EIROPAS KOMISIJA Briselē, 2.5.2017 COM(2017) 256 final 2017/0086(COD) Atbilstības pakete Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par vienotas digitālās vārtejas izveidi informācijas, procedūru, palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumu sniegšanai un par Regulas (ES) Nr. 1024/2012 grozījumiem (Dokuments attiecas uz EEZ) {SWD(2017) 211 final}

{SWD(2017) 212 final}

{SWD(2017) 213 final}

{SWD(2017) 214 final}



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi Vienotais tirgus ir viens no Eiropas galvenajiem sasniegumiem, un tam ir svarīga loma Eiropas Savienības ekonomikā. Vienotais tirgus nodrošina cilvēku brīvāku pārvietošanos un preču, pakalpojumu un kapitāla brīvāku apriti, tādējādi radot jaunas iespējas pilsoņiem, darba ņēmējiem, patērētājiem un uzņēmumiem, kas savukārt gādā Eiropai jaunas darba vietas un ilgtspējīgu izaugsmi. Eiropadome ir vairākkārt norādījusi, ka ir jāpabeidz vienotā tirgus izveide. Dziļāks un taisnīgāks iekšējais tirgus kopā ar digitālā vienotā tirgus attīstību ir viena no Ž. K. Junkera vadītās Komisijas 10 prioritātēm. Šī iniciatīva, ar ko tiek īstenota Komisijas 2016. gada novembrī pieņemtajā vienotā tirgus stratēģijā noteiktā pamata darbība, ir minēto prioritāro jomu saskarpunkts. Iniciatīvas mērķis ir pilnībā izmantot jauno digitālo rīku sniegtās priekšrocības, lai palīdzētu uzņēmumiem realizēt 500 miljonu iedzīvotāju tirgus dotās iespējas ceļot, strādāt un mācīties jebkurā ES valstī. Gan pilsoņi, gan uzņēmumi, kas vēlas pārcelties uz citu ES valsti, pārdot ražojumus vai sniegt pakalpojumus citā ES valstī, uzduras būtiskiem traucēkļiem. Ir ļoti svarīgi, lai tie, kas vēlas izmantot vienotā tirgus priekšrocības, spētu tiešsaistē atrast sev aktuālu, precīzu un saprotamu informāciju, kā arī tiešsaistē piekļūt administratīvajām procedūrām un tās īstenot, taču tas joprojām mēdz būt sarežģīti, atņem daudz laika un ir dārgi, ja vispār ir iespējams. Ceļojot, strādājot, dzīvojot vai veicot uzņēmējdarbību ārvalstīs, pilsoņiem un uzņēmumiem ir jāievēro attiecīgās valsts noteikumi. Tādēļ ir būtiski, lai viņi būtu informēti par piemērojamiem noteikumiem, spētu atrast atbilstīgus palīdzības pakalpojumus un nesaskartos ne ar kādiem nevajadzīgiem šķēršļiem savā sadarbībā ar valstu pārvaldes iestādēm, cenšoties nodrošināt atbilstību attiecīgajiem noteikumiem. Pat ja tiešsaistes procedūras pilsoņiem ir pieejamas dzīvesvietas valstī, ļoti bieži šīs procedūras nav tik viegli pieejamas ES pilsoņiem no citām dalībvalstīm. Vispārīgākus būtiskus ieguvumus visiem eiropiešiem var nodrošināt atklāta, efektīva un iekļaujoša valsts pārvalde, kas ir vērsta uz vērienīgām e-pārvaldes pieejām, sniedzot valstu robežu ziņā neierobežotus, personalizētus, ērti lietojamus pilncikla (end-to-end) digitālos publiskos pakalpojumus. Tas ievērojami ietekmē cilvēku dzīvi un uzņēmumu darbības gan pašu zemē, gan ārvalstīs. Tomēr pilsoņi un uzņēmumi joprojām negūst pilnīgu labumu no digitālajiem pakalpojumiem, kam būtu pastāvīgi jābūt pieejamiem visā ES. Ciparu tehnoloģijas kā valsts pārvaldes modernizācijas daļa var nodrošināt ievērojamu sociālekonomisku ieguvumu Savienības pilsoņiem un visai sabiedrībai. Pārvaldes digitalizēšanās ir sekmīga vienotā tirgus pamatelements. Vienotā digitālā vārteja nodrošinās šīs vajadzības. Tā ES pilsoņiem un uzņēmumiem dod centralizētu piekļuvi visai informācijai, kas tiem ir vajadzīga, ES izmantojot savas mobilitātes tiesības. Tā arī nediskriminējoši nodrošina neierobežotu piekļuvi tiešsaistes procedūrām (ja procedūra ir pieejama konkrētās dalībvalsts piederīgajam, tai būtu jābūt pieejamai arī lietotājiem no citām dalībvalstīm). Dalībvalstīm tiek arī uzlikts pienākums izstrādāt neierobežotu tiešsaistes piekļuvi svarīgākajām un biežāk izmantotajām procedūrām. Iniciatīva ietver spēcīgu stimulu dalībvalstīm pieņemt vērienīgas pārrobežu un valsts e-pārvaldes stratēģijas, lai ES pilsoņi un uzņēmumi varētu gūt neierobežotu labumu no pieejamo tehnoloģiju attīstības. Digitalizācija ir patiešām radikāli uzlabojusi iespējas saīsināt un samazināt informācijas iegūšanas un administratīvo procedūru veikšanas laiku un izmaksas. Mūsdienās pilsoņi un uzņēmumi gaida, ka valsts pārvaldes iestādes piedāvās ērti lietojamus intuitīvus tiešsaistes risinājumus, kādi ir pieejami, piemēram, darījumiem ar privāto sektoru. Ātrāki, lētāki un lietotājam parocīgāki digitālie publiskie pakalpojumi veicina konkurētspēju un padara ES par dzīvošanai, strādāšanai un ieguldīšanai pievilcīgāku vietu. Gan atsevišķiem pilsoņiem, gan uzņēmumiem ir ļoti svarīgi, lai būtu iespējams tiešsaistē atrast sev aktuālu, precīzu un saprotamu informāciju, kā arī tiešsaistē piekļūt administratīvajām procedūrām un īstenot tās. Uzņēmumi bieži atvēl lielu daļu cilvēkresursu tam, lai iepazītos ar piemērojamiem noteikumiem un procedūrām, kas jāizpilda, lai varētu īstenot uzņēmuma darbību. Lieli uzņēmumi mēdz nodarbināt īpašus darbiniekus, kas apkopo informāciju un īsteno attiecīgās procedūras. MVU un jaunuzņēmumiem tas var būt nozīmīgs šķērslis. Nesenā pētījumā ir izskaitļots, ka uzņēmumi gadā ietaupītu 170 miljonus euro, ja astoņas svarīgākās procedūras būtu pilnībā pieejamas tiešsaistē, arī pārrobežu lietotājiem. Tāpat nesenā pētījumā ir aprēķināts: ja tiešsaistē varētu piekļūt kvalitatīvai un viegli pieejamai informācijai, uzņēmumi saistībā ar deviņu uzņēmējdarbības jautājumu izpēti pirms iesaistīšanās pārrobežu darbībās varētu gadā ietaupīt 11–55 miljardus euro. Vienotajā tirgū, ko veido 28 dalībvalstis, informācijas apkopošanas izmaksas strauji aug un nesamērīgi ietekmē mazākus uzņēmumus, bieži tiem laupot motivāciju pētīt iespējas ārpus iekšzemes tirgus. Tāpat pilsoņiem kļūst grūtāk pārrobežu kontekstā iegūt precīzu un savlaicīgu informāciju par praktiskiem pamatjautājumiem, piemēram, kā reģistrēt pastāvīgo dzīvesvietu, panākt kvalifikācijas atzīšanu, pierakstīt bērnu skolā, reģistrēt automobili, saņemt pensiju utt. Turklāt uzņēmumi un pilsoņi ar pilnām tiesībām gaida, ka saņems precīzu, pilnīgu un pašu jaunāko informāciju. Reakcijai uz šīm problēmām jābūt savlaicīgai un operatīvai, lai tā būtu patiesi lietderīga. Turklāt pārrobežu darbībās sevišķi svarīga ir informācijas pieejamība dažādās valodās. Atrast skaidru un vispusīgu informāciju par piemērojamām prasībām ir tikai pirmais darbs. Lai šīs prasības ievērotu, ir jāizpilda administratīvās procedūras. Svarīgāko procedūru digitalizēšana samazina piemērojamo noteikumu izpildes izmaksas un paaugstina izpildes līmeni. Ir jārisina Eiropas pilsoņu un uzņēmumu norādītie konkrētie praktiskie šķēršļi piekļuvei citas dalībvalsts tiešsaistes procedūrām un informācijai. Daži šādu problēmu piemēri ir informācijas un veidlapu nepieejamība vairākās valodās, tādu veidlapu lauku izmantošana, kas akceptē tikai attiecīgās valsts datus, tikai attiecīgās valsts identifikācijas datu akceptēšana un nodevas vai atlīdzības maksājuma akceptēšana tikai no attiecīgās valsts maksājumu sistēmām. Vēl viens būtisks un bieži minēts ierobežojums ir saistīts ar apliecinošu pavaddokumentu nosūtīšanu pāri robežām procedūras ietvaros. Dalībvalstis bieži pieprasa apliecinātus (tulkotus) un autentificētus dokumentus vai datus, sevišķi no ārvalstu pieteikumu iesniedzējiem. Dažas dalībvalstis jau ir ieviesušas pašas savus vienreizējības risinājumus, kur notiek datu iekšēja apmaiņa starp valsts galvenajiem reģistriem, taču digitalizācijas process vēl nav pabeigts. Turklāt šī datu apmaiņa pašlaik vēl nav iespējama pāri robežām.

Visbeidzot, 92 % patērētāju un uzņēmumu nav informēti par Eiropas līmeņa tiešsaistes pakalpojumiem, kurus viņi varētu izmantot problēmu gadījumā. Šo pakalpojumu izmantošana pašlaik nav plaša. Pakalpojumi ir neviengabalaini, nevienādas kvalitātes un tajos bieži nav lietotāju atsauksmju mehānisma. ES ir jau iepriekš īstenojusi vairākus pasākumus, lai risinātu visus minētos jautājumus, lai gan lielākoties tie ir īstenoti no nozaru perspektīvas, piemēram, vienoto kontaktpunktu izveide pakalpojumu jomā (vienotie kontaktpunkti), preču jomā (preču vienotie kontaktpunkti un būvizstrādājumu vienotie kontaktpunkti), profesionālās kvalifikācijas (profesionālās kvalifikācijas palīdzības centri), patērētāju problēmjautājumiem (patērētāju aizsardzības centri) utt. Šie pakalpojumi parasti nav savstarpēji saistīti, un to šaurais tvērums nozīmē, ka lietotāji lielākoties par tiem nav informēti un vajadzības gadījumā tos nevar atrast. Informācija, palīdzības pakalpojumi un procedūras, kas pašlaik pilsoņiem un uzņēmumiem ir pieejami tiešsaistē, nav konkrēti vērsti uz lietotāju vajadzībām. Ir vairākkārt norādīts, ka minētie jautājumi ir sistemātiski un efektīvi jārisina, un pilsoņi, uzņēmumi un dalībvalstis tam ir pauduši spēcīgu atbalstu: ·Augsta līmeņa grupas uzņēmējdarbības pakalpojumu jautājumos 2014. gada ziņojumā, Eiropas Parlamenta rezolūcijās un dažādos Komisijas paziņojumos ir izteikts aicinājums izveidot vispusīgāku, lietotājiem saprotamu informācijas un palīdzības pakalpojumu kopumu, kas palīdzētu uzņēmumiem izprast vienoto tirgu. Minētās struktūras ir ierosinājušas esošo platformu un kontaktpunktu uzlabojumus vai visu platformu un kontaktpunktu radikālāku apvienošanu vienotā kontaktpunktā. ·Konkurētspējas padomes 2015. gada marta secinājumos par vienotā tirgus politiku tika ierosināta politiska apņemšanās „nostiprināt un racionalizēt vienotā tirgus instrumentus [..], lai labāk nodrošinātu uzņēmumu un pilsoņu vajadzības saistībā ar pārrobežu darbībām”. Šo aicinājumu atkārtoja 2016. gada februāra Konkurētspējas padome, kas arī pauda atzinību „vienotās digitālās vārtejas koncepcijai, kura it sevišķi pievērstos jaunuzņēmumu vajadzībām”. ·Komisija savā digitālā vienotā tirgus stratēģijā un 2015. gada vienotā tirgus stratēģijā paziņoja, ka plāno iepriekš minētos jautājumus risināt ar vienotu digitālo vārteju, kas ir arī daudz pieminēta e-pārvaldes rīcības plānā, kurā ir izklāstītas darbības publisko pakalpojumu digitalizēšanas paātrināšanai. ·Eiropas Parlaments 2016. gada janvārī aicināja izstrādāt vispusīgu vienoto digitālo vārteju kā vienotu savstarpēju digitālo procesu uzņēmumu izveidei un darbībai visā ES, un tas ietvertu uzņēmuma izveidi tiešsaistē, domēnu nosaukumus, atbilstības informācijas apmaiņu, e-rēķinu atzīšanu, nodokļu informācijas iesniegšanu, vienkāršotu tiešsaistes PVN shēmu, tiešsaistes informāciju par ražojumu atbilstību, par darba ņēmēju norīkošanu darbā un par patērētāju tiesībām, piekļuvi patērētāju un uzņēmumu tīkliem, paziņošanas procedūras un strīdu izšķiršanas mehānismus. ·Normatīvās atbilstības un izpildes programmas (REFIT) platforma (kurā darbojas uzņēmumu, sociālo partneru, pilsoniskās sabiedrības un dalībvalstu pārstāvji) 2016. gada jūnijā izdeva atzinumu, iesakot katrā dalībvalstī izveidot vienotu kontaktpunktu, kas sniegtu skaidru informāciju un koordinētus pakalpojumus uzņēmumiem, lai palīdzētu vienotajā tirgū strādājošiem uzņēmumiem, un noteikt kopējus obligātos kvalitātes kritērijus attiecībā uz katra portāla saturu, darbību un integrācijas līmeni vienotajā digitālajā vārtejā. ·Visbeidzot, 2017. gada janvārī publicētajā 2017. gada ziņojumā par ES pilsonību vienotā digitālā vārteja ir atzīta par ES pilsonības prioritāti. Šī iniciatīva reaģē uz minētajiem aicinājumiem rīkoties un ir ļoti vērienīga. Tās mērķis ir būtiski uzlabot ES pilsoņiem un uzņēmumiem svarīgas informācijas, palīdzības pakalpojumu un procedūru pieejamību, kvalitāti un piekļuves iespējas tiešsaistē — it sevišķi, ja tie vēlas darboties un pārvietoties vienotajā tirgū. Iniciatīvas pamatā ir cieša sadarbība starp Komisiju un dalībvalstīm, kas bijusi nepieciešama, lai efektīvi un pakāpeniski īstenotu šā projekta dažādās prasības. Komisija un dalībvalstis būs atbildīgas par tādas informācijas sniegšanu, kas attiecas uz noteikumiem, tiesībām un pienākumiem šajā regulā noteiktajās svarīgākajās jomās. Turklāt dalībvalstīm pēc saskaņota grafika būs jānodrošina, ka vairākas svarīgākās procedūras ir pilnībā pieejamas tiešsaistē un ka tām var neierobežoti piekļūt ES pārrobežu lietotāji. Tas būtiski samazinās administratīvo slodzi un likvidēs nesamērīgus ierobežojumus, ar ko saskaras ES pilsoņi un uzņēmumi no dažādām dalībvalstīm, cenšoties ievērot citās dalībvalstīs piemērojamos noteikumus. Savukārt atbilstības nodrošināšanas vienkāršošana dos ieguvumu valstu iestādēm, jo garantēs efektivitāti. Vispusīga pāreja uz tiešsaistes procedūrām veicinās valsts pārvaldes modernizāciju un nodrošinās ievērojamus izmaksu ietaupījumus — tā pēc valsts digitalizācijas projektu īstenošanas ir norādījušas vairākas dalībvalstis. Šī prasība nekādi neskar spēkā esošos pamatnoteikumus un prasības, toties palielina to pārredzamību un ļauj vieglāk nodrošināt atbilstību valstu un ES noteikumiem un procedūrām. Informācijai, palīdzības pakalpojumiem un tiešsaistes procedūrām piemēros skaidrus un īstenojamus kvalitātes kritērijus. Konkrēti, pilsoņiem un uzņēmumiem būs pieejama informācija vismaz vienā no Savienības oficiālajām valodām papildus valsts valodai vai — attiecīgā gadījumā — valodām. Tiks ieviesti konkrēti mehānismi, lai nodrošinātu, ka vienotās digitālās vārtejas izstrāde ir vērsta uz lietotājiem, ietverot lietotāju atsauksmju apkopošanu. Vienotās digitālās vārtejas efektīvu īstenošanu nodrošinās, izveidojot koordinācijas grupu, kas būs forums sadarbībai starp Komisiju un dalībvalstīm. Iniciatīva ievērojami pilnveidos lietotāju pieredzi, tādējādi lielā mērā vairojot pilsoņu un uzņēmēju ticību vienotajam tirgu. Procedūru digitalizēšana un precīzas un drošas informācijas sniegšana, kā arī vieglāka piekļuve palīdzības pakalpojumiem sekmēs pārrobežu apmaiņu, nodrošinās efektivitāti un samazinās birokrātiju, tādējādi veicinot jaunas nodarbinātības iespējas un izaugsmi. Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā (a)Piekļuve informācijai tiešsaistē Ar Pakalpojumu direktīvu jau tika noteiktas gan pakalpojumu sniedzēju, gan saņēmēju tiesības iegūt informāciju. Piemēram, informācija par pakalpojumu sniedzējiem katrā dalībvalstī piemērojamām prasībām ir darīta pieejama tiešsaistē ar vienoto kontaktpunktu starpniecību. Saskaņā ar Pakalpojumu direktīvu izstrādātajā elektronisko vienoto kontaktpunktu hartā, ko Padome apstiprināja 2013. gadā, dalībvalstis mudinātas īstenot uz lietotājiem vērstu pieeju, lai vienotajos kontaktpunktos sniegtu informāciju, kas aptver visas uzņēmumiem nozīmīgās jomas, arī PVN, ienākuma nodokļus, sociālo nodrošinājumu vai darba tiesību prasības. "Tava Eiropa", e-tiesiskuma portāls, PVN informācijas portāls un Eiropas Nodarbinātības dienestu tīkls (EURES) jau sniedz plašu informāciju, kas attiecas uz pilsoņu, uzņēmumu, darba ņēmēju un patērētāju tiesībām un pienākumiem vienotajā tirgū un tieslietu jomā. Šā priekšlikuma pamatā ir šie esošie pakalpojumi, proti, dalībvalstīm būs tiešsaistē jāsniedz droša, skaidra un vispusīga informācija par savām tiesiskajām normām un prasībām pilsoņiem un uzņēmumiem, kuri vēlas izmantot savas vienotā tirgus tiesības. Tas nekādi neskar to politikas jomu pamatnoteikumus, par kurām ir jāsniedz šī informācