Īpašais ziņojums Saimnieciskuma 
nodrošināšana – 
ES finansēto lauku 
attīstības projektu 
dotāciju izmaksu kontroleLV 2014  Nr. 22
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA

EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis +352 4398-1
E-pasts: eca-info@eca.europa.eu  
Internets: http://eca.europa.eu
Twitter : @EUAuditorsECA  
YouTube : EUAuditorsECA
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu ).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2014. gads
ISBN 978-92-872-1400-3
doi: 10.2865/22622
© Eiropas Savienība, 2015. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
Printed in Luxembourg
Saimnieciskuma 
nodrošināšana – 
ES finansēto lauku 
attīstības projektu 
dotāciju izmaksu kontrole
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)Īpašais ziņojumsLV 2014  Nr. 22
02
 Saturs
Punkts
 Glosārijs
I–IX Kopsavilkums
1–15 Ievads
16–20 Revīzijas tvērums un pieeja
21–100 Apsvērumi
21–35 I daļa. Norādījumi, pārraudzība un korekcija: Eiropas Komisijas pienākums nodrošināt, ka lauku 
attīstībai atvēlētie ES līdzekļi tiek labi izlietoti
24–29 Kad revīzijā bija konstatētas nepilnības projektu izmaksu pārbaudēs, Komisija reaģēja, ierosinot finanšu 
korekcijas un mudinot dalībvalstis izstrādāt rīcības plānus
30–31 Ja Komisija būtu sniegusi norādījumus un atklājusi nepilnības plānošanas perioda daudz agrākā stadijā, 
izmaksu pārvaldība būtu bijusi labāka
32–35 Lai gan Komisijas jaunākās iniciatīvas ir devušas zināmus rezultātus, rīcības plānos nav pietiekami aplūkots 
izmaksu pamatotības risks
36–55 II daļa. Aizsardzība pret pārmērīgu specifikāciju: pieejas, kā nodrošināt, ka preces un pakalpojumi, 
par kuriem apstiprināta dotācija, ir pamatoti
38–42 Dotāciju ierobežošana līdz standarta specifikācijas izmaksām ir vienkārša un efektīva, ja ir daudz līdzīgu 
projektu vai vienādi izdevumu veidi
43–55 Attiecībā uz citiem pasākumiem, ja risks to attaisno, būtu jānovērtē piedāvātās izmaksas, lai nodrošinātu 
specifikāciju pamatotību
56–87 III daļa. Labākās cenas nodrošināšana: pieejas, kā panākt, ka apstiprināto preču un pakalpojumu 
cenas ir pamatotas
58–63 Vienkāršotu izmaksu risinājumu izmantošana (vai maksimālo izmaksu izmantošana līdzīgā veidā), ja tas ir 
iespējams, efektīvi samazina pārmērīgu cenu risku, ja vien šīs izmaksas ir noteiktas pareizi
64–74 Pieteikumā norādīto preču cenu salīdzināšana ar neatkarīgiem datiem par cenām var sniegt pārliecību par 
cenu pamatotību, taču šī pieeja var būt grūti īstenojama
75–85 No dažādiem piegādātājiem saņemto piedāvājumu salīdzināšana var būt vienkārša metode, kā noteikt 
tirgus cenas, tomēr ir vajadzīgi aizsardzības pasākumi, lai nodrošinātos pret krāpšanu un manipulācijām
86–87 Ja ir jāpieņem uz vērtējumu balstīts lēmums, neatkarīga eksperta vai ekspertu grupas atzinums var sniegt 
vērtīgu pārliecību un būt izmaksu ziņā īpaši lietderīgs, to izmantojot lielāka riska gadījumos
03 Saturs
88–92 IV daļa. Nepārtraukta kontrole pēc projekta apstiprināšanas: pieejas, kā nodrošināt, ka faktiski 
atlīdzinātās izmaksas ir pamatotas
90–91 Kontroles sistēmām būtu jāatklāj un jāpārbauda jebkādas būtiskas izmaiņas projektā, kuras veiktas pēc 
dotācijas apstiprināšanas, lai pārliecinātos, ka atlīdzināmās izmaksas joprojām ir pamatotas
92–94 Skaidri noteikumi un paziņojumi, kā arī maksājumu izlases pārbaude var atturēt no atlaižu, rabatu vai citu 
piegādātāja sniegto priekšrocību slēpšanas, kas samazina faktisko cenu
95–100 V daļa. Lietderības nodrošināšana: pieejas, kā panākt, ka prasību un pārbaužu līmenis ir 
proporcionāls riska līmenim
96–98 Ja riska iespējamība un potenciālā ietekme ir maza, var izveidot kontroles sistēmas, kas samazina 
administratīvo slogu
99–100  Preces un pakalpojumi ar lielu vērtību, projekti ar augstu atbalsta likmi un citi riska faktori attaisno 
augstāku pārbaužu līmeni
101–111 Secinājumi un ieteikumi
 I pielikums.   Eiropas Revīzijas palātas izveidotais kontrolsaraksts, kas paredzēts, lai novērtētu 
kontroles sistēmu izveidi attiecībā uz risku, kas saistīts ar lauku attīstības izmaksām
 II pielikums.   Dokumentu pārbaudei izraudzītās lauku attīstības programmas
 III pielikums.   Vienkāršotu izmaksu risinājumu izmantošana visās 88 lauku attīstības programmās
 IV pielikums.   Pārskats par pieejām, kas izmantotas dokumentu pārbaudei izraudzītajās lauku 
attīstības programmās
 Komisijas atbilde
04
 Glosārijs
Atsauces cenas : aprīkojuma vienību, mašīnu tehnikas vai būvmateriālu cenas, celtniecības vai darbaspēka izmaksas 
u. c., pamatojoties uz kurām dalībvalstu iestādes novērtē dotāciju pieteikumos piedāvātās projektu izmaksas.
Dalībvalstu iestādes : dalībvalstis vai to reģioni izraugās vadošo iestādi , kas atbild par lauku attīstības 
programmas plānošanu, īstenošanu un novērtēšanu, un maksājumu aģentūru , kas var uzņemties dažus no šiem 
uzdevumiem un veic maksājumus dotāciju saņēmējiem.
Faktisko izmaksu atlīdzināšana : dotācija, kas pamatojas uz faktiskajām attaisnotajām izmaksām. Parasti 
saņēmējam tās jāpierāda, uzrādot samaksātos rēķinus.
Kontroles sistēmas : noteikumu un procedūru kopums, ko izmanto, lai panāktu, ka tiek sasniegti organizācijas vai 
izdevumu programmas mērķi.
Koprezultāts : tiešās sekas vai pārmaiņas, kas rodas, īstenojot projektu.
Lauku attīstības programma (LAP) : dokuments, ko sagatavojusi dalībvalsts un apstiprinājusi Komisija, lai reģionālā 
vai valsts līmenī plānotu un īstenotu ES lauku attīstības politiku.
Pārmērība : lieka greznība vai dārgu un nevajadzīgu funkciju vai uzlabojumu iekļaušana. Šajā ziņojumā “pārmērība” 
attiecas uz tādu preču (vai pakalpojumu) iegādi, kuru kvalitātes vai specifikācijas līmenis ir augstāks nekā 
nepieciešams, piemēram, luksusa auto, nevis nedārga un praktiska transportlīdzekļa, iegāde.
Pasākums : politikas īstenošanas atbalsta shēma. Tajā ir ietverti noteikumi, kas paredz, kādi projekti var tikt 
finansēti. Ieguldījumu pasākumi  ir pasākumi, kas nodrošina finansiālu atbalstu tehnikas un aprīkojuma iegādei, 
būvniecībai vai tādiem darbiem kā mežu atjaunošana.
Plānošanas periods : periods, ko aptver lauku attīstības programmas. Šī revīzija attiecas uz periodu no 2007. līdz 
2013. gadam. Maksājumi par šajā periodā finansētajiem projektiem var turpināties līdz 2015. gada decembrim. 
Lauku attīstības programmas periodam no 2014. līdz 2020. gadam šīs revīzijas laikā vēl nebija pieņemtas.
Projekts : ieguldījums, pakalpojums vai cits pasākums, kura īstenošanai tiek lūgts vai ir saņemts finansējums 
dotācijas veidā.
Tiešie rezultāti : tas, kas ir radīts vai paveikts, īstenojot projektu.
05 Glosārijs
Vienkāršotu izmaksu risinājumi : dotācijas, kas nav atkarīgas no faktiskajām izmaksām. Galvenie vienkāršotu 
izmaksu veidi ir šādi:
 οVienības standarta izmaksas : dotācijas lielumu aprēķina, pamatojoties uz iepriekš noteiktu vienības cenu. 
Piemērs: zemes īpašniekam ir piešķirta dotācija jauna, videi draudzīga dzīvžoga izveidei, izmantojot vietējās koku 
sugas. Vienības standarta cena par dzīvžoga metru ir 50 EUR. Ja zemes īpašnieks veidos 100 m garu dzīvžogu, 
izmaksātās dotācijas lielums būs 5000 EUR (50 x 100 EUR) neatkarīgi no faktiskajām izmaksām, kas radušās, iegā ­
dājoties augus un veidojot dzīvžogu.
 οVienotas likmes finansējums : dotācijas lielumu nosaka konkrētām attaisnoto izmaksu kategorijām, noteiktu 
procentuālo daļu piemērojot citām attaisnoto izmaksu kategorijām. 
Piemērs: lauksaimniekam ir piešķirta dotācija jaunas liellopu kūts būvniecībai par 100 000 EUR. Vienotā likme 
maksai par arhitektu un mērnieku pakalpojumiem ir 10 %. Papildus dotācijai par būvniecības darbiem lauksaim ­
nieks saņems arī 10 000 EUR lielu dotāciju arhitektu un mērnieku izmaksu segšanai, neatkarīgi no tā, cik liela būs 
faktiskā maksa.
 οFiksēta summa : par konkrētu darbību pabeigšanu vai tiešo rezultātu vai koprezultāta sasniegšanu tiek izmaksā ­
ta fiksēta dotācijas summa. 
Piemērs: pašvaldībai ir piešķirta dotācija pasākuma organizēšanai. Fiksētā summa šādiem pasākumiem 
ir 10 000 EUR. Neatkarīgi no faktiskajām izmaksām, kas radīsies pašvaldībai, tā saņems šādu summu, ja būs izpil ­
dījusi dotācijas nosacījumus attiecībā uz apmeklētāju skaitu un pasākuma ilgumu.
06
 Kopsavilkums
I
Šī revīzija attiecas uz ES lauku attīstības politikas 
izmaksām. Tās uzmanības centrā ir dotācijas, kas pie ­
šķirtas, lai segtu izmaksas saistībā ar ieguldījumu un 
citiem projektiem, kurus īsteno lauksaimnieki, uzņē ­
mumi, vietējās pārvaldes iestādes un citas organizā ­
cijas laukos. Šīs dotācijas, kas veido apmēram pusi no 
100 miljardus EUR lielajiem ES izdevumiem, kuri bija 
plānoti periodam no 2007. līdz 2013. gadam, Komisijas 
uzraudzībā pārvalda dalībvalstu iestādes.
II
Ieguldot tik lielas summas, gan ES, gan arī dalībvalstu 
interesēs ir nodrošināt, ka lauku attīstības dotāciju 
izmaksas tiek kontrolētas. Tam ir liela nozīme, īstenojot 
“pareizu finanšu pārvaldību”, kas noteikta ES finanšu 
regulās un prasa nodrošināt, lai visi ES budžeta pārval ­
dītāji piemērotu saimnieciskuma principu – atbalstīt 
pareizos mērķus  par labāko cenu .
III
Palāta katru gadu revidē lauku attīstības izdevumus 
un gūtos konstatējumus ietver savos gada un īpašajos 
ziņojumos. Palātas konstatējums, kas aizvien atkārto ­
jas, ir tāds, ka dalībvalstu iestādes pietiekami nenodro ­
šina lauku attīstības dotācijām apstiprināto izmaksu 
pamatotību. Ir skaidrs, ka šajā jomā ir vajadzīga labāka 
finanšu pārvaldība. Tāpēc Palāta nolēma sīki izpētīt 
risku, kā arī Komisijas un dalībvalstu pieejas šā riska 
novēršanai.IV
Palāta konstatēja, ka izmantotās pieejas nebija pašas 
efektīvākās, lai kontrolētu lauku attīstības izmaksas. 
Komisija reaģēja tikai pēc tam, kad bija radušās prob ­
lēmas, nevis vispirms gādāja par sistēmu pareizību. 
Dalībvalstu kontroles sistēmās tika ņemti vērā tikai 
daži riska veidi, kas apdraud saimnieciskumu, vai arī 
tās bija nepilnīgas. Bija iespējamas arī efektīvākas pie ­
ejas, taču tās netika plaši izmantotas.
V
2007.–2013. gada plānošanas perioda sākumā Komisija 
nesniedza norādījumus un neizplatīja labu praksi – tā 
nenodrošināja, ka dalībvalstu sistēmas ir efektīvas, 
pirms tās sāka apstiprināt lielas dotācijas. Līdz laikam, 
kad tā sāka rīkoties, lielais vairākums projektu dotāciju 
jau bija apstiprinātas. Taču kopš 2012. gada Komisija 
pieņēma aktīvāku un saskaņotāku pieeju. Ja tā tiks 
īstenota, vairāk pievēršoties saimnieciskumam, finanšu 
pārvaldībai nākamajā plānošanas periodā vajadzētu 
uzlaboties.
VI
Attiecībā uz dalībvalstīm visām 15 lielākajām lauku 
attīstības programmām līdz 2014. gadam bija ieviestas 
tiesību aktos paredzētās lauku attīstības izmaksu kon ­
troles pamatsistēmas. Tomēr tām visām tika konstatē ­
tas nepilnības attiecībā uz galvenajiem riska veidiem, 
līdz ar to lauku attīstības dotāciju izmaksas kopumā 
netika labi kontrolētas. Analizējot informāciju par 
visām 88 LAP , atklājās, ka līdzīga situācija valda visā ES, 
proti:
a) dalībvalstu kontroles sistēmas bija vērstas uz preču 
vai būvdarbu cenām  dotāciju pieteikumos, daudz 
mazāku uzmanību pievēršot tam, vai pašas preces 
un pakalpojumi ir pamatoti un vai attiecībā uz po ­
litikas mērķiem dotācija ir izmaksu ziņā lietderīga. 
Tas rada pārmērības risku, kā arī ieguldīto līdzekļu 
nepietiekamas atdeves risku;
b) galvenās metodes, kas tika izmantotas, lai dotāciju 
pieteikumos pārbaudītu cenu pamatotību, bija 
dažādu piegādātāju piedāvājumu salīdzināšana 
vai cenu salīdzināšana ar atsauces cenām. Palāta 
konstatēja, ka dažās dalībvalstīs izmantotās sistē ­
mas nesniedza pietiekamu pārliecību par izmaksu 
pamatotību, piemēram, izmantojot atsauces cenas, 
kas par 30 % pārsniedz faktiskās tirgus cenas;
Kopsavilkums 07
c) dotācijas tiek apstiprinātas iepriekš un izmaksātas 
uzreiz pēc tam, kad pieteikuma iesniedzējs ir iegā ­
dājies attiecīgās preces vai uzsācis būvdarbus. Ja 
pēc dotāciju apstiprināšanas projektos tika veiktas 
izmaiņas, nepilnības dažu dalībvalstu sistēmās 
ļāva atlīdzināt izmaksas, kuru pamatotība nebija 
pārbaudīta;
d) prasību un pārbaužu līmenis parasti nebija saistīts 
ar dažādajiem riska līmeņiem. Daudzas dalībval ­
stu iestādes izmantoja vienas un tās pašas meto ­
des 10 000 EUR vai 1 000 000 EUR vērtas dotācijas 
pārbaudei. Ierobežota riska gadījumā vienkāršoša ­
nas iespējas netika plaši izmantotas.
VII
Tādējādi Palāta secina, ka, uzlabojot izmaksu kontroles 
pieejas, pastāv plašas iespējas būtiski ietaupīt izdevu ­
mus par lauku attīstības projektu dotācijām plānoša ­
nas periodā no 2014. līdz 2020. gadam. Šos līdzekļus 
varētu izmantot, lai finansētu papildu projektus, tā 
nodrošinot labākus tiešos rezultātus un koprezultātu 
un sekmējot mērķu sasniegšanu.
VIII
Attiecībā uz atklātajām nepilnībām Palāta konstatēja 
arī praktiski realizējamas un izmaksu ziņā lietderīgas 
pieejas, no kurām lielākā daļa vienā vai otrā dalībvalstī 
jau tiek īstenota.
IX
Tāpēc Palāta iesaka Komisijai un dalībvalstīm pirms 
izdevumu veikšanas jaunajā plānošanas periodā 
nodrošināt, ka attiecībā uz visām LAP izmantotajās 
pieejās ir ņemts vērā šajā ziņojumā aprakstītais risks. 
Šādas novērtēšanas kritēriji ir sniegti ziņojuma pieli ­
kumā. Daļai no šā procesa ir jābūt dalībvalsts iestāžu 
veiktam ex ante  novērtējumam. Palāta arī iesaka Komi ­
sijai un dalībvalstīm jaunā plānošanas perioda sākumā 
pārbaudīt, vai sistēmas darbojas produktīvi un vai tās 
ir efektīvas.
08
 Ievads
Revīzijas veikšanas iemesli: labāka 
lauku attīstības izmaksu kontrole 
varētu radīt reālus ietaupījumus
01 
Šī revīzija attiecas uz ES lauku attīstī ­
bas politikas izmaksām. Tās uzmanības 
centrā ir dotācijas, kas piešķirtas, lai 
segtu izmaksas saistībā ar ieguldījumu 
un citiem projektiem, kurus īsteno 
lauksaimnieki, uzņēmumi, vietējās pār ­
valdes iestādes un citas organizācijas 
laukos. Šīs dotācijas Komisijas uzrau ­
dzībā pārvalda dalībvalstu iestādes, 
ievērojot ES tiesību aktos1 izklāstītos 
noteikumus. Parasti dotācijas tiek 
apstiprinātas, pamatojoties uz projekta 
specifikāciju un pieteikuma iesniedzēja 
piedāvātajām cenām, un izmaksātas 
uzreiz pēc tam, kad pieteikuma iesnie ­
dzējs ir iegādājies attiecīgās preces vai 
uzsācis būvdarbus.
02 
2007.–2013. gada plānošanas periodā 
ES plānoja lauku attīstībai tērēt gandrīz 
100 miljardus  EUR. Arī dalībvalstis 
plānoja papildu ieguldījumu 55  miljar ­
du EUR apmērā no valsts vai reģionālā 
budžeta. Ieguldot tik lielas summas, 
gan ES, gan arī dalībvalstu interesēs ir 
nodrošināt, ka lauku attīstības dotāciju 
izmaksas tiek kontrolētas. Tam ir liela 
nozīme, īstenojot “pareizu finanšu 
pārvaldību”, kas noteikta ES finanšu 
regulās un prasa nodrošināt, lai visi 
ES budžeta pārvaldītāji piemērotu 
saimnieciskuma, efektivitātes un liet ­
derības principus.03 
Tomēr, veicot revīziju par lauku attīstī ­
bas politiku no 2007. līdz 2013. gadam, 
Palāta konstatēja, ka valstu un reģionā ­
lās iestādes pietiekami nenodrošina to 
projektu izmaksu pamatotību, kuriem 
piešķirtas šīs dotācijas. Pie līdzīgiem 
secinājumiem, veicot savu revīziju, ir 
nonākusi arī Komisija. Sīkāka informā ­
cija ir sniegta 24.–26. punktā.
04 
Tas nozīmē, ka labāka izmaksu kontrole 
ļautu būtiski ietaupīt izdevumus par 
lauku attīstības projektu dotācijām, 
vienlaikus nodrošinot tos pašus tiešos 
rezultātus un koprezultātu un sasnie ­
dzot tos pašus mērķus. Palāta uzskata, 
ka ir iespējams panākt būtiskus ie ­
taupījumus. Katrā ieguldījumu pro ­
jektā ietaupot vien dažus simtus eiro, 
kopējais ietaupījums varētu būt daudzi 
miljoni. Ikreiz ietaupot 1 %, ietaupī ­
jums ES budžetā būtu 500 miljoni EUR 
visā plānošanas periodā2. Šos līdzekļus 
varētu izmantot, lai finansētu papildu 
projektus, tādējādi nodrošinot labākus 
tiešos rezultātus un koprezultātu un 
sekmējot mērķu sasniegšanu.1 Uz 2007.–2013. gada 
plānošanas periodu attiecas 
Padomes 2005. gada 
20. septembra Regula (EK) 
Nr. 1698/2005 par atbalstu 
lauku attīstībai no Eiropas 
Lauksaimniecības fonda lauku 
attīstībai (ELFLA) (OV L 277, 
21.10.2005., 1. lpp.), Komisijas 
2006. gada 15. decembra 
Regula (EK) Nr. 1974/2006, ar 
ko paredz sīki izstrādātus 
piemērošanas noteikumus 
Padomes Regulai (EK) 
Nr. 1698/2005 par atbalstu 
lauku attīstībai no Eiropas 
Lauksaimniecības fonda lauku 
attīstībai (ELFLA) (OV L 368, 
23.12.2006., 15. lpp.), un 
Komisijas 2011. gada 
27. janvāra Regula (ES) 
Nr. 65/2011, ar ko nosaka sīki 
izstrādātus noteikumus, lai 
īstenotu Padomes Regulu (EK) 
Nr. 1698/2005 attiecībā uz 
pārbaudes kārtību, kā arī 
savstarpējo atbilstību saistībā 
ar lauku attīstības atbalsta 
pasākumiem (OV L 25, 
28.1.2011., 8. lpp.). Šādu 
sistēmu sauc par “dalīto 
pārvaldību”. Komisija saglabā 
vispārēju atbildību, bet pati 
neapstiprina dotācijas un 
neveic maksājumus 
saņēmējiem – tie ir dalībvalstu 
iestāžu uzdevumi.
2 Ieguldījumu pasākumi veido 
aptuveni pusi no lauku 
attīstībai plānotajiem 
izdevumiem.
