KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 294. panta 6. punktam,par Padomes nostāju par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam, ar kuru groza Lēmumu Nr. 573/2007/EK, ar ko laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu kā daļu no Vispārīgās programmas „Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība” un ar ko atceļ Padomes Lēmumu 2004/904/EK ("kopējas ES pārvietošanas programmas izveide") /* COM/2012/0110 final - 2009/0127 (COD) */





2009/0127 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 294. panta 6. punktam, par Padomes nostāju par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam, ar kuru groza Lēmumu Nr. 573/2007/EK, ar ko laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu kā daļu no Vispārīgās programmas „Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība” un ar ko atceļ Padomes Lēmumu 2004/904/EK ("kopējas ES pārvietošanas programmas izveide") 1. Priekšvēsture Datums, kad priekšlikums nosūtīts Eiropas Parlamentam un Padomei (dokuments COM(2009) 456 galīgā redakcija — 2009/0127 COD): || 2009. gada 3. septembris Datums, kad Eiropas Parlaments pirmajā lasījumā sniedzis savu nostāju: || 2010. gada 18. maijs Paredzētais Padomes nostājas pieņemšanas datums: || 2012. gada 8. marts 2. Komisijas priekšlikuma mērķis Komisijas priekšlikuma mērķis ir divējāds – no vienas puses palielināt bēgļu pārvietošanu uz Eiropas Savienību (gan absolūtos skaitļos, gan attiecībā uz dalībvalstīm, kurās pastāv valsts pārvietošanas shēmas) un no otras puses sūtīt spēcīgu politisku signālu par to, cik ES svarīga ir ilgspējīgu risinājumu nodrošināšana bēgļiem, jo īpaši visneaizsargātākajiem. Lai to panāktu ir jāizveido Kopīga ES pārvietošanas programma. Tās izveidošana radītu labāk koordinētu ES pieeju pārvietošanai. 3. Piezīmes par Padomes nostāju Padomes nostāja ir gara sarunu procesa rezultāts. Pēc Eiropas Parlamenta pirmā lasījuma nostājas (pieņemta 2010. gada 18. maijā) likumdevēji nepanāca kompromisu institucionālā jautājuma dēļ par to, kādu procedūru izvēlēties, lai izveidotu ikgadējās pārvietošanas prioritātes Eiropas līmenī (deleģēto aktu procedūra vai īstenošanas aktu procedūra). Strupceļš sarunās tika atrisināts ar priekšlikumu, ko prezidentvalsts iesniedza 2011. gada decembra beigās. Kompromisa priekšlikums balstās uz faktu, ka Eiropas Bēgļu fonds darbojas tikai līdz 2013. gada beigām. Tas nozīmē, ka apņemšanās process, kas notiks 2012. gadā, ir pēdējais šā fonda ietvaros. Tādējādi nav vajadzības izveidot procedūru, lai noteiktu ikgadējās pārvietošanas prioritātes, jo šādas prioritātes tiks noteiktas tikai vienu reizi pirms pašreizējais fonds beigs darboties. Risinājums ir iekļaut īpašas ES pārvietošanas prioritātes 2013. gadam kā neatņemamu I pielikumā pievienotā lēmuma daļu. Pēc Eiropas Parlamenta pirmā lasījuma nostājas (pieņemta 2010. gada 18. maijā) likumdevēji vienošanos par vēl neatrisinātajiem priekšlikuma būtiskajiem jautājumiem visbeidzot panāca 2012. gada 9. februāra trialogā. Vienīgais neatrisinātais jautājums attiecās uz šā priekšlikuma juridisko pamatu. LIBE komitejas priekšsēdētājs 10. februārī nosūtīja vēstuli Padomes prezidentvalstij, lai apstiprinātu vienošanos ar referentu un ēnu referentu par tekstu, ko atbalstīja Padome, un paziņotu, ka, gadījumā ja teksts tiktu formāli nosūtīts LIBE komitejai nākamās plenārsēdes laikā kā Padomes pirmā lasījuma nostāja par šo leģislatīvo priekšlikumu, viņš ieteiktu LIBE komitejas locekļiem un pēcāk plenārsēdē to pieņemt bez grozījumiem. Pastāvīgo pārstāvju komiteja sanāca 15. februārī, lai apspriestos par priekšlikuma juridisko pamatu. Pastāvīgo pārstāvju komiteja 22. februārī apstiprināja vienošanos par tekstu, kas iesniedzams Padomē pieņemšanai. Galvenās atšķirības starp kopējo nostāju un sākotnējo Komisijas priekšlikumu ir izklāstītas turpmāk. Kopīgu ES prioritāšu izveide (1. panta 1. punkta a) apakšpunkts) Kopējā nostājā pārvietošanas prioritātes tiek uzskaitītas lēmumā atšķirībā no sākotnējā Komisijas priekšlikuma, saskaņā ar kuru kopīgās ES pārvietošanas prioritātes katru gadu tiktu noteiktas, izmantojot komitoloģijas procedūru. Tā kā pašreizējais Eiropas Bēgļu fonds attiecas uz laikposmu līdz 2013. gada beigām, lēmumā ir noteiktas pārvietošanas prioritātes tikai vienam gadam. Tādēļ tas atbilst Komisijas priekšlikumam uzskaitīt prioritātes attiecīgajam gadam šajā lēmumā. Mehānisms kopīgo ES pārvietošanas prioritāšu noteikšanai ir paredzēts tiesību aktā, ar kuru izveido Patvēruma un migrācijas fondu 2014. – 2020. gadam. ES kopīgās pārvietošanas prioritātes 2013. gadam (1. panta 1. punkta a) apakšpunkts) Kopīgās ES pārvietošanas prioritātes 2013. gadam, kas ir noteiktas kopējā nostājā, attiecas uz 3 prioritāšu kopām: 1) personas no valsts vai reģiona, kas noteikts reģionālas aizsardzības programmas īstenošanai; 2) personas, kas pieder konkrētai neizsargātai grupai; 3) bēgļi no konkrētas valsts vai reģiona. Pirmās divas prioritāšu kopas ir formulētās vispārīgi, un tās cieši balstās uz kategorijām, kas noteiktas Lēmuma Nr. 573/2007/EK, ar ko laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu, 13. panta 3. punktā. Salīdzinot ar Lēmumu Nr. 573/2007/EK, kopējā nostājā sarakstam tiek pievienotas šādas neaizsargātās grupas: personas, kuras pārcietušas vardarbību vai spīdzināšanu, kā arī personas, kurām nepieciešama ārkārtas pārvietošana vai steidzama pārvietošana juridiskas vai fiziskas aizsardzības dēļ. Trešā prioritāšu kopa ir minēta kā īpašas kopējās ES prioritātes 2013. gadam, un šo prioritāšu saraksts ir atrodams šā lēmuma pielikumā. Šis saraksts ir izveidots, balstoties uz UNHCR pārvietošanas kritērijiem un UNHCR ikgadējām pārvietošanas prognozēm, ņemot vēra jomas, kurās ES kopīgai rīcībai būtu nozīmīga ietekme, lai nodrošinātu aizsardzības vajadzības. Tas atbilst Komisijas priekšlikumam. Fiksētā summa, ko dalībvalstis saņem par katru pārvietoto personu (1. panta 1. punkta b) apakšpunkts) Ar kopējo nostāju groza Komisijas priekšlikumu, ierosinot lielāku fiksēto summu, ko par katru personu, kura pārvietota atbilstoši prioritātēm, saņem tās dalībvalstis, kas iepriekš nav izmantojušas fondu šim nolūkam. Lēmuma Nr. 573/2007/EK, ar ko laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu, 13. panta 3. punkts paredz, ka dalībvalstis saņem EUR 4000 par katru personu, kas pārvietota atbilstoši lēmumā noteiktajām prioritātēm, savukārt kopējā nostājā ir paredzēti EUR 6000 par katru pārvietoto personu tām dalībvalstīm, kuras fiksēto summu no fonda saņems pirmoreiz, un EUR 5000 tām dalībvalstīm, kuras iepriekš fiksēto summu no fonda ir saņēmušas tikai vienreiz. Šā grozījuma mērķis ir iedrošināt dalībvalstis, kuras to nav darījušas iepriekš, uzsākt pārvietošanas programmas. Tas kopumā atbilst Komisijas mērķim, proti, nodrošināt, ka lielāks dalībvalstu skaits veic vairāk pārvietošanu uz ES. Priekšlikuma juridiskais pamats Komisijas 2009. gada priekšlikums sākotnēji balstījās uz Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 63. panta 2. punkta b) apakšpunktu, taču Apvienotajā paziņojumā par Lisabonas līguma stāšanās spēkā ietekmi uz pašreizējām starpiestāžu lēmumu pieņemšanas procedūrām ir norādīts, ka LESD 78. un 80. pants (otrais no tiem attiecas uz iekšējo ES solidaritāti) ir jaunais juridiskais pamats. Atsauce uz šo pantu kopā ar LESD 78. pantu tika iekļauta, lai uzsvērtu, ka ierosināto pasākumu mērķis ir nodrošināt "līdzsvaru centienos", kā minēts bijušajā EKL 63. pantā. Tomēr Padome uzskata, ka juridiskā pamata pareiza pielāgošana Lisabonas līgumam ir jāveic, izmantojot LESD 78. panta 2. punkta g) apakšpunktu, un ka LESD 80. pants nevar būt juridiskais pamats, pat ne papildu pamats. Prezidentvalsts Dānija 13. februārī iesniedza dokumentu ar diviem risinājumiem, viens no tiem bija iekļaut apsvērumu, kurā būtu atsauce uz LESD 80. pantu. Pastāvīgo pārstāvju komiteja 15. februārī nolēma saglabāt tikai LESD 78. panta 2. punkta g) apakšpunktu kā priekšlikuma juridisko pamatu. Šo nostāju Pastāvīgo pārstāvju komiteja apstiprināja 22. februārī. Teksts tika pārsūtīts pieņemšanai Padomē 8. martā. Lai gan tas neatbilst Apvienotajam paziņojumam, Komisija var atbalstīt juridisko pamatu, ko veido tikai LESD 78. panta 2. punkta g) apakšpunkts, jo LESD 80. panta neiekļaušana, kas pats par sevi nav juridisks pamats, neietekmē priekšlikuma būtību, un ir saskaņā ar Lisabonas līguma atbilstības tabulām. Turklāt tas atbilst nesenajiem daudzgadu finanšu shēmas priekšlikumiem iekšlietu jomā, kuri ir pieņemti, neatsaucoties uz LESD 80. pantu. Komisija var atbalstīt pievienoto apsvērumu, jo tajā uzsvērta solidaritātes nozīme kopējā Eiropas patvēruma sistēmā un ietverta īpaša atsauce uz LESD 80. pantu. 4. Komisijas deklarācija Sarunās par apsvērumu, kas ietvertu atsauci uz LESD 80. pantu un solidaritātes principu, Eiropas Parlaments aicināja Komisiju publiskot deklarāciju par tās turpmākajām iniciatīvas tiesībām attiecībā uz juridiskā pamata izvēli. Komisija piekrita šim aicinājumam. Deklarācijas teksts ir šāds. KOMISIJAS DEKLARĀCIJA Komisija, lai sekmētu kompromisu un lai nodrošinātu priekšlikuma nekavējošu pieņemšanu, atbalsta galīgo tekstu, tomēr tā norāda, ka tas neskar tās iniciatīvas tiesības attiecībā uz juridiskā pamata izvēli, jo īpaši attiecībā uz turpmāko LESD 80. panta lietojumu. 5. Secinājums Kopējā nostāja apmierina Komisijas sākotnējo mērķi nodrošināt vairāk bēgļu pārvietošanu uz Eiropas Savienību, palielinot gan pārvietoto bēgļu skaitu, gan dalībvalstu skaitu, kurās darbojas valsts pārvietošanas sistēmas. Tas ļaus veikt stratēģiskāku pārvietošanu uz ES. Padomes nostājas būtība lielā mērā atbilst Komisijas priekšlikumam, un tā ir atbalstāma.