LV    LV  
 EIROPAS KOMISIJA 
Briselē, 6.6.2012. 
SWD(2012) 163 final 
  
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
IETEKMES NOV ĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS 
Pavaddokuments dokumentam 
KOMISIJAS PAZI ŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS 
EKONOMIKAS UN SOCI ĀLO LIETU KOMITEJAI UN RE ĢIONU KOMITEJAI 
Enerģija no atjaunojamiem energoresursiem – b ūtiska Eiropas ener ģijas tirgus 
sastāvdaļa 
{COM(2012) 271 final} 
{SWD(2012) 149 final} {SWD(2012) 164 final} 
 
 
LV 2   LV KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
IETEKMES NOV ĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS 
Pavaddokuments dokumentam 
KOMISIJAS PAZI ŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTA M, PADOMEI, EIROPAS 
EKONOMIKAS UN SOCI ĀLO LIETU KOMITEJAI UN RE ĢIONU KOMITEJAI 
Enerģija no atjaunojamiem energoresursiem – b ūtiska Eiropas ener ģijas tirgus 
sastāvdaļa 
1. K ĀDA IR PROBL ĒMA? 
Pēdējo gadu laik ā atjaunojamo energoresursu att īstību veicin āja apjomrad īti ietaupījumi un 
tehnoloģiju pilnveide, t āpēc to izmantošana pieaug ātrāk, nekā tika prognoz ēts. Tā ir pozitīva 
tendence un liecina par ES atjaunojam ās enerģijas politikas labv ēlīgo ietekmi. Rea ģējot uz šo 
tendenci, dal ībvalstis reform ē atjaunojamo energoresursu atbalsta sh ēmas, lai nodrošin ātu 
rentabilitāti un integr āciju tirgū. Dažreiz veids, k ā šādas reformas ir veiktas, neatbilst Eiropas 
paraugpraksei un t ādējādi rada neskaidru situ āciju investoriem Eirop ā. Turklāt pašreizējā 
finanšu un ekonomikas kr īzē investori piesardz īgāk iegulda kapit ālintensīvajos ener ģijas 
tirgos un jo īpaši no politikas atkar īgajā atjaunojam ās enerģijas jomā.  
Šādā situācijā kļūst arvien skaidr āks, ka ar ES atjaunojam ās enerģijas mērķiem 2020. gadam 
vien nepietiks, lai sekm ētu vajadzīgos ilgtermi ņa ieguldījumus, kas ļautu turpin āt samazin āt 
izmaksas un pan ākt lielāku atjaunojam ās enerģijas īpatsvaru p ēc 2020. gada. Investoriem un 
uzņēmējiem ir vajadz īga skaidr ība par ES politikas turpm āko virzienu, lai jau tagad var ētu 
pieņemt ilgtermi ņa lēmumus par ieguld ījumiem atjaunojam ās enerģijas nozar ē. 
Direktīva 2009/28/EK par atjaunojami em energoresursiem ("direkt īva") paredz, ka Komisijai 
atjaunojam ās enerģijas ceļvedis laikposmam p ēc 2020. gada j āiesniedz tikai 2018. gad ā, 
ņemot vērā tehnikas att īstību un pieredzi, kas g ūta no direkt īvas īstenošanas. Turkl āt tajā ir 
noteikts, ka Komisijai l īdz 2014. gadam j āpārskata daži konkr ēti direktīvas noteikumi (jo īpaši 
noteikumi par siltumn īcefekta g āzu ietaup ījumu mērķiem attiec ībā uz biodegvielu un 
bioloģisko šķidro kurin āmo, biodegvielu un biolo ģisko šķidro kurin āmo pasākumiem un to 
ietekmi un t ā sauktajiem sadarb ības mehānismiem). Tom ēr, ņemot vērā nenoteikt ību saistībā 
ar invest īcijām, Komisija ir paman ījusi arvien augošu p ārliecību starp ieinteres ētajām 
personām, ka skaidr ība ir vajadz īga jau šodien, lai pl ānotu laikposmu p ēc 2020. gada. 