09 Ievads
05 
Līdzīgu lauku attīstības pasākumu 
kopumu paredzēts īstenot 2014.–
2020. gada plānošanas periodā, un ir 
sagaidāms, ka jaunu dotāciju apstip ­
rināšana sāksies 2015. gadā. Komisija 
sadarbojas ar dalībvalstīm, lai uzlabotu 
kontroles sistēmu efektivitāti, tādējādi 
nodrošinot to labāku atbilstību tiesību 
aktiem. Ņemot vērā iespēju, ka labāka 
finanšu pārvaldība šajā jomā varētu 
nodrošināt būtiskus ietaupījumus 
un ES budžeta labāku izmantojumu, 
Palāta nolēma šajā procesā sniegt savu 
ieguldījumu, veicot padziļinātu revīziju 
par pašreizējām lauku attīstības izmak ­
su kontroles pieejām3.Lauku attīstības politika: vairāk 
nekā miljons individuālu dotāciju, 
kas izmaksātas lauksaimniekiem, 
maziem uzņēmumiem, vietējām 
iestādēm un citām organizācijām 
laukos
06 
Lauku attīstības politika no 2007. līdz 
2013. gadam tika īstenota ar 88 valsts 
vai reģionālo lauku attīstības prog ­
rammu palīdzību visā ES. Katru prog ­
rammu veidoja vairāki “pasākumi” 
(atbalsta shēmas), un, pamatojoties uz 
attiecināmības noteikumu kopumu un 
projektu atlases kritērijiem, ikviens no 
tiem attiecās uz konkrētām saņēmēju 
grupām un projektu veidiem. Dalībval ­
stu iestādes pieņēma dotāciju likmes 
(tiesību aktos noteiktajās robežās), kas 
atkarībā no pasākuma varēja būt 10 % 
līdz 100 % no projekta attiecināmajām 
izmaksām. Izmantojot šos pasākumus, 
ES vēlas veicināt un atbalstīt darbības, 
kas palīdz sasniegt politikas mērķus – 
paaugstināt lauksaimniecības un mež ­
saimniecības nozares konkurētspēju, 
uzlabot vidi un lauku ainavu, uzlabot 
dzīvi laukos un dažādot lauku eko ­
nomiku4. Dažādu finansēto projektu 
piemēri ir sniegti 1. izcēlumā .3 Palātas pamatuzdevums ir 
sekmēt ES finanšu labāku 
pārvaldību, veicināt 
pārskatatbildību un 
pārredzamību un darboties kā 
neatkarīgai Savienības 
iedzīvotāju finansiālo interešu 
aizstāvei. Pildot neatkarīgas 
ES ārējās revīzijas iestādes 
funkcijas, Palāta pārbauda, vai 
ES līdzekļi ir pareizi uzskaitīti, 
iekasēti un izlietoti saskaņā ar 
attiecīgajiem noteikumiem un 
tiesību aktiem un vai ir 
panākta ieguldīto līdzekļu 
maksimāla atdeve. Vairāk 
informācijas: http://www.eca.
europa.eu/lv/Pages/
MissionObjectives.aspx
4 Vairāk informācijas par lauku 
attīstības politiku var atrast 
Komisijas tīmekļa vietnē: 
http://ec.europa.eu/
agriculture/rurdev/
index_lv.htm
10 Ievads 1. izcēlums
Lauksaimnieku apmācība, kas finansēta, īstenojot pasākumu  
“Apmācība un informācija” (Bulgārija)
Smidzināšanas mašīna, kas finansēta, īstenojot pasākumu  
“Lauku saimniecību modernizācija” (Vācija)
Liellopu kūts ar salmu kaisītāju, kas finansēta, īstenojot pa ­
sākumu “Lauku saimniecību modernizācija” (Luksemburga)
Graudu kalte un noliktava, kas finansēta, īstenojot pasā ­
kumu “Lauksaimniecības un mežsaimniecības produktu 
pievienotāsvērtības radīšana” (Lietuva)
Pilienveida apūdeņošanas sistēma, kas finansēta, īstenojot 
pasākumu “Infrastruktūra, kas attiecas uz lauksaimniecības 
un mežsaimniecības attīstību” (Grieķija)
Piejūras priežu stādīšana, īstenojot pasākumu  
“Mežsaimniecības potenciāla atjaunošana” (Francija)
Ziedu veikals, kas finansēts, īstenojot pasākumu “Atbalsts 
mikrouzņēmumu veidošanai un attīstībai” (Zviedrija )
Kafejnīca savvaļas parkā, kas finansēta, īstenojot pasākumu 
“Tūrisma darbības veicināšana” (Apvienotā Karaliste)Politikas mērķis: dzīves uzlabošana laukos un lauku ekonomikas dažādošanaPolitikas mērķis: vides un lauku ainavas uzlabošanaPolitikas mērķis: lauksaimniecības un mežsaimniecības nozares konkurētspējas paaugstināšanaLauku attīstības programmu finansēto projektu piemēri
11 Ievads 2. izcēlums 1. attēlsDotācijas pieteikuma iesniegšanas un dotācijas saņemšanas tipiskā procedūra
Pieteikuma iesniedzējs Dalībvalstu iestādesPiegādātāju piedāvājumu 
saņemšana un projekta tāmes izveideIzmaksu pamatotības pārbaudeProjekta īstenošanaDotācijaspieprasījuma pārbaude
Maksājuma veikšana par norunāto procentuālo daļu no apstiprināta-jām izmaksām, kuras radušās Rēķinu samaksa
Dotācijas maksājuma 
pieprasījuma iesniegšanaDotācijas apstiprināšanaProjekta piedāvājuma un dotācijas pieteikuma sagatavošana
Kopīgas pieejas, ko izmanto, lai pārbaudītu dotāciju pieteikumos norādīto projektu 
izmaksu pamatotību
Vienkāršots piemērs . Lauksaimniekam ir vajadzīgs traktors ar 75 ZS jaudu. Viņš saņem piedāvāju ­
mus no trim piegādātājiem: A piedāvājums – 44 000 EUR; B piedāvājums – 46 000 EUR un C piedā ­
vājums – 48 000 EUR. Viņš izvēlas B piedāvājumu un iesniedz pieteikumu lauku attīstības dotācijai 
par 50 % no izmaksām.
Dažādu piedāvājumu salīdzināšana . Dalībvalstu iestādes salīdzina A, B un C piedāvājumu un izlemj, vai 
izmaksas, par kurām iesniegts pieteikums (B piedāvājums – 46 000 EUR), ir pamatotas.
Tirgus izpēte . Dalībvalstu iestādes sazinās ar citiem piegādātājiem vai meklē internetā līdzvērtīgu 75 ZS trak ­
toru cenas un salīdzina tās ar B piedāvājumu.
Eksperta atzinums.  Dalībvalstu iestādes lūdz lauksaimniecības inženieri apliecināt B piedāvājuma pamatotī ­
bu, vai arī tās var vērsties novērtēšanas komitejā un lūgt atzinumu.
Atsauces cenas. Dalībvalstis salīdzina B piedāvājumu ar datubāzē iekļautajām dažādu konstrukciju un modeļu 
traktoru cenām. Ja atsauces cena ir 45 000 EUR, tās tomēr var apstiprināt dotāciju 23 000 EUR apmērā, pama ­
tojoties uz B piedāvājumu, ja tās uzskata, ka 46 000 EUR ir pamatota cena. Vai arī tās var piemērot atsauces 
cenu kā maksimālo summu un apstiprināt dotāciju 22 500 EUR apmērā.
Vienkāršotu izmaksu risinājumi.  Tā vietā, lai pārbaudītu B piedāvājuma pamatotību, dalībvalstu iestādes 
traktora iegādei piedāvā dotāciju fiksētas summas – 20 000 EUR – apmērā. To maksā neatkarīgi no traktora 
veida vai faktiskajām izmaksām. Vai arī tās var noteikt traktora maksimālo cenu  40 000 EUR apmērā un atlī ­
dzināt 50 % no faktiskajām izmaksām, kas nepārsniedz šo summu.07 
Lielākajā daļā pasākumu, kas ie ­
tverti šajā revīzijā (revīzijas tvērumu 
sk. 16. punktā), pieteikuma iesniedzē ­
jam tiek atlīdzināti viņam radušies 
apstiprinātie izdevumi. Tipisks dotāci ­
jas saņemšanas process uz atlīdzības 
pamata ir parādīts 1. attēlā .08 
Galvenās metodes, ko izmanto dalīb ­
valstu iestādes, lai pārbaudītu dotāciju 
pieteikumos norādītās projektu izmak ­
sas, ir aprakstītas 2. izcēlumā .
12 Ievads
09 
Galvenajiem ieguldījumu pasākumiem 
vidējās kopējās projekta izmaksas 
ir aptuveni 125 000 EUR. Projekta 
izmaksu segšanai piešķirtās dotācijas 
lielums būs atkarīgs no atbalsta likmes, 
bet pasākumiem ir raksturīgas daudzas 
salīdzinoši nelielas dotācijas, no kurām 
dažas var būt mazākas par 1000 EUR, 
un mazāks skaits lielu dotāciju, kas var 
pārsniegt vienu miljonu eiro. Dalībval ­
stu iestādes paredz, ka līdz plānošanas 
perioda beigām tās būs apstiprināju ­
šas aptuveni 1,4 miljonus individuālu 
dotāciju.
Riska analīze: izmaksātās 
dotācijas var būt pārāk lielas, ja 
tās piešķirtas nevajadzīgu 
izmaksu segšanai vai to pamatā ir 
nekonkurētspējīgas cenas
10 
Kā aprakstīts iepriekš, visām dotāci ­
jām vai maksājumiem no ES budžeta 
piemēro saimnieciskuma principu. 
Saskaņā ar šo principu subsīdijas būtu 
jāpiešķir pareizajiem mērķiem  par 
labāko cenu . Saistībā ar lauku attīstības 
projektiem tas nozīmē, ka precēm, par 
kurām piešķirta dotācija, pēc to veida, 
kvalitātes un kvantitātes vajadzētu 
būt tādām, lai ar tām varētu sasniegt 
paredzētos tiešos rezultātus un kopre ­
zultātu. Dotācijai par šīm precēm būtu 
jābalstās uz zemāko pieejamo cenu par 
preci ar vajadzīgo specifikāciju.11 
Vairākumā gadījumu dotācijas tiek 
piešķirtas tikai par daļu no projekta 
kopējām izmaksām, bet atlikusī summa 
pieteikuma iesniedzējam jāsedz no 
saviem līdzekļiem, tādējādi pieteikuma 
iesniedzējs tiek motivēts projekta iz ­
maksas ierobežot. Ja atbalsta likmes ir 
zemas, motivācija var būt spēcīga, bet, 
atbalsta likmēm pieaugot, motivācija 
samazinās.
12 
Jebkura subsīdija izjauc patieso izmak ­
su un ieguvumu attiecību, un tas var 
pamudināt pieteikuma iesniedzēju 
norādīt augstāku izmaksu risinājumu 
nekā nepieciešams, sākot no “pārmē ­
rības” (sk.  Glosāriju ) līdz ieguldīju ­
miem, kas nav proporcionāli projekta 
paredzamajiem tiešajiem rezultātiem 
vai koprezultātam. Tāpēc pastāv risks, 
ka finansēto preču kvantitāte var būt 
lielāka un kvalitāte – augstāka, nekā 
tas ir vajadzīgs ( pārmērīgas specifikā -
cijas  risks), tādējādi radot ES un valstu 
budžetiem nevajadzīgas izmaksas.
13 
Subsīdijas arī samazina pieteikuma 
iesniedzēja motivāciju meklēt labākās 
cenas. Pieteikuma iesniedzējs var dot 
priekšroku piegādātājam ar augstākas 
cenas piedāvājumu. Ekstremālā gadī ­
jumā pastāv iespēja, ka pieteikumu ie ­
sniedzēji vai piegādātāji var manipulēt 
ar procesu, tādējādi paaugstinot cenas. 
Tas viss rada risku, ka dotācija var pa ­
matoties uz cenām, kas pārsniedz kon ­
kurences tirgū pieejamo zemāko cenu 
par precēm ar vajadzīgo specifikāciju 
(nekonkurētspējīgu cenu  risks).
13 Ievads
14 
Ir svarīgi, lai dalībvalstu iestāžu iz ­
mantotās pieejas šā riska novēršanai 
būtu efektīvas, jo nerentabli projekti 
un krāpšana ne tikai palielina budžeta 
izmaksas, bet arī grauj ES reputāciju. 
Tomēr ir jāatrod līdzsvars starp kon ­
troles sistēmu ieviešanas izmaksām un 
labumu, kas gūts, samazinot risku. Pie ­
teikumu iesniedzējiem rodas izmaksas, 
sniedzot informāciju, kas vajadzīga, lai 
pamatotu dotāciju pieteikumus. Dalīb ­
valstīm rodas izmaksas, šo informāciju 
pārbaudot un izvērtējot. Šīm izmaksām 
vajadzētu būt proporcionālām riska 
līmenim – vienu miljonu eiro vērta do ­
tācija varētu noderēt par attaisnojumu 
vairākas dienas ilgam darbam, ja tas 
būtu vajadzīgs, lai pamatotu izmak ­
sas. Savukārt dotācija, kuras lielums 
ir 1000 EUR, to neattaisnotu.
15 
Visbeidzot, pastāv risks, ka Komisija var 
neatklāt nepilnības dalībvalstu kon ­
troles sistēmās vai savlaicīgi neveikt 
korektīvas darbības, ja nepilnības ir 
atklātas.
14
 Revīzijas tvērums un pieeja
Revīzijas tvērums: lauku attīstības 
pasākumi, kas īstenoti, izmantojot 
dotācijas
16 
Iepriekš minētie riska veidi īpaši attie ­
cas uz lauku attīstības pasākumiem, 
ko īsteno, izmantojot dotācijas, kas 
sedz saņēmējam radušās izmaksas. Šie 
pasākumi, kas veido aptuveni 50 % no 
kopējām lauku attīstības izmaksām, 
kuras plānotas periodam no 2007. līdz 
2013. gadam5, ir iekļauti šīs revīzijas 
tvērumā (sk.  2. attēlu ). Galvenie attie ­
cīgie pasākumi ir šādi:
 ο lauku saimniecību modernizācija;
 ο lauksaimniecības un mežsaimniecī ­
bas produktu pievienotās vērtības 
radīšana; ο infrastruktūra, kas attiecas uz lauk ­
saimniecības un mežsaimniecības 
attīstību un pielāgošanu;
 ο apmācība un citi lauksaimniecī ­
bas un mežsaimniecības nozares 
konkurētspējas paaugstināšanas 
pasākumi;
 ο ar zemes apsaimniekošanu un vidi 
saistītie ieguldījumu pasākumi;
 ο lauku ekonomikas dažādošanas 
un dzīves kvalitātes uzlabošanas 
pasākumi;
 ο vietējās attīstības pasākumi, iz ­
mantojot Leader  pieeju.5 Otrus 50 % lauku attīstības 
izdevumu galvenokārt veido 
zemes īpašniekiem veiktie 
kompensācijas maksājumi, ko 
aprēķina pēc hektāru skaita 
par tādiem pasākumiem kā 
vides aizsardzība un 
uzlabošana. Maksājamās 
summas ir iekļautas LAP, un tās 
iepriekš apstiprina Komisija. 
Palātas Īpašais ziņojums 
Nr. 7/2011 attiecas uz 
agrovides maksājumiem, kas ir 
galvenais ar šo jomu saistītais 
pasākums  
(http://eca.europa.eu ).2. attēlsRevīzijas tvērums – šajā revīzijā ietvertie pasākumi
Plānotie izdevumi no 2007. līdz 2013. gadam (miljardos EUR)
Apmācība un citi konkurētspējas 
paaugstināšanas pasākumi Infrastruktūra, kas attiecas uz 
lauksaimniecības un mežsaim -
niecības attīstību un pielāgošanuLauksaimniecības un 
mežsaimniecības produktu 
pievienotās vērtības radīšanaLauku saimniecību modernizācija
Ar zemes apsaimniekošanu un vidi saistītie ieguldījumu pasākumiLauku ekonomikas dažādošanas pasākumiVietējie attīstības pasākumi
13
4,9
2,811,6
5,5
4,84,7
Avots:  Eiropas Komisija.
15 Revīzijas tvērums un pieeja
6 Dalībvalstīm ir jāievēro 
Komisijas Regulas (ES) 
Nr. 65/2011 24. panta 2. punkta 
d) apakšpunkts: “Atbalsta 
pieteikumu administratīvajās 
pārbaudēs jo īpaši pārbauda 
(...) pieteikumā deklarēto 
izmaksu pamatotību, ko 
novērtē, izmantojot piemērotu 
novērtēšanas sistēmu, 
piemēram, standarta 
izmaksas, dažādu 
piedāvājumu salīdzināšanu vai 
novērtēšanas komitejas 
iesaistīšanu.”3. attēlsRevīzijas jautājumi un ziņojuma struktūraRevīzijas pieeja: galvenā 
uzmanība pievērsta kontroles 
sistēmu izveidei, aptverot plašu 
ģeogrāfisko teritoriju, kurā 
izsūtītas anketas un veikta 
dokumentu pārbaude
17 
Veicot lauku attīstības izdevumu 
revīziju, Palāta vairākkārt konstatēju ­
si, ka dalībvalstu iestādes pietiekami 
nenodrošina apstiprināto projektu 
izmaksu pamatotību6 (sk. 24. un 
25. punktu). Šajā jomā noteikti ir vaja ­
dzīga labāka finanšu pārvaldība. Tāpēc 
Palāta nolēma izpētīt, vai Komisijas 
un dalībvalstu izmantotās pieejas 
attiecībā uz galvenajiem riska veidiem 
ir pašas efektīvākās. Īpaša uzmanība 
revīzijā tika pievērsta tam, lai noteiktu labas pieejas, kuras var izmantot citas 
dalībvalstis, tādējādi uzlabojot kopējo 
sniegumu. Lai izpētītu šā darba saturu, 
Palāta formulēja revīzijas jautājumus, 
kas ietverti 3. attēlā .
I daļa
II daļa
III daļa
IV daļa
V daļaVai Komisija ir nodrošinājusi, ka saskaņā ar 
saimnieciskuma principu dalībvalstīm ir efektīvas 
lauku attīstības dotāciju izmaksu kontroles 
sistēmas?
… samazinātu 
pārmērīgas 
speciﬁkācijas risku?
… panāktu, ka 
apstiprināto preču cenas 
ir pamatotas?
… nodrošinātu, ka 
faktiski atlīdzinātās 
izmaksas ir pamatotas?
… pārbaužu līmeni 
saistītu ar riska 
līmeni?Vai Komisija un 
dalībvalstu iestādes ir 
izmantojušas 
visefektīvākās 
pieejas, lai kontrolētu 
lauku attīstības 
dotāciju izmaksas?
Vai dalībvalstis ir 
izmantojušas 
visefektīvākās 
pieejas, lai …
16 Revīzijas tvērums un pieeja
7 Ja iepriekš tika konstatētas 
nepilnības, Palāta pārbaudīja, 
vai attiecīgo dalībvalstu 
iestādes bija attiecīgi 
mainījušas savas pieejas.18 
Šajā ziņojumā ir ievērota tāda pati 
struktūra kā revīzijas apakšjautājumos: 
I daļa attiecas uz Komisijas uzraudzī ­
bas funkcijām. No II līdz V daļai Palāta 
pēta dažādās pieejas, ko dalībval ­
stu iestādes izmanto galveno risku 
mazināšanai.
19 
Komisijas un dalībvalstu iestāžu 
amatpersonu tematiskā darba grupa 
palīdzēja Palātai noteikt efektīvas kon ­
troles sistēmas izveides galvenos ele ­
mentus. Pamatojoties uz šo informāci ­
ju, Palāta izveidoja kontrolsarakstu, kas 
paredzēts, lai novērtētu riska kontroles 
sistēmu izveidi (sk.  I pielikumu ). Vācot 
pierādījumus, Palāta pārbaudīja, vai ir 
ņemti vērā iepriekšējo revīziju kon ­
statējumi7, kā arī tika izveidota anketa 
visu 88 ES lauku attīstības programmu 
vadītājiem un veikta galveno procedū ­
ru dokumentu pārbaude tām 15 LAP , 
kuru plānotie izdevumi šajā revīzijā 
ietvertajos pasākumos bija vislielākie 
(sk.  II pielikumu ). Minētajām 15 LAP iz ­
mantoti 64 % no šiem pasākumiem 
plānotajiem kopējiem izdevumiem visā 
ES. Papildus dokumentu pārbaudei 
četrās no šīm dalībvalstīm tika veikti īsi 
revīzijas apmeklējumi. Tika iztaujātas 
Komisijas amatpersonas un analizēta 
attiecīgā dokumentācija. Revīzijā tika 
pārbaudītas kopš 2013. gada beigām 
ieviestās sistēmas, un tā noslēdzās 
2014. gada vidū.Revīzijas tvēruma un pieejas 
ierobežojumi
20 
Šajā revīzijā Palāta konstatēja un 
novērtēja vadošo iestāžu ieviestās 
kontroles sistēmas , kas paredzētas, lai 
nodrošinātu lauku attīstības izmaksu 
pamatotību. Pat vislabāk izveidotās 
sistēmas nebūs efektīvas, ja tās netiks 
labi īstenotas. Tomēr šīs revīzijas mēr ­
ķis nebija pārbaudīt, cik labi kontroles 
sistēmas tiek piemērotas praksē. Šāda 
pieeja pārklātos ar darbu, kas tiek 
veikts katru gadu, sagatavojot Palātas 
gada pārskatus (sk. 24. un 25. punktu).
17
 Apsvērumi
8 Šī prasība ir izvirzīta Padomes 
2005. gada 21. jūnija Regulā 
(EK) Nr. 1290/2005 par kopējās 
lauksaimniecības politikas 
finansēšanu (9. panta 
2. punkts) (OV L 209, 
11.8.2005., 1. lpp.).
9 Publiskā iepirkuma noteikumu 
mērķis ir nodrošināt, ka par 
precēm un pakalpojumiem, ko 
iegādājas valsts iestādes, tās 
maksā vislabāko cenu, kā arī 
veicināt godīgu konkurenci un 
pārredzamību. Ja šie 
noteikumi netiek ievēroti, 
mazinās ticamība, ka tiek 
maksāta vislabākā pieejamā 
cena.I daļa. Norādījumi, 
pārraudzība un korekcija: 
Eiropas Komisijas 
pienākums nodrošināt, ka 
lauku attīstībai atvēlētie 
ES līdzekļi tiek labi 
izlietoti
21 
Lai gan lauku attīstības izdevumu 
programmas vada 88 dalībvalstu ie­
stādes, galīgā atbildība par ES budžeta 
izpildi ir Komisijai. Proti, Komisijai ir 
pienākums8 pārbaudīt, vai dalībvalstīs 
pastāv un pareizi darbojas vadības un 
kontroles sistēmas un vai dalībvalstis 
ievēro pareizas finanšu pārvaldības – 
saimnieciskuma, efektivitātes un 
lietderības – principus.
22 
Tiesību aktos ir paredzēti dažādi 
instrumenti, ar kuru palīdzību Komisija 
var veikt uzraudzību: dalībvalstīm ir 
jāinformē Komisija par saviem vadības 
un kontroles pasākumiem, maksāju ­
mu aģentūrām ir jābūt akreditētām, 
un valstu sertifikācijas iestādēm katru 
gadu jāsniedz ziņojums par attiecīga ­
jiem jautājumiem, tostarp par kontro ­
les sistēmu darbību. Komisija periodis ­
ki tiekas ar dalībvalstu pārstāvjiem, kā 
arī sazinās un rīko oficiālas ikgadējās 
sanāksmes ar katras LAP vadošo iestā ­
di. Tā pieņem tiesību aktus, kas ietver 
sīki izstrādātus noteikumus politikas 
īstenošanai, un sniedz norādījumus. 
Komisijai ir arī sava revīzijas nodaļa, kas 
pārbauda dalībvalstu sistēmu darbību. 
Visbeidzot, ja Komisija konstatē, ka da ­
lībvalstu iestādes neievēro tiesību aktu 
noteikumus, tā var pieprasīt atpakaļ 
neatbilstīgi izlietotos līdzekļus.23 
Palāta novērtēja, vai Komisija ir izman ­
tojusi šos instrumentus, lai nodroši ­
nātu, ka dalībvalstu sistēmas lauku 
attīstības dotāciju izmaksu kontrolei ir 
efektīvas.
Kad revīzijā bija konstatētas 
nepilnības projektu izmaksu 
pārbaudēs, Komisija reaģēja, 
ierosinot finanšu korekci -
jas un mudinot dalībvalstis 
izstrādāt rīcības plānus
24 
Palāta ik gadu pārbauda apjomīgu 
nejaušo izlasi ar maksājumiem un 
novērtē atsevišķu kontroles sistēmu 
efektivitāti. Katrā gada pārskatā kopš 
2011. gada Palāta ir norādījusi, ka 
lielākā daļa sistēmu, ko izmanto, lai 
pārbaudītu lauku attīstības izmaksu 
pamatotību, nav pietiekami efektīvas 
(sk.  4. attēlu ). 2013. gadā par neefek ­
tīvām šajā ziņā tika atzītas visas četras 
revīzijā pārbaudītās sistēmas.
25 
Veicot revīzijas, lai sagatavotu 2011., 
2012. un 2013. gada pārskatus, attiecī ­
bā uz šajā revīzijā ietvertajiem pasā ­
kumiem Palāta konstatēja, ka aptuveni 
trešdaļai lauku attīstības projektu 
nebija pietiekami pārbaudīta izmaksu 
pamatotība. Ja saņēmējs bija valsts 
iestāde, gandrīz puse maksājumu tika 
veikti, neievērojot publiskā iepirkuma 
noteikumus9.
