EIROPAS KOMISIJA Briselē, 16.6.2017 COM(2017) 321 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par makrofinansiālās palīdzības sniegšanu trešām valstīm 2016. gadā {SWD(2017) 233 final}



SATURS 1. Ievads 2. Priekšvēsture 2.1. Dažu pēdējo gadu notikumi 2.2. MFP instrumenta darbības uzlabošana 3. Makrofinansiālās palīdzības darbības 2016. gadā 3.1. Pārskats 3.2. Atsevišķas darbības saņēmējvalstīs 2016. gadā 3.2.1. Gruzija 3.2.2. Jordānija 3.2.3. Kirgizstānas Republika 3.2.4. Moldova 3.2.5. Tunisija 3.2.6. Ukraina 4. MFP līdzekļu atbilstīgas izmantošanas nodrošināšana: darbības novērtējumi un ex post novērtējumi 4.1. Darbības novērtējumi 4.2. Ex post novērtējumi

5. Lūgumi pēc palīdzības un turpmāki Komisijas priekšlikumi — budžeta situācija KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par makrofinansiālās palīdzības sniegšanu trešām valstīm 2016. gadā 1. Ievads Makrofinansiālā palīdzība (MFP) ir ES finanšu instruments, kas paredzēts ārkārtas ārējā finansējuma vajadzību risināšanai valstīs, kuras ir ģeogrāfiski, ekonomiski un politiski tuvas ES. MFP mērķis ir atjaunot makroekonomisko un finanšu stabilitāti kandidātvalstīs, potenciālajās kandidātvalstīs un Eiropas kaimiņreģiona valstīs, vienlaikus veicinot makroekonomikas korekcijas un strukturālās reformas. MFP ir maksājumu bilances atbalsta instruments, kas papildina valsts ekonomikas korekciju un reformu programmu, par kuru panākta vienošanās ar Starptautisko Valūtas fondu (SVF), un šādas programmas esība ir MFP īstenošanas nosacījums. MFP tiek sniegta aizdevumu veidā, Komisijai aizņemoties vajadzīgos līdzekļus kapitāla tirgos un aizdodot tos tālāk saņēmējvalstij, vai īpašos gadījumos kā dotācijas, kas tiek finansētas no ES budžeta. Lai saņemtu MFP, saņēmējvalstij ir jāievēro cilvēktiesības un jābūt iedarbīgiem demokrātiskiem mehānismiem. MFP piešķir daļās, kas ir cieši saistītas ar tādu spēcīgu reformas pasākumu sekmīgu īstenošanu, kuru mērķis ir saņēmējvalsts ekonomikas ilgtspējas atjaunošana ilgtermiņā. Tādējādi MFP papildina parasto ES sadarbības palīdzību un sekmē plašāka mērķa sasniegšanu, proti, stabilitātes saglabāšanu un labklājības veicināšanu ārpus ES robežām. 2016. gadu raksturo progress, īstenojot esošās MFP programmas Gruzijai, Kirgizstānas Republikai, Tunisijai un Ukrainai, lai gan vairākas izmaksas bija jāatliek tādu iemeslu dēļ, kurus ES nekontrolē. Turklāt, turpinoties sarežģītajai politiskajai un ekonomiskajai situācijai dažās kaimiņreģiona valstīs, tika apstiprinātas divas turpmākas darbības Tunisijā un Jordānijā un jauna darbība Moldovā, kuru Komisija ierosināja 2017. gada 13. janvārī. Jaunā darbība Moldovā ir iekļauta šajā ziņojumā dēļ būtiskajiem sagatavošanās darbiem, kuri tika veikti 2016. gadā. Šis gada ziņojums ir sagatavots atbilstīgi Komisijas informācijas sniegšanas pienākumiem, kas paredzēti gan dažādos Padomes, gan Eiropas Parlamenta un Padomes kopīgos lēmumos par MFP darbībām. Tam pievienots Komisijas dienestu darba dokuments, kurā sniegta sīkāka informācija un analīze par makroekonomikas vidi un atsevišķu MFP darbību īstenošanu. 2. Priekšvēsture 2.1. Dažu pēdējo gadu notikumi Pēdējo gadu laikā MFP ir kļuvusi par arvien svarīgāku instrumentu ES ārējo instrumentu kopumā. Patiešām, ņemot vērā pastāvošo makroekonomisko un politisko nestabilitāti ES kaimiņreģiona valstīs, MFP ir plaši atzīta kā iedarbīgs krīzes risināšanas instruments, kas ļauj ES iejaukties redzamā un elastīgā veidā un ar lielu politisko ietekmi. To apliecina pēdējo 8 gadu laikā pieaugošais pieprasījums pēc MFP un no tā izrietošais strauji pieaugušais MFP apjoms, kurš no saistībām EUR 1,5 miljardu apmērā 2000.