LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 354/43

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Par jaunu pārvaldību starptautiskajās organizācijās”

2010/C 354/07

Ziņotāja: VAN WEZEL kdze

Līdzziņotājs: CAPPELLINI kgs

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2009. gada 25. februāra plenārajā sesijā nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Par jaunu pārvaldību starptautiskajās organizācijās”.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Ārējo attiecību specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2010. gada 4. martā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja.. plenārajā sesijā, kas notika .. gada .. (.. sēdē), ar .. balsīm par, .. balsīm pret un .. atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. Pasaules ekonomika mūsdienās ir kļuvusi vairāk integrēta nekā jebkad agrāk. Daudzpolārā pasaulē, kurā notiek dziļas, visu pasauli aptverošas krīzes, starptautiskām organizācijām nepieciešama jauna pārvaldība un lielāka leģitimitāte. Šīs leģitimitātes pamatā jābūt kopīgām vērtībām, standartiem un mērķiem, saskaņotībai un efektivitātei, kā arī atvērtībai iepretim visām valstīm un to iedzīvotājiem. EESK atbalsta Eiropas Savienības aktīvo līdzdalību šādas jaunas pārvaldības veidošanā starptautiskajās organizācijās.

1.2. Pat pirms pašreizējās krīzes tika atzīts, ka nepieciešama starptautisko organizāciju, ANO organizāciju un Bretonvudsas institūciju reforma, taču kopš finanšu un ekonomikas krīzes sākuma reformu process ir guvis papildu stimulu. Kad kļuva skaidrs, ka finanšu krīzes sekas ir neatgriezeniskas, aktīvu rīcību uzsāka G20 valstis. G20 apspriežu rezultāti tika vērtēti pozitīvi, taču tika apšaubīta to lēmumu leģitimitāte. EESK aicina Eiropas Savienību veidot efektīvu saikni starp G20 procesu un ANO pārstāvības iestādēm un stiprināt ANO Ekonomikas un Sociālo lietu padomi (ECOSOC).

1.3. Jaunajām tirgus ekonomikas valstīm un attīstības valstīm jāparedz nozīmīgāka loma starptautisko organizāciju pārvaldībā. EESK atbalsta Pasaules bankas un Starptautiskā valūtas fonda tālāku pārstrukturēšanu, lai palielinātu minēto valstu pārstāvību.

1.4. Starptautisko organizāciju pārvaldībai jābalstās uz ANO Statūtiem un ANO Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju. ES vienmēr aktīvi veicinājusi daudzpusēju sadarbību, un EESK pilnībā atbalsta šādu politiku. EESK tomēr atzīmē, ka mainījušies apstākļi, kādos notiek daudzpusējo vērtību veicināšana, un tādēļ EESK uzskata, ka jāpārskata Eiropas Komisijas paziņojumi par ES politiku attiecībā uz daudzpusējas sadarbības veicināšanu (1).

1.5. Lai gan starptautisko organizāciju mērķi ir skaidri, to efektivitāte ir nepietiekama, jo tās pienācīgi neuzrauga savu lēmumu tālāko izpildi un atbilstīgi nenovērtē to ietekmi. ES ir izstrādājusi uzraudzības sistēmas, kuras praksē ir izrādījušās efektīvas un varētu tikt pielāgotas izmantošanai starptautiskā līmenī, lai uzraudzītu sarežģītas daudzlīmeņu intervences. EESK mudina Eiropas Savienību ieviest šādas uzraudzības sistēmas starptautiskajās organizācijās.

1.6. EESK atbalsta ieceri palielināt starptautisko organizāciju pilnvaras finanšu tirgus regulēšanā starptautiskā līmenī, lai novērstu jaunas finanšu krīzes rašanos. EESK uzskata, ka Eiropas un starptautiskajā līmenī stingrāk jāregulē šādas jomas: uzkrājumu palielināšana, riska ieguldījumu fondi, “nodokļu oāzes”, nesamērīgi augsts atalgojums, parādsaistību radītā riska samazināšana un pārvalstiska uzraudzības iestāžu konsolidācija.

1.7. EESK atbalsta visas ES iniciatīvas sadarbības un saskaņotības veicināšanai starp starptautiskajām organizācijām. EESK mudina Eiropas Savienību veikt pasākumus, lai turpinātu Merkeles kundzes iniciatīvu, un sekmēt oficiālu starptautisko organizāciju dialogu ar mērķi veicināt sadarbību, kuras pamatā būtu Starptautiskās Darba organizācijas (ILO) programma pienācīgas kvalitātes nodarbinātībai.

1.8. EESK atzinīgi vērtē Eiropas Parlamenta rezolūciju, ar kuru ES dalībvalstis tiek aicinātas ratificēt atjauninātās ILO konvencijas, un atbalsta Eiropas Parlamenta aicinājumu Komisijai izstrādāt ieteikumu dalībvalstīm, aicinot tās ratificēt atjauninātās ILO konvencijas un aktīvi piedalīties to īstenošanā. EESK vēlas aktīvi iesaistīties minētā ieteikuma sagatavošanā.

1.9. EESK atzīmē, ka ES izmanto “miermīlīgus līdzekļus” (soft power), lai ietekmētu starptautisko organizāciju pārvaldību, taču Komiteja uzskata, ka Eiropas Savienībai būtu jāizstrādā stratēģijas, kā palielināt tās ietekmi un stiprināt tās pozīciju dažādās starptautiskās organizācijās. Konsultatīvajās sanāksmēs par minēto stratēģiju sagatavošanu būtu jāapspriežas ar EESK.