18 Apsvērumi
Izmaksu pamatotības novērtēšanai izmantoto dalībvalstu 
vai reģionālo sistēmu efektivitāte
Veicot izmaksu pamatotības novērtēšanas sistēmas revīziju,
būtiskas nepilnības nav konstatētasIzmaksu pamatotības novērtēšanas sistēma nav efektīva
 
Lauku attīstības izmaksu novērtēšanas sistēmu revīzija nav veikta
GalīcijaLombardija
SicīlijaBrandenburga 
un Berlīne4. attēls
Avots:  Eiropas Revīzijas palātas 2011., 2012. un 2013. gada pārskati.
26 
Arī Komisijai ir sava revīzijas pārbau ­
žu programma, kuras konstatējumi ir 
līdzīgi tiem, kas gūti Palātas lietderī ­
bas revīzijās attiecībā uz konkrētiem 
lauku attīstības pasākumiem10. Lai gan 
Palātas un Komisijas veiktās revīzijas 
nav paredzētas tam, lai aprēķinātu 
iespējamos ietaupījumus, kas rastos, 
uzlabojot izmaksu kontroli, nepilnības 
sistēmās un augstais kļūdu līmenis pār ­
liecinoši rāda, ka iespējamie ietaupīju ­
mi varētu būt ievērojami.27 
Reaģējot uz iepriekš minētajiem revīzi ­
jas konstatējumiem, Komisija uzsāka fi ­
nanšu korekciju procedūras, samazinot 
ES finansējumu attiecīgajai dalībvalstij, 
lai kompensētu atklātos trūkumus. 
Procedūras, kas patlaban noris astoņās 
dalībvalstīs, vismaz daļēji ir saistītas 
ar nepilnībām lauku attīstības izmak ­
su kontrolē vai ar publiskā iepirkuma 
noteikumu neievērošanu.10 Īpašie ziņojumi Nr. 5/2010 
“Leader  pieejas īstenošana 
lauku attīstībā”, Nr. 8/2012 
“Atbalsta mērķtiecīga virzīšana 
lauku saimniecību 
modernizēšanai”, Nr. 1/2013 
“Vai ES atbalsts pārtikas 
pārstrādes nozarei ir efektīvi 
un lietderīgi nodrošinājis 
lauksaimniecības produktu 
pievienotās vērtības 
radīšanu?”, Nr. 6/2013 “Vai 
dalībvalstis un Komisija ir 
lietderīgi izmantojušas finanšu 
līdzekļus, īstenojot lauku 
ekonomikas dažādošanas 
pasākumus?”, Nr. 8/2013 
“Atbalsts mežu ekonomiskās 
vērtības uzlabošanai no 
Eiropas Lauksaimniecības 
fonda lauku attīstībai”  
(http://eca.europa.eu ).
19 Apsvērumi
11 Komisijas dienestu darba 
dokuments par kļūdu 
pamatcēloņu novērtēšanu un 
korektīvajiem un 
preventīvajiem pasākumiem 
lauku attīstības politikā 
(SWD(2013) 244  final ).28 
Ņemot vērā Palātas 2011. gada pār ­
skatu, Komisija aicināja dalībvalstis 
izstrādāt rīcības plānus, lai apzinātu 
kļūdu cēloņus un noteiktu korektīvos 
pasākumus. 2012. gadā šādus plānus 
sagatavoja 14 dalībvalstis, bet pārējās 
to izdarīja 2013. gadā.
29 
Vienlaikus Komisija pēc Eiropas Parla ­
menta pieprasījuma analizēja augstā 
kļūdu līmeņa galvenos cēloņus un par 
rezultātiem ziņoja 2013. gada jūnijā11. 
Divi no galvenajiem norādītajiem 
cēloņiem bija nepietiekama izmaksu 
pamatotības pārbaude un publiskā 
iepirkuma noteikumu neievērošana.Ja Komisija būtu sniegusi 
norādījumus un atklājusi 
nepilnības plānošanas 
perioda daudz agrākā  
stadijā, izmaksu pārvaldība 
būtu bijusi labāka
30 
2007.–2013. gada plānošanas perioda 
sākumā Komisija nesniedza norādī ­
jumus par izmaksu kontroles sistēmu 
izveidi un risku, kas šajās sistēmās ir 
jāņem vērā. Visu 88 LAP vadītājiem bija 
jāizstrādā savas pieejas, nesaņemot 
informāciju no Komisijas par sagaidā ­
majiem standartiem. Komisija pietieka ­
mi rūpīgi nepārbaudīja, vai dalībvalstis 
ir ieviesušas efektīvas sistēmas dotā ­
ciju pieteikumu pārbaudei pirms lielu 
izdevumu apstiprināšanas ieguldījumu 
pasākumiem. Akreditācijas procesi un 
sertifikācijas iestāžu sniegtie ziņojumi 
laikus nebrīdināja Komisiju par drau ­
diem ES budžeta ekonomijai.
20 Apsvērumi
31 
Kad 2012. gada beigās pirmās dalīb ­
valstis iesniedza savus rīcības plā ­
nus, līdz septiņu gadu plānošanas 
perioda beigām bija atlicis vairs tikai 
viens gads. Tātad šie rīcības plāni tika 
sagatavoti pārāk vēlu, lai tie ietekmē ­
tu izdevumu lielāko daļu. Piemēram, 
Polijas iestādes līdz tam laikam jau bija 
apstiprinājušas dotācijas, kas veidoja 
90 % no lauku saimniecību moder ­
nizācijas – finansiāli svarīgākā lauku 
attīstības pasākuma – budžeta, un vai ­
rākiem pasākumiem citās dalībvalstīs 
vairs nebija iespējams iesniegt jaunus 
pieteikumus.
Lai gan Komisijas jaunākās 
iniciatīvas ir devušas zinā -
mus rezultātus, rīcības plā -
nos nav pietiekami aplūkots 
izmaksu pamatotības risks
32 
Veiktās revīzijas un Komisijas iniciatīvas 
jau ir devušas zināmus pozitīvus rezul ­
tātus: vairākas dalībvalstis informēja 
Palātu, ka 2013. un 2014. gadā tās ievie ­
sušas jaunas lauku attīstības projektu 
izmaksu pārbaudes procedūras. Tomēr 
dalībvalstu rīcības plāni neaptvēra 
visas reģionālās LAP vai visus attiecī ­
gos pasākumus, un, pat ja revīzijās bija 
konstatētas konkrētas nepilnības, rīcī ­
bas plānos ne vienmēr bija ierosinātas 
izmaiņas12. Turklāt vairākos plānos visas 
darbības tika atliktas līdz nākamajam 
plānošanas periodam.33 
Kopš 2013. gada sākuma Komisija 
divreiz gadā organizē seminārus, lai 
pārrunātu dažus būtiskākos jautāju ­
mus, un aicina dalībvalstu iestādes tur ­
pināt darbu pie rīcības plānu izstrādes. 
2014. gada februārī tā sniedza meto ­
diskus norādījumus par izvairīšanos no 
krāpšanas un 2014. gada septembrī no ­
rādījumus par vienkāršotu izmaksu iz ­
mantošanu. Šie norādījumi attiecas uz 
2014.–2020. gada plānošanas periodu, 
un ar tiem Komisija mudina dalībvalstis 
vairāk izmantot vienkāršotas izmaksas, 
kas, cerams, samazinās kļūdu līmeni13.
34 
Tomēr saistībā ar pasākumiem, uz ku ­
riem attiecas šī revīzija, tikai aptuveni 
5 % izdevumu pašlaik balstās uz vien ­
kāršotu izmaksu risinājumiem. Lai gan 
ir pierādījumi par nepilnībām, Komisija 
nav sniegusi norādījumus par pieejām, 
kas piemērojamas pārējiem 95 % 
izdevumu. Tas rada risku, ka, izņemot 
gadījumus, kur tiek izmantotas vien ­
kāršotas izmaksas, ne visas 88 vadošās 
iestādes noteiks un ieviesīs efektīvas 
pieejas lauku attīstības dotāciju izmak ­
su kontrolei.12 Piemēri ir sniegti Palātas 
2013. gada ziņojumā.
13 Tomēr dalībvalstu pārstāvji ir 
pauduši bažas, ka, ņemot vērā 
lauku attīstības pasākumu 
daudzveidību, vienkāršotu 
izmaksu risinājumu 
izmantošana ir sarežģīta, ka ar 
standarta izmaksu noteikšanu 
saistītās administratīvās 
izmaksas var būt augstas, ka, 
lai veiktu pētījumus, var būt 
vajadzīgs ilgs sagatavošanās 
laiks un ka dalībvalstis riskē ar 
sistemātiskām kļūdām un 
būtiskām finanšu korekcijām, 
ja revidenti konstatēs, ka ir 
noteiktas pārāk augstas 
standarta izmaksas.
21 Apsvērumi
14 Labs piemērs bija Apvienotajā 
Karalistē (Anglijā), kur tika 
skaidri pārbaudīts, vai 
piedāvātā ēkas konstrukcija 
vai aprīkojuma specifikācija ir 
pamatota kā vispiemērotākā 
attiecīgajam projektam.35 
Komisija un dalībvalstis ir vērsušas 
rīcības plānus uz to, lai uzlabotu at ­
bilstību īstenošanas regulām, tādējādi 
samazinot kļūdu līmeni. Protams, tas 
ir svarīgi, un Palāta to aicina darīt jau 
daudzus gadus. Bet atbilstība regulām 
nav pašmērķis – uzmanība jāpievērš arī 
pareizas finanšu pārvaldības saim ­
nieciskuma principam, ko paredzēts 
panākt ar tiesību aktiem (sk. 2. un 
10. punktu). Šajā ziņā pat vislabāka ­
jos plānos, kurus pārbaudījusi Palāta, 
nav ietverts visaptverošs risinājums 
attiecībā uz galvenajiem riskiem, kas 
apdraud saimnieciskumu, – dotācijām, 
kas balstās uz pārmērīgu specifikāciju 
un nekonkurētspējīgām cenām, izmai ­
ņu veikšanu pēc apstiprināšanas un 
pārbaudēm, kas nav saistītas ar riska 
līmeni. Šos riska veidus un iespējamās 
pieejas riska mazināšanai Palāta pēta 
šajā ziņojumā no II līdz V daļai.II daļa. Aizsardzība pret 
pārmērīgu specifikāciju: 
pieejas, kā nodrošināt, ka 
preces un pakalpojumi, 
par kuriem apstiprināta 
dotācija, ir pamatoti
36 
ES izdevumu programmu vadītā ­
jiem ir jāpiemēro šā ziņojuma ievadā 
aprakstītais saimnieciskuma princips. 
Saskaņā ar šo principu projektu dotā ­
ciju piešķiršanā būtu jāņem vērā, lai 
ne tikai cenas, bet arī projektu spe ­
cifikācijas – finansētās preces – būtu 
pamatotas. Subsīdijas maina izmaksu 
un ieguvumu attiecību, radot risku, 
ka pieteikuma iesniedzējs var norādīt 
projekta piedāvājumu ar augstākām 
izmaksām nekā nepieciešams, sākot 
no “pārmērības” (sk.  Glosāriju ) līdz 
ieguldījumiem, kas nav proporcionāli 
paredzamajiem rezultātiem. Palāta 
novērtēja dalībvalstu iestāžu izmanto ­
tās pieejas šā pārmērīgas specifikācijas 
riska novēršanai.
37 
Lai gan cenu  pārbaudi veica visas da ­
lībvalstu iestādes (sk. III daļu), tikai da ­
žas skaidri pārbaudīja un dokumentēja 
projektu specifikāciju pamatotību14. 
Dažas iestādes veica netiešas, neskaid ­
ras vai nedokumentētas pārbaudes, kā 
tas ir aprakstīts 46., 48. un 53. punktā. 
Tomēr daudzas dalībvalstu iestādes 
samazināja pārmērīgas specifikācijas 
risku atsevišķiem projektu veidiem, 
ierobežojot maksimālās attiecināmās 
izmaksas vai izmantojot vienkāršotu 
izmaksu risinājumus, kā aprakstīts 
turpmāk.
22 Apsvērumi
Dotāciju ierobežošana līdz 
standarta specifikācijas 
izmaksām ir vienkārša un 
efektīva, ja ir daudz līdzīgu 
projektu vai vienādi izde -
vumu veidi
38 
Pārmērīgas specifikācijas risks rodas, ja 
dotācijas pamatā ir pieteikuma iesnie ­
dzēja izvēlēto preču izmaksas. Palāta 
ir novērojusi, ka dalībvalstu iestādes 
no šā riska var lielā mērā izvairīties, 
ierobežojot attiecināmās izmaksas 
līdz tām, ko paredz standarta specifi ­
kācija. Īstenojot šo pieeju, dalībvalstu 
iestādes aplēš tipiskam projektam vai 
izdevumu kategorijai vajadzīgās iz ­
maksas un ierobežo visas dotācijas līdz 
summai, kas nepārsniedz šīs tipiskās iz ­
maksas. Piemērs ir sniegts 3. izcēlumā .
39 
Šīs pieejas priekšrocība ir tā, ka to ir 
vienkārši īstenot un tai ir paredzams iz ­
nākums – tā sniedz pārliecību. Tas ļauj 
dalībvalstu iestādēm izvairīties no ap ­
grūtinošām prasībām un pārbaudēm, 
kas būtu jāveic, lai novērtētu atsevišķu 
projektu pieteikumu specifikāciju 
pamatotību. Tas neliedz pieteikumu 
iesniedzējiem īstenot lielāku izmaksu 
risinājumu, taču dotācijas maksājums 
tiks balstīts uz standartu, tāpēc izmak ­
sas ES budžetam būs pamatotas.
40 
Tomēr lauku attīstības projektiem ir 
vajadzīgi atšķirīgi un reizēm novato ­
riski risinājumi, ietverot visdažādākos 
izdevumu veidus. Standarta specifi ­
kācijas noteikšana visām iespējamām 
situācijām ir praktiski neiespējama. 
Vislabāk tā piemērojama tad, ja ir 
daudz vienkāršu projektu ar līdzīga 
veida izdevumiem.41 
Daudzas dalībvalstu iestādes šo 
pieeju zināmā mērā izmantoja, pie ­
mērojot “vienkāršotās izmaksas” vai 
“maksimālās izmaksas”. Šīs pieejas ir 
aprakstītas 2. izcēlumā . Vienkāršo ­
tās izmaksas tika izmantotas 54 no 
88 LAP , galvenokārt ieguldījumiem 
zemes apsaimniekošanas pasākumos, 
kas paredzēti vides uzlabošanai, vai 
arī mežu stādīšanai un apsaimnie ­
košanai. Tipisks piemērs ir standarta 
maksājums par dzīvžoga metru, ko 
aprēķina, pamatojoties uz standarta 
specifikāciju (piemēram, trīs vilkābeles 
uz metru). Vairākas dalībvalstu iestādes 
līdzīgi noteica arī “maksimālās izmak ­
sas” attiecībā pret projekta tiešajiem 
rezultātiem. No “standarta izmaksām” 
tās atšķiras ar to, ka pieteikuma iesnie ­
dzējam tiek atlīdzinātas tam radušās 
faktiskās izmaksas. Piemēri izdevumu 
veidiem, par kuriem dalībvalstu iestā ­
des ierobežoja dotācijas līdz standarta 
vai maksimālajām izmaksām, ir sniegti 
4. izcēlumā .
42 
Lai gan vairāk nekā puse dalībvalstu 
iestāžu izmanto vienkāršotās izmak ­
sas (un pārējās līdzīgā veidā izmanto 
maksimālās izmaksas par vienību), 
Palāta konstatēja, ka tas attiecas tikai 
uz noteiktiem izdevumu veidiem atse ­
višķos pasākumos (sk.  III pielikumu ) un 
veido tikai aptuveni 5 % no budžeta. Ir 
iespēja šīs metodes piemērot plašāk – 
citos pasākumos un citās LAP .
23 Apsvērumi
Piemērs attiecināmo izmaksu ierobežošanai, samazinot pārmērīgas specifikācijas 
risku: labības miglošanas aprīkojums Francijā
Francijā lauksaimnieki, kas pieteicās dotācijām labības miglotāju izmaksu segšanai, bieži norādīja neobligātu 
papildu aprīkojumu, kura izmaksas varēja sasniegt 85 % no kopējiem izdevumiem. Uzskatot, ka tas nav pama ­
toti, Francijas iestādes 2012. gadā noteica 3000 EUR ierobežojumu šādām papildu izmaksām, kuru segšanai 
būtu izmaksājama dotācija.
Izdevumu veidi, par kuriem dalībvalstu iestādes ierobežoja dotācijas līdz standarta 
vai maksimālajām izmaksām, samazinot pārmērīgas specifikācijas risku
Vienības standarta izmaksas
­ uz dzīvžoga metru (piem., Francijā, īstenojot pasākumu “Lauku mantojuma saglabāšana un uzlabošana”)
­ uz hektāru zemes, kurā veic uzlabošanas darbus (piem., Ungārijā, īstenojot pasākumu “Lauksaimniecības 
zemes pirmreizējā apmežošana”)
Maksimālās izmaksas uz tiešo rezultātu vai koprezultāta vienību
­ uz uzbūvētas vai atjaunotas ēkas kvadrātmetru (piem., ēkām Bulgārijā, īstenojot pasākumu “Ciematu 
atjaunošana un attīstība”)
­ uz dzīvnieku turēšanas vietu (piem., liellopu kūtīm Francijā, īstenojot pasākumu “Lauku saimniecību 
modernizācija”)
Maksimālās izmaksas izdevumu kategorijai
­ maksimālā summa noteikta veida lauksaimniecības aprīkojumam (piem., miglošanas aprīkojumam Francijā, 
īstenojot pasākumu “Lauku saimniecību modernizācija”)
­ maksimālā summa tehniskajiem pētījumiem vai priekšizpētei (piem., biogāzes projektu plānu 
sagatavošanai Čehijas Republikā, īstenojot pasākumu “Lauku saimniecību modernizācija”)
­ maksimālā procentu likme honorāriem (piem., arhitekta honorāram Spānijā (Andalūzijā), īstenojot 
pasākumu “Lauksaimniecības un mežsaimniecības produktu pievienotās vērtības radīšana”)3. izcēlums 4. izcēlums
24 Apsvērumi
Attiecībā uz citiem pasāku -
miem, ja risks to attaisno, 
būtu jānovērtē piedāvātās 
izmaksas, lai nodrošinātu 
specifikāciju pamatotību
43 
Ja izmaksas nav ierobežotas līdz 
standarta specifikācijas izmaksām, 
ir jānovērš pārmērīgas specifikācijas 
risks. Šim nolūkam dalībvalstu iestādes 
izmantoja trīs galvenās pieejas:
 ο standarta pārbaudes, lai pie ­
dāvātās izmaksas salīdzinātu ar 
etalonlielumiem;
 ο projektu specifikāciju individuālu 
novērtējumu;
 ο ekspertu atzinumus.
Veicot standarta aprēķinus 
un salīdzināšanu ar 
etalonlielumiem, var ātri 
identificēt pieteikumus, kuri 
ietver pārmērīgu specifikāciju
44 
Saistībā ar visiem projektiem, izņemot 
mazākos, pieteikumu iesniedzējiem 
par uzņēmējdarbības un projektu 
plāniem ir jāsniedz fiziskie un finan ­
siālie dati, kurus dalībvalstu iestādes 
izmanto, lai pārbaudītu attiecināmību 
un izraudzītos labākos projektus. Šī 
informācija var ietvert gan tikai dažus 
skaitļus, gan arī pilnībā izstrādātus 
biznesa plānus. Dalībvalstu iestādes 
šo informāciju var izmantot arī tam, 
lai pārbaudītu piedāvātā projekta 
izmaksu pamatotību attiecībā pret 
paredzamajiem tiešajiem rezultātiem 
vai koprezultātu – projekta iespējamo 
ieguldījumu LAP mērķu sasniegšanā. 
Kā piemēru var minēt vienkāršus renta ­
bilitātes vai ienesīguma aprēķinus vai 
lauksaimniecības aprīkojuma jaudas 
saistīšanu ar saimniecības lielumu un 
veidu.45 
Dalībvalstu iestādes var izveidot 
standarta aprēķinus un izklājlapas, 
kas ļauj to darbiniekiem ātri aprēķināt 
finanšu koeficientus vai citus rādītājus 
un salīdzināt tos ar etalonlielumiem 
vai brīdinājuma līmeni. To var izdarīt 
īsā laikā vai par nelielu papildu samak ­
su, izmantojot pieteikuma veidlapu 
veidnes, lai nodrošinātu konsekventu 
informāciju. Pieteikumus, kas atbilst 
parastajiem rādītājiem, varētu pārbau ­
dīt mazāk rūpīgi, savukārt tos, kas šiem 
rādītājiem neatbilst, izpētīt pamatīgāk, 
lai nodrošinātu izmaksu pamatotību.
46 
Šos etalonlielumus var izmantot arī 
kā rentabilitātes jeb atdeves kritērijus 
projektu atlasē. Piemēram, Apvienotās 
Karalistes (Anglijas) iestādes izvirzīja 
šādu mērķi: projektiem, kas ietver 
atbalstu maziem lauku uzņēmumiem, 
par katriem 30 000 GBP , ko izmaksā 
subsīdijās, ir jārada vidēji viena jauna 
darbvieta. Ja iestādes uzskatīja, ka 
piedāvātās projekta izmaksas saistī ­
bā ar šo mērķi nav pamatotas (t. i., ir 
pārāk augstas), tās attiecīgo dotāciju 
neapstiprināja. Saistībā ar galvenajiem 
ieguldījumu pasākumiem tikai četrās 
no 15 pārbaudītajām LAP tika novērtē ­
ta izmaksu pamatotība attiecībā pret 
paredzamajiem tiešajiem rezultātiem 
vai koprezultātu (sk.  IV pielikumu  un 
5. attēlu ).
25 Apsvērumi
Dalībvalstis, kuru iestādes novērtē izmaksas, ņemot vērā paredzamos tiešos rezultā -
tus vai koprezultātu15. attēls
1 Izņemot apmācības un informācijas pasākumu.
Avots:  Eiropas Revīzijas palātas revīzijas konstatējumi.Novērtējums nav veikts
KampānijaAnglija
Ieguldījumi apūdeņošanā
Novērtēta projekta izmaksu lietderība, piemēram, izmantojot attiecību starp projekta izmaksām un apūdeņotās platības hektāru skaituAtjaunojamā enerģijaSaistībā ar biogāzes iekārtu būvniecību iestādes salīdzina 
attiecību starp izdevumu apjomu 
un iekārtas kopējo uzstādīto 
elektrisko jaudu ar standartu
Ieguldījumi apūdeņošanāNovērtēšanas procesā tiek izmantots projekta efektivitātes kritērijs, projekta izmaksas uz vienu apūdeņotās platības hektāru salīdzinājumā ar vidējām plānotajām izmaksāmDalībvalstis, kuru iestādes novērtē izmaksas, ņemot 
vērā paredzamos tiešos rezultātus vai koprezultātu
Dalībvalstis, kuru iestādes nenovērtē izmaksas, 
ņemot vērā paredzamos rezultātus
Lauku ekonomikas dažādošana 
Veikti aprēķini un salīdzināšana ar standarta izmaksām uz vienu jaunu darbvietu, uz papildu gultasvietu tūristu izmitināšanai, uz personu, kas beidz mācību kursu, uz vienu jaunu uzņēmumu un uz uzņēmējdarbībai paredzētās telpas m
2, ar ieguldījumu 
atmaksāšanas periodu…
26 Apsvērumi
Administratīvajiem 
darbiniekiem bez tehniskās 
izglītības var būt sarežģīti 
novērtēt individuālu projektu 
specifikācijas, taču loģikas 
pārbaudes un skaidri noteikumi 
var palīdzēt novērst un atklāt 
pārmērīgu specifikāciju
47 
Lauku attīstības programmas ir daudz ­
veidīgas, un tajās ietvertajiem projek ­
tiem ne vienmēr ir paredzēti standarta 
tiešie rezultāti vai koprezultāts, kas ļau ­
tu viegli novērtēt izmaksas, aprēķinot 
attiecības vai salīdzinot ar standartu. 