-2008. gadam ir palielinājies līdz EUR 5,1 miljardam kopš 2009. gada. Pēc pirmā darbību skaita un apjoma pieauguma, kas sekoja pēc 2008.-2009. gada globālās ekonomikas un finanšu krīzes, arvien vairāk MFP tiek izmantots kopš 2013. gada. Kopš 2012. gada politiskie un ekonomiskie apvērsumi Vidusjūras reģiona arābu partnervalstīs ir palielinājuši pieprasījumu pēc MFP, tostarp lūgumi pēc atbalsta no Ēģiptes, Jordānijas un Tunisijas. Tikmēr Ukrainas austrumos notikušā konflikta un šīs valsts ekonomiskās un finanšu situācijas būtiskas pasliktināšanās dēļ MFP atbalsts 2014. gadā sasniedza vēl nepieredzētu līmeni. Patiešām, laika posmā no 2014. līdz 2015. gadam Ukrainai trīs MFP darbību ietvaros kopumā tika piešķirti EUR 3,4 miljardi, kas atspoguļo lielāko finansiālo palīdzību, kāda tik īsā laika periodā ir jebkad tikusi piešķirta valstij, kas nav ES dalībvalsts. 2.2. MFP instrumenta darbības uzlabošana Ņemot vērā, ka ģeopolitiskā un ekonomiskā nestabilitāte ES kaimiņreģiona valstīs joprojām saglabājas, visticamāk, vajadzība pēc ES makrofinansiālā atbalsta turpmākajos gados arī saglabāsies augsta. Tādējādi daudzgadu finanšu shēmas 2014.-2020. gadam starpposma pārskatā Komisija ierosināja iedarbīgāku makrofinansiālā atbalsta instrumentu. Šī priekšlikuma, kuru Komisija izvirzīja 2016. gada 14. septembrī, mērķis ir uzlabot MFP gada aizdevumu kapacitāti no pašreizējiem EUR 500 miljoniem līdz EUR 2000 miljoniem, palielinot Garantiju fonda ārējai darbībai nodrošinājumu. Turklāt nesenā pieredze un jo īpaši nepieciešamība ātri iesākt jaunas MFP darbības Ukrainā 2014. un 2015. gadā atkārtoti apliecina vajadzību nodrošināt, lai, reaģējot uz krīzes situācijām, varētu ātri mobilizēt MFP kā ārkārtas instrumentu. 2011. gadā iesniegtā Komisijas priekšlikuma par pamatregulu, ar ko paredz vispārīgus noteikumus MFP sniegšanai trešām valstīm, viens no galvenajiem mērķiem bija paātrināt lēmumu pieņemšanu. Tomēr Eiropas Parlaments un Padome (likumdevēji) šo priekšlikumu neapstiprināja, un pēc tam Komisija to atsauca. Rezultātā lēmumus par MFP turpina pieņemt saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (OLP). Likumdevēji ir veikuši pasākumus, lai paātrinātu lēmumu pieņemšanu saskaņā ar OLP. Tas bija īpaši svarīgi attiecībā uz pēdējo MFP darbību Ukrainā, kura 2015. gadā tika pieņemta nedaudz vairāk kā 3 mēnešu laikā. Tomēr iespēja paātrināt MFP lēmumu pieņemšanu saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru joprojām ir ierobežota. Savā priekšlikumā Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam (2016. gada 12. februāris) nodrošināt turpmāku makrofinansiālo palīdzību Tunisijai Komisija iekļāva septiņus tehniskos, vairākām valstīm kopīgus grozījumus attiecībā uz savu iepriekšējo priekšlikumu tekstu. Likumdevēji apstiprināja piecus no septiņiem tehniskajiem grozījumiem, kuri attiecas uz šādiem pieciem konkrētiem Komisijas MFP lēmumu īstenošanas aspektiem: ·MFP aizdevumu maksimālais vidējais termiņš;

