendence dalībvalstīs, kuras izmanto iespēju daļēji īstenot VMS šīm shēmām, ir integrēt piemaksas VMS. Tas nozīmē, ka lauksaimnieki, kuri iepriekš saņēma maksājumus saskaņā ar revidētajām shēmām, tagad ir tiesīgi saņemt maksājumus saskaņā ar VMS un bez vajadzības saglabāt dzīvniekus. Piemaksa par aitām un kazām jau ir atsaistīta vai ir plānots, ka tiks atsaistīta lielākajā daļā šo dalībvalstu, bet Francija kopš 2010. gada jau ir daļēji atsaistījusi piemaksu par zīdītājgovīm. Rezultātā ikgadējā summa daļējas īstenošanas pasākumos ir samazinājusies no 2 miljardiem EUR 2006. gadā (gadā, kad visas dalībvalstis pārgāja uz VMS) uz mazliet vairāk nekā miljardu EUR 2011. gadā (sk. 2. tabulu). KLP TIESĪBU AKTU PRIEKŠLIKUMI PĒC 2013. GADA 10. Komisija pieņēma tiesību aktu priekšlikumus KLP pēc 2013. gada, cita starpā nosakot jaunus noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām [19]. Saskaņā ar minētā priekšlikuma 38. panta 2. punktu "saistīto atbalstu var piešķirt tikai tādām nozarēm vai dalībvalsts reģioniem, kuros konkrēti lauksaimniecības veidi vai konkrētas lauksaimniecības nozares saskaras ar zināmām grūtībām un ir īpaši svarīgas ekonomisku un/vai sociālu un/vai ar vidi saistītu iemeslu dēļ". Tādēļ liellopu un aitas/kazas gaļas nozarēs joprojām būtu atļaujams brīvprātīgi saistītais atbalsts, ar to saglabājot tiešā atbalsta iespēju tāpat kā revidētajās shēmās. 2. IZCĒLUMS DIVI JAUNI PASĀKUMI, KO IEVIESA AR 2009. GADA REGULU Regulas (EK) Nr. 73/2009 63. pants nosaka, ka izņēmuma kārtā dalībvalstīm ir atļauts izmantot līdzekļus, ko iepriekš izmaksāja kā saistītos maksājumus, lai izveidotu vai palielinātu maksājumtiesību vērtību konkrētu lauksaimniecisku darbību gadījumos, kas nav nepieciešami saistīti ar iepriekš saistītajiem maksājumiem. Regulas (EK) Nr. 73/2009 68. pants atļauj kompensācijas režīmu piena, liellopu un teļa, aitas un kazas gaļas un rīsa nozarē ekonomiski vājos vai vides aspektā jutīgos apgabalos, vai ekonomiski nestabilos lauksaimniecības veidos tajās pašās nozarēs. Dalībvalstīm ir atļauts rezervēt 10 % no valstij noteiktās maksimālās summas, lai izveidotu īpašas saistītā atbalsta shēmas lauksaimniecībai šajās nozarēs. Šāda izvēle aizstāj un paplašina iespējas sniegt saistīto atbalstu, kas iepriekš bija pieejams, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 69. pantu. 2. TABULA BUDŽETA EVOLŪCIJA REVIDĒTAJĀM SHĒMĀM (EUR) | Piemaksa | Apropriācijas 2011. gadā | Apropriācijas 2010. gadā | Izpilde 2009. gadā | Izpilde 2006. gadā | Piemaksa par zīdītājgovīm | 952000000 | 1162000000 | 1153141941 | 1257884680 | Papildu piemaksa par zīdītājgovīm | 51000000 | 52000000 | 51723556 | 62112145 | Starpsumma (a) | 1003000000 | 1214000000 | 1204865497 | 1319996825 | Piemaksa par aitām un kazām | 22000000 | 258000000 | 232868953 | 691666492 | Papildu piemaksa par aitām un kazām | 7000000 | 78000000 | 72391238 | 215169838 | Papildu maksājumi aitu un kazu nozarē | / | / | / | / | Starpsumma (b) | 29000000 | 336000000 | 305260191 | 906836330 | KOPĀ [ (a) + (b) ] | 1032000000 | 1550000000 | 1510125688 | 2226833155 | REVĪZIJAS TVĒRUMS UN PIEEJA REVĪZIJAS TVĒRUMS 11. Revīzijā pārbaudīja zīdītājgovju un aitu un kazu shēmas. Revīzija aptvēra laikposmu tieši pirms 2003. gada reformas īstenošanas (t. i., 2005. gadu) līdz 2010. gadam un to ietverot. 12. Galvenais revīzijas jautājums bija, vai tiešais atbalsts par zīdītājgovīm, aitām un kazām saskaņā ar daļēju VMS īstenošanu a) bija adresēts tam vispiemērotākajiem reģioniem dalībvalstīs? b) efektīvi saglabā ražošanu un līdz ar to novērš negatīvo ietekmi sociālā, ekonomiskā un vides aspektā? c) ir labi (Komisijas un dalībvalstu) uzraudzīts un novērtēts? REVĪZIJAS PIEEJA 13. Revīziju īstenoja, veicot revīzijas apmeklējumus Komisijā (Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorātā) un četrās [20] dalībvalstīs, kurās šīs shēmas bija saglabātas, bet par šo nozaru attīstību divās citās dalībvalstīs [21] sprieda pēc dokumentu pārbaudes. Turklāt faktu konstatēšanas apmeklējumus veica divās dalībvalstīs, kuras pilnībā īstenoja VMS [22]. To darīja, lai salīdzinātu liellopu un aitas/kazas gaļas nozaru attīstību dalībvalstīs, kurās nebija saglabātas revidētās shēmas. 14. Revīzijas pierādījumu avoti: a) pārbaudīja Komisijas uzraudzības procedūras un dokumentus par tiesību aktu priekšlikumu sagatavošanu divās nozarēs, ietverot novērtējumus un citus pētījumus; b) tikšanās ar attiecīgo valsts iestāžu vadītājiem, kā arī abas nozares pārstāvošo lauksaimnieku aptaujas; c) analīzes kvalitātes un apliecinošo pierādījumu pārbaude dalībvalstīs attiecībā uz to, vai piemaksas par zīdītājgovīm, aitām un kazām bija adekvātas, lai saglabātu [23] minimālo lauksaimnieciskās ražošanas līmeni atsevišķu reģionu lauksaimniecībā un īpaši tur, kur lauksaimnieki nevarēja pievērsties citām ekonomiskām alternatīvām; d) pārbaudes uz vietas pie vairākiem galasaņēmējiem, lai apspriestu viņu saimniecību stāvokli un shēmu ietekmi uz viņu pieņemtajiem ražošanas lēmumiem; e) iepriekšējo tendenču analīze saistībā ar ražošanu, kā arī analīze par sociālajām sekām un ietekmi uz vidi revidētajās dalībvalstīs un salīdzinājums ar dalībvalstīm, kuras pilnībā piemēro VMS līdz ar valsts vai ES īpašajiem pasākumiem, kas adresēti šīm nozarēm; f) attiecīgu pētījumu un statistikas datu pārbaude un analīze. APSVĒRUMI SHĒMU ADRESĀTS — ATBALSTAM VISPIEMĒROTĀKIE REĢIONI DALĪBVALSTĪS 15. Pamatojums revidēto shēmu saglabāšanai bija tāds, ka reģionos, kas sastopas ar grūtībām, un tādās apdraudētās nozarēs kā liellopu un aitas/kazas gaļas nozares pietiekami mērķtiecīgi virzīti pasākumi var mazināt ražošanas izbeigšanas risku un jebkādu izrietošo negatīvo ietekmi sociālā, ekonomiskā un vides aspektā. Revīzijā vērtēja, vai Komisija un dalībvalstis ir analizējušas un identificējušas vispiemērotākos reģionus dalībvalstīs, t. i., nestabilus reģionus un šo dalībvalstu lauksaimniecības teritorijas, kur ražošanas pārtraukšanai būtu negatīva ietekme, un vai shēmu koncepcija bija piemērota, lai sasniegtu lopkopjus šajos reģionos. UZ LIELĀKO DAĻU LĪDZEKĻU NEATTIECAS PIENĀCĪGI MĒRĶPLĀNOŠANAS NOTEIKUMI 16. Līdzekļu mērķtiecīgu virzīšanu šajās shēmās zināmā mērā netieši nosaka šo shēmu un no tām subsidēto lauksaimniecisko darbību būtība, kas ir lauksaimnieciska darbība, kuru parasti veic ar dzīvnieku ekstensīvu ganīšanu uz zemes, kas nav piemērota laukaugu audzēšanai. Taču bez skaidriem un pietiekami mērķtiecīgiem noteikumiem ar tiešo atbalstu var tikt subsidētas citas, daudz intensīvākas lauksaimniecības dzīvnieku audzēšanas metodes. 17. Komisija nebija iekļāvusi reģionālo prasību shēmu īstenošanas noteikumos, bet tāda būtu skaidri novirzījusi atbalstu tur, kur tas būtu visefektīvākais. Atbilstoši tam, kā šīs shēmas ir īstenotas tagad, atbalsta ietekme ir izkliedēta pa visām dalībvalstīm. Attiecināmības nosacījumi pamata [24] piemaksām par zīdītājgovīm un aitām, kas veido vairāk nekā 90 % no budžeta līdzekļiem divās revidētajās nozarēs, skaidri nevirza atbalstu dalībvalsts apdraudētajiem reģioniem. ADRESĀTKOMPONENTI SHĒMĀS IR IEROBEŽOTI VAI ARĪ IZZUŠANAS PROCESĀ 18. Pašreizējās shēmās ir daži precīzi noteikti komponenti, piemēram, pamata piemaksa par kazām, papildu piemaksa par aitām un kazām reproduktīvajā vecumā un papildu piemaksa par zīdītājgovīm. Taču šie komponenti nav pienācīgi fokusēti uz lauksaimniecības reģioniem vai arī tiem ir ierobežota finansiāla vērtība. Turklāt tie tiek integrēti VMS. 19. Attiecināmības nosacījumi pamata piemaksai par kazām [25] attiecas uz tiešo atbalstu lauksaimniekiem īpašās teritorijās, kur ražošana atbilst noteiktiem kritērijiem. Taču dalībvalstis, kurās ir relatīvi lieli kazu ganāmpulki, piemaksu par kazām ir nolēmušas pilnībā integrēt VMS, līdz ar to samazinot iespējas šo atbalstu mērķtiecīgi novirzīt (sk. 3. izcēlumu). 20. Papildpiemaksas par aitām un kazām ir adresētas konkrētiem reģioniem un īpašiem lauksaimniecības prakses veidiem [26]. To ir paredzēts izmaksāt tikai tiem "lauksaimniekiem, kas atrodas apgabalos, kur aitu un kazu audzēšana ir tradicionāla darbība vai dod ievērojamu ieguldījumu lauku ekonomikā". Taču šī piemaksa, kura 2006. gadā bija 215 miljoni EUR, izzūd, jo ir tendence to pilnībā integrēt VMS [27]. Faktiski 2010. kalendāra gadā tikai Portugāle un Somija ir saglabājušas šīs piemaksas saistību ar ražošanu. 3. IZCĒLUMS DALĪBVALSTIS, KURAS PĀRTRAUCA IZMANTOT REVIDĒTO SHĒMU ADRESĀTKOMPONENTUS Francija, kurā ir vairāk nekā 1,3 miljoni kazu (10 % no visām kazām ES), nolēma pilnībā integrēt piemaksu par kazām vienotā maksājuma shēmā no 2006. gada, bet piemaksu par aitām VMS integrēja no 2010. gada. Spānija, kurā ir 22 % no visām ES kazām, arī nolēma pilnībā atsaistīt piemaksas, sākot no 2010. gada. Lielākā ES kazu ražotāja Grieķija (ap 38 % no kazu kopējās populācijas) ir nolēmusi pilnībā integrēt piemaksu par kazām vienotā maksājuma shēmā pēc tās ieviešanas. 21. Papildu piemaksa par zīdītājgovīm arī ietver noteikumu par mērķplānošanu saistībā ar konverģences reģioniem [28]. Taču tiem nav noteikti jābūt lauksaimniecības reģioniem, kur zīdītājgovju turēšana būtu tieši saistīta ar konkrētu ietekmi sociālā un vides aspektā. Papildpiemaksa par zīdītājgovīm 2010. gadā bija 51 miljons EUR (samazinājums no 62,1 miljona EUR 2006. gadā), kas atbilst 5 % no revidēto shēmu kopsummas. Konkrētākas summas pasākumiem un dalībvalstīm ir parādītas I pielikumā. SHĒMU EFEKTIVITĀTE, SAGLABĀJOT ĪPAŠO RAŽOŠANAS VEIDU UN LĪDZ AR TO NOVĒRŠOT NEGATĪVO IETEKMI SOCIĀLĀ, EKONOMISKĀ UN VIDES ASPEKTĀ 22. Šīs shēmas bija paredzētas, lai uzturētu noteiktu īpaša ražošanas veida līmeni apdraudētos reģionos un līdz ar to novērstu negatīvo ietekmi uz sociālajiem, ekonomiskajiem un vides aspektiem, ko radītu pārstrukturēšana atbalsta atsaistīšanas dēļ [29]. Šie mērķi joprojām paliek spēkā Komisijas tiesību aktu priekšlikumos KLP sistēmai 2014.–2020. gada laikposmam [30]. 23. Attiecīgi revīzijā pārbaudīja, vai abu nozaru tendences revidētajās dalībvalstīs būtiski atšķiras no tām, kādas ir dalībvalstīs, kuras bija pilnībā integrējušas piemaksas vienota maksājuma sistēmā, un vai kāda atšķirība būtu saistāma ar revidētajām shēmām. NAV PĀRLIECINOŠU PIERĀDĪJUMU TAM, KA REVIDĒTĀS SHĒMAS SPĒCĪGI IETEKMĒ DZĪVNIEKU SKAITA KOPĒJĀS IZMAIŅAS 24. Kopējais zīdītājgovju skaits dalībvalstīs, kuras izmanto daļēju VMS īstenošanu, laikā no 2005. gada līdz 2010. gadam ir nedaudz palielinājies [31] (+2 %), bet dalībvalstīs, kur piemaksa ir atsaistīta no ražošanas, tas ir samazinājies par 6 % [32]. Taču piemaksu par zīdītājgovīm ietekme acīmredzami neatšķiras no vispārējās zīdītājgovju skaita tendences atsevišķās dalībvalstīs. 25. Piemēram, Francijā — dalībvalstī, kas izmanto daļēju VMS īstenošanu un kurā, aptuveni rēķinot, ir 32 % visu zīdītājgovju skaita, — 2001.–2004. gada laikposmā ganāmpulks bija samazinājies, taču kopš 2004. gada zīdītājgovju skaits sāka palielināties un kopš 2008. gada tas ir bijis relatīvi nemainīgs (sk. 1. grafiku). Samazinājums 2001.–2004. gada laikposmā notika, neraugoties uz esošajām piemaksām par zīdītājgovīm un cita veida tiešo atbalstu liellopu gaļas nozarei. 26. Turpretim Vācija — dalībvalsts, kura ir pilnībā atsaistījusi revidētās shēmas un kurā, aptuveni rēķinot, ir ap 6 % kopējā zīdītājgovju ganāmpulka, — piedzīvoja samazinājuma tendenci no 2000. gada līdz 2004. gadam, kad piemaksas par zīdītājgovīm vēl bija pieejamas. Kopš tā laika zīdītājgovju skaits ir stabilizējies/samazinājies lēnāk, arī pēc pilnas VMS īstenošanas. 1. GRAFIKS ZĪDĪTĀJGOVJU SKAITA TENDENCES FRANCIJĀ UN VĀCIJĀ 2000.–2010. GADĀ +++++ TIFF +++++ Avots: Balstoties uz Eurostat datiem. 27. Aitu skaits, kas ilgstoši bija samazinājies, nav būtiski mainījies dalībvalstīs, kuras kopš 2005. gada īsteno pilnu vai daļēju VMS. Šis samazinājums bija tik izteikts, ka revidēto shēmu piemaksas, kuras bija pieejamas kopš pagājušā gadsimta deviņdesmitajiem gadiem, nespēja to pagriezt pretējā virzienā (sk. 2. grafiku). Kazu skaits ir saglabājies stabils dalībvalstīs, kuras VMS īsteno pilnībā vai daļēji. 28. Turklāt tas, ka četras [33] no sešām dalībvalstīm, kuras bija saglabājušas 50 % saistītā atbalsta iespēju piemaksām par aitām un kazām, ir nolēmušas šīs piemaksas pilnībā integrēt VMS un turpmāk izmantot šīm nozarēm 68. pantā paredzēto atbalstu, norāda, ka šīs piemaksas nav uzskatītas par pilnībā efektīvām (sk. 4. izcēlumu). ŠĪS DZĪVNIEKU SKAITA IZMAIŅU TENDENCES GALVENOKĀRT IETEKMĒ ĀRĒJI VAI KONTEKSTUĀLI FAKTORI, KAS KATRAI DALĪBVALSTIJ IR SAVI 29. Tas, ka nav izteiktas saiknes starp piemaksām par dzīvniekiem un dzīvnieku skaitu, liek domāt, ka nozīmīgiem ārējiem vai kontekstuāliem faktoriem, kas ir katrai dalībvalstij savi, ir bijusi dominējoša ietekme uz dzīvnieku skaita izmaiņām. Starp šiem faktoriem ir zemes piemērotība, tirgus apstākļi, trešo valstu konkurences apmērs un patērētāju gaume. 2. GRAFIKS AITU UN KAZU SKAITA ATTĪSTĪBAS TENDENCE DALĪBVALSTĪS, KURĀS IR SAISTĪTAIS UN NESAISTĪTAIS ATBALSTS, 2000.–2010. GADĀ +++++ TIFF +++++ Avots: Balstoties uz Eurostat datiem. 30. Šiem ārējiem un kontekstuālajiem faktoriem ir tik spēcīga vispārēja ietekme, ka revidētās shēmas vai nu zaudē savu ietekmi, ja šie faktori ir pozitīvi, vai arī nevar mainīt situāciju, ja šie faktori ir negatīvi. To pamato gan Palātas veiktā analīze par dzīvnieku skaita izmaiņu ilgtermiņa tendencēm atsevišķās dalībvalstīs (sk. 5. izcēlumu), gan Komisijas veiktie novērtējumi un citi pētījumi [34]. 4. IZCĒLUMS PIEMĒRS PAR AITU UN KAZU SHĒMU INTEGRĒŠANU VMS UN PAPILDU ĪPAŠA ATBALSTA SNIEGŠANU AITU UN KAZU NOZAREI Sākot no 2010. gada, Francija pilnībā atsaistīja piemaksas par aitām un izplānoja daudz labāk virzītu mērķtiecīgu īpaša atbalsta shēmu, lai aizstātu aitu un kazu shēmu saskaņā ar daļēju VMS īstenošanu. Šo darbu veica, pamatojoties uz tehniskiem un ekonomiskiem atlases kritērijiem. Tas tika darīts saskaņā ar 68. panta 1. punkta b) apakšpunktu un apvienojumā ar VMS atbalstu (t. i., kopējie maksājumi papildus VMS 2010. gadā bija aptuveni 135 miljoni EUR). Šīs politiskās pārmaiņas ietekmi uz saņēmējiem apliecina turpmāk aprakstītais gadījums. Kādam Overņas lauksaimniekam, kurš audzēja aitas saimniecībā, kas atrodas vairāk nekā 1000 metru augstumā, kur ekonomiskās alternatīvas ir ierobežotas, atbalsts pieauga par EUR 15000 no 2006. gada (daļēja atsaistīšana: 50 % no piemaksas par aitām) līdz 2010. gadam (pilnīga piemaksu atsaistīšana un 63. un 68. pantā paredzētais īpašais atbalsts). Taču lauksaimnieka ražošanas apjoms šajā laikposmā palika nemainīgs, un tas bija no 612 līdz 653 aitām. 5. IZCĒLUMS PIEMĒRS PAR ĀRĒJU FAKTORU SPĒCĪGU IETEKMI UZ DZĪVNIEKU SKAITA IZMAIŅĀM Portugāle — dalībvalsts, kura izmanto daļēju VMS īstenošanu, — ir piedzīvojusi pozitīvas zīdītājgovju skaita tendences tādēļ, ka 1994. gadā tā īstenoja programmu, ar kuru aramzemi pārvērta ganībās, lai sekmētu lopkopības dzīvnieku audzēšanu, un piešķīra papildus 90000 tiesību par dzīvniekiem, kas palielināja valsts zīdītājgovju kvotu. UZ DZĪVNIEKU SKAITU BALSTĪTAS PIEMAKSAS, KAS NAV SAISTĪTAS AR CITIEM NOSACĪJUMIEM, NEDOD STIMULU UZLABOT KONKURĒTSPĒJU 31. Saistītā atbalsta saglabāšana ir pārejas pasākums, lai atbalstītu lauksaimniekus apdraudētās teritorijās, bet, saskaņā ar Komisijas nostāju, tas nav paredzēts, lai mainītu reformas kopējo virzību uz atbalsta atsaistīšanu un ražotāju lielāku orientēšanu uz tirgu. Taču atbalsta shēma, ar kuru izmaksā piemaksas, pamatojoties uz dzīvnieku skaitu, bez kādiem citiem īpašiem nosacījumiem, nesniedz tūlītējus stimulus lauksaimniekiem uzlabot konkurētspēju. 32. Turpretim, ja maksājumus par skaitu saista ar kvalitātes uzlabošanu, kā to darīja dažas dalībvalstis (piemēram, Īrija un Apvienotā Karaliste — Skotija), tad rodas potenciāls efektīvākam atbalsta pasākumam, kas sekmē gan ražošanas saglabāšanu, gan arī lielāku orientēšanos uz tirgu, ko bija vēlams panākt. Šāda pieeja varētu risināt arī fundamentālo problēmu, kas aprakstīta ietekmes novērtējumā, kuru veica saistībā ar "KLP veselības pārbaudi", proti, ka daļēji saistītais atbalsts "bieži vien attur lauksaimniekus no turpmākas konkurences un orientēšanās uz tirgu. Turklāt peļņai neizdevīgu nozaru gadījumā lauksaimnieki nonāk sliktākā stāvoklī un saņem mazākus maksājumus nekā tie lauksaimnieki, kuri saņem pilnīgi atsaistītu atbalstu" [35]. NAV JŪTAMAS ATŠĶIRĪBAS CITĀS VISPĀRĒJĀS TENDENCĒS STARP DALĪBVALSTĪM, KURAS ĪSTENO PILNĪGU UN DAĻĒJU VMS 33. Revidētās shēmas bija paredzēts turpināt arī, lai mīkstinātu pārstrukturēšanas negatīvo ietekmi sociālā, ekonomiskā un vides aspektā, ko radītu atsaistīšana, t. i., pilnīga VMS īstenošana šajās nozarēs. Revīzijā salīdzināja attiecīgo reprezentatīvo rādītāju tendences (gaļas ražošana, saņēmēju skaits un dzīvnieku skaits saimniecībā un pastāvīgo ganību platības) dalībvalstīs, kuras izmanto pilnīgu atsaistīšanu, un tajās, kuras izmanto daļēju VMS īstenošanu, lai palīdzētu konstatēt atsaistīšanas negatīvo seku apmēru. NAV BŪTISKAS ATŠĶIRĪBAS GAĻAS RAŽOŠANAS TENDENCĒS STARP DALĪBVALSTĪM, KURAS IZMANTO REVIDĒTĀS SHĒMAS, UN TĀM, KURAS TO NEDARA 34. Revīzijā konstatēja, ka nav jūtamas atšķirības gaļas ražošanā novērotajās tendencēs starp tām dalībvalstīm, kuras saglabāja revidētās shēmas saistītas (tāpat kā pirms reformas), un tām dalībvalstīm, kuras šīs piemaksas ir pilnībā integrējušas vienotā maksājuma shēmā (sk. II pielikumu par gaļas ražošanas tendencēm). Lai gan tikai trešdaļa ES liellopu gaļas produkcijas ir tieši saistīta ar zīdītājgovīm, tomēr šīs tendences liecina, ka revidēto shēmu atsaistīšanai nav bijis būtiskas ietekmes uz gaļas ražošanu. 35. Šīs tendences atkal ir spēcīgi ietekmējuši ārēji un kontekstuāli faktori, tostarp pārstrukturēšana, kas pašlaik notiek gan saimniecību (piemēram, nestabilo saimniecību "izstāšanās", lielāka dzīvnieku koncentrācija saimniecībā), gan nozares līmenī (piemēram, lielveikalu ķēdes tirgū ienāk tieši kā patērētāji, kautuves apvienojas utt.). 36. Šos kontekstuālos faktorus ilustrē pierādījums, ka lauksaimniecības-pārtikas ražošanas ķēdes organizācija spēcīgi ietekmē pārstrādes rūpniecību. Piemēram, Portugālē, kur 75 % saimniecību tiek klasificētas kā "ļoti mazas", valsts iestādes norādīja uz mazu un fragmentāru ganāmpulku saimnieku vājo spēju panākt sev vēlamo rezultātu sarunās ar piegādātājiem un klientiem, ko uzskata par nozares ražīgumu ierobežojošu faktoru. To vēl vairāk saasināja fakts, ka kautuves Portugālē nodrošina tikai kaušanas pakalpojumu tā vietā, lai vairāk iesaistītos gaļas tirdzniecībā. Turpretim Apvienotajā Karalistē pēc pilnas VMS īstenošanas valsts iestādes norādīja, ka ir notikusi pārbīde uz labāku ganāmpulku ražīgumu un saimniecību konkurētspēju, un ir vērojami centieni paplašināt lauksaimniecības dzīvnieku audzētāju tirgus daļu un tiešos rezultātus ar kooperatīvu starpniecību. 3. GRAFIKS GAĻAS RAŽOŠANA — SALĪDZINĀJUMS STARP TĀM DALĪBVALSTĪM, KURAS IZMANTO PIEMAKSAS, UN STARP TĀM, KURAS TO NEDARA +++++ TIFF +++++ Avots: Balstoties uz ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas 2010. gada statistikas gadagrāmatas B.10. tabulu. ATSEVIŠĶAS LĪDZĪBAS ATKLĀJ SOCIĀLĀS UN VIDES TENDENCES VISĀS DALĪBVALSTĪS 37. Revidētajās dalībvalstīs kopumā samazinās to saņēmēju skaits, kuri saņēma atbalstu par zīdītājgovīm, aitām un kazām, atbilstoši vispārējai tendencei lauksaimniecībā, un mazāk konkurētspējīgie lauksaimnieki pamet nozari. Šāda samazināšanās var izraisīt negatīvas sekas, piemēram, nodarbinātības samazināšanos lauksaimniecībā, ekonomiskās sekas lauku iedzīvotājiem un negatīvu ietekmi uz vidi. Taču šīs potenciālās sekas lielā mērā ir kompensējusi vispārīgā ES tendence — saimniecībā turēto dzīvnieku skaita palielināšanās (sk. III pielikumu), kad konkurētspējīgākie lauksaimnieki pārņem daļu ražošanas faktoru no tiem, kas ir nozari pametuši, un cenšas vairot savu konkurētspēju un ienesīgumu, palielinot ražošanas mērogu. 38. Tas, ka tiek uzturētas minimālās ražošanas prasības, proti, tās, ko mudina uzturēt ar revidētajām shēmām, var sekmēt tādus ieguvumus vides jomā kā ugunsgrēku riska samazināšanās un bioloģiskās daudzveidības palielināšanās. Piemēram, Komisija jau ir apzinājusi noteiktus saimniekošanas darbību veidus, tādus kā ekstensīvas noganīšanas sistēmas, dzīvnieku ganīšana un pārvietošana [36], kas ir saistīti ar ietekmi sociālā un vides aspektā. 39. Taču citiem ES politikas instrumentiem, tādiem kā agrovides vai MLA pasākumi vai pat ES reglamentējošās prasības [37], ir līdzīgi vai savstarpēji papildinoši uzdevumi. Šie pasākumi ir saistīti arī ar revidēto shēmu paredzēto ietekmi uz vidi. Tādējādi nav skaidrs, kādā apmērā revidētās shēmas, ja tās piemēro visā dalībvalstu teritorijā, sekmē izvairīšanos no negatīvas ietekmes uz vidi. To apstiprina fakts, ka apmeklētajās dalībvalstīs, kurās atbalsts bija atsaistīts, nebija pierādījumu par plašām vides problēmām, ko būtu izraisījusi zemes pamešana pēc revidēto shēmu atsaistīšanas. 40. Turklāt "pastāvīgo ganību platības", kuras izmantoja atgremotāju ganāmpulki (sk. 3. tabulu), ko var izmantot kā vides rādītāju, ES dalībvalstīs ir vai nu bijušas stabilas, vai nav krasi samazinājušās, neraugoties uz to izvēli atsaistīt revidētās shēmas vai arī tās neatsaistīt. 3. TABULA KOPĒJĀ ZEMES PLATĪBA, KAS DEKLARĒTA KĀ PASTĀVĪGAS GANĪBAS Avots: Eiropas Komisijas Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD. Deklarētā pastāvīgo ganību platība (tūkst. hektāru) | ES 15 | 2006. g. | 2006. g. | Procentuālās izmaiņas (2009. g. pret 2006. g.) | Beļģija [8888] | 459 | 458 | - 0,2 % | Dānija | 225 | 215 | - 4,4 % | Spānija [8888] | 5695 | 6001 | 5,4 % | Fancija [8888] | 8103 | 8106 | 0 % | Austrija | 1437 | 1397 | - 2,8 % | Portugāle [8888] | 1037 | 1124 | 8,4 % | Somija | 22 | 19 | - 15,1 % | A)Starpsummas(Dalībvalstis, kas daļēji īsteno VMS) | 16978 | 17320 | 2,0 % | Vācija | 4925 | 4798 | - 2,6 % | Īrija | 4264 | 4233 | - 0,7 % | Grieķija | 2740 | 2719 | - 0,8 % | Itālija | 2303 | 2325 | 1 % | Luksemburga | 66 | 65 | - 1,7 % | Nīderlande | 813 | 832 | 2,4 % | Zviedrija | 800 | 713 | - 11 % | Apvienotā Karaliste | 9919 | 9796 | - 1,2 % | B)Starpsummas(Dalībvalstīs, kas pilnībā īsteno VMS) | 25830 | 25481 | - 1,4 % | PIEMAKSU ATSAISTĪŠANA IR NEGATĪVI IETEKMĒJUSI LOPKOPĪBU APDRAUDĒTĀS TERITORIJĀS 41. Kaut arī šķiet, ka dažos gadījumos shēmu pastāvēšanai ir labs pamatojums, atsaistīšanas pieredze rāda, ka kopumā šī darbība neizraisīja dramatiskas izmaiņas ražošanas struktūrā ES līmenī, kā to jau norādīja Komisija [38]. Palāta revīzijā konstatēja, ka dažos dalībvalstu reģionos, piemēram, kalnu apvidos vai reģionos, kur nav daudz dzīvotspējīgu lauksaimniecības alternatīvu, pastāv reāli lopkopības pārtraukšanas draudi [39], kas, kā parādīts 6. izcēlumā, dažās dalībvalstīs jau ir noticis. Šādās teritorijās augsnes vai klimata problēmu un zemāka ienesīguma dēļ tas, ka nav bijis īpašu ražošanas prasību, ir izraisījis atgremotāju ganāmpulku samazināšanos, kam savukārt var būt sociālas un ekonomiskas sekas. 6. IZCĒLUMS ATTEIKŠANĀS NO RAŽOŠANAS SAISTĪBĀ AR ATBALSTA ATSAISTĪŠANU APDRAUDĒTOS REĢIONOS Skotijā, kurā ir liela proporcionālā daļa zema ražīguma zemes [40] un kuras ražošanas alternatīvas tādēļ ir ierobežotas ar atgremotāju ganāmpulkiem, kas barojas ekstensīvā noganīšanas sistēmā, pēc VMS ieviešanas saņēmēju skaits ievērojami samazinājās. Skotijas iestādes saņēmēju skaita samazināšanos skaidro ar vecāko vai mazāk efektīvo lauksaimnieku aiziešanu no lauksaimniecības (pēc tam tie iznomā savu zemi). Fakts, ka pēc VMS ieviešanas paātrinājās turēto dzīvnieku skaita samazināšanās, rada bažas vides aspektā, īpaši attiecībā uz nelabvēlīgajām kalnu un salu teritorijām vai apdraudēto Skotijas Ziemeļrietumu reģionu. Saskaņā ar Skotijas iestāžu sniegto informāciju "kopš vienreizējā saimniecības maksājuma ieviešanas aitu skaits ir samazinājies straujāk — par 14,4 % pēdējos piecos gados. No 2005. gada līdz 2009. gadam par 7,5 % ir samazinājies arī liellopu skaits, taču pagājušajā gadā ir bijis neliels palielinājums par 0,8 %". Cits piemērs saistīts ar risku atteikties no ražošanas sarežģītās Portugāles teritorijās, kurās liela daļa zemes ir nelabvēlīgos apgabalos. Lielākā daļa aitkopības Portugālē notiek teritorijās, kurās ir dabas problēmas, vai mazauglīgās teritorijās, kur nav ekonomiski dzīvotspējīgu alternatīvu. 2009. gadā lielu daļu (53 %) no kopējām piemaksām par aitām izmaksāja saņēmējiem Alentežu reģionā, kas klasificēts kā MLA. Pēc tam, kad atsaistīja 50 % no piemaksām par aitām un kazām, tendenču analīze rāda, ka šajā reģionā straujāk nekā citos samazinājās to saņēmēju skaits, kuri saņēma piemaksas par aitām un kazām, kas liecina, ka atteikšanās no ražošanas risks atsaistīšanas dēļ ir izteiktāks nelabvēlīgos apgabalos, kur alternatīvas ir ierobežotas. KOMISIJAS UN DALĪBVALSTU UZRAUDZĪBAS UN VĒRTĒŠANAS SISTĒMAS 42. Komisijai un dalībvalstīm ir jāievieš pienācīgi pārvaldības līdzekļi, tādi kā labi funkcionējošas izpildes pārvaldības sistēmas, lai regulāri uzraudzītu iepriekš noteiktos rezultatīvos rādītājus un lai novērtētu shēmu ietekmi sociālā, ekonomiskā un vides aspektā [41]. Turklāt abas shēmas ir pienācīgi jākoordinē ar citu šīm nozarēm pieejamo atbalstu. DALĪBVALSTU LĪMENĪ VĀJA IZPILDES UZRAUDZĪBA 43. Kopumā katras revidētās dalībvalsts rīcībā bija detalizēta informācija par lopkopības nozarēm un lauksaimniecības stāvokli tās teritorijas dažādos lauksaimniecības reģionos. Taču šī informācija ir izkliedēta dažādu dienestu dažādos līmeņos vai dažādās aģentūrās, kuras vāc to katra savam mērķim. 44. Tā kā tiesību aktos nav prasības par uzraudzības kārtību, lielākā daļa apmeklēto dalībvalstu nebija īstenojušas uzraudzības sistēmu, kas saistītu revidēto dzīvnieku atbalsta shēmu tiešos rezultātus ar īpašiem galīgajiem rezultātiem, kā arī tās nebija definējušas īpašus rezultatīvos rādītājus revidētajām shēmām. 45. Neraugoties uz iemesliem, kas bija norādīti, lai uzturētu daļēju VMS pasākumu īstenošanu ar revidētajām atbalsta shēmām [42], Komisija nebija paskaidrojusi, kas jāsaprot ar "ražošanu" (piemēram, saimniecību skaits, saņēmēji, turētie dzīvnieki u. c.) vai ar "piegādi pārstrādes nozarēm" (piemēram, teļi vai jēri, dzīvsvars, gaļas tonnas u. c.) un kā šie divi komponenti panāktu plānoto ietekmi sociālekonomiskā un vides aspektā. 46. Attiecīgi dalībvalstīs, kas īsteno revidētās shēmas, šie termini nav saskaņotā veidā definēti un nav saistīti ar vajadzībām, ko budžeta lēmējiestādes un Komisija paziņoja shēmu uzturēšanas atbalstam. Tā vietā dalībvalstīs ir plaši izplatītas dažādas interpretācijas par shēmu iespējamiem mērķiem un par dažādajiem iespējamajiem aizstājējiem (t. i., operatīvajiem mērķiem), kurus varētu izmantot, lai uzraudzītu shēmu efektivitāti (sk. 7. izcēlumu). Taču šādas interpretācijas ne vienmēr veido pienācīgus [43] rezultatīvos rādītājus, lai sasniegtu izvirzīto problēmjautājumu loku, ko ar abām shēmām bija paredzēts risināt un ko Komisija varētu uzraudzīt ES līmenī. NAV VISAPTVEROŠA PĀRSKATA PAR DAŽĀDAJIEM PASĀKUMIEM, KURIEM IR REVIDĒTAJĀM SHĒMĀM LĪDZĪGA PLĀNOTĀ IETEKME 47. Papildierobežojums, kas traucē Komisijai veikt uzraudzību, ir tas, ka nav uzraudzības līdzekļa, kurš sniegtu visaptverošu skatījumu uz atbalsta veidiem, kādi no dažādiem avotiem pieejami dzīvnieku nozarēs un darbojas sinerģijā cits ar citu. Šāds atbalsts ir pieejams gan no I pīlāra, gan no II KLP pīlāra [44], gan arī no valstu līdzekļiem. Lai gan Komisijai šī informācija ir pieejama dažādos līmeņos, tā nav sistemātiski apkopota un visaptverošā veidā uzraudzīta. 7. IZCĒLUMS DAŽĀDAS REZULTATĪVO RĀDĪTĀJU INTERPRETĀCIJAS DALĪBVALSTĪS Francijā saskaņā ar ieinteresēto personu viedokli "ražošanu" varētu uzraudzīt, izmantojot tādus rādītājus kā teļu skaits vai ar eksportētās teļa gaļas tonnas, nevis ņemot vērā tikai turētās zīdītājgovis. "Piegāde pārstrādes nozarēm" varētu būt mērāma liellopu, teļu un jēru dzīvsvara kilogramos. Attiecībā uz kazu nozari ieinteresēto personu interpretācija par piegādes mērīšanu pārstrādes nozarei bija kazas piens, kas saražots un piegādāts siera rūpniecībai. Beļģijā ar "ražošanu" saprata "Blanc-Bleu Belge" šķirnes govju skaitu. Liellopu gaļas ražošanu skaidroja ar "production indigene brute (PIB)" (vietējo bruto produkciju), kuru uzskaita ekvivalentu kautķermeņu svara tonnās. To aprēķina, ņemot vērā Beļģijā nokauto dzīvnieku skaitu, kam pieskaita eksportētos dzīvos dzīvniekus un atņem importētos dzīvos dzīvniekus. Spānijā valsts iestādes definēja "ražošanu" kā kopējā dzīvnieku skaita, saimniecību skaita un saražotās gaļas daudzuma kombināciju. "Piegādi pārstrādes nozarei" uzskaitīja, izmantojot valstī izaudzēto dzīvnieku skaitu, kam pieskaitīja nobarošanai importētos dzīvniekus. 48. Piemēram, lopkopības nozares ievērojami iegūst no II pīlāra lauku attīstības fondiem, īpaši no agrovides pasākumiem [45], un aptaujātās ieinteresētās personas (valsts iestādes un lauksaimnieku pārstāvju apvienības) vienojās par šā atbalsta savstarpējo papildināmību. Turklāt zīdītājgovju, aitu un kazu audzētāju ražošanas lēmumus būtiski ietekmēja I pīlāra politikas instrumenti (piemēram, VMS savstarpējās atbilstības nosacījumi [46], 68. panta pasākumi u. c.) vai valstu finansētie pasākumi (piemērus skatīt 8. izcēlumā). 49. Apmeklētie saņēmēji nenošķīra dažādos saņemtā atbalsta komponentus. Turpretim ražošanas lēmumu pieņemšanā saņēmējiem bija svarīga atbalsta kopējā summa, nevis kāda atsevišķa shēma pati par sevi (sk. 9. izcēlumu). Ja eksistē dažādas shēmas ar līdzīgiem mērķiem, veidojas dubultfinansējuma iespēja [47], no kā varētu izvairīties, ja Komisijai būtu visaptverošs pārskats par lauksaimniekiem pieejamajām dažādajām shēmām un to ietekmi. 8. IZCĒLUMS TO ATBALSTA SHĒMU PIEMĒRI NO REVIDĒTAJĀM NOZARĒM, KURĀM IR LĪDZĪGI MĒRĶI Īrija. Dzīvnieku labturības reģistrēšanas un audzēšanas shēma zīdītājgovju ganāmpulkiem (saistītais atbalsts, to sauc arī par zīdītājgovju labturības shēmu). Valsts finansēta shēma, kas saskaņota ar Komisiju [48], pašlaik izmaksā piemaksu EUR 40 par dzīvnieku (aptuveni 92,5 miljoni EUR), lai uzlabotu dzīvnieku labturību un īpašā liellopu zīdītājgovju ganāmpulka kvalitāti. Pļavu aitu shēma (atsaistītais atbalsts, pamatojoties uz 68. panta noteikumiem). To finansē no neizlietotajām VMS apropriācijām, un šī uz platību balstītā shēma ir saistīta ar aitu ganāmpulka blīvumu, turklāt dažāda likme ir zemieņu lauksaimniekiem un augstieņu lauksaimniekiem, un tā ir EUR 10 par aitu (aptuveni 54 miljoni EUR trijos šās shēmas pastāvēšanas gados). Apvienotā Karaliste (Skotija). Skotu liellopu teļu shēma (SLTS) (saistītais atbalsts, ko finansēja, pamatojoties uz 69. panta un vēlāk uz 68. panta noteikumiem). Tā sniedz tiešo atbalstu specializētiem abu dzimumu liellopu teļu audzētājiem, kuriem vismaz 75 % ir liellopu tīršķirnes un vismaz 30 dienas veci dzīvnieki (EUR 119200000 no 2010. gada līdz 2013. gadam jeb aptuveni 18–19 miljoni GBP ikgadējos maksājumos). 9. IZCĒLUMS PIEMĒRS PAR TO, KĀ APVIENOTAS DAŽĀDAS ATBALSTA SHĒMAS AR LĪDZĪGIEM MĒRĶIEM Saņēmējs dzīvoja kādas revidētās dalībvalsts nelabvēlīgā teritorijā un tika apmeklēts uz vietas. Lauksaimnieka galveno ekonomisko darbību veidoja jēru audzēšana. Jērus viņš pārdeva citiem lauksaimniekiem nobarošanai vai arī tieši uz kautuvi. Jēru audzēšanai viņš turēja 400 aitas, kuras ganījās iežogotā 250 ha lielā lauksaimnieka zemes teritorijā. Proteīnaugus un graudaugus, ko saimniecībā izaudzēja, saskaņā ar lauksaimnieka teikto, galvenokārt izlietoja šo dzīvnieku barošanai. 2009. gadā lauksaimnieks pusi sava uzņēmuma atdeva dēlam (200 aitu nodošana). Dažādo shēmu relatīvā ieguldījuma analīze liecina, ka piemaksām par aitām bija maza finansiāla nozīme, kad lauksaimnieks pieņēma savu ražošanas lēmumu. Tajā pašā laikā MLA un agrovides pasākumiem ir līdzīgi mērķi attiecībā uz revidētajām shēmām reģionālo adresātu un vides iznākumu aspektā, un tie veido daudz lielāku daļu lauksaimnieka kopējos subsidētajos ienākumos. Turklāt savstarpējās atbilstības prasības VMS piemaksām šajā saimniecībā daudz efektīvāk varētu ievērot, turot ganāmpulku, piemēram, aitas, un līdz ar to lauksaimnieks turētu ganāmus dzīvniekus arī tad, ja nebūtu ievērotas īpašās ražošanas prasības, ko uzliek "reproduktīvā vecuma aitu" shēma. +++++ TIFF +++++ KOMISIJAS VEIKTO SHĒMU IETEKMES VĒRTĒŠANU APGRŪTINA DAŽAS NEPILNĪBAS KOMISIJAS KĀRTĒJĀS REFORMAS PAMATĀ NAV 2008. GADA VESELĪBAS PĀRBAUDES NOVĒRTĒJUMS 50. Attiecībā uz abām nozarēm Komisija pasūtīja vairākus vērtēšanas pētījumus, kuros ietvēra arī revidētās shēmas un abu nozaru dažādo atbalsta pasākumu ietekmi. Novērtējumi kopā ar ietekmes vērtēšanas praksi ir būtiski līdzekļi Komisijai, lai izpētītu politikas ietekmi un palīdzētu sagatavot uz informāciju balstītu atzinumu, izstrādājot attiecīgos tiesību aktu priekšlikumus [49]. 51. Taču novērtējumiem strauju reformu apstākļos, kā tas notiek pašlaik (2003. gada KLP reformai 2008. gadā sekoja "veselības pārbaude", kam 2013. gadā sekos nākamā KLP reforma), ir jābalstās uz pagātnes analīzi, kas vairs var nebūt absolūti būtiska un/vai var būt novēlota, lai pati par sevi sniegtu pienācīgu palīdzību Komisijai. 52. Piemēram, attiecībā uz divām revidētajām gaļas nozarēm un shēmām novērtējumi, kas bija pieejami [50], kad Komisija izstrādāja priekšlikumus par KLP pēc 2013. gada, aptvēra stāvokli tikai saistībā ar 2003. gada reformas lēmumiem [51], nevis pēc 2008. gada. Tomēr dalībvalstis jau īstenoja noteikumus, kuri izrietēja no KLP "veselības pārbaudes", kas dalībvalstīs uzlaboja esošos un ieviesa jaunus līdzekļus [52], lai risinātu revidētajās nozarēs atsaistīšanas dēļ radušos potenciālos traucējumus. Šie paši jautājumi ir būtiski KLP pasākumu novērtējumā attiecībā uz aitu un kazu nozari. Šo novērtējumu publicēja 2011. gada novembrī [53]. 53. Rezultātā Padome un Parlaments pašlaik tiek aicināti pieņemt lēmumus par jaunu reformu, kad 2008. gada KLP reformu ietekme vēl nav pilnībā absorbēta. Ar 2008. gada reformu ieviesa nozīmīgas izmaiņas attiecībā uz iespējām sniegt īpašu atbalstu [54]. SECINĀJUMI UN IETEIKUMI 54. Palāta neatrada pārliecinošus pierādījumus, kas apliecinātu, ka zīdītājgovju, aitu un kazu shēmas, kuras īsteno saskaņā ar izvēli daļēji īstenot VMS, kopumā ir efektīvāks līdzeklis nekā atsaistītais atbalsts, kas apvienots ar citiem ES un valstu finansētajiem pasākumiem, lai saglabātu ražošanu un tādējādi noturīgu ekonomisko darbību reģionos, kuros nav daudz ekonomisko alternatīvu, un lai dotu labumu videi. 55. Vairākas dalībvalstis ir secinājušas, ka shēmu plānoto ietekmi varētu labāk panākt, ja pilnīgi atsaistītu piemaksas, līdz ar koordinētu I un II pīlāra līdzekļu izmantošanas pieeju, lai atbalstītu nozares apdraudētās teritorijās vai īpašus mērķus. Attiecīgi arvien pieaug tendence absorbēt revidētās atbalsta shēmas VMS un paļauties uz alternatīviem instrumentiem, lai aizsargātu apdraudētās nozares. 56. Saskaņā ar Komisijas ierosinājumu brīvprātīgi saistītais atbalsts dažās nozarēs, tostarp revidētajās, būtu atļaujams arī pēc 2013. gada. Ne Padome, ne Eiropas Parlaments vēl nav oficiāli reaģējuši uz Komisijas priekšlikumu. Turpmāk minētie ieteikumi paredz detalizētas izmaiņas, kuras likumdevējs varētu iekļaut kādā no revidētajām shēmām, ja Komisijas priekšlikums tiktu pieņemts. VAI ZĪDĪTĀJGOVJU UN AITU UN KAZU SHĒMAS BIJA ADRESĒTAS TIEM DALĪBVALSTU REĢIONIEM, KURIEM TĀS BŪTU VISSVARĪGĀKĀS? 57. Dalībvalstīm bija atļauts saglabāt zīdītājgovju un aitu un kazu shēmas, jo dažās nozarēs un reģionos ražošana bija apdraudēta. Revīzijā secināja, ka lielākā daļa līdzekļu no revidētajām shēmām ir bijusi pieejama visā dalībvalstu teritorijā. Tāpēc, lai gan likumdevējs akcentē apdraudētos reģionus, shēmas — tādas, kādas tās paredzētas, — nekoncentrējas uz šiem reģioniem un teritorijām, kur vietējā ražošana ir vitāli svarīga ekonomikai un videi un kur nav alternatīvu. Līdz ar to shēmu ietekme ir izkliedēta, jo tās nav bijušas pietiekami mērķtiecīgi plānotas (15.–17. punkts). 58. Vienīgie abās nozarēs mērķtiecīgi plānotie atbalsta pasākumi ir papildu piemaksas, kur tās piemēro un kuras var izmaksāt tikai lauksaimniekiem konkrētās teritorijās. Taču piemaksām ir ierobežota finansiāla nozīme un/vai tās ir atsaistīšanas procesā (18.–21. punkts). 1. IETEIKUMS Attiecībā uz saistītā tiešā atbalsta shēmām Komisijai būtu jāpievieno mērķplānošanas prasība. Īpaši Komisijas īstenošanas kārtībā būtu jāprasa, lai dalībvalstis identificētu un pamatotu tās lauksaimniecības teritorijas, kurās saistītajām piemaksām par dzīvniekiem varētu būt pozitīva ietekme un kur nav reālu dzīvotspējīgu alternatīvu. VAI ZĪDĪTĀJGOVJU UN AITU UN KAZU SHĒMAS EFEKTĪVI SAGLABĀ ĪPAŠO RAŽOŠANU UN LĪDZ AR TO NOVĒRŠ NEGATĪVO IETEKMI SOCIĀLĀ, EKONOMISKĀ UN VIDES ASPEKTĀ? 59. Salīdzinājums starp tām dalībvalstīm, kuras ir pilnībā atsaistījušas atbalstu, un starp tām, kuras ir saglabājušas revidētās atbalsta shēmas, nesniedz nevienu izšķirošu pierādījumu par labu pēdējo vispārējai efektivitātei ražošanas saglabāšanā (22.–28. punkts). 60. Šajās nozarēs drīzāk dominē ārēju un kontekstuālu faktoru ietekme, nevis pašu shēmu ietekme (29. un 30. punkts). Tomēr bija pierādījumi, ka apdraudētos reģionos pēc piemaksu atsaistīšanas lopkopības produkcija samazinājās (41. punkts). 2. IETEIKUMS Komisijai saziņā ar dalībvalstīm būtu jānoskaidro vissvarīgākie īpašo lauksaimniecības darbību veidi (piemēram, ekstensīvas noganīšanas sistēmas, ganīšana ar ganu u. c.), lai saglabātu lauksaimniecisko ražošanu un stabilu ekonomisko aktivitāti reģionos, kuros ir maz ekonomisku alternatīvu, un lai dotu labumu videi. Lai ES atbalsts revidētajām nozarēm būtu maksimāli efektīvs, šāds atbalsts jākoncentrē uz lauksaimniekiem un īpašām lauksaimnieciskām darbībām nelabvēlīgos reģionos, kur pastāv riski vides, sociālā un ekonomiskā jomā. 61. Zīdītājgovju un aitu un kazu audzētāju lauksaimnieku ražošanas lēmumus ietekmē no dažādiem avotiem nākošo dažādo atbalsta pasākumu pārklājums. Līdz apmēram, kādā saistītā atbalsta shēmas uzskata par efektīvām, tām varētu būt lielāka ietekme, ja tās vairāk orientētu uz saimniecību konkurētspēju (31. un 32. pants). 62. Tendencēs, kas attiecas uz sociālajiem, ekonomiskajiem un vides aspektiem, tādiem kā gaļas ražošana, saņēmēju un dzīvnieku skaits, un pastāvīgo ganību platība, nebija jūtamu atšķirību starp dalībvalstīm, kuras pilnīgi vai daļēji īstenoja VMS (24.–28. un 33.–40. punkts). VAI KOMISIJA UN DALĪBVALSTIS LABI UZRAUDZĪJA UN NOVĒRTĒJA ZĪDĪTĀJGOVJU UN AITU UN KAZU SHĒMAS? 63. Lielākajā daļā apmeklēto dalībvalstu rezultatīvo rādītāju uzraudzība bija vāja, jo nebija ad hoc izpildes uzraudzības sistēmu revidēto shēmu koprezultātu un iznākumu mērīšanai, kā arī katra dalībvalsts dažādi interpretēja terminus "ražošana" un "piegāde pārstrādes nozarei" (43.–46. punkts). Turklāt Komisijai uzraudzību veikt traucēja arī tas, ka nebija pienācīga līdzekļa, kas sniegtu visaptverošu priekšstatu par atbalstiem, kuri pieejami no dažādiem avotiem (47.–49. punkts). 64. Tā kā KLP reformas notiek strauji, ne vienmēr ir iespējams savlaicīgi veikt precīzus skaitļos izsakāmus novērtējumus. Līdz ar to Komisijas sistēmas efektivitāti revidēto shēmu ietekmes vērtēšanai mazina tas, ka nav 2008. gada veselības pārbaudes novērtējuma (42. un 50.–53. punkts). 3. IETEIKUMS Komisijai būtu jāprecizē uzraudzības prasības un kārtība, kāda sagaidāma no dalībvalstīm attiecībā uz atbalsta shēmām dzīvnieku nozarēm; un šīs prasības būtu jāiekļauj tiesību aktos, piemēram, īstenošanas aktā, kas prasītu dalībvalstīm izmantot pienācīgus izpildes rādītājus un atjauninātus datus, kas ir labi sasaistīti ar dzīvnieku atbalsta shēmu paredzēto iznākumu. Komisijai būtu jāīsteno pastāvīga uzraudzības sistēma, kura aptvertu visu tiešo atbalstu, kas dalībvalstīs izmaksāts dzīvnieku nozarēm, ietverot valstu atbalstu un atbalstu no II pīlāra. Komisijai šī informācija būtu jāvāc un jāuzrauga visaptverošā veidā no visas ES. Šādi Komisija ņemtu vērā dzīvnieku nozarēm adresēto dažādu veidu shēmu vispārējo ietekmi un apzinātu potenciālo sinerģiju starp šīm shēmām, lai izvairītos piešķirt dubultu finansējumu no atbalsta instrumentiem, kuriem ir līdzīgi mērķi. 4. IETEIKUMS Komisijai saziņā ar dalībvalstīm būtu jāveic visaptverošs novērtējums par dažādo atbalsta shēmu ietekmi un vajadzības gadījumā jānovērtē, kā alternatīvie pasākumi uzlabo ražošanas kvalitāti un konkurētspēju, piemēram, veicinot ganāmpulku uzlabošanu. Šo ziņojumu 2012. gada 20. jūnija sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Ioannis SARMAS. Revīzijas palātas vārdā — +++++ TIFF +++++ Vítor Manuel da Silva Caldeira priekšsēdētājs [1] COM(2011) 625 final/2, 19.10.2011. [2] Lauksaimniecība Eiropas Savienībā — Statistikas un ekonomikas informācija, 2010. gads, Eiropas Komisijas Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD. [3] Eiropas Savienībai kopumā — apmēram divas trešdaļas no saražotās liellopu gaļas iegūst no piena lopu ganāmpulkiem, uz šo nozari šī revīzija neattiecas. [4] Avots: Eurostat. [5] Sk., piem., preambulu Padomes 1999. gada 17. maija Regulai (EK) Nr. 1254/1999 par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgo organizāciju (OV L 160, 26.6.1999., 21. lpp.); 12. apsvērumā teikts, ka "[..] ir lietderīgi atļaut dalībvalstīm izveidot saikni starp paaugstinātas jutības joslām vai apvidiem un zīdītājgovju ražošanu, lai nodrošinātu tādas ražošanas saglabāšanu, it īpaši apgabalos, kur nav citas alternatīvas". Attiecībā uz aitas/kazas gaļu Padomes 2001. gada 19. decembra Regulas (EK) Nr. 2529/2001 par aitu un kazu gaļas tirgus kopīgo organizāciju (OV L 341, 22.12.2001., 3. lpp.) preambulas 11. apsvērumā noteikts, ka "būtu jāizveido saikne starp paaugstināta riska zonām vai apvidiem un aitu un kazu audzēšanu tā, lai nodrošinātu tādu darbību saglabāšanu galvenokārt apgabalos, kur tāda audzēšana ir svarīga vietējai ekonomikai". [6] Ar Regulu (EK) Nr. 1254/1999 ieviesa piemaksu likmes liellopu gaļas nozarei. Ar Regulu (EK) Nr. 2529/2001 ieviesa tiešo atbalstu aitas/kazas gaļas nozarei. [7] Pamatojoties uz dzīvnieku skaitu. [8] Padomes 2003. gada 29. septembra Regula (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001 (OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp.). [9] Cita starpā ietverot liellopu un aitas/kazas gaļas nozares. [10] Vienotā maksājuma shēma sāka darboties 2005. gada 1. janvārī. Dalībvalstis varēja izvēlēties piemērot VMS pēc pārejas perioda (kas beidzās 2005. gada 31. decembrī vai 2006. gada 31. decembrī), ja to pamatoja ar īpašiem lauksaimniecības apstākļiem. Juridiskais pamats daļējas VMS īstenošanas iespējai bija paredzēts Regulas (EK) Nr. 1782/2003 64.–68. pantā. [11] Atlikumu no vidējām summām, kas lauksaimniekiem izmaksātas atsauces periodā (kopumā 2000.–2002. gadā), integrēja VMS aprēķinos atbilstoši variantam, kādu tiesību aprēķināšanai katra dalībvalsts bija izvēlējusies. [12] Reģioni, kas ir daļa no dalībvalsts, atrodas ārpus Eiropas un ir pilnībā ES daļa. Pavisam ir deviņi šādi reģioni — seši Francijai, divi Portugālei un viens Spānijai. [13] Spānija, Francija un Slovēnija atsaistīja piemaksas par aitām un kazām 2010. kalendāra gadā, bet Dānija tās atsaistīja 2012. kalendāra gadā. [9999] Izņemot gadījumus, kad saņēmēju skaits pēc atsaistīšanas ievērojami samazinājās, līdz ar to ļaujot palielināt atbalsta likmi katram lauksaimniekam. [14] COM(2008) 306 final, 20.5.2008. [15] Padomes 2009. gada 19. janvāra Regula (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OV L 30, 31.1.2009., 16. lpp.), kas stājās spēkā 2009. gada janvārī. [16] Liellopu gaļas nozarē kaušanas piemaksa un īpašā piemaksa par vīriešu dzimuma dzīvniekiem bija jāatsaista, vēlākais, 2012. gada 1. janvārī. [17] Regulas (EK) Nr. 73/2009 34. apsvērums: "[..] attiecībā uz zīdītājgovju, aitas un kazas gaļas nozarēm dažu reģionu lauksaimniecības ekonomikai aizvien būtu jāsaglabā lauksaimniecības ražošanas minimālais līmenis, jo īpaši gadījumos, kad lauksaimniekiem nav citu ekonomikas alternatīvu [..]". [18] Šis arguments jau tika apspriests Padomes diskusijās pirms 2003. gada reformas. Sk. Padomes "KLP reforma: Paskaidrojoša piezīme DS 222/03", Luksemburgā, 2003. gada 18. jūnijā. [19] Komisijas priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām; COM(2011) 625 final/2, 19.10.2011. IV sadaļas 1. nodaļā aprakstītas brīvprātīgi saistītā atbalsta iespējas, ko var piešķirt atsevišķām nozarēm, tostarp aitas/kazas gaļas un liellopu/teļa gaļas nozarei līdz 5 % no valstij gadā noteiktās maksimālās summas un vairāk nekā īpašos gadījumos. [20] Beļģija, Spānija, Francija un Portugāle. [21] Austrija un Somija. Attiecībā uz Slovēniju, kurā atbalstu atsaistīja 2010. gadā, netika veikts nekāds īpašs revīzijas darbs, tāpat arī tāda nebija attiecībā uz Dāniju, kura nolēma saglabāt piemaksu par aitām un kazām tikai līdz 2012. gadam. [22] Īrija un Apvienotā Karaliste (Anglija un