Turklāt, ja specifikācijas pārsniedz nor ­
mu, dalībvalstu iestādēm ir jāapsver, 
vai augstāku specifikāciju attaisno 
projekta individuālie nosacījumi vai arī 
tas, ka tā nodrošina ieguldīto līdzekļu 
lielāku atdevi. Šāda individuālu pro ­
jektu specifikāciju (tostarp konkursa 
nosacījumu un līgumslēgšanas tiesību 
piešķiršanas kritēriju) novērtēšana, 
neiesaistot speciālistus ar tehniskām 
zināšanām, var būt sarežģīta un arī 
laikietilpīga, bet lielākiem apjomiem tā 
ir noderīga.48 
Aptuveni divas trešdaļas dalībvalstu 
iestāžu informēja Palātu, ka to darbi ­
nieki projektu specifikācijas pārbauda 
pēc loģikas, bieži vien izmantojot 
pieredzi, ko tie uzkrājuši, apstrādājot 
lielu daudzumu projektu. Tomēr Palāta 
ir novērojusi, ka nedokumentējot, 
kas tiek pārbaudīts un kāds standarts 
tiek izmantots, šādu pārbaužu vērtība 
samazinās.
49 
Skaidri noteikumi palīdz darbiniekiem 
bez tehniskās izglītības, novērtējot 
projektu piedāvājumus, pieņemt kon ­
sekventus un taisnīgus lēmumus. Īpa ­
ša, taču bieži sastopama situācija rodas 
tad, ja pieteikuma iesniedzējs projek ­
tam iesniedz vairāku piegādātāju pie ­
dāvājumus ar atšķirīgām specifikāci ­
jām – par dažādu modeļu aprīkojumu, 
dažādām būvniecības metodēm vai 
materiāliem, dažādiem laika grafikiem 
vai pēcpārdošanas pakalpojumiem 
u. c. Pieteikuma iesniedzējs parasti 
izvēlas to piedāvājumu, kas kvalitātes 
un izmaksu ziņā viņa uzņēmumam ir 
visvērtīgākais (lai gan šo izvēli ietekmē 
subsīdija). Ja pieteikuma iesniedzējs 
neizvēlas piedāvājumu ar zemāko 
cenu, dalībvalstu iestādēm ir jānovēr ­
tē, vai augstākā piedāvājuma papildu 
kvalitāte vai raksturiezīmes nodrošina 
ieguldīto līdzekļu maksimālu atdevi 
atbilstīgi politikas mērķiem vai arī tas 
varētu būt pārmērības gadījums.
27 Apsvērumi
50 
Šim nolūkam darbiniekiem, kas novēr ­
tē projektu piedāvājumu izmaksas, ir 
vajadzīgi skaidri kritēriji, kurus viņi var 
konsekventi piemērot visiem gadīju ­
miem. Šajā ziņā Palāta ir konstatējusi 
kopēju nepilnību, proti, kritēriju vietā 
dalībvalstu iestādes ir tikai uzskaitī ­
jušas iemeslus “pamatojumiem”, kuri 
varētu  būt pieņemami. Viens piemērs 
attiecas uz Vāciju, kur var tikt ņemts 
vērā gandrīz jebkurš iespējamais 
iemesls – kvalitāte, cena, tehniskā 
piemērotība, vides īpašības, ekspluatā ­
cijas un uzturēšanas izmaksas, iene ­
sība, klientu apkalpošana, tehniskā 
palīdzība vai piegādes termiņi. Līdzīgu 
pieeju izmanto arī citi, piemēram, Fran ­
cijas un Anglijas iestādes. Iepriekšējās 
revīzijās Palāta konstatēja, ka dalībval ­
stu iestādes bija apmierinātas, ja tika 
norādīts viens no šiem iemesliem, taču 
tās reti novērtēja, vai ar to pietiek, lai 
attaisnotu papildu izmaksas. Lai novēr ­
tētu pieteikumu iesniedzēju sniegtos 
pamatojumus, ir jāpieņem uz vērtē ­
jumu balstīts lēmums, bet projektu 
dokumentācijā nebija norādīts, kāpēc 
darbinieki, kas vērtēja pieteikumus, 
uzskatīja, ka attiecīgās papildu izmak ­
sas ir pamatotas.
51 
Alternatīva pieeja, ko izmantoja 
aptuveni ceturtā daļa (21) no visām 
88 dalībvalstu iestādēm, ir – dotācijas 
piešķiršanai vienmēr izvēlēties atbil ­
stošo piedāvājumu ar zemāko cenu. 
Šīs pieejas priekšrocība ir vienkāršība, 
jo tā ir skaidra, un saimnieciskums, 
jo izmaksas ES budžetam ir viszemā ­
kās. Šāda pieeja neliedz pieteikuma 
iesniedzējam izvēlēties “visvērtīgāko” 
piedāvājumu, ja tam ir augstāka cena, 
bet dotācijas lielums  vienmēr būs 
atkarīgs no piedāvājuma ar zemāko 
cenu. Tādējādi par papildu labumiem 
(tādiem kā augstāka kvalitāte vai ilgāks 
garantijas laiks) pieteikuma iesniedzējs 
maksā pats bez dotācijas atbalsta. 
Minētās atšķirīgās pieejas ar piemēru ir 
paskaidrotas 5. izcēlumā .52 
Protams, neviena no iepriekš minēta ­
jām pieejām nebūs efektīva, ja pietei ­
kuma iesniedzējs manipulēs ar piedā ­
vājumu saņemšanas un prezentēšanas 
procesu, piemēram, izstrādājot tādas 
specifikācijas, kas no dalības konkursā 
izslēgs iespējamos piegādātājus. Šis 
risks ir aplūkots III daļā “Labākās cenas 
nodrošināšana”.
28 Apsvērumi
Atšķirīgas pieejas dotācijas lieluma noteikšanai: atbilstošais piedāvājums ar 
zemāko cenu vai pieteikuma iesniedzēja izvēle
 Vienkāršots piemērs . Lauksaimnieki dalībvalstīs X un Y saņem piedāvājumus 200 ZS traktoru iegā ­
dei no A, B un C zīmola par attiecīgi 80 000 EUR, 90 000 EUR un 100 000 EUR. Traktori ir funkcionāli 
līdzvērtīgi, tomēr abi lauksaimnieki priekšroku dod C zīmolam. Tā kā tas ir pats dārgākais traktors, 
tas saglabā augstu vērtību un pēc pieciem gadiem to var pārdot tālāk par 40 000 EUR. Ņemot vērā 
dotāciju, šim traktoram ir augstāka vērtība nekā A traktoram, kura tālākpārdošanas vērtība ir zemāka.
Abas dalībvalstis apstiprina dotācijas C traktora iegādei, taču dotācijas lielums ir atšķirīgs. Dalībvalsts X ievēro 
zemākās cenas piedāvājuma principu un piešķir dotāciju 40 000 EUR apmērā (50 % no atbilstošā piedāvājuma 
ar zemāko cenu). Dalībvalsts Y ņem vērā, ka lauksaimnieks ir pamatojis piedāvājumu ar augstāko cenu, un, 
pamatojoties uz pieteikuma iesniedzēja izvēli, piešķir 50 % dotāciju 50 000 EUR apmērā.
(EUR)
Dalībvalsts X:  
dotācija, kuras pamatā ir piedāvā ­
jums ar zemāko cenuDalībvalsts Y:  
dotācija, kuras pamatā ir pieteiku ­
ma iesniedzēja izvēle
Atbilstošais piedāvājums ar zemāko cenu 80 000 80 000
Pieteikuma iesniedzēja izvēlētais piedāvājums 100 000 100 000
Apstiprinātā dotācija 50 % apmērā 40 000 50 0005. izcēlums
Ekspertu atzinumi var sniegt 
labu pārliecību par specifikāciju 
pamatotību, ja vien tie ir 
pietiekami neatkarīgi
53 
Daudzi LAP projekti ietver līdzīgu 
veidu izdevumus, piemēram, par 
lauksaimniecības tehniku, lauksaimnie ­
cības iekārtām, būvniecību un lauku 
infrastruktūru. Vairāku dalībvalstu, to ­
starp Ungārijas un Itālijas (Kampānija), 
iestādēs strādā šajās jomās kvalificēts 
personāls, piemēram, lauksaimniecī ­
bas inženieri vai normētāji. Viņi spēj 
izprast tehniskās specifikācijas un 
izmanto savu profesionālo kvalifikāciju 
un pieredzi, lai pamatoti novērtētu 
piedāvātās projekta specifikācijas. Ja 
vien pārbaužu mērķi un secinājumi 
ir skaidri un veiktais darbs tiek doku ­
mentēts, iestāžu darbinieku kompe ­
tences izmantošana sniedz drošu un 
neatkarīgu pārliecību par piedāvāto cenu pamatotību un ļauj dalībvalstu 
iestādēm atklāt visus pārmērības gadī ­
jumus. Svarīga ir arī preventīvā ietek ­
me, kas ar to saistīta, – maz ticams, ka 
lauksaimnieks, kurš zina, ka dotācijas 
pieteikumu vērtēs, piemēram, lauk ­
saimniecības inženieris, pieteiksies 
pārmērīgai specifikācijai.
29 Apsvērumi
54 
Tomēr dalībvalstu iestādēm ne vien ­
mēr ir iespējas pieņemt darbiniekus ar 
šādām zināšanām, vai arī tas nav liet ­
derīgi izmaksu ziņā, jo īpaši, ja noteik ­
ta veida projektu ir pārāk maz, lai to 
attaisnotu. Dažas dalībvalstu iestādes, 
piemēram, Grieķijā un Lietuvā, slēdz 
līgumus ar ekspertiem, lai tie snieg ­
tu atzinumus par atsevišķu projektu 
specifikācijām un izmaksām, jo īpaši 
tādiem projektiem, kuri sava apjoma 
vai specifikas dēļ, vai arī tādēļ, ka tie 
pārsniedz izmaksu parasto diapazonu, 
ietver īpašu risku.
55 
Citas dalībvalstu iestādes, piemēram, 
Austrijā un Ungārijā, prasa pieteikumu 
iesniedzējiem iesniegt atzīta eksperta, 
piemēram, normētāja, apliecinājumu 
vai paziņojumu par projekta specifi ­
kācijām. Tomēr paļāvība, balstoties 
uz šādiem paziņojumiem, praksē ir 
ierobežota. Visticamāk, eksperti darbo ­
sies savu klientu interesēs, kas var būt 
pretrunā dalībvalstu un ES interesēm 
attiecībā uz politikas mērķu sasniegša ­
nu par zemāko pieejamo cenu. Otr ­
kārt, eksperta paziņojuma mērķis var 
būt apliecināt, ka specifikācija atbilst 
būvniecības noteikumiem vai citām 
tehniskām prasībām. Tas nav būtiski 
vai noderīgi, lai noteiktu iespējamu 
pārmērīgu specifikāciju.III daļa. Labākās cenas 
nodrošināšana: pieejas, 
kā panākt, ka apstiprināto 
preču un pakalpojumu 
cenas ir pamatotas
56 
Saskaņā ar saimnieciskuma princi ­
pu (sk. 2. un 10. punktu) ES projektu 
finansējums būtu jābalsta uz zemāka ­
jām pieejamajām cenām par vajadzīgo 
projekta specifikāciju. Tomēr subsīdi ­
jas samazina pieteikuma iesniedzēja 
motivāciju meklēt labākās cenas, un 
pieteikuma iesniedzējs var dot priekš ­
roku piegādātājam ar augstākas cenas 
piedāvājumu, radot risku, ka dotācijas 
pieteikuma pamatā var būt nekon ­
kurētspējīgas cenas. Palāta novērtēja 
dalībvalstu iestāžu izmantotās pieejas 
šā riska novēršanai.
57 
Līdz 2013. gada beigām visas 15 dalīb ­
valstu iestādes bija ieviesušas oficiālas 
sistēmas, lai pārbaudītu cenu pamato ­
tību. Galvenās izmantotās pieejas (kas 
aprakstītas 2. izcēlumā ) bija šādas:
 ο pieteikumā norādīto izmaksu salī ­
dzināšana ar neatkarīgu informā ­
ciju par cenām (kas iegūta, veicot 
tirgus izpēti, vai no cenu saraks ­
tiem vai datubāzēm);
 ο dažādu pieteikuma iesniedzēja 
saņemto piedāvājumu (tostarp, 
izmantojot publiskā iepirkuma 
procedūras) salīdzināšana;
 ο konsultēšanās ar ekspertiem.
Alternatīva pieeja, kas samazināja 
risku, bija vienkāršoto vai maksimālo 
izmaksu izmantošana, lai noteiktu vai 
ierobežotu projekta izmaksas.
30 Apsvērumi
Vienkāršotu izmaksu risinā -
jumu izmantošana (vai mak -
simālo izmaksu izmantošana 
līdzīgā veidā), ja tas ir iespē -
jams, efektīvi samazina pār -
mērīgu cenu risku, ja vien šīs 
izmaksas ir noteiktas pareizi
58 
Kā aprakstīts 38.–42. punktā, dotāci ­
jas var būt balstītas uz vienkāršotām 
izmaksām, ko noteikušas dalībvalstu 
iestādes, – tā ir pieeja, kas samazina 
pārmērīgas specifikācijas risku. Līdzīgā 
veidā var noteikt maksimālās izmaksas 
tiešajiem rezultātiem, koprezultā ­
tam vai izdevumu kategorijām. Ja šīs 
izmaksas ir noteiktas labāko pieejamo 
tirgus cenu līmenī vai zem tā, izmaksas 
ES budžetam būs pamatotas. 41. un 
42. punktā Palāta konstatēja, ka vairāk 
nekā puse dalībvalstu iestāžu izman ­
toja vienkāršotās izmaksas un ka šīs 
pieejas var izmantot vēl plašāk.
59 
Ja ir noteiktas maksimālās izmaksas , 
pieteikuma iesniedzējam atlīdzina 
zemāko no šīm summām: pieteikumā 
norādīto dotāciju, faktiski samaksāto 
summu vai maksimālo summu. Tas 
potenciāli nodrošina vislabāko ietaupī ­
jumu ES un valstu budžetiem. Tomēr, 
izmantojot vienkāršoto izmaksu  meto ­
di, pieteikuma iesniedzējs teorētiski 
var saņemt dotāciju par lielāku summu 
nekā faktiskās izmaksas. Ja vien tas 
nenotiek bieži un ir saistīts tikai ar 
mazām summām, papildu izmaksas 
var pamatot ar ieguvumu no papildu 
vienkāršošanas.60 
Ja maksimālās izmaksas tiek noteiktas 
tādā līmenī, kas pārsniedz pieejamās 
tirgus cenas, nekas daudz nemainīsies. 
Taču vienkāršoto izmaksu noteikšana 
pārāk augstā līmenī radīs nepamatotas 
izmaksas, kā tas aprakstīts turpmāk. 
Piemērs ir sniegts 6. izcēlumā .
31 Apsvērumi
Ja ir noteiktas pārāk augstas 
vienkāršotās izmaksas, tās 
var ietekmēt visu izdevumu 
ekonomiju – šā iemesla dēļ 
dalībvalstu iestādēm būtu 
jānodrošina, ka šīs izmaksas 
ir pienācīgi pamatotas, un 
periodiski tās jāpārbauda un 
jākoriģē
61 
Vienkāršotās izmaksas ir jānosaka 
iepriekš, jo tās ir vajadzīgas, lai saga ­
tavotu pieteikumus un apstiprinātu do ­
tācijas summu. Lai noteiktu summas, 
ir jāveic pētījumi un prognozes, kas 
ietver vairākus pieņēmumus. Komisija ir izdevusi norādījumus da ­
lībvalstu iestādēm, lai nodrošinātu šo 
aprēķinu pamatotību. Šīs iestādes var 
gūt papildu pārliecību, ja tiek veikta šo 
aprēķinu revīzija.Atšķirība starp vienas vienības maksimālajām un standarta izmaksām
 Vienkāršots piemērs . Pamatojoties uz pētījumu, dalībvalstu iestādes ir aprēķinājušas, ka meža 
atjaunošanas vidējās izmaksas pārsniedz 4000 EUR uz hektāru.
Izmantojot vienības maksimālo izmaksu sistēmu, maksimālā summa tiek noteikta 4000 EUR uz 
hektāru apmērā. Pieteikuma iesniedzējam ir jāsniedz informācija par faktiskajām izmaksām, un dalībvalstu 
iestādēm tā ir jāpārbauda. Veiktā maksājuma pamatā ir faktiskās izmaksas uz hektāru, nepārsniedzot maksimālo 
summu.
Izmantojot vienības standarta izmaksu sistēmu, dalībvalstu iestādes vienādu summu – 4000 EUR uz hektāru – 
maksā visiem pieteikumu iesniedzējiem neatkarīgi no faktiskajām izmaksām. Tas ir vienkāršāk gan pieteikuma 
iesniedzējam, kuram nav jāpierāda izmaksu pamatotība vai jāsniedz informācija par faktiskajām izmaksām, 
gan arī dalībvalstu iestādēm.
Ja maksimālās izmaksas tiek noteiktas 6000 EUR apmērā, nekas nemainās. Ja standarta izmaksas tiek noteik ­
tas 6000 EUR apmērā, rezultāts ir pārmaksa, kā tas redzams šajā tabulā:
(EUR)
Faktiskās izmaksas uz 
hektāruDotācija, kas izmaksāta, 
pamatojoties uz mak ­
simālajām izmaksām 
4000  EUR/haDotācija, kas izmak ­
sāta, pamatojoties uz 
standarta izmaksām 
4000  EUR/haDotācija, kas izmaksāta, 
pamatojoties uz mak ­
simālajām izmaksām 
6000  EUR/haDotācija, kas izmak ­
sāta, pamatojoties uz 
standarta izmaksām 
6000  EUR/ha
3000 3000 4000 3000 6000
4000 4000 4000 4000 6000
5000 4000 4000 5000 60006. izcēlums
32 Apsvērumi
62 
Procesa rezultātā iegūtās summas 
attieksies uz standarta situāciju, un 
dažiem pieteikumu iesniedzējiem 
pieejamās cenas būs novērtētas par 
zemu, bet citiem – par augstu. Tas var 
radīt pārmaksu, kad dotācija pārsniedz 
faktiskās izmaksas. Piemērs ir sniegts 
7. izcēlumā . Tāpēc dalībvalstu iestā ­
dēm būtu jānodrošina, ka pārmaksa 
ir iespējama tikai ārkārtas situācijā. 
Šim nolūkam dalībvalstu iestādēm 
vajadzētu periodiski pārbaudīt dažus 
konkrētus gadījumus, lai pārliecinātos, 
ka vienkāršotās izmaksas ir noteiktas 
vispārpieejamo tirgus cenu līmenī vai 
zem tā.63 
Palāta neatrada nevienu dalībvalsts 
iestādi, kas šādā veidā regulāri pār ­
baudītu vienkāršotās izmaksas. Tomēr 
dažas iestādes izmantoja metodes, lai 
nodrošinātu vienības maksimālo izmak -
su pamatotību, – šīs metodes varētu 
piemērot arī vienkāršotajām izmaksām. 
Piemēram, iestādes Vācijā (Branden ­
burgā un Berlīnē) katru gadu koriģēja 
mežu stādīšanas maksimālās izmak ­
sas uz hektāru līdz 85 % no vidējām 
faktiskajām izmaksām, kas novērotas 
iepriekšējā gadā.
Piemērojot vienības standarta izmaksas, kas balstītas uz teorētiskiem aprēķiniem, 
var pārvērtēt pieejamās tirgus cenas, tāpēc rodas pārmaksa
2007. gada lauku attīstības programmā pasākuma “neienesīgi ieguldījumi” ietvaros Anglijai bija norādītas 
krūmāju zonu apsaimniekošanas standarta izmaksas – 228 GBP uz hektāru. Šo summu Anglijas iestādes pa ­
matoja ar aplēsi par tipiskajām izmaksām, kas rodas lauksaimniekam, kurš veic šo darbu. Aprēķinu pārbaudīja 
kāda augstu vērtēta lauksaimniecības koledža. Revīzijā pārbaudot nejauši izvēlētu maksājumu, kas veikts 
2012. gadā, Palāta konstatēja, ka attiecīgais lauksaimnieks bija nolīdzis darbuzņēmēju šā darba izpildei par 
95 GBP uz hektāru.
Anglijas iestādes nebija ieviesušas procedūru vienības standarta izmaksu periodiskai salīdzināšanai ar faktiska ­
jām izmaksām atsevišķos projektos. Tas būtu ļāvis atklāt, ka standarta izmaksas neatbilst faktiskajām.7. izcēlums
33 Apsvērumi
Pieteikumā norādīto preču 
cenu salīdzināšana ar neat -
karīgiem datiem par cenām 
var sniegt pārliecību par 
cenu pamatotību, taču šī pie -
eja var būt grūti īstenojama
Lai iegūtu neatkarīgu 
salīdzināmu informāciju par 
cenām individuālos projektos, 
var izmantot tirgus izpēti
64 
Attiecībā uz 11 no 15 lauku attīstības 
programmām, kurām veikta doku ­
mentu pārbaude (sk.  IV pielikumu ), 
dalībvalstu iestādes reizēm veic tirgus 
izpēti vai projektus salīdzina ar citiem 
līdzīgiem projektiem, lai pārbaudītu, 
vai pieteikumā norādītās cenas ir pa ­
matotas (lai gūtu lielāku pārliecību, šo 
metodi bieži apvieno ar piedāvājumu 
salīdzināšanu, kas aprakstīta 2. izcē -
lumā ). Piemēram, Polijā darbinieki 
internetā meklē cenas, salīdzina tās ar 
piegādātāju cenām vai aicina izteikt 
pretpiedāvājumus. Tā kā šī informā ­
cija ir neatkarīga, t. i., to nav sniedzis 
pieteikuma iesniedzējs, tā var būt 
noderīga kā kvalitatīvs pieejamo cenu 
pierādījums.
65 
Dažās dalībvalstīs veiksmīgi izmanto 
tirgus izpēti, jo īpaši, ja ir norādes uz 
risku, taču tas ir laikietilpīgs darbs, tur ­
klāt var būt grūti pierādīt, ka visi pie ­
teikumi ir novērtēti konsekventi. Tāpēc 
citas dalībvalstu iestādes tā vietā veido 
atsauces cenu sistēmas (sk. turpmāk).Cenu datubāzu vai sarakstu 
izmantošana var būt efektīva, 
tomēr ir vajadzīga pieeja, 
kā tikt galā ar attiecināmo 
preču un pakalpojumu lielo 
daudzveidību
66 
Vairākums dalībvalstu iestāžu (76 no 
88) ir izveidojušas cenu datubāzes 
vismaz dažiem izdevumu veidiem (vis ­
biežāk lauksaimniecības tehnikai) vai 
izmanto komerciālās cenu datubāzes 
vai sarakstus, piemēram, lai noskaid ­
rotu būvmateriālu vienības cenas vai 
celtniecības izmaksas. ES mērogā 
pēc šādām atsauces cenām novērtē 
aptuveni ceturtajā daļā lauku attīstības 
dotāciju pieteikumos norādītās izmak ­
sas. Tiek izmantotas divas atšķirīgas 
pieejas. Lielākā daļa (63) dalībvalstu 
iestāžu atsauces cenas uzskata par 
maksimumu  un dotācijas lielumu iero ­
bežo līdz cenām, kas datubāzē norādī ­
tas konkrētām precēm. Izmantojot otru 
pieeju, atsauces cenas tiek uzskatītas 
par norādošām , tādējādi iestādes var 
apstiprināt dotāciju pieteikumus ar 
cenām, kas pārsniedz atsauces cenu, 
ja tās uzskata, ka augstākās cenas ir 
pamatotas.