·MFP nosacījumu izpilde; ·MFP maksājumu veikšana; ·ES finanšu interešu aizsardzība; ·darbības novērtējumi. Grozījumi nemaina MFP instrumenta galvenās īpašības, bet gan balstās uz Komisijas gūto pieredzi, un to mērķis ir saskaņot lēmumu tehnisko formulējumu ar MFP darbību izveidoto un saskaņoto pārvaldības praksi. Grozījumi arī precīzāk izskaidro īpašos noteikumus vai izskaidro tos saskaņā ar konkrētiem Revīzijas palātas ieteikumiem. Diskusijās ar Padomi un Parlamentu tika panākta vienošanās ieviest piecus grozījumus 2016. gada 14. decembra lēmumā par MFP Jordānijai, kas tagad veido pamatu turpmākiem MFP lēmumiem. Komisija turpinās sadarboties ar likumdevējiem un izskatīt veidus, kā uzlabot pašreizējā lēmumu pieņemšanas procesa efektivitāti un lietderību. 3. Makrofinansiālās palīdzības darbības 2016. gadā 3.1. Pārskats Kopš 2016. gada beigām MFP programmu īstenošanas statuss ir šāds: -Gruzija. 2013. gada augustā ES apstiprināja MFP darbību līdz EUR 46 miljonu apmērā Gruzijai , kas bija jāizmaksā divās vienādās daļās, EUR 23 miljonu apmērā katra. Pirmās daļas izmaksa notika 2015. gadā: EUR 13 miljoni tika izmaksāti dotāciju veidā janvārī, un EUR 10 miljoni tika izmaksāti aizdevumu veidā aprīlī. Otrās daļas izmaksa (EUR 10 miljoni dotāciju veidā un EUR 13 miljoni aizdevumu veidā) tika atlikta sakarā ar nepietiekamu progresu saskaņā ar programmu, par kuru 2014. gada jūlijā tika noslēgta vienošanās ar SVF. Tā kā 2017. gada 12. aprīlī SVF Valde apstiprināja jauno paplašināto aizdevumu programmu USD 285 miljonu apmērā, Komisija 2017. gada maijā izmaksāja otro MFP daļu. -Jordānija II. 2016. gada 14. decembrī likumdevēji pieņēma lēmumu sniegt papildu MFP Jordānijai (MFP II) līdz EUR 200 miljonu apmērā, tikai aizdevumu veidā, kā turpinājumu EUR 180 miljonu darbībai, kura tika pabeigta 2015. gadā. Palīdzību ir plānots izmaksāt divās vienādās daļās 2017. gada laikā. -Kirgizstānas Republika. Šī MFP darbība, kuru apstiprināja 2013. gada oktobrī, sastāvēja no aizdevuma EUR 15 miljonu apmērā un dotācijām EUR 15 miljonu apmērā. Darbība tika pabeigta 2016. gadā pēc otrās daļas izmaksāšanas divos maksājumos: EUR 5 miljoni tika izmaksāti dotāciju veidā 2016. gada februārī, un EUR 10 miljoni tika izmaksāti aizdevumu veidā 2016. gada aprīlī. -Tunisija I un II. 2013. gada decembrī Komisija iesniedza priekšlikumu sniegt MFP Tunisijai (MFP I) līdz EUR 250 miljonu apmērā aizdevumu veidā. Likumdevēji grozīja šo priekšlikumu, palielinot palīdzības summu līdz EUR 300 miljoniem, un 2014. gada maijā pieņēma lēmumu. Pēc pirmo divu daļu izmaksas 2015. gadā (katras EUR 100 miljonu apmērā), Tunisijas iestāžu kavēšanās īstenot apstiprinātos politikas pasākumus atturēja ES izmaksāt programmas trešo un pēdējo daļu 2016. gadā, kā tas sākotnēji bija plānots. 2016. gada 6. jūlijā ES apstiprināja papildu MFP Tunisijai līdz EUR 500 miljonu apmērā aizdevumu veidā. Pēc dalībvalstu apstiprinājuma saprašanās memorands (SM) un aizdevuma līgums tika parakstīts 2017. gada 27. aprīlī. -Ukraina III. Šī ir trešā darbība, kuru īsteno Ukrainā kopš 2014. gada, kas veido līdz pat EUR 1,8 miljardiem aizdevumu veidā. Likumdevēji to apstiprināja 2015. gada aprīlī. Kopā ar divām darbībām, kas tika īstenotas no 2014. gada maija līdz 2015. gada aprīlim, trešā MFP darbība palielināja kopējo MFP ampēru, ko ES sniegusi Ukrainai kopš krīzes sākuma, līdz EUR 3,4 miljardiem. Pēc pirmās daļas izmaksas (EUR 600 miljoni) 2015. gada jūlijā darbības otrās daļas izmaksa EUR 600 miljonu apmērā tika ilgi aizturēta sakarā ar nepietiekamo progresu attiecībā uz vairākiem reformu pasākumiem, par kuriem tika noslēgta vienošanās. Tomēr tā tika izmaksāta 2017. gada aprīlī, atbildot uz