Konkrētāk, ir jārisina šādas sešas probl ēmas, lai veicin ātu lielāku atjaunojam ās enerģijas 
īpatsvaru ES energostrukt ūrā turpmākajos gadu desmitos: 
• Nenoteikt ība par politisko regul ējumu turpm āk. ES atjaunojam ās enerģijas politikas 
sistēma pašreiz ējā formā praktiski beidz past āvēt 2020. gad ā, tātad pēc astoņiem gadiem. 
Laikposmam p ēc 2020. gada nepast āv citi atjaunojam ās enerģijas mērķi un 
dekarboniz ācijas mērķi, izņemot ETS un dr īzāk politisku nek ā juridisku ES Padomes m ērķi 
līdz 2050. gadam pan ākt siltumn īcefekta gāzu samazin ājumu 80 − 95 % apm ērā, ja citas 
attīstītās valstis veiks l īdzīgus pasākumus.  
 
LV 3   LV • Finansiālo stimulu dz īvotspēja. Dalībvalstis ir ieviesušas vair ākas atšķirīgas atbalsta 
programmas, kas rada bažas no vienot ā tirgus skatpunkta. Turkl āt izdevumu pieaugums 
(ko daļēji izraisīja straujš iek ārtu skaita pieaugums, kad krit ās saules fotoelementu 
izmaksas par vien ību) liek šaub īties par finansi ālo dzīvotspēju. 
• Atbilstība tirgus rež īmam . Radušās bažas par pašreiz ējā iekšējā tirgus rež īma spēju efektīvi 
risināt atjaunojam ās enerģijas jomas invest īciju īpatnības un ļaut atjaunojam ās enerģijas 
ražotājiem efekt īvi reaģēt uz tirgus sign āliem, un t ādējādi tirgus darb ība nav efekt īva. 
• Enerģētikas infrastrukt ūras atbilst ība. Lielākā daļa esošo elektrot īklu ir būvēti laikā, kurā 
valsts elektroener ģijas sistēmas galvenok ārt bija nacion āla mēroga, elektroener ģijas 
ražošana notika sal īdzinoši tuvu pat ēriņa vietām un ener ģijas plūsmas un pieg ādes tika 
salīdzinoši kontrol ētas. Arvien liel āku elektroener ģijas daļu iegūstot no atjaunojamiem 
energoresursiem, š ādu situāciju neizdosies saglab āt, rezultātā izraisot neefekt īvu 
atjaunojam ās enerģijas integr āciju. 
• Neskaidrību par n ākotnes tehnolo ģijām. Lai pārietu uz ilgtsp ējīgu un drošu ener ģijas 
sektoru, b ūs nepieciešams plašs novatorisku atjaunojam ās enerģijas tehnolo ģiju klāsts, kā 
arī būtiski moderniz ēta infrastrukt ūras pārvaldība un att īstība. Tomēr šādu atjaunojam ās 
enerģijas tehnolo ģiju attīstīšana līdz komerci ālam tirgus produktam ir sarež ģīts uzdevums, 
ko tirgus vien izdar īt nevar.  
• Sabiedrības akcepts un ilgtsp ēja. Parasti atjaunojam ā enerģija gūst plašu sabiedr ības 
atbalstu decentraliz ētās būtības un soci ālekonomisko priekšroc ību dēļ. Tomēr bažas par 
zemes izmantojumu un citu liela m ēroga atjaunojam ās enerģijas projektu ietekmi uz 
apkārtējo vidi var k ļūt par šķērsli turpm ākai izaugsmei. 
Paziņojumā, kuram pievienots šis ietekmes nov ērtējums, ir apskat ītas gan probl ēmas, gan 
iespējamie risin ājumi, lai sekm ētu atjaunojam ās enerģijas integr ēšanu vienot ā tirgū. Tajā arī 
noteikts pamats l ēmumam par politikas rež īmu, kāds ir nepieciešams p ēc 2020. gada, lai 
nodrošinātu lielāku atjaunojam ās enerģijas īpatsvaru ES energostrukt ūrā.  
2. S UBSIDIARIT ĀTES UN ES PIEVIENOT ĀS VĒRTĪBAS ANAL ĪZE  
ES kompetence atjaunojam ās enerģijas jomā ir noteikta L īguma par Eiropas Savien ības 
darbību 192. pant ā (vide), 114. pant ā (iekšējais tirgus) un 194. pant ā (enerģētika). No 
ekonomikas viedok ļa enerģētikas sistēmas attīstību daudz ējādā ziņā var panākt ES mērogā, 
ietverot gan ES, gan dal ībvalstu pas ākumus, un vienlaikus pien ācīgi ņemot vērā attiecīgo 
kompetenci.  
3. P OLITIKAS M ĒRĶI 
Šīs iniciatīvas vispārējais mērķis ir pan ākt, lai atjaunojam ā enerģija sniedz iev ērojamu 
ieguldījumu energoapg ādes droš ībā un daž ādībā, konkur ētspējā un vides un klimata 
aizsardzībā, kā arī piedalās ekonomikas izaugsmes virz īšanā, darbavietu rad īšanā, reģionālajā 
attīstībā un inov ācijā ES. Lai m ērķi panāktu, tiek ierosin āti šādi uzdevumi: i) padar īt 
skaidrāku situāciju investoriem un uz ņēmējiem, ii) uzlabot atbalsta sh ēmu dzīvotspēju un 
izmaksu efektivit āti, iii) sekm ēt lielāku atbilst ību tirgus rež īmam, iv) nodrošin āt adekvātu 
energoinfrastrukt ūru, v) veicin āt tehnolo ģiju inovāciju un att īstību un vi) pan ākt lielāku 
sabiedrības atbalstu un r ūpēties par ilgtsp ējību.  
 
LV 4   LV 4. POLITIKAS  VARIANTI   
Šī ietekmes nov ērtējuma mērķis ir analiz ēt, kādu ietekmi uz vidi, ekonomiku un soci ālo jomu 
atstās izvēlētie politikas varianti, sal īdzinot ar pašreiz ējo situāciju. Ņemot vērā ieinteres ēto 
personu viedok ļus, tika noteikti un analiz ēti šādi četri politikas varianti:  
• Nemainīgas situācijas variants ("business as usual" jeb BAU). Šaj ā variantā nav jaunas ES 
politikas, ar kuru veicin ātu atjaunojamo ener ģiju pēc 2020. gada. Atjaunojam ās enerģijas 
jomā turpinātu izmantot pašreiz ējo ETS regul ējumu. 
• Dekorbaniz ācija bez atjaunojam ās enerģijas mērķvērtībām laikposm ā pēc 2020. gada. Šaj ā 
variantā ir vērienīgāks SEG samazin ājuma mērķis un/vai politika, kas piln ībā atbilst ES 
ilgtermiņa dekarboniz ācijas mērķim, bet netiek noteikta konkr ēta atjaunojam ās enerģijas 
mērķvērtība laikposm ā pēc 2020. gada. 
• Saistoša atjaunojam ās enerģijas mērķvērtība laikposm ā pēc 2020. gada un koordin ēts 
atbalsts. Šaj ā variantā tiek atjaunin āts 2008. gada klimata un ener ģētikas ties ību aktu 
kopums, nosakot ES un valstu atjaunojam ās enerģijas mērķvērtības 2030. gadam, paral ēli 
ES SEG emisiju un energoefektivit ātes mērķiem. 
• ES atjaunojam ās enerģijas mērķvērtība un harmoniz ēti pasākumi. Šaj ā variantā tiek 
noteikta ES m ēroga atjaunojam ās enerģijas mērķvērtība, kuru papildina harmoniz ēta 
atbalsta sh ēma un elektrosist ēmas pārvaldība.  
5. IETEKMES  NOVĒRTĒJUMS 
Ekonomisk ā ietekme 
Kopējo ekonomisko ietekmi, ko atst ās atjaunojam ās enerģijas īpatsvara palielin āšana 
enerģijas strukt ūrā, veidos daudzu savstarp ēji saistītu un savstarp ēji kompens ējošu 
mehānismu rezult āts. Pirmk ārt, atjaunojam ās enerģijas ieviešana rada ekonomisko darb ību. 