34 Apsvērumi
67 
Ņemot vērā, ka daudzo potenciālo 
lauku attīstības projektu iespējamie 
izdevumi ir ļoti daudzveidīgi, ietverot 
gan tādus pamatresursus kā betons vai 
darbaspēks, gan arī sarežģītu dator ­
vadāmu aprīkojumu, visaptverošu 
cenu datubāzu izveide un pārvaldība 
var būt dārga, turklāt datu ticamības, 
konsekvences un aktualitātes nodroši ­
nāšana var izrādīties sarežģīta. Piemē ­
ram, Ungārijā cenu datubāze tikai par 
tehniku vien ietver 230 000 dažādu 
konstrukciju un modeļu vienību ar 
dažādām iespējām un funkcijām, un tā 
ir jāatjaunina divas reizes gadā (ar būv ­
niecību saistītās izmaksas ir iekļautas 
citā datubāzē).68 
Tomēr, ņemot vērā iepriekš minēto, 
lielāko LAP gadījumā, kad reizēm 
jāapstrādā tūkstošiem līdzīgu projektu 
pieteikumu, šādu datubāzu izmanto ­
šana var būt efektīvs cenu pārbaudes 
veids. Taču, ja sarakstā ir norādītas 
komponentu vai resursu, piemēram, 
būvmateriālu, cenas, to pārbaude var 
būt ļoti darbietilpīga (sk.  8. izcēlumu ). 
Tas var izraisīt to, ka dalībvalstu iestāžu 
darbinieki galveno uzmanību pievērš 
atsevišķām viegli pārbaudāmām pozī ­
cijām, tādām kā betona izmaksas, bet, 
piemēram, neņem vērā specifiskākus 
apdares materiālus, lai gan pārmērīgu 
cenu risks tādā gadījumā varētu būt 
lielāks. Tādas dalībvalstis kā Bulgārija, 
Francija un Grieķija no šīm problēmām 
izvairās, nosakot atsauces cenas, kas 
balstītas uz tiešajiem rezultātiem, pie ­
mēram, visas konstrukcijas lielumu vai 
kapacitāti (tās var izmantot kā maksi ­
mālās izmaksas – sk. 41. punktu).
Salīdzinājums par pieejām, ko izmanto, lai pārbaudītu lauku saimniecību moderni -
zācijas pasākumā iekļauto būvniecības projektu izmaksas: komponentu izmaksu 
pārbaude (Lietuva) un tiešo rezultātu izmaksu pārbaude (Francija)
Lietuvā iestādes izmanto būvniecības izmaksu komerciālos sarakstus. Ņemot vērā konkrēto ēkas veidu, 
būvniecības metodi un izvēlētos materiālus, tajos norādītas tipiskās izmaksas uz pamatu garummetru, jumta, 
sienu, logu, apdares, flīžu kvadrātmetru u. c. Darbinieki, kas novērtē projektu piedāvājumus, izmanto dotācijas 
pieteikumā sniegto informāciju par piedāvāto būvniecību un aprēķina katra elementa paredzamās izmaksas, 
izmantojot cenu sarakstus. Tad šo elementu aprēķinātās izmaksas tiek salīdzinātas ar tām, kas norādītas dotā ­
cijas pieteikumā.
Francijā, izpētot agrāk īstenotos projektus, ir noteiktas tipiskās būvniecības izmaksas uz vienu dzīvnieku, 
kvadrātmetru vai kubikmetru. Piemēram, aplēstās izmaksas kūtij, kas paredzēta 40–60 govīm, ir 2920 EUR uz 
vienu govi. Aplēstās izmaksas betona vircas bedrei ar tilpumu 100 m3 ir 157 EUR/m3. Iestādes var ātri aprēķināt 
projekta piedāvājuma izmaksas uz vienu govi vai kubikmetru un salīdzināt tās ar paredzamajām izmaksām.8. izcēlums
35 Apsvērumi
15 Tomēr var būt vieglāk veidot 
un uzturēt cenu datubāzes, 
izmantojot piegādātāju 
sarakstos norādītās, nevis 
tirgus cenas. Šādā gadījumā 
dalībvalstu iestādes sarakstos 
norādītajām cenām var 
piemērot koeficientu, lai tās 
tuvinātu tirgus cenām un 
varētu izmantot kā atsauci vai 
maksimumu.Šīs datubāzes un saraksti ir 
noderīgi tikai tādā gadījumā, 
ja tajos norādītās cenas ir 
pietiekami tuvas faktiski 
pieejamajām tirgus cenām
69 
Sešās no desmit LAP , kurās tehnikai un 
aprīkojumam ir izmantotas atsauces 
cenas (sk.  6. attēlu ), tās dalībvalstu 
iestādēm sniedz ražotāji un izplatītāji 
vai tās ir norādītas to cenrāžos vai 
katalogos. Piemērs ir sniegts 9. izcē -
lumā . Tomēr ierasta komercprakse ir 
vienoties par sarakstos minēto cenu 
atlaidēm, kas var būt ievērojamas (pie ­
mēram, sarakstā norādītā pilnā cena 
par jaunu automašīnu tiek maksāta 
reti). Tas nozīmē, ka sarakstos minētās 
cenas, visticamāk, pārsniedz faktiskās 
tirgus cenas. Tāpēc tās īsti nenoder 
kā atsauces (vai maksimālās) cenas, 
ja vien tās neizmanto, lai konstatētu 
neparastu situāciju, kad dotācijas 
pieteikumā piedāvātās cenas pārsniedz 
ražotāja piedāvājumu15. Citas dalībvalstu iestādes iegūst atsau ­
ces cenas, veicot tirgus pētījumus vai 
vācot datus no projektu apstiprināju ­
miem un maksājumu pieprasījumiem.
Atsauces (vai maksimālās) cenas, kuru pamatā ir piegādātāju sarakstos norādītās 
cenas, nevar izmantot cenu pamatotības noteikšanai
Ungārijā tiek uzturēta lauksaimniecības un mežsaimniecības tehnikas cenu datubāze, kurai informāciju sniedz 
izplatītāji un ražotāji. Pieteikuma iesniedzējam nav jāiesniedz piegādātāju piedāvājumi, lai pamatotu dotācijas 
pieteikumu, ja attiecīgās preces ir iekļautas datubāzē, – tas atvieglo procesu. Ungārijas iestādes apstiprina 
dotāciju pieteikumus, ja izmaksas ir vienādas ar datubāzē norādītajām cenām vai mazākas par tām.
Palāta salīdzināja cenas, ko pieteikumu iesniedzējiem faktiski piedāvājuši piegādātāji, ar cenām datubāzē. 
12 no aplūkotajiem piedāvājumiem attiecās uz lauksaimniecības traktoriem. Šajos piedāvājumos minētā cena 
bija vidēji par 30 % zemāka nekā datubāzē norādītā. Ungārijas iestādes atbildēja Palātai, ka par 25–30 % zemā ­
ka cena, nekā norādīts datubāzē, nav nekas neparasts.
Šajā situācijā, kas novērota ne tikai Ungārijā, dotācijas pieteikuma salīdzināšana ar cenu datubāzi formāli var 
būt atbilstoša īstenošanas regulas prasībām (sk. 17. punktu), tomēr tā parāda tikai to, ka cenas nepārsniedz 
izplatītāju un ražotāju sarakstos norādītās. Salīdzinājums neparāda, ka cenas ir pieņemamas.9. izcēlums
36 Apsvērumi 6. attēlsAtsauces vai maksimālo cenu noteikšanai izmantotie avoti
Avots:  Eiropas Revīzijas palātas revīzijas konstatējumi.Tirgus cenas
Piegādātāju sarakstos norādītās cenas
Nav piemērojams vai nav novērtēts
Kampānija
AndalūzijaLauku saimniecību
modernizācijas pasākums
Tiešsaistes datubāze SimCoGuide 
ietver atsauces cenas lauksaimniecības aprīkojumam.To ik gadu atjaunina no aprīkojuma piegādātājiem neatkarīga organizācija. Tās pamatā ir novērotās tirgus cenas.
Ciematu atjaunošanas 
pasākumsReģionālajā būvniecības cenrādī minētās cenas izmanto kā maksimumu. Šos cenrāžus ik gadu atjaunina, un tie ietver vidējās tirgus cenas, kas iegūtas, izmantojot publiskā iepirkuma procedūras.Atsauces cenu datubāze ietver cenas par precēm un pakalpojumiem, kurus parasti izmanto attiecīgajiem pasākumiem, un to nepārtraukti atjaunina, ņemot vērā pieteikumu 
iesniedzēju piedāvājumos minētās 
cenas, kā arī dalībvalstu iestāžu 
darbinieku veiktās tirgus izpētes 
rezultātus.
37 Apsvērumi
70 
Ja atsauces (vai maksimālās) cenas 
ir pārāk augstas, arī tas var ietekmēt 
pieteikuma iesniedzēja lēmumu piedā ­
vāt cenas līdz augstākajai robežai, lai 
saņemtu pēc iespējas lielāku dotāciju. 
Tas nekādi neveicina izmaksu sama ­
zināšanu un rada stimulu slepeni 
vienoties ar piegādātājiem, lai māk­
slīgi paaugstinātu cenas, piemēram, 
iekļaujot neattiecināmas preces vai 
pakalpojumus, kas slēpjas zem attieci ­
nāmo preču paaugstinātajām cenām, 
vai piedāvājot slepenas atlaides. Tas 
var izraisīt arī piegādātāju nespēju kon ­
kurēt. Lai izvairītos no šā riska, dažas 
dalībvalstis, tostarp Bulgārija, savas 
atsauces cenu datubāzes publiskajā 
versijā cenas neizpauž.
71 
Tāpat kā tas ir vienkāršoto izmaksu ga ­
dījumā, atsauces vai maksimālās cenas 
var kļūt neaktuālas, un, ja to pamatā 
ir, piemēram, būvniecības izmaksas 
galvaspilsētā, tās var neatspoguļot 
izmaksas laukos. Tāpēc cenu datubāzes 
vajadzētu periodiski atjaunināt, un tām 
būtu jāatspoguļo reģionālās atšķirības, 
ja tās ir nozīmīgas.Ja pieteikumā norādīto preču 
cenas pārsniedz atsauces 
cenu, ir jāpieņem uz vērtējumu 
balstīts lēmums, lai noteiktu 
apstiprināmās dotācijas 
lielumu; šim nolūkam ir 
vajadzīgi skaidri noteikumi un 
kritēriji
72 
Atsauces cenas pēc to būtības ne vien ­
mēr var atspoguļot tirgus cenas, kas 
pieejamas ikviena individuālā projekta 
laikā un vietā. Dažas cenu atšķirības ir 
neizbēgamas, jo īpaši aprīkojumam, ja 
atsauces cenu datubāzē nav iekļauta tā 
pati konstrukcija un modelis, kas pie ­
teikumā norādītajai precei. Ja pieteiku ­
mā norādītās cenas pārsniedz atsauces 
cenas, tad – ja vien dalībvalstu iestādes 
tās nepiemēro kā maksimumu – to dar ­
biniekiem ir jānovērtē, vai augstākās 
cenas ir pamatotas. Tā kā tas var būt 
grūti un laikietilpīgi, nelielas atšķirības 
no atsauces cenām var tikt pieņemtas 
bez papildu izpētes, jo iespējamais 
izmaksu ietaupījums būtu mazs.
73 
Ja atšķirības pārsniedza pieļaujamo 
novirzi no atsauces cenām, dalībval ­
stu iestādes parasti lūdza pieteikumu 
iesniedzējiem pamatojumu. Taču trūka 
skaidrības par kritērijiem, kas tika 
izmantoti šo pamatojumu novērtēša ­
nai, kā arī nebija dokumentācijas, kurā 
būtu aprakstīts, kas ļauj šīs izmaksas, 
kas pārsniedz atsauces cenas, uzskatīt 
par pamatotām.
38 Apsvērumi
74 
Tomēr tādu dalībvalstu kā Francija un 
Lietuva iestādes automātiski pieņēma 
atšķirības līdz pat 30 % vai 40 % virs 
atsauces cenām, neprasot nekādu 
pamatojumu no pieteikuma iesniedzē ­
ja un vispirms nenoskaidrojot, ka tik 
lielas atšķirības atspoguļo cenas, kas 
faktiski tiek maksātas situācijās bez 
subsīdijas. Palāta šaubās, vai cena, kas 
par 30 % pārsniedz atsauces cenu, var 
tikt automātiski uzskatīta par pamato ­
tu un vai šāda prakse atbilst saimnie ­
ciskuma principam. Piemēram, vidēja 
lieluma pārtikas pārstrādes projekta 
izmaksas ir aptuveni 750 000 EUR. Ja 
atsauces cena atbilstu šai summai, tad 
iepriekš aprakstītā pieeja ļautu bez 
iebildumiem pieņemt papildu izmak ­
sas 300 000 EUR apmērā. Ja pašas 
atsauces cenas ir balstītas uz sarakstos 
norādītajām, nevis faktiskajām tirgus 
cenām (kā, piemēram, Lietuvas gadī ­
jumā), risks, ka var tikt apstiprinātas 
pārmērīgas cenas, ir vēl jo lielāks.No dažādiem piegādātājiem 
saņemto piedāvājumu salī -
dzināšana var būt vienkārša 
metode, kā noteikt tirgus 
cenas, tomēr ir vajadzīgi 
aizsardzības pasākumi, lai 
nodrošinātos pret krāpšanu 
un manipulācijām
75 
Metode, ko parasti izmanto lauku attīs ­
tības, tāpat kā daudzās citās uz dotāci ­
jām balstītu izdevumu programmās, ir 
prasīt pieteikuma iesniedzējam uzrādīt 
piegādātāju piedāvājumus, lai pierā ­
dītu, ka dotācijas pieteikums ir balstīts 
uz pamatotām cenām. Lielāku summu 
gadījumā, jo īpaši, ja tās pieprasa valsts 
iestādes, piedāvājumus var saņemt, 
izmantojot oficiālu konkursa procedū ­
ru. Piedāvājumu salīdzināšana ir ierasta 
komercprakse, kas reti rada papildu 
slogu pieteikuma iesniedzējam. Ja 
starp piegādātājiem ir īsta konkurence, 
piedāvājumu salīdzināšana var būt 
efektīvs veids, kā pierādīt, ka ir iegū ­
ta labākā pieejamā cena. Šādā veidā 
dalībvalstu iestādes novērtē izmaksas 
aptuveni divās trešdaļās lauku attīstī ­
bas dotāciju pieteikumu.
39 Apsvērumi
Piedāvājumu salīdzināšanas 
metode balstās uz īstu 
konkurenci, tāpēc, ja ir iesniegts 
tikai viens piedāvājums (vai 
iesniegtie piedāvājumi nav 
salīdzināmi), cenu pamatotības 
pārbaudei ir vajadzīgas 
alternatīvas metodes
76 
Dalībvalstu iestādes parasti prasa 
pieteikuma iesniedzējam iesniegt divu 
vai trīs piegādātāju piedāvājumus, lai 
pamatotu dotācijas pieteikumu. Tomēr 
atsevišķos gadījumos pieteikumu ie ­
sniedzēji ir sagatavojuši tikai vienu pie ­
dāvājumu, kas var būt saistīts ar to, ka 
prece ir unikāla (ir tikai viens iespēja ­
mais piegādātājs) vai citi piegādātāji ir 
nolēmuši piedāvājumu neizteikt. Šāda 
situācija var rasties arī tad, ja pieteiku ­
ma iesniedzējs veic manipulācijas ar 
uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus, 
lai atbalstītu konkrētu piegādātāju.
77 
Vienīgais piedāvājums nepierāda, ka 
par attiecīgo preci ir iegūta labākā 
cena. Tomēr Palāta ir novērojusi, ka 
dalībvalstu iestādes ir pieņēmušas 
vienīgos piedāvājumus, neveicot alter ­
natīvas pārbaudes, lai noteiktu cenu 
pamatotību, piemēram, tirgus izpēti, 
salīdzināšanu ar citiem projektiem vai 
ekspertu vērtējumu. Piemēri par Fran ­
ciju un Angliju ir sniegti 10. izcēlumā . Kopš tā laika Anglijas iestādes ir 
ieviesušas kārtību, ar kuru saskaņā 
gadījumos, kad ir iesniegts tikai viens 
piedāvājums, ir jāveic šādas alternatī ­
vas pārbaudes.
Ir vajadzīgi pasākumi, lai 
nepieļautu, novērstu, atklātu 
un koriģētu manipulācijas ar 
procesu, atbalstot konkrētu 
piegādātāju
78 
Piedāvājumu salīdzināšanas metodes 
trūkums ir tāds, ka informāciju par 
cenām sniedz pieteikuma iesniedzējs, 
nevis neatkarīgi iegūst dalībvalstu 
iestādes. Tas dod iespēju manipulēt ar 
procesu, lai atbalstītu piegādātāju ar 
augstākas cenas piedāvājumu.
Vienīgie piedāvājumi, kurus pieņēmušas iestādes, neveicot papildu pārbaudes
Francijā kāds pieteikuma iesniedzējs saņēma divus piedāvājumus par automatizētas augļu pārstrādes līnijas 
piegādi un uzstādīšanu, taču iestādēm iesniedza tikai dārgāko, jo tas labāk atbilda viņa vajadzībām. Francijas 
iestādes pieņēma vienīgo piedāvājumu, neveicot nekādas pārbaudes, lai noteiktu izmaksu pamatotību.
Anglijā kāds pieteikuma iesniedzējs iesniedza tikai viena piegādātāja piedāvājumu par vīna ražošanas aprī ­
kojumu, pamatojot, ka tas ir specifisks aprīkojums dzirkstošo vīnu ražošanai un tam ir tikai viens piegādātājs. 
Anglijas iestādes to pieņēma bez iebildumiem. Taču Palātas revidenti atklāja, ka ir arī citi tā paša aprīkojuma 
piegādātāji.10. izcēlums
40 Apsvērumi
79 
Šādas rīcības motīvi var būt sapro ­
tami – pieteikuma iesniedzējs var 
dot priekšroku dārgāk izmaksājošam 
vietējam piegādātājam vai darbuzņē ­
mējam, jo ar to viņš jau agrāk ir veik ­
smīgi sadarbojies. Vairākas dalībvalstu 
iestādes atklāti pieņem šādu izvēli kā 
pamatojumu augstākas cenas piedāvā ­
juma pieņemšanai, kā tas ir, piemēram, 
Ungārijā vai, vienas atbalsta shēmas 
gadījumā, Anglijā. Palāta uzskata, šā ­
das personiskās vēlmes nav pietiekams 
pamatojums, lai dotāciju balstītu uz 
augstākas cenas piedāvājumu.
80 
Pastāv arī risks, ka pieteikuma iesnie ­
dzējs var manipulēt ar procesu, nosa ­
kot tādu specifikāciju, kurai atbilstošu 
piedāvājumu bez grūtībām var iesniegt 
tikai viens piegādātājs, vai vispār ne ­
aicinot citus potenciālos piegādātājus 
iesniegt piedāvājumus. Ekstremālā 
gadījumā pieteikuma iesniedzējs var 
pat slepeni vienoties ar piegādātāju 
par piedāvājumu viltošanu vai kļūt par 
konsultantu vai piegādātāju slepenas 
norunas un krāpšanas upuri.
81 
Lai gan krāpšana ir ārkārtas gadījums, 
Palāta un Komisija, veicot revīziju, 
kā arī Eiropas Birojs krāpšanas apka ­
rošanai ( OLAF ) ir guvis pietiekamus 
pierādījumus par tās eksistenci. Tomēr 
tikai četrām no visām 15 revīzijā 
pārbaudītajām LAP lauku attīstības 
dotāciju pārvaldības procesā bija 
ieviesti krāpšanas apkarošanas pasā ­
kumi. Komisijas norādījumos ir ieteikts 
apmācīt personālu, lai tas apzinātos 
krāpšanas iespējamību, dalīties infor ­
mācijā par atklātajiem gadījumiem, 
izmantot brīdinājuma signālu sistēmu, 
kā arī kontrolsarakstus, ar kuriem atklāt 
iespējamās manipulācijas. Viena pieeja, ko izmanto dažas dalīb ­
valstis, piemēram Rumānija, ir uzlabot 
pārredzamību un palielināt konku ­
renci, pieprasot privātajiem dotāciju 
pieteikumu iesniedzējiem savus pie ­
gādātājiem izsludinātos uzaicinājumus 
publicēt maksājumu aģentūras tīmekļa 
vietnē.
Ja tiek piemēroti publiskā 
iepirkuma noteikumi, krāpšanu 
un manipulācijas ir grūtāk 
noslēpt, tomēr tas šo risku 
neizslēdz un visos gadījumos 
negarantē, ka izmaksas būs 
pamatotas
82 
Valsts iestādēm ir jāievēro iepirkuma 
procedūras, kuru mērķis ir noteikt la ­
bāko cenu, vienlaikus nodrošinot tais ­
nīgumu un pārredzamību. Pārsniedzot 
noteiktas robežvērtības, ir piemēroja ­
mas ES direktīvas16. Atsevišķos gadīju ­
mos var izmantot sarunu procedūru 
ar vienu piegādātāju, taču lielākiem 
līgumiem valsts iestādes parasti saņem 
piedāvājumus no dažādiem piegādā ­
tājiem, kas ir iespējams, izmantojot 
atklātu uzaicinājumu iesniegt piedā ­
vājumus. Pareizi piemērojot publiskā 
iepirkuma noteikumus, krāpšanas un 
manipulāciju iespējai vajadzētu sama ­
zināties, lai gan, kā norādīts 25. pun ­
ktā, publiskā iepirkuma noteikumi ne 
vienmēr tiek ievēroti.
83 
Deviņās no 15 pārbaudītajām 
LAP (sk.  IV pielikumu ) dalībvalstu 
iestādes nepārbaudīja pieteikumos 
norādīto izmaksu pamatotību, ja tika 
izmantota publiskā iepirkuma proce ­
dūra. Tomēr šādas procedūras rezultā ­
tā ne vienmēr tiek saņemti vairāki salī ­
dzināmi piedāvājumi. Tas var būt tādēļ, 
ka trūkst īstas konkurences vai uzai ­
cinājums iesniegt piedāvājumus nav 
plaši publiskots, vai arī no konkursa 
specifikācijām vai līguma noteikumiem 16 Sīkāku informāciju meklēt 
šādā adresē: http://ec.europa.
eu/internal_market/
publicprocurement/
index_en.htm
41 Apsvērumi
ir izslēgti potenciālie piegādātāji. Ja 
ir saņemts tikai viens piedāvājums vai 
piedāvājumi nav salīdzināmi, iepirku ­
ma procedūru izmantošana nepierā ­
da, ka izvēlētā piedāvājuma cena ir 
pamatota.
84 
Turklāt publiskā iepirkuma procedūra 
pati par sevi nav noderīga, lai sama ­
zinātu I daļā aprakstīto pārmērīgas 
specifikācijas risku. Palāta un Komisija, 
veicot revīzijas, ir atklājušas publiskā 
iepirkuma gadījumus, kad uzaicināju ­
mā iesniegt piedāvājumus ietvertās 
specifikācijas ir pārmērīgas vai kad 
līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas 
kritēriji pārmērīgu nozīmi piešķir kva ­
litātes aspektiem, pienācīgi neņemot 
vērā izmaksas.