pasākumiem, kurus iestādes 2016. gada beigās un 2017. gada sākumā bija pieņēmušas, lai risinātu dažus neatrisinātos jautājumus, un ņemot vērā to, ka Ukraina kopumā bija apmierinoši īstenojusi MFP programmu. Trešo daļu EUR 600 miljonu apmērā paredzēts izmaksāt 2017. gada laikā. Turklāt, ņemot vērā Moldovas Republikas lūgumu, Komisija 2017. gada 13. janvārī pieņēma priekšlikumu par MFP programmu līdz EUR 100 miljonu apmērā, lai atbalstītu valsti, kas bija nonākusi arvien smagākos ekonomiskajos un finansiālajos apstākļos. Tiek paredzēts, ka ierosināto ES MFP Eiropas Parlaments un Padome pieņems 2017. gada vidu, un to veido dotācijas EUR 40 miljonu apmērā un aizdevums EUR 60 miljonu apmērā, kas tiks izmaksāts trīs daļās 2017.-2018. gadā. Izmaksa būs pilnībā atkarīga no Moldovas spējas sekmīgi pildīt SVF programmu un īstenot īpašos politikas nosacījumus, kas ir jāsaskaņo ar ES saprašanās memorandā. 3.2. Atsevišķas darbības saņēmējvalstīs 2016. gadā 3.2.1. Gruzija 2013. gada augustā ES pieņēma MFP programmu Gruzijai līdz EUR 46 miljonu apmērā, no kuras pusi veidoja dotācijas, pusi — aizdevumi un kuru paredzēts izmaksāt divās vienādās daļās. Pēc rezerves vienošanās par USD 154 miljoniem noslēgšanas starp Gruziju un SVF 2014. gada jūlijā SM, aizdevuma līgums un dotāciju līgums tika noslēgts 2014. gada decembrī, un, ja nepieciešams, tos ratificēja Gruzijas parlaments. Pirmo MFP daļu izmaksāja 2015. gada janvārī (EUR 13 miljoni dotāciju veidā) un 2015. gada aprīlī (EUR 10 miljoni aizdevumu veidā), balstoties uz Gruzijas labajiem rezultātiem saistībā ar SVF programmu. Gruzijas iestādes īstenoja visus attiecīgos politikas pasākumus, kas izklāstīti saprašanās memorandā, lai saņemtu otro daļu EUR 10 miljonu apmērā kā dotācijas un EUR 13 miljonu apmērā kā aizdevumus, bet izmaksa tika atlikta sakarā ar grūtībām īstenot SVF programmu. Tomēr 2017. gada 12. aprīlī SVF Valde apstiprināja jauno paplašināto aizdevumu programmu USD 285 miljonu apmērā Gruzijai. Tāpēc Komisija ir nolēmusi veikt MFP otrās daļas izmaksu 2017. gada maijā. Iestādes ir arī paudušas interesi par iespējamo turpmāko MFP darbību, lai papildinātu SVF. 2016. gadā Gruzijai joprojām bija vāja ārējā vide, kas, samazinoties eksportam un naudas pārvedumiem, veicināja salīdzinoši vāju IKP pieaugumu 2,7 % apmērā. Šajā kontekstā Gruzijas fiskālais deficīts palielinājās, atspoguļojot mazākus nekā gaidīts ieņēmumus un izdevumu palielināšanos pirms 2016. gada oktobra parlamenta vēlēšanām. Pēdējo 2 gadu laikā Gruzijas lara vērtība ir strauji kritusies, zaudējot 50 % no savas vērtības, kāda tā bija attiecībā pret ASV dolāru no 2014. gada novembra līdz 2016. gada decembrim. Ārējā neaizsargātība ir palielinājusies, un tiek lēsts, ka tekošā konta deficīts 2016. gada beigās sasniedza 13,3 % no IKP, un tiek lēsts, ka ārējais parāds ir 108 % no IKP. Ar 80 % no valsts parāda, kas denominēti ārvalstu valūtā, lari vērtības samazināšanās rezultātā palielinājusies arī valsts parāda attiecība pret IKP, bet valsts parāds kopumā ASV dolāru izteiksmē nav mainījies. Ārvalstu valūtas rezervju līmenis ir bijis samērā stabils - USD 2,8 miljardi 2016. gada decembra beigās (palielinājies no USD 2,7 miljardiem 2014. gada decembra beigās), kas atbilst aptuveni 4 mēnešu prognozētajam 2017. gada importam. Gruzijas finanšu sistēma joprojām ir stabila un kopumā labi kapitalizēta, jo īpaši pateicoties piesardzīgai centrālās bankas uzraudzībai un regulēšanai.

3.2.2. Jordānija Tā kā padziļinājās reģionālā nestabilitāte, negatīvi ietekmējot ekonomiku, Jordānijas iestādes 2016. gada 3. martā lūdza otro MFP programmu. Saskaņā ar Komisijas galvojumu EUR 2,4 miljardu apmērā, ko tā izteica konferencē “Atbalsts Sīrijai un reģionam”, kas notika Londonā 2016. gada 4. februārī, Komisija 2016. gada 29. jūnijā pieņēma priekšlikumu lēmumam par otro MFP darbību Jordānijai EUR 200 miljonu vērtībā aizdevumu veidā. Palīdzību ir plānots izmaksāt divās vienādās daļās 2017. gadā. Jaunā MFP programma, kas tika apstiprināta 2016. gada 14. decembrī, seko veiksmīgi īstenotai pirmajai MFP darbībai EUR 180 miljonu apmērā aizdevumu veidā, kas tika pilnībā izmaksāta 2015. gadā. Neliela kavēšanās tika novērota SVF trīs gadu programmas USD 723 miljonu vērtībā īstenošanā EFF ietvaros. Šī programma tika apstiprināta 2016. gada augustā, galvenokārt nodokļu reformas jomā. 2016. gadā, nepārejot ilgstošajiem konfliktiem Irākā un Sīrijā, Jordānijas IKP pieaugums palēninājās līdz 2,1 % no 2,4 % 2015. gadā. Bezdarba līmenis 2016. gadā ir pieaudzis līdz 15,3 % no 13,1 % 2015. gadā. Ar straujo degvielas un transporta cenu kritumu inflācija 2016. gadā ir samazinājusies par 0,8 %, turpinot savu negatīvo tendenci kopš 2015. gada. Neskatoties uz ekonomikas lejupslīdi, tiek lēsts, ka kopējais fiskālais deficīts 2016. gadā ir uzlabojies no 5,4 % 2015. gadā līdz aptuveni 3,6 % no IKP. Jordānijas valsts bruto parāds ir palielinājies no 93,4 % no IKP 2015. gada beigās līdz 95,6 % no IKP 2016. gada novembrī. Tomēr SVF ir atzinis, ka valsts parāda dinamika ir ilgtspējīga, ja valsts turpinās īstenot turpmākas vidēja termiņa fiskālās korekcijas un saņems atbalstu no starptautiskās sabiedrības. Tiek lēsts, ka tekošā konta deficīts (izņemot dotācijas) ir palielinājies līdz 12,6 % no IKP 2016. gadā, salīdzinot ar 12 % no IKP 2015. gadā. Ārvalstu valūtas ārējās neto rezerves 2016. gada decembrī bija USD 12,8 miljardu apmērā, kas atbilst 7,2 mēnešu prognozētam importam. Kopīgais paziņojums, ko pieņēmis Eiropas Parlaments, Padome un Komisija, saistībā ar lēmumu, ar ko apstiprina otro MFP darbību, lika Komisijai iesniegt priekšlikumu, ja nepieciešams, par trešo MFP darbību par lielāku summu pēc veiksmīgas otrās MFP darbības noslēgšanas, ar nosacījumu, ka ir izpildīti parastie priekšnoteikumi šāda veida palīdzībai, tostarp atjaunināts novērtējums, ko veic Komisija attiecībā uz Jordānijas ārējā finansējuma vajadzībām. 3.2.3. Kirgizstānas Republika Pēc tam, kad etniskās un politiskās vardarbības rezultātā krasi samazinājās ekonomiskā aktivitāte un radās būtisks ārējā finansējuma deficīts, starptautiskā līdzekļu devēju konferencē Biškekā 2010. gada jūlijā ES apņēmās atbalstīt Kirgizstānas Republikas atveseļošanos. Tāpēc Komisija 2011. gada decembrī pieņēma priekšlikumu par MFP sniegšanu Kirgizstānas Republikai līdz EUR 30 miljonu apmērā (EUR 15 miljoni aizdevumu veidā un EUR 15 miljoni dotāciju veidā). Eiropas Parlaments un Padome pieņēma MFP lēmumu 2013. gada 22. oktobrī. Saprašanās memorandu un aizdevuma līgumu parakstīja 2014. gada nogalē, un Kirgizstānas parlaments tos ratificēja 2015. gada februārī. Šī MFP darbība bija ārkārtas, jo Kirgizstānas Republika atrodas ārpus MFP parastā ģeogrāfiskā tvēruma. Tomēr tā tika pamatota ar valstī vērojamo spēcīgo vēlmi īstenot uz demokrātiju vērstus politikas virzienus un ekonomikas reformas un ar to, ka šis reģions ES ir ekonomiski un politiski nozīmīgs. Pirmā daļa tika izmaksāta 2015. gadā, un to veidoja 2015. gada jūnijā izmaksātā dotācija EUR 10 miljonu apmērā, un 2015. gada oktobrī izmaksātais aizdevums EUR 5 miljonu apmērā. Pēc apmierinošiem rezultātiem atbilstības pārbaudē saistībā ar otro daļu Komisija Kirgizstānas iestādēm 2016. gada 10. februārī izmaksāja šīs daļas dotāciju elementu (EUR 5 miljonus). Aizdevuma elements (EUR 10 miljoni) tika izmaksāts 2016. gada 13. aprīlī. Kirgizstānas ekonomika kopš reģiona lejupslīdes un jo īpaši Krievijas lejupslīdes, kas sākās 2014. gadā, turas samērā labi. Pēc pieauguma par 3,6 % 2014. gadā un 3,5 % 2015. gadā Kirgizstānas IKP 2016. gadā pieauga par 3,8 %, pateicoties valsts lauksaimniecības un pakalpojumu nozares stabilajiem rādītājiem. Budžeta deficīts ir samazinājies no 7,9 % no IKP 2015. gadā līdz 4,5 % no IKP 2016. gadā, pateicoties samazinātajiem izdevumiem un dažu investīciju projektu pabeigšanas atlikšanai. Som vērtības kāpuma ietekmi 2016. gadā (13 % dolāra izteiksmē) uz importa cenām un tās daļēja rezonanse uz iekšzemes cenām tika nostiprināta ar stabilu monetāro stāvokli un augstāku naudas pārvedumu ieplūdes ietekmi uz mājsaimniecību patēriņu. Tam bija labvēlīga ietekme uz inflāciju, kas 2016. gadā samazinājās līdz -0,4 %. Valsts maksājumu bilances stāvoklis joprojām ir nestabils, tomēr atspoguļo strukturāli lielu tekošā konta deficītu, kas ir uzlabojies tikai nedaudz līdz 9,6 % no IKP 2016. gadā, salīdzinot ar 10,9 % no IKP 2015. gadā. Kopējās ārējās rezerves 2016. gada beigās bija USD 1,97 miljardi, kas atbilst 3,8 mēnešu prognozētam importam. 3.2.4. Moldova Pēdējo gadu laikā Moldovas Republikai ir bijis ekonomiski un politiski grūts periods. 2014. gada novembrī izcēlās nozīmīgs banku krāpšanas skandāls, atklājot nopietnas pārvaldības problēmas, kuras pavadīja politiskā nestabilitāte. Šie notikumi izraisīja arī ekonomiskās izaugsmes palēnināšanos un to, ka Moldovas starptautiskie partneri apturēja budžeta atbalstu. 2015. gadā Moldovā sākās lejupslīde, tās IKP samazinoties par 0,5 %. 2016. gadā IKP pieauga par aptuveni 2 %, galvenokārt saistībā ar lauksaimniecības aktivitātes palielināšanos. Patēriņa cenu inflācijai bija tendence samazināties, sasniedzot 2,4 % 2016. gada beigās salīdzinājumā ar 13,5 % 2015. gadā. Valdība ir saskārusies ar ievērojamu fiskālo spiedienu sakarā ar mazākiem budžeta ieņēmumiem un nesaņemto budžeta atbalstu no līdzekļu devējiem. Šie faktori veicināja budžeta deficīta pieaugumu līdz 3,2 % no IKP. Valsts parāds 2016. gadā pieauga līdz 45,7 % no IKP, ko izraisīja valsts garantētie ārkārtas aizdevumi, ko 2015. gadā centrālā banka izsniedza trim bankām, kurām bija uzsākta likvidācija. Finanšu sektora krīzes rezultātā starptautiskās rezerves no 2014. gada septembra līdz 2015. gada februārim samazinājās par 35 % līdz USD 1,7 miljardiem, kas atbilst aptuveni 4,3 mēnešiem importa. Kopš tā laika, atspoguļojot stabilizāciju un atveseļošanos ārvalstu valūtas tirgū, centrālā banka līdz 2016. gada decembrim uzkrāja USD 2,1 miljardu ārvalstu valūtas rezervēs, kas atbilst aptuveni 5,1 mēneša prognozētam importam. Šajā kontekstā 2016. gada jūlijā iestādes beidzot panāca vienošanos ar SVF par programmu, kuru atbalsta trīs gadu paplašinātās kredītprogrammas un paplašinātās aizdevumu programmas (ECF/EFF) vienošanās USD 179 miljonu vērtībā. 2016. gada 7. novembrī SVF Valde apstiprināja vienošanos, un pirmais programmas pārskats tika pabeigts 2017. gada 28. aprīlī. Pēc Moldovas valdības lūguma un saistībā ar iepriekš minētajiem politiskajiem un ekonomiskajiem notikumiem Komisija 2017. gada 13. janvārī iesniedza Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu lēmumam, ar ko Moldovas Republikai tiek sniegta MFP līdz EUR 100 miljonu apmērā, no kuriem EUR 60 miljoni ir aizdevumi un EUR 40 miljoni ir dotācijas. Ierosinātā summa ir pamatota, balstoties uz novērtējumu par valsts ārējā finansējuma vajadzībām, SVF programmas apjomu, sloga sadales apsvērumiem un ES budžetā pieejamām manevrēšanas iespējām. Dotāciju elements ir pamatots ar Moldovas zemās ekonomiskās attīstības līmeni un atbilstību koncesiju finansējumam no SVF un Pasaules Bankas. 3.2.5. Tunisija 2016. gada maijā Tunisija un SVF noslēdza vienošanos par paplašināto aizdevumu programmu USD 2,9 miljardu vērtībā, kuras termiņš beidzas 2020. gada maijā un kuras mērķis ir atbalstīt valsts piecu gadu ekonomisko programmu (2016.-2020. gads). EFF sekoja pēc SVF 24 mēnešu rezerves vienošanās par USD 1,75 miljardiem, kuru SVF apstiprināja 2013. gada jūnijā un kura tika noslēgta 2015. gada decembrī. Tunisija no ES ieguva vēl papildu MFP EUR 300 miljonu apmērā aizdevumu veidā. Šī darbība tika apstiprināta 2014. gada maijā un daļēji izmaksāta (pirmās divas daļas, kopā EUR 200 miljoni) 2015. gada laikā. Šīs darbības pēdējās daļas (EUR 100 miljoni) izmaksa ir atlikta, atspoguļojot to, ka daži politikas pasākumi, par kuriem panākta vienošanās, tiek īstenoti nepietiekamā mērā, kā arī to, ka pastāv grūtības pildīt SVF programmu. Ņemot vērā ilgstošās ekonomiskās grūtības, kuras saasināja 2015. gada teroristu uzbrukumi un vispārējā reģionālā nestabilitāte, likumdevēji 2016. gada 6. jūlijā apstiprināja papildu MFP Tunisijai līdz EUR 500 miljoniem aizdevumu veidā. Pēc sarunu starp Komisiju un Tunisijas iestādēm noslēgšanās 2016. gada decembrī 2017. gada 27. aprīlī tika parakstīts saprašanās memorands un aizdevuma līgums. Tiek lēsts, ka Tunisijas IKP pieaugums 2016. gadā ir sasniedzis 1,1 %, neliels paātrinājums attiecībā pret 2015. gadā reģistrētajiem 0,8 %. Bezdarba līmenis ir 15,5 %. Inflācija 2016. gadā vidēji bija aptuveni 3,7 %, kas ir kritums no 5 % 2015. gadā, un tiek paredzēts, ka 2017. gadā tā sasniegs vidēji 3,9 %. Attiecībā uz valsts finansēm tiek lēsts, ka valsts budžeta deficīts 2016. gadā ir sasniedzis 6 % no IKP (pret 4,6 % saskaņā ar SVF programmu). Tas ir saistīts ar dažādiem faktoriem, tostarp zemākiem nekā paredzēts nodokļu ieņēmumiem, augstākām parāda apkalpošanas izmaksām (daļēji veicina Tunisijas dināra vērtības samazināšanās) un palielinātu publiskā sektora atalgojumu. Centrālās valdības parāds ir turpinājis pieaugt, no 55 % no IKP 2015. gadā sasniedzot 63 % no IKP 2016. gadā. Turklāt tiek plānots, ka Tunisija nākamo divu gadu laikā atmaksās ievērojami lielāko daļu no valsts parāda summas.

Neraugoties uz naftas cenu kritumu, vājāku iekšzemes ekonomisko aktivitāti un labākiem eksporta rādītājiem, teroristu uzbrukumu negatīvā ietekme uz tūrismu 2016. gadā palīdzēja saglabāt tekošo kontu neilgtspējīgi augstā līmenī – 9 % no IKP. Tiek lēsts, ka rezerves bija gandrīz USD 6,1 miljarda apmērā, kas atbilst aptuveni 4,3 mēnešu importam. 3.2.6. Ukraina Reaģējot uz ekonomiskās situācijas straujo pasliktināšanos un vājo maksājumu bilances stāvokli Ukrainā, Komisija 2015. gada janvārī ierosināja jaunu MFP darbību līdz EUR 1,8 miljardu apmērā, ko paredzēts izmaksāt aizdevumu veidā trīs vienādās daļās (katra daļa EUR 600 miljonu apmērā). Jaunās darbības (MFP III) pirmo daļu sniedza 2015. gada jūlijā. Komisija 2016. gadā neizmaksāja nevienu MFP darbības daļu, atspoguļojot to, ka Ukrainas iestādes bija nepietiekami īstenojušas dažas politikas reformas, kas norādītas saprašanās memorandā. Tomēr Komisija 2017. gada aprīlī izmaksāja otro daļu EUR 600 miljonu apmērā, atbildot uz pasākumiem, kurus iestādes 2016. gada beigās un 2017. gada sākumā bija pieņēmušas, lai risinātu dažus neatrisinātos jautājumus, un ņemot vērā to, ka valsts kopumā bija apmierinoši īstenojusi MFP programmu. Ukraina vēl principā var saņemt vēl EUR 600 miljonus no MFP III. Šī palīdzība ir atkarīga no tā, vai Ukraina veiksmīgi īstenos politikas pasākumus, kas norādīti saprašanās memorandā, un spēs panākt nepārtrauktu progresu SVF programmas īstenošanā, četru gadu EFF aptuveni USD 17,5 miljardu apmērā, kas tika apstiprināta 2015. gada martā. Pēdējā daļas izmaksa (USD 1 miljards) saskaņā ar SVF programmu notika 2017. gada aprīlī, tādējādi kopējās izmaksas kopš 2015. gada ir sasniegušas USD 8,5 miljardus. Ukrainas ekonomika stabilizējās 2016. gadā. Tas tika panākts ar spēcīgu politikas reakciju, kas paredzēta, lai risinātu ilgtermiņa nelīdzsvarotību, un ar pastāvīgo starptautisko finanšu un tehnisko atbalstu, kas palīdzēja iegrožot uzticības krīzi. Rezultātā ekonomika pirmo reizi 4 gadu laikā pieauga reālā izteiksmē. IKP pieaugums sasniedza 2,3 %, gūstot labumu no pieaugošā mājsaimniecību pieprasījuma un investīciju darbības uzlabošanās. Ekonomisko stabilizāciju atspoguļo arī ievērojamais inflācijas kritums (12,4 % 2016. gada beigās no 43,4 % 2015. gada beigās), kā arī svārstību samazināšanās valūtas tirgū. Piesardzīgas fiskālās politikas rezultātā valsts konsolidētā kopbudžeta deficīts bija 2,3 % no IKP 2016. gadā, kas ir ievērojami zem sākotnējā 3,7 % mērķa. Fiskālajai konsolidācijai kopā ar uzņēmuma Naftogaz darbības deficīta novēršanu bija svarīga nozīme, ierobežojot parāda attiecības pret IKP palielināšanos, kas 2016. gada beigās bija 81,0 %, kas ir tikai nedaudz vairāk kā 79,1 % pirms gada. Tas tika sasniegts, neskatoties uz izmaksām, kas saistītas ar lielākā komercaizdevēja PrivatBank nacionalizāciju. Investīciju aktivitātes kāpums 2016. gadā veicināja tekošā konta deficīta palielināšanos līdz 4,1 % no IKP. Vēl viens faktors bija zemie eksporta rādītāji, ko radīja zemās preču cenas, un papildu šķēršļi tirdzniecībai, ko radīja Krievija, piemērojot aizliegumu tranzīta eksportam uz Vidusāziju. Tomēr tekošā konta deficīts saglabājās zem tā augstākā līmeņa 8,7 % no IKP 2013. gadā, un to pilnībā nosedza kapitāla ieplūde. Lai gan starptautiskā finansiālā palīdzība 2016. gadā bija zemāka par plānoto, tā turpināja atbalstīt starptautiskās rezerves, kuras 2016. gada beigās bija pieaugušas līdz USD 15,5 miljardiem, kas atbilst 3,5 mēnešu nākamā gada prognozētajam importam. 4. MFP līdzekļu atbilstīgas izmantošanas nodrošināšana: darbības novērtējumi un ex post novērtējumi 4.1. Darbības novērtējumi Atbilstīgi ES Finanšu regulas prasībām Komisija ar ārējo konsultantu palīdzību veic darbības novērtējumus, lai gūtu pietiekamu pārliecību par saņēmējvalstu administratīvo procedūru un finanšu sistēmu darbību. Darbības novērtējumi ir vērsti uz valstu finanšu pārvaldības sistēmām, īpaši finanšu ministriju un centrālo banku procedūrām un organizāciju, konkrētāk, uz to kontu pārvaldību, kuros tiek saņemti ES līdzekļi. Turklāt īpaša uzmanība tiek veltīta tam, kā darbojas ārējās revīzijas iestādes, to neatkarībai, to darba programmām un to veiktās kontroles iedarbīgumam. Tiek pārbaudītas arī publiskā iepirkuma procedūras centrālajā līmenī. 2016. gadā Komisija veica darbības novērtējumus attiecībā uz Moldovu un Jordāniju, gatavojoties jaunajām MFP darbībām šajās valstīs. Šie novērtējumi tika pabeigti attiecīgi 2016. gada februārī un septembrī. Abos novērtējumos tika secināts, ka procedūras abās valstīs nodrošina pietiekamas garantijas, lai uzsāktu īstenot paredzētās MFP darbības. 4.2. Ex post novērtējumi Saskaņā ar ES Finanšu regulu Komisija pēc MFP programmu pabeigšanas veic ex post novērtējumus, lai novērtētu to ietekmi. Galvenie mērķi ir šādi: I.analizēt ietekmi uz saņēmējvalsts ekonomiku un jo īpaši uz tās ārējās pozīcijas ilgtspēju; II.novērtēt ES rīcības pievienoto vērtību. Ex post novērtējumi par MFP I un MFP II darbību Ukrainā un MFP I darbību Jordānijā tika uzsākti 2016. gada beigās, un tiek plānots, ka tie tiks pabeigti 2017. gadā. 5. Lūgumi pēc palīdzības un turpmāki Komisijas priekšlikumi — budžeta situācija MFP darbību programma 2017. gadam ir šāda: I.pašreizējo MFP darbību īstenošana, kā aprakstīts iepriekš. Tas ietver pēdējo daļu izmaksu Gruzijai un Tunisijai I, trešās darbības pēdējo divu daļu izmaksu Ukrainai un turpmāko darbību visu daļu izmaksu Tunisijai un Jordānijai; II.Moldovas darbības apstiprināšana un īstenošana ar palīdzības pirmo divu daļu paredzēto izmaksu;