Otrkārt, lielāks iekšējo atjaunojamo energoresursu pat ēriņš samazina fosilo kurin āmo importu, 
tādējādi palielinot ener ģētisko droš ību. Trešk ārt, tas stimul ē inovāciju ener ģētikā, kas, 
savukārt, ļauj nodrošin āt pietiekama skaita daž ādu tehnolo ģiju attīstību, dodot iesp ēju 
ilgtermiņā panākt izmaksu zi ņā efektīvu enerģētikas nozares dekarboniz āciju. Ener ģētikas 
inovācijas ir svar īgas arī ekonomisk ā ziņā, jo tās rada konkurences priekšroc ības 
starptautiskajos tirgos un attiec īgi piedāvā izaugsmes un eksporta iesp ējas. No otras puses 
atjaunojam ās enerģijas ekspansija var aizst āt investīcijas (un nodarbin ātību) tradicion ālajā 
sektorā un attiec īgi radīt negatīvu ietekmi. Turkl āt izmaksas, kas rodas, sniedzot finansi ālu 
atbalstu atjaunojamai ener ģijai, var paaugstin āt enerģijas cenas, kas savuk ārt ietekm ē 
enerģijas lietotāju rēķinus un energointens īvas rūpniecības konkur ētspēju. 
Analīze liecina, ka 2., 3. un 4. variants, visticam āk, radīs pozitīvu ekonomisku ietekmi, jo 
(dažādā mērā) sekmēs ievērojamas invest īcijas atjaunojam ās enerģijas tehnolo ģijās, kas 
piedāvā iespējas radīt jaunas r ūpniecības nozares, darbavietas un ekonomikas izaugsmi. 
Turklāt šie varianti pal īdzēs samazin āt izdevumus par kurin āmā importu, kas var aizsarg āt ES 
ekonomiku pret ārēju enerģijas cenu šoku, lai gan 3. un 4. variant ā varētu rasties liel āki 
importa ietaup ījumi nekā 2. variant ā. Atjaunojam ās enerģijas finansi āla stimulēšana 3. un 
4. variant ā var palielin āt patērētāju izmaksas, kaut ar ī, visticam āk, tās vismaz da ļēji 
kompensēs saimniecisk ā izdevīguma efekts ("merit orde r effect"), kas samazin ās 
vairumtirdzniec ības elektroener ģijas cenas. Turpret ī 1. variant ā ir augst ākas kurin āmā 
 
LV 5   LV izmaksas, kas nerada īpašu ekonomikas izaugsmi, bet b ūs vajadzīgas mazākas publisk ā 
sektora invest īcijas atjaunojam ās enerģijas attīstībā un izplatībā.  
Ietekme uz vidi 
Atjaunojam ās enerģijas izplat ība var iev ērojami samazin āt siltumn īcefekta g āzu emisijas. 
Agrāk veikta anal īze liecina, ka ar visiem izskat ītajiem politikas variantiem, iz ņemot BAU 
scenāriju, 2050. gad ā tiks panākts SEG samazin ājums 80 % apm ērā un ar ener ģiju saistītie 
CO 2 samazin ājumi gandr īz 85 % apm ērā, salīdzinot ar 1990. gadu. 2., 3. un 4. variant ā 
apvienojum ā ar efekt īviem adapt ācijas pas ākumiem ir potenci āls arī paaugstin āt ES 
enerģētikas sistēmas notur ību pret klimata p ārmaiņām. Jo īpaši elektroener ģijas ražošanas 
decentraliz ācijai ir svar īga loma visp ārējās tīkla un sist ēmas aizsarg ātības paaugstin āšanā pret 
katastrofām, kas saist ītas ar klimatu. Atjaunojam ās enerģijas infrastrukt ūra, visticam āk, tieši 
un netieši ietekm ēs vietējo bioloģisko daudzveid ību. 2. un 4. variants var atst āt lielāku 
ietekmi, jo b ūs jābūvē vairāk gaisa elektrol īniju, lai savienotu piem ērotākās ražošanas vietas 
(tostarp treš ās valstīs) ar patēriņa centriem. Ta ču no šīm potenci āli negatīvajām sekām var 
izvairīties, ja infrastrukt ūras attīstībā ievēro atzītus vides jomas noteikumus.  
Atjaunojam ās enerģijas īpatsvaram p ēc 2020. gada pieaugot, b ūs jāpalielina biomasas 
izejvielu ražošana, kas savuk ārt var palielin āt tiešu un netiešu zemes izmantojuma izmai ņu 
ietekmes risku. Tom ēr analīze rāda, ka potenci āli ir pieejams pietiekams daudzums 
ilgtspējīgas biomasas, kas ļaus apmierin āt pieprasījumu ener ģētikā un citiem lietojumiem. 2., 
3. un 4. variant ā šādus riskus var samazin āt, ieviešot pamatotus ilgtsp ējības kritērijus visiem 
bioenerģijas lietojumiem, izmantojot (un nostiprinot) oblig ātos kritērijus, kurus jau tagad 
piemēro biodegviel ām un biolo ģiskajiem š ķidrajiem kurin āmajiem. Turkl āt riskus var v ēl 
vairāk samazin āt, sekmējot ievērojamus un ilgtsp ējīgus uzlabojumus lauksaimniec ības un 
mežsaimniec ības produktivit ātē, kā arī veicinot starptautisko r īcību atmežošanas un mežu 
degradācijas ierobežošanai.  
Sociālā ietekme 
Pāreja uz liel āku atjaunojam ās enerģijas īpatsvaru var rad īt daudzas jaunas un lab ākas 
darbavietas. 2010. gada beig ās ES atjaunojam ās enerģijas nozare deva darbu vair āk nekā 1,1 
miljonam cilv ēku. Lai gan atjaunojam ās enerģijas izaugsme izraisa ar ī sociālo 
restrukturiz āciju, pētījumi apliecina, ka atjaunojam ās enerģijas politikas neto ietekme uz 
nodarbinātību tik un t ā ir pozitīva. Jo īpaši ir svar īgi saglabāt un uzlabot Eiropas atjaunojam ās 
enerģijas tehnolo ģiju ražotāju konkurences poz īciju, nodrošinot gan notur īgu iekšzemes 
pieprasījumu, gan piek ļuvi ārvalstu tirgiem. 
Tāpēc, aktīvi sekmējot novatoriskas atjaunojam ās enerģijas tehnolo ģijas, 3. variant ā var 
rasties liel āki ieguvumi nodarbin ātības ziņā nekā 2. variant ā, kas ar izmaks ās balstītu pieeju, 
visticamāk, stimulēs tikai nobriedušas tehnolo ģijas. Cikt āl 3. variants noz īmē atjaunojam ās 
enerģijas invest īciju izlīdzināšanu laik ā gaitā, tas var pied āvāt arī stabilāku nodarbin ātību 
darba ņēmējiem, pal īdzot nov ērst periodus, kuros darba dev ēji sastopas ar nopietnu 
darbaspēka trūkumu. 4. variant ā, kas paredz da ļu atjaunojam ās enerģijas attīstīt trešās valstīs, 
ieguvumi nodarbin ātības ziņā var būt mazāki, tomēr joprojām pamanāmi.  
6. VARIANTU  SALĪDZINĀJUMS 
Politikas varianti tika sal īdzināti pēc rezultativit ātes, efektivit ātes un konsekvences  
kritērijiem. 
 
LV 6   LV Runājot par rezultativit āti, visi varianti, iz ņemot BAU scen āriju, palīdz risināt investoru 
neskaidrību un bažas par atbalsta sh ēmu izmaksu efektivit āti un atjaunojam ās enerģijas 
integrāciju tirgū. Lai gan visi varianti ar p ētniecības un izstr ādes pasākumiem sekm ēs 
tehnoloģiju inovācijas, tikai 3. variant ā dalībvalstis tiks mudin ātas piemērot vairāk konkrētām 
tehnoloģijām adresētas iniciat īvas un tādējādi rosināt tirgus sp ēku ietekm ētas inovācijas, kas 
ir svarīgas atjaunojam ās enerģijas plašai ieviešanai. Visi varianti, iz ņemot pirmo, paaugstin ās 
enerģētisko droš ību un efekt īvi risinās ilgtpējības apsvērumus. 
Analīze liecina, ka attiec ībā uz efektivitāti kopējās sistēmas izmaksas visiem variantiem ir 
apmēram vienādas, izņemot 1. variantu. 3. varianta efektivit āte ir atkar īga no tā, cik sekm īgi 
tiks novērstas pašreiz ējās neatbilst ības starp valsts atbalsta sh ēmām, bet 2. varianta uzsvars uz 
izmaksu efektivit āti var pal īdzēt samazin āt kopējās politikas izmaksas, k ā arī ierobežot 
administrat īvo slogu, kas rodas, p ārvaldot vair ākas mērķvērtības. Anal īze rāda, ka praks ē 
4. variants var ētu būt mazāk efektīvs, nekā teorētiski varētu gaidīt.  
Visi politikas varianti ir saskaņā ar citiem ES ilgtermi ņa politikas m ērķiem (klimata, vides, 
transporta u.c. jom ās). Neviens variants nav ac īmredzams l īderis, kam b ūtu vislabākie rādītāji 
visos kritērijos. Būtu lietderīgi veikt sīkāku analīzi par politikas instrumentu mijiedarb ību, un 
tas tiks izdar īts saistībā ar turpmākiem iesp ējamiem konkr ētiem politikas priekšlikumiem. 
Četru izvērtēto politikas variantu iepriekš izkl āstīto salīdzinošo anal īzi var īsi apkopot š ādi.  
• Nemainīgas situācijas variants. Šajā variantā netiek risin āta pašreiz ējā investoru 
neskaidrība par ES atjaunojam ās enerģijas politiku p ēc 2020. gada. T ā kā šajā scenārijā 
stimuli pak āpeniski tiek likvid ēti, atjaunojam ās enerģijas izmaksu efektivit ātes un tirgus 
integrācijas jaut ājumi tiks risin āti desmitgades beig ās. Jau plānotā energoinfrastrukt ūras 
attīstība būs pietiekama, lai integr ētu prognoz ēto, zemo ieviešanas apjomu. Šaj ā variantā 
nav pasākumu, kas palielin ātu ekonomikas izaugsmi, darbavietu rad īšanu un tehnolo ģiju 
inovācijas, kas risin ātu ilgtspējības un sabiedr ības attieksmes jaut ājumus.  
• Dekorbaniz ācija bez atjaunojam ās enerģijas mērķvērtībām laikposm ā pēc 2020. gada . Šis 
variants veicin ās lielāku pārredzamību attiec ībā uz tirgus att īstību pēc 2020. gada, 
pieņemot, ka ETS un ne-ETS sektoru politikas instrumenti sp ēj sniegt efekt īvus tirgus 
signālus par labu atjaunojamai ener ģijai, izmantojot atbilstošas oglek ļa cenas. Pielietojot 
ES tirgus l īmenī integrētu pieeju, var uzlabot atbalsta sh ēmu izmaksu efektivit āti, sekmēt 
tirgus integr āciju un nodrošin āt atbilstošu infrastrukt ūru. Šajā variantā paredzēto politiku 
instrumentu tehnolo ģiju ziņā neitrālā attieksme var maz āk ietekmēt tehnoloģiju inovācijas, 
salīdzinot ar citiem variantiem, kas paredz konkr ētām energotehnolo ģijām adresētus 
pasākumus. Dekorbaniz ācijas scen ārijs efekt īvi risina ilgtsp ējības un sabiedr ības 
attieksmes jaut ājumus. 
• Saistoša atjaunojam ās enerģijas mērķvērtība laikposm ā pēc 2020. gada un koordin ēts 
atbalsts. Atkarībā no mērķvērtību vērienīguma tās varētu palīdzēt investoriem un 
uzņēmējiem sniegt liel āku pārliecību par atjaunojam ās enerģijas tehnolo ģiju tirgus 
apjomiem n ākotnē. Tāpat mērķvērtības sekm ētu turpmāku izmaksu efektivit āti un valsts 
atbalsta sh ēmu saska ņotību, kā arī plašāku pētniecību un novatorisku tehnolo ģiju izstrādi. 
Šis variants efekt īvi risina ilgtsp ējības un sabiedr ības attieksmes jaut ājumus, jo tiek 
veicināta līdzsvarotāka un reģionāli izlīdzinātāka atjaunojam ās enerģijas izplat ība.  
• ES atjaunojam ās enerģijas mērķvērtība un harmoniz ēti pasākumi. Arī šis variants risina 
politisko neskaidr ību par laikposmu p ēc 2020. gada un veicina liel āku iekšējā tirgus 
integrāciju. Tiek sniegts tehnolo ģiju ziņā neitrāls atbalsts, ražot āji vairāk izjūt tirgus 
spēkus, un, visticam āk, tiek veicin āta koncentr ētāka atjaunojam ās enerģijas izplat ība, nevis 
 
LV 7   LV decentraliz ēta ražošana blakus pat ēriņa centriem. Rezult ātā šajā variantā rodas risks – var 
paaugstin āties atbalsta sh ēmas un infrastrukt ūras izmaksas –, k ā arī neatrisin āti paliek 
sabiedrības attieksmes jaut ājumi. Tāpat kā 3. variant ā, potenciālie riski, ka bioener ģijas 
lietojumam var rasties nev ēlami blakusefekti, tiek risin āti ar stingr āku ilgtspējības sistēmu. 
 
LV 8   LV 1. tabula. Analiz ēto variantu sal īdzinājums ar b āzlīniju. 
Kritēriji Varianti  1: Nav 
jaunas ES 
rīcības 2: SEG 
mērķi/ nav 
AER mērķu 3: Valsts AER 
mērķi pēc 
2020. g.  4: ES AER 
mērķis un 
harmoniz ēti 
pasākumi 
Politiskā skaidrība = + ++ ++ 
Atbalsta dz īvotspēja = ++ + + 
Infrastrukt ūras atbilst ība  = ++ ++ + 
Iekšējais tirgus  = ++ + ++ 
Tehnoloģiskās inovācijas = + ++ + Rezultativit āte 
 
Ilgtspēja/sabiedr ības 
attieksme  = + + + 
Efektivitāte Sistēmas izmaksas  = = = = 
Konsekven
ce Saskaņotība ar citu ES 
politiku  = + + + 
Apzīmējumi  = bez izmai ņām; + uzlabojums; - pasliktin ājums.  
7. U ZRAUDZ ĪBA UN V ĒRTĒŠANA  
Attiecībā uz uzraudz ību un vērtēšanu tiek ierosin āts, ka Komisija cieši seko l īdzi šādiem 
indikatoriem, lai past āvīgi nodrošin ātu to, ka ES sp ēj sasniegt 2020. gada m ērķus un attiec īgi 
spēj turpināt attīstību, lai sasniegtu m ērķus, kas noteikti periodam p ēc 2020. gada. ES l īmenī 
pastāv atbilstīgas ziņošanas un uzraudz ības sistēmas, tostarp Atjaunojamo energoresursu 
direktīvā paredzētais Komisijas pien ākums reizi divos gados sniegt zi ņojumu.  
Indikators  Uz ko indikators attiecas  
Atjaunojamo energoresursu īpatsvars ES ener ģijas galapat ēriņā Atjaunojam ās enerģijas attīstība 
SEG emisiju samazin ājums ES  SEG emisiju samazin ājums 
ETS oglek ļa cenas  Oglekļa tirgu sekm īga funkcion ēšana 
ES patērēto biodegvielu un biolo ģisko šķidro kurin āmo izcelsme  Ilgtspējība 
Biodegvielu ietekme uz zemes izmantojumu, p ārtikas pieejam ību 
un biomasas cen ām  Ilgtspējība 
Dalībvalstu finansi ālais atbalsts atjaunojamai ener ģijai – apjoms  Efektivitāte, izmaksu samazin āšana 
AER direkt īvā paredzēto sadarbības mehānismu izmantošana  Efektivitāte, izmaksu samazin āšana 
Dažādu atjaunojam ās enerģijas tehnolo ģiju ražošanas izmaksas  Efektivitāte, izmaksu samazin āšana 
 
LV 9   LV Ilgtspējīgas biomasas ekonomisk ā pieejamība Atjaunojam ās enerģijas attīstība 
Tirgu sasaistes l īmenis  Efektivitāte, tirgus integr ācija 
Ilgtspējīgas biomasas ekonomisk ā pieejamība Atjaunojam ās enerģijas attīstība 
Tirgu sasaistes l īmenis  Efektivitāte, tirgus integr ācija