85 
Tātad, ja publiskā iepirkuma procedū ­
ras rezultātā ir saņemts tikai viens pie ­
dāvājums, ja pastāv pārmērīgas specifi ­
kācijas risks vai ja izmantotajā procesā 
ir konstatētas nepilnības, dalībvalstu 
iestādēm būtu jāveic papildu pārbau ­
des, lai noteiktu piedāvāto izmaksu 
pamatotību, ja attiecīgās summas to 
attaisno.Ja ir jāpieņem uz vērtējumu 
balstīts lēmums, neatka -
rīga eksperta vai ekspertu 
grupas atzinums var sniegt 
vērtīgu pārliecību un būt 
izmaksu ziņā īpaši lietderīgs, 
to izmantojot lielāka riska 
gadījumos
86 
Šajā ziņojumā no 53. līdz 55. punktam 
ir aprakstīta ekspertu iesaistīšana 
projektu specifikāciju novērtēšanā. Ek ­
sperti var sniegt līdzīgu pārliecību par 
cenu pamatotību, un viens un tas pats 
atzinums var attiekties gan uz specifi ­
kāciju, gan cenu. Ārējo ekspertu iesais ­
tīšana var būt dārga, tāpēc tas noder, 
ja ir liels finanšu risks vai aizdomas par 
manipulācijām. 1 1. izcēlumā  sniegtais 
Lietuvas piemērs rāda, ka mērķtiecīga 
ekspertu iesaistīšana var radīt neto 
ietaupījumu valsts un ES budžetā.
87 
Desmit no 15 pārbaudītajām 
LAP (sk.  IV pielikumu ) dalībvalstu 
iestādes vismaz lielāko dotāciju pietei ­
kumus nosūtīja kādai ekspertu grupai, 
kurā darbojas tehniskie eksperti un/vai 
citi speciālisti ar attiecīgām zināšanām. 
Šādas grupas var palīdzēt samazināt 
cenu (un specifikāciju) pamatotības 
novērtējumu subjektivitāti.
42 Apsvērumi
Mērķtiecīga ekspertu iesaistīšana var radīt neto ietaupījumu valsts un ES budžetā
Ja dotāciju pieteikumi attiecas uz lielākām summām, ja ir iesniegts tikai viens piedāvājums vai ja ir citas riska 
pazīmes, Lietuvas iestādes projekta piedāvājumu nosūta finanšu konsultantu firmai, lai tā sniegtu ekspertu at ­
zinumu par piedāvātajām izmaksām. 2012. un 2013. gadā Lietuvas iestādes pie konsultantiem vērsās 214 reižu. 
27 gadījumos konsultanti secināja, ka pieteikumos norādītās cenas pārsniedz labākās pieejamās tirgus cenas. 
Lietuvas iestādes ir aprēķinājušas, ka ikviens eiro, kas samaksāts konsultantiem, ir nodrošinājis vairāk nekā 
četru eiro ietaupījumu ES un valsts budžetā.11. izcēlums
IV daļa. Nepārtraukta 
kontrole pēc projekta 
apstiprināšanas: pieejas, 
kā nodrošināt, ka faktiski 
atlīdzinātās izmaksas ir 
pamatotas
88 
Kā aprakstīts iepriekš, dalībvalstu 
iestādēm ir jāpārbauda, vai dotācijas, 
ko tās apstiprina, balstās uz pamato ­
tām izmaksām. Taču dažas izmaksas 
dotācijas pieteikuma posmā var būt vēl 
nezināmas, īpaši attiecībā uz lieliem 
būvniecības projektiem. Pieteikumu 
apstrāde dažām dalībvalstīm var prasīt 
vairākus mēnešus, līdz ar to pieteiku ­
ma iesniegšanas laikā saņemtās cenas, 
sākoties projekta īstenošanai, var 
nebūt vairs spēkā, vai arī pieteikuma 
iesniedzēja uzņēmējdarbības plāni var 
būt mainījušies. Tāpēc nav nekas ne ­
parasts, ka faktiskās izmaksas atšķiras 
no apstiprinātajām – var mainīties gan 
specifikācija, gan arī cenas.89 
Kad pieteikuma iesniedzējs iesniedz 
dotācijas maksājuma pieprasījumu 
radušos izmaksu atlīdzināšanai, rodas 
triju veidu risks:
a) ņemot vērā faktiskos tiešos rezul ­
tātus un koprezultātu, izmaksas 
vairs nav pieņemamas, piemēram, 
izmaksas, kas apstiprinātas liellopu 
kūtij ar 100 dzīvnieku ietilpību, var 
nebūt pamatotas, ja uzbūvētās 
kūts faktiskā ietilpība ir tikai 50;
b) projekts ir īstenots citādi, tāpēc 
pieteikumā pārbaudītās specifikā ­
cijas un cenas vairs nav piemēroja ­
mas, piemēram, liellopu kūts šīfera 
jumta vietā lauksaimnieks par to 
pašu summu uzliek metāla jumtu;
c) atsevišķos projekta darbos gūtie 
ietaupījumi tiek izmantoti pārmērī ­
bām, jo projekta virzītāji dotācijas 
apstiprinājumu uzskata par tēri ­
ņiem pieejamo budžetu, piemē ­
ram, ja būvniecības darbos tiek 
ietaupīti līdzekļi, tie var tikt iztērēti 
pārmērīgi dārgai furnitūrai.
Palāta novērtēja dalībvalstu iestāžu 
izmantotās pieejas šā riska novēršanai.
43 Apsvērumi
Kontroles sistēmām būtu 
jāatklāj un jāpārbauda jeb -
kādas būtiskas izmaiņas 
projektā, kuras veiktas pēc 
dotācijas apstiprināšanas, 
lai pārliecinātos, ka atlīdzi -
nāmās izmaksas joprojām ir 
pamatotas
90 
Izņemot gadījumus, kad tiek piemēro ­
tas vienkāršotās izmaksas, pieteikumu 
iesniedzējiem parasti ir jāiesniedz 
samaksātie rēķini, lai pamatotu savus 
dotācijas maksājuma pieprasījumus. 
Dalībvalstu iestādes šos rēķinus pār ­
bauda, lai pārliecinātos, ka atlīdzības 
pamats ir noteikts pareizi. Ja projekta 
faktiskās izmaksas precīzi atbilst pie ­
teikumā norādītajām, izmaksu pama ­
totības noteikšanai nekādas papildu 
pārbaudes nav vajadzīgas. Tomēr 
dalībvalstu iestādēm ir vajadzīgi notei ­
kumi un kontroles sistēmas, lai atklātu 
būtiskas izmaiņas projekta apstipri ­
nātajās izmaksās un pārbaudītu, vai 
izmaksas joprojām ir pamatotas.91 
Palāta konstatēja, ka visās 15 dalībval ­
stu iestādēs bija ieviestas procedūras 
attiecībā uz izmaiņām projektu apstip ­
rinātajos tiešajos rezultātos vai izmak ­
sās. Tika izmantotas divas alternatīvas 
pieejas. Saskaņā ar pirmo pieeju 
projekta izmaksas dotācijas nolīgumā 
iestādes norādīja tikpat detalizēti kā 
izmaksas, ko tās bija pārbaudījušas 
pieteikumā: ja izmaksas bija pārbaudī ­
tas punktu pa punktam, šādā veidā tās 
tika norādītas arī dotācijas nolīgumā. 
Izmantojot otro pieeju, dotācijas nolī ­
gumā tika norādītas projekta kopējās 
izmaksas vai galvenās izmaksu kate ­
gorijas (tādas kā būvniecība, aprīko ­
jums un atalgojums), pat ja izmaksas 
tika pārbaudītas punktu pa punktam. 
Šī otrā pieeja parasti nesniedza īstu 
pārliecību par to, ka ir novērsts ie ­
priekš minētais triju veidu risks, un ļāva 
atlīdzināt izmaksas, kuru pamatotība 
nebija pārbaudīta. Piemērs ir sniegts 
12. izcēlumā .
Mazo lauku uzņēmumu atbalsta pasākums Anglijā – projektā veiktās izmaiņas ļāva 
atlīdzināt izmaksas, kuru pamatotība nebija pārbaudīta
Pieteikuma iesniedzējs lūdza dotāciju telpu atjaunošanas un specializētā aprīkojuma iegādes projektam. Viņš 
iesniedza vairākus piedāvājumus par būvniecības darbiem, aprīkojumu un citām precēm un pakalpojumiem, 
tostarp par jaunu virtuvi personālam. Tos pārbaudīja un apstiprināja Anglijas iestādes. Kad pieteikuma iesnie ­
dzējs gatavojās iegādāties specializēto aprīkojumu, viņš atrada piegādātāju, kura piedāvātā cena bija daudz 
zemāka par iepriekšējos piedāvājumos norādīto. Par aprīkojumu ietaupītos līdzekļus viņš izmantoja, lai veiktu 
dažus darbus autostāvvietā un iegādātos dārgāku virtuvi personālam. Tā kā projekta kopējās apstiprinātās 
izmaksas netika pārsniegtas, Anglijas iestādes nepārbaudīja šo papildu izmaksu pamatotību.12. izcēlums
44 Apsvērumi
Skaidri noteikumi un pazi -
ņojumi, kā arī maksājumu 
izlases pārbaude var atturēt 
no atlaižu, rabatu vai citu 
piegādātāja sniegto priekš -
rocību slēpšanas, kas sama -
zina faktisko cenu
92 
Vairumā LAP pieteikumu iesniedzējiem 
ir jāuzrāda maksājumu pieprasījumi 
bez jebkādām atlaidēm. Tas var būt pa ­
redzēts dalībvalsts vispārējās adminis ­
tratīvajās tiesībās vai atbalsta pasāku ­
ma īstenošanas noteikumos. Trijās no 
15 pārbaudītajām LAP (sk.  IV pieliku -
mu)  dalībvalstu iestādes arī noteica, ka 
pieteikuma iesniedzējam savā maksā ­
juma pieprasījumā ir jāsniedz skaidrs 
paziņojums (piemēram, atzīmējot 
“jā” vai “nē”). Vēl viena laba prakse ir 
atbalsta shēmas norādījumos iekļaut 
piemērus, kas rāda, kā pieteikuma 
iesniedzējam būtu jārīkojas, ja piegā ­
dātājs sniedz dažādu veidu atlaides, 
rabatus vai citas priekšrocības, kas 
samazina faktisko cenu. Lai gan ar šīm 
metodēm nevar novērst apzinātu krāp ­
šanu, tām var būt preventīva ietekme. 
Tas attiecas arī uz gadījumiem, kad 
pieteikumu iesniedzēji nedomā par to, 
vai atlaide vai rabats būtu jāatskaita no 
prasībā minētās summas, vai ja viņi to 
īsti nezina.93 
Papildus skaidriem noteikumiem un 
paziņojumiem dalībvalstu iestādēm 
būtu jāpārbauda rēķini, kas iesniegti, 
lai pamatotu maksājumu pieprasī ­
jumus, meklējot jebkādas norādes 
par atlaidēm, rabatiem vai citām 
priekšrocībām, un jāpārliecinās, ka 
attiecīgās summas ir atskaitītas. Tā kā 
tās var neparādīties rēķinā (piemē ­
ram, piegādātājs var piešķirt atlaidi 
gada beigās), dalībvalstu iestādēm 
būtu jāveic arī atlasītu maksājumu 
papildu pārbaudes. Šādas pārbaudes 
ir laikietilpīgas, un šim nolūkam var 
būt jāsazinās ar piegādātājiem un/
vai jāapmeklē pieteikuma iesniedzējs, 
lai pārbaudītu viņa grāmatvedības un 
banku darījumu dokumentāciju. Viena 
no iespējām ir maksājumu izlases pār ­
baude uz vietas un ex post  pārbaudes, 
kas paredzētas ES tiesību aktos17. Tās 
veica sešas no 15 dalībvalstu iestādēm 
(sk.  IV pielikumu ).
94 
Veicot šādas pārbaudes, nevar at ­
klāt un novērst visus atlaižu vai citu 
priekšrocību slēpšanas gadījumus, 
bet tās kalpo diviem mērķiem. Pirm ­
kārt, kā preventīvs līdzeklis – ir mazāk 
ticams, ka pieteikumu iesniedzēji slēps 
atlaides, ja zinās, ka pastāv iespēja tikt 
pārbaudītiem. Otrkārt, šīs pārbaudes 
sniedz informāciju dalībvalstu iestā ­
dēm par šādas prakses sastopamību, 
lai tās varētu attiecīgi pielāgot savas 
kontroles sistēmas.17 Komisijas Regula (ES) 
Nr. 65/2011.
45 Apsvērumi
V daļa. Lietderības 
nodrošināšana: pieejas, 
kā panākt, ka prasību un 
pārbaužu līmenis ir 
proporcionāls riska 
līmenim
95 
Pārmērīgas specifikācijas vai cenas 
dēļ nepamatoti atlīdzināto izmaksu 
iespējamā finansiālā ietekme ir atkarī ­
ga no tā, cik bieži tas notiek un kādas 
ir attiecīgās summas. Ja iespējamā 
finansiālā ietekme palielinās, būtu 
jāpaaugstinās arī pārbaužu līmenim – 
tam jābūt proporcionālam iesaistītā 
riska līmenim. Lai izvairītos no nevaja ­
dzīga administratīvā sloga, prasībām, 
kas jāievēro pieteikumu iesniedzējiem, 
būtu jābūt minimumam, kas vajadzīgs, 
lai pieļautu šīs pārbaudes. Palāta no ­
vērtēja dalībvalstu iestāžu izmantotās 
pieejas prasību un pārbaužu līmeņa 
saskaņošanai ar riska līmeni.
Ja riska iespējamība un 
potenciālā ietekme ir maza, 
var izveidot kontroles sistē -
mas, kas mazina administra -
tīvo slogu
96 
Jo mazāka ir dotācijas daļa projekta 
kopējās izmaksās (faktiskā atbalsta lik ­
me), jo lielāka ir summa, kas pieteiku ­
ma iesniedzējam jāiegulda no saviem 
resursiem. Tas palielina pieteikuma 
iesniedzēja motivāciju iegūt labāko 
cenu un samazina stimulu paaugsti ­
nāt specifikāciju. Tomēr neviena no 
15 pārbaudītajām dalībvalstu iestādēm 
nesamazināja prasības vai veikto pār ­
baužu skaitu, ja zemas faktiskā atbalsta 
likmes nozīmēja mazāku risku.97 
Ja dalībvalstu iestādēm bija pieejama 
neatkarīga informācija par cenām, jo 
īpaši atsauces cenu datubāzēs, vai ja 
tās noteica maksimālās izmaksas, tās 
parasti samazināja prasības pieteiku ­
mu iesniedzējiem, lai atspoguļotu riska 
samazinājumu. Piemēram, Ungārijā par 
mašīntehnikas cenu datubāzē minēta ­
jām precēm pieteikumu iesniedzējiem 
nebija jāiesniedz nekādi piedāvājumi, 
lai pamatotu savus dotāciju pietei ­
kumus. Vienkāršoto izmaksu izman ­
tošanas gadījumā izmaksas vairs nav 
jāpārbauda, tomēr šī pieeja netika plaši 
izmantota (sk. 42. punktu).
98 
Vairākums dalībvalstu iestāžu samazi ­
nāja prasības un pārbaudes attiecībā 
uz precēm un pakalpojumiem ar ļoti 
zemu cenu, nepieprasot daudz piedā ­
vājumu, to vietā pieņemot cenrāžus 
vai tīmekļa vietņu ekrānizdrukas vai 
no attiecināmajām izmaksām izslēdzot 
atsevišķas pavisam nelielas preces. 
Tās arī samazināja prasības attiecībā 
uz uzņēmējdarbības plāniem un citu 
informāciju.
46 Apsvērumi
Preces un pakalpojumi ar 
lielu vērtību, projekti ar aug -
stu atbalsta likmi un citi riska 
faktori attaisno augstāku 
pārbaužu līmeni
99 
Lauku attīstības ieguldījumu projekta 
vidējās izmaksas Eiropas Savienībā ir 
aptuveni 125 000 EUR. Ja projektam 
ir šādas izmaksas, visas dalībvalstu 
iestādes pieprasa divu vai trīs piegā ­
dātāju piedāvājumus vai pārbauda 
piedāvātās izmaksas, pamatojoties uz 
cenu datubāzēm. Dažas iestādes arī 
pārbauda ieguldīto līdzekļu atdevi, 
veic tirgus cenu izpēti vai konsultējas 
pie ekspertiem, kā aprakstīts iepriekš 
šajā ziņojumā. Taču, ja projekta at ­
tiecināmās izmaksas (un līdz ar to arī 
dotācijas lielums) ievērojami pārsniedz 
vidējo summu, tikai dažas iestādes veic 
papildu vai plašākas pārbaudes, lai gan 
riska iespējamā ietekme ir lielāka18.
100  
Taču lielāku risku rada ne tikai projekti 
ar lielu vērtību. Proti, jo augstāka atbal ­
sta likme, jo mazāka pieteikuma iesnie ­
dzēja motivācija ierobežot izmaksas, 
meklējot labāko cenu vai nosakot 
ekonomiski izdevīgākas specifikācijas. 
Atbalsta likmei tuvojoties 100 %, pār ­
mērīgas specifikācijas un pārmērības 
risks kļūst ļoti liels neatkarīgi no tā, vai 
pieteikuma iesniedzējs ir valsts iestāde 
vai privātā sektora pārstāvis19. Tomēr 
neviena no 15 pārbaudītajām dalībval ­
stu iestādēm nepaaugstināja prasī ­
bas un neveica papildu pārbaudes, 
lai atspoguļotu ar augstām atbalsta 
likmēm saistīto riska palielinājumu. 
Īpašas bažas rada tas, ka dalībvalstu 
iestādes nepārbauda izmaksu pamato ­
tību, ja pieteikuma iesniedzējs izmanto 
publiskā iepirkuma procedūru, kas 
pati par sevi nesniedz pārliecību par 
projekta specifikāciju pamatotību 
(sk. 83.–85. punktu).18 Ja pieteikuma iesniedzējs ir 
valsts iestāde, tad attiecībā uz 
lielākas vērtības līgumiem tai 
parasti ir jāievēro papildu 
iepirkuma procedūras un 
dalībvalstu iestādēm ir 
jāpārbauda, vai šīs procedūras 
tiek pareizi ievērotas.
19 Valsts iestādēm un asociācijām 
bieži vien tiek piešķirtas 
dotācijas līdz pat 100 % 
apmērā. Privātā sektora 
projektiem tas gadās daudz 
retāk, tomēr šāda iespēja 
pastāv. Piemēram, Itālijā 
(Kampānija) 100 % dotācijas 
tika piedāvātas privātiem 
uzņēmumiem, kuri īstenoja 
saimniecību dažādošanas un 
lauku uzņēmējdarbības 
attīstības projektus.
47
 Secinājumi un ieteikumi
101  
Šajā revīzijā Palāta pētīja, vai Komisija 
un dalībvalstis ir izmantojušas pašas 
efektīvākās pieejas, lai kontrolētu iz ­
maksas par lauku attīstības dotācijām.
102  
Palāta konstatēja, ka izmantotās pie ­
ejas nebija pašas efektīvākās. Komisija 
reaģēja tikai pēc tam, kad bija radušās 
problēmas, nevis vispirms gādāja par 
sistēmu pareizību. Dalībvalstu kontro ­
les sistēmās tika ņemti vērā tikai daži 
riska veidi, kas apdraud saimniecis ­
kumu, vai arī tās bija nepilnīgas. Bija 
iespējamas arī efektīvākas pieejas, taču 
tās netika plaši izmantotas.
103  
Komisija 2007.–2013. gada plānošanas 
perioda sākumā nesniedza norādī ­
jumus un neizplatīja labu praksi. Tā 
nenodrošināja, ka dalībvalstu sistēmas 
ir efektīvas, pirms tās sāka apstiprināt 
lielas dotācijas. Līdz laikam, kad tā 
sāka rīkoties, lielais vairākums projektu 
dotāciju jau bija apstiprinātas. Taču 
kopš 2012. gada Komisija pieņēma 
aktīvāku un saskaņotāku pieeju. Ja tā 
tiks īstenota, vairāk pievēršoties saim ­
nieciskumam, tad finanšu pārvaldībai 
nākamajā plānošanas periodā vajadzē ­
tu uzlaboties.104  
Attiecībā uz dalībvalstīm visām 15 lie ­
lākajām lauku attīstības programmām 
līdz 2014. gadam bija ieviestas tiesī ­
bu aktos paredzētās lauku attīstības 
izmaksu kontroles pamatsistēmas. 
Tika izmantotas dažādas metodes, un 
Palāta konstatēja dažas labi izstrādātas 
pieejas noteiktu riska veidu novērša ­
nai. Tomēr, kā parādīts IV pielikumā  
sniegtajā pārskatā, tām visām tika 
konstatētas nepilnības attiecībā uz gal ­
venajiem riska veidiem, līdz ar to lauku 
attīstības dotāciju izmaksas kopumā 
netika labi kontrolētas. Analizējot in ­
formāciju par visām 88 LAP , atklājās, ka 
līdzīga situācija valda visā ES, proti:
a) dalībvalstu kontroles sistēmas bija 
vērstas uz preču, pakalpojumu vai 
būvdarbu cenām dotāciju pietei ­
kumos, daudz mazāku uzmanību 
pievēršot specifikācijai  – tam, vai 
pašas preces un pakalpojumi ir pa ­
matoti un vai attiecībā uz politikas 
mērķiem dotācija ir izmaksu ziņā 
lietderīga. Tas rada pārmērības un 
ieguldīto līdzekļu nepietiekamas 
atdeves risku;
b) galvenās metodes, kas tika izman ­
totas, lai dotāciju pieteikumos pār ­
baudītu cenas, bija dažādu piegā ­
dātāju piedāvājumu salīdzināšana 
vai cenu salīdzināšana ar atsauces 
cenām. Palāta konstatēja, ka dažās 
dalībvalstīs izmantotās sistēmas 
nesniedza pietiekamu pārliecību 
par izmaksu pamatotību, piemē ­
ram, izmantojot atsauces cenas, 
kas par 30 % pārsniedz faktiskās 
tirgus cenas;
48 Secinājumi un ieteikumi
c) dotācijas tiek apstiprinātas iepriekš 
un izmaksātas uzreiz pēc tam, kad 
pieteikuma iesniedzējs ir iegādā ­
jies attiecīgās preces (pakalpoju ­
mus) vai uzsācis būvdarbus. Ja pēc 
dotāciju apstiprināšanas projektos 
tika veiktas izmaiņas, nepilnības 
dažu dalībvalstu sistēmās ļāva atlī ­
dzināt izmaksas, kuru pamatotība 
nebija pārbaudīta;
d) prasību un pārbaužu līmenis pa ­
rasti nebija saistīts ar dažādajiem 
riska līmeņiem. Daudzu dalīb ­
valstu ie  stāžu izmantotās pie­
ejas 10 000 EUR vai 1 000 000 EUR 
vērtas dotācijas pārbaudei ne ar ko 
neatšķīrās. Ierobežota riska gadīju ­
mā vienkāršošanas iespējas netika 
plaši izmantotas.
105  
Galvenās nepilnības vai trūkumi 
izmantotajās pieejās ir apkopoti 
13. izcēlumā .
106  
Tādējādi Palāta secina, ka, uzlabojot 
izmaksu kontroles pieejas, pastāv pla ­
šas iespējas būtiski ietaupīt izdevumus 
par lauku attīstības projektu dotāci ­
jām plānošanas periodā no 2014. līdz 
2020. gadam. Šos ietaupītos līdzekļus 
varētu izmantot, lai finansētu papildu 
projektus, tādējādi nodrošinot labākus 
tiešos rezultātus un koprezultātu un 
sekmējot mērķu sasniegšanu.107  
Palāta arī konstatēja praktiski realizē ­
jamas un rentablas pieejas apzinātā 
riska mazināšanai, no kurām lielākā 
daļa dažās LAP jau tiek īstenota. Tās 
ir aprakstītas ziņojuma pamattekstā. 
Gadījumos, kad 15 lielāko LAP doku ­
mentu pārbaudē bija iespējams gūt 
pietiekamus pierādījumus, pārskats 
par dažām no šīm pieejām ir sniegts 
7. attēlā  un apkopots IV pielikumā .
