KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Pirmais progresa ziņojums par to, kā Gruzija īsteno Vīzu režīma liberalizācijas rīcības plānu /* COM/2013/0808 final */





1. Vispārīga informācija Eiropas Savienības (ES) un Gruzijas Vīzu režīma liberalizācijas dialogs, kas paredzēts, lai izvērtētu visus attiecīgos nosacījumus, ar kuriem Gruzijas pilsoņiem varētu piešķirt tiesības ceļot uz ES bez vīzām, tika sākts Briselē 2012. gada 4. jūnijā. Padome 2012. gada 15. oktobrī atkārtoti apstiprināja ES apņemšanos saistībā ar “kopīgo mērķi pienācīgi ieviest bezvīzu ceļošanas režīmu, ja ir izpildīti priekšnoteikumi labi pārvaldītai un drošai mobilitātei”.[1] Eiropas Komisija (turpmāk —Komisija) 2013. gada 25. februārī Tbilisi, Gruzijā, iepazīstināja Gruzijas iestādes ar Vīzu režīma liberalizācijas rīcības plānu (turpmāk — VRLRP). VRLRP ir sakārtots četros blokos, proti, 1) dokumentu, arī biometrisko datu, drošība; 2) integrēta robežu pārvaldība, migrācijas pārvaldība un patvēruma politika; 3) sabiedriskā kārtība un drošība, kā arī 4) ārējās attiecības un pamattiesības. Tajā ir iekļauti divu veidu kritēriji: sākotnējie kritēriji, kas attiecas uz vispārējo politisko satvaru (likumdošana un plānošana) un kam jārada priekšnoteikumi daudz specifiskākiem kritērijiem (attiecīgo pasākumu efektīva un ilgtspējīga īstenošana). 2013. gada 20. martā to augstākā līmeņa amatpersonu sanāksmē, kas pārrauga Vīzu režīma liberalizācijas dialogu, Gruzijas iestādes iepazīstināja ar jau paveiktajiem pasākumiem VRLRP īstenošanā un skaidroja nākamos pasākumus. Gruzija 5. aprīlī iesniedza savu pirmo progresa ziņojumu, kuru pēc tam atjaunināja un vēlreiz iesniedza 8. maijā. Pēc sākotnējā novērtējuma, 19. jūnijā, Komisija nosūtīja Gruzijas iestādēm rakstiskus komentārus par progresa ziņojuma struktūru un saturu, norādot uz vajadzību iesniegt visus attiecīgos likumus un politikas dokumentus. Gruzija 31. jūlijā iesniedza būtiski pārskatītu versiju ar pieprasītajām redakcionālajām izmaiņām un satura skaidrojumiem, kā arī daudzus tiesību aktus un politiskus dokumentus. Novērtēšana uz vietas tika veikta Tbilisi 9., 10, un 11. oktobrī, iesaistoties ekspertiem no Eiropas Komisijas, ES dalībvalstīm un ES delegācijai Gruzijā. Novērtēšanas misijā uzmanība tika pievērsta tiem īstenošanas blokiem, kuri tiek uzskatīti par pašiem progresīvākajiem, proti, 1. un 2. blokam. 2. Metodika Saskaņā ar VRLRP izklāstīto metodiku Komisijai jāziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par Gruzijas paveikto VRLRP īstenošanā. Šāda veida ziņojums ir sagatavots pirmo reizi. Ziņojumā iekļautā faktiskā informācija pamatojas uz Gruzijas 2013. gada 31. jūlijā iesniegto progresa ziņojumu, tā turpmākajiem atjauninājumiem, kurus saņēma Komisija, kā arī uz ES novērtējuma misijā apkopoto informāciju. Novērtējums pamatojas uz dokumentu izpēti, ko veica Komisijas dienesti un Eiropas Ārējās darbības dienests, tostarp ES delegācija Gruzijā. Turklāt 2013. gada oktobrī novērtējuma misijas laikā Komisijas amatpersonas un valstu eksperti uz vietas novērtēja 1. un 2. bloka kritērijus. Tādējādi 1. un 2. bloka kritēriji ir novērtēti samērā detalizēti, turpretim 3. un 4. bloka kritērijiem ir veikts tikai sākotnējais novērtējums, kas tiks uzlabots to apmeklējumu laikā, kuri tiks organizēti, tiklīdz šo kritēriju īstenošana būs pavirzījusies uz priekšu. Šajā ziņojumā ir ievērota VRLRP struktūra. Ziņojuma iedaļās, kas atbilst konkrētajiem VRLRP blokiem, ir minēti visi attiecīgie pirmā (likumdošanas un plānošanas) posma kritēriji. Tajā ir raksturots kritēriju īstenošanas stāvoklis un vajadzības gadījumā, apsverot īstenošanas progresu un pieejamo informāciju, sniegti ieteikumi Gruzijas iestādēm. Ziņojuma nobeiguma iedaļā ir sniegts vispārējs novērtējums un aprakstīti turpmākie pasākumi. 3. 1. bloks. Dokumentu, arī biometrisko datu, drošība Tiesiskā un institucionālā satvara konsolidācija, nodrošinot civilstāvokļa un civilstāvokļa reģistrācijas procesa integritāti un drošību, tostarp reģistrējot visus Gruzijas pilsoņus vienotā un drošā elektroniskā iedzīvotāju reģistrā un paredzot atbilstīgus drošības pasākumus, ciktāl tas attiecas uz augstākajiem datu aizsardzības standartiem Tieslietu ministrijas Valsts pakalpojumu attīstības aģentūra (turpmāk —VPAA) ir galvenā iestāde, kas atbild par civilstāvokļa reģistrāciju un izsniedz personu apliecinošus un ceļošanas dokumentus. VPAA sniedz pakalpojumus 65 reģionālos birojos. Vienotā datubāze, kas paredzēta civilstāvokļa reģistrācijai un ceļošanas dokumentu izsniegšanai, ir izveidota jau 2005. gadā. Civilstāvokļa aktos ietvertās informācijas digitalizācija sākās 2007. gadā, taču vēl joprojām ir jādigitalizē liels skaits civilstāvokļa aktu. 2008. gadā tika īstenota visa civilstāvokļa reģistrācijas procesa automatizācija. No 2008. gada ir sākusi darboties arī sejas atpazīšanas sistēma, kurā šobrīd tiek glabāti aptuveni 11 miljoni fotoattēlu. No 1994. gada katrai personai, kura saņem personas apliecību vai pasi, ir piešķirts personas identifikācijas numurs (turpmāk — PIN). No 2008. gada PIN tiek reģistrēts datubāzē dzimšanas reģistrācijas laikā vai (attiecībā uz pilsoņiem, kuri dzimuši līdz 2008. gadam) laikā, kad tiek saņemta personas apliecība vai pase, vai tiek reģistrēta dzīvesvieta. Informācijas meklēšanu datubāzē var veikt, pamatojoties uz PIN, vārdu, uzvārdu, dzimšanas datumu vai fotoattēlu. Likumā ir precizēti nosacījumi, kas jāievēro uzvārda maiņas gadījumā. Taču nepastāv ierobežojumi attiecībā uz vārda maiņu; tas rada iespēju nomainīt personas identitāti un attiecīgi izsniegt jaunu pasi vai ceļošanas dokumentu. Tas, ka PIN paliek nemainīgs, ir būtiski tikai valsts iestādēm, jo ES dalībvalstīm, veicot ārējo robežu šķērsošanas kontroli, nav piekļuves personas datiem, kas piesaistīti PIN. Tiesību aktos, ar ko tiek organizēti dažādi ar civilstāvokļa reģistrāciju saistīti procesi, tostarp 2011. gada 27. jūlija Rīkojumā Nr. 98, ir nošķirti darījumu nodaļas un noformējuma nodaļas uzdevumi. Ir izveidoti vairāki kvalitātes kontroles mehānismi, tostarp programmatūra, kas piešķir noformējuma nodaļas darbiniekiem failus izlases veidā, samazinot korupcijas un krāpniecības iespējas. Šā paša iemesla dēļ katra darbība sistēmā ir reģistrējama un izsekojama. Likums par personas datu aizsardzību, kurā noteiktas galvenās definīcijas un principi, ir spēkā no 2012. gada maija. 2013. gada jūnijā tika iecelts personas datu aizsardzības inspektors. Pēc inspektora ierosinājuma eksperti pašlaik meklē iespēju uzlabot spēkā esošo tiesisko regulējumu.[2] Tāpēc attiecīgo personas datu aizsardzības noteikumu pilnīgs novērtējums tiks veikts vēlāk. Tiesiskā un institucionālā satvara konsolidācija mašīnlasāmu biometrisko pasu izsniegšanai, pilnībā ievērojot augstākos ICAO standartus un ieteiktos pasākumus, pamatojoties uz drošu identitātes pārvaldību (civilstāvokļa aktu reģistrs un izcelsmes dokumenti) un atbilstoši principam “viena persona, viens dokuments”, to attiecinot arī uz diplomātiskajām un dienesta pasēm Gruzija pašlaik izdod divu veidu pases, proti, nebiometriskās mašīnlasāmās pases (no 2006. gada) un biometriskās pases (no 2010. gada), kas tika ieviestas ar ES finansiālu atbalstu. Pirmā veida pases galvenokārt izsniedz konsulātos, bet otra veida pases tiek izsniegtas Gruzijas teritorijā. Šobrīd nav iespējams novērtēt tiesisko regulējumu attiecībā uz pirkstu nospiedumu iegūšanu un attiecīgajiem izņēmumiem, jo Gruzijas iestādēm vēl ir jāiesniedz vajadzīgais tiesību akts[3]. Pasu derīguma termiņa pagarināšana vairs netiek atļauta; attiecīgos noteikumus atcēla 2005. gadā, un, kā informē Gruzijas iestādes, jaunie noteikumi ir iekļauti dekrētā.[4] Saskaņā ar Gruzijas iestāžu sniegto informāciju princips “viena persona, viens dokuments” ir noteikts VPAA 2012. gada rīkojumā.[5] Nosacījumi, saskaņā ar kuriem persona ir tiesīga saņemt vairāk nekā vienu pasi, tiks precizēti likumā, ko paredzēts pieņemt 2013. gada novembrī. Datu sniegšana Interpola nozaudēto un nozagto pasu datubāzei notiek regulāri un ir vispārpieņemta prakse. Personām, kuras dzīvo Abhāzijā un Dienvidosetijā (Chinvali reģionā), līdz šim ir izdotas 233 neitrāla statusa personas apliecības un 29 neitrāla statusa ceļošanas dokumenti.[6] Skaidru termiņu noteikšana biometrisko pasu pilnīgai ieviešanai, tostarp Gruzijas konsulātos ārvalstīs, un pakāpeniski veikta veco, ICAO prasībām neatbilstošo pasu pilnīga izņemšana no aprites Tiesisko regulējumu, kas nosaka biometrisko pasu ieviešanu konsulātos, un plānu nebiometrisko pasu pakāpeniskai izņemšanai no aprites ir paredzēts pieņemt 2013. gada novembrī. Ētikas kodeksa un mācību programmu pieņemšana korupcijas novēršanas jomā; personas dokumentu droša pārvaldība un datu aizsardzība saistībā ar valsts iestāžu amatpersonām, kuras strādā ar pasēm, personas apliecībām un citiem izcelsmes dokumentiem Tiesiskais regulējums attiecībā uz korupcijas apkarošanu dokumentu drošības jomā pārsvarā jau izveidots. Piemērojamās tiesību normas stājās spēkā 2008. gadā; pašlaik tās tiek pārskatītas, un sagaidāms, ka tās tiks pieņemtas 2013. gada beigās. Lai gan īpašas mācību programmas korupcijas novēršanas un apkarošanas jomā nav izstrādātas, VPAA divreiz gadā organizē iekšējos mācību seminārus. Ir izveidots arī revīzijas dienests, kas atbild par materiālo un procesuālo tiesību aktu pārkāpumu un korupcijas gadījumu izmeklēšanu. Revīzijas dienests sniedz ziņojumus tieši VPAA vadītājam. Pamatojoties uz iepriekš minētajiem konstatējumiem, saistībā ar 1. bloka kritērijiem Gruzijas iestādēm tiek ieteikts: · pieņemt likumu saistībā ar biometrisko pasu pakāpenisku ieviešanu konsulātos, plānu nebiometrisko pasu pakāpeniskai izņemšanai no aprites un noteikumus otras pases saņemšanai; · pieņemt VPAA amatpersonu rīcības kodeksu; · sagatavot civilstāvokļa reģistru digitalizācijas plānu, norādot orientējošus termiņus; · vēlreiz izskatīt jautājumu par personas vārda maiņu; · nodrošināt visus attiecīgos tiesību aktus attiecībā uz pirkstu nospiedumu iegūšanu un glabāšanu, pasu derīguma termiņa pagarināšanas aizliegumu un principa “viena persona, viens dokuments” ieviešanu; · sniegt informāciju par iespējamiem personas datu aizsardzības režīma grozījumiem saistībā ar 1. bloka kritērijiem. 4. 2. bloks. Integrēta robežu pārvaldība, migrācijas pārvaldība un patvēruma politika 4.1. Integrēta robežu pārvaldība Tiesiskā un institucionālā satvara konsolidācija robežu pārvaldības jomā atbilstīgi ES un starptautiskajiem standartiem, garantējot efektīvu sadarbību starp visām robežu pārvaldībā iesaistītajām iestādēm, jo īpaši starp Patruļas policijas departamentu, Robežpoliciju un Robežpolicijas krasta apsardzi Dažos pēdējos gados Gruzija ir spējusi pārveidot savu iepriekšējo, uz militāriem pamatiem balstīto robežaizsardzības sistēmu par tiesībaizsardzības sistēmu, kas pamatojas uz Eiropas modeli. Tiesiskais un institucionālais satvars ir izveidots. Attiecīgās tiesību normas ir iekļautas Konstitūcijā, starptautiskos un divpusējos nolīgumos, 1998. gada Likumā par Gruzijas valsts robežu, 2013. gada Likumā par policiju[7], 2006. gada Likumā par robežpoliciju, 1998. gada Likumā par jūras telpu, 1997. gada Likumā par aizsardzību, prezidenta dekrētos (piem., 1999. gada Dekrētā par noteikumiem, kas reglamentē robežu režīmu un aizsardzību, 2008. gada Dekrētā par Gruzijas integrētas robežu pārvaldības stratēģiju u. c.), iekšlietu ministra 2012. gada Rīkojumā par robežas pārstāvjiem — robežas komisāriem, 2013. gada Likumā par starptautisko tiesībaizsardzības iestāžu sadarbību un vairākos kopīgos rīkojumos, nolīgumos un standarta operatīvajās procedūrās. Institucionālās sistēmas reforma sākās jau 2004. gadā. Sakarā ar reformu Iekšlietu ministrijas Robežpolicijas departaments un Patruļas policijas departaments, kā arī Finanšu ministrijas Ieņēmumu dienests ir atbildīgi par Gruzijas integrētās robežu pārvaldības īstenošanu. Sadarbība starp iestādēm tiek vispusīgi regulēta, tostarp ar iekšlietu ministra un finanšu ministra 2010. gada Kopīgo rīkojumu par uzdevumiem un kompetencēm, Gruzijas tieslietu ministra, ārlietu ministra un iekšlietu ministra 2010. gada Kopīgo rīkojumu par informācijas apmaiņu un 2013. gada Savstarpējās saprašanās memorandu starp Iekšlietu ministriju un Finanšu ministriju par galvenajiem sadarbības noteikumiem valsts robežas aizsardzības jautājumos starp Iekšlietu ministrijas Patruļas policijas departamentu, Robežpolicijas departamentu un Finanšu ministrijas Ieņēmumu dienestu. Valsts robežu demarkācija virzās uz priekšu. Robeža ar Turciju ir jau pilnīgi demarķēta, kā arī ir izveidotas Valsts robežas noteikšanas komisijas robežu demarķēšanai ar citām kaimiņvalstīm. Vienošanās jau ir panākta par 71 % no robežas ar Armēniju un 66 % no robežas ar Azerbaidžānu. Par 86 % no robežas ar Krieviju ir panākta vienošanās robežas noteikšanas komisiju un ekspertu grupu līmenī, taču darbs ir apstājies 2008. gada militārā konflikta dēļ. Robežas ar Turciju, Armēniju un Azerbaidžānu tiek kontrolētas. Robeža ar Krieviju tiek uzraudzīta tikai daļēji; divās okupētajās teritorijās — Dienvidosetijā[8] un Abhāzijā[9] — Gruzijas iestādes robežu nekontrolē. Valsts integrētas robežu pārvaldības stratēģijas un rīcības plāna pieņemšana, nosakot termiņus un konkrētus mērķus, lai turpmāk attīstītu tiesību aktus, organizāciju, infrastruktūru, iekārtas, pietiekamus cilvēku un finanšu resursus robežu pārvaldības jomā, kā arī starptautisko sadarbību Integrētas robežu pārvaldības stratēģija (turpmāk — IRPS), kas pieņemta 2008. gadā un grozīta ar ES atbalstu 2012. gadā, pamatojas uz integrētas robežu pārvaldības modeli. Stratēģijā ir noteikti mērķi, kas jāsasniedz 2008.–2013. gadā. Pēc stratēģijas apstiprināšanas starpiestāžu darba grupa izstrādāja IRPS rīcības plānu, kas tika apstiprināts 2009. gadā. Gruzijas IRPS ir ļoti vispusīga; IRPS un rīcības plānā ir paredzēti sasniedzamie mērķi, skaidri noteikti pienākumi un nodrošināta vajadzīgā uzraudzība. IRPS un rīcības plānā īpaša uzmanība ir pievērta kapacitātes paaugstināšanai un starpiestāžu sadarbībai. Robežu pārvaldības jomā Gruzija ir iesaistījusies starptautiskā sadarbībā. Tā sadarbojas ar ES dalībvalstīm[10], citām valstīm un starptautiskām organizācijām. Ļoti attīstīta reģionālā sadarbība ir ar Turciju. Savukārt Azerbaidžānai ir iesniegts nolīguma projekts par robežu komisāru darbībām, kā arī pēdējā laikā ir uzlabojusies sadarbība ar Armēnijas Robežu aģentūru.[11] Ir izveidots arī tiesiskais regulējums sadarbībai ar Krieviju. Ētikas kodeksa un mācību programmu pieņemšana, tostarp korupcijas novēršanā un organizētās noziedzības apkarošanā, cilvēktiesību ievērošanā, patvēruma piešķiršanas procedūrās un cilvēku tirdzniecības novēršanas pasākumos, kas īpaši paredzēti robežsargiem, muitniekiem un visām citām amatpersonām, kuras iesaistītas robežu pārvaldībā un/vai uzraudzībā Iekšlietu ministrija 2013. gada maijā pieņēma Policijas ētikas kodeksu, kurš tiek piemērots arī Robežpolicijai un Patruļas policijai. Gruzijas Ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors 2013. gada aprīlī pieņēma Gruzijas Muitas darbinieku ētikas un rīcības kodeksu. Turklāt 2013. gada maijā Iekšlietu ministrija pieņēma atsevišķas instrukcijas Robežpolicijas un Patruļas policijas darbiniekiem un amatpersonām, kuras strādā robežšķērsošanas vietās. Instrukcijas attiecas uz cilvēktiesībām un precizē darbinieku pienākumus, saskaroties ar kukuļošanu, organizētās noziedzības gadījumiem utt. Iekšlietu ministrijas akadēmija nodrošina pamata mācību kursu jaunajiem darbiniekiem, pārkvalifikācijas kursus un kvalifikācijas paaugstināšanas kursus. Akadēmija nodrošina arī pamata mācības muitas jaunajiem darbiniekiem un specializētas mācības pārējiem muitas darbiniekiem (piem., attiecībā uz ceļošanas dokumentu pārbaudi). Robežpolicijas un Patruļas policijas darbinieku mācību programma pamatojas uz ES un ASV ekspertu ieteikumiem. Iekšlietu ministrijas akadēmijas mācību programmā ir iekļauta FRONTEX Kopējā mācību programma. Pamata mācībās ir apkopotas teorētiskās un praktiskās sesijas. Specializētas, ad hoc mācības tiek nodrošinātas tādos priekšmetos kā robežkontroles pārvaldība, nelikumīga migrācija un organizētā noziedzība, cilvēku tirdzniecība, korupcija un viltoti dokumenti. Iekšlietu ministrijas akadēmija pasniedz arī kursus saistībā ar Policijas ētikas kodeksu un sabiedriski orientētu policiju, kuros tiek aplūkotas attiecības ar nacionālajām, rasu un reliģiskajām minoritātēm. Lai atbalstītu praktisko apmācību darbā, akadēmija ir izveidojusi mobilās mācību vienības. No 2013. gada sākuma ir pagarināti pamata mācību kursi Patruļas policijas un Robežpolicijas darbiniekiem.[12] Turklāt nesen ir ieviesti vairāki jauni priekšmeti (piemēram, nelikumīga rīcība, pildot dienesta pienākumus, un varas ļaunprātīga izmantošana, policija un plašsaziņas līdzekļi, cilvēku tirdzniecība, narkotikas) un palielināts vairāku padziļinātu mācību kursu apjoms (piemēram, Robežpolicijai — cilvēktiesību aizsardzība, organizētās noziedzības apkarošana, patvēruma meklētāji un bēgļi, korupcija un nelikumīga rīcība, pildot dienesta pienākumus). Pamatojoties uz iepriekš minētajiem konstatējumiem, saistībā ar integrētas robežu pārvaldības kritērijiem Gruzijas iestādēm tiek ieteikts: · izveidot jaunu daudzgadu IRPS un attiecīgu rīcības plānu laikposmam pēc 2013. gada, lai turpinātu nostiprināt līdz šim paveikto darbu. Nākamajā IRPS jāiekļauj spēcīga kapacitātes palielināšanas komponente, lai turpinātu stiprināt robežu pārvaldību, jo īpaši uz zaļās robežas, kur būtu jāuzlabo ar tehnoloģiju, infrastruktūru un aprīkojumu saistītās iespējas; · turpināt darbu pie sadarbības nodibināšanas ar kaimiņu valstīm; nepieciešams noslēgt vajadzīgos nolīgumus, lai radītu priekšnoteikumus turpmākai tehniskai sadarbībai uz robežas; veicināt robežsargu, muitnieku un citu robežu pārvaldē un/vai uzraudzībā iesaistīto amatpersonu apmācību, izstrādājot padziļinātus mācību kursus un turpinot praktisko apmācību darbā, īpašu uzmanību pievēršot gan mobilajām mācību vienībām, gan e-mācību iespēju attīstīšanai; apsvērt turpmāku pamata mācību pagarināšanu un padziļināto mācību kursu attīstību. 4.2. Migrācijas pārvaldība Tiesiskā un institucionālā satvara konsolidācija migrācijas politikas jomā, tostarp saistībā ar legālo darbaspēka migrāciju, atbilstoši ES un starptautiskajiem standartiem, tai skaitā atbalsta pasākumi ārvalstnieku integrācijai un Gruzijas pilsoņu reintegrācijai (kas atgriežas brīvprātīgi vai nē) un nelikumīgās migrācijas novēršanai (tostarp centieni noslēgt atpakaļuzņemšanas nolīgumus ar galvenajām izcelsmes valstīm un/vai nelikumīgo migrantu atklāšana iekšzemē) Migrācijas politikas tiesiskais regulējums ir izveidots. Valdība 2013. gada 30. oktobrī apstiprināja likumprojektu par ārvalstnieku un bezvalstnieku juridisko statusu, un sagaidāms, ka tas drīzumā tiks iesniegts parlamentā. Likumprojektā ir iekļauti noteikumi par likumīgo un nelikumīgo migrāciju un ārvalstnieku integrāciju. Tiklīdz likums tiks pieņemts, lai varētu izveidot visaptverošu tiesisko režīmu, būs jāpieņem arī aptuveni 10 sekundāri tiesību akti. Institucionālā sistēma migrācijas politikas koordinēšanai ir labi attīstīta. 2010. gadā tika izveidota Valsts komisija migrācijas jautājumos. Komisijā darbojas 12 kompetentu ministriju[13] pārstāvji, kuri atbild par migrācijas pārvaldības vispārējo koordinēšanu. Nelikumīgas migrācijas apkarošanas jomā ir plānots veikt turpmāku racionalizāciju. Tiklīdz stāsies spēkā Likums par ārvalstnieku un bezvalstnieku juridisko statusu un 2013. gada Likums par policiju, policijai būs tiesības identificēt un pārbaudīt ārvalstniekus, kā arī veikt izraidīšanas procedūras. Turklāt Iekšlietu ministrijas pakļautībā tiks izveidots Migrācijas dienests, kas būs atbildīgs par nelikumīgas migrācijas apkarošanas koordinēšanu. Lai palīdzētu reintegrēt atgriezušos Gruzijas migrantus, ar ES atbalstu mobilitātes partnerības ietvaros ir izveidots Mobilitātes centrs. Šis centrs palīdz migrantiem, kas atgriežas, izstrādājot personīgu reintegrācijas plānu, tostarp biznesa plānu, un vajadzības gadījumā nodrošinot medicīnisko palīdzību un pagaidu mītnes. Gruzija strādā arī pie tā, lai izveidotu pagaidu izmitināšanas centru nelikumīgiem migrantiem, kuri uzturas Gruzijas teritorijā. Arhitektūras projekti ir apstiprināti, un ēkas būvniecību ir paredzēts sākt 2013. gada novembrī. Centrā varēs izmitināt aptuveni 70 personas un tiks organizēti īpaši pasākumi neaizsargātiem migrantiem un ģimenēm. Izmitināšanas centra statūtu projekts ir jau izstrādāts. Gruzija ir parakstījusi atpakaļuzņemšanas nolīgumus ar ES, Šveici, Norvēģiju un Ukrainu. Īstenošanas protokoli, kas ietilpst ES atpakaļuzņemšanas nolīguma darbības jomā, ir parakstīti ar Bulgāriju, Igauniju, Ungāriju, Austriju, Beļģiju, Nīderlandi un Luksemburgu. Protokols ar Slovākiju ir sagatavots parakstīšanai, bet protokoli ar Čehijas Republiku, Lietuvu, Poliju un Portugāli tiek apspriesti. Izmantojot diplomātiskos kanālus, ir uzsāktas sarunas ar Kipru, Franciju, Vāciju, Grieķiju, Itāliju, Spāniju un Zviedriju. Ir sagatavots parakstīšanai atpakaļuzņemšanas nolīguma projekts ar Dāniju un Moldovu. Turklāt Gruzija ir uzsākusi sarunas par atpakaļuzņemšanas nolīgumiem ar Armēniju, Azerbaidžānu, Bangladešu, Baltkrieviju, Indiju un Pakistānu. Gruzija ir arī ieviesusi Atpakaļuzņemšanas lietu pārvaldības elektronisko sistēmu, ko koordinē Ārlietu ministrija, finansē ES, bet tās īstenošana noris ar Starptautiskās Migrācijas organizācijas palīdzību. Valsts Migrācijas stratēģijas pieņemšana, lai efektīvi īstenotu tiesisko regulējumu attiecībā uz migrācijas politiku, un attiecīgā rīcības plāna pieņemšana, kurā noteikti termiņi, konkrēti mērķi, darbības, rezultāti, sniegumu rādītāji un noteikumi attiecībā uz cilvēkresursiem un finanšu resursiem Gruzijas iestādes ar ES ekspertu palīdzību, īstenojot mobilitātes partnerības mērķtiecīgas iniciatīvas projektu, ir sagatavojušas Gruzijas 2013.–2015. gada Migrācijas stratēģiju. Stratēģija ir pieņemta 2013. gada martā, bet attiecīgais rīcības plāns tika apstiprināts 2013. gada jūnijā. Stratēģijā ir aplūkotas tādas jomas kā nelikumīgas migrācijas novēršana un kontrole, legālas migrācijas veicināšana, Gruzijas pilsoņu reintegrācija un patvēruma sistēmas attīstība Gruzijā. Rīcības plānā ir norādītas konkrētas darbības, noteikti termiņi un paredzētas atbildīgās iestādes un īstenošanas partneri. Mehānisma izveidošana, lai uzraudzītu migrantu skaitu un migrācijas plūsmas, nodrošinot Gruzijas migrācijas profila regulāru atjaunināšanu vienotajā elektroniskajā datubāzē, kurā ir dati gan par nelikumīgo, gan likumīgo migrāciju, gan patvēruma meklētājiem/bēgļiem, un izveidojot iestādes, kas ir atbildīgas par šo datu efektīvu vākšanu un analīzi Vienotā migrācijas analītiskā sistēma šobrīd ir izstrādes sākuma posmā. Attiecīgās ministrijas un iestādes jau vāc informāciju un datus par robežu šķērsojušām personām, uzturēšanās atļaujām, vīzām un to termiņiem, valstī ieceļojušiem ārvalstniekiem, no valsts izraidītiem ārvalstniekiem, ārvalstnieku nodibinātām juridiskām personām utt. Iekšlietu ministrijā ir izveidota nelikumīgo migrantu elektroniskā datubāze, kas pašlaik atrodas testēšanas posmā. Gaidāms, ka datubāze sāks darboties, tiklīdz stāsies spēkā Likums par ārvalstnieku un bezvalstnieku juridisko statusu, visticamāk — 2014. gadā. Līdz šim Gruzija ir sagatavojusi migrācijas profilus 2005.–2010. gadam un 2011.–2013. gadam, kas tika pieņemts 2013. gada septembrī. Pamatojoties uz iepriekš minētajiem konstatējumiem, saistībā ar migrācijas pārvaldības kritērijiem Gruzijas iestādēm tiek ieteikts: · izveidot tiesisko regulējumu migrācijai pārvaldībai, pieņemot Likumu par ārvalstnieku un bezvalstnieku juridisko statusu un visus nepieciešamos sekundāros tiesību aktus; · turpināt konsolidēt un pilnveidot institucionālo kapacitāti, izveidojot cita starpā Iekšlietu ministrijas Migrācijas dienestu; · veicināt Mobilitātes centra izveidi un iekļaušanu valsts struktūrās, tostarp piešķirot pietiekamus cilvēkresursus un finanšu resursus reintegrācijas palīdzības nodrošināšanai; · paātrināt darbu pie nelikumīgo migrantu pagaidu izmitināšanas centra izveides un nodrošināt, ka ir pieejami visi nepieciešamie finanšu resursi un cilvēkresursi, lai garantētu centra darbības kapacitāti; · turpināt īstenot Migrācijas stratēģiju un rīcības plānu un sākt izstrādāt stratēģiju nākamajam plānošanas periodam; · paātrināt vienotās migrācijas analītiskās sistēmas izstrādi saskaņā ar datu aizsardzības standartiem; · stiprināt datu vākšanas kapacitāti, tostarp pabeidzot izstrādāt nelikumīgas migrācijas elektronisko datubāzi. 4.3. Patvēruma politika Tiesiskā un institucionālā satvara konsolidācija patvēruma politikas jomā atbilstīgi ES un starptautiskajiem standartiem, pilnībā ievērojot neizraidīšanas principu un paredzot alternatīvu aizsardzību, pieņemot tiesību aktus, kas nodrošina efektīvu piekļuvi taisnīgām procedūrām saistībā ar statusa noteikšanu, tiesību aizsardzību (pārvietošanās brīvība, veselības aprūpe, izglītība, citas darba un sociālās tiesības), ilgtspējīgiem risinājumiem, tostarp bēgļu vai citu starptautiskās aizsardzības formu saņēmēju integrāciju, kā arī īpašu attieksmi pret neaizsargātām iedzīvotāju grupām Likums par bēgļiem un humanitāro statusu (turpmāk — Likums par bēgļiem)[14] tika apstiprināts 2011. gadā. Pēc likuma pieņemšanas ir ieviesti trīs sekundāri tiesību akti, kuros iekļautas procedūras, lai piešķirtu bēgļa vai cita aizsardzības veida statusu, regulētu izmitināšanu uzņemšanas centrā un paredzētu noteikumus to patvēruma meklētāju ikgadējai reģistrācijai, kuri meklē patvērumu Gruzijā. Likumā par bēgļiem ir pietiekami nostiprināts neizraidīšanas princips. Likumā ir arī pienācīgi noteikts pamats humanitārā statusa piešķiršanai saskaņā ar Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 3. pantu. Atbilstīgi Likumam par bēgļiem personai, kura nelikumīgi uzturas Gruzijā, jālūdz patvērums 24 stundās pēc ieceļošanas Gruzijas teritorijā, un tikai īpaši apstākļi, kurus persona nav spējīga ietekmēt, var attaisnot noteiktā termiņa pārkāpšanu. Ja termiņš nav ievērots, pieteikums tiks noraidīts. Termiņu nepiemēro personām, kuras Gruzijā uzturas likumīgi. Pēc patvēruma pieteikuma sākotnējā novērtējuma tiek sagatavots patvēruma meklētāja profils un personai piešķir patvēruma meklētāja statusu uz sešiem mēnešiem. Šā sākotnējā posma laikā iespējamo negatīvo lēmumu var apstrīdēt tiesā. Tiklīdz persona ir reģistrēta kā patvēruma meklētājs, tiek veiktas pārrunas, iegūta informācija par izcelsmes valsti un pieņemts lēmums par statusu. Negatīva lēmuma gadījumā var uzsākt pārsūdzības procedūras. No okupētajām teritorijām iekšzemē pārvietoto personu, bēgļu un izmitināšanas ministrija ir atbildīga par patvēruma piešķiršanas procedūru īstenošanu un patvēruma meklētāju un starptautiskās aizsardzības saņēmēju izmitināšanu. Par lēmumu pieņemšanu patvēruma jomā atbild sešas amatpersonas. Pašlaik informāciju par izcelsmes valsti vāc viena amatpersona, kura ir nodarbināta uz pilnu slodzi, un vēl viena amatpersona, kura ir nodarbināta uz nepilnu slodzi. Ministrija plāno 2014. gadā izveidot specializētu nodaļu, kas apkopos informāciju par izcelsmes valstīm. Patvēruma meklētājiem izsniedz dokumentu, kas apliecina viņu statusu, tikai pēc tam, kad ir pieņemts lēmums par reģistrēšanu. Dokumentā ir iekļauts fotoattēls un pamata dati. Kompetentajai iestādei 10 dienās jāpieņem lēmums par patvēruma meklētāja reģistrēšanu. Negatīva lēmuma gadījumā pārsūdzību var veikt trijās secīgās tiesas instancēs; tas, ņemot vērā tiesvedības ilgumu, var radīt situāciju, ka patvēruma meklētājiem līdz pat pārsūdzības procedūras beigām nav dokumentu, kas apstiprinātu viņu statusu. Patvēruma meklētāju uzņemšana notiek specializētā 60 personām paredzētā uzņemšanas centrā.[15] Īpaša uzmanība tiek pievērsta neaizsargātu iedzīvotāju grupu vajadzībām. Saskaņā ar saņemto informāciju katram bērnam bez pavadības, kurš meklē patvērumu, tiek iecelts aizbildnis, centrā ir pieejami tulkošanas pakalpojumi. Sabiedrības veselības tīkls nodrošina medicīnisko aprūpi, kas tiek finansēta no valsts budžeta. Bēgļiem un personām, kam piešķirts humānās aizsardzības statuss, ir tiesības mitināties uzņemšanas centrā trīs mēnešus pēc statusa piešķiršanas, iegūt izglītību un saņemt medicīnisko un sociālo palīdzību. Personām ir atļauts ceļot uz citu valsti un/vai atgriezties izcelsmes valstī. Viņiem tiek izsniegta pagaidu uzturēšanās atļauja un ceļošanas dokuments (ANO Ženēvas konvencijas pase). Tiek nodrošināta arī piekļuve valodas (gan gruzīnu valodas, gan svešvalodu) kursiem un izglītībai. Pamatojoties uz iepriekš minētajiem konstatējumiem, saistībā ar patvēruma politikas kritērijiem Gruzijas iestādēm tiek ieteikts: · turpināt pilnveidot spēkā esošo tiesisko un institucionālo satvaru, ieviešot nepieciešamos grozījumus, tostarp grozījumus, kas nodrošinātu patvēruma meklētājiem dokumentus jau pašā patvēruma piešķiršanas procedūras sākumā; · pārskatīt noteikumus, kas nosaka pienākumu lūgt patvērumu 24 stundās pēc ieceļošanas valsts teritorijā; pieteikuma iesniegšanai pēc noteiktajām 24 stundām nevajadzētu būt vienīgajam iemeslam, lai atteiktos reģistrēt personu kā patvēruma meklētāju; · stiprināt ministrijas institucionālo kapacitāti, tostarp cilvēkresursu ziņā, un jo īpaši saistībā ar darbiniekiem, kuri ir atbildīgi par izcelsmes valsts informāciju; · paaugstināt patvēruma meklētāju uzņemšanas un izmitināšanas kapacitāti; · stiprināt datu vākšanas kapacitāti; · iesniegt Komisijai attiecīgus statistikas datus; · turpināt pārbaudīt patvēruma piešķiršanas procedūru, lai novērtētu, vai pārsūdzības iespēja, tostarp pagaidu atlikšana līdz pēdējai (trešajai) tiesu instancei, neapdraud patvēruma piešķiršanas procedūras un patvēruma politikas efektivitāti kopumā. 5. 3. bloks. Sabiedriskā kārtība un drošība 5.1. Organizētās noziedzības, terorisma un korupcijas novēršana un apkarošana Tiesiskā un institucionālā satvara konsolidācija organizētās noziedzības novēršanas un apkarošanas jomā atbilstīgi ES un starptautiskajiem standartiem, ietverot valsts stratēģiju un valsts plānu, kurā noteikti skaidri termiņi, konkrēti mērķi, darbības, rezultāti, snieguma rādītāji un pietiekami cilvēkresursi un finanšu resursi Gruzija ir guvusi panākumus, konsolidējot tiesisko regulējumu organizētās noziedzības novēršanas un apkarošanas jomā. Papildus likumiem, kas jau ir spēkā, proti, Likumam par organizēto noziedzību un reketu, Kriminālkodeksa un Kriminālprocesa kodeksa attiecīgajiem pantiem, Likumam par kriminālo izlūkdatu vākšanu, 2013. gada 4. oktobrī tika pieņemts jauns Likums par policiju, kas stāsies spēkā 2014. gada 1. janvārī. 2013. gada oktobrī ar valdības dekrētu tika apstiprināta 2013.–2014. gada Valsts stratēģija par organizētās noziedzības apkarošanu. Stratēģijā ir aplūkoti daudzi organizētās noziedzības veidi, tostarp tā sauktie “likumīgie zagļi”, rekets, transportlīdzekļu zādzība, nelikumīga ieroču aprite un kibernoziegumi. Rīcības plāns par organizētās noziedzības apkarošanu tika pieņemts 2013. gada 4. novembrī. Ir izveidota arī institucionāla sistēma. Saskaņā ar valdības 2013. gada 13. jūnija dekrētu ir izveidota Organizētās noziedzības apkarošanas starpiestāžu padome. Padomē darbojas attiecīgo ministriju pārstāvji, kuru galvenais uzdevums ir pārraudzīt iepriekš minētās stratēģijas un rīcības plāna īstenošanu. Tiesiskā un institucionālā satvara konsolidācija cilvēku tirdzniecības novēršanas jomā atbilstīgi ES un starptautiskajiem standartiem, ietverot attiecīgu valsts rīcības plānu, kurā noteikti skaidri termiņi, konkrēti mērķi, darbības, rezultāti, sniegumu rādītāji un pietiekami cilvēkresursi un finanšu resursi Gruzija ir sasniegusi labus rezultātus ar cilvēku tirdzniecību saistīto kritēriju īstenošanā. No 2003. gada Gruzijas Kriminālkodeksā ir paredzēta kriminālatbildība par cilvēku tirdzniecību. Turpmākajos kodeksa grozījumos ir palielināti sodi par cilvēku tirdzniecību, ieviesta juridisku personu kriminālatbildība un noteikts kriminālsods par cilvēku tirdzniecības upuru pakalpojumu izmantošanu. 2012. gada aprīlī saskaņā ar Eiropas Padomes Ekspertu darbības grupas pret cilvēku tirdzniecību (GRETA) ieteikumu tika grozīts 2006. gada Likums par cilvēku tirdzniecības apkarošanu un Likums par bērniem, kuri ir cilvēku tirdzniecības upuri, ieviešot arī noteikumu par individuālu riska novērtējumu, kura pamatā ir bērna intereses.[16] Cilvēku tirdzniecības upuru aizsardzības valsts fonds un Cilvēku tirdzniecības apkarošanas starpiestāžu padome ir izveidoti jau 2006. gadā. Padomi vada Tieslietu ministrija, un tajā darbojas attiecīgo ministriju un valsts iestāžu pārstāvji. Gruzijas prezidents 2013. gada 15. martā pieņēma padomes izstrādāto 2013.–2014. gada Cilvēku tirdzniecības apkarošanas valsts rīcības plānu. Rīcības plānā ir aplūkoti tādi jautājumi kā cilvēku tirdzniecības novēršana, sadarbība ar vietējām un starptautiskām nevalstiskām organizācijām, prokuratūras dienestu īpašu izmeklēšanas metožu pilnveidošana un ar cilvēku tirdzniecības novēršanu saistītu pasākumu koordinēšana starp attiecīgajām iestādēm. Tiesiskā un institucionālā satvara konsolidācija korupcijas novēršanas un apkarošanas jomā atbilstīgi ES un starptautiskajiem standartiem, kā arī korupcijas novēršanas valsts stratēģija un rīcības plāns, kurā noteikti skaidri termiņi, konkrēti mērķi, darbības, rezultāti, snieguma rādītāji un pietiekami cilvēkresursi un finanšu resursi, ietverot korupcijas novēršanas koordinācijas pasākumus, ko veic, pretkorupcijas iestādes, piemēram, Pretkorupcijas starpiestāžu koordinācijas padome (PSKP), kuras mērķis ir nodrošināt korupcijas apkarošanas iestāžu neatkarību, efektivitāti, pilnvaras un atbildību un veicināt informācijas apmaiņu to starpā; stabila tiesiskā un institucionālā satvara nodrošināšana, tostarp to nepieciešamo sekundāro tiesību aktu nodrošināšana, kuri vajadzīgi, lai efektīvi darbotos iekšējās kontroles mehānismi, kas palīdz novērst un apkarot korupciju, tostarp augsta līmeņa amatpersonu korupciju un korupciju saistībā ar starptautiskiem darījumiem, un tiktu izveidoti valsts institūciju/iestāžu integritātes standarti; GRECO (Eiropas Padomes Pretkorupcijas starpvalstu grupa) ieteikumu izpilde Pēdējā desmitgadē Gruzija ir uzsākusi visaptverošu korupcijas novēršanas reformas procesu un izveidojusi tiesisko un institucionālo satvaru, kas jau ir devis redzamus rezultātus korupcijas novēršanas un apkarošanas jomā.[17] Gruzija ir pievienojusies Apvienoto Nāciju Organizācijas Pretkorupcijas konvencijai un ratificējusi attiecīgās Eiropas Padomes pretkorupcijas konvencijas, proti, Civiltiesību pretkorupcijas konvenciju 2003. gadā, Krimināltiesību pretkorupcijas konvenciju 2008. gadā un tās Papildprotokolu2013. gadā. Gruzija ir sasniegusi būtisku progresu, nosakot kriminālatbildību par korupciju. Kukuļdošanas un kukuļņemšanas nodarījumi Gruzijas Kriminālkodeksā ir kukuļa piedāvājums un piesolīšana, kukuļošana par labu trešai personai un kukuļošana ar starpnieka palīdzību. Lai iekļautu trešās personas, 2011. gada novembrī tika veikti grozījumi saistībā ar pārkāpumu, kas attiecas uz aktīvu tirgošanos ar ietekmi. Juridisko personu kriminālatbildība ir paredzēta par kukuļdošanu un kukuļņemšanu, tirgošanos ar ietekmi, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un komerciālu kukuļošanu. Saskaņā ar GRECO trešās novērtējuma kārtas atbilstības ziņojumu par kriminālatbildības noteikšanu[18] Gruzija trīs no pieciem ieteikumiem ir īstenojusi samērā labi, bet divus ieteikumus, kas attiecas uz Krimināltiesību pretkorupcijas konvencijas Papildprotokolu un noteikumu par nožēlas ievērošanu, ir īstenojusi tikai daļēji. Gruzija 2013. gada 27. jūlijā ratificēja Papildprotokolu, līdz ar to var uzskatīt, ka četri no pieciem ieteikumiem ir pilnībā īstenoti. Pretkorupcijas starpiestāžu koordinācijas padome (PSKP) uzsāka darbu 2008. gadā. Tajā ir 34 dalībnieki[19], un tās uzdevums ir korupcijas novēršanas pasākumu koordinēšana, dalība korupcijas novēršanas pasākumu uzraudzībā un tiesību aktu sagatavošana korupcijas novēršanas un apkarošanas jomā. Pašlaik PSKP galvenās stratēģiskās prioritātes ir korupcijas novēršana tiesībaizsardzības iestādēs, muitā un nodokļu sistēmās un partiju finansēšanas pārredzamība. Gruzija 2011. gadā grozīja konstitutīvo likumu par pilsoņu politiskajām apvienībām. Jaunajos noteikumos par politisko partiju finansēšanu ir iekļauts aizliegums saņemt ziedojumus no juridiskām personām, noteikti ziedojumu maksimālie apmēri, kā arī tas, ka jāziedo ar bankas pārskaitījumu starpniecību (lai nodrošinātu partiju finansēšanas pārredzamību un labāku uzskaiti), noteikti arī ierobežojumi partijām ņemt aizdevumus un ierobežojumi attiecībā uz biedru naudu. Partiju un vēlēšanu kampaņu finansēšanas uzraudzība ir uzticēta Valsts Revīzijas birojam. Gruzijas 2009. gada Likumā par interešu konfliktiem un korupciju civildienestā cita starpā ir paredzēta informācijas publiskošana par valsts amatpersonu ekonomiskajām interesēm un ziņotāju aizsardzība. Gruzijas Civildienesta birojs un PSKP patlaban beidz izstrādāt jauno likumprojektu par ziņotāju aizsardzību. Īpašuma deklarāciju tiešsaistes mehānisms, kas paredzēts augstākā līmeņa valsts amatpersonām, arī palīdz korupcijas novēršanas un apkarošanas jomā.[20] 2013. gada septembrī Likumā par interešu konfliktiem un korupciju civildienestā tika ieviests grozījums, ar kuru mehānisma darbība tika paplašināta, attiecinot to uz vēl 400 valsts amatpersonām. Civildienesta likuma jaunākajos grozījumos ir iekļauta jauna nodaļa par valsts amatpersonu rīcības kodeksu, kas pamatojas uz Eiropas Padomes Ministru komitejas Amatpersonu rīcības paraugkodeksu.[21] Grozījumos ir ieviests pienākums visām valsts amatpersonām ziņot augstākstāvošai amatpersonai vai tiesībaizsardzības iestādēm par jebkuru pierādījumu vai pamatotām aizdomām par nelikumīgu darbību, tostarp korupciju. Grozījumos ir arī paredzētas obligātas mācības jaunajiem ierēdņiem par jautājumiem, kas saistīti ar korupciju. Gruzijas parlaments 2013. gada maijā pieņēma Gruzijas vispārējās jurisdikcijas tiesu likuma grozījumus, kas stiprina tiesu sistēmas neatkarību un integritāti. Grozījumi paredzēti, lai nodrošinātu atbilstību starptautiskajiem un Eiropas standartiem, kā arī Venēcijas komisijas atzinumam, kas pieņemts 94. plenārsēdē.[22] Gruzija ir paredzējusi arī citas reformas saistībā ar tiesnešu iecelšanu un paaugstināšanu. Parlaments pieņēma Gruzijas prokuratūras dienesta likuma grozījumus, kuri stājās spēkā 2013. gada jūnijā. Sakarā ar to visas prokuratūras pilnvaras, kas iepriekš bija piešķirtas tieslietu ministram, ir nodotas Gruzijas ģenerālprokuroram. Ģenerālprokuroru ieceļ amatā un atceļ no amata Gruzijas prezidents, ņemot vērā tieslietu ministra priekšlikumu. Ģenerālprokurors ieceļ amatā un atceļ no amata visus prokurorus un prokuratūras darbiniekus, veic izmeklēšanu un ierosina lietas par nodarījumiem, tostarp ar korupciju saistītiem nodarījumiem, kurus izdarījušas augstas amatpersonas, piemēram, prezidents, parlamenta deputāti, valdības locekļi, tiesas priekšsēdētājs, tiesībsargs vai valsts kontrolieris. Valsts publiskā iepirkuma sistēma tika reformēta 2010. gadā, izveidojot vienotu valsts iepirkumu elektronisko sistēmu. Šobrīd visi piedāvājumi tiek iesniegti elektroniski. Vienotajā valsts iepirkumu elektroniskajā sistēmā ir izveidots to uzņēmumu “melnais saraksts”, kuriem vienu gadu ir aizliegts piedalīties valsts iepirkuma procedūrās, kā arī “baltais saraksts”, kurā iekļauti uzņēmumi, kuriem šādas tiesības ir. Tiesiskā un institucionālā satvara konsolidācija nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas un apkarošanas jomā atbilstoši ES un starptautiskajiem standartiem, ko noteikusi Finanšu darījumu darba grupa (FATF) par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un teroristu finansēšanu; attiecīgās valsts stratēģijas regulāra atjaunināšana; neatkarīgas finanšu informācijas vākšanas vienības izveide, piešķirot attiecīgas pilnvaras un resursus Pēdējos gados Gruzija ir uzlabojusi tiesisko regulējumu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas un apkarošanas jomā, palielinot tā tehnisko atbilstību gan starptautiskajiem nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas un apkarošanas standartiem, gan ES tiesību aktiem. Piemēram, 2012. gadā izpirkumnomas sabiedrības, auditori, grāmatveži un attiecīgas kredītiestādes tika klasificēti kā “atbildīgie subjekti”[23], bet finanšu institūcijām tika noteikti stingrāki preventīvie pasākumi. Lai gan Gruzija tuvākajā laikā plāno iekļaut atbildīgo subjektu sarakstā arī juristus, šis saraksts vēl nav pilnībā saskaņots ar starptautiskajām un Eiropas prasībām, ņemot vērā, ka Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas likums nav piemērojams nekustamā īpašuma aģentiem, trasta un uzņēmuma pakalpojumu sniedzējiem un elektroniskās naudas iestādēm. Gruzija ir pieņēmusi vairākus tiesību aktus, kas pamatojas uz Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas likumu, paredzot konkrētākas prasības, kuras piemēro atbildīgajiem subjektiem, piemēram, kredītapvienībām, valūtas maiņas punktiem, naudas pārvedumu nosūtītājiem, kazino, loterijām, notāriem u. c. Attiecībā uz vajadzību nostiprināt institucionālo sadarbību jāatzīmē, ka, lai gan vairākas ministrijas ir parakstījušas Saprašanās memorandu par starpiestāžu sadarbības efektivitātes uzlabošanu tiesībaizsardzības jomā, tostarp saistībā ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas nodarījumu, Gruzija vēl nav izveidojusi Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas un apkarošanas padomi, kurai būtu svarīga nozīme nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas un apkarošanas pasākumu vadīšanā un koordinēšanā. Gruzija plāno pieņemt Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas un apkarošanas valsts stratēģiju un tās īstenošanai paredzēto rīcības plānu un šajā sakarā ir izveidojusi starpiestāžu darba grupu. Izveidojot Publiskā reģistra valsts aģentūru, kuras uzdevums ir pārvaldīt juridisko personu reģistrācijas sistēmu, ir sperts pirmais svarīgais solis, lai novērstu juridisko personu ļaunprātīgu izmantošanu. Tomēr 2012. gada Gruzijas novērtējumā, ko veica Īpašā ekspertu komiteja pasākumu novērtēšanai nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas apkarošanai (MONEYVAL), ir atzīmēti vairāki būtiski trūkumi.[24] Turklāt, lai gan Gruzija 2011. gada decembrī grozīja satvaru, lai ieviestu ANO Drošības padomes rezolūcijas (turpmāk — ANO DP rezolūcijas) Nr. 1267 un Nr. 1373, MONEYVAL novērtējumā norādīts uz to, ka daži tiesību standarti nav ievēroti pilnībā. Finanšu uzraudzības dienests (turpmāk — FUD), kas ir Gruzijas finanšu ziņu vākšanas vienība, ir izveidots saskaņā ar 2003. gada Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas likuma 10. pantu. FUD darbojas neatkarīgi un savās darbībās nav pakļauts nevienai iestādei. FUD darbojas kā valsts centrs, kas saņem, analizē un izplata ziņojumus par aizdomīgiem darījumiem, ziņojumus par skaidras naudas darījumiem un citu atbilstošu informāciju, kura attiecas uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un terorisma finansēšanu. Pašlaik, sadarbojoties ar attiecīgām iestādēm, FUD sagatavo Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas un apkarošanas likuma grozījumus, lai novērstu trūkumus, kas minēti MONEYVAL 2012. gada novērtējumā. Saskaņā ar Gruzijas sniegto informāciju 2011. gada decembrī tika ieviesta jauna programmatūra, kas uzlabo aizdomīgu darījumu atklāšanu. Pat ja šajā posmā tās efektivitāti vēl nevar pilnībā novērtēt, to gadījumu aizvien lielākais skaits, kad FUD ir nodevis informāciju tiesībaizsardzības iestādēm, ir daudzsološs.[25] Narkomānijas apkarošanas valsts stratēģijas un rīcības plāna pieņemšana atbilstoši ES un starptautiskajiem standartiem, ietverot skaidrus termiņus, konkrētus mērķus, darbības, rezultātus, snieguma rādītājus un pietiekamus cilvēkresursus un finanšu resursus 2011. gada novembrī Tieslietu ministrijas pakļautībā tika izveidota Narkomānijas apkarošanas starpiestāžu koordinācijas padome (turpmāk —padome). Padomes darbā ir iesaistījušās arī starptautiskas un nevalstiskas organizācijas. Jūnijā padome sagatavoja 2013.–2015. gada Narkomānijas apkarošanas valsts stratēģiju un attiecīgo rīcības plānu. Saskaņā ar Gruzijas iestāžu sniegto informāciju abu dokumentu izstrādē padome pamatojās uz 2012. gada ES Narkomānijas apkarošanas stratēģiju un Eiropas Padomes Pompidū grupas (kas ir atbildīga par narkomānijas un narkotiku tirdzniecības apkarošanu) ekspertu padomiem. Ziņojuma rakstīšanas laikā abos dokumentos, ko valdība paredzējusi pieņemt līdz 2013. gada beigām, padome ir ņēmusi vērā Pompidū grupas komentārus. Darbs ir pavirzījies uz priekšu arī attiecīgo tiesību aktu grozījumu sagatavošanā.[26] Visu attiecīgo ANO un Eiropas Padomes konvenciju un atbilstošo protokolu, kas attiecas uz iepriekš minētajām jomām un terorisma apkarošanu, tostarp Eiropas Padomes 2005. gada Konvencijas par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanu, kā arī šo līdzekļu meklēšanu, izņemšanu un konfiskāciju, Hāgas konvencijas par bērnu aizsardzību (1996. gada Konvencija par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, atzīšanu, izpildi un sadarbību attiecībā uz vecāku atbildību un bērnu aizsardzības pasākumiem), Eiropas Padomes 2007. gada Konvencijas par bērnu aizsardzību pret seksuālu izmantošanu un seksuālu vardarbību un Krimināltiesību pretkorupcijas konvencijas Papildprotokola parakstīšana, ratificēšana un transponēšana valsts tiesību aktos Gruzijas parlaments 2013. gada jūlijā ratificēja Krimināltiesību pretkorupcijas konvencijas Papildprotokolu, bet 2013. gada oktobrī — Eiropas Padomes 2005. gada Konvenciju par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanu, kā arī šo līdzekļu meklēšanu, izņemšanu un konfiskāciju. Attiecībā uz tiesību aktiem bērnu aizsardzības jomā vajadzīgās iekšējās juridiskās procedūras jau tiek izstrādātas. 5.2. Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās Tiesiskā un institucionālā satvara konsolidācija savstarpējās palīdzības jomā Likums par starptautisko sadarbību krimināllietās, kas reglamentē starptautiskās sadarbības norisi, stājās spēkā 2010. gada oktobrī.[27] Likums attiecas uz starptautisko sadarbību, tostarp tādiem aspektiem kā savstarpējā tiesiskā palīdzība, izdošana, notiesāto personu nodošana soda izciešanai, tiesvedības nodošana un kriminālspriedumu izpilde. Gruzija ir pievienojusies arī vairākām ANO un Eiropas Padomes konvencijām un divpusējiem nolīgumiem, kas nodrošina juridisko pamatu sadarbībai ar citām valstīm.[28] Gruzija pašlaik arī izskata iespēju parakstīt 1957. gada Eiropas Konvencijas par izdošanu Trešo papildu protokolu. Attiecīgu starptautisku konvenciju un protokolu, proti, Eiropas Konvencijas par savstarpējo palīdzību krimināllietās Otrā papildu protokola, parakstīšana, ratificēšana un transponēšana valsts tiesību aktos Gruzijas parlaments 2013. gada oktobrī ratificēja 2013. gada martā parakstīto Eiropas Konvencijas par savstarpējo palīdzību krimināllietās Otro papildprotokolu. Jaunais Likums par starptautisko tiesībaizsardzības iestāžu sadarbību, ar ko Gruzijas tiesību aktos tika ieviesti nepieciešamie noteikumi, kuri paredzēti divpusējos un daudzpusējos starptautiskos līgumos, stājās spēkā 2013. gada 22. oktobrī. 5.3. Tiesībaizsardzības iestāžu sadarbība Atbilstoša koordinācijas mehānisma izveide starp attiecīgajām valsts iestādēm un kopīga datubāze, kas attiecīgajām amatpersonām nodrošina tiešu piekļuvi Saprašanās memorands par starpiestāžu sadarbību tiesībaizsardzības jautājumos starp Iekšlietu ministriju, Tieslietu ministriju, Finanšu ministriju, Ģenerālprokuratūru un Finanšu uzraudzības dienestu stājās spēkā 2013. gada 16. maijā. Lai uzlabotu tiesībaizsardzības iestāžu koordināciju, memorandā citu pasākumu starpā ir paredzēts izveidot kontaktpunktus, drošu e-pastu apmaiņas sistēmu, ad hoc izmeklēšanas grupas u. c. Lai atvieglotu konfidenciālu datu apmaiņu, Iekšlietu ministrija ir izstrādājusi elektronisko starpiestāžu datu apmaiņas programmatūru. 5.4. Datu aizsardzība Tiesiskā un institucionālā satvara konsolidācija personas datu aizsardzības jomā saskaņā ar ES un starptautiskajiem standartiem, cita starpā pieņemot sekundāros tiesību aktus, instrukcijas un vadlīnijas, lai regulētu procedūras, funkcijas un pienākumus Likums par personas datu aizsardzību stājās spēkā 2012. gada maijā. VII nodaļas noteikumi par administratīvo atbildību stājās spēkā 2013. gada janvārī, bet konkrētie noteikumi, kas attiecas uz personas datu aizsardzības inspektora pilnvarām privātajā sektorā, stāsies spēkā tikai 2016. gadā. Nesen ieceltais personas datu aizsardzības inspektors apsver iespēju pārskatīt 2012. gada Likumu par personas datu aizsardzību, un šajā sakarā eksperti pašlaik izskata spēkā esošo tiesisko regulējumu. Attiecīgu starptautisku konvenciju, protokolu un ieteikumu, tostarp Eiropas Padomes Konvencijas Nr. 108 par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi 2001. gada Papildu protokola par uzraudzības institūcijām un pārrobežu datu plūsmām un Eiropas Padomes Ministru komitejas Ieteikuma Nr. R (87) 15, kas regulē personas datu izmantošanu policijas darbā, parakstīšana, ratificēšana un transponēšana valsts tiesību aktos Gruzija parakstīja Konvencijas par personu aizsardzību 2001. gada papildprotokolu 2013. gada maijā, bet parlaments protokolu ratificēja 2013. gada jūlijā. Pēc apspriešanās ar personas datu aizsardzības inspektoru Iekšlietu ministrija beidz izstrādāt Instrukciju par personas datu apstrādi un aizsardzību Gruzijas Iekšlietu ministrijā. Neatkarīgas datu aizsardzības uzraudzības iestādes izveide, nosakot attiecīgas pilnvaras un pienākumus Saskaņā ar Likumu par personas datu aizsardzību inspektors ir neatkarīgs, nav pakļauts nevienai citai valsts amatpersonai vai iestādei un savā darbā pamatojas uz Gruzijas Konstitūciju, starptautiskiem nolīgumiem, Likumu par personas datu aizsardzību un citiem attiecīgiem normatīvajiem aktiem un statūtiem. 2013. gada 28. jūnijā saskaņā ar Likumu par personas datu aizsardzību, pamatojoties uz premjerministra dekrētu, tika iecelts personas datu aizsardzības inspektors. Pirmajos mēnešos pēc darba uzsākšanas inspektors izstrādāja iestādes struktūru un statūtus, kā arī uzsāka personāla darbā pieņemšanas procesu. Ar valdības 2013. gada 3. jūlija Rīkojumu Nr. 699 tika izveidots rezerves fonds, kas paredzēts personas datu aizsardzības inspektora birojam 2013. gadā. Biroji un vajadzīgais aprīkojums jānodrošina valdībai. Pamatojoties uz iepriekš minētajiem sākotnējiem konstatējumiem, saistībā ar 3. bloka kritērijiem Gruzijas iestādēm tiek ieteikts: · turpināt darbu organizētās noziedzības novēršanas un apkarošanas jomā un konsolidēt tiesisko un institucionālo satvaru, cita starpā pieņemot rīcības plānu par organizētās noziedzības apkarošanu; · turpināt īstenot ES un starptautiskos standartus cilvēku tirdzniecības novēršanas un apkarošanas jomā; Gruzijas iestādēm jo īpaši tiek ieteikts, atkārtoti izvērtējot spēkā esošo tiesisko regulējumu, apsvērt cita starpā valsts referenta amata vai ekvivalenta mehānisma izveidi, kas būtu atbildīgs par cilvēku tirdzniecības tendenču noteikšanu, cilvēku tirdzniecības novēršanas pasākumu rezultātu izvērtēšanu, ziņošanu, cilvēku tirdzniecības jomā organizēto mācību paplašināšanu, nodrošinot mācības ne tikai tiesnešiem un policistiem, bet arī citām iesaistītām institūcijām, piemēram, konsulārajiem dienestiem, arodbiedrībām un nevalstiskajām organizācijām; turpināt īstenot tiesisko un politisko satvaru korupcijas novēršanas un apkarošanas jomā un īpaši nodrošināt, ka ir paredzētas tiesiskas, institucionālas un operatīvas garantijas, lai nodrošinātu prokuroru neatkarību no jebkādas politiskas iejaukšanās; turpināt reformas, kas vēl vairāk stiprina tiesu sistēmas integritāti un neatkarību; attiecībā uz īpašuma deklarācijām un interešu konfliktiem nodrošināt, ka ir izveidoti efektīvi un neatkarīgi pārbaudes mehānismi un efektīvas, samērīgas un preventīvas sankciju sistēmas; turpināt pārskatīt regulējumus attiecībā uz partiju finansēšanu, ņemot vērā GRECO, Venēcijas komisijas un EDSO/ODIHR ieteikumus; nodrošināt, ka Pretkorupcijas padomei ir vajadzīgā analītiskā un organizatoriskā kapacitāte, tostarp pietiekami finanšu resursi un cilvēkresursi; pieņemt tiesību aktus par ziņotāju aizsardzību un izveidot ziņotāju aizsardzības sistēmu, kas paredzēta privātu uzņēmumu darbiniekiem, kuri sniedz no valsts resursiem finansētus pakalpojumus; pastiprināt centienus tiesiskā un institucionālā satvara izveidē, lai novērstu un apkarotu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un terorisma finansēšanu. Īpaša uzmanība jāpievērš MONEYVAL ziņojumā minēto trūkumu novēršanai. Jāuzlabo arī operatīvā kapacitāte un starpministriju koordinācija, ņemot vērā, ka šajā jomā gūt labākus rezultātus var palīdzēt Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas un apkarošanas padomes izveide. Visbeidzot, būtu jāpieņem Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas un apkarošanas stratēģija un attiecīgais rīcības plāns; pieņemt Narkomānijas apkarošanas valsts stratēģiju un attiecīgo rīcības plānu atbilstoši Eiropas un starptautiskajiem standartiem un nodrošināt, ka to īstenošanai būs pieejami vajadzīgie cilvēkresursi un finanšu resursi; turpināt konsolidēt tiesisko un politisko satvaru; · transponēt valsts tiesību aktos Eiropas Padomes 2005. gada Konvenciju par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanu, kā arī šo līdzekļu meklēšanu, izņemšanu un konfiskāciju, Krimināltiesību pretkorupcijas konvencijas Papildprotokolu, Hāgas konvenciju par bērnu aizsardzību (1996. gada Konvencija par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, atzīšanu, izpildi un sadarbību attiecībā uz vecāku atbildību un bērnu aizsardzības pasākumiem) un Eiropas Padomes 2007. gada Konvenciju par bērnu aizsardzību pret seksuālu izmantošanu un seksuālu vardarbību; · iesniegt papildinformāciju par tiesisko un institucionālo satvaru saistībā ar tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, tostarp attiecīgos Kriminālprocesa kodeksa noteikumus; · turpināt stiprināt tiesībaizsardzības iestāžu sadarbību, cita starpā izstrādājot drošu datu apmaiņas programmatūru; · iesniegt papildinformāciju par tiesisko un institucionālo satvaru datu aizsardzības jomā, tostarp spēkā esošā tiesiskā regulējuma grozījumus, kas pašlaik tiek izskatīti; · beigt izstrādāt un pieņemt Instrukciju par personas datu apstrādi un aizsardzību Gruzijas Iekšlietu ministrijā; · paredzēt vajadzīgos cilvēkresursus, loģistikas un finanšu resursus personas datu aizsardzības inspektora birojam. 6. 4. bloks. Ārējās attiecības un pamattiesības 6.1. Pārvietošanās brīvība Gruzijā Tāda tiesiskā un regulatīvā satvara konsolidēšana, kas attiecas uz ārvalstnieku un bezvalstnieku (kuri likumīgi uzturas valstī) reģistrācijas procedūrām, lai izvairītos no nepamatotiem ierobežojumiem Tiesiskais un regulatīvais satvars ir izstrādāts. Bezvalstniecības samazināšanas darba grupa ir sagatavojusi Gruzijas pilsonības likumprojektu, kas ministrijās jau ir apspriests un ko tuvākajos mēnešos paredzēts iesniegt parlamentā. Likumprojektā ir paredzēti vairāki mehānismi bezvalstniecības novēršanai un samazināšanai, kā noteikts Apvienoto Nāciju Organizācijas 1961. gada Konvencijā par apatrīdu skaita samazināšanu. Gruzija pašlaik apsver pievienošanos šai 1961. gada konvencijai. 6.2. Ceļošanas un personu apliecinošu dokumentu izsniegšanas nosacījumi un procedūras Tiesiskā un regulatīvā satvara konsolidēšana, lai nodrošinātu pilnīgu, efektīvu un nediskriminējošu piekļuvi ceļošanas un personu apliecinošiem dokumentiem, tostarp dokumentiem, kas paredzēti sievietēm, bērniem, cilvēkiem ar invaliditāti, iekšzemē pārvietotām personām, minoritātēm un citu neaizsargātu grupu pārstāvjiem Lai atrisinātu jautājumus attiecībā uz personām bez dokumentiem, Valsts pakalpojumu attīstības aģentūra sadarbībā ar UNHCR un UNICEF ir īstenojusi vairākus ES finansētus projektus. Informācija liecina, ka kopš 2008. gada ir identificētas vairāk nekā 11 000 personas bez dokumentiem, ko kurām aptuveni 7000 personas ir veikušas civilstāvokļa reģistrāciju un saņēmušas attiecīgos dokumentus. Kopš 2008. gada bēgļiem izsniedz ceļošanas dokumentus, bet kopš 2010. gada šajos ceļošanas dokumentos ir iekļauti biometriskie dati. Ir veikti praktiski pasākumi, lai risinātu cilvēku ar invaliditāti vajadzības. 6.3. Pilsoņu tiesības, tostarp minoritāšu aizsardzība Vispārēja likuma pieņemšana diskriminācijas novēršanai, kā ieteikušas ANO un Eiropas Padomes uzraudzības struktūras, lai nodrošinātu efektīvu aizsardzību pret diskrimināciju Pašlaik Gruzija strādā pie tā, lai izveidotu visaptverošu tiesisku regulējumu diskriminācijas apkarošanas jomā. Papildus konstitucionāliem noteikumiem par diskriminācijas novēršanu un noteikumiem, kas iekļauti vairākos krimināllikumos[29], civillikumos un administratīvajos likumos, Tieslietu ministrija ir sagatavojusi diskriminācijas novēršanas likumprojektu, kuru ir pārskatījuši starptautiski eksperti un kuru paredzēts iesniegt parlamentā līdz 2013. gada beigām. Likumprojekts paredzēts, lai “Gruzijas vai tās jurisdikcijas teritorijā izskaustu jebkuru diskrimināciju un nodrošinātu, ka katra persona var izmantot likumā paredzētās tiesības neatkarīgi no rases, ādas krāsas, valodas, dzimuma, vecuma, pilsonības, izcelsmes, dzimšanas vietas, dzīvesvietas, ģimenes stāvokļa, grūtniecības vai maternitātes, materiālā vai sociālā statusa, veselības stāvokļa, invaliditātes, reliģijas vai ticības, nacionalitātes, etniskās vai sociālās piederības, politiskajiem vai kādiem citiem uzskatiem vai pārliecības, seksuālās orientācijas, dzimumidentitātes vai jebkura cita iemesla”.[30] Tajā ir aizliegta daudzkārtēja diskriminācija[31], definēta tieša un netieša diskriminācija[32] un paredzēta upuru aizsardzība pret diskrimināciju, kas saistīta ar atkārtotu kļūšanu par noziedzīga nodarījuma upuri.[33] Lai gan likums ir piemērojams visās valsts iestāžu, fizisku un juridisku personu darbības jomās[34], nav skaidrs, vai tas attieksies arī uz privāto sektoru. Likumprojektā ir ieviests līdztiesības aizsardzības inspektora[35] amats un paredzēti pārsūdzības procedūru noteikumi[36], tostarp noteikumi par pierādīšanas pienākumu. Attiecīgo ANO un Eiropas Padomes diskriminācijas apkarošanas tiesību aktu parakstīšana, ratificēšana un transponēšana valsts tiesību aktos, ņemot vērā ANO konvencijas par bezvalstniekiem un Eiropas Padomes pastāvīgos ieteikumus saistībā ar Eiropas reģionālo vai mazākumtautību valodu hartu Gruzija ir ratificējusi vairākus starptautiskus līgumus minoritāšu aizsardzības un jebkādas diskriminācijas izskaušanas jomā, tostarp ANO Starptautisko konvenciju par jebkuras rasu diskriminācijas izskaušanu un Eiropas Padomes Vispārējo konvenciju par nacionālo minoritāšu aizsardzību. Gruzija gatavojas ratificēt arī Eiropas reģionālo un mazākumtautību valodu hartu. Šajā sakarā 2013. gada jūnijā valdība izveidoja augsta līmeņa starpiestāžu komisiju, kas ir atbildīga par attiecīgās politikas formulēšanu. Komisija cieši sadarbojas ar valsts iestādēm, pilsonisko sabiedrību, minoritāšu kopienām un Eiropas Padomes ekspertiem. Godīgu un pārredzamu nosacījumu izstrādāšana Gruzijas pilsonības iegūšanai Kā minēts iepriekš, Gruzija strādā pie jauna Gruzijas pilsonības likuma sagatavošanas. Projektā ir paredzēts ieviest tiesisko regulējumu Gruzijas pilsonības iegūšanai, kurā tiek ņemti vērā standarti, kas iekļauti ANO Konvencijā par apatrīdu skaita samazināšanu. Visaptverošas valsts stratēģijas un rīcības plāna pieņemšana cilvēktiesību jomā; stratēģijā un rīcības plānā minēto ANO struktūru, EDSO/ODIHR, Eiropas Padomes / ECRI un starptautisko cilvēktiesību organizāciju ieteikumu aktīva izpilde, jo īpaši īstenojot diskriminācijas novēršanas politiku, aizsargājot minoritāšu tiesības un privāto dzīvi, kā arī nodrošinot reliģijas brīvību Ar valdības 2013. gada 5. jūlija dekrētu ir izveidota Cilvēktiesību aizsardzības stratēģijas un rīcības plāna izstrādes starpiestāžu padome. Padomē darbojas kompetento ministriju un citu valsts iestāžu pārstāvji. Padomes darbā ir aicināti piedalīties arī vairāku nevalstisku organizāciju un starptautisku institūciju[37], tostarp ES delegācijas Gruzijā, pārstāvji. Pamatojoties uz iepriekš minētajiem sākotnējiem konstatējumiem, saistībā ar 4. bloka kritērijiem Gruzijas iestādēm tiek ieteikts: · pieņemt jauno Gruzijas pilsonības likumu saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem; · saskaņot tiesisko regulējumu ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1961. gada Konvenciju par apatrīdu skaita samazināšanu; · izstrādāt stratēģiju par to, kā sistemātiski un ilgtspējīgi risināt jautājumu par personām bez dokumentiem; · iesniegt informāciju par spēkā esošajām tiesību normām un visaptverošus statistikas datus par ārvalstnieku un bezvalstnieku (kuri likumīgi uzturas valstī) reģistrācijas procedūrām; · pieņemt visaptverošu diskriminācijas novēršanas likumu saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem un, ņemot vērā šā jautājuma jutīgumu, paredzēt sabiedrisku kampaņu likuma izskaidrošanai un sabiedrības informētības palielināšanai; nodrošināt, ka valsts amatpersonu mācību programmā tiek iekļauti kursi, kuros tiek izskaidrots jaunais tiesiskais regulējums; · turpināt izstrādāt politiku Eiropas reģionālo un mazākumtautību valodu hartas pieņemšanai un paredzēt pasākumus sabiedrības informētības palielināšanai; · pieņemt visaptverošu valsts stratēģiju un attiecīgo rīcības plānu cilvēktiesību jomā. 7. Vispārējs novērtējums un turpmākie pasākumi Saskaņā ar izstrādāto metodiku un pamatojoties uz Gruzijas sniegto informāciju un attiecīgiem leģislatīviem un politiskiem dokumentiem, Komisija ir novērtējusi Gruzijas veikumu VRLRP īstenošanā. Ar 1. un 2. bloku saistīto dokumentu novērtēšana ir papildināta ar novērtējuma misiju, ko uz vietas veica Komisijas dienesti, kuriem palīdzēja ES dalībvalstu eksperti un ES delegācija Gruzijā. Komisija arī turpināja uzraudzīt Gruzijas progresu attiecīgajās VRLRP jomās ar ES un Gruzijas Vīzu režīma atvieglošanas apvienotās komitejas, ES un Gruzijas Atpakaļuzņemšanas apvienotās komitejas, ES un Gruzijas Tiesiskuma, brīvības un drošības apakškomitejas un Cilvēktiesību un demokrātijas apakškomitejas palīdzību. Katrā no šīm struktūrām ir panākts progress dialogā un sadarbībā starp ES un Gruziju. Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka Gruzija ir guvusi ļoti labus panākumus VRLRP pirmā posma kritēriju īstenošanā. Tiesiskā un politiskā satvara īstenošana, kas paredzēta dokumentu drošības, tostarp biometrisko datu, kritērijos un integrētas robežu pārvaldības kritērijos, jau ir gandrīz pabeigta. Gruzija ir arī guvusi panākumus, īstenojot pirmā posma kritērijus saistībā ar migrācijas pārvaldību, patvēruma politiku, sabiedrisko kārtību un drošību, kā arī ārējām attiecībām un pamattiesībām. Komisija turpinās palīdzēt Gruzijai īstenot VRLRP un aktīvi uzraudzīs visu četru VRLRP bloku kritēriju izpildi, lai 2014. gadā ziņotu Eiropas Parlamentam un Padomei par VRLRP īstenošanas turpmāko progresu. [1] Padomes secinājumi attiecībā uz Gruziju, Ārlietu padomes 3191. sanāksme, Luksemburga, 2012. gada 15. oktobris, 3. ievilkums. [2] Sk. kritērijus attiecībā uz datu aizsardzību. [3] 2011. gada 27. jūlija Dekrēts Nr. 98. [4] Turpat. [5] Gruzijas iestādēm rīkojums ir jāiesniedz. [6] Saskaņā ar sniegto informāciju neitrāla statusa ceļošanas dokumentu atzīst Amerikas Savienotās Valstis, Japāna, Izraēla un astoņas ES dalībvalstis, proti, Rumānija, Polija, Bulgārija, Slovākija, Čehijas Republika, Igaunija, Latvija un Lietuva. [7] Likums stāsies spēkā 2014. gada 1. janvārī. [8] Valsts robežas 75 km. [9] Valsts robežas 258 km. [10] Piemēram, ar Lietuvu, Latviju, Igauniju, Ungāriju, Bulgāriju, Poliju, Somiju un Vāciju. [11] Ir sagatavots sadarbības nolīgums par robežu jautājumiem starp Gruzijas Robežpoliciju un Armēnijas Robežu aģentūru. Ir sagatavots arī nolīguma projekts par robežas pārstāvjiem starp Gruzijas Iekšlietu ministriju un Armēnijas Valsts Drošības dienestu un protokola projekts par informācijas apmaiņu starp Gruzijas Iekšlietu ministriju un Armēnijas Valsts Drošības dienestu. [12] Patruļas policijai mācības ir pagarinātas no 12 nedēļām (376 stundām) līdz 20 nedēļām (600 stundām) un Robežpolicijai no 6 nedēļām (235 stundām) līdz 14 nedēļām (420 stundām). [13] Izglītības un zinātnes ministrija; Diasporas jautājumu valsts ministra birojs; Eiropas un eiroatlantiskās integrācijas valsts ministra birojs; Ekonomikas un ilgtspējīgas attīstības ministrija; Tieslietu ministrija (tieslietu ministrs); No Gruzijas okupētajām teritorijām iekšzemē pārvietoto personu, bēgļu un izmitināšanas ministrija; Reģionālās attīstības un infrastruktūras ministrija; Ārlietu ministrija; Valsts Statistikas birojs; Finanšu ministrija; Iekšlietu ministrija (iekšlietu ministra vietnieks); Darba, veselības un sociālo lietu ministrija. [14] Likums ir sagatavots ar ES atbalstīta projekta palīdzību, kuru īstenoja Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā komisāra bēgļu jautājumos birojs (UNHCR). [15] Saskaņā ar informāciju, kas saņemta no Gruzijas iestādēm, izņēmuma gadījumos centrā var izmitināt līdz pat 120 personām. [16] 2012. gada aprīlī. [17] Pasaules Bankas 2012. gada ziņojumā ir atzinīgi novērtēti Gruzijas panākumi, kas gūti kopš 2003. gada, apkarojot korupciju valsts sektorā. Saskaņā ar 2013. gada Globālo korupcijas barometru pēdējos 12 mēnešos tikai 4 % aptaujāto gruzīnu ir devuši kukuli darbiniekam kādā no astoņiem dienestiem. 70 % respondentu uzskata, ka korupcijas līmenis pēdējos divos gados ir būtiski samazinājies. Organizācijas “Transparency International” Korupcijas uztveres indeksā Gruzija 2012. gadā ieņēma 51. vietu, saņemot 52 punktus no 100 maksimāli iespējamajiem punktiem. [18] GRECO trešā novērtējuma kārta: Ziņojums pieejams vietnē http://www.coe.int/t/dghl/monitoring/greco/evaluations/round3/GrecoRC3(2013)9_Georgia_EN.pdf. [19] Tie ir 15 augsta līmeņa valdības pārstāvji, divi parlamenta deputāti, tiesas pārstāvis un 16 novērotāji, kuri pārstāv vietējās un starptautiskās nevalstiskās organizācijas, starptautiskās organizācijas, līdzekļu devējus un uzņēmumu asociācijas. [20] Pašlaik vairāk nekā 2800 amatpersonām ir pienākums deklarēt savus īpašumus. [21] ESAO Koordinācijas jautājumu darba grupas Stambulā pieņemtais korupcijas novēršanas rīcības plāns. Uzraudzības otrais posms. Gruzijas progresa ziņojums (2011. gads). Austrumeiropas un Vidusāzijas korupcijas novēršanas tīkls. Ziņojums pieejams vietnē http://www.oecd.org/corruption/acn/48807498.pdf. [22] Venēcijas komisijas un Eiropas Padomes Cilvēktiesību un tiesiskuma ģenerāldirektorāta Tiesiskuma un cilvēka cieņas direktorāta kopīgs atzinums par paredzētajiem grozījumiem konstitutīvajā likumā par Gruzijas vispārējās jurisdikcijas tiesām, kuru Venēcijas komisija pieņēma tās 94. plenārsēdē. Venēcija, 8. un 9. marts. Atzinums pieejams vietnē http://www.venice.coe.int/webforms/documents/?pdf=CDL-AD(2013)007-e. [23] Termins “atbildīgie subjekti” attiecas uz fiziskām un juridiskām personām, kas ir Gruzijas Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas likuma saistību subjekti. [24] Ceturtās novērtējuma vizītes ziņojums “Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas apkarošana”, Gruzija, 2012. gada 3. jūlijs, pieejams vietnē http://www.coe.int/t/dghl/monitoring/moneyval/Evaluations/round4/GEO4_MER_MONEYVAL(2012)18_en.pdf. [25] Palielinājums no 12 gadījumiem 2012. gadā līdz 27 gadījumiem 2013. gada pirmajā pusē. [26] Piemēram, Administratīvo pārkāpumu kodekss, Kriminālkodekss, Likums par narkotiskām vielām, psihotropām vielām, prekursoriem un narkoloģisko palīdzību. [27] Saskaņā ar likumu tikai viena centrālā iestāde, proti, Tieslietu ministrija, pārsūta pieprasījumus citām iestādēm. [28] Tostarp Eiropas Padomes 1957. gada Konvencija par izdošanu un tās 1975. gada un 1978. gada papildprotokols, Eiropas Padomes 1959. gada Konvencija par savstarpējo palīdzību krimināllietās un tās 1978. gada papildprotokols, Eiropas 1970. gada Konvencija par kriminālspriedumu starptautisku spēkā esamību, Eiropas 1977. gada Konvencija par terorisma apkarošanu un 1993. gada Konvencija par tiesisko palīdzību un tiesiskajām attiecībām civillietās, ģimenes lietās un krimināllietās. [29] Tostarp noteikums, kas 2012. gadā tika iekļauts Kriminālkodeksā, nosakot, ka diskriminācija ir atbildību pastiprinošs apstāklis. [30] Likumprojekta 1. pants. [31] Likumprojekta 2. pants. [32] Turpat. [33] Likumprojekta 21. pants. [34] Tostarp darba attiecībās, sociālā nodrošinājuma un veselības aprūpes jomā, izglītības un profesionālās apmācības ieguvē, kultūras jomā, vēlēšanās, pilsoniskajās un politiskajās aktivitātes, publiskās informācijas un plašsaziņas līdzekļu jomā, taisnīguma, brīvības atņemšanas, tiesībaizsardzības jomā, militārajā jomā, valsts pakalpojumu jomā, preču un pakalpojumu izmantošanā, kā paredzēts likumprojekta 3. pantā. [35] Likumprojekta 7. pants un nākamie panti. [36] Likumprojekta 16., 17. un 18. pants. [37] ANO birojs Gruzijā, Eiropas Padomes birojs Gruzijā, USAID birojs Gruzijā, Gruzijas Advokātu asociācija, Gruzijas Jauno juristu asociācija, “Transparency International” Gruzijas nodaļa, Gruzijas atvērtās sabiedrības fonds u. c.