1.10. EESK pauž cerību, ka jaunais Lisabonas līgums, jaunā Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos un pastiprinātā diplomātiskā sadarbība Eiropas Savienībai ļaus paust vienotāku viedokli un uzlabos tās pozīciju starptautiskajās organizācijās. EESK mudina Eiropas Savienību veidot saskaņotu ārpolitiku un rīkoties saskaņā ar izvirzītajiem mērķiem.

1.11. Jaunās pārvaldības struktūras veidošanas process nav pietiekami pārredzams. Tajā jāiesaista sociālie partneri un organizācijas, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, un EESK pauž cerību, ka ES rūpēsies par to, lai informācija par šo procesu būtu viegli pieejama.

1.12. Starptautiskas organizācijas var uzlabot darbības efektivitāti, ja tās nevairās apspriesties ar organizācijām, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, arodbiedrībām un darba devēju organizācijām. Tās jāiesaista starptautisko organizāciju pārredzamajās konsultatīvajās struktūrās un pārraudzības sistēmā. EESK aicina Eiropas Savienību (Eiropas Komisiju un dalībvalstis) jaunajās starptautisko organizāciju pārvaldības struktūrās veicināt un atbalstīt atziņu, ka apspriešanās ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām un sociālajiem partneriem ir jāpilnveido.

2. Ievads

2.1. Debates par starptautisko organizāciju pārvaldības sistēmu nav sākušās nesen, taču pasaules finanšu krīzes straujā izplatīšanās un dziļā ietekme atklāja starptautiskās pārvaldības nepilnības globalizētā ekonomikā, kā arī visu valstu ļoti lielo savstarpējo atkarību. Krīze ir smags trieciens visu valstu ekonomikai, turklāt tā izraisījusi arī visaptverošu nodarbinātības krīzi, kas skārusi miljoniem jau tā neaizsargāto darba ņēmēju un uzņēmumu. Lai pēc iespējas ierobežotu krīzes negatīvās sekas un izvairītos no tās atkārtošanās, būs stingrāk jāregulē finanšu sektors, jo tieši tajā krīze sākās. Taču ar to vien nepietiks. Lai veidotu ilgtspējīgu un vērtībās sakņotu ekonomiku, jārada jauna, efektīvāka, atbildīgāka un pārredzamāka sistēma pasaules ekonomikas pārvaldībai.

2.2. Šajā atzinumā aplūkotas starptautiskās organizācijas, kas darbojas sociālās, ekonomikas un finanšu politikas jomā, ievērojot tajās šobrīd notiekošās reformas un finanšu krīzi: ANO, Pasaules tirdzniecības organizācija (PTO), Starptautiskā darba organizācija (ILO), Pasaules banka, Starptautiskais valūtas fonds (SVF), Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (ESAO), G20 un Finanšu stabilitātes padome.

2.3. Pasauli skārušas smagas un visaptverošas krīzes, kuras var efektīvi pārvarēt vienīgi starptautiskā līmenī. Tas attiecas ne tikai uz pašreizējo finanšu un ekonomikas krīzi, bet arī uz pārtikas, ūdens un enerģijas apgādes krīzi, nabadzības palielināšanos, vides problēmām, tostarp klimata pārmaiņām, drošību un migrācijas palielināšanos.

2.4. Globalizācija ir mainījusi ekonomiskās attiecības, un šīm pārmaiņām jāatspoguļojas arī pasaules ekonomikas pārvaldības struktūrā. Mainās arī spēku samērs pasaulē — pieaug Brazīlijas, Krievijas, Indijas un Ķīnas ekonomiskā, politiskā un stratēģiskā ietekme. Pasaule, kas Aukstā kara laikā bija divpolāra, vēlāk — vienpolāra (ASV dominance), šobrīd kļūst daudzpolāra. Jaunajām tirgus ekonomikas valstīm un attīstības valstīm jābūt pārstāvētām organizācijās, kuras veido jauno globālās pārvaldības modeli.

2.5. Minētās problēmas var atrisināt vienīgi leģitīmas organizācijas. Jaunā pārvaldības struktūra kļūs leģitīma tikai tad, ja tās politika būs saskaņota, politikas īstenošana būs efektīva un struktūrā būs iekļautas visas valstis un to iedzīvotāji.

2.6. Pēdējos gados īstenotas vairākas iniciatīvas ar mērķi pārskatīt starptautisko organizāciju globālās pārvaldības sistēmu un veikt ANO reformu. Gūti panākumi, valstu līmenī īstenojot ANO iniciatīvu “Delivering as One” (“Rīkosimies vienoti”), ko vada ANO rezidējošais koordinators. ANO struktūru vadītāju padome 2009. gadā paziņoja, ka ANO struktūras un Bretonvudsas institūcijas kopīgi īstenos 9 iniciatīvas. Veidojot jaunu pasaules ekonomikas pārvaldības modeli, ierosināts palielināt Ekonomikas un sociālo lietu padomes (ECOSOC) nozīmi un paplašināt tās pilnvaras. Kopš finanšu un ekonomikas krīzes sākuma reformu process ir ieguvis jaunu stimulu, un G20 valstis ir uzņēmušās vadību.