108  
Palāta atzinīgi vērtē Komisijas nodomu 
sniegt norādījumus par vienkāršo ­
tajām izmaksām (lai gan dalībvalstis 
ir darījušas zināmu, ka, ņemot vērā 
lauku attīstības dotāciju daudzveidīgo 
raksturu, vienkāršotu izmaksu risinā ­
jumi droši vien netiks plaši izmanto ­
ti). Palāta atzinīgi vērtē arī Komisijas 
norādījumus par krāpšanas apkaroša ­
nu un rīcības plānus, ko pēc Komisijas 
iniciatīvas izstrādājušas dalībvalstis. 
Plāni, ar kuriem iepazinās Palāta, uzrā ­
da uzlabojumus dažās pamatsistēmās, 
tomēr daudzas no 105. punktā minē ­
tajām izveides nepilnībām tajos nav 
ņemtas vērā.
49 Secinājumi un ieteikumi
Galvenās novērotās nepilnības lauku attīstības izmaksu kontroles sistēmu izveidē
Pārmērīgas specifikācijas risks:
 οizņemot zemes apsaimniekošanas un apmācības izmaksas, maz izmantota iespēja ierobežot dotācijas līdz 
standarta izmaksām (sk. 41. un 42. punktu);
 οmaz uzmanības pievērsts izmaksu pamatotībai attiecībā uz paredzamajiem tiešajiem rezultātiem un kopre ­
zultātu – tikai dažas dalībvalstu iestādes ņēma vērā dotāciju pieteikumu izmaksu lietderību vai ieguldīto 
līdzekļu atdevi (sk. 46. punktu);
 οnav uzticamu pieeju pārmērības riska novēršanai (sk. 48.–50. punktu).
Risks, ka dotāciju apstiprinājumi balstās uz pārāk augstām cenām:
 οnetiek pārbaudītas vienības standarta izmaksas, lai noskaidrotu, vai praksē nav pārmaksāts (sk. 62. un 
63. punktu);
 οpaļaušanās uz pārbaudēm, pamatojoties uz cenu datubāzēm, kuru sarakstos norādītās cenas bieži vien par 
20–30 % pārsniedz faktiskās tirgus cenas (sk. 69. un 71. punktu);
 οbez pamatojuma tiek pieņemti dotāciju pieteikumi, kuros norādītās cenas pat par 30 vai 40 % pārsniedz 
atsauces cenas (sk. 74. punktu);
 οnepietiekami aizsardzības pasākumi, paļaujoties uz piegādātāju piedāvājumu salīdzināšanu 
(sk. 77.–81. punktu);
 οpaļaušanās uz pārbaudi par publiskā iepirkuma procedūru ievērošanu (attiecīgā gadījumā), vienlaikus ne ­
pārbaudot piedāvāto izmaksu pamatotību (sk. 83.–85. punktu).
Risks, ka faktiski atlīdzinātās izmaksas var nebūt pamatotas:
 οnepilnības procedūrās pēc dotāciju pieteikumu apstiprināšanas, kas nozīmē, ka faktiski atlīdzinātās izmak ­
sas var atšķirties no tām, kas tika pieņemtas kā pamatotas (sk. 91. un 92. punktu).
Risks, ka prasību un pārbaužu līmenis nav pietiekami saistīts ar riska līmeni:
 οnetiek paaugstinātas prasības un veiktas papildu pārbaudes, ja ir augstas atbalsta likmes (un pieteikuma 
iesniedzējam trūkst motivācijas ierobežot izmaksas) vai ļoti lielas dotācijas (sk. 99. un 100. punktu).13. izcēlums
50 Secinājumi un ieteikumi 7 . attēlsPārskats par pieejām revīzijā pārbaudītajās 15 LAP
LAP, kas izmanto pieeju
LAP, kas neizmanto pieeju
Pieeja nav piemērojama vai nav novērtēta
0 5 10 15
Noteikt augstākas prasības un/vai papildu pārbaudes
projektiem ar lielu vērtībuNoteikt augstākas prasības un/vai papildu pārbaudes,
ja atbalsta likmes ir augstasVeikt maksājumu izlases pārbaudes uz vietas, lai noteiktu, vai 
pieprasījumi atspoguļo visus no piegādātājiem
saņemtos vai saņemamos ﬁnansiālos labumusVeikt krāpšanas riska mazināšanas pasākumusPārbaudīt izmaksu pamatotību, ja ir izmantotas publiskā 
iepirkuma procedūrasKā aprīkojuma un tehnikas atsauces cenas izmantot faktiskās 
tirgus cenas, nevis piegādātāju sarakstos norādītāsPārbaudīt, vai standarta izmaksas nerada pārmaksuNovērtēt izmaksu pamatotību, ņemot vērā tiešos
rezultātus un koprezultātu
Avots:  Eiropas Revīzijas palātas revīzijas konstatējumi.
51 Secinājumi un ieteikumi
109  
Daudzos gadījumos, tiklīdz būs ap ­
stiprinātas LAP 2014. līdz 2020. gadam, 
dalībvalstu iestādes sagatavos savu 
kontroles sistēmu elementus – veid ­
lapas, instrukcijas, procedūras un 
kontrolsarakstus. Bet, ja vien kontro ­
les sistēmās netiks ņemts vērā šajā 
ziņojumā aprakstītais risks, nepilnības, 
visticamāk, joprojām būs. Var izmantot 
pieejas, kas neparedz papildu prasības 
un pārbaudes, bet vairāk pievēršas 
tām jomām, kurās ir vislielākais risks. 
Labākās kontroles sistēmas ir ne tikai 
efektīvas un veidotas ar mērķi nodroši ­
nāt saimnieciskumu, bet arī lietderīgas 
atbilstoši riska līmenim.110  
I pielikumā  sniegtais “labas izveides” 
kontrolsaraksts ietver visaptverošus 
kritērijus, kurus var izmantot, lai novēr ­
tētu, vai kontroles sistēmās ir ņemts 
vērā šajā ziņojumā aprakstītais risks. 
Palāta iesaka  Komisijai un dalībvalstīm 
pirms izdevumu veikšanas jaunajā 
plānošanas periodā sadarboties, lai 
nodrošinātu, ka attiecībā uz visām 
LAP izmantotajās pieejās ir ievēroti šie 
kritēriji un galvenā uzmanība pievēr ­
sta jomām, kurās ir vislielākais risks. 
Šajā procesā būtu jāietver kontroles 
sistēmu ex ante  novērtējums, ko veic 
dalībvalstu iestāžu iekšējās revīzijas 
dienests (vai citas kontroles vai revīzi ­
jas struktūras).
111 
Laba sistēmu izveide ir tikai pirmais 
solis. Svarīgi ir arī tas, kā sistēmas tiek 
ieviestas praksē. Tāpēc Palāta iesaka  
Komisijai un dalībvalstīm jaunā plāno ­
šanas perioda sākumā pārbaudīt, vai 
sistēmas darbojas produktīvi un vai tās 
ir efektīvas attiecībā uz šajā ziņojumā 
aprakstīto risku.
Šo ziņojumu 2014. gada 26. novembra sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas 
palātas I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas locekle Rasa BUDBERGYTĖ .
 Revīzijas palātas vārdā –
 priekšsēdētājs  
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
52
Eiropas Revīzijas palātas izveidotais kontrolsaraksts, kas paredzēts, lai novērtētu 
kontroles sistēmu izveidi attiecībā uz risku, kas saistīts ar lauku attīstības izmaksām
Risks Izveides elementiSk. pun­
ktusPārmērīga specifikācija1.  Ierobežot tiesības uz dotāciju līdz standarta specifikācijas izmaksām, ja ir daudz līdzīgu projektu vai kopīgu 
izdevumu veidu38–42
2.  Novērtēt piedāvātās izmaksas, lai nodrošinātu specifikāciju pamatotību
a)  Veikt standarta aprēķinus un salīdzināšanu ar etalonlielumiem, lai ātri identificētu pieteikumus, kuri ietver pārmērīgu 
specifikāciju44–45
b)  Novērtēt izmaksu pamatotību, ņemot vērā izmaksu lietderības vai ieguldīto līdzekļu atdeves kritērijus 46
c)  Dokumentēt specifikāciju pamatotības novērtējumus un to pamatu – salīdzināšanu ar citiem projektiem, tehnisko 
novērtēšanu vai loģikā balstītu lēmumu47–48
d)  Ja dotācijas pamatā nav atbilstošais piedāvājums ar zemāko cenu, noteikt skaidrus kritērijus augstākas cenas piedāvāju ­
mu izmaksu pamatotības noteikšanai; dokumentēt attiecīgo papildu izmaksu novērtēšanu49–51
e)  Izmantot neatkarīgu ekspertu atzinumus, lai gūtu pārliecību par specifikāciju pamatotību, īpaši, ja projekti sava lieluma, 
tehniskās sarežģītības un salīdzinošas informācijas trūkuma dēļ ietver risku53–55Nekonkurētspējīgas cenas3.  Ja iespējams, noteikt maksimālās izmaksas vai izmantot vienkāršotu izmaksu risinājumus un periodiski pārbau ­
dīt, vai šīs izmaksas nepārsniedz vispārpieejamās tirgus cenas58–63
4. Pieteikumā norādīto preču cenas salīdzināt ar neatkarīgiem datiem
a)  Ja risks to attaisno, veikt tirgus izpēti, lai iegūtu neatkarīgu salīdzināmu informāciju par cenām attiecībā uz individu ­
āliem projektiem64–65
b)  Izmantojot atsauces cenu datubāzes, piemērot faktiskās tirgus cenas (vai piegādātāju sarakstos norādītajām cenām 
piemērot koeficientu); cenas periodiski atjaunināt un nodrošināt, ka tās atspoguļo būtiskas reģionālas atšķirības66–71
c)  Definēt skaidrus noteikumus un kritērijus gadījumiem, kad pieteikumā norādītā cena pārsniedz atsauces cenu, lai noteik ­
tu, vai lielākas izmaksas ir pamatotas; dokumentēt attiecīgo papildu izmaksu novērtēšanu, ja tiek automātiski pieņemta 
procentuāla novirze no atsauces cenām, nodrošināt, ka izmantoto procentuālo daļu var pamatot saistībā ar faktiskajām 
tirgus cenām72–74
5. Izstrādāt aizsardzības pasākumus pret krāpšanu un manipulācijām, novērtējot piegādātāju piedāvājumus
a)  Ja ir saņemts tikai viens piedāvājums vai saņemtie piedāvājumi nav salīdzināmi, cenu pamatotības pārbaudei izmantot 
alternatīvas metodes75–77
b)  Izstrādāt pasākumus, lai nepieļautu, novērstu, atklātu un koriģētu manipulācijas, ko veic, atbalstot konkrētu 
piegādātāju78–80
c)  Ievērot Komisijas norādījumus par krāpšanas novēršanu un atklāšanu 81
d)  Ja publiskā iepirkuma procedūrā netiek saņemti vairāki konkurētspējīgi piedāvājumi vai ja izmantotajām procedūrām ir 
trūkumi, veikt papildu pasākumus, lai nodrošinātu izmaksu pamatotību82–85
6.  Ja tas ir izmaksu ziņā lietderīgi, izmantot neatkarīgu ekspertu atzinumus, lai gūtu vērtīgu pārliecību
a)  Ja ir jāpieņem uz vērtējumu balstīts lēmums, izmantot eksperta vai ekspertu grupas atzinumu, lai gūtu papildu pār­
liecību par lēmuma pamatotību86–87
b)  Lielāka riska gadījumos vērsties pie vietējiem vai pieaicinātajiem ekspertiem 86–87Pielikumi I pielikums
53 Pielikumi
Risks Izveides elementiSk. pun­
ktusIzmaiņas projektā7.  Izveidot kontroles sistēmas, lai atklātu un pārbaudītu būtiskas izmaiņas projektā, kuras veiktas pēc dotācijas 
apstiprināšanas, ar mērķi pārliecināties, ka izmaksas joprojām ir pamatotas
a)  Pieprasīt skaidru izmaksu sadalījumu gan dotācijas pieteikumā, gan arī maksājuma pieprasījumā; izmaksas dotācijas 
nolīgumā norādīt tikpat detalizēti, kā veicot pārbaudi90–91
b)  Izvirzīt skaidrus noteikumus un procedūras, lai pārbaudītu, vai izmaksas, kas saistītas ar būtiskām izmaiņām projekta 
apstiprinātajās izmaksās, ir pamatotas un vai ietaupītie līdzekļi nav izmantoti pārmērībām90 –91
8. Izstrādāt noteikumus, lai atturētu no atlaižu, rabatu vai citu piegādātāja sniegto priekšrocību slēpšanas, kas 
samazina faktisko cenu
a)  Izvirzīt prasību, lai maksājumu pieprasījumos tiktu sniegts skaidrs paziņojums par atlaidēm, rabatiem vai citām 
priekšrocībām92
b)  Veikt atlasītu maksājumu papildu pārbaudes uz vietas, lai atklātu atlaižu, rabatu vai citu priekšrocību slēpšanas 
gadījumus93–94Saistība ar 
risku9. Ja riska iespējamība un potenciālā ietekme ir maza, izveidot kontroles sistēmas, kas samazina administratīvo 
slogu96–98
10. Paaugstināt prasības un noteikt papildu pārbaudes precēm ar lielu vērtību, projektiem ar augstu atbalsta 
likmi un citiem riska faktoriem99–100I pielikums
54 Pielikumi II pielikumsDokumentu pārbaudei izraudzītās lauku attīstības programmas
1 Pasākumiem, kas ietverti šajā revīzijā, stāvoklis 31.12.2013.
Avots:  Eiropas lauku attīstības tīkls ( ENRD ).7367719629709891 0391 2271 3971 7241 8052 0592 1172 4084 6076 645 Polija
Rumānija
Ungārija
Francijas kontinentālā daļa
Portugāles kontinentālā daļa
Grieķija
Bulgārija
Spānija, Andalūzija
Čehijas Republika
Slovākija
Apvienotā Karaliste, Anglija
Lietuva
Austrija
Vācija, Brandenburga un Berlīne
Itālija, Kampānija
Visas pārējās LAP 15 677Plānotie izdevumi (2007–2013) 15 lielākajām LAP1 (miljonos EUR)
64 % no revīzijā 
ietverto pasākumu kopējā budžeta (29,5 miljardi EUR)
55 Pielikumi III pielikumsVienkāršotu izmaksu risinājumu izmantošana visās 88 lauku attīstības programmās
Avots:  Eiropas Revīzijas palātas aptauja.LAP skaitsFiksētās summasVienības standarta izmaksas
Faktisko izmaksu atlīdzināšana
Neienesīgie ieguldījumi – mežsPirmreizējā apmežošana – lauksaimn. zeme
Agromežsaimniecības sistēmu izveide
Lauku saimniecību modernizācijaMežsaimniecības potenciāla atjaunošanaPirmr. apmež. – lauks. neizmantojamā zeme
Atbalsts tūrismamDabas mantojuma saglabāšana/uzlabošana
Palīdzība un konsultatīvie pakalpojumi
Uz/uni0146ēmumu izveide un attīstībaDažādošana
Pamatpakalpojumi
Ciematu atjaunošana
Apmācība un informācija (lauku attīstība)Apmācība un informācija (lauksaimn./mežs)Neienesīgie ieguldījumi – lauku saimniecības
Meža ekonomiskās vērtības uzlabošana
Konsultatīvie pakalpojumi
Infrastruktūra
Pārtikas kvalitātes shēmas0 10 20 30 40 50 60 70 80 90LAP, kurās kā viena no metodēm izmantota vienības standarta izmaksas vai ﬁksētas summas piemērošana,
sadalījumā pa pasākumiem
56 Pielikumi
Pārskats par pieejām, kas izmantotas dokumentu pārbaudei izraudzītajās lauku 
attīstības programmās
Bulgārija
Čehijas Republika
Vācija  –  Bran ­
denburga
Grieķija
Spānija  – Anda ­
lūzija
Francijas konti ­
nentālā daļa
Itālija  – Kam ­
pānija
Lietuva
Ungārija
Austrija
Polija
Portugāles konti ­
nentālā daļa
Rumānija
Slovākija
Apvienotā Karalis ­
te  –  Anglija
Novērtēt izmaksas, ņemot vērā paredzamos 
tiešos rezultātus un koprezultātu √ √ √ √
Pārbaudīt, vai standarta izmaksas nerada 
pārmaksun. n. n. n. n. n.
Vajadzības gadījumā veikt tirgus izpēti, lai 
neparastiem vai sarežģītiem projektiem iegūtu 
neatkarīgu salīdzināmu informāciju par cenām√ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √
Kā aprīkojuma, tehnikas u. c. atsauces cenas 
izmantot faktiskās tirgus cenas, nevis piegādā ­
tāju sarakstos norādītās√ n. √ √ n. √1n.
Veikt pasākumus, lai mazinātu krāpšanas risku 
attiecībā uz piegādātāja piedāvājumiem un 
iepirkumu√ √ √ √ √ √ √
Pārbaudīt izmaksu pamatotību, pat ja ir izman ­
totas publiskā iepirkuma procedūras√ √ √ √ √
Specifikāciju un/vai cenu novērtēšanai izman ­
tot novērtēšanas komitejas vai ekspertus√ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √
Pieprasīt pieteikumu iesniedzējiem savos 
maksājumu pieprasījumos sniegt skaidru pa ­
ziņojumu par visiem finansiālajiem labumiem 
(atlaidēm, rabatiem u. c.), kas saņemti vai 
saņemami no piegādātājiem√ √ √
Veikt pārbaudes uz vietas, lai noteiktu, vai 
galīgajā maksājumā ir ņemti vērā visi no piegā ­
dātājiem saņemtie vai saņemamie finansiālie 
labumi√ √ √ √ √ √
Lielākas prasības un/vai papildu pārbaudes 
pasākumiem ar augstu atbalsta likmi
Mazākas prasības un/vai mazāk pārbaužu 
precēm ar mazu vērtību√ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √
Lielākas prasības un/vai papildu pārbaudes ļoti 
lieliem projektiem√ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √
Atslēga
√ Ja attiecināms, iekļauts galveno pasākumu procedūrās
Nav iekļauts galveno pasākumu procedūrās
Nav vērtēts
n. Neattiecas
1 Aprīkojuma cenu datubāze nav atjaunināta kopš 2006. gada. Rumānijas iestādes informēja Palātu, ka tiek veidota jauna datubāze, pamatojo ­
ties uz piegādātāju sarakstos norādītajām cenām.IV pielikums
57
VI punkta a)–d) apakšpunkts
Komisija savās revīzijās atklāja līdzīgas nepilnības 
tām, uz ko norāda Palāta, un ir piemērotas finanšu 
korekcijas, lai novērstu fonda risku. Pašlaik vēl 
aizvien tiek veiktas dažas atbilstības noskaidroša ­
nas procedūras, un ir ļoti iespējams, ka pēc tām tiks 
piemērotas papildu finanšu korekcijas.
Rīcības plānos, ko izstrādāja dalībvalstis, lai sama ­
zinātu kļūdu skaitu, veicot lauku attīstības pasā ­
kumus, ir ietvertas labākas izmaksu pamatotības 
novērtēšanas metodes.
2014.–2020. gada plānošanas periodā pastiprinātai 
standarta izmaksu izmantošanai būtu jāsamazina 
kļūdu risks saistībā ar šo.
VIII
Eiropas Lauku attīstības tīkls ( ENRD ) izplatīs informā ­
ciju par labo praksi īpaši paredzētos semināros un 
tīmekļa vietnēs.
IX
Komisija pieņem Palātas ieteikumu par to, ka dalīb ­
valstīm būtu laikus jāievieš efektīva un lietderīga 
kontroles sistēma. Tā mudinās dalībvalstis izmantot 
Palātas izstrādāto un 1. pielikumā iekļauto kontrol ­
lapu un kritērijus.
Komisija līdz 2015. gada janvārim sagatavos pamat ­
nostādnes par kontroles pasākumiem un naudas 
sodiem lauku attīstības jomā, tostarp īpaši sadaļu 
par izmaksu pamatotību un Īpašajā ziņojuma pieli ­
kumā pievienoto kontrollapu vadošajām iestādēm.
Turklāt Eiropas Lauku attīstības tīkla ( ENRD ) veiktie 
pasākumi 2014.–2020. gadā ietvers arī apmācības un 
pieredzes apmaiņu.
1  Komisijas Regulas (ES) Nr. 65/2011 24. panta 2. punkta 
d) apakšpunkts.
2 Padomes Regula (EK) Nr. 1975/2006.Kopsavilkums
II
Komisija ir pilnīgi apņēmusies sasniegt lauku attīstī ­
bas izdevumu lielāku taupību un lietderību, jo īpaši, 
piešķirot dotācijas privātiem un publiskiem finansē ­
juma saņēmējiem ieguldījumu veikšanai (izmaksu 
pamatotība). Attiecībā uz šo Komisija ir apstip ­
rinājusi aktīvāku un saskaņotāku pieeju, vairāk 
pievēršoties taupīgumam, kas, kā uzskata Komisija, 
nodrošinās labāku finanšu pārvaldību nākamajā 
daudzgadu finanšu shēmā, par ko liecina turpmāk 
minētās atbildes.
III
Komisija veic atbilstības revīzijas dalībvalstīs, lai pār ­
baudītu, vai to izdevumi atbilst noteikumiem. Šajās 
revīzijās Komisija ir arī atklājusi nepilnības saistībā ar 
izmaksu pamatotību. Saistībā ar šo jau ir piemērotas 
finanšu korekcijas un pašlaik tiek veiktas vairākas 
atbilstības noskaidrošanas procedūras, un pēc tām 
būtu jāpiemēro papildu finanšu korekcijas.
IV
Maksājumu aģentūrām ir jāizpilda Regulas 
(ES) Nr. 907/2014 (programma 2014.–2020. gadam) 
1. pielikumā noteiktie akreditācijas kritēriji pirms 
jebkādu maksājumu veikšanas. Komisijas Regulas 
(ES) Nr. 65/2011 24. panta 2. punkta d) apakšpunktā 
ir noteikts, ka dalībvalstīm administratīvās pār ­
baudēs ir jānovērtē izmaksu pamatotība, izman ­
tojot piemērotu novērtēšanas sistēmu, piemēram, 
standarta izmaksas, piedāvājumu salīdzināšanu vai 
novērtēšanas komitejas iesaistīšanu. Šis nosacījums 
ir saglabāts 2014.–2020. gada plānošanas periodam.
V
Sākotnēji nosacījumi par deklarēto izmaksu pama ­
totības novērtēšanu tika uzskatīti par pašizskaidro ­
jošiem.1 Patiesi, līdz laikam, kad pārstrādāja iepriek ­
šējo tiesisko regulējumu, kas notika 2010. gada 
pavasarī2, Komisijas uzmanība netika vērsta uz 
kādām lielām grūtībām šajā saistībā. Pārstrādātās 
versijas apstiprināšanas procesā tika iesniegts tikai 
viens jautājums (vai maksimālās izmaksas ir piemē ­
rota metode), un uz to tika sniegta atbilde.Komisijas  
atbilde
Komisijas atbilde 58
15
Savās revīzijās Komisija vienmēr novērtē ieguldī ­
jumu izmaksu pamatotību un atbilstību publisko 
iepirkumu procedūrām.
Gandrīz visās Komisijas veiktajās revīzijās ir atklātas 
nepilnības saistībā ar izmaksu pamatotību. Dalībval ­
stīm ir jānovērš šīs nepilnības, un tās tiek atkārtoti 
pārbaudītas nākamajās revīzijās.
AGRI  ĢD revīzijas stratēģijā, kuras pamatā ir sistēma 
un riski, ir ņemti vērā Eiropas Revīzijas palātas, OLAF  
un valstu sertifikācijas iestāžu konstatējumi iepriek ­
šējās AGRI  ĢD revīzijās, lai noteiktu riskantākās 
jomas, kurās turpmāk būtu jāveic revīzijas. Turklāt 
2014.–2020. gada revīzijas stratēģija labāk aptvers 
visus izdevumus, un turpināsies intensīvs revīzijas 
darbs, lai aptvertu riskantākās jomas.
“Kļūdu īpatsvara” rīcības plānos ir iekļauti preven ­
tīvi un korektīvi pasākumi, lai novērstu ar izmaksu 
pamatotību saistītas nepilnības, ja tādas ir atklātas 
Komisijas vai Eiropas Revīzijas palātas revīzijās.
Jaunajā KLP Regulā (ES) Nr. 1306/2013 ir noteikts, 
ka Komisija var samazināt vai pārtraukt starpposma 
maksājumus dalībvalstīm, ja kontroles sistēmas nav 
efektīvas vai korektīvie pasākumi nav veikti. Ātri 
izmantojams rīks būs starpposma maksājumu pār ­
traukšana gadījumā, ja būs šaubas par maksājumu 
likumību un pareizību.
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija ir pārliecināta, 
ka nepilnības tiks atklātas ātrāk un tas palīdzēs 
labāk novērst riskus un ātrāk veikt nepieciešamos 
korektīvos pasākumus.Ievads
03
Kā norādījusi Palāta, Komisija veic atbilstības revī ­
zijas dalībvalstīs, lai pārbaudītu, vai to izdevumi 
atbilst noteikumiem. Šajās revīzijās Komisija ir arī 
atklājusi nepilnības saistībā ar izmaksu pamatotību. 
Saistībā ar šo jau ir piemērotas finanšu korekcijas 
(piemēram, 19 miljoni EUR  Bulgārijai) un pašlaik tiek 
veiktas vairākas atbilstības noskaidrošanas proce ­
dūras, un pēc tām būtu jāpiemēro papildu finanšu 
korekcijas.
Komisija 2013. gada 19. decembrī pieņēma pamat ­
nostādnes par tādu finanšu korekciju noteikšanu, 
kuras publiskā iepirkuma noteikumu neievērošanas 
gadījumā veic attiecībā uz izdevumiem, ko finansē 
Savienība saskaņā ar dalīto pārvaldību. Saskaņā ar 
šīm pamatnostādnēm publisko iepirkumu notei ­
kumu pārkāpumi ir jāvērtē, pamatojoties uz propor ­
cionalitātes principu.
04
Komisija piekrīt, ka varētu ietaupīt vairāk, un tā 
ņems vērā Palātas apsvērumus.
05
2014.–2020. gada plānošanas periodā tiks vispāri ­
nāta un veicināta iespēja izmantot standarta izmak ­
sas. Tai būtu jāsamazina fonda risks, kā arī jāsama ­
zina administratīvais slogs dalībvalstīm.
Komisijas atbilde 59
22
Turklāt tagad Komisijai arī ir tiesības pārtraukt mak ­
sājumus noteiktos apstākļos, piemēram, ja vadības 
un kontroles sistēmas efektīvā darbībā ir būtiski 
trūkumi un dalībvalsts nav veikusi nepieciešamās 
darbības, lai labotu situāciju.
24.–28. punkts
Saistībā ar šo jau ir piemērotas finanšu korekcijas un 
pašlaik tiek veiktas vairākas atbilstības noskaidroša ­
nas procedūras, un pēc tām būtu jāpiemēro papildu 
finanšu korekcijas.
Gandrīz nevienā Komisijas veiktajā revīzijā izde ­
vumu pamatotību nevarētu uzskatīt par pilnīgi 
apmierinošu. Ja atklāja šādas nepilnības, papildus 
finansiālajām sekām tika sniegti arī ieteikumi. Dažos 
gadījumos pēc tam tika veiktas korektīvas darbības.
Eiropas Revīzijas palāta savā 2013. gada ziņojumā 
secināja, ka dalībvalstīm bija pietiekama informā ­
cija, lai atklātu un novērstu lielāko daļu kļūdu, ko 
konstatēja lauku attīstības jomā. Saistībā ar ieguldī ­
jumiem Palāta secināja, ka dalībvalstis varēja atklāt 
un novērst visas kvantitatīvi izmērojamās kļūdas 
pārbaudītajos darījumos.3
Jānorāda, ka nepilnības, ko Palāta atklāj savās revī ­
zijās, kuras tā veic, lai sagatavotu gada ziņojumus, 
atkārtoti pārbauda Komisija dokumentu revīzijās vai 
atbilstības revīzijās, vai sertifikācijas iestāde.
3 Eiropas Revīzijas palātas 2013. gada ziņojuma 4.8. punkts.Apsvērumi
21
ELFLA īsteno saskaņā ar dalīto pārvaldību. Komisija 
ir atbildīga par budžeta izpildi, un izpildes uzde ­
vumi tiek dalīti ar dalībvalstīm. Dalībvalstīm ir jāveic 
nepieciešamie pasākumi, lai nodrošinātu, ka dar ­
bības tiek finansētas pareizi un atbilstīgi ES notei ­
kumiem. Lai gan AGRI  ĢD pilnīgi apņemas veikt 
savus pienākumus, kļūdu atklāšana un novēršana ir 
galvenokārt dalībvalstu ziņā.
Komisija veic atbilstības revīzijas dalībvalstīs, lai 
pārbaudītu, vai to izdevumi atbilst noteikumiem. 
Pēc šīm atbilstības revīzijām ir iespējamas finanšu 
korekcijas un ieteikumu saraksts vadības un kontro ­
les sistēmas uzlabošanai.
Ja dalībvalstis neveic ierosinātās darbības, tām 
var pārtraukt maksājumus vai piemērot finanšu 
korekcijas.
Komisijas atbilde 60
Turklāt Komisija 2013. gada 19. decembrī pieņēma 
pamatnostādnes par tādu finanšu korekciju noteik ­
šanu, kuras publiskā iepirkuma noteikumu neievē ­
rošanas gadījumā veic attiecībā uz izdevumiem, ko 
finansē Savienība saskaņā ar dalīto pārvaldību.
Attiecībā uz ieviestu kontroles sistēmu novērtējumu 
Komisija ir atklājusi, ka ne vienmēr bija ieviestas labi 
veidotas kontroles sistēmas.
32
Pēc Palātas konstatējumiem 2011. gada ziņojumā 
tika ieviesti rīcības plāni. Tas bija svarīgs dalībvalstu 
uzdevums.
Komisija ir sīki izstrādājusi rīkus rīcības plānu kvali ­
tātes uzlabošanai, lai novērstu kļūdu pamatcēloņus. 
Tostarp pamatnostādnes par tādiem tematiem kā 
vienkāršotas izmaksas, publiskie iepirkumi, lauku 
attīstības plānos iekļauto pasākumu pārbaudāmība 
un vadāmība, kā arī konkrētu krāpšanas apkaroša ­
nas stratēģiju organizēšana.
Pēdējā rīcības plānu atjauninājumā (2014. gada sep ­
tembrī) dalībvalstīm bija daudz lielākā mērā jāņem 
vērā Palātas un Komisijas revīziju konstatējumi. 
Patiesi, 46 % dalībvalstu iesniegto pasākumu bija 
saistīti ar konkrētiem revīziju konstatējumiem, no 
kuriem 50 % bija no Palātas ziņojumiem.
Jānorāda, ka jaunajā KLP Regulā (ES) Nr. 1306/2013 ir 
pastiprinātas Komisijas pilnvaras. 41. panta 2. pun ­
ktā ir noteikts, ka starpposma maksājumus dalībval ­
stīm var pārtraukt vai samazināt, ja atklāj, ka valsts 
kontroles sistēmas galvenie elementi nav efektīvi 
vai nav veikti nepieciešamie korektīvie pasākumi. 
36. panta 7. punktā ir noteikts, ka starpposma 
maksājumu pārtraukšana ir pirmais ātrai reaģēšanai 
izmantojamais rīks gadījumā, ja rodas šaubas par 
maksājumu likumību un pareizību.
Turklāt, lai izvairītos no finanšu korekcijām, kat ­
rai maksājumu aģentūrai, par kuru AGRI  ĢD gada 
darbības ziņojumā ir paustas bažas, būs jārīkojas 
nekavējoties.29
Kā norādījusi Palāta 33. punktā, pēc analīzes tika 
organizēti četri semināri ar dalībvalstu iestāžu pie ­
dalīšanos. Semināros apsprieda jautājumus saistībā 
ar izmaksu un publisko iepirkumu pamatotību, kā 
arī stāstīja par labo praksi. Dalībvalstis arī īsteno ar 
kļūdu īpatsvaru saistītos rīcības plānus, kas dažos 
gadījumos ietver darbības izmaksu pamatotības 
uzlabošanai.
Konkrētajā publisko iepirkumu gadījumā dalīb ­
valstīm jau ir iesniegtas vadlīnijas par biežākajiem 
pārkāpumiem ESI fondu vadībā (4. seminārs “Kļūdu 
īpatsvars” 2014. gada oktobrī).
30
Jaunajā 2014.–2020. gada plānošanas periodā Komi ­
sija piedāvā vienkāršotu izmaksu risinājumu (vieno ­
tas likmes finansējumu, standarta likmes vienības 
izmaksas, vienreizējus maksājumus) kā efektīvu 
līdzekli izmaksu pamatotības nodrošināšanai.
Regulā (ES) Nr. 1303/2013 ir ietvertas iespējas Eiro ­
pas struktūrfondiem un ieguldījumu fondiem aprē ­
ķināt attiecināmos subsīdiju izdevumus un atmaksā ­
jamo atbalstu, pamatojoties ne tikai uz faktiskajām 
izmaksām, bet arī vienotas likmes finansējumu, 
standarta likmes vienības izmaksām un vienreizē ­
jiem maksājumiem.
Komisija ir sagatavojusi Vadlīnijas par vienkāršotu 
izmaksu risinājumiem (VIR), lai sniegtu tehniskus 
norādījumus par vienkāršotu izmaksu trim veidiem 
un informētu par labo praksi, lai mudinātu dalīb ­
valstis izmantot vienkāršotās izmaksas. Tomēr dalīb ­
valstis pašas var izlemt, vai izmantot vienkāršotu 
izmaksu risinājumus.
Seminārā par kļūdu īpatsvaru, kas notika 2014. gada 
oktobrī, visu dalībvalstu vadošajām iestādēm un 
maksājumu aģentūrām sniedza norādījumus par to, 
kā novērst pārkāpumus publisko iepirkumu proce ­
dūrās. Visbeidzot, pamatnostādnes par kontroles 
pasākumiem un naudas sodiem lauku attīstības 
jomā būs pieejamas līdz 2014. gada beigām.
Komisijas atbilde 61
42
Skatīt atbildi uz 34. punktu.
44.–49. punkts
Uzraudzības un novērtēšanas sistēmas, ko dalīb ­
valstis ieviesa saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 808/2014 
(Lauku attīstības īstenošanas akta) 4. pielikumu, 
varētu būt lietderīgs rīks izdevumu pamatotības 
novērtēšanai, ņemot vērā sasniegtos un/vai plāno ­
tos tiešos rezultātus, rezultātus un ietekmi. Komisija 
ieteiks dalībvalstīm uzlabot izmaksu lietderības un 
izmaksu efektivitātes novērtējumu atsevišķos pro ­
jektos un darbībās.
52
AGRI  ĢD organizē īpašus darbseminārus par 
krāpšanas apkarošanas stratēģijām gandrīz visās 
dalībvalstīs.
Sīkāku informāciju skatīt atbildē uz 33. punktu.
54
Par labo praksi šajā jomā 2014.–2020. gadā informēs, 
izmantojot ENRD .
61
Ir dažādas metodikas, ko varētu izmantot, lai 
noteiktu vienkāršotu izmaksu risinājumus, kā 
paskaidrots Regulas (ES) Nr. 1303/2013 67. panta 
5. punktā. Turklāt saskaņā ar Regulas (ES) 
Nr. 1305/2013 62. panta 2. punktu vadošās iestādes 
iekļauj savās lauku attīstības programmās paziņo ­
jumu, kas apstiprina aprēķinu atbilstību un precizi ­
tāti. Šo paziņojumu sniedz funkcionāli neatkarīga 
struktūra.33
Turklāt Komisija organizē dalībvalstīs (un kandi ­
dātvalstīs) seminārus maksājumu aģentūrām par 
krāpšanas apkarošanu. Semināru mērķis ir sniegt 
informāciju par jomām, kurās ir augsts krāpšanas 
risks, un to, kā to atklāt un novērst. Līdz 2014. gada 
beigām šajos semināros būs aptvertas šādas dalīb ­
valstis: Beļģija (Flandrija), Čehijas Republika, Dānija, 
Vācija, Igaunija, Īrija, Grieķija, Spānija, Francija, 
Kipra, Latvija, Nīderlande, Austrija, Polija, Portugāle, 
Rumānija, Slovēnija, Slovākija, Somija un Zviedrija. 
Pašlaik tiek gatavoti semināri pārējās dalībvalstīs.
34
2007.–2013. gadā lielākajā daļā lauku attīstības 
ieguldījumu pasākumu nebija konkrēta tiesiska 
pamatojuma izmantot vienkāršotu izmaksu risinā ­
jumus. Regulā (ES) Nr. 1303/2013 (67. un 68. pantā) 
ir paredzēta iespēja visiem Eiropas struktūrfondiem 
un ieguldījumu fondiem izmantot šos risinājumus, 
un tāpēc tiek gaidīts, ka, izmantojot Komisijas uzla ­
botās norādes, jaunajā plānošanas periodā vien ­
kāršotu izmaksu risinājumus izmantos lielākai daļai 
izdevumu. Protams, galu galā dalībvalstis pašas var 
izlemt, vai tās vēlas izmantot vienkāršotu izmaksu 
risinājumus.
35
Rīcības plāni ir vērsti uz to, lai noteiktu un novērstu 
galvenos avotus pārkāpumiem izdevumos, tostarp 
nepilnības izdevumu pamatotības pārbaudēs. Patie ­
sībā 2013. gada jūnijā iesniegtajā Komisijas dienestu 
darba dokumentā4 kā viens no kļūdu cēloņiem bija 
minēts sliktais izdevumu pamatotības novērtējums 
(10. ieteikums). Kopš tā laika dalībvalstis ir pakāpe ­
niski noteikušas nepilnības šajā jomā un veikušas 
preventīvas un korektīvas darbības.
4  Komisijas dienestu darba dokuments par kļūdu pamatcēloņu 
novērtēšanu un korektīvajiem un preventīvajiem pasākumiem 
lauku attīstības politikā (SWD(2013) 244 final ).
Komisijas atbilde 62
81
Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 īsteno ­
šana palīdzēs novērst un atklāt krāpšanu. Šīs regulas 
1. pielikumā ir noteikts, ka maksājumu aģentūrai ir 
jānodrošina, lai darbinieku apmācībās būtu ietverta 
informēšana par krāpšanu.
Saskaņā ar jauno Regulu (ES) Nr. 1306/2013, Komisi ­
jas Deleģēto regulu (ES) Nr. 907/2014 un Komisijas 
Īstenošanas regulu (ES) Nr. 908/2014 dalībvalstīm 
ir pienākums vairāk pievērsties krāpšanai kā fondu 
riskam. Šim jautājumam ir pievērsta īpaša uzmanība 
arī semināros par krāpšanas apkarošanu (sk. atbildi 
uz 33. punktu).
86
Par labo praksi šajā jomā 2014.–2020. gadā informēs, 
izmantojot ENRD .
90
Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 809/2014 
48. panta 3. punktā ir noteikts pienākums dalībval ­
stīm pārbaudīt pabeigto darbību salīdzinājumā ar 
darbību, par kuru iesniedza atbalsta pieteikumu un 
kurai piešķīra atbalstu. Šis nosacījums ļauj dalīb ­
valstīm noteikt gadījumus, kad faktiskais rezultāts 
nav tāds, kādu sākotnēji plānoja sasniegt atbalsta 
saņēmējs.
Secinājumi un ieteikumi
103
Sākotnēji nosacījumi par deklarēto izmaksu pama ­
totības novērtēšanu tika uzskatīti par pašizskaidro ­
jošiem.5 Patiesi, līdz laikam, kad pārstrādāja iepriek ­
šējo tiesisko regulējumu, kas notika 2010. gada 
pavasarī6, Komisijas uzmanība netika vērsta uz 
kādām lielām grūtībām šajā saistībā. Pārstrādātās 
versijas apstiprināšanas procesā tika iesniegts tikai 
viens jautājums (vai maksimālās izmaksas ir piemē ­
rota metode), un uz to tika sniegta atbilde.
5  Komisijas Regulas (ES) Nr. 65/2011 24. panta 2. punkta 
d) apakšpunkts.
6 Padomes Regula (EK) Nr. 1975/2006.62
Saskaņā ar pašreizējo tiesisko regulējumu Komisija 
nevar noteikt dalībvalstīm pienākumu atjaunināt vai 
periodiski pārskatīt vienkāršotu izmaksu risinājumu 
metodiku, ko izmanto vadošās iestādes saskaņā 
ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 67. pantu, lai gan 
Komisija mudina nodrošināt, lai ieviestās sistēmas 
atainotu tirgus cenu izmaiņas laikā.
7. izcēlums
2014.–2020. gadā šai sistēmai ir jābūt pamatotai ar 
godīgiem, taisnīgiem un pārbaudāmiem aprēķi ­
niem, ņemot vērā cita starpā statistikas datus, vēs ­
turiskos datus vai parasto izmaksu uzskaites praksi.
Īpaši attiecībā uz ieguldījumu pasākumiem: Komisija 
mudinās dalībvalstis periodiski pārskatīt vienkār ­
šotu izmaksu risinājumu metodikas, lai tās atbilstu 
izmaiņām tirgū.
71
Komisija mudina dalībvalstis nodrošināt, lai ieviestās 
sistēmas atainotu tirgus cenu izmaiņas laikā.
78. un 79. punkts
Var būt apstākļi, kad ir pamatoti izmantot piegādā ­
tāju ar augstākas cenas piedāvājumu, kā Palāta ir 
paskaidrojusi 47.–52. punktā, taču Komisija piekrīt, 
ka manipulācijas nav pieņemamas.
80
Ekstremāli gadījumi tiešām ir bieži novēroti OLAF  
izmeklēšanās.
Komisijas atbilde 63
110
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Dalībvalstīm laikus 
ir jānodrošina, lai būtu ieviestas efektīvas kontroles 
sistēmas. Komisija mudinās dalībvalstis izmantot 
Palātas izstrādāto un 1. pielikumā iekļauto kontrol ­
lapu un kritērijus.
Komisija līdz 2015. gada janvārim sagatavos pamat ­
nostādnes par kontroles pasākumiem un naudas 
sodiem lauku attīstības jomā, tostarp īpaši sadaļu 
par izmaksu pamatotību un Īpašajā ziņojuma pieli ­
kumā pievienoto kontrollapu vadošajām iestādēm.
Turklāt Eiropas Lauku attīstības tīkla ( ENRD ) veiktie 
pasākumi 2014.–2020. gadā ietvers arī apmācības un 
pieredzes apmaiņu.
111
Komisija pieņem šo ieteikumu un veiks dalībvalstu 
īstenoto pasākumu pēcpārbaudi.
Attiecībā uz saistību nepildīšanas riskiem Komisija 
mudinās dalībvalstis regulārās sanāksmēs dalīties 
pieredzē un labajā praksē.Vienlaikus Komisija ir sagatavojusi Vadlīnijas par 
vienkāršotu izmaksu risinājumiem (VIR), lai sniegtu 
tehniskus norādījumus par vienkāršotu izmaksu 
trim veidiem un informētu par labo praksi, lai mudi ­
nātu dalībvalstis izmantot vienkāršotās izmaksas. 
Tomēr dalībvalstis pašas var izlemt, vai izmantot 
vienkāršotu izmaksu risinājumus.
Seminārā par kļūdu īpatsvaru, kas notika 2014. gada 
oktobrī, visu dalībvalstu vadošajām iestādēm un 
maksājumu aģentūrām sniedza norādījumus par to, 
kā novērst pārkāpumus publisko iepirkumu proce ­
dūrās. Visbeidzot, pamatnostādnes par kontroles 
pasākumiem un naudas sodiem lauku attīstības 
jomā būs pieejamas līdz 2014. gada beigām.
Turklāt Komisija 2013. gada 19. decembrī pieņēma 
pamatnostādnes par tādu finanšu korekciju noteik ­
šanu, kuras publiskā iepirkuma noteikumu neievē ­
rošanas gadījumā veic attiecībā uz izdevumiem, ko 
finansē Savienība saskaņā ar dalīto pārvaldību.
2014.–2020. gada plānošanas periodā Komisija 
piedāvā vienkāršotu izmaksu risinājumu (vieno ­
tas likmes finansējumu, standarta likmes vienības 
izmaksas, vienreizējus maksājumus) kā efektīvu 
līdzekli izmaksu pamatotības nodrošināšanai..
Regulā (ES) Nr. 1303/2013 ir ietvertas iespējas Eiro ­
pas struktūrfondiem un ieguldījumu fondiem aprē ­
ķināt attiecināmos subsīdiju izdevumus un atmaksā ­
jamo atbalstu, pamatojoties ne tikai uz faktiskajām 
izmaksām, bet arī vienotas likmes finansējumu, 
standarta likmes vienības izmaksām un vienreizē ­
jiem maksājumiem.
Attiecībā uz ieviestu kontroles sistēmu novērtējumu 
Komisija ir atklājusi, ka ne vienmēr bija ieviestas labi 
veidotas kontroles sistēmas.
Komisijas atbilde 64
Attiecībā uz neatbilstības riskiem AGRI  ĢD 
2014. gada martā pieņēma jaunu daudzgadu revī ­
zijas stratēģiju 2014.–2020. gadam. Arī šī revīzijas 
stratēģija ir pamatota uz risku. Lai revīzijas tvērums 
būtu optimāls, tagad stratēģijā ir paredzēta nepār ­
traukta trīsgadu revīzijas programma, ko piemēro 
no 2014. gada jūlija. Šīs programmas pamatā ir cen ­
trālā riska analīze (CRA), un to pārskatīs katru gadu.
Pēc šīm revīzijām piemērojamo finanšu korekciju 
pamatā ir atklātās nepilnības kontroles sistēmu īste ­
nošanā un aplēses attiecībā uz finanšu risku, ko rada 
šīs nepilnības ES budžetam. Pamatojoties uz šīm 
revīzijām, Komisija var arī noteikt faktiskos atklāto 
kļūdu cēloņus un iemeslus un pieprasīt dalībvalstīm 
izstrādāt konkrētus un mērķtiecīgus korektīvus 
pasākumus.
KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
•  Viens eksemplārs: 
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
•  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:  
Eiropas Savienības pārstāvniecībās 
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm), Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis  
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm), ar Europe Direct dienesta starpniecību 
(http://europa.eu/europedirect/index_lv.htm) vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no  
jebkuras vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas  
vai taksofonus).
Maksas izdevumi
• Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
Maksas abonementi•  Ar Eiropas Savienības Publikāciju biroja tirdzniecības aģentu starpniecību  
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_lv.htm).
QJ­AB­14­022­LV­N ISSN  1977 ­5717
Lielu daļu ES lauku attīstības politikas 
dalībvalstis īsteno, sniedzot dotācijas 
ieguldījumu izmaksām un citiem projektiem, ko 
veic lauksaimnieki, lauku uzņēmumi, apvienības 
un pašvaldības.
Palāta secināja, ka dalībvalstu sistēmas, ar kurām 
pārbauda dotāciju izmaksu pamatotību, bija vāji 
izstrādātas. Praktiski realizējamas un izmaksu 
ziņā lietderīgas pieejas eksistēja, bet nebija plaši 
izplatītas. Palāta izceļ revīzijas gaitā konstatētos 
labas prakses gadījumus un secina, ka, 
piemērojot šādu labu praksi, 2014.–2020. gada 
periodā lauku attīstības projektu dotācijās būtu 
iespējams panākt reālus ietaupījumus.
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA