Īpašais ziņojums Nr. 16/2012 “Cik efektīva ir vienotā platībmaksājuma shēma kā pārejas sistēma lauksaimnieku atbalstam jaunajās dalībvalstīs”





SAĪSINĀJUMI CATS : Noskaidrošanas revīzijas izsekojamības sistēma (datubāze, kurā apkopota informācija par maksājumiem no Eiropas lauksaimniecības fondiem) ELGF : Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds Eurostat : Eiropas Savienības Statistikas birojs IAKS : integrēta administrācijas un kontroles sistēma ILZP : izmantotā lauksaimniecības zemes platība KLP : kopējā lauksaimniecības politika LLS : labs lauksaimniecības stāvoklis LLVS : labs lauksaimniecības un vides stāvoklis MLA : mazāk labvēlīgs apgabals PTO : Pasaules Tirdzniecības organizācija TANAP : tiesību aktos noteiktās apsaimniekošanas prasības VMS : vienotā maksājuma shēma VPMS : vienotā platībmaksājuma shēma VPTM : valsts papildu tiešie maksājumi ZGIS : zemes gabalu identificēšanas sistēma GLOSĀRIJS Agenda 2000 : reforma, ar kuru KLP izveidoja divus galvenos pīlārus, ko finansē no Kopienas budžeta, izmantojot divus Eiropas lauksaimniecības fondus. Pirmā pīlāra ietvaros (Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds (ELGF)) tiek nodrošināti tirgus pasākumi un ienākumu atbalsts tiešo maksājumu veidā. Otrā pīlāra ietvaros (Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA)) tiek līdzfinansēti lauku attīstības pasākumi tādās jomās kā agrovide, pārtikas kvalitātes paaugstināšana, augstāki tehniskie standarti un dzīvnieku labturība. Atsaistīšana : process, kurā tiešā atbalsta maksājumus nodala no lauksaimniecības produkcijas. ES paplašināšanās : Eiropas Savienības paplašināšanās process, kurā tai pievienojas jaunas dalībvalstis. ES-15 : Beļģija, Dānija, Vācija, Īrija, Grieķija, Spānija, Francija, Itālija, Luksemburga, Nīderlande, Austrija, Portugāle, Somija, Zviedrija, Apvienotā Karaliste. Jaunās dalībvalstis : Bulgārija, Čehijas Republika, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Malta, Polija, Rumānija, Slovēnija un Slovākija. Lauksaimniecības faktoru ienākumi : lauksaimniecisko darbību (un nenodalāmu nelauksaimniecisko sekundāro darbību) tīrā pievienotā vērtība pēc faktoru izmaksām. To aprēķina, atņemot starpposma patēriņa, pamatkapitāla patēriņa un ražošanas nodokļu vērtību no lauksaimniecības produkcijas vērtības pamatcenās un pieskaitot (citu) ražošanas subsīdiju vērtību. Mājsaimniecības bieži gūst ienākumus no citiem avotiem (nelauksaimnieciskās darbības, algas, sociālie pabalsti, ienākumi no īpašuma), tādējādi lauksaimniecības ienākumi ne vienmēr ir vienādi ar lauku saimniecību faktiskajiem ienākumiem. Lauksaimniecības uzņēmējdarbības ienākumi : ienākumi, kas rodas no lauksaimnieciskajām darbībām un ko izmanto, lai atalgotu pašu ražošanas faktorus (darbu un/vai uzņēmējdarbību, pašu kapitālu un piederošo zemi). Šie ienākumi atbilst faktoru ienākumiem, no kuriem atņem ar kapitāla aizņemšanos un darbinieku atalgošanu saistītās izmaksas. Pievienošanās akts : akts, kurā ir ietverti noteikumi un nosacījumi, saskaņā ar kuriem valsts kļūst par ES dalībvalsti. "Veselības pārbaude" : KLP 2003. gada reformas pārskatīšana 2008. gadā. Tika pieņemti Komisijas priekšlikumi attiecībā uz tiešā atbalsta turpmāku atsaistīšanu un lielāku VMS elastību, papildu izdevumu piešķiršanu lauku attīstības pasākumiem, izmaiņām intervences sistēmā, piena kvotu palielināšanu un citiem nozarei raksturīgiem pasākumiem. VPMS dalībvalstis : jaunās dalībvalstis, kas izvēlējās ieviest VPMS, nevis ES-15 piemērotās atbalsta shēmas; tās ir: Bulgārija, Čehijas Republika, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Polija, Rumānija un Slovākija. VPMS : vienkāršota pārejas sistēma lauksaimnieku ienākumu atbalstam jaunajās dalībvalstīs. 2003. gada reforma : KLP reforma (starpposma pārskatīšana), kuras mērķis bija samazināt cenu atbalstu un kompensēt šo samazinājumu ar tiešo ienākumu atbalstu, tā turpinot procesu, kas sākās 1992. gadā (MacSharry reforma) un ko apstiprināja 1999. gadā (Agenda 2000 reforma). Ar 2003. gada reformu ieviesa atbalsta atsaistīšanu un savstarpējo atbilstību, kā arī nostiprināja palīdzību lauku attīstībai. KOPSAVILKUMS I. Vienotā platībmaksājuma shēma (VPMS) ir vienkāršota ienākumu atbalsta shēma, kas paredzēta lauksaimniekiem jaunajās dalībvalstīs. To ieviesa Bulgārija, Čehijas Republika, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Polija, Rumānija un Slovākija. Shēma deva iespēju pārvaldes iestādēm dalībvalstīs sniegt tiešu atbalstu lauksaimniekiem, līdz attiecīgās dalībvalstis pāries uz atbalsta shēmu, ko visā ES plānots ieviest, sākot ar 2014. gada 1. janvāri. VPMS maksājumi 2011. finanšu gadā sasniedza aptuveni 5 miljardus EUR. II. VPMS ietvaros lauksaimniekiem nav pienākuma ražot preces vai izmantot ražošanas faktorus. Tomēr viņiem ir jāuztur sava zeme labā lauksaimniecības un vides stāvoklī (LLVS) un jāievēro pamatstandarti attiecībā uz vidi, pārtikas nekaitīgumu, dzīvnieku veselību un labturību. III. Revīzijā par VPMS piemērošanu Palāta aplūkoja šādus jautājumus: - shēmas galveno elementu piemērošana, tostarp saņēmēju definīcija un attiecināmās zemes definīcija; - shēmas ieguldījums izvirzītā mērķa — atbalstīt lauksaimnieku ienākumus jaunajās dalībvalstīs — sasniegšanā; - pārejas sagatavošana uz jauno tiešo maksājumu sistēmu, kas kopīga visām ES dalībvalstīm. IV. Savā ziņojumā par VMS [1] Palāta atzīmēja, ka "lauksaimnieku" definīcija ir neatbilstoša un ka finansiālais atbalsts tiek sniegts saņēmējiem, kas nenodarbojas ar lauksaimniecību vai ar to nodarbojas tikai nelielā mērā. Arī šajā revīzijā ir izdarīti tādi paši secinājumi attiecībā uz VPMS. Turklāt dažās attiecīgajās dalībvalstīs VPMS atbalsts likumīgi tika sniegts arī valsts sektora iestādēm (un tika atbalstīti to ienākumi), kas apsaimnieko valsts zemi un kas citādā veidā nav saistītas ar lauksaimniecību. V. Dalībvalstis precīzi nenoteica attiecināmās platības, un maksājumi tika veikti par neizmantotiem zemes gabaliem vai zemi, kas tiek izmantota nelauksaimnieciskām darbībām. Šāda situācija ietekmē summu, kas tiek maksāta katram atsevišķajam lauksaimniekam, un pavājina saikni starp maksājumu un attiecināmo platību. VI. VPMS maksājumi attiecīgajās dalībvalstīs ir ievērojami palielinājuši lauksaimnieku ienākumus un šobrīd ir daudzu lauksaimnieku galvenais tīro ienākumu avots. Tomēr VPMS atbalsta sadale galvenokārt notiek, pamatojoties uz lauksaimniecības zemes gabalu platību, kas ir lauksaimnieku rīcībā, neņemot vērā ne lauksaimnieciskās darbības īpašās reģionālās iezīmes, ne arī lauksaimnieku ieguldījumu sabiedriskā labuma ražošanā. Turklāt lauksaimniecības nozares divējādā struktūra daudzās jaunajās dalībvalstīs (lielas lauku saimniecības, no vienas puses, un daudz mazu ģimenes uzņēmumu, no otras puses), kā arī tas, ka shēmas atbalsts ir atkarīgs no platības, rada situāciju, kurā ievērojama maksājumu daļa tiek nedaudziem lielajiem saņēmējiem, kamēr vairākums lauksaimnieku saņem ļoti mazas atbalsta summas. VII. Nepastāv iespēja diferencēt VPMS maksājumus dalībvalstī, lai ņemtu vērā reģionu lauksaimniecības potenciālu vai vides kritērijus. Tomēr kopš 2010. gada dalībvalstis daļu no valstij piešķirtā VPMS finansējuma var izmantot īpaša atbalsta sniegšanai lauksaimniekiem ekonomiski vājos vai ekoloģiski jutīgos apgabalos vai ekonomiski nestabilos lauksaimniecības veidos. Taču vēl ir pāragri novērtēt šīs iespējas ietekmi uz VPMS atbalsta sadalījumu. VIII. Tiešo maksājumu līmenis dalībvalstīs tika noteikts ar nolūku sekmēt lauksaimniecības nozares vajadzīgo pārstrukturēšanu un izvairīties no ievērojamu ienākumu atšķirību un sociālo kropļojumu radīšanas attiecīgajās lauku kopienās. Tomēr pastāvošie strukturālie trūkumi lauksaimniecības ekonomikā tajās dalībvalstīs, kurās piemēro VPMS, var ietekmēt tiešo maksājumu ilgtermiņa efektivitāti un produktivitāti. Līdz šim Komisija vēl nav analizējusi VPMS atbalsta ietekmi uz lauksaimniecības nozares pārstrukturēšanu. IX. VPMS efektivitāte, atbalstot lauku saimniecību ienākumus, mazinās, ja atbalsts tiek "kapitalizēts" zemes vai zemes nomas cenās. Komisija vēl nav analizējusi šo ietekmi apmeklētajās dalībvalstīs, bet ir pierādījumi, ka VPMS maksājumi ir savstarpēji saistīti ar zemes un zemes nomas cenu paaugstināšanos. X. Lielākā daļa dalībvalstu, kurās piemēro VPMS, nav sagatavojušās ieviest uz tiesībām balstītu shēmu, kas nomainīs VPMS. Pieredze ar VMS ieviešanu ES-15 dalībvalstīs 2005. gadā parādīja, ka šādas shēmas ieviešanas sekas bija ievērojami aizkavēti maksājumi lauksaimniekiem. XI. Palāta iesaka: - lauksaimnieku ienākumu atbalsts jāparedz aktīvajiem lauksaimniekiem, kas veic konkrētas un regulāras lauksaimnieciskās darbības. It īpaši no VPMS atbalsta saņemšanas jāizslēdz valsts sektora iestādes, kas apsaimnieko valsts zemi un kas citādā veidā nav saistītas ar lauksaimniecību; - zemes attiecināmība ir skaidri jādefinē un jāierobežo, tās piešķirot tikai par zemes gabaliem, kuros saskaņā ar LLVS standartiem jāveic konkrētas un regulāras lauksaimnieciskās darbības. Gadījumā, ja tiek ieviesta uz tiesībām balstīta shēma, maksājumtiesības jāpiešķir tikai par šādiem zemes gabaliem; - jācenšas proporcionālāk sadalīt atbalstu lauksaimnieku starpā, vai nu nosakot maksimālo robežu lielākajiem individuālajiem maksājumiem, vai arī ņemot vērā lauku saimniecību īpašos apstākļus dažādos reģionos; - Komisijai jāanalizē, kādā mērā tiešo maksājumu efektivitāti un produktivitāti negatīvi ietekmē strukturālie trūkumi un zemes cenas. Balstoties uz šādu analīzi, Komisijai jāapsver iespēja īstenot tādus papildu pasākumus, kuru mērķis ir pārstrukturēt lauksaimniecības nozari un padarīt to konkurētspējīgāku; - Komisijai aktīvi jāatbalsta dalībvalstis un ciešāk jāpārrauga to sagatavošanās turpmākās — uz tiesībām balstītās shēmas — ieviešanai. It īpaši tai jāpalīdz dalībvalstīm noteikt galvenās prasības pārvaldes iestādēm un lauksaimniekiem. IEVADS PAMATINFORMĀCIJA 1. Kad 2004. gada 1. maijā Čehijas Republika, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija pievienojās Eiropas Savienībai (ES), kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) pamatā bija saistīti tiešie maksājumi lauksaimniekiem, balstoties uz aramzemes platībām un lauksaimniecības dzīvnieku (liellopu, aitu un kazu) skaitu. Padome 2002. gadā nolēma, ka šādi tiešie maksājumi būs pieejami lauksaimniekiem jaunajās dalībvalstīs. Saskaņā ar tolaik ES dalībvalstīs (ES-15) spēkā esošajiem principiem Padome katrai jaunajai dalībvalstij noteica budžeta maksimālo apjomu. Tā ir maksimālā summa, kas tiek piešķirta no ES budžeta un ko ik gadu var tērēt tiešajiem maksājumiem. Padome arī nolēma, ka tiešie maksājumi pakāpeniski līdz 2013. gadam tiks palielināti, lai tie būtu līdzvērtīgi tādam atbalsta līmenim, kāds ir piešķirts ES-15. 2. Tomēr lauksaimniecības nozares struktūra lielākajā daļā jauno dalībvalstu ievērojami atšķīrās no struktūras, kāda dominēja ES-15 dalībvalstīs. Tā bija divējāda struktūra: lielas lauku saimniecības, no vienas puses, un daudz nelielu ģimenes uzņēmumu, no otras puses. Kopumā nozares produktivitāte bija zema. Turklāt lielākajai daļai pārvaldes iestāžu dalībvalstīs nebija pieredzes lauksaimniekiem paredzēto tiešo maksājumu sistēmas pārvaldībā. 3. Šā iemesla dēļ Pievienošanās akts, kas tika parakstīts ar dalībvalstīm, kuras ES pievienojās 2004. gadā, deva tām iespēju kā alternatīvu saistītajiem tiešajiem maksājumiem pārejas periodā ieviest vienkāršotu ienākumu atbalsta sistēmu — vienotā platībmaksājuma shēmu (VPMS). Šajā aktā ir paredzēts, ka katrai jaunajai dalībvalstij Komisija nosaka piešķiramo gada finansējumu VPMS izdevumiem Padomes noteiktā valsts budžeta maksimālā apjoma ietvaros. Šāda iespēja tika piedāvāta arī Bulgārijai un Rumānijai, kad tās 2007. gadā pievienojās ES. 4. Paralēli ES paplašināšanās procesam Padome pieņēma KLP 2003. gada reformu. Ar šo reformu a) tika ieviesta vienotā maksājuma shēma (VMS), ar ko aizstāja lielāko daļu pastāvošo tiešo maksājumu un atbalstu "atsaistīja" no jebkāda pienākuma ražot; b) pilnu tiešo maksājumu summu lauksaimniekiem izmaksāja ar nosacījumu, ka tiek ievērotas savstarpējās atbilstības saistības [2]; c) izmantojot fiksētu procentu likmi, tika izveidots obligāts mehānisms, lai samazinātu visus tiešos maksājumus, kas pārsniedz EUR 5000 kalendārajā gadā vienai lauku saimniecībai ("modulācija"). 5. Padome 2004. gadā nolēma, ka principi, kas tika pieņemti ar 2003. gada reformu, tiks piemēroti jaunajās dalībvalstīs, izņemot "modulācijas" elementu (vismaz tik ilgi, līdz jaunajās dalībvalstīs piemērojamais tiešo maksājumu līmenis būs vienlīdzīgs ES-15 piemērojamajam līmenim). Tomēr iespēja piemērot VPMS tika saglabāta [3]. 6. 2004. gadā tikai Malta un Slovēnija izvēlējās piemērot tajā brīdī spēkā esošos tiešo maksājumu nosacījumus un pēc tam, 2007. gadā, piemērot VMS, kas ES-15 bija stājusies spēkā 2005. gadā. Čehijas Republika, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Polija, Slovākija un 2007. gadā Bulgārija un Rumānija nolēma piemērot VPMS. 7. Tādējādi VPMS bija iecerēta kā pārejas sistēma ceļā uz tiešo maksājumu shēmas ieviešanu visā ES (VMS no 2005. gada). Sākumā tika plānots, ka pārejas periods beigsies, vēlākais, 2009. gadā. Tomēr 2008. gadā KLP "veselības pārbaudes" ietvaros Padome šo periodu pagarināja līdz 2013. gada beigām. Tāpēc pašlaik Eiropas Parlamentā un Padomē apspriestā tiešo maksājumu sistēma, kas tiks pieņemta kā daļa no jaunās KLP un piemērota no 2014. gada, no šā datuma aizstās VPMS [4]. VPMS GALVENIE ELEMENTI 8. VPMS ir vienkāršota lauksaimnieku ienākumu atbalsta shēma, un tā balstās uz viņu rīcībā esošo attiecināmās zemes platību [5]. Katrā dalībvalstī atbalsts ietver gada summu par attiecināmās zemes hektāru. Lauksaimnieki kompetentajai valsts iestādei iesniedz gada deklarāciju, kurā norādīti visi lauksaimniecības zemes gabali. Lauksaimniekiem nav pienākuma ražot vai izmantot ražošanas faktorus, taču zemes gabali viņiem jāuztur labā lauksaimniecības un vides stāvoklī (LLVS) [6]. 9. Katrā dalībvalstī gada maksājumu par hektāru aprēķina, piešķirto gada finansējumu dalot ar katras jaunās dalībvalsts lauksaimniecības zemes platību. Ja attiecīgajā gadā šie maksājumi pārsniedz piešķirto gada finansējumu, valsts piešķirto summu par vienu hektāru proporcionāli samazina, piemērojot samazinājuma koeficientu. Tas nodrošina, ka maksājumi nepārsniedz ar Pievienošanās aktu pieņemto valstij piešķirto finansējumu. 10. Attiecībā uz dalībvalstīm, kas ES pievienojās 2004. gadā, lauksaimniecības zemes platībair definēta kā daļa no "izmantotās lauksaimniecības zemes platības" (ILZP), kas 2003. gada 30. jūnijā bija "labā lauksaimniecības stāvoklī" (LLS) [7]. Šā datuma noteikšana no VPMS piemērošanas izslēdza zemi, kas tajā laikā netika izmantota, arī gadījumos, kad vēlākajos gados lauksaimnieki šādu zemi atsāka kultivēt. Tomēr Bulgārijā un Rumānijā netika noteikts šāds termiņš, līdz ar to lauksaimnieki varēja saņemt VPMS maksājumus par iepriekš pamestu zemi, kuru viņi atsāka kultivēt pēc šo dalībvalstu pievienošanās ES. 11. "Izmantotā lauksaimniecības zeme" ir statistikas jēdziens, ko izmanto Eurostat [8]. Tā ir kopējā zeme, ko veido aramzeme, pastāvīgas ganības, ilggadīgu kultūru platības un piemājas dārzi. 12. VPMS un VMS salīdzinājums ir izklāstīts I pielikumā. IESPĒJA SNIEGT VALSTS PAPILDU TIEŠOS MAKSĀJUMUS 13. Pirms pievienošanās ES dažas dalībvalstis saviem lauksaimniekiem jau piešķīra tiešos maksājumus, kas nebūtu atbilstīgi ES kopējā tirgus principiem. Lai izvairītos no lauksaimniekiem sniegtā atbalsta iespējamas samazināšanās pēc valsts pievienošanās ES, attiecīgās dalībvalstis no valsts budžeta var piešķirt valsts papildu tiešos maksājumus (VPTM), papildinot VPMS atbalstu, lai kompensētu pakāpenisko ES tiešo maksājumu ieviešanu [9]. Tie jāapstiprina Komisijai, un kopējā tiešā atbalsta summa, ko var piešķirt lauksaimniekiem, nedrīkst pārsniegt tiešā atbalsta apmēru, uz kādu viņiem būtu tiesības, ja uz viņiem attiektos ES-15 piemērojamie noteikumi. VPTM pakāpeniski tiek likvidēti atbilstīgi VPMS maksājumu ikgadējam palielinājumam. REVĪZIJAS TVĒRUMS, MĒRĶI UN PIEEJA 14. Saistībā ar ikgadējās ticamības deklarācijas sagatavošanu Palāta ir revidējusi VPMS piemērošanu kopš 2005. finanšu gada. Tomēr šīs revīzijas attiecās tikai uz maksājumu likumību un pareizību un uz uzraudzības un kontroles sistēmu darbību. Palāta šo revīziju rezultātus publicēja tās attiecīgajos gada pārskatos. 15. VPMS ir otrā lielākā no Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) finansētā shēma un galvenais lauksaimnieku ienākumu atbalsta avots jaunajās dalībvalstīs. Ikgadējie izdevumi laikā gaitā ir palielinājušies no 1,4 miljardiem EUR 2005. finanšu gadā līdz aptuveni 5 miljardiem EUR 2011. gadā. Ir plānots, ka atbalsta apjoms 2014. finanšu gadā sasniegs aptuveni 7,5 miljardus EUR. 16. Revīzija tika veikta 2011. gadā un ietvēra Eiropas Komisijas apmeklējumu un apmeklējumus piecās dalībvalstīs, kas ieviesa VPMS vai nu 2004. gadā (Ungārija, Polija un Slovākija), vai 2007. gadā (Bulgārija un Rumānija), kā arī dokumentu analīzi un pētījumu un novērtējumu izskatīšanu. Apmeklētās dalībvalstis 2011. gadā VPMS atbalsta veidā samaksāja aptuveni 4 miljardus EUR, kas ir aptuveni 80 % no kopējiem shēmas izdevumiem tajā finanšu gadā [10]. 17. Šajā ziņojumā ir aplūkoti šādi jautājumi: - shēmas galveno elementu piemērošana, tostarp saņēmēju definīcija un attiecināmās zemes definīcija; - shēmas ieguldījums izvirzītā mērķa — atbalstīt lauksaimnieku ienākumus jaunajās dalībvalstīs — sasniegšanā; - pārejas sagatavošana uz jauno tiešo maksājumu sistēmu, kas kopīga visām ES dalībvalstīm. APSVĒRUMI MAKSĀJUMI SAŅĒMĒJIEM, KAS TIKAI NELIELĀ MĒRĀ NODARBOJAS AR LAUKSAIMNIECĪBU 18. Kā norādīts iepriekš, VPMS maksājumu mērķis ir atbalstīt lauksaimnieku ienākumus [11]. Tā ir izstrādāta atbilstīgi KLP vispārējiem mērķiem "celt lauksaimniecības ražīgumu" un "šādi panākt pietiekami augstu dzīves līmeni lauku iedzīvotājiem, jo īpaši palielinot lauksaimniecībā nodarbināto personu individuālos ienākumus" [12]. "LAUKSAIMNIEKA" UN "LAUKSAIMNIECISKĀS DARBĪBAS" DEFINĪCIJAS 19. Regulā [13] lauksaimnieks ir definēts kā persona vai personu grupa, kura veic "lauksaimniecisko darbību". "Lauksaimnieciskā darbība" ir "lauksaimniecības produktu ražošana vai audzēšana, ieskaitot ražas novākšanu, slaukšanu, dzīvnieku audzēšanu un turēšanu lauksaimniecības nolūkiem, vai zemes uzturēšanu labā lauksaimniecības un vides stāvoklī". 20. Palāta jau ir konstatējusi, ka "lauksaimnieku" kā personu vai uzņēmumu, kuru rīcībā ir attiecināma zeme un kuri veic "lauksaimniecisko darbību", definīcija nav precīza [14]. Palāta konstatēja, ka Ungārija un Rumānija savos attiecīgajos valsts tiesību aktos ir sīkāk izskaidrojušas šos terminus. Ungārija nolēma, ka VPMS atbalsts tiek maksāts tikai zemes izmantotājiem. Rumānijā valsts noteikumos no VPMS maksājumu saņemšanas ir skaidri izslēgtas personas, kas tikai atļauj izmantot zemi vai iznomā zemi. Praksē tomēr to pārbauda reti, un Palāta abās dalībvalstīs konstatēja, ka VPMS atbalsts ir maksāts zemes īpašniekiem, kas paši neveic lauksaimniecisko darbību uz attiecīgās zemes, taču lauksaimnieki, kas to faktiski izmanto, nevar saņemt VPMS atbalstu. 21. Tāpat kā saistībā ar VMS, Palāta ir arī atklājusi VPMS atbalsta saņēmējus, kas tikai nelielā mērā nodarbojas ar lauksamniecību. Šajos gadījumos tie ir bijuši nekustamā īpašuma uzņēmumi, lidostas (Polijā un Rumānijā), mežsaimniecības uzņēmumi, mednieku apvienības, zvejas klubi vai slēpošanas klubi (Ungārijā, Polijā un Slovākijā). Komisijas un apmeklēto dalībvalstu rīcībā nav plašākas informācijas ne par precīzu šādu gadījumu skaitu, ne arī par to finansiālo ietekmi. Piemēram, Palāta konstatēja, ka Polijā 2010. piemērošanas gadā 1345 mednieku apvienības likumīgi saņēma VPMS atbalstu 2,54 miljonu EUR apmērā par 19000 hektāru lauksaimniecības zemes. Tāpat Ungārijā 337 mednieku apvienības VPMS atbalsta veidā saņēma vairāk nekā 1 miljonu EUR par 7000 ha lauksaimniecības zemes. 22. Apmeklētajās dalībvalstīs Palāta atklāja arī īpašu VPMS atbalsta saņēmēju grupu, kas ietver valsts sektora iestādes, kuras saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktiem apsaimnieko valsts īpašumā esošu zemi. Šīs iestādes neveic lauksaimnieciskās darbības vai tās veic tikai nelielā mērā. Šādos gadījumos ar VPMS maksājumiem galvenokārt finansē valsts noteiktās funkcijas, kas jāveic šādām iestādēm, nevis atbalsta lauksaimnieku ienākumus. 23. KLP 2008. gada "veselības pārbaude" dalībvalstīm deva iespēju noteikt kritērijus, lai tādi saņēmēji kā iepriekš minētie nevarētu saņemt VPMS maksājumus. Tomēr pagaidām neviena no revīzijas laikā apmeklētajām dalībvalstīm nav šo iespēju izmantojusi, tāpēc iepriekš aprakstītā situācija joprojām pastāv. NELAUKSAIMNIECISKĀM DARBĪBĀM IZMANTOTĀ ZEME 24. Nosacījumi, kas piemērojami VMS, neļauj maksāt par zemi, kas pārsvarā netiek izmantota lauksaimniecībai [15]. Šādi noteikumi nepastāv attiecībā uz VPMS. Ungārijā pārvaldes iestādes ir veikušas VPMS maksājumus par pastāvīgām ganībām, kas pieder valstij un ir atvēlētas militārajai apmācībai, bet valsts iestādes nevarēja noskaidrot, vai tās izmanto tikai apmācībai vai arī, kaut vai tikai daļēji, izmanto arī lauksaimniecībā (aitu ganīšanai). Palāta aprēķināja, ka 2010. gadā par 25000 ha militāras teritorijas [16] ir samaksāti 4,25 miljoni EUR. 1. IZCĒLUMS VALSTS IESTĀDES, KAS SAŅEM VPMS ATBALSTU TIKAI PAR VALSTS FUNKCIJU PILDĪŠANU SASKAŅĀ AR VALSTS TIESĪBU AKTIEM Polijā, Rumānijā, Slovākijā un Ungārijā valstij pieder lieli lauksaimniecības zemes gabali. Piemēram, Polijā Lauksaimniecības īpašuma aģentūra, kas apsaimnieko aptuveni divus miljonus hektāru, kuri pieder Valsts kasei, ir lielākais individuālais lauksaimniecības zemes apsaimniekotājs. Apsaimniekošanas uzņēmumi paši ar lauksaimniecību nenodarbojas, bet zemi iznomā lauksaimniekiem, kas parasti ir tiesīgi pieprasīt VPMS atbalstu par zemes gabaliem, kurus tie izmanto lauksaimniecībā. Attiecībā uz šādām iestādēm šajās dalībvalstīs nav vienotas politikas: ja Slovākijā un Rumānijā tās nesaņem VPMS atbalstu, tad Polijā Lauksaimniecības īpašuma aģentūras apgabala biroji VPMS atbalsta veidā katru gadu saņem aptuveni 1 miljonu EUR par zemi, kurai tie nav atraduši nomnieku. Apgabala biroji pakalpojumu sniedzējiem ir uzticējuši zemes uzturēšanu, lai tā saglabātu savu lauksaimniecisko vērtību, par vienu hektāru maksājot daudz mazāk, nekā tie gadā saņem VPMS atbalsta veidā. Tomēr šī funkcija pārvaldes iestādēm ir jāīsteno jebkurā gadījumā, jo valsts tiesību akti tām uzliek par pienākumu saglabāt valsts īpašuma vērtību. Ungārijā valsts ir lielākais individuālais VPMS atbalsta saņēmējs [17]. Šādu atbalstu maksā, piemēram, par nacionālajiem parkiem, ko finansē no valsts budžeta ar galveno mērķi saglabāt dabas rezervātus. Citas iestādes, kuras ir zemes lietotājas un kuru galvenais mērķis nav lauksaimniecība, ir ūdens resursu apsaimniekošanas uzņēmumi un pašvaldības. Valsts iestādēm nav pārskata par to, cik lielā mērā maksājumi tiek veikti šādām struktūrām. Tomēr Palāta lēš, ka tas varētu attiekties uz 300000 ha, par kuriem valsts iestādes kā VPMS atbalstu 2010. gadā izmaksāja aptuveni 50 miljonus EUR. Rumānijā, kur pašvaldībām pieder aptuveni 1,6 miljoni ha lauksaimniecības zemes, no kuras aptuveni 1,5 miljonus ha aizņem ganības, Palāta konstatēja, ka 2010. gadā vairāk nekā 1000 pašvaldības un vietējās pārvaldes iestādes VPMS atbalsta veidā saņēma 23,5 miljonus EUR par aptuveni 340000 ha valsts zemes. Tā ir zeme, kuru vietējie lauksaimnieki galvenokārt izmanto kopīgi, piemēram, kā ganības liellopiem vai zāles pļaušanai, un uz kuras publiskie īpašnieki parasti neveic savu lauksaimniecisko darbību. Rumānijas iestādes nesen veica pasākumus, lai maksājumus vairāk paredzētu lauksaimniekiem. Tomēr šie pasākumi ir tikai daļēji efektīvi, un daudzi lauksaimnieki, kas izmanto zemi, joprojām nevar saņemt VPMS maksājumus. Līdzīgus gadījumus Palāta konstatēja Bulgārijā, kur pašvaldības bija izveidojušas juridiskas personas, kas saņem VPMS atbalstu par valsts zemi, kuru vietējie lauksaimnieki izmanto savu lopu ganīšanai. Šajos gadījumos šo juridisko personu darbības ietvēra tikai ūdens nodrošināšanu liellopiem vai darbinieku neregulāru nolīgšanu zemes atbrīvošanai no krūmiem. Sakarā ar VPMS maksājumu par vienu hektāru plānoto pieaugumu summas, kas katru gadu tiek izmaksātas šīm juridiskajām personām, palielināsies līdz 2013. gadam vai — Bulgārijas un Rumānijas gadījumā — līdz 2016. gadam. Visos iepriekš minētajos gadījumos atbalsts netiek sniegts kāda lauksaimnieka ienākumiem, bet dod ieguldījumu valsts pārvaldes finansēšanā. KOPĒJĀS PLATĪBAS, PAR KURĀM IR TIESĪBAS SAŅEMT VPMS ATBALSTU, NETIKA NOTEIKTAS TICAMI, UN APMEKLĒTAJĀS DALĪBVALSTĪS ZEMES GABALU ATTIECINĀMĪBU DEFINĒJA ATŠĶIRĪGI LIELĀKĀ DAĻA ATTIECĪGO DALĪBVALSTU NEVAR PRECĪZI NOTEIKTLAUKSAIMNIECĪBAS ZEMES PLATĪBAS,PAR KURĀM IR TIESĪBAS SAŅEMT VPMS ATBALSTU 25. Lai gan valsts budžeta maksimālo apjomu, kas pieejams tiešajiem maksājumiem, noteica Padome, Komisijas un attiecīgo dalībvalstu ziņā palika precīza to platību noteikšana, par kurām faktiski ir tiesības saņemt VPMS atbalstu [18]. 26. Kā minēts iepriekš, Pievienošanās aktā un sekojošajās Padomes regulās tika noteikts, ka lauksaimniecības zemes platība, par kuru ir tiesības saņemt atbalstu, ir tā daļa no "izmantotās lauksaimniecības zemes platības" (ILZP), kas 2003. gada 30. jūnijā bija "labā lauksaimniecības stāvoklī" (LLS), neatkarīgi no tā, vai šajā datumā to izmantoja vai neizmantoja ražošanai. 27. Tomēr Bulgārijas un Rumānijas gadījumā šī atsauce uz konkrētu laiku netiek piemērota, tādējādi lauksaimniecības zemes platība, par kuru ir tiesības saņemt atbalstu, ir tā daļa no ILZP, kas attiecīgajā piemērošanas gadā ir LLS. 28. Ar ILZP kritēriju no VPMS atbalsta saņemšanas ir izslēgtas tādas ar lauksaimniecību nesaistītas zemes platības kā meži, atpūtas parki, kā arī platības, kurās ekonomisku, sociālu vai citu iemeslu dēļ (tostarp gadījumos, kad šādas platības varētu atsākt kultivēt, izmantojot resursus, kas parasti ir pieejami lauku saimniecībā) vairs nenodarbojas ar lauksaimniecību. Palāta atzīmē, ka pašlaik spēkā esošie noteikumi nav saskaņoti, jo lauksaimnieki, kas VPMS dalībvalstīs, kuras ES pievienojās 2004. gadā, vēlas atsākt kultivēt zemes gabalus, nevar saņemt VPMS atbalstu par šādiem zemes gabaliem, taču Bulgārijas un Rumānijas lauksaimnieki saņem VPMS atbalstu, ja tie nodarbojas ar lauksaimniecību uz iepriekš pamestas zemes. 29. ES tiesību aktos nav izvērstāk definēts "labs lauksaimniecības stāvoklis" (LLS). Revīzijas laikā tikai Bulgārija bija pieņēmusi precīzi formulētus standartus, kuros definēts LLS. 30. Lai arī noteikumos, kas pieņemti ar Pievienošanās aktiem, ir prasība, ka valsts iestādēm ir fiziski jānosaka attiecināmā lauksaimniecības zemes platība, tomēr lielākajai daļai apmeklēto dalībvalstu bija grūtības ar ticamu šīs platības noteikšanu. Tā kā nebija LLS definīcijas un tā kā zemes gabalu identificēšanas sistēmas (ZGIS) vai nu nebija pieejamas, vai nebija pietiekami izstrādātas, dalībvalstis izmantoja dažādas metodes, lai noteiktu savu attiecīgo lauksaimniecības zemes platību. 31. Polijā attiecināmā lauksaimniecības zemes platība, kuru akceptēja Komisija, tika noteikta, balstoties uz vispārējo informāciju par zemes izmantošanu 2002. gada lauku saimniecību apsekojumā, ko papildināja informācija par "neizmantotu zemi", kuru bija plānots atsākt izmantot lauksaimniecībā, kad lauksaimnieki zinās, ka viņi saņems VPMS maksājumus. Savukārt platības, kas iekļautas ZGIS, tika noteiktas, balstoties uz informāciju zemes reģistrā, kurā bija ietvertas daudz lielākas platības, bet par kuru stāvokli 2003. gadā informācija nebija pieejama [19]. 32. Ungārijā attiecināmā lauksaimniecības zemes platība, kuru akceptēja Komisija, tika noteikta, balstoties uz informāciju par zemes izmantošanu pirms pievienošanās un 2002. gada lauku saimniecību apsekojumu, izņemot aprēķinu par zemi, kas tika uzskatīta par nepiemērotu lauksaimniecībai. Pretēji tam ZGIS pilnībā balstās uz aerofotogrāfiju interpretāciju. 33. Iepriekš sniegtie piemēri parāda arī, ka ZGIS, kurā reģistrētas platības, par kurām ir tiesības saņemt VPMS atbalstu, un kuru jaunās dalībvalstis izmanto atbalsta pieteikumu pārvaldīšanai [20], ietver lauksaimniecības zemes platības, kas reizēm ir ievērojami lielākas nekā lauksaimniecības zemes platība, ko pievienošanās laikā noteica un akceptēja Komisija. Kā redzams tabulā, šāda situācija joprojām pastāvēja 2010. gadā. 34. Komisija nav pieprasījusi dalībvalstīm analizēt šādas neatbilstības. Tāpēc Palāta nevar apstiprināt, vai platības, kas reģistrētas kā attiecināmas uz VPMS maksājumiem, faktiski tika noteiktas atbilstīgi Pievienošanās aktu nosacījumiem un turpmākajiem ES tiesību aktiem [21]. 35. Šai neskaidrībai attiecībā uz platību, par kuru ir tiesības saņemt VPMS atbalstu, ir divu veidu sekas: a) tā kā katrai dalībvalstij tiek piešķirts noteikts finansējums konkrētam finanšu periodam, vidējā summa par vienu hektāru tika proporcionāli samazināta gadījumos, kad lauksaimnieku deklarēto kopējo platību apjoms pārsniedza Komisijas apstiprinātās lauksaimniecības zemes platības apjomu; b) VPMS vidējo summu par hektāru palielināja, ja Komisijas apstiprinātās lauksaimniecības zemes platības bija mazākas nekā ZGIS iekļautās faktiskās lauksaimniecības zemes platības. TABULA IZMANTOTĀS LAUKSAIMNIECĪBAS ZEMES PLATĪBAS, KOMISIJAS APSTIPRINĀTĀS LAUKSAIMNIECĪBAS ZEMES PLATĪBAS UN ATTIECINĀMO VPMS PLATĪBU SALĪDZINĀJUMS 2010. PIEMĒROŠANAS GADĀ Avots: Eiropas Revīzijas palāta, balstoties uz dalībvalstu statistikas biroju un maksājumu aģentūru datiem (2011. g.). (hektāros) | | Bulgārija | Ungārija | Polija | Rumānija | Slovākija | 2010. gadā izmantotā lauksaimniecības zemes platība (ILZP) saskaņā ar statistikas biroju datiem | 3620000 | 5343000 | 15534000 | 13298000 | 1921000 | Komisijas apstiprinātā lauksaimniecības zemes platība (Regulas (EK) Nr. 1121/2009 VIII pielikums) | 3492000 | 4829000 | 14137000 | 8716000 | 1865000 | Kopējā VPMS atbalstam attiecināmā platība, kas reģistrēta ZGIS | 3707125 | 5681781 | 18245374 | 13015446 | 2083248 | ATTIECINĀMOLAUKSAIMNIECĪBAS ZEMES PLATĪBUPĀRSKATĪŠANA NE VIENMĒR TIKA BALSTĪTA UZ PĀRBAUDĀMIEM KRITĒRIJIEM 36. Komisija var apstiprināt dalībvalsts attiecināmās lauksaimniecības zemes platības pārskatīšanu, ja izrādās, ka dalībvalsts sākotnēji to ir noteikusi nepareizi. Šādas korekcijas var veikt, ja attiecīgā dalībvalsts ir noteikusi objektīvus un nediskriminējošus kritērijus [22]. 37. Kopš 2004. gada Komisija ir apstiprinājusi Bulgārijas, Lietuvas, Ungārijas, Polijas un Slovākijas lauksaimniecības zemes platību pārskatīšanas pieprasījumus. Bulgārijā, Polijā un Slovākijā pārskatīšanas sekas bija lauksaimniecības zemes platības samazināšanās, un tāpēc palielinājās VPMS atbalsta likme par vienu hektāru. Tas šīm dalībvalstīm ļāva pilnībā izmantot savu attiecīgo gada finansējumu. Ungārija pieprasīja palielināt lauksaimniecības zemes platību, jo pārvaldes iestādes saņēma atbalsta pieteikumus par daudz lielākām platībām, nekā plānots. Lai nepārsniegtu gada finansējumu, visiem lauksaimniekiem tika samazināts VPMS maksājumu apjoms. 38. Palāta konstatēja, ka Bulgārijā pārskatīja lauksaimniecības zemes platību, jo tika atklāta neattiecināma platība, turpretī Ungārijā, Polijā un Slovākijā pārskatīšanas pamatā nebija pārbaudāmi kritēriji, tikai fakts, ka pārvaldes iestādes bija saņēmušas atbalsta pieteikumus par mazāku vai lielāku lauksaimniecības zemes platību, nekā plānots. Jau 2005. gadā Komisija informēja Slovākijas iestādes, ka gadā saņemtais atbalsta pieteikumu skaits un jebkāds paredzamais palielinājums nav pietiekami objektīvs kritērijs, lai VPMS ietvaros mainītu lauksaimniecības zemes platību. Tomēr Komisija galu galā pieņēma Ungārijas, Polijas un Slovākijas pārskatīšanas pieprasījumus bez sīkākas analīzes [23]. VPMS MAKSĀJUMI TIEK VEIKTI PAR NEIZMANTOTU VAI PAMESTU LAUKSAIMNIECĪBAS ZEMI 39. Īpaša daudzu VPMS dalībvalstu iezīme ir neizmantoti vai pamesti lauksaimniecības zemes gabali. Tie galvenokārt izveidojušies sociālo un ekonomisko pārmaiņu dēļ, kas norisinājās pēc 1990. gada. Par šādu zemi nevar maksāt VPMS atbalstu. 40. Kā norādīts iepriekš, dalībvalstīm bija grūtības ticami noteikt to daļu no ILZP, kas 2003. gada 30. jūnijā bija LLS. Palātas ikgadējās ticamības deklarācijas sagatavošanas ietvaros veiktajās revīzijās tika konstatēts, ka ZGIS bieži nebija pietiekami kvalitatīvas un netika regulāri atjauninātas. 41. Palāta konstatēja, ka Komisija un dalībvalstis ir centušās uzlabot ZGIS. Piemēram, Ungārijā pārvaldes iestādes laikposmā no 2008. gada līdz 2010. gadam aptuveni 891000 ha klasificēja kā tādus, par kuriem nav tiesību saņemt VPMS atbalstu, jo tās atklāja, ka attiecīgie zemes gabali ir pamesti vai vairs nav piemēroti lauksaimnieciskajai darbībai. Bulgārijai un Rumānijai Komisija izveidoja īpašus rīcības plānus, kas revidētajā periodā (2010. piemērošanas gads) nebija pilnībā īstenoti, bet jau bija palīdzējuši ievērojami samazināt sākotnēji attiecināmās platības apjomu. Slovākijā pārvaldes iestādes bija atklājušas aptuveni 100000 ha pastāvīgu ganību (apmēram viena piektā daļa no kopējās pastāvīgo ganību platības), par kurām bija šaubas, vai tās pilnībā tiek izmantotas lauksaimniecībā, un apsvēra iespēju samazināt VPMS maksājumu par vienu hektāru, lai ņemtu vērā zemes gabalu neizmantotās daļas. 42. Neskatoties uz šiem centieniem, dažu dalībvalstu ZGIS joprojām ietver pamestu vai neizmantotu zemi. 2. IZCĒLUMS VPMS ATBALSTA MAKSĀŠANA PAR NEIZMANTOTU ZEMI Rumānijā, kur to lauksaimniecības zemes platību apjoms, kas deklarētas VPMS, kopš 2007. gada ir palielinājies, zemes gabali tika uzskatīti par attiecināmiem pat tad, ja netika veikta lauksaimnieciskā darbība (1. fotoattēls). Pārvaldes iestādes vēl nav definējušas skaidrus un nepārprotamus nosacījumus, ar kuriem saskaņā pamesta zeme, ko lauksaimnieki plāno atsākt kultivēt, kļūst attiecināma. +++++ TIFF +++++ © Eiropas Revīzijas palāta. 1. fotoattēls. Pamesta zeme Rumānijā, kas vairs netiek apstrādāta Bulgārijā pārvaldes iestādes kā minimālu nosacījumu attiecināmībai izvirza lauksaimniecības dzīvnieku ganīšanu pastāvīgajās ganībās vai to nopļaušanu vismaz vienu reizi gadā. Praksē iestādes tomēr pilnībā pieņem zemes gabalus, kuri tikai ļoti ierobežoti tiek izmantoti lauksaimnieciskajai darbībai vai tai netiek izmantoti vispār (piemēram, zemes gabalus tikai šķērso mājlopi vai savvaļas dzīvnieki). Palāta arī konstatēja piemērus VPMS maksājumiem par zemes gabaliem, par kuriem nav pierādījumu, ka tie jebkad ir izmantoti lauksaimnieciskajai darbībai (2. fotoattēls). +++++ TIFF +++++ © Eiropas Revīzijas palāta. 2. fotoattēls. Neizmantots zemes gabals Bulgārijā Polijā LLVS prasībās ir ietverta regulāra aramzemes izmantošana. Tomēr Palāta pārliecinājās, ka VPMS atbalsts tika maksāts par neizmantotu aramzemi, kas redzama 3. fotoattēlā. Palāta bieži konstatēja līdzīgas situācijas apmeklētajās saņēmēju saimniecībās. VPMS atbalsta saņēmēji lielākajā daļā gadījumu saņēma pilnu samaksu, vai arī tika piemēroti pavisam nelieli samazinājumi pat tad, ja pārvaldes iestādes atklāja, ka tie savu zemi nav izmantojuši vairākus gadus. +++++ TIFF +++++ © Eiropas Revīzijas palāta. 3. fotoattēls. Kādreizējā aramzeme Polijā, kas nav izmantota vairākus gadus Ungārijā lauksaimniekiem neizvirza prasību (izņemot pienākumu apkarot nevēlamas nezāles) izmantot savus zemes gabalus lauksaimnieciskajām darbībām, lai varētu saņemt tiesības uz atbalstu. Palāta atklāja gadījumus, kuros lauksaimnieki bija paņēmuši nomā lielus daļēji dabisku zālāju gabalus un saņēmuši VPMS atbalsta maksājumus, nekādā veidā neizmantojot zemi lauksaimniecībā. Turklāt lauksaimnieciskās darbības neveikšana pazemina šādas zemes ekoloģisko vērtību (4. fotoattēls). +++++ TIFF +++++ © Eiropas Revīzijas palāta. 4. fotoattēls. Neizmantoti daļēji dabiski zālāji Ungārijā 43. Zemes gabala attiecināmības novērtējums VPMS maksājumu saņemšanai ir atkarīgs no tā, vai un cik skaidri dalībvalstis ir izvērsti definējušas atbilstības nosacījumus un lauksaimnieciskās darbības minimālos standartus, cik ticami valsts iestādes ir noteikušas šā zemes gabala statusu 2003. gada 30. jūnijā un cik rūpīgi tās pārbauda stāvokli. Atkarībā no šiem faktoriem Palāta novēroja dažādas situācijas, kuras bija izraisījušas nevienlīdzīgu attieksmi pret lauksaimniekiem apmeklētajās dalībvalstīs. VPMS MAKSĀJUMI IEVĒROJAMI PALIELINA LAUKSAIMNIEKU IENĀKUMUS, BET ŠO ATBALSTU GALVENOKĀRT SAŅEM LIELĀKĀS LAUKU SAIMNIECĪBAS KOPUMĀ VPMS MAKSĀJUMI PAPILDINA LAUKU SAIMNIECĪBU IENĀKUMUS JAUNAJĀS DALĪBVALSTĪS… 44. VPMS mērķis ir papildināt lauksaimnieku ienākumus, bet šis mērķis nav precīzāk definēts vēlamā atbalsta līmeņa vai atbalsta sadales ziņā. 45. No 2004. gada līdz 2010. gadam (2005.–2011. finanšu gads) lauksaimnieki jaunajās dalībvalstīs VPMS maksājumos saņēma aptuveni 21,5 miljardus EUR [24]. 2010. gadā VPMS atbalsts tika izmaksāts aptuveni 3 miljoniem saņēmēju, un vidējais maksājums katrai lauku saimniecībai bija EUR 1668 [25]. Visas dalībvalstis, kuras piemēro VPMS, izmantoja lielāko daļu sev atvēlētā finansējuma. Tādējādi kopumā VPMS palielināja lauksaimnieku ienākumus [26]. 46. Pēdējā lauksaimnieku ienākumu analīzē, ko Komisija ir veikusi, tika secināts, ka, neskatoties uz ievērojamu kritumu 2009. gadā, kas skaidrojams ar pašreizējo ekonomikas krīzi, lauksaimnieku ienākumi ES-12 (t. i., dalībvalstīs, kas piemēro VPMS, kā arī Maltā un Slovēnijā) joprojām ir ievērojami augstāki nekā pirms pievienošanās ES. Kopumā ienākumi uz vienu gada darba vienību no 2004. līdz 2009. gadam ir palielinājušies par 34 % [27]. Šis palielinājums ir skaidrojams ar augstākām cenām vienotajā tirgū un valsts atbalsta pieaugumu lauksaimniecības nozarei. 47. VPMS maksājumus var uzskatīt par lauksaimnieku tīrā ienākuma svarīgāko elementu šajās dalībvalstīs, kā tas parādīts 1. grafikā. 48. Tomēr lauku saimniecību ienākumu attīstība dažādās dalībvalstīs ievērojami atšķiras. Ja Polijā attīstība kopumā ir pozitīva, tad Ungārijā un Slovākijā pat pēc VPMS maksājumu ieviešanas bija vērojams lauksaimniecības produkcijas tīrās pievienotās vērtības ievērojams kritums. 1. GRAFIKS VPMS MAKSĀJUMU, CITU SUBSĪDIJU UN LAUKSAIMNIECISKĀS UZŅĒMĒJDARBĪBAS IENĀKUMU ATTĪSTĪBA VISĀS VPMS DALĪBVALSTĪS (VĒRTĪBAS PAŠREIZĒJĀS CENĀS) +++++ TIFF +++++ Avots: Eiropas Revīzijas palāta, balstoties uz ekonomikas pārskatiem lauksaimniecībā (Eurostat). …BET TO IETEKME IR ATKARĪGA NO LAUKU SAIMNIECĪBAS LIELUMA, VEIDA UN DALĪBVALSTS 49. Palāta atzīmē, ka visās apmeklētajās VPMS dalībvalstīs tas, ka shēmas atbalsts ir atkarīgs no platības [28], kā arī lauksaimniecības nozares divējādā struktūra radīja situāciju, kurā nozīmīga maksājumu daļa tika lielākajām lauku saimniecībām, kamēr mazākām lauku saimniecībām izmaksātā atbalsta apmērs reizēm bija niecīgs [29]. Ievērojams skaits lauksaimnieku vispār nesaņem VPMS atbalstu, jo viņu saimniecību attiecināmā platība ir pārāk maza. Šī koncentrācija īpaši skaidri ir redzama Bulgārijā, kur 2010. gadā 2 % lauku saimniecību saņēma vairāk nekā pusi no valstij piešķirtā VPMS finansējuma. 50. VPMS atbalsta projektā ir iekšēja pretruna, jo tas, no vienas puses, ir domāts personas ienākumu atbalstam, bet, no otras puses, atbalsta sadalē netiek ņemti vērā saņēmēja īpašie apstākļi. 51. Kopumā 2010. gadā 98 % no VPMS saņēmējiem saņēma mazāk nekā EUR 10 000, kas veido 49 % no kopējā maksājumu apmēra. Turpretim 0,2 % saņēmēju saņēma vairāk nekā EUR 100 000, kas veido 24 % no kopējā maksājumu apmēra. 52. Pretēji VMS, tiesiskais regulējums, kas ir VPMS pamatā, neparedz iespēju dalībvalstī diferencēt maksājumus, lai labāk ņemtu vērā reģionu lauksaimniecības potenciālu vai vides kritērijus. Tādējādi VPMS ir vienkārša, viegli piemērojama shēma, bet tā nedod iespēju virzīt maksājumus atkarībā no reģionu īpašajām vajadzībām. 53. Ungārijā, Rumānijā un Slovākijā Palāta konstatēja, ka saņēmēji var gūt labu peļņu no VPMS maksājumiem, iznomājot vai pērkot lauksaimniecības zemi un aktīvi nenodarbojoties ar lauksaimniecību, jo viņiem nav pienākuma zemi izmantot kādām konkrētām darbībām. Šādos gadījumos VPMS maksājumi nesniedz ieguldījumu Līguma mērķa — celt lauksaimniecības ražīgumu [30] — sasniegšanā. 54. VPMS atbalsta ietekme uz lauku saimniecību ienākumiem ievērojami atšķiras arī atkarībā no lauku saimniecības veida. Īpaši līdz ar pievienošanos ES daudzās jaunajās dalībvalstīs lopkopības ražošana piedzīvoja ievērojamu kritumu, taču daudziem lopu audzētājiem bija ierobežota piekļuve VPMS atbalstam vai arī tādas nebija vispār, jo viņiem nebija vai bija ļoti maz lauksaimniecības zemes. 55. Ar iespēju sniegt valsts papildu tiešos maksājumus jaunās dalībvalstis varēja risināt īpašās vajadzības. Turklāt 2009. gadā KLP "veselības pārbaudes" ietvaros Padome dalībvalstīm deva iespēju daļu no valstij piešķirtā VPMS finansējuma izmantot, lai palīdzētu risināt īpašas grūtības, kas skar noteiktus lauksaimniekus, piemēram, ekonomiski vājos vai ekoloģiski jutīgos apgabalos vai ekonomiski nestabilos lauksaimniecības veidos [31]. Visas apmeklētās jaunās dalībvalstis tā vai citādi izmantoja šo iespēju. Tomēr, tā kā šo iespēju varēja izmantot tikai no 2010. gada, vēl nav veikts tās ietekmes novērtējums uz lauksaimnieku ienākumiem. 2. GRAFIKS VPMS IENĀKUMU ATBALSTA SADALE 2010. GADĀ (EUR) +++++ TIFF +++++ Avots: Eiropas Revīzijas palāta, balstoties uz Eiropas Komisijas maksājumu datiem (CATS). VĒL NAV NOVĒRTĒTA VPMS MAKSĀJUMU IETEKME UZ PĀRSTRUKTURĒŠANU UN LAUKU SAIMNIECĪBU EFEKTIVITĀTES PALIELINĀŠANU 56. VPMS maksājumu līmenis par vienu hektāru jaunajās dalībvalstīs tika noteikts ar nolūku nekavēt vajadzīgo lauksaimniecības nozares pārstrukturēšanu un izvairīties no ievērojamu ienākumu atšķirību un sociālo kropļojumu radīšanas lauku kopienās. Komisija norādīja, ka "zema līmeņa tiešo maksājumu ieviešana sniegs ieguldījumu lauksaimniecības ienākumu stabilizēšanā, nekaitējot pārstrukturēšanas procesam" [32]. 57. Tomēr Komisija vēl nav analizējusi VPMS atbalsta ietekmi uz pārstrukturēšanu, kā arī uz lauku saimniecību ražīgumu un ienesīgumu jaunajās dalībvalstīs. STRUKTURĀLIE TRŪKUMI JOPROJĀM NELABVĒLĪGI IETEKMĒ LAUKU SAIMNIECĪBU IENĀKUMUS 58. Vairāki pētījumi, kā arī pašas Palātas konstatējumi parāda, ka tādi strukturālie faktori kā zemes īpašumu sadrumstalotība, zems tehnoloģiskā aprīkojuma līmenis lauku saimniecībās, nepietiekamas uzglabāšanas iespējas, nepietiekami attīstīts aprīkojums pārtikas apstrādei, kvalificētu strādnieku trūkums vai grūtības saņemt finansējumu negatīvi ietekmē gaidīto VPMS atbalsta ietekmi uz lauku saimniecību modernizāciju un dzīvotspēju [33]. CITI VPMS MAKSĀJUMU EFEKTIVITĀTI MAZINOŠI FAKTORI 59. VPMS efektivitāte lauku saimniecību ienākumu atbalstīšanā var samazināties, ja atbalsts tiek "kapitalizēts" zemes vai zemes nomas cenās. Tas nozīmē, ka lauksaimniekiem jāmaksā lielāka maksa par zemi vai lielāka nomas maksa tikai tāpēc, ka viņi saņem VPMS atbalstu. Tas samazina atbalsta efektivitāti un var negatīvi ietekmēt lauku saimniecību ienesīgumu [34]. 60. Lielas lauksaimniecības zemes platības tiek iznomātas Bulgārijā, Ungārijā, Slovākijā un dažos Polijas un Rumānijas reģionos [35]. Komisija vēl nav īpaši novērtējusi VPMS ieviešanas ietekmi uz zemes vai zemes nomas cenām jaunajās dalībvalstīs. Tomēr pieejamie pētījumi rāda statistiski nozīmīgu VPMS maksājumu ietekmi uz zemes nomas maksām [36], kaut arī lauksaimniecības zemes tirgi visās jaunajās dalībvalstīs vēl pilnībā nedarbojas. Tāpēc visaptverošu VPMS maksājumu ietekmi uz zemes un zemes nomas cenām vēl nevar pilnībā konstatēt [37]. 3. IZCĒLUMS VPMS MAKSĀJUMU IETEKME UZ NOMAS NOSACĪJUMIEM UN CENĀM Polijā un Ungārijā Palāta konstatēja īpaši lielu nomas cenu pieaugumu attiecībā uz valstij piederošu zemi ar mazu lauksaimniecisko vērtību, piemēram, mazauglīgu zālaugu platību. Līdz 2004. gadam daudzi aitu audzētāji, kas parasti izmanto šādu zemi, nemaksāja nekādu vai maksāja ļoti mazu nomas maksu par zemes izmantošanu, tad līdz ar VPMS ieviešanu pieprasījums pēc tās palielinājās. To var izskaidrot nevis ar situāciju lauksaimniecības tirgos, bet gan ar faktu, ka VPMS maksājumi ir proporcionāli platībai, un līdz ar to par mazauglīgu zemi tiek garantēts augsts atbalsta līmenis. Pārvaldes iestādes sāka organizēt publiskus konkursus nomas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai, kas ievērojami palielināja nomas maksas, ietekmējot visus lauksaimniekus, kuri izmanto šādu zemi. Ungārijā un Rumānijā Palāta atklāja nomas līgumus, kuros noma bija skaidri definēta kā VPMS un/vai valsts papildu tiešo maksājumu procentuālā daļa un tādējādi tika palielināta proporcionāli šo maksājumu apmēra pieaugumam. Nomas līgumos, piemēram, bija noteikts, ka jāmaksā noteikta cena par hektāru un vēl 100 % VPMS summas. Palāta arī konstatēja, ka Ungārijā lauksaimnieki nomnieki varēja parakstīt vai pagarināt nomas līgumus tikai ar nosacījumu, ka, ja nākotnē tiks ieviesta jauna atbalsta shēma, tie piešķirtās tiesības uz maksājumu bez atlīdzības nodos zemes īpašniekam. NAV NOTIKUSI SAGATAVOŠANĀS PĀREJAI UZ SHĒMU, KURAS PAMATĀ IR MAKSĀJUMTIESĪBAS 61. Sākotnēji bija iecerēts, ka VPMS darbosies tikai līdz tam laikam, kad jaunās dalībvalstis varēs efektīvi pārvaldīt tādus tiešos maksājumus, kādi pastāv ES-15, vēlākais, līdz 2009. gadam [38]. Padome 2006. gadā pagarināja iespējamo VPMS darbības ilgumu līdz 2010. gada beigām [39]. Tomēr KLP "veselības pārbaudes" ietvaros 2008. gadā Padome vēl pagarināja pārejas periodu VMS ieviešanai līdz 2013. gada beigām. Tas dalībvalstīm deva iespēju izmantot vienkāršas shēmas priekšrocības, bet nemudināja tās sagatavoties uz tiesībām balstītai sistēmai. 62. No revīzijas laikā apmeklētajām dalībvalstīm tikai Ungārija bija veikusi konkrētus pasākumus, lai no 2009. gada VPMS aizstātu ar VMS. Tomēr pēc Ungārijas Konstitucionālās tiesas nolēmuma īpašo valsts piemērošanas modeli nevarēja īstenot. Kopš tā laika valsts iestādes vairs nav uzsākušas citas iniciatīvas, lai ieviestu VMS. 63. Komisija 2011. gada oktobrī ierosināja Eiropas Parlamenta un Padomes regulu, ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem [40]. Saskaņā ar šo priekšlikumu no 2014. gada VPMS, kā arī VMS tiks aizstātas ar pamatmaksājuma shēmu. Arī šīs shēmas pamatā būs maksājumtiesības. Tad, lai saņemtu atbalsta maksājumus, lauksaimniekiem jābūt tiesībām uz maksājumu, kā arī jādeklarē savā rīcībā esošie attiecināmie hektāri. Saskaņā ar dalīto pārvaldību 2014. gadā pārvaldes iestādes dalībvalstīs piešķirs lauksaimniekiem maksājumtiesības un turpmākajos gados tās pārvaldīs. 64. Palāta konstatēja, ka gan pārvaldes iestādēm dalībvalstīs, gan lauksaimniekiem pašlaik ir ļoti mazas zināšanas par tiešo maksājumu sistēmām, kuru pamatā ir maksājumtiesības. Ne Komisija, ne valsts iestādes nav aktīvi sagatavojušas pārvaldes iestādes un lauksaimniekus pārejai uz shēmu, kuras pamatā ir maksājumtiesības. Revīzijas laikā, 2011. gadā, Polijas iestādes centrālā līmenī tikai sāka mazliet iepazīties ar maksājumtiesībās pamatotu atbalstu (pašlaik — VMS), bet nebija veikušas pasākumus, lai sistemātiski noteiktu šādas shēmas pārvaldības tehniskās prasības pēc 2013. gada. Bulgārijas iestādes gatavoja novērtējumu par to, kā pāreja uz VMS ietekmē pārvaldi un lauksaimniekus. Rumānijas iestādes 2012. gada martā uzsāka divpusējas pārrunas ar Komisijas pārstāvjiem un sāka informēt lauksaimniekus. Slovākijā kopš 2009. gada iestādes ir tikai analizējušas pārejas uz VMS finansiālo ietekmi, taču nolēmušas turpināt piemērot VPMS līdz 2013. gadam. 65. Kad ES-15 dalībvalstīs tika ieviesta VMS, pārvaldes iestādēm dalībvalstīs bija vismaz 20 mēneši, lai sagatavotos pārejai no saistītā atbalsta uz jauno shēmu. Tomēr savos gada pārskatos par 2006. un 2007. finanšu gadu Palāta konstatēja trūkumus uz tiesībām balstītas sistēmas ieviešanā, kuru dēļ reizēm ievērojami kavējās maksājumi lauksaimniekiem [41]. Tāpēc Palāta saskata risku, ka nepietiekama sagatavošanās pārejai uz atbalstu, kura pamatā ir maksājumtiesības, varētu radīt līdzīgas grūtības VPMS dalībvalstīs. SECINĀJUMI UN IETEIKUMI 66. VPMS ir vienkārši pārvaldāma shēma, kas jaunajām dalībvalstīm pēc pievienošanās ES 2004. un 2007. gadā deva iespēju sniegt finansiālu ienākumu atbalstu saviem lauksaimniekiem. Tā kā atbalsts ir atsaistīts no lauksaimniecības ražošanas, tas deva ieguldījumu arī KLP 2003. gada reformas mērķu sasniegšanā, kas bija vērsti uz lauksaimnieku tirgus orientācijas sekmēšanu, veicot maksājumus ar nosacījumu, ka tiek ievērotas savstarpējās atbilstības prasības. 67. Tomēr VPMS izstrāde un detalizēta piemērošana dalībvalstīs radīja vairākas apšaubāmas īpatnības attiecībā uz plānotajiem atbalsta saņēmējiem, attiecināmo teritoriju noteikšanu un atbalsta sadali lauksaimniecībā nodarbināto iedzīvotāju starpā. Tāpat kā saistībā ar VMS, lauksaimnieku atbalsta sadales pamatā ir saimniecību platība, un tas neatspoguļo ne lauksaimnieciskās darbības īpašās reģionālās iezīmes, ne arī lauksaimnieku ieguldījumu sabiedriskā labuma ražošanā. VPMS ietekme uz lauksaimniecības nozares pārstrukturēšanu vēl nav novērtēta, un pastāvošie strukturālie trūkumi joprojām negatīvi ietekmē daudzu lauksaimnieku ienākumus. Visbeidzot, dalībvalstis, kas pašlaik piemēro VPMS, vēl nebija sagatavojušās uz tiesībām balstītas ienākumu atbalsta shēmas ieviešanai pēc 2013. gada. Tāpēc Padome un Parlaments varētu apsvērt, vai gaidāmās KLP reformas sagatavošanas ietvaros šādas īpatnības nebūtu jāanalizē saskaņā ar nostādnēm, kas turpmāk izklāstītas ieteikumos. SAŅĒMĒJI, ATTIECINĀMĀ ZEME UN LAUKSAIMNIECISKĀS DARBĪBAS 68. Savā ziņojumā par VMS Palāta atzīmēja, ka "lauksaimnieku" definīcija ir neatbilstoša un ka finansiālais atbalsts tiek sniegts saņēmējiem, kas nenodarbojas ar lauksaimniecību vai ar to nodarbojas tikai nelielā mērā. Arī šajā revīzijā ir izdarīti tādi paši secinājumi attiecībā uz VPMS. Turklāt dažās no šīm dalībvalstīm VPMS finansiālais atbalsts likumīgi tika sniegts arī tām valsts sektora iestādēm (un tika atbalstīti to ienākumi), kas apsaimnieko valsts zemi un kas citādā veidā nav saistītas ar lauksaimniecību. 69. VPMS dalībvalstis precīzi nenoteica attiecināmās platības, un maksājumi tika veikti par neizmantotiem zemes gabaliem vai zemi, kas tiek izmantota nelauksaimnieciskām darbībām. 1. IETEIKUMS Palāta atkārto savu ieteikumu sniegt ienākumu atbalstu aktīvajiem lauksaimniekiem, kas veic konkrētas un regulāras lauksaimnieciskās darbības. No VPMS ienākumu atbalsta saņemšanas īpaši jāizslēdz valsts sektora iestādes, kas apsaimnieko valsts zemi un kas citādā veidā nav saistītas ar lauksaimniecību. 2. IETEIKUMS Tiesības saņemt atbalstu par zemi ir skaidri jādefinē un jāierobežo, tās piešķirot tikai attiecībā uz zemes gabaliem, kuros saskaņā ar LLVS standartiem jāveic konkrētas un regulāras lauksaimnieciskās darbības. Ja tiek ieviesta uz tiesībām balstīta atbalsta shēma, maksājumtiesības jāpiešķir tikai par šādiem zemes gabaliem. VPMS ATBALSTA SADALE 70. VPMS atbalsta sadale būtībā notiek, pamatojoties uz lauksaimniecības zemes gabalu platību, kas ir lauksaimnieku rīcībā un tiek izmantota lauksaimniecībā, neņemot vērā ne lauksaimnieciskās darbības īpašās reģionālās iezīmes, ne arī lauksaimnieku ieguldījumu sabiedrisko labumu ražošanā. 71. Lauksaimniecības nozares divējādās struktūras dēļ vairākumā jauno dalībvalstu lielākā daļa lauksaimnieku saņem tikai ļoti mazas atbalsta summas, kamēr lielākā atbalsta daļa tiek nedaudziem lielajiem saņēmējiem. 3. ieteikums Jācenšas proporcionālāk sadalīt atbalstu lauksaimnieku starpā — vai nu nosakot maksimālo robežu lielākajiem individuālajiem maksājumiem, vai arī ņemot vērā lauku saimniecību īpašos apstākļus dažādos reģionos. VPMS ATBALSTA NOZĪME LAUKSAIMNIECĪBAS NOZARES PĀRSTRUKTURĒŠANĀ 72. Kopš jauno dalībvalstu pievienošanās 2004. un 2007. gadā atbalsta līmenis katru gadu paaugstinās, un tas turpinās paaugstināties līdz attiecīgi 2013. vai 2016. gadam. Tomēr vēl nav zināms, kāda ir pašreizējā atbalsta līmeņa un turpmākās tā paaugstināšanās ietekme uz lauksaimniecības nozares pārstrukturēšanu un lauku saimniecību efektivitāti. STRUKTURĀLIE TRŪKUMI, KAS IETEKMĒ LAUKU SAIMNIECĪBU IENĀKUMUS 73. Pastāvošie strukturālie trūkumi VPMS dalībvalstu lauksaimniecības ekonomikā var ietekmēt tiešo maksājumu ilgtermiņa efektivitāti un produktivitāti. Atbalsta daļēja kapitalizācija zemes un zemes nomas cenās 74. Tā kā VPMS atbalsts ir cieši saistīts ar lauksaimnieka rīcībā esošo platību, tas var izraisīt zemes un zemes nomas cenu paaugstināšanos un tādējādi mazināt atbalsta efektivitāti. 4. IETEIKUMS Komisijai jāanalizē, kādā mērā tiešo maksājumu efektivitāti un produktivitāti negatīvi ietekmē strukturālie trūkumi un zemes cenas. Balstoties uz šādu analīzi, Komisijai jāapsver tādu papildu pasākumu īstenošana, kuru mērķis ir pārstrukturēt lauksaimniecības nozari un padarīt to konkurētspējīgāku. VPMS PĀREJAS RAKSTURS UN SAGATAVOŠANĀS AR MAKSĀJUMTIESĪBĀM PAMATOTA ATBALSTA IEVIEŠANAI 75. VPMS ir definēta kā pārejas sistēma, kas tiks aizstāta ar jaunu ar maksājumtiesībām pamatotu shēmu. Tomēr lielākā daļa dalībvalstu, kas piemēro VPMS, nav sagatavojušās šādas shēmas ieviešanai. Pieredze ar VMS ieviešanu ES-15 dalībvalstīs rāda, ka ar tiesībām pamatota atbalsta ieviešanas sekas bija ievērojami aizkavēti maksājumi lauksaimniekiem. 5. IETEIKUMS Komisijai aktīvi jāatbalsta dalībvalstis un ciešāk jāpārrauga to gatavošanās nākamās ar maksājumtiesībām pamatotās shēmas ieviešanai. It sevišķi tai jāpalīdz dalībvalstīm noteikt galvenās prasības pārvaldes iestādēm un lauksaimniekiem. Šo ziņojumu 2012. gada 10. oktobra sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklisIoannis SARMAS. Revīzijas palātas vārdā — +++++ TIFF +++++ priekšsēdētājs Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] Īpašais ziņojums Nr. 5/2011 par vienotā maksājuma shēmu (VMS): pareizas finanšu pārvaldības uzlabošanai risināmie jautājumi (http.//eca.europa.eu). [2] Tas nozīmē, ka lauksaimniekiem tika izvirzīts nosacījums savās saimniecībās ievērot pamatstandartus vides, pārtikas nekaitīguma, dzīvnieku veselības un labturības jomās (šie pamatstandarti ir zināmi kā obligātās pārvaldības prasības (OPP) un uzturēt savu zemi labā lauksaimniecības un vides stāvoklī (LLVS). [3] Padomes 2004. gada 22. marta Lēmums 2004/281/EK, ar ko, ņemot vērā kopējās lauksaimniecības politikas reformu, pielāgo Aktu par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (OV L 93, 30.3.2004., 1. lpp.). [4] COM(2011) 625 galīgā redakcija/2, 19.10.2011. Priekšlikums regulai, ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām. [5] 1. panta c) apakšpunkts un 124. panta 2. punkts Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulā (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OV L 30, 31.1.2009., 16. lpp.). [6] Regulas (EK) Nr. 73/2009 124. panta 4. punkts. [7] Regulas (EK) Nr. 73/2009 124. panta 1. punkts. [8] Šis jēdziens ir definēts Komisijas 2009. gada 30. novembra Regulā (EK) Nr. 1200/2009 par lauku saimniecību struktūru apsekojumiem (OV L 329, 15.12.2009., 1. lpp.). [9] Regulas (EK) Nr. 73/2009 132. pants. [10] Sk. II pielikumu. [11] Regulas (EK) Nr. 73/2009 1. panta c) apakšpunkts. [12] Līguma par Eiropas Savienības darbību 39. pants:"1.Kopējās lauksaimniecības politikas mērķi ir:a)celt lauksaimniecības ražīgumu, veicinot tehnikas attīstību un panākot lauksaimniecības ražošanas racionālu attīstību un ražošanas faktoru, jo īpaši darbaspēka, optimālu izmantojumu;b)šādi panākt pietiekami augstu dzīves līmeni lauku iedzīvotājiem, jo īpaši palielinot lauksaimniecībā nodarbināto personu individuālos ienākumus; c) stabilizēt tirgus;d)nodrošināt piedāvāto produktu pieejamību tirgū;e)panākt, ka patērētāji piedāvātos produktus saņem par samērīgām cenām.2.Veidojot kopējo lauksaimniecības politiku un īpašas metodes tās piemērošanai, jāņem vērā: a)lauksaimniecības īpatnības, ko rada lauksaimniecības sociālā struktūra un dažādu lauksaimniecības reģionu struktūras un dabas apstākļu atšķirības;b)vajadzība pakāpeniski īstenot attiecīgus pielāgojumus;c)tas, ka dalībvalstīs lauksaimniecības nozare ir cieši saistīta ar visu tautsaimniecību." [13] Regulas (EK) Nr. 73/2009 2. pants. [14] Īpašais ziņojums Nr. 5/2011. [15] Regulas (EK) Nr. 73/2009 34. pants. [16] Valsts maksājumu aģentūrai nebija zināms, kāda ir platība šīm militārajām teritorijām, par kurām tika veikti VPMS atbalsta maksājumi. [17] 2010. piemērošanas gadā valsts iestādes tiešā veidā saņēma aptuveni 13,8 miljonus EUR par gandrīz 82000 ha zemes, no kuras vairāk nekā 27000 ha ir deklarējuši 10 nacionālie parki, par kuriem VPMS atbalsts 4,3 miljonu EUR apmērā tika samaksāts Valsts kasei. [18] Lauksaimniecības zemes platības, par kurām var pieprasīt VPMS atbalstu, ir noteiktas VIII pielikumā Komisijas 2009. gada 29. oktobra Regulai (EK) Nr. 1121/2009, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 73/2009 IV un V sadaļā paredzēto noteikumu piemērošanai atbalsta shēmām lauksaimniekiem (OV L 316, 2.12.2009., 27. lpp.). Attiecībā uz piemērošanas gadiem līdz 2010. gadam platības bija noteiktas XXI pielikumā Komisijas 2004. gada 29. oktobra Regulai (EK) Nr. 1973/2004, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1782/2003 piemērošanai attiecībā uz šīs regulas IV un IV a) sadaļā minētajām atbalsta shēmām un atmatā atstātas zemes izmantošanu izejvielu ražošanai paredzēta Padomes Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem (OV L 345, 20.11.2004., 1. lpp.). [19] Sk. tabulu. [20] 6. pants Komisijas 2009. gada 30. novembra Regulā (EK) Nr. 1122/2009, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 attiecībā uz savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu saskaņā ar minētajā regulā paredzētajām tiešā atbalsta shēmām lauksaimniekiem, kā arī, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007 attiecībā uz savstarpēju atbilstību saskaņā ar vīna nozarē paredzēto atbalsta shēmu (OV L 316, 2.12.2009., 65. lpp.). [21] Regulas (EK) Nr. 73/2009 124. panta 1. punkts. [22] Regulas (EK) Nr. 73/2009 124. panta 1. punkts. [23] Komisijas Regulas (EK) Nr. 993/2007 (OV L 222, 28.8.2007., 10. lpp.), Nr. 316/2009 (OV L 100, 18.4.2009., 3. lpp.), ar abām tiek grozīta Regula (EK) Nr. 1973/2004, un Komisijas Regula (ES) Nr. 387/2010 (OV L 114, 7.5.2010., 1. lpp.), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1121/2009, ar kuru ievieš sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 73/2009 piemērošanai. [24] Katrā finanšu gadā un katrai dalībvalstij izmaksātās summas sk. II pielikumā. [25] Sk. III pielikumu. [26] Lai aprēķinātu tiešā ienākumu atbalsta kopējo līmeni lauksaimniecības nozarē, jāpieskaita valsts papildu tiešie maksājumi (VPTM). Saskaņā ar Komisijas sniegto informāciju šajā pašā periodā tie ir aptuveni 13,4 miljardi EUR. [27] Komisijas dokuments "Ienākumu situācijas attīstība ES lauksaimniecības nozarē", Brisele, 2010. gads, http://ec.europa.eu/agriculture/rica/pdf/hc0301_income.pdf. Ienākumi tiek mērīti uz vienu gada darba vienību (GDV), kas vienkāršojot atbilst vienas personas darbam, kura lauku saimniecībā tiek nodarbināta pilnu darba laiku. [28] Sk. 8. punktu. [29] VPMS atbalsta sadalījumu sk. III pielikumā. [30] Līguma par Eiropas Savienības darbību 39. pants. [31] Regulas (EK) Nr. 73/2009 68. panta 1. punkts un 131. pants. [32] SEC(2002) 95 galīgā redakcija, 30.1.2002.: "Enlargement and Agriculture: Successfully integrating the new Member States into the CAP" ["Paplašināšanās un lauksaimniecība — veiksmīga jauno dalībvalstu integrācija KLP"] (4.2. punkts). [33] Attiecībā uz Ungāriju skatīt, piemēram, Udovecz, G., Popp, J., Potori, N. "Hungarian Agriculture under pressure for adjustment" ["Ungārijas lauksaimniecības pielāgošanās grūtības"], Budapešta, 2007. 2009. gadā tika apstiprināti 2007. gada analīzes rezultāti ("Strategic dilemmas of Hungarian Agriculture and its chances on the market" ["Ungārijas lauksaimniecības stratēģiskās dilemmas un tās izredzes tirgū"], Budapešta, 2009.), un tajos tika norādīts uz Ungārijas lauksaimniecības nozarē pastāvošajām strukturālajām problēmām un tās vājo konkurētspēju. Attiecībā uz Slovākiju skatīt Božik, M.et al. "Economics of sustainable development in agriculture, food sector and rural areas in Slovak Republic" ["Ilgtspējīgas attīstības ekonomika Slovākijas Republikas lauksaimniecībā, pārtikas nozarē un lauku reģionos"], Bratislava, 2009. Rumānijā, par kuru detalizēti lauksaimnieciskā stāvokļa novērtējumi nav pieejami, valsts pārvaldes iestādes kā faktorus, kas daudziem lauksaimniekiem rada grūtības gūt lielāku peļņu no lauksaimnieciskām darbībām, minēja zemes īpašumu sadrumstalotību, kas rada grūtības pievienot zemes gabalus lielākām ražotnēm, un strukturālās problēmas pārtikas apritē, piemēram, nepietiekami attīstītu aprīkojumu pārtikas apstrādei vai faktu, ka pārtikas tirgotāji aizvien mazāk izmanto vietējo produkciju. [34] Palāta citā revīzijā jau atzīmēja, ka līdzīgu ietekmi varēja novērot pēc vienotā maksājuma shēmas ieviešanas ES-15, jo īpaši reģionālajā modelī (Īpašais ziņojums Nr. 5/2011). [35] Slovākijā 2009. gadā 82 % no ILZP tika iznomāti, savukārt Rumānijā pēc jaunākajiem pieejamajiem datiem (2007. gada dati) šis rādītājs ir tikai 17 %. [36] Ungārijas Lauksaimniecības ekonomikas pētniecības institūts aprēķināja, ka augstā iznomātās zemes rādītāja dēļ zemes īpašnieki arī gūst ievērojamu labumu no atbalsta, saņemot 31 % no tā; Kovacs, G. et al. "The efficiency of agricultural subsidies" ["Lauksaimniecības subsīdiju efektivitāte"], Budapešta, 2008. Tas saskan ar citu pētījumu, kas attiecās uz Čehijas Republiku, Igauniju, Ungāriju, Lietuvu, Latviju, Poliju un Slovākiju: Ciaian, P., Kancs, D. "The capitalisation of Area Payments into Farmland Rents: Theory and Evidence from the New EU Member States"["Platībmaksājumu kapitalizācija lauksaimniecības zemes nomas maksās — teorija un pierādījumi jaunajās ES dalībvalstīs"], Brisele, 2009. [37] Joprojām pastāv valstu ierobežojumi attiecībā uz lauksaimniecības zemes nomu vai iegādi (Ungārijā, Slovākijā, Polijā un Rumānijā), nomas līgumi reizēm ir uz ļoti garu termiņu (Slovākijā), tāpēc pievienošanās ES ietekme vēl pilnībā neatspoguļojas zemes cenās un nomas maksās. [38] 143.b punkta 9. pants Padomes 2003. gada 29. septembra Padomes Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001 (OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp.). [39] Padomes 2006. gada 19. decembra Regula (EK) Nr. 2012/2006, ar kuru izdara grozījumus un labojumus Regulā (EK) Nr. 1782/2003 (OV L 384, 29.12.2006., 8. lpp.). [40] COM(2011) 625 galīgā redakcija/2, 19.10.2011. [41] Sk. Gada pārskata par 2006. finanšu gadu 5.33.–5.38. punktu un Gada pārskata par 2007. finanšu gadu 5.14. un 5.21.–5.25. punktu. -------------------------------------------------- I PIELIKUMS VPMS UN VIENOTĀ MAKSĀJUMA SHĒMAS (VMS) SALĪDZINĀJUMS Gan VMS, gan VPMS ir izstrādātas, lai lauksaimniekiem sniegtu ienākumu atbalstu. Abos gadījumos lauksaimniecības zemes platībām, kas ir maksājuma pamatā, katrā pieteikuma gadā konkrētā datumā jābūt lauksaimnieka rīcībā un uzturētām LLVS (kā noteikts Regulā (EK) Nr. 73/2009). Tomēr starp VMS un VPMS pastāv divas galvenās atšķirības: a) tiesības uz maksājumu (maksājumtiesības) VMS ietvaros atbalsts tiek noteikts, balstoties uz diviem prasību kopumiem: i) attiecināmo hektāru skaits, kas ir personas rīcībā, un ii) to maksājumtiesību vērtība, kuras pieder personai. Maksājumtiesības sniedz tiesības uz fiksētu atbalsta summu par vienu hektāru. Lielākajā daļā gadījumu katru maksājumtiesību vērtība atspoguļo tā tiešā atbalsta vērtību, kas piešķirts vēsturiskajā atsauces periodā. Maksājumtiesības var tirgot neatkarīgi no zemes. Savukārt VPMS atbalsts tiek noteikts kā vienotas likmes maksājums par vienu hektāru, ko katru gadu aprēķina, valstij piešķirtā finansējuma apmēru dalot ar izmantotās lauksaimniecības zemes platības apjomu attiecīgajā dalībvalstī, un maksājumtiesības nepastāv; b) attiecināmās lauksaimniecības zemes definīcija: LLS un LLVS VMS ietvaros maksājumi tiek veikti par jebkuru saimniecības lauksaimniecības zemes platību, kas tiek izmantota lauksaimnieciskajai darbībai (kura ietver uzturēšanu LLVS). Savukārt VPMS ietvaros attiecināmā lauksaimniecības zeme ir tā zeme, kas faktiski tiek izmantota un kas 2003. gada 30. jūnijā bija labā lauksaimniecības stāvoklī (LLS). LLS jēdziens regulā izvērstāk netika definēts. Praktiskos nolūkos tas tika izmantots tikai laikā, kad notika pievienošanās ES, no ILZP izslēdzot zemes gabalus, kas 2003. gada jūnijā bija pamesti, un nedodot iespēju lauksaimniekiem pieprasīt atbalstu par zemi, ko tie pēc šī datuma atsāka kultivēt. Tāpēc tas ir tikai vēsturisks jēdziens, kam vairs nav praktisku mērķu, izņemot divus turpmāk norādītos izņēmumus. Bulgārijas un Rumānijas gadījumā Pievienošanās aktā nav norādīts termiņš — 2003. gada 30. jūnijs —, un būtībā LLS ir jākonstatē katru gadu. LLS standarti ir definēti tikai Bulgārijā. Rumānijā pārvaldes iestādes nedefinēja, kas ir LLS, līdz ar to no lauksaimniecības zemes platības netika izslēgtas neizmantotās platības. Praktiskos nolūkos atsauces jēdziens tagad ir LLVS, jo lauksaimniekiem ir jāievēro LLVS prasības, lai viņiem būtu tiesības uz pilnu VMS vai VPMS atbalsta maksājumu. -------------------------------------------------- II PIELIKUMS IENĀKUMU ATBALSTS, KAS 2005.–2011. FINANŠU GADĀ SAMAKSĀTS SASKAŅĀ AR VPMS Avots: ELGF pārskati par 2005.–2011. finanšu gadu. (miljonos EUR) | Finanšu gads | Bulgārija | Čehijas Republika | Igaunija | Kipra | Latvija | Lietuva | Ungārija | Polija | Rumānija | Slovākija | KOPĀ | 2005 | 0,0 | 212,4 | 21,2 | 7,9 | 25,1 | 81,8 | 316,0 | 702,0 | 0,0 | 82,8 | 1449,2 | 2006 | 0,0 | 255,5 | 27,8 | 13,6 | 38,4 | 103,3 | 373,4 | 807,1 | 0,0 | 102,2 | 1721,3 | 2007 | 0,0 | 309,6 | 35,1 | 16,9 | 48,4 | 128,2 | 445,4 | 977,3 | 0,0 | 122,0 | 2082,9 | 2008 | 166,3 | 354,7 | 40,5 | 19,4 | 55,5 | 146,3 | 508,3 | 1123,9 | 420,1 | 139,5 | 2974,5 | 2009 | 208,5 | 437,3 | 50,6 | 24,6 | 69,5 | 183,5 | 639,4 | 1401,6 | 528,8 | 179,7 | 3723,5 | 2010 | 272,1 | 517,0 | 60,6 | 28,7 | 83,6 | 220,1 | 771,1 | 1671,6 | 611,0 | 225,2 | 4461,0 | 2011 | 289,7 | 580,6 | 70,5 | 29,9 | 95,1 | 261,1 | 831,7 | 1962,5 | 698,5 | 264,8 | 5084,4 | KOPĀ | 936,6 | 2667,1 | 306,3 | 141,0 | 415,6 | 1124,3 | 3885,3 | 8646,0 | 2258,4 | 1116,2 | 21496,8 | -------------------------------------------------- III PIELIKUMS SASKAŅĀ AR VPMS IZMAKSĀTĀ IENĀKUMU ATBALSTA SADALĪJUMS (2010. PIEMĒROŠANAS GADS) Avots: Eiropas Revīzijas palāta, balstoties uz Eiropas Komisijas maksājumu datiem (CATS). VPMS atbalsta gada maksājums (EUR) | Saņēmēju skaits | Bulgārija | Čehijas Republika | Igaunija | Kipra | Latvija | Lietuva | Ungārija | Polija | Rumānija | Slovākija | < 500 | 1761219 | 63377 | 3822 | 5662 | 22373 | 33144 | 92613 | 58940 | 520945 | 954443 | 5900 | ≥ 500 un < 5000 | 1164925 | 21359 | 12724 | 8167 | 8779 | 29128 | 68918 | 94003 | 801055 | 114179 | 6613 | ≥ 5000 un < 10000 | 62135 | 2608 | 3174 | 908 | 598 | 1522 | 4773 | 11170 | 30515 | 6055 | 812 | ≥ 10000 un < 50000 | 46706 | 2952 | 3776 | 1101 | 420 | 1174 | 3348 | 11469 | 13450 | 7699 | 1317 | ≥ 50000 un < 100000 | 6060 | 862 | 818 | 164 | 17 | 132 | 259 | 1031 | 1267 | 1125 | 385 | ≥ 100000 un < 300000 | 4396 | 529 | 1170 | 90 | 4 | 45 | 145 | 771 | 566 | 440 | 636 | ≥ 300000 un < 500000 | 746 | 26 | 303 | 6 | 0 | 2 | 10 | 184 | 56 | 30 | 129 | ≥ 500000 | 287 | 15 | 105 | 0 | 0 | 0 | 2 | 77 | 20 | 21 | 47 | KOPĀ | 3046474 | 91728 | 25892 | 16098 | 32191 | 65147 | 170068 | 177645 | 1367874 | 1083992 | 15839 | --------------------------------------------------