2.7. Sanāksmē, kas 2009. gada 24.–25. septembrī notika Pitsburgā (ASV), G20 valstu vadītāji pieņēma lēmumus, kas būtiski mainīs starptautisko organizāciju pārvaldību. Viņi nolēma, ka G20 sanāksmes būs galvenais forums starptautiskās ekonomiskās sadarbības jautājumu risināšanai. G20 valstu vadītāji nolēma turpināt centienus regulēt finanšu tirgus un galveno uzmanību ekonomikas atveseļošanā pievērst kvalitatīvi augstvērtīgas nodarbinātības veicināšanai. Viņi arī nolēma izveidot ietvaru spēcīgai, ilgtspējīgai un līdzsvarotai ekonomiskai izaugsmei, apņemoties valstu makroekonomikas, nodokļu un tirdzniecības politikā izvirzīt kopīgus vidēja termiņa mērķus, kas sekmētu ilgtspējīgu un līdzsvarotu pasaules ekonomikas izaugsmi. Lai veicinātu savstarpējo dialogu, viņi pilnvaroja Starptautisko valūtas fondu palīdzēt G20 īstenotās politikas novērtēšanā. Šis lēmums, kā arī papildu finansējums 500 miljardu ASV dolāru apmērā būtiski palielināja SVF ietekmi. Piešķirot Pasaules bankai papildu aizdevumu 100 miljardu ASV dolāru apmērā un nosakot, ka tai īpaša uzmanība jāvelta energoapgādes un pārtikai nodrošināšanai trūcīgajiem, vēlreiz uzsvērts, ka tai ir svarīga nozīme nabadzības samazināšanā. Nākamās G20 valstu vadītāju sanāksmes notiks 2010. gada jūnijā Kanādā, 2010. gada novembrī Korejā un 2011. gadā Francijā.

2.8. G20 valstu vadītāji vienojās modernizēt ekonomiskās sadarbības struktūru. Jauno tirgus ekonomikas valstu balsstiesības Starptautiskajā valūtas fondā tiks palielinātas par 5 %, samazinot mazo valstu neproporcionāli lielās balsstiesības. Arī Pasaules bankai lūgts nodrošināt, lai jaunās tirgus ekonomikas valstis būtu pietiekami pārstāvētas tās lēmumu pieņemšanas struktūrā.

2.9. Neraugoties uz to, ka G20 sanāksmēs pieņemtos lēmumus vērtē samērā atzinīgi, tiek paustas šaubas par šī valstu vadītāju foruma leģitimitāti. Šajās debatēs nav iesaistītas pasaules nabadzīgākās valstis. G20 darbības pamatā nav politikas, par kuru būtu panākta vispārēja vienošanās, turklāt G20 darbā aktīvi nepiedalās visas attiecīgās starptautiskās organizācijas. ANO struktūrās valda ievērojamas bažas par to, ka mazinās ANO nozīme, jo īpaši sociālās ekonomikas jautājumos. Jāatrod jauns līdzsvars, nosakot G20, ANO un tās aģentūru un Bretonvudsas institūciju jaunos uzdevumus. Paredzams, ka izskanēs jaunas ierosmes un idejas, jo ekonomiskās un politiskās attiecības pastāvīgi un strauji mainās.

2.10. G20 valstīm jāveido efektīva saikne ar ANO pārstāvības procesiem, lai jaunajā un iekļaujošajā pasaules struktūrā tiktu ņemtas vērā visu pasaules valstu intereses. Jāizveido arī ANO Ekonomikas un sociālās drošības padome, būtiski jāreformē ECOSOC, piešķirot padomei lielākas lēmumpieņemšanas pilnvaras, vai arī jāizveido “Pasaules ekonomikas padome” (2). Eiropas Savienībai ir jādomā par savu vietu šajā pārmaiņu procesā, un daži novērotāji pauž bažas, ka spēku samērs mainīsies uz Eiropas starptautiskās ietekmes rēķina.

2.11. Pietiekama uzmanība šajā procesā netiek pievērsta pilsoniskās sabiedrības un sociālo partneru nozīmei. EESK iesaka G20 forumā oficiāli iesaistīt pilsonisko sabiedrību un sociālos partnerus un mudina G20 valstu nodarbinātības ministrus savā darbā iesaistīt organizācijas, kas starptautiskā līmenī pārstāv sociālos partnerus. Lai gan dažas starptautiskās organizācijas ir piešķīrušas sociālajiem partneriem un pilsoniskās sabiedrības organizācijām konsultatīvu statusu, process kopumā nav pārredzams, un aktīvāk būtu jāiesaista pārstāvības organizācijas, piemēram, EESK un ekonomikas un sociālo lietu padomes.

3. Jaunās pārvaldības principi

3.1. Veidojot jaunu pārvaldības sistēmu starptautiskajām organizācijām, ir jāievēro ANO principi un vērtības. Lai arī katrai starptautiskajai organizācijai ir sava pārvaldības struktūra, tām vienmēr jādarbojas, respektējot ANO Statūtus, cilvēka pamattiesības, cilvēka cieņu un vīriešu un sieviešu vienlīdzības principu. Pārvaldībā jāievēro tiesiskuma princips un starptautiskie līgumi un standarti. Tai jāveicina sociālā attīstība un dzīves līmeņa paaugstināšanās lielākas brīvības apstākļos. Jaunajai starptautisko organizāciju pārvaldības struktūrai ir jāveicina ilgtspējīga attīstība un sociālā integrācija un efektīvi jārisina galvenās globālās problēmas.

3.2. ANO Statūtos un ANO Vispārējā cilvēktiesību deklarācijā nostiprinātās vērtības ir arī Eiropas Savienības vērtības. ES pamatprincipi ir brīvība, cieņa, dialogs, stabilitāte un starptautisku nolīgumu ievērošana. Eiropas Savienība allaž ir atbalstījusi gan daudzpusējo sadarbību, gan ANO un tās nolīgumus. EESK atbalsta šādu politiku. EESK tomēr norāda, ka ir mainījušies apstākļi, kādos notiek daudzpusējo vērtību veicināšana, un tāpēc Komiteja uzskata, ka jāpārskata Eiropas Komisijas paziņojumi par ES politiku attiecībā uz daudzpusējas sadarbības veicināšanu (COM(2001)231 — “Veidojot efektīvu partnerību ar Apvienoto Nāciju Organizāciju attīstības un humānās palīdzības jautājumos”, un COM(2003)526 — “Eiropas Savienība un ANO — daudzpusības izvēle”).

3.3. Jaunajā pasaules ekonomikas pārvaldības struktūrā jāievēro Starptautiskais pakts par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām un galvenā uzmanība jāpievērš tādām neatliekamām sociālām problēmām kā bezdarbs, nabadzība, nodrošinātība ar pārtiku un pieaugošā nevienlīdzība. Jaunajai pārvaldības struktūrai jāsekmē sociālais taisnīgums un vienlīdzība pasaulē. Tai vairāk jāveicina vidi saudzējoša ekonomika un jāsargā sabiedriskās vērtības, piemēram, tīrs ūdens un gaiss, bioloģiskā daudzveidība un jāveicina CO2 emisijas samazināšana.

4. Jaunā pārvaldība: ciešāka sadarbība, lielāka saskaņotība un augstāka efektivitāte

4.1. EESK aicina Eiropas Komisiju un citas Eiropas iestādes aktīvi atbalstīt jaunas starptautisko organizāciju pārvaldības struktūras izveidi, lai šīs organizācijas darbotos saskaņotāk un efektīvāk, sekmētu ilgtspējīgu attīstību, kā arī radītu pienācīgas kvalitātes darba vietas un ilgtspējīgus uzņēmumus.

4.2. Starptautiskās organizācijas, īpaši ANO un tās aģentūras, ir izvirzījušas konkrētus mērķus, taču to darbība bieži nav pietiekami efektīva. Pat ja šie mērķi ir izvirzīti oficiālos starptautiskos nolīgumos un standartos, tos bieži neīsteno pietiekamā apjomā un nav izveidota efektīva sistēma to ietekmes novērtēšanai. Jaunajā starptautisko organizāciju pārvaldības struktūrā vairāk uzmanības jāpievērš lēmumu izpildei un lēmumu izpildes pārraudzībai.

4.3. Uzraudzība ir svarīgs instruments, lai nodrošinātu saskaņotību politikas īstenošanā un sniegtu vadītājiem un politikas veidotājiem norādes par to, kā koncentrēties uz jomām, kas viņiem ir vissvarīgākās. Uzraudzība nodrošina arī “agrās brīdināšanas sistēmu”, kas ļauj savlaicīgi un atbilstoši rīkoties. Eiropas sekmīgā pieredze sarežģītu daudzlīmeņu pasākumu uzraudzībā ir uzlabojusi valsts iestāžu, speciālistu un privātā sektora spēju kopīgi veikt pārvaldību, un tāpēc EESK rosina plašāk un saskaņotāk izmantot šādu pieeju atbilstoši starptautisko organizāciju vajadzībām un pilnveidot to.

4.4. Starptautiskās organizācijas varētu darboties efektīvāk, ja to mērķi viens otru papildinātu. Dažās starptautiskajās organizācijās izveidotas apelācijas un šķīrējtiesas procedūras, kas obligāti jāievēro (PTO), savukārt citās darbojas ļoti pārdomāti pārraudzības mehānismi, taču tām nav piešķirtas īstenošanas pilnvaras (ILO). Starptautiskās organizācijas nedrīkst īstenot pretrunīgu politiku. Minētos mērķus varēs sasniegt, ja ANO aģentūras, starptautiskās finanšu institūcijas un ES sadarbosies, lai sekmētu to noteikto standartu ievērošanu tādās jomās kā dzimumu līdztiesība, ilgtspējīga attīstība, pienācīgs darbs un tirdzniecības liberalizācija.

4.5. Debatēs par pasaules ekonomikas starptautisko pārvaldību galvenā uzmanība pievērsta finanšu organizācijām — SVF, Pasaules bankai un Finanšu stabilitātes padomei. Finanšu tirgu regulēšana un to pārredzamības palielināšana ir neatliekams uzdevums, ko ar atbilstošiem pasākumiem valstu līmenī vairs nevar paveikt. EESK uzskata — lai starptautiskās organizācijas spētu efektīvāk novērst turpmākās krīzes, vienmērīgi jāpaplašina to pilnvaras regulēt starptautiskos finanšu tirgus, taču nepieļaujot, ka tās kļūst pārāk ierobežojošas, nospiedošas un birokrātiskas. EESK uzskata, ka Eiropas un starptautiskajā līmenī stingrāk jāregulē šādas jomas: uzkrājumu palielināšana, riska ieguldījumu fondi, “nodokļu oāzes”, nesamērīgi augsts atalgojums, parādsaistību radītā riska samazināšana un uzraudzības iestāžu konsolidācija pārvalstiskā līmenī.

4.6. Lai novērstu finanšu krīzes ietekmi uz reālo ekonomiku, starptautiskā līmeni ir jāsadarbojas ciešāk. Pasaules ekonomikas stabilitāti var nodrošināt stingrāks regulējums, kura pamatā ir jābūt vērtībām. Vācijas kanclere Merkel kdze nākusi klajā ar nozīmīgu ierosmi. PTO, Pasaules bankas, SVF, ILO un ESAO sanāksmē, kas notika 2009. gada sākumā, viņa ierosināja izstrādāt Ekonomikas ilgtspējīgas pārvaldības hartu (3), kas veidotu pamatu saskaņotai rīcībai, lai sasniegtu kopīgus mērķus, katrai organizācijai darbojoties pilnvaru robežās. Pamatojoties uz minēto hartu, G20 valstu vadītāji Pitsburgas sanāksmē formulēja “Pamatvērtības ilgtspējīgai saimnieciskajai darbībai”. Minētajā dokumentā, kas veltīts dažādām ieinteresētajām personām — patērētājiem, darba ņēmējiem, investoriem un uzņēmējiem, pausta apņēmība ekonomikas, sociālajā un vides jomā īstenot saskaņotas stratēģijas, kas vērstas uz iedzīvotāju labklājības paaugstināšanu. ESAO, pamatojoties uz korporatīvās pārvaldības, starptautiskās uzņēmējdarbības, korupcijas apkarošanas un fiskālās sadarbības standartiem, ir sagatavojusi “Pasaules standartus 21. gadsimtam” (4). Tā dēvētā Stieglitz komisija ieteikusi īstenot efektīvus pasākumus, lai aizkavētu pieprasījuma mazināšanos, radītu jaunas darbavietas un sasniegtu tūkstošgades attīstības mērķus. EESK iesaka Eiropas Savienībai un dalībvalstīm atbalstīt minētās ierosmes.

4.7. Jāparedz, ka jaunajā pārvaldības struktūrā īpaša nozīme ir Starptautiskajai darba organizācijai. Tās izstrādātie nodarbinātības pamatstandarti un koncepcijas par pienācīgas kvalitātes nodarbinātību un ilgstpējīgu uzņēmējdarbību ir pamatnostādnes centieniem pārvarēt nodarbinātības krīzi. Visi trīs sadarbības partneri, kas apvienojušies Starptautiskajā darba organizācijā, 98. konferencē, kura notika 2009. gada jūnijā, pieņēma Pasaules nodarbinātības paktu, tajā paredzot virkni pasākumu, lai ierobežotu negatīvās attīstības tendences nodarbinātības un izaugsmes jomā. EESK stingri norāda — Eiropas Savienībai jāpanāk, ka starptautiskās organizācijas sāk oficiālu dialogu, kura pamatā ir ILO Pienācīga darba nodrošināšanas programma, kas veltīta tādiem jautājumiem kā nodarbinātība, uzņēmējdarbības attīstība, sociālā aizsardzība, cilvēcīgi darba apstākļi, vispārpieņemtiem principiem atbilstošas darba attiecības un darba ņēmēju tiesības.

4.8. Lai palielinātu saskaņotību, EESK rosina Eiropas Savienību veicināt atjaunināto ILO konvenciju ratificēšanu un Programmas pienācīgas kvalitātes nodarbinātībai īstenošanu gan ES dalībvalstīs, gan trešās valstīs. EESK mudina vispirms ratificēt un īstenot konvencijas, kas cieši saistītas ar Programmu pienācīgas kvalitātes nodarbinātībai, tostarp konvencijas par arodveselību un darba drošību, konvencijas par sociālo drošību un 94. konvenciju par darbaspēka klauzulām valsts līgumos. ES noteikumi neatbrīvo dalībvalstis no saistībām, ko tām uzliek ratificētās ILO konvencijas. EESK atzinīgi vērtē Eiropas Parlamenta 2009. gada 26. novembra rezolūciju, kurā Komisija rosināta sagatavot ieteikumu dalībvalstīm ratificēt atjauninātās ILO konvencijas un aktīvi iesaistīties to īstenošanā. Turpinot darbu, ko EESK ieguldīja, izstrādājot atzinumus par tematu “Globalizācijas sociālā dimensija” (5) un “Veicināt pienācīgas kvalitātes nodarbinātību visiem” (6), Komiteja vēlas aktīvi iesaistīties šī ieteikuma sagatavošanā.

4.9. EESK atbalsta arī visas ES ierosmes, kuru mērķis ir veicināt starptautisko organizāciju sadarbību konkrētos jautājumos. Labi piemēri ir PTO un ILO sadarbība nodarbinātības jautājumos, Pasaules bankas un ILO sadarbība sociālās drošības jautājumos, Pasaules bankas un SVF sadarbība, lai sekmētu nodarbinātības pamatstandartu ieviešanu. Vissvarīgākie jautājumi ir jaunatnes nodarbinātība, mikrofinansējums un sociālais nodrošinājums.

5. Jaunā pārvaldība: vairāk ievērot attīstības valstu intereses

5.1. Jāpalielina jauno tirgus ekonomikas valstu un attīstības valstu ietekme jaunajās globālās pārvaldībās struktūrās, ko grasās izveidot starptautiskās organizācijas. Integrējot jaunās tirgus ekonomikas un attīstības valstis, tomēr jāraugās, lai tās ievērotu ANO noteikumus un cilvēktiesības. Starptautisko organizāciju politikas mērķim jābūt nodrošināt pienācīgas kvalitātes nodarbinātību un panākt ILO pieņemto nodarbinātības pamatstandartu ievērošanu jaunajās tirgus ekonomikas un attīstības valstīs. Jāturpina Pasaules bankas un SVF pārstrukturēšanas process, lai palielinātu trūcīgo valstu pārstāvniecību un ietekmi to struktūrās un darbībā.

5.2. Jāatbalsta attīstības valstis, lai veicinātu to efektīvu līdzdalību PTO lēmumu pieņemšanas procesā. Attīstības valstīm jābūt labāk sagatavotām dalībai tirdzniecības sarunās, un tās jāmudina uzlabot zināšanas tirdzniecības jautājumos, kā arī tehniskās spējas un prasmes tirgus integrācijas jomā. Tirdzniecības attiecību jomā attīstības valstīm jānodrošina leģitīmas iespējas politikas īstenošanai.

5.3. SVF 2009. gada martā veica pētījumu par pasaules finanšu krīzes un tās izraisītās ekonomikas lejupslīdes negatīvo ietekmi uz valstīm ar zemiem ienākumiem (7). Saskaņā ar ILO aplēsēm vairāk nekā 200 miljoni cilvēku varētu nonākt galējā nabadzībā, un lielākā daļa no viņiem dzīvo attīstības un jaunās tirgus ekonomikas valstīs. Trūcīgo darba ņēmēju (cilvēki, kas pelna mazāk par diviem ASV dolāriem dienā) skaits varētu pieaugt līdz 1,4 miljardiem, un tas nozīmētu, ka zaudēti visi pēdējā desmitgadē gūtie panākumi, cenšoties mazināt nabadzību pasaulē. Nabadzības palielināšanās visvairāk ietekmēs sievietes, jo 60 % pasaules trūcīgo iedzīvotāju ir tieši sievietes. Šādos apstākļos jāpieliek papildu pūles, lai īstenotu tūkstošgades attīstības mērķus. EESK mudina Eiropas Savienību aktīvi īstenot apņemšanos sasniegt tūkstošgades attīstības mērķus.

6. Kā ES varētu veicināt jaunas pārvaldības sistēmas ieviešanu dažādās starptautiskās organizācijās?

6.1. Eiropas Savienībai ir īpaša nozīme starptautiskajā politikā. ES ir lielākā eksportētāja pasaulē, galvenā palīdzības sniedzēja attīstības valstīm un tirgus ar vislielāko globālo nozīmi. Daži pētījumi tomēr liecina, ka ES ietekme ANO samazinās (8). Salīdzinājumā ar stāvokli pirms desmit gadiem ANO Ģenerālajā Asamblejā ES šobrīd gūst mazāku atbalstu ierosinātajām rezolūcijām cilvēktiesību jomā, jo palielinājusies to valstu ietekme, kas “neļauj jaukties iekšējās lietās” (piemēram, Ķīna un Krievija) (9).

6.2. Jautājumi, kas saistīti ar globālās pārvaldības sistēmu, Eiropas Savienībai ir ļoti nozīmīgi. ES sociālās tirgus ekonomikas modelis ir unikāls, un esam pārliecinājušies, ka tas ir īpaši piemērots, lai risinātu sarežģītās problēmas, ko radījusi pašreizējā ekonomikas krīze. Eiropas Savienībai un tās iestādēm jārīkojas aktīvi, lai aizsargātu ES intereses un popularizētu ES vērtības.

6.3. Eiropas Savienība tā vai citādi ir pārstāvēta visās starptautiskajās organizācijās, kas iesaistītas globālās ekonomikas pārvaldībā, piemēram, Eiropas Savienības dalībvalstis var būt šo organizāciju valdē, ES var saskaņot dalībvalstu darbību šajās organizācijās, Eiropas Savienību kādā no organizācijām var pārstāvēt ES dalībvalsts, kas ir šīs organizācijas prezidējošā valsts, un Eiropas Savienību starptautiskajās organizācijās var tieši pārstāvēt Eiropas Komisija. Lielākajā daļā starptautisko organizāciju Eiropas Savienībai ir tikai novērotāja statuss (izņemot PTO un ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizāciju), un ES var ietekmēt šīs organizācijas, vienīgi paužot ieteikumus (soft power). Lai arī šāda ietekmēšanas politika un ES labās gribas izpausmes var būt efektīvas, Eiropas Savienībai, kur vien tas iespējams, jācenšas paust oficiālu viedokli. Eiropas Savienībai jāizstrādā stratēģijas, kā palielināt ietekmi un stiprināt pozīcijas ikvienā no starptautiskajām organizācijām, lai tajās veicinātu efektīvāku un taisnīgāku pārvaldību.

6.4. Eiropas Savienību Starptautiskajā valūtas fondā pārstāv dažādas personas (EURIMF priekšsēdētājs, Eiropas Centrālā banka, Euro grupas priekšsēdētājs, ES prezidentvalsts finanšu ministrs). Dalībvalstu atšķirīgie uzskati finanšu un attīstības jautājumos neļauj Eiropai paust vienotu viedokli. Eiropas Komisijai ir tiesības paust ES viedokli tirdzniecības jautājumos, taču citos finanšu un ekonomikas jautājumos ES dalībvalstīm var būt atšķirīgi viedokļi (pat tām 16 dalībvalstīm, kurām ir kopēja valūta un kuras daļu savu pilnvaru ir deleģējušas Eiropas Centrālajai bankai). Tā kā Bretonvudsas institūciju, īpaši SVF nozīme palielinās, EESK aicina Eiropas Savienību un tās iestādes uzlabot koordināciju šo institūciju pārvaldes struktūrās. Visām ES dalībvalstīm kopā pieder 32 % balsstiesību Starptautiskajā valūtas fondā, savukārt ASV — tikai 17 %. Eiropas Savienības mazo dalībvalstu ietekmes samazināšanu, lai palielinātu jauno tirgus ekonomikas valstu ietekmi, var kompensēt, uzlabojot ES politikas koordināciju.

