Šajā priekšlikumā paredzētie īpašie noteikumi būtu jāpiemēro no nākamās dienas pēc pārejas perioda beigām. Uz atļauju piešķiršanu attiecas savstarpīguma princips, t. i., tā notiek ar nosacījumu, ka Apvienotā Karaliste uz Savienībai pieņemama pamata pagarina ES kuģu piekļuves tiesības, kas vajadzīgas zvejas darbību veikšanai Apvienotās Karalistes ūdeņos. Līdz ar to atļaujas tiks piešķirtas tikai tad, ja (un tādā apjomā, kādā) Apvienotā Karaliste dos Savienības kuģiem atļaujas, kas vajadzīgas, lai izmantotu tiem iedalītās zvejas iespējas.

Attiecībā uz zvejas operācijām, ko Savienības zvejas kuģi veic trešās valsts ūdeņos, ĀZFIP regula nosaka, ka karoga dalībvalsts var piešķirt tiešas atļaujas operatoram, un paredz šādu atļauju piešķiršanas nosacījumus un procedūras. Ņemot vērā to Savienības zvejas kuģu skaitu, kas veic zvejas darbības Apvienotās Karalistes ūdeņos, gadījumā, ja Apvienotā Karaliste atļautu ES kuģiem zvejot Apvienotās Karalistes ūdeņos, šie nosacījumi un procedūras varētu radīt ievērojamu kavēšanos un palielināt administratīvo slogu. Ir jāparedz īpaši nosacījumi un procedūras, kas atvieglotu Apvienotās Karalistes atļauju piešķiršanu Savienības zvejas kuģiem zvejas darbību veikšanai Apvienotās Karalistes ūdeņos. Šiem nosacījumiem un procedūrām vajadzētu būt līdzvērtīgām atļaujas prasībām, kas ĀZFIP regulā noteiktas trešo valstu kuģiem, kuri veic zvejas darbības Savienības ūdeņos.

Saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013 (“Kopējās zivsaimniecības politikas pamatregula”) Savienības zvejas kuģiem ir vienlīdzīga piekļuve Savienības ūdeņiem un resursiem, uz kuriem attiecas kopējās zivsaimniecības politikas noteikumi. No pārejas perioda beigām kopējās zivsaimniecības politikas noteikumi Apvienotajai Karalistei vairs nebūs piemērojami. Tad Apvienotās Karalistes ūdeņi (teritoriālā jūra un tai piegulošā ekskluzīvā ekonomikas zona) vairs nebūs Savienības ūdeņu daļa.

Dažādas zvejniecībā ieinteresētās personas un dalībvalstu pārstāvji ir izvirzījuši jautājumu par sarežģījumiem, ko rada Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības, un to iespējamajiem risinājumiem. Visi operatori, ieinteresētās personas un attiecīgās dalībvalstis ir uzsvērušas nepieciešamību nodrošināt savstarpējas ilgtspējīgas zvejas darbības.

Ņemot vērā vajadzību vēlākais līdz nākamajai dienai pēc tam, kad Savienības tiesību akti Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā vairs nav piemērojami, paredzēt procedūras, ar kurām atļauj veikt ilgtspējīgas zvejas operācijas Apvienotās Karalistes un Savienības ūdeņos, un ņemot vērā vajadzību vēlākais līdz minētajai dienai paredzēt procedūras, ar kurām uz savstarpīguma pamata atļauj veikt ilgtspējīgas zvejas operācijas Apvienotās Karalistes un Savienības ūdeņos, lai nepieļautu zvejas operāciju pēkšņu pārtraukšanu minētajos ūdeņos, šā priekšlikuma pieņemšana Eiropas Parlamentā un Padomē ir uzskatāma par steidzamu. Tāpēc tika uzskatīts par lietderīgu izmantot izņēmumu no astoņu nedēļu perioda, kas minēts 4. pantā Protokolā Nr. 1 par valstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā, kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību, Līgumam par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumam.

Saskaņā ar protokola 4. pantu no dienas, kad leģislatīvā akta projekts ir pieejams valstu parlamentiem, līdz dienai, kad projektu iekļauj Padomes pagaidu darba kārtībā, lai to pieņemtu vai lai formulētu nostāju saskaņā ar likumdošanas procedūru, ir jāpaiet astoņām nedēļām.

(2)Līgumā par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (“Izstāšanās līgums”) paredzēta kārtība, kādā Savienības tiesību aktu noteikumus Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā piemēro pēc dienas, kad Līgumi Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā vairs nav piemērojami. Saskaņā ar minēto līgumu kopējā zivsaimniecības politika (KZP) Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā tiek piemērota pārejas periodā, un 2020. gada 31. decembrī tās piemērošana tiks izbeigta.

(1)2017. gada 29. martā Apvienotā Karaliste uz Līguma par Eiropas Savienību 50. panta pamata iesniedza paziņojumu par nodomu no Savienības izstāties.

(4)Tiecoties nodrošināt zvejniecības ilgtspēju un ņemot vērā zvejniecības nozīmi daudzu Savienības un Apvienotās Karalistes kopienu iztikā, būtu jāsaglabā iespēja paredzēt kārtību, kādā pēc 2020. gada 31. decembra turpināma Savienības un Apvienotās Karalistes kuģu savstarpējā piekļuve Savienības un Apvienotās Karalistes ūdeņiem. Tālab ar šo regulu būtu jāizveido atbilstošs tiesiskais regulējums šādai savstarpējai piekļuvei.

(5)Šīs regulas teritoriālā darbības joma un jebkura atsauce uz Apvienoto Karalisti neietver Gibraltāru.

(6)2021. gada zvejas iespējas Savienībai un Apvienotajai Karalistei jānosaka, pilnībā ievērojot prasības, kas noteiktas Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvencijas 61. un 62. pantā. Lai nodrošinātu dzīvo jūras resursu ilgtspējīgu izmantošanu un stabilitāti Savienības ūdeņos un Apvienotās Karalistes ūdeņos, dalībvalstīm un Apvienotajai Karalistei iedalītās kvotas un to daļas jānosaka saskaņā ar attiecīgajiem piemērojamiem Savienības un Apvienotās Karalistes tiesību aktiem.

(7)Ņemot vērā sen iedibinātos Apvienotās Karalistes kuģu zvejas modeļus Savienības ūdeņos un Savienības kuģu zvejas modeļus Apvienotās Karalistes ūdeņos un tiecoties panākt savstarpēju piekļuvi ūdeņiem, Savienībai būtu jāparedz mehānisms, kurš ar atļauju palīdzību dod Apvienotās Karalistes kuģiem piekļuvi Savienības ūdeņiem, lai tie varētu apgūt Apvienotajai Karalistei iedalītās kvotu daļas, ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādus piemēro Savienības kuģiem. Šādas zvejas atļaujas būtu jāpiešķir tikai tad, ja (un tādā apjomā, kādā) Apvienotā Karaliste turpina dot Savienības kuģiem atļaujas, kas vajadzīgas, lai turpinātu zveju Apvienotās Karalistes ūdeņos.

(8)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2017/2403 ir paredzēti noteikumi par zvejas atļauju izdošanu Savienības kuģiem, kas darbojas trešās valsts suverenitātē vai jurisdikcijā esošos ūdeņos, vai trešās valsts zvejas kuģiem, kas veic zvejas operācijas Savienības ūdeņos, un par šādu atļauju pārvaldību.

(9)Konkrētāk, minētajā regulā ir paredzēti noteikumi attiecībā uz zvejas operācijām, ko Savienības zvejas kuģi veic trešās valsts ūdeņos nesaistīti ar nolīgumu, un noteikts, ka karoga dalībvalsts var piešķirt tiešas atļaujas, kā arī paredzēti šādu atļauju piešķiršanas nosacījumi un procedūras. Ņemot vērā to Savienības zvejas kuģu skaitu, kas veic zvejas darbības Apvienotās Karalistes ūdeņos, gadījumā, ja izstāšanās līgums vai zvejniecības nolīgums noslēgts netiktu, šie nosacījumi un procedūras izraisītu ievērojamu kavēšanos un palielinātu administratīvo slogu. Tāpēc ir jāparedz īpaši nosacījumi un procedūras, kas atvieglotu Apvienotās Karalistes atļauju izdošanu Savienības zvejas kuģiem zvejas darbību veikšanai Apvienotās Karalistes ūdeņos.

(10)Ir jāatkāpjas no noteikumiem, ko piemēro trešo valstu zvejas kuģiem, un jāparedz īpaši nosacījumi un procedūras, kas ļauj Savienībai Apvienotās Karalistes zvejas kuģiem izdot atļaujas, kuras vajadzīgas, lai veiktu zvejas darbības Savienības ūdeņos.

(11)Tāpēc Regula (ES) 2017/2403 būtu attiecīgi jāgroza.

(12)Saskaņā ar Padomes Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1182/71 4. panta 3. punktu tiesību aktu piemērošanas pārtraukšana, kas noteikta konkrētā dienā, notiek tad, kad beidzas minētās dienas pēdējā stunda. Tāpēc šī regula būtu jāpiemēro no 2021. gada 1. janvāra.

(13)Izstāšanās līgumā paredzētais pārejas periods beidzas 2020. gada 31. decembrī un nolīgums par zvejniecību ar Apvienoto Karalisti nav noslēgts, tāpēc šai regulai būtu jāstājas spēkā steidzamības kārtā, un tā būtu jāpiemēro no 2021. gada 1. janvāra. Kā ārkārtas pasākums tā būtu jāpiemēro līdz agrākajam no šādiem datumiem: 2021. gada 31. decembris vai diena, kad stājas spēkā vai kļūst provizoriski piemērojams Savienības un Apvienotās Karalistes nolīgums, kas reglamentē zvejniecību.

(14)Ņemot vērā to, ka šī regula ir jāpieņem pirms dienas, kad saskaņā ar Izstāšanās līguma 126. un 127. pantu Savienības tiesību akti Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā vairs nav piemērojami, un ņemot vērā to, ka vēlākais līdz minētajai dienai ir jāparedz procedūras, ar kurām uz savstarpīguma pamata atļauj veikt ilgtspējīgas zvejas operācijas Apvienotās Karalistes un Savienības ūdeņos, lai nepieļautu zvejas operāciju pēkšņu pārtraukšanu, tika uzskatīts par lietderīgu paredzēt izņēmumu no astoņu nedēļu perioda, kas minēts 4. pantā Protokolā Nr. 1 par valstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā, kurš pievienots LES, Līgumam par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumam.

(15)Lai gan Savienības, gan Apvienotās Karalistes operatori varētu turpināt zvejot, zvejas atļaujas, kas vajadzīgas darbību veikšanai Savienības ūdeņos, Apvienotās Karalistes kuģiem uz savstarpīguma pamata būtu jāpiešķir tikai tad, ja un ciktāl Komisija uzskata, ka Apvienotā Karaliste piešķir Savienības kuģiem piekļuves tiesības, kas vajadzīgas zvejas operāciju veikšanai Apvienotās Karalistes ūdeņos,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

1. pants

Grozījumi Regulā (ES) 2017/2403

Regulu (ES) 2017/2403 groza šādi:

(1)II sadaļas II nodaļā pievieno šādu 4. iedaļu:

“4. iedaļa

Savienības zvejas kuģu atļaujas Apvienotās Karalistes ūdeņos

18.a pants

Darbības joma

Atkāpjoties no 3. iedaļas, šo iedaļu piemēro zvejas operācijām, ko Savienības zvejas kuģi veic Apvienotās Karalistes ūdeņos.