LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 6/5

Komisijas Paziņojums – Valsts atbalsta pasākumu Savienības pagaidu shēma, lai veicinātu piekļuvi finansējumam pašreizējās finanšu un ekonomiskās krīzes apstākļos

(Dokuments attiecas uz EEZ)

2011/C 6/05

1. Finanšu un ekonomikas krīze, tās ietekme uz reālo ekonomiku un pagaidu pasākumu nepieciešamība

1.1. Finanšu un ekonomikas krīze un tās ietekme uz reālo ekonomiku

Kopš pasaules finanšu un ekonomikas krīzes sākuma 2008. gada rudenī Komisija ir izdevusi vairākus paziņojumus, kuros izklāstīti sīki izstrādāti norādījumi par kritērijiem attiecībā uz bankām un nefinanšu uzņēmumiem sniegtā dalībvalstu atbalsta saderību ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 107. panta 3. punkta b) apakšpunkta prasībām. Jo īpaši 2009. gada 19. janvārī tika pieņemts Komisijas paziņojums – Valsts atbalsta pasākumu Kopienas pagaidu shēma, lai veicinātu piekļuvi finansējumam pašreizējās finanšu un ekonomiskās krīzes apstākļos (1) (pagaidu shēma).

Finanšu un ekonomikas krīze izraisīja reālās ekonomikas nopietnu lejupslīdi, no kuras cieta mājsaimniecības, uzņēmējdarbība un darbavietas. Izredzes uz izaugsmi strauji saruka, un gan tirdzniecība, gan ieguldījumi tika ātri samazināti. Bankām, no vienas puses, bija jāsamazina aizņemto līdzekļu īpatsvars un jāmazina zaudējumi, un, no otras puses, jāpārvērtē riski, tādējādi kļūstot vairāk pret risku vērstām. Pat kredītspējīgiem uzņēmumiem bija jārisina pēkšņas problēmas saistībā ar piekļuvi finansējumam (2).

Pagaidu shēma paredzēja dot iespēju dalībvalstīm pieņemt papildu valsts atbalsta pasākumus, kuru mērķis bija šajos ārkārtas apstākļos veicināt uzņēmumu piekļuvi finansējumam un vienlaikus iedrošināt uzņēmumus nākotnē turpināt veikt ieguldījumus. Pagaidu shēmas termiņš beidzas 2010. gada 31. decembrī. Pieņemot visām dalībvalstīm piemērojamu vienotu shēmu, Komisija veicināja saskaņotu rīcību, lai vienotajā tirgū nodrošinātu pārredzamību un godīgas konkurences nosacījumus uzņēmumiem un dalībvalstīm.

Pagaidu shēma tika konsolidēta un grozīta 2009. gada februārī (3) un grozīta atkal 2009. gada decembrī (4), lai ieviestu dažus tehniskus pielāgojumus, jo īpaši attiecībā uz atbalstu garantiju veidā. 2009. gada oktobrī Komisija ieviesa pagaidu shēmā vēl vienu grozījumu, lai paredzētu saderīgu ierobežotu atbalsta summu EUR 15 000 apmērā lauksaimniecības nozarei (5).

1.2. Pagaidu shēmas izmantošana un nepieciešamība grozīt atsevišķus pasākumus un to aizstāt

Kopš pagaidu shēmas pieņemšanas dalībvalstis ir plaši izmantojušas tās piedāvātās iespējas. Komisijas savāktie pierādījumi liecina, ka tas ir noderīgs papildu instruments, lai nodrošinātu kredītu plūsmu uzņēmumiem krīzes laikā.

Komisija 2009. gada oktobrī veica pagaidu shēmas pirmo novērtējumu, lai nolemtu, vai tā jāsaglabā pēc 2009. gada 31. decembra. 2010. gada 17. martā tika sākta otrā sabiedriskā aptauja, kurā galvenā uzmanība pievērsta pagaidu shēmas ietekmei un tās efektivitātei, ar kādu no jauna tiek aktivizēta piekļuve finansējumam.

Lemjot par pagaidu shēmā pašreiz iekļauto pasākumu pakāpenisku atcelšanu, būtu jāapsver šādi faktori: no vienas puses, ekonomiskās situācijas attīstība un finanšu iestāžu un tirgu spēja nodrošināt pietiekamus līdzekļus maksātspējīgam korporatīvajam sektoram, no otras puses, pagaidu shēmas kā ekonomikas atveseļošanas atbalsta instrumenta piemērotība ilgākā termiņā un tās ietekme uz konkurenci starp uzņēmumiem un dalībvalstīm.

Ekonomikas atveseļošanās, kas lēnām notiek kopš 2010. gada sākuma, bija mazliet ātrāka, nekā tas tika paredzēts šogad. Lai arī atveseļošanās joprojām ir nestabila un nav vienāda visā Savienībā, dažas dalībvalstis demonstrē nelielus vai pat lielus pieauguma tempus. Turklāt, neskatoties uz atsevišķām vājām zonām, vispārēji banku nozares veselība ir uzlabojusies salīdzinājumā ar situāciju pirms gada. Privātā sektora kreditēšana šķiet ir atsākusies saskaņā ar pagātnes modeļiem. Tā kā ekonomikas atveseļošanās kļūst spēcīgāka un rūpes par finanšu ilgtspējību tiek risinātas, situācijai finanšu tirgū būtu jāturpina pakāpeniski uzlaboties un atbalstīt atveseļošanos. Tomēr saglabājas nenoteiktība par notikumu attīstību atsevišķos tirgus segmentos un valstīs (6). Tādēļ finansēšanas turpmākā attīstība joprojām ir neskaidra, un pastāv risks, ka banku sistēma var nebūt gatava atbalstīt atveseļošanos, kad palielināsies pieprasījums pēc kredītiem, ja vien bankas pilnībā nepievērsīsies savām pārstrukturēšanas vajadzībām.

Ņemot vērā finanšu tirgu augsto nepastāvību un ekonomikas perspektīvu nenoteiktību, atsevišķu pagaidu shēmā iekļauto pasākumu pagarināšana līdz 2011. gada 31. decembrim, kuru mērķis ir veicināt uzņēmumu piekļuvi finansējumam, ir pamatota ar tirgus apstākļiem. Tas attiecas arī uz pagaidu atbalstu videi nekaitīgu ražojumu izgatavošanai, ņemot vērā to, ka finanšu un ekonomiskās krīzes rezultātā uzņēmumiem joprojām ir grūtības piekļūt finansējumam videi nekaitīgāku ražojumu izgatavošanai.

Tomēr atbalsta pasākumu turpmākai pieejamībai atbilstīgi LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktam ārkārtējos tirgus apstākļos nebūtu jākavē process, kad notiek atteikšanās no pagaidu ārkārtējiem atbalsta pasākumiem. Attiecībā uz banku nozari Ekonomikas un finanšu padome 2009. gada 2. decembrī secināja, ka ir jāizveido stratēģija atbalsta pasākumu pakāpeniskai atcelšanai, kam būtu jābūt pārredzamai un pienācīgi koordinētai starp dalībvalstīm, lai izvairītos no negatīvas sekundāras ietekmes. Rezultātā Komisija jau 2010. gadā ir īstenojusi atbalsta pakāpeniskas samazināšanas procesa pirmo posmu attiecībā uz bankām (7).

Attiecībā uz pagaidu shēmas pasākumiem šādas darbības vēl nav veiktas. Tāpēc Komisija uzskata, ka atsevišķu pagaidu shēmā iekļauto pasākumu ierobežots pagarinājums apvienojumā ar stingrāku nosacījumu ieviešanu pasākumiem, kuru termiņš ir pagarināts, ir svarīgs elements, lai pakāpeniski atgrieztos pie parastiem valsts atbalsta noteikumiem, vienlaikus ierobežojot to ietekmi uz konkurenci. Jo īpaši samazinot piemērojamos samazinājumus un ieviešot stingrākus nosacījumus lieliem uzņēmumiem salīdzinājumā ar tiem, kas noteikti MVU.

Turklāt atbalsta pasākumi būtu jāvērš uz ieguldījumiem, kas veicina ilgtermiņa ilgtspējīgu ekonomiku, sniedzot atbalstu dzīvotspējīgiem uzņēmumiem. Pat finanšu un ekonomiskās krīzes laikā būtu jāveic nestabilu uzņēmumu nepieciešamā pārstrukturēšana, lai nodrošinātu to stabilitāti ilgtermiņā. Tas ir svarīgi, lai neaizkavētu ekonomikas nepieciešamo pārstrukturēšanu un tādējādi nepadziļinātu recesiju un tās ilgtermiņa sekas. Tāpēc nākotnē ekonomiskās grūtībās nonākušiem uzņēmumiem nebūtu jāsaņem ieguvums no pagaidu shēmas pasākumiem.

Noteikums par saderīgu ierobežotu atbalsta summu tika ieviests pagaidu shēmā kā ārkārtas pasākums, lai sniegtu dalībvalstīm papildus instrumentu finanšu krīzes smagākajā periodā, neskatoties uz to, ka tas nebija paredzēts konkrēta mērķa sasniegšanai. Ir svarīgi norādīt, ka uz šo pasākumu attiecas LESD 107. panta 1. punkts, jo tas pārsniedz EUR 200 000 robežvērtību par katru uzņēmumu, kas minēts Komisijas 2006. gada 15. decembra Regulā (EK) Nr. 1998/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam (8) (de minimis regula).

Visā pagaidu shēmas piemērošanas laikā šo pasākumu izmantoja vairākums dalībvalstu (23 shēmas 23 dalībvalstīs). Tomēr, tikai ļoti maza līdzekļu procentuālā daļa, kurus piešķīra dalībvalstis un kurus apstiprināja Komisija šī pasākuma ietvaros, tika izmaksāta (aptuveni 7 %). Turklāt, lielākā atbalsta daļa, kas tika izmaksāta šī pasākuma ietvaros, tika veikta vienā dalībvalstī – Vācijā (virs 78 % no piešķirtajiem līdzekļiem), savukārt, dalībvalstis kā Itālija un Apvienotā Karaliste šim pasākumam attiecīgi iztērēja 8 % un 1,1 % no kopējiem izdevumiem (9).

No tā izriet, ka, lai arī šis pasākums bija noderīgs kā īstermiņa instruments, kad ekonomikas perspektīvu nenoteiktība bija tās kulminācijā, tās rezultātā radās arī atšķirības iekšējā tirgū. Tādēļ Komisija uzskata, ka pakāpeniskas atcelšanas stratēģijas kontekstā, mums būtu jāatgriežas pie valsts atbalsta pasākumiem, kuri ir mazāk kropļojoši un kuri ir vairāk orientēti uz pieaugumu, jo īpaši prasot atbalsta saņēmējiem dot pretī kaut ko, kam ir noteikts vispārēju interešu mērķis. Tādēļ, Komisija uzskata, ka saderīgas ierobežotas atbalsta summas pasākumu nebūtu jāturpina pēc 2010. gada 31. decembra. Tas neskars tos pieteikumus, kas iesniegti pirms minētā gada beigām un kas balstīti uz Komisijas apstiprinātajām shēmām, kurus vēl būs nepieciešams apstrādāt pēc minētā datuma.

Kopienas pamatnostādņu par valsts atbalstu, lai veicinātu riska kapitāla ieguldījumus mazos un vidējos uzņēmumos (10) (Riska kapitāla pamatnostādnes) pagaidu pielāgojumi bija pozitīvs signāls dalībvalstīm un tirgus dalībniekiem. Dati liecina, ka finanšu un ekonomikas krīze ir ietekmējusi riska kapitāla tirgus un ka ir paaugstinājusies MVU pašu kapitāla nepietiekamības augšējā robeža. Tāpēc Komisija uzskata, ka atļauto finansējuma daļu palielināto maksimālo summu MVU vajadzībām 12 mēnešu periodā var piemērot arī apstākļos, kad nav finanšu un ekonomiskās krīzes. Komisija izdarīs attiecīgus grozījumus Riska kapitāla pamatnostādnēs, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu.

Visbeidzot, attiecībā uz piekļuvi tirdzniecības finansēšanas instrumentiem no pieejamajiem datiem un dalībvalstu iesniegtās informācijas ir redzams, ka tirgus apstākļi pamazām uzlabojas; tomēr daudzās nozarēs un daudzās dalībvalstīs uzņēmumiem joprojām ir grūtības saņemt segumu no privāta apdrošinātāja. Rezultātā procedūru vienkāršošana, kas ieviesta ar pagaidu shēmu, attiecībā uz Paziņojumu par īstermiņa eksporta kredītapdrošināšanu (11) joprojām ir pamatota 2011. gadā.

Ņemot vērā, ka atsevišķi pagaidu shēmā iekļautie pasākumi jau ir grozīti un šobrīd ir nepieciešams veikt papildus grozījumus, lai pielāgotos esošajai ekonomiskajai situācijai, skaidrības labad ir nepieciešams aizstāt pašreizējo pagaidu shēmu ar šo paziņojumu.

2. LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkta piemērojamība

2.1. Vispārīgie principi

Atbilstīgi LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktam Komisija par saderīgu ar iekšējo tirgu var atzīt atbalstu, kas “novērš nopietnus traucējumus kādas dalībvalsts tautsaimniecībā”. Šajā sakarā Vispārējā tiesa ir noteikusi, ka šādā gadījumā nopietnajiem traucējumiem jāietekmē visa attiecīgās dalībvalsts tautsaimniecība, nevis tikai viena reģiona vai tās teritorijas daļu tautsaimniecība. Turklāt tas atbilst vajadzībai šauri interpretēt jebkuru atkāpi, kā, piemēram, LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkta noteikumu (12).

Komisija lēmumu pieņemšanas praksē ir konsekventi piemērojusi šo šauro interpretāciju (13).

Šajā sakarā Komisija uzskata, ka papildus ārkārtas palīdzībai, kas paredzēta finanšu sistēmai, joprojām var būt nepieciešama ārkārtas politiska reakcija uz pašreizējo globālo krīzi. Tā kā šī krīze dažādos veidos un dažādās pakāpēs ietekmē visas dalībvalstis, un ņemot vērā Eiropas valstu ekonomiku un finanšu tirgu pašreizējo integrācijas pakāpi kopā ar to pašreizējo nestabilitāti, pastāv lielāks risks, ka atsevišķa krīze var radīt nopietnas negatīvas sekas vispārējai sistēmai. Tādēļ pienācīgi pamatotos gadījumos dalībvalstīm joprojām būtu jābūt iespējai piemērot LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu.

Ņemot vērā pašreizējās finanšu un ekonomiskās krīzes smagumu un tās ietekmi uz dalībvalstu tautsaimniecību kopumā, Komisija uzskata, ka ierobežotā laika posmā atsevišķi valsts atbalsta veidi var būt pamatoti, lai risinātu šīs problēmas, un ka tos var atzīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu.

Tāpēc dalībvalstīm ir jāpierāda, ka valsts atbalsta pasākumi, kas Komisijai paziņoti saskaņā ar šo shēmu, ir vajadzīgi, atbilstīgi un samērīgi, lai novērstu nopietnus traucējumus attiecīgās dalībvalsts tautsaimniecībā, un ka ir pilnībā ievēroti visi nosacījumi.

2.2. Atbalsta saderīga ierobežota summa

Komisija uzskatīs šādu valsts atbalstu par saderīgu ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:

a) saņēmējs ne vēlāk kā 2010. gada 31. decembrī ir iesniedzis pilnīgu pieteikumu saskaņā ar valsts atbalsta shēmu, kuru apstiprinājusi Komisija saskaņā ar pagaidu shēmu un ne vēlāk kā 2011. gada 31. martā uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu primāro ražošanu (14);

b) šis atbalsts vienam uzņēmumam nepārsniedz EUR 500 000 skaidras naudas dotāciju; vienmēr izmanto bruto summas, proti, summas pirms nodokļu vai jebkādu citu maksu atskaitīšanas; ja atbalstu piešķir citā veidā, nevis kā dotāciju, atbalsta apjoms ir atbalsta dotācijas bruto ekvivalents;

c) šis atbalsts tiek piešķirts shēmas veidā;

d) atbalsts tiek piešķirts uzņēmumiem, kuri 2008. gada 1. jūlijā nebija nonākuši grūtībās (15); to var piešķirt uzņēmumiem, kuri minētajā datumā nebija nonākuši grūtībās, bet globālās finanšu un ekonomiskās krīzes rezultātā nonāca grūtībās vēlāk;

e) atbalsta shēmu nevar piemērot uzņēmumiem, kuri darbojas zivsaimniecības nozarē;

f) tas nav eksporta atbalsts vai atbalsts par labu vietējiem produktiem salīdzinājumā ar importētiem produktiem;

g) atbalsta shēmu var piemērot uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu pārstrādi un tirdzniecību (16), izņemot gadījumus, kad atbalstu daļēji vai pilnīgi jānodod sākotnējiem ražotājiem. Ja atbalstu piešķir uzņēmumiem (vai nu tieši vai no uzņēmumiem, kas pārstrādā un pārdod lauksaimniecības produktus), kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu primāro ražošanu (17), atbalsts skaidrā naudā (vai bruto dotācijas ekvivalents) nepārsniedz EUR 15 000 vienam uzņēmumam; atbalstu uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu primāro ražošanu, nenosaka, pamatojoties uz tirgū laisto produktu cenu vai daudzumu; atbalstu uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu pārstrādi vai tirdzniecību, nenosaka, pamatojoties uz to produktu cenu vai daudzumu, kas nopirkti no sākotnējiem ražotājiem vai kurus attiecīgie uzņēmumi laiduši tirgū;

h) dalībvalsts no attiecīgā uzņēmuma rakstiski vai elektroniskā veidā saņem deklarāciju par jebkuru citu de minimis atbalstu un atbalstu saskaņā ar šo pasākumu, kas saņemts kārtējā finanšu gadā, un pārbauda, vai uzņēmuma saņemtā atbalsta kopsumma laikposmā no 2008. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim nepārsniedz maksimumu – attiecīgi EUR 500 000 un EUR 15 000 – attiecībā uz atbalstu uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu primāro ražošanu;

i) atbalsts tiek piešķirts ne vēlāk kā 2011. gada 31. decembrī;

j) dalībvalsts paziņo un Komisija saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu apstiprina valsts atbalsta shēmu, kas apstiprina atbalsta piešķiršanu pēc 2010. gada 31. decembra.

2.3. Atbalsts garantiju veidā

Lai turpmāk veicinātu piekļuvi finansējumam un samazinātu banku pašreizējos izteiktos centienus izvairīties no riskiem, subsidētas aizdevumu garantijas ierobežotā laika posmā varētu būt piemērots un mērķtiecīgs risinājums, lai atvieglotu uzņēmumu piekļuvi finansējumam.

Komisija šādu valsts atbalstu uzskatīs par saderīgu ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:

a) attiecībā uz MVU dalībvalstis piešķir samazinājumu līdz 15 % no ikgadējās prēmijas jaunu garantiju apmaksai, kas piešķirtas saskaņā ar drošās zonas noteikumiem, kā izklāstīts pielikumā;

b) attiecībā uz lielajiem uzņēmumiem dalībvalstis var aprēķināt ikgadējo prēmiju jaunu garantiju apmaksai, pamatojoties uz pielikumā izklāstītajiem drošās zonas noteikumiem;

c) ja atbalsta elementu garantiju shēmās aprēķina, izmantojot metodiku, ko Komisija pieņēmusi pēc paziņojuma par šādu metodiku saskaņā ar regulu, ko Komisija pieņēmusi valsts atbalsta jomā (18), dalībvalstis jaunu garantiju apmaksai MVU var piešķirt līdzīgu samazinājumu līdz 15 % no ikgadējās prēmijas;

d) aizdevuma maksimālā summa nedrīkst pārsniegt saņēmēja kopējos ikgadējos izdevumus par algām 2010. gadā (tostarp sociālos maksājumus, kā arī tā personāla izmaksas, kas strādā uzņēmumā, bet formāli ir apakšuzņēmēju algu sarakstā). Attiecībā uz uzņēmumiem, kas izveidoti 2010. gada 1. janvārī vai pēc tam, aizdevuma maksimālā summa nedrīkst pārsniegt paredzētos izdevumus par algām pirmajos divos darbības gados; attiecībā uz ieguldījumu aizdevumiem dalībvalstis var izvēlēties aprēķināt aizdevuma maksimālo summu, pamatojoties uz ES 27 ikgadējām vidējām darbaspēka izmaksām (19);

e) garantijas piešķir vēlākais līdz 2011. gada 31. decembrim;

f) aizdevuma termiņā garantija nepārsniedz 80 % no aizdevuma summas;

g) MVU paredzēta garantija var attiekties gan uz ieguldījumu, gan uz apgrozāmā kapitāla aizdevumiem, bet lieliem uzņēmumiem garantija var attiekties tikai uz ieguldījumu aizdevumiem;

h) garantijas prēmijas samazinājumu MVU piemēro ne ilgāk kā divus gadus kopš garantijas piešķiršanas. Ja garantētā aizdevuma termiņš pārsniedz divus gadus, dalībvalstis var piemērot bez samazinājuma pielikumā noteiktās drošās zonas prēmijas ne ilgāk kā astoņus gadus; lieliem uzņēmumiem dalībvalstis ne ilgāk kā desmit gadus var piemērot pielikumā izklāstītos drošās zonas noteikumus;

i) grūtībās nonākuši uzņēmumi (20) ir izslēgti no pasākuma piemērošanas darbības jomas.

2.4. Atbalsts procentu likmju subsīdiju veidā

Uzņēmumiem var būt grūtības rast finansējumu pašreizējos tirgus apstākļos. Tāpēc Komisija pieļaus, ka valsts vai privātus aizdevumus piešķir ar procentu likmi, kas ir vismaz vienāda ar centrālās bankas diennakts likmi, pieskaitot prēmiju, kas ir vienāda ar starpību starp vidējo viena gada starpbanku likmi un centrālās bankas vidējo diennakts likmi laika posmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2008. gada 30. jūnijam, pieskaitot kredītriska prēmiju, kura atbilst saņēmēja riska profilam, kā paredzēts Komisijas paziņojumā par atsauces likmes un diskonta likmes noteikšanas metodi (21).

Īslaicīgi tiks uzskatīts, ka atbalsta elements, kas ietverts starpībā starp šo procentu likmi un atsauces likmi, kas noteikta Komisijas paziņojumā par atsauces likmes un diskonta likmes noteikšanas metodes pārskatīšanu, ir saderīgs ar Līgumu, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:

a) šo metodi piemēro visiem līgumiem, kas noslēgti vēlākais 2011. gada 31. decembrī. Tā var attiekties uz jebkura termiņa aizdevumiem. Samazinātās procentu likmes var piemērot procentu maksājumiem līdz 2013. gada 31. decembrim (22). Pēc minētā datuma aizdevumiem piemēro procentu likmi, kura ir vismaz vienāda ar likmi, kas noteikta paziņojumā par atsauces likmi un diskonta likmi;

b) MVU paredzētās samazinātās procentu likmes var attiekties gan uz ieguldījumu, gan uz apgrozāmā kapitāla aizdevumiem, bet lieliem uzņēmumiem tās var attiekties tikai uz ieguldījumu aizdevumiem;

c) grūtībās nonākuši uzņēmumi (23) ir izslēgti no pasākuma piemērošanas darbības jomas.

2.5. Atbalsts videi draudzīgu produktu ražošanai

Pašreizējās finanšu un ekonomiskās krīzes dēļ uzņēmumiem arī ir grūtāk piekļūt finansējumam, lai ražotu videi draudzīgus produktus. Atbalsts garantiju veidā var izrādīties nepietiekams, lai nodrošinātu finansējumu projektiem ar lielām izmaksām, kuru mērķis ir palielināt vides aizsardzību, savlaicīgi pielāgojoties turpmākajiem standartiem, kuri vēl nav spēkā, vai pārsniedzot šos standartus.

Komisija uzskata, ka, neraugoties uz finanšu un ekonomisko krīzi, vides mērķu sasniegšanai joprojām ir jābūt prioritātei. Videi draudzīgāku produktu, tostarp no resursu un enerģijas viedokļa efektīvu produktu, ražošana atbilst stratēģijai Eiropa 2020, ir Savienības interesēs, un ir svarīgi, lai krīze netraucētu šā mērķa sasniegšanu.

Tāpēc papildu pasākumi subsidētu aizdevumu veidā varētu veicināt videi draudzīgu produktu ražošanu. Tomēr subsidēti aizdevumi var radīt nopietnus konkurences kropļojumus, un tāpēc tos vajadzētu stingri ierobežot, piemērojot vienīgi īpašām situācijām un mērķtiecīgiem ieguldījumiem.

Komisija uzskata, ka ierobežotā laika posmā dalībvalstīm būtu jādod iespēja piešķirt atbalstu procentu likmju samazinājuma veidā.

Pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu, Komisija par saderīgu ar iekšējo tirgu atzīs procentu likmju subsīdijas ieguldījumu aizdevumiem, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:

a) atbalsts atteicas uz ieguldījumu aizdevumiem, lai finansētu projektus, kuri paredz tādu jaunu produktu ražošanu, kas ievērojami paaugstina vides aizsardzības līmeni (24);

b) atbalsts ir nepieciešams, lai uzsāktu jaunu projektu; esošu projektu gadījumā atbalstu var piešķirt, ja jaunajā ekonomiskajā situācijā tas kļūst nepieciešams, lai turpinātu projektu;

c) atbalstu piešķir vienīgi projektiem, kas paredzēti tādu produktu ražošanai, kas saistīti ar savlaicīgu pielāgošanos turpmākajiem Savienības produktu standartiem (25), kuri paaugstina vides aizsardzības līmeni un vēl nav spēkā;

d) attiecībā uz produktiem, kas saistīti ar savlaicīgu pielāgošanos turpmākajiem Savienības vides standartiem vai to pārsniegšanu, ieguldījumus uzsāk vēlākais līdz 2011. gada 31. decembrim, lai produkciju varētu laist tirgū vismaz divus gadus pirms standartu spēkā stāšanās;

e) aizdevumi var segt izmaksas saistībā ar ieguldījumiem materiālajos aktīvos un nemateriālajos aktīvos (26), izņemot aizdevumus ieguldījumiem, kuru ražošanas jaudas pārsniedz 3 % produktu tirgos (27), kuros šķietamā patēriņa vidējie gada pieauguma tempi EEZ tirgū pēdējos piecos gados pirms ieguldījumu uzsākšanas, mērot pēc vērtības datiem, bija zemāki nekā Eiropas Ekonomikas zonas vidējie ikgadējie IKP pieauguma tempi tajā pašā atsauces periodā;

f) aizdevumus piešķir vēlākais līdz 2011. gada 31. decembrim;

g) lai aprēķinātu atbalstu, par pamatu būtu jāņem saņēmēja individuālā likme, ko aprēķina, balstoties uz šā paziņojuma 2.3. punktā minēto metodiku. Pamatojoties uz šo metodiku, uzņēmumam var piešķirt šādu procentu likmes samazinājumu: — 15 % lieliem uzņēmumiem, — 25 % MVU;

h) subsidēto procentu likmi piemēro ne ilgāk kā divus gadus pēc aizdevuma piešķiršanas;

i) procentu likmes samazinājumu var piemērot aizdevumiem, ko piešķir valsts vai publiskas finanšu iestādes, un aizdevumiem, ko piešķir privātas finanšu iestādes. Nedrīkst pieļaut diskrimināciju starp valsts un privātiem uzņēmumiem;

j) grūtībās nonākuši uzņēmumi (28) ir izslēgti no pasākuma piemērošanas darbības jomas;

k) dalībvalstis nodrošina, lai atbalsts netiktu tieši vai netieši nodots finanšu iestādēm.

2.6. Summēšana

Šajā paziņojumā noteiktais atbalsta maksimālais apjoms tiks piemērots neatkarīgi no tā, vai atbalstāmais projekts tiek pilnībā finansēts no valsts līdzekļiem vai to daļēji finansē Savienība.

Šajā paziņojumā paredzētos pagaidu atbalsta pasākumus nedrīkst summēt ar atbalstu, uz ko attiecas de minimis regula par tām pašām attiecināmajām izmaksām.

Atbalsta pagaidu pasākumus var summēt ar citu saderīgu atbalstu vai citiem Savienības finansējuma veidiem, ja tiek ievērota atbalsta maksimālā intensitāte, kas norādīta attiecīgajās pamatnostādnēs vai grupu atbrīvojuma regulās.

Ja saņem līdzfinansējumu no ES struktūrfondiem un citiem ES finansēšanas instrumentiem, ir jāievēro piemērojamie noteikumi.

3. Vienkāršošanas pasākumi

3.1. Īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšana

Komisijas paziņojumā dalībvalstīm atbilstoši EK līguma 93. panta 1. punktam par Līguma 92. un 93. panta piemērošanu īstermiņa eksporta kredītapdrošināšanai (29) ir noteikts, ka nododamos riskus eksporta kredīta apdrošinātāji nedrīkst segt ar dalībvalstu atbalstu. Nododamie riski ir komercriski un politiskie riski, ko uzņemas valsts un privātie debitori, kas reģistrēti valstīs, kuras norādītas minētā paziņojuma pielikumā; šo risku maksimālais riska periods ir mazāks par diviem gadiem. Riski saistībā ar debitoriem, kuri reģistrēti dalībvalstīs un vēl astoņās Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas dalībvalstīs, ir uzskatāmi par nododamiem riskiem.

Komisija uzskata, ka pašreizējās finanšu un ekonomiskās krīzes rezultātā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas resursu trūkums nepastāv visās dalībvalstīs, tomēr nevar izslēgt iespēju, ka dažās valstīs nododamo risku segums īslaicīgi var nebūt pieejams.

Paziņojuma 4.4. punktā ir noteikts, ka:

“(..) Šādos apstākļos šos pagaidu nenododamos riskus var uzņemties uz sava rēķina valsts vai valsts atbalstīts eksporta kredītu apdrošinātājs kā nenododamu risku, kas apdrošināts uz valsts rēķina vai ar tās galvojumu. Apdrošinātājam pēc iespējas jāizlīdzina savas prēmiju likmes šādiem riskiem ar likmēm, ko citur iekasē privāti eksporta kredītu apdrošinātāji par attiecīgo riska veidu. Jebkura dalībvalsts, kas plāno izmantot izņēmuma noteikumu, nekavējoties dara Komisijai zināmu savu lēmumprojektu. Šajā paziņojumā, kurā atspoguļo risku apdrošināšanas seguma nepieejamību privātā apdrošināšanas tirgū, jāiekļauj ziņojums par stāvokli tirgū, sniedzot tam pierādījumus no diviem lieliem, labi pazīstamiem starptautiskiem privātiem eksporta kredītu apdrošinātājiem, kā arī no valsts kredītu apdrošinātāja, tādējādi pamatojot izņēmuma noteikuma izmantošanu. Turklāt tajā jāiekļauj to nosacījumu apraksts, kādus valsts vai valsts atbalstīts eksporta kredītu apdrošinātājs paredzējis piemērot attiecībā uz šādiem riskiem. Komisija divu mēnešu laikā pēc šāda paziņojuma saņemšanas pārbauda, vai izņēmuma noteikuma izmantošana ir atbilstīga iepriekšminētajiem nosacījumiem un saskaņā ar Līgumu. Ja Komisija atzīst, ka izņēmuma noteikuma izmantošanas nosacījumi ir izpildīti, tās lēmums par saderību nepārsniedz divus gadus no lēmuma pieņemšanas dienas, ja šajā laika posmā neizmainās tirgus nosacījumi, kas ir par pamatu izņēmuma noteikuma izmantošanai. Turklāt Komisija, apspriežoties ar citām dalībvalstīm, var pārskatīt nosacījumus izņēmuma noteikuma izmantošanai; tā var arī lemt par tā atsaukšanu vai tā aizstāšanu ar citu attiecīgu sistēmu.”

Ja dalībvalstis uzskata, ka attiecībā uz dažiem nododamiem riskiem un/vai atsevišķiem risku aizsardzības pircējiem riska apdrošināšanas segums privātā apdrošināšanas tirgū nav pieejams, pašreizējā ekonomiskajā situācijā šie noteikumi, ko piemēro lieliem uzņēmumiem un MVU, ir piemērots instruments.

Šajā sakarā Komisija uzskata, ka, lai paātrinātu procedūras saistībā ar dalībvalstīm, līdz 2011. gada 31. decembrim tās var apliecināt tirgus nepietiekamību, sniedzot pietiekamus pierādījumus tam, ka riska segums privātā apdrošināšanas tirgū nav pieejams. Jebkurā gadījumā izņēmuma klauzulas izmantošana tiks uzskatīta par pamatotu, ja:

a) liels, plaši pazīstams starptautisks privāta eksporta kredīta apdrošinātājs un valsts kredīta apdrošinātājs sniedz pierādījumus tam, ka minētais segums nav pieejams; vai

b) vismaz četri dalībvalstī vispāratzīti eksportētāji sniedz pierādījumus par to, ka apdrošinātāji atteikuši veikt konkrētas darbības.

Komisija ciešā sadarbībā ar attiecīgajām dalībvalstīm nodrošinās lēmumu ātru pieņemšanu attiecībā uz izņēmuma klauzulas piemērošanu.

4. Uzraudzība un ziņojumi

Saskaņā ar Padomes 1999. gada 22. marta Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (30), un Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulu (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (31), dalībvalstīm ir jāiesniedz Komisijai ikgadēji ziņojumi.

Dalībvalstīm ir jānodrošina detalizēta uzskaite par tāda atbalsta piešķiršanu, kuru paredz šis paziņojums. Šī uzskaite, kurā ir jāiekļauj visa informācija, kas vajadzīga, lai pārliecinātos, ka ir ievēroti visi vajadzīgie nosacījumi, ir jāuzglabā 10 gadus un pēc pieprasījuma jāiesniedz Komisijai.

Papildus šīm prasībām dalībvalstīm vēlākais līdz 2011. gada 15. septembrim ir jāiesniedz Komisijai ziņojums par pasākumiem, kas īstenoti, pamatojoties uz šo paziņojumu.

Komisija var pieprasīt papildinformāciju par piešķirto atbalstu, lai pārbaudītu, vai ir ievēroti nosacījumi, kas paredzēti Komisijas lēmumā, ar kuru apstiprina atbalsta pasākumu.

5. Noslēguma noteikumi

Šo paziņojumu piemēro no 2011. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim.

Tas ir pamatots ar pašreizējām ārkārtas īslaicīgām finansēšanas problēmām saistībā ar banku krīzi. Apspriežoties ar dalībvalstīm, Komisija var to pārskatīt pirms 2011. gada 31. decembra, pamatojoties uz nozīmīgiem konkurences politikas vai ekonomiskiem apsvērumiem. Gadījumos, kad tas ir lietderīgi, Komisija arī var precizēt savu pieeju konkrētos jautājumos.

Šo paziņojumu nepiemēro šādam atbalstam:

a) atbalsta shēmām, kuras skaidri neizslēdz individuāla atbalsta maksājumu uzņēmumam, kam piemērots neizpildīts iekasēšanas rīkojums pēc iepriekšēja Komisijas lēmuma, ar kuru atbalstu atzīst par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu;

b) ad hoc atbalstam, kas piešķirts uzņēmumam, kuram piemērots neizpildīts iekasēšanas rīkojums pēc iepriekšēja Komisijas lēmuma, ar kuru atbalstu atzīst par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu.

Saskaņā ar Komisijas paziņojumu par tādu noteikumu noteikšanu, ko piemēro nelikumīga valsts atbalsta novērtēšanai (32), nepaziņota atbalsta gadījumā Komisija piemēros:

a) šo paziņojumu, ja atbalsts ir piešķirts pēc 2011. gada 1. janvāra;

b) piemērojamās pamatnostādnes, ja atbalsts piešķirts visos pārējos gadījumos.

(1) OV C 16, 22.1.2009., 1. lpp.

(2) Skatīt Eiropas Komisija, Ekonomika un finanses: Interim Forecast 2010, kā arī SVF: World Economic Outlook, October 2010; skatīt arī ECB: The Euro Area Bank Lending Survey, October 2010, un ECB: Survey on the access to finance of SMEs in the Euro area, March to September 2010.

(3) Komisijas paziņojums – Valsts atbalsta pasākumu Kopienas pagaidu shēma, lai veicinātu piekļuvi finansējumam pašreizējās finanšu un ekonomiskās krīzes apstākļos (OV C 83, 7.4.2009., 1. lpp.).

(4) Komisijas Paziņojums, ar ko groza valsts atbalsta pasākumu Kopienas pagaidu shēmu, lai veicinātu piekļuvi finansējumam pašreizējās finanšu un ekonomiskās krīzes apstākļos (OV C 303, 15.12.2009., 6. lpp.).

(5) Komisijas paziņojums, ar ko groza valsts atbalsta pasākumu Kopienas pagaidu shēmu, lai veicinātu piekļuvi finansējumam pašreizējās finanšu un ekonomiskās krīzes apstākļos (OV C 261, 31.10.2009., 2. lpp.).

(6) Skatīt arī Eiropas Komisija, Ekonomika un finanses: Autumn Forecast 2010 (29 November 2010).

(7) Kopš 2010. gada 1. jūlija Komisija piemēroja stingrākus nosacījumus valsts garantiju atbilstībai saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu. Skatīt Konkurences ģenerāldirektorāta Komisijas dienestu 2010. gada 30. aprīļa darba dokumentu: Valsts atbalsta noteikumu piemērošana banku parādu segšanas valdības garantiju sistēmām, kuru paredzēts izdot pēc 2010. gada 30. jūnija.

(8) OV L 379, 28.12.2006., 5. lpp.

(9) Balstīts uz datiem, kurus iesniedza dalībvalstis atbildē uz Komisijas anketu par Pagaidu shēmas piemērošanu, publiskā apspriede notika no 18.3.2010. līdz 26.4.2010. Portugāle un Slovākija nesniedza atbildes un Francija neiesniedza datus par šo pasākumu.

(10) OV C 194, 18.8.2006., 2. lpp.

(11) Komisijas Paziņojums dalībvalstīm atbilstoši EK līguma 93. panta 1. punktam par Līguma 92. un 93. panta piemērošanu īstermiņa eksporta kredītapdrošināšanai (OV C 281, 17.9.1997., 4. lpp).

(12) Apvienotās lietas T-132/96 un T-143/96 Freistaat Sachsen, Volkswagen AG un Volkswagen Sachsen GmbH pret Komisiju, 1999, ECR II-3663, 167. punkts.

(13) Komisijas Lēmums 98/490/EK lietā C 47/96 Crédit Lyonnais (OV L 221, 8.8.1998., 28. lpp.), 10.1. punkts; Komisijas Lēmums 2005/345/EK lietā C 28/02 Bankgesellschaft Berlin (OV L 116, 4.5.2005., 1. lpp.), 153. un turpmākie punkti; un Komisijas Lēmums 2008/263/EK lietā C 50/06 BAWAG (OV L 83, 26.3.2008., 7. lpp.), 166. punkts. Skatīt Komisijas lēmumu lietā NN 70/07 Northern Rock (OV C 43, 16.2.2008., 1. lpp.), Komisijas lēmumu lietā NN 25/08 Glābšanas atbalsts Risikoabschirmung WestLB (OV C 189, 26.7.2008., 3. lpp.) un Komisijas 2008. gada 4. jūnija lēmumu par valsts atbalstu C 9/08 SachsenLB (OV L 104, 24.4.2009., 34. lpp.).

(14) Kā definēts 2. panta 3. un 4. punktā Komisijas 2006. gada 15. decembra Regulā (EK) Nr. 1857/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, un grozījumiem Regulā (EK) Nr. 70/2001 (OV L 358, 16.12.2006., 3. lpp.).

(15) Kā definēts 2.1. punktā Komisijas paziņojumā – Kopienas pamatnostādnēs par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (OV C 244, 1.10.2004., 2. lpp.).

(16) Kā definēts 2. panta 3. un 4. punktā Regulā (EK) Nr. 1857/2006.

(17) Kā definēts 2. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 1857/2006.

(18) Piemēram, Komisijas 2008. gada 6. augusta Regulu (EK) Nr. 800/2008, kas atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar kopējo tirgu, piemērojot Līguma 87. un 88. pantu (vispārējā grupu atbrīvojuma regula) (OV L 214, 9.8.2008., 3. lpp.), Komisijas 2006. gada 24. oktobra Regulu (EK) Nr. 1628/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu valstu reģionālajam ieguldījumu atbalstam (OV L 302, 1.11.2006., 29. lpp.) vai Regulu (EK) Nr. 1857/2006, ja apstiprinātā metodika pilnībā atbilst attiecīgo garantiju veida un to pamatā esošo darījumu veida novērtēšanai.

(19) Avots: Eurostat. Jaunākā informācija pieejama par ES 27 2007. gadā. Ikmēneša darbaspēka izmaksas: EUR 3 028.

(20) Skat. 15. zemsvītras piezīmi.

(21) OV C 14, 19.1.2008., 6. lpp.

(22) Dalībvalstīm, kuras vēlas izmantot šo mehānismu, tiešsaistē jāpublicē diennakts vidējās likmes un jādara tās pieejamas Komisijai.

(23) Skat. 15. zemsvītras piezīmi.

(24) Kā definēts 2.2 iedaļas (definīcijas) 70. punkta 1. apakšpunktā Kopienas pamatnostādnēs par valsts atbalstu vides aizsardzībai (OV C 82, 1.4.2008., 1. lpp.).

(25) Turpmāks Savienības produktu standarts nozīmē pieņemtu, bet vēl spēkā neesošu Savienības standartu, kas nosaka obligātus līmeņus, kuri jāsasniedz vides jomā attiecībā uz produktiem, ko pārdod Savienībā.

(26) Kā definēts Kopienas pamatnostādņu par valsts atbalstu vides aizsardzībai 70. punktā.

(27) Kā definēts valstu reģionālā atbalsta pamatnostādņu 2007.–2013. gadam 69. punktā.

(28) Skat. 15. zemsvītras piezīmi.

(29) OV C 281, 17.9.1997., 4. lpp.

(30) OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp.

(31) OV L 140, 30.4.2004., 1. lpp.

(32) OV C 119, 22.5.2002., 22. lpp.