Skotija). [23] "Saglabāšanas" pamatlīmenis ieviests, pamatojoties uz tendencēm pirms un pēc VMS ieviešanas. [24] T. i., piemaksas par zīdītājgovīm un aitām; aprakstītas Regulas (EK) 1. punktā un 101. panta 1. punktā. [25] Kā noteikts Regulas (EK) Nr. 73/2009 101. panta 2. punktā. [26] Regulas (EK) Nr. 73/2009 102. pants. [27] Atbalsta atsaistīšanu par 50 % regula prasa pirmajā VMS īstenošanas gadā; pilna šo nozaru atbalsta atsaistīšana Francijā un Spānijā, sākot no 2010. gada. [28] T. i., reģioniem, uz kuriem attiecas konverģences mērķis, ko izmanto ES struktūrfondu sadalē, atbilstoši NUTS (Statistiski teritoriālo vienību nomenklatūra) 2. līmenim, ja NKI uz iedzīvotāju zemāks nekā 75 % no ES-25 dalībvalstu vidējā rādītāja. [29] SEC(2008) 1885, 20.5.2008., 50. lpp. [30] Nosakot, ka "ar īstenošanas aktu Komisija apstiprina dalībvalstu lēmumus (t. i., tos, kas minēti pēc 2013. gada KLP reformas tiesību aktu priekšlikuma 39. panta 3. punktā vai vajadzības gadījumā 39. panta 4. punkta a) apakšpunktā), ja attiecīgajā reģionā vai nozarē ir pierādīta kāda no šīm vajadzībām". [31] Austrija, Beļģija, Francija, Portugāle un Spānija. [32] Īrija un Apvienotā Karaliste. [33] Dānija, Spānija, Francija un Slovēnija. [34] Komisijas vērtējuma ziņojums (2010. gads): "Novērtējums par daļējas atsaistīšanas ietekmi uz tirgu", 147.–150. lpp., Spānijas Lauksaimniecības ministrija: "Analīze par iespējām atsaistīt piemaksas par liellopiem (piemaksu par zīdītājgovīm un kaušanas piemaksu)". [35] KLP veselības pārbaude — ietekmes novērtējums, 3. piezīme, 3. lpp. [36] Dzīvnieku ganāmpulku sezonāla pārvietošana no vienas vietas uz citu. [37] Piem., Regulas (EK) Nr. 73/2009 6. panta 2. punkts, kas nosaka to, ka dalībvalstīm jānodrošina, lai tiktu saglabāta zeme, kas 2003. gadā bija pastāvīgas ganības. [8888] Uz vietas apmeklētās dalībvalstis.Beļģijā, Spānijā, Francijā, Portugālē un Austrijā ir piemaksas par zīdītājgovīm, bet Dānijā un Somijā tikai piemaksas par aitām un kazām. Par Portugāli sk. 5. izcēlumu — palielinājuma iemeslus. [38] COM(2008) 306 final. [39] Detalizētu analīzi par vides apdraudējumiem, kurus var novērst, audzējot aitas un kazas, skatīt Komisijas vērtējuma ziņojumā (2007. gads) "Pētījums par aitu un kazu audzēšanas ietekmi uz vidi un par aitu un kazu piemaksu sistēmu", 48.–64. lpp. [40] Saskaņā ar Skotijas ziņojumu par gaļas kvalitāti ("Lauksaimniecības dzīvnieku audzēšanas nozīmīgums Skotijas tautsaimniecībā"), kas balstījās uz Makolei Zemes izmantošanas pētniecības institūta (Macaulay Land Use Research Institute) klasifikāciju par zemes piemērotību izmantošanai lauksaimniecībā, tikai 6 % Skotijas zemes platības "kvalitāte ir virs vidējās zemes kvalitātes", un līdz ar to tā ir piemērota lauksaimniecības kultūru audzēšanai. Attiecīgi atgremotāju ganāmpulku audzēšana ir ļoti svarīga un atspoguļo Skotijas zemes iespējas un ierobežotās alternatīvas ražošanai uz šīs zemes. Saskaņā ar Eiropas Komisijas klasifikācijas sistēmu mazāk labvēlīgu apgabalu noteikšanai gandrīz 85 % no Skotijas lauksaimniecības zemes ir klasificēta kā MLA, un atgremotāju ganāmpulku audzēšana ir galvenā lauksaimnieciskā darbība — šajos apgabalos audzē vairāk nekā 90 % vaislas aitu un 82 % liellopu govju. [41] Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.), Finanšu regulas 27. pants nosaka, ka: "budžeta apropriācijas izlieto saskaņā ar pareizas finanšu vadības principu, tas ir, ievērojot saimnieciskuma, lietderības un efektivitātes principus". Turklāt tajā noteikts, ka "visām darbības nozarēm, uz kurām attiecas budžets, nosaka konkrētus, izmērāmus, sasniedzamus, atbilstīgus mērķus ar noteiktiem termiņiem. Šo mērķu sasniegšanu uzrauga pēc izpildes rādītājiem [..]". [42] Sk. 1. izcēlumu 7. punktā: "lauksaimniecības ražošanas minimālais līmenis [..], lai nodrošinātu izejvielu piegādi pārstrādes nozarēm [..]". [43] Rezultatīvajiem rādītājiem jābūt svarīgiem, atzītiem, uzticamiem, vienkāršiem un stabiliem (relevant, accepted, credible, easy and robust — RACER). [44] Pirmais pīlārs aptver tirgus atbalsta pasākumus un tiešo atbalstu, tostarp VMS, Eiropas Savienības ražotājiem. Otrais pīlārs aptver lauku attīstības pasākumus, kas adresēti lauku kopienu attīstības un dažādošanas atbalstam. [45] Sk. arī Eiropas Komisijas (2010. gada) KLP pasākumu novērtējumu attiecībā uz nozarēm, kurām agrāk un tagad piešķir tiešo atbalstu; 1. sērija, Horizontāli jautājumi: "Novērtējums par atbalsta daļējas atsaistīšanas ietekmi uz tirgu", 66. lpp. [46] Savstarpējās atbilstības nosacījumi ietver zemes uzturēšanu labā lauksaimniecības un vides stāvoklī un likumā noteikto pārvaldības prasību ievērošanu. [47] Komisijas lietotais termins "dubults finansējums" attiecas uz maksājumiem, kurus veic saskaņā ar divām vai vairāk shēmām, lai sasniegtu vienus un tos pašus mērķus. [48] T. i., saskaņā ar EK Līguma 88. panta 3. punktu un Eiropas Komisijas vadlīnijām par valsts atbalstu lauksaimniecībai. [49] Tiesību aktu priekšlikumi par KLP reformu pēc 2013. gada. [50] Tiešā atbalsta novērtējums liellopu un teļa gaļas nozarē, 2010. gada oktobris, un Novērtējums par atbalsta daļējas atsaistīšanas ietekmi uz tirgu, 2010. gada oktobris. [51] T. i., aptverot Regulas (EK) Nr. 1782/2003 69. panta pasākumus. [52] Sk., piemēram, jauno Regulas (EK Nr. 73/2009 68. pantu, ar kuru aizstāj veco Regulas (EK) Nr. 1782/2003 69. pantu, un jaunās iespējas, kas piedāvātas ar tās pašas regulas 63. pantu. [53] Novērtējums par KLP pasākumiem aitu un kazu nozarē, 2011. gada novembris. [54] Piemēram, 2010. gada ziņojumā "Novērtējums par atbalsta daļējas atsaistīšanas ietekmi uz tirgu" (KLP pasākumu novērtējums attiecībā uz nozarēm, kurām agrāk piešķīra vai tagad piešķir tiešo atbalstu; 1. sērija, Horizontāli jautājumi, 2. lpp.) apgalvots, ka tā mērķis bija analizēt saistītā vai daļēji saistītā atbalsta ietekmi (kā šie atbalsta veidi noteikti ar Regulu (EK) Nr. 1782/2003) uz tirgu kopējā pilnīgas atsaistīšanas kontekstā. Līdzīgi 2010. gadā publicētā ziņojuma "Tiešā atbalsta ietekme liellopu un teļa gaļas nozarē" uzmanības centrā ir 2005.–2007. gads, un tas neaptver ar Regulu (EK) Nr. 73/2009 ieviesto noteikumu ietekmi. -------------------------------------------------- I PIELIKUMS PĀRSKATS PAR SAISTĪTAJIEM TIEŠAJIEM MAKSĀJUMIEM PAR ZĪDĪTĀJGOVĪM UN AITĀM UN KAZĀM DALĪBVALSTĪS, KURAS ĪSTENO VMS Dalībvalsts | Aitas un kazas | Sākuma gads | Zīdītājgovis | Sākuma gads | ES maksimālā summa 2005. gadā | ES maksimālā summa 2010. gadā | Uz 68. panta pamata piešķirtais atbalsts (2010.– 2013. g.) [9999] | Īpašā atbalsta apraksts (pamatojoties uz 68. pantu) [9999] | Aitas un kazas | Zīdītājgovis | Aitas un kazas | Zīdītājgovis | Pamatsumma | Papildu summa | Pamatsumma | Papildu summa | Pamatsumma | Papildu summa | Pamatsumma | Papildu summa | Beļģija | Atsaistīts | 2005 | Saistīts | | — | — | 77565000 | 19389000 | — | — | 77565000 | 19389000 | 29978880 | Par kvalitātes uzlabošanu (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkts)Piemaksa par pļavām un mājlopu audzēšanu (68. panta 1. punkta b) apakšpunkts)Īpašs atbalsts par kultūrām, kas veido zaļo segumu"Piétrain" šķirnes saglabāšana cūkkopības nozarē | Dānija | 2012 | | Atsaistīts | 2005 | 855000 | — | — | — | 855000 | — | — | — | 111820000 | Agrovides pasākumi (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta v) punkts)Daudzgadīgi enerģijas augi (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkts)Daudzgadīgi ekoloģiskie augļu koki un ogu krūmi (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkts)Daudzgadīgu enerģijas augu ražošana (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkts)Īpašs atbalsts gaļas ražošanai (68. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | Vācija | Atsaistīts | 2005 | Atsaistīts | 2005 | — | — | — | — | — | — | — | — | 4000000 | Piemaksa par pļavām piena nozarēs (68. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | Īrija | Atsaistīts | 2005 | Atsaistīts | 2005 | — | — | — | — | — | — | — | — | 143800000 | Pļavu aitu shēma (68. panta 1. punkta b) apakšpunkts)Pļavu piensaimniecības efektivitāte (68. panta 1. punkta b) apakšpunkts)Ganāmpulku saglabāšana akmens pļavās (Burren) (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkts)ES zīdītājgovju labturības shēma (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkts) | Grieķija | Atsaistīts | 2006 | Atsaistīts | 2006 | 180300000 | 63200000 | 25700000 | 3100000 | — | — | — | — | 323600000 | Olīveļļas, cieto kviešu kvalitātes uzlabošana (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkts)MLA ražotāji gaļas nozarēs (teles, zīdītājgovis, aitas un kazas) (68. panta 1. punkta b) apakšpunkts)Pārstrukturēšanas programmas MLA kalnu apgabalos (68. pants 1. punkts c) apakšpunkts) | Spānija | 2010 | | Saistīts | | 366997000 | 111589000 | 279830000 | 28937000 | — | — | 261153000 | 26000000 | 992653540 | Dārzeņu kvalitātes valsts programmaTabakas kvalitātes programmaAugseka bez laistīšanasAtbalsts aitu un kazu audzētāju kvalitātes shēmāmAtbalsts kvalitatīviem piena produktiemAtbalsts aitu un kazu audzētājiemAtbalsts piena ražotājiem MLALiellopu gaļas ražošana atbilstoši oficiāli atzītai kvalitāteiApdraudētās zīdītājgovisAtbalsts labākas kvalitātes cukurbietēmAtbalsts labākas kvalitātes kokvilnaiRiekstu nozareAtbalsts labākas kvalitātes pienam un piena produktiemAtbalsts piena nozarei apdraudētās / aizsargājamās teritorijāsAtbalsts kazkopības nozarei MLAAtbalsts aitkopības nozarei apdraudētās teritorijāsBijušā 69. panta pasākumi (liellopu gaļa, kokvilna, cukurs, piens) | Francija | 2010 | | 25% atsaistīti 2010. gadā | | 133716000 | 40208000 | 734908000 | 1137000 | — | — | 525622000 | — | 1874400000 | Papildu atbalsts par proteīnaugiem (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkts)Atbalsts cieto kviešu kvalitātes uzlabošanai (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkts)Bioloģiskās saimniecības uzturēšana (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta v) punkts)Atbalsts pārejai uz bioloģisko saimniekošanu (68. pants)Augsekas dažādošana (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta v) punkts)Atbalsts par zīdītājgovju teļiem un teļiem ar bioloģisko marķējumu; atbalsts aitu un kazu ražotājiem; atbalsts piena ražotājiem kalnu apvidos (68. panta 1. punkta b) apakšpunkts)Laukaugu ražas apdrošināšana (68. panta 1. punkta d) apakšpunkts) | Dalībvalsts | Aitas un kazas | Sākuma gads | Zīdītājgovis | Sākuma gads | ES maksimālā summa 2005. gadā | ES maksimālā summa 2010. gadā | Uz 68. panta pamata piešķirtais atbalsts (2010.– 2013. g.) [9999] | Īpašā atbalsta apraksts (pamatojoties uz 68. pantu) [9999] | Aitas un kazas | Zīdītājgovis | Aitas un kazas | Zīdītājgovis | Pamatsumma | Papildu summa | Pamatsumma | Papildu summa | Pamatsumma | Papildu summa | Pamatsumma | Papildu summa | Itālija | Atsaistīts | 2005 | Atsaistīts | 2005 | — | — | — | — | — | — | — | — | 1277100000 | Kvalitātes uzlabošana (liellopu un teļa gaļa; aitas un kazas gaļa; olīveļļa; piena produkti; tabaka; cukurs; puķkopības produkti) (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkts)Augseka (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta v) punkts)Apdrošināšanas maksājumi par ražu, dzīvniekiem un augiem (68. panta 1. punkta d) apakšpunkts) | Luksemburga | Atsaistīts | 2005 | Atsaistīts | 2005 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | Malta | Atsaistīts | 2007 | Atsaistīts | 2007 | 53000 | 18000 | 26000 | 3000 | — | — | — | — | — | — | Nīderlande | Atsaistīts | 2006 | Atsaistīts | 2006 | 13800000 | 300000 | 10900000 | — | — | — | — | — | 120585000 | Par pārvadājumiem pa ūdeni (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkts)Dzīvnieku labturība (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkts)Aitu elektroniska identifikācija un reģistrācija (68. panta 1. punkta b) apakšpunkts)Apdrošināšana pret nelabvēlīgiem laikapstākļiem (68. panta 1. punkta d) apakšpunkts) | Austrija | Atsaistīts | 2005 | Saistīts | | — | — | 70578000 | 99000 | — | — | 70578000 | 99000 | 51600000 | Piemaksa par piena govīm (68. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | Portugāle | Saistīts | | Saistīts | | 21892000 | 7184000 | 79031000 | 9503000 | 21892000 | 7184000 | 78695000 | 9462000 | 133044000 | Ekstensīvas aprūpes sistēmas autohtonām sugām (liellopi, aitas, kazas) (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkts)Lauksaimniecības produktu kvalitātes uzlabošana (kultūras un dzīvnieki) (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkts)Agrovides pasākumi, lai aizsargātu olīvu nacionālo mantojumu un atbalstītu ekstensīvas ganības (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta v) punkts)Atbalsts ekonomiski apdraudētiem lauksaimniecības veidiem piena un aitkopības nozarēs (68. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | Slovēnija | 2010 | | Atsaistīts | 2007 | 520000 | 178000 | 5183000 | 626000 | — | — | — | — | 49514200 | Ekstensīvai liellopu telīšu audzēšanai un maksājums par pienu lauksaimniekiem kalnu apvidos un stāvos kalnos (68. panta 1. punkta b) apakšpunkts)Lai saglabātu lopkopību saimniecībās ar pastāvīgām ganībām (68. panta 1. punkta c) apakšpunkts) | Somija | Saistīts | | Atsaistīts | 2006 | 1200000 | 400000 | 9300000 | 600000 | 600000 | 200000 | — | — | 194804200 | Atbalsts liellopu un teļa gaļas ražošanai un piemaksa par piena govīm (68. panta 1. punkta b) apakšpunkts)Bijušā 69. panta pasākumi (laukaugi) (72. panta 3. punkts) | Zviedrija | Atsaistīts | 2005 | Atsaistīts | 2005 | — | — | — | — | — | — | — | — | 13868000 | Kvalitātes uzlabošana (visās nozarēs) (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkts)Tirdzniecības uzlabošana (visās nozarēs) (68. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) punkts)Bijušā 69. panta pasākumi (kvalitāte / tirdzniecība visās nozarēs) | Apvienotā Karaliste | Atsaistīts | 2005 | Atsaistīts | 2005 | — | — | — | — | — | — | — | — | 119200000 | Skotu liellopu gaļas shēma (68. panta 1. punkta b) apakšpunkts)Bijušā 69. panta pasākumi (liellopu gaļas nozare Skotijā) | KOPSUMMAS | 719333000 | 223077000 | 1293021000 | 63394000 | 23347000 | 7384000 | 1013613000 | 54950000 | 5439967820 | | [9999] Avots: Eiropas Komisijas Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD, D1 nodaļa (Īpašā atbalsta īstenošana) (Regulas (EK) Nr. 73/2009 68. pants ). Dalībvalstu paziņotie pagaidu skaitļi, kuri vēl var tikt grozīti. DS/2010/03, atjaunināts 5.9.2011. -------------------------------------------------- II PIELIKUMS LOPKOPĪBA UN GAĻAS RAŽOŠANA ES (1995.–2010. G.) +++++ TIFF +++++ 1 LST = liemeņu svara ekvivalents tonnās. Avots: Eurostat. Piezīme. Līdz 2004. gadam dati par gaļas ražošanu attiecas uz ES 15 dalībvalstīm. -------------------------------------------------- III PIELIKUMS VIDĒJAIS DZĪVNIEKU SKAITS SAIMNIECĪBĀ +++++ TIFF +++++ Avots: Eurostat (FSS jeb Saimniecību struktūru aptauja). --------------------------------------------------