6.5. EESK aicina Eiropas Savienību panākt, ka Starptautiskais valūtas fonds īsteno politiku, kas (īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem un lauksaimniekiem) nodrošina piekļuvi aizdevumiem un finansējumam, jo šīs nozares ir visu valstu ekonomikas “mugurkauls” un lielākie darba devēji. EESK arī aicina Eiropas Savienību mudināt starptautiskās finanšu institūcijas piešķirt līdzekļus jaunattīstības valstīm, lai tās varētu īstenot uz ciklisku krīžu novēršanu orientētus pasākumus un nepieņemtu noteikumus, kas šādas krīzes veicina.

6.6. Kopš 2000. gada ES ir ievērojami palielinājusi iemaksas Pasaules bankā (2008. gadā tās sasniedza 241 miljonu euro). Tā kā Pasaules bankai ir liela nozīme nabadzības izskaušanā, EESK iesaka Eiropas Savienībai mudināt Pasaules banku īstenot tādu ekonomikas attīstības politiku, kuras mērķis ir arī nodrošināt pienācīgu darbu, kā arī piekļuvi veselības aprūpei, izglītībai un citiem sabiedriskajiem labumiem. EESK mudina Eiropas Savienību palīdzēt Pasaules bankai finansēt atveseļošanās plānus valstīs, kuras ietekmējusi pašreizējā finanšu un ekonomikas krīze, un galvenokārt atbalstīt uzņēmumu ilgtspējīgu attīstību, jaunu darbavietu radīšanu, publiskos ieguldījumus, aktīvu darba tirgus politiku, sociālās pamataizsardzības nodrošināšanu visiem iedzīvotājiem, papildu drošības tīklus neaizsargātajām sabiedrības grupām un ieguldījumus vidi saudzējošā ekonomikā.

6.7. Jaunajā Lisabonas līgumā Eiropas Parlamentam piešķirtas pilnvaras piedalīties to lēmumu pieņemšanā, kas skar tirdzniecības politiku. Komitejai tas paver jaunas iespējas paplašināt sadarbību ar Eiropas Parlamentu un Komisiju tirdzniecības jautājumos. EESK ir sagatavojusi vairākus atzinumus par nozīmīgiem tirdzniecības jautājumiem un atzinumos norādījusi, ka tirdzniecības politika ir jāsaskaņo ar ES sociālo un vides politiku (10).

6.8. ES velta daudz laika, lai saskaņotu dalībvalstu uzskatus un viedokļus starptautiskajās organizācijās, un tāpēc tai pietrūkst laika un enerģijas, lai panāktu, ka citi starptautisko organizāciju dalībnieki atbalsta ES viedokli. Nesen pieņemtā ANO konvencija par cilvēku ar invaliditāti tiesību aizsardzību ir pozitīvs izņēmums. Pilsoniskās sabiedrības organizācijas var atbalstīt kopēju nostāju. EESK norāda, ka ES dalībvalstu balsojumi liecina par uzskatu tuvināšanos, un rosina Eiropas Savienību paust vienotu viedokli, lai nepieļautu ietekmes mazināšanos dalībvalstu nesaskaņu dēļ. Cerams, ka minēto procesu pozitīvi ietekmēs Lisabonas līgums. Jaunā līguma pieņemšana, jaunais Augstā pārstāvja amats un ciešāka diplomātiskā sadarbība paver jaunu iespēju nostiprināt Eiropas Savienības ietekmi pasaulē.

6.9. Pūliņiem uzlabot starptautisko organizāciju pārvaldību, to labāk saskaņojot un tādā veidā paaugstinot tās efektivitāti, ir jāsākas, novēršot nepilnības pašu mājās. Apvienoto Nāciju Organizācijā un tās aģentūrās, G20 valstu sarunās un Bretonvudsas institūcijās Eiropas Savienībai ir jāīsteno politika, kuras pamatā ir vienādi principi un vienādi mērķi, protams, ievērojot dažādo organizāciju pilnvaras un struktūru. Jāvelta daudz lielākas pūles, lai saskaņotu starptautisko organizāciju politiku. Šeit kā pozitīvs piemērs minami ES pūliņi saskaņot attīstības politiku. EESK norāda arī uz Lisabonas stratēģijas iekšējās un ārējās dimensijas saskaņotību (11).

7. Vairāk uzklausīt un ciešāk iesaistīt sociālos partnerus un pilsoniskās sabiedrības organizācijas

7.1. Lai varētu aizstāvēt un popularizēt starptautisko organizāciju pamatvērtības, jāiesaista sociālie partneri un pilsoniskās sabiedrības organizācijas. Starptautisko organizāciju pārvaldība ir jautājums, kas ir ļoti nozīmīgs pilsoniskajai sabiedrībai. Nesenā krīze parādīja, ka pilsoniskā sabiedrība — nodokļu maksātāji, darba ņēmēji, patērētāji, noguldītāji, namīpašnieki un uzņēmēji — smagi cieš no nepietiekamas un neefektīvas globālās pārvaldības.

7.2. Jauno pārvaldības struktūru veido augsta līmeņa diplomātu sanāksmēs. Šis process nav īpaši pārredzams. Pilsoniskās sabiedrības organizācijām un sociālajiem partneriem tikpat kā nav pieejama informācija par šo procesu, nemaz nerunājot par ietekmi lēmumu pieņemšanā. Pilsoniskās sabiedrības organizācijas un arodbiedrības cenšas aktivizēt sabiedrisko domu un lobēt valdības, lai iepazīstinātu ar savām idejām par globālās ekonomikas turpmāko pārvaldības struktūru. Notiek konsultācijas ar dažiem uzņēmēju kopienas pārstāvjiem, savukārt citi netiek uzklausīti. Veidojot ES politiku attiecībā uz starptautiskajām organizācijām, vairāk jāuzklausa pilsoniskās sabiedrības organizācijas un sociālie partneri.

7.3. Valstu, reģionālajā un starptautiskajā līmenī vairāki paraugprakses piemēri liecina par pilsoniskās sabiedrības iesaistīšanu starptautisko organizāciju pārvaldībā. Starptautiskajā līmenī ļoti pozitīvs piemērs ir ILO. Darba devēju un darba ņēmēju pārstāvji uz līdztiesīgiem pamatiem sadarbojas ar valdību pārstāvjiem visās ILO struktūrās, proti, pārvaldības, lēmumu pieņemšanas, standartu izstrādes un uzraudzības struktūrās. Labi piemēri ir arī ESAO Uzņēmējdarbības un rūpniecības konsultatīvās komiteja (BIAC) un ESAO Arodbiedrību padomdevēja komiteja (TUAC), kas izveidotas, lai apspriestos ar sociālajiem partneriem. Visas pārējās starptautiskās organizācijas ar sociālajiem partneriem un citām pilsoniskās sabiedrības organizācijām tik bieži neapspriežas, piemēram, ANO ir piešķīrusi konsultatīvu statusu nevalstiskajām organizācijām, savukārt G20 konsultācijas vispār nerīko. Starptautisko organizāciju pārvaldības efektivitāti varētu paaugstināt, izveidojot pārredzamas struktūras, kurās būtu iesaistītas pilsoniskās sabiedrības organizācijas un sociālie partneri. Starptautisko organizāciju darbs var kļūt efektīvāks, nodrošinot pilsoniskās sabiedrības organizāciju un sociālos partneru līdzdalību lēmumu īstenošanas pārraudzībā un uzraudzībā, kā arī agrās brīdināšanas sistēmās.

7.4. EESK pauž cerību, ka ES iesaistīs pilsoniskās sabiedrības organizācijas un sociālos partnerus ar starptautisko organizāciju jauno pārvaldības struktūru saistītās politikas izstrādē un viedokļu formulēšanā. Komiteja arī uzskata — ES būtu jāpanāk, ka starptautiskās organizācijas debatēs par to pārvaldības struktūrām iesaistītu pilsonisko sabiedrību un sociālos partnerus. Apspriešanās nebūs lietderīga, ja konsultāciju process nebūs pārredzams un dokumenti nebūs viegli pieejamiem pietiekami ilgu laiku, lai varētu apsvērt un ņemt vērā ieinteresēto personu paustos viedokļus.

7.5. EESK rosina Eiropas Savienību (Eiropas Komisiju un dalībvalstis) veicināt un atbalstīt pūliņus izveidot starptautisko organizāciju pārvaldības jauno kārtību, kas paredz plašākas konsultācijas ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām un sociālajiem partneriem.

Briselē, 2010. gada 17. martā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Mario SEPI

(1) COM(2001)231 — “Building an effective partnership with the United Nations in the field of development and humanitarian affairs” ( “Veidojot efektīvu partnerību ar Apvienoto Nāciju Organizāciju attīstības un humānās palīdzības jomā”) un COM(2003)526 — “The European Union and the United Nations: The choice for multilateralism” ( “Eiropas Savienība un ANO — daudzpusības izvēle”).

(2) Atbilstoši ieteikumam, ko pauda ekspertu komisija profesora Joseph Stiglitz vadībā, kas 2009. gada jūnijā konsultēja ANO konferenci par pasaules finanšu un ekonomikas krīzi un tās ietekmi uz attīstību. Stiglitz komisija arī ieteica izveidot ekspertu grupu, kas konsultētu Padomi.

(3) Kancleres Merkel kdzes kopīgs paziņojums presei, Berlīne, 2009. gada 5. februāris.

(4) Angel Gurria, ESAO ģenerālsekretārs, Romā, 2009. gada 12. maijā.

(5) OV C 234, 22.09.2005., 41. lpp.

(6) OV C 93, 27.04.2007., 38. lpp.

(7) SVF, “The Implications of the Global Financial Crisis for Low-Income Countries”, 2009. gada marts.

(8) Richard Gowan, Franziska Brantner: “A global Force for Human Rights?” Eiropas ietekmes audits ANO. Eiropadome starptautisko attiecību jautājumos, 2008. gada septembris. www.ecfr.eu

(9) OV C 182, 04.08.2009., 13. lpp.

(10) OV C 211, 19.08.2008., 82. lpp.

(11) OV C 128, 18.05.2010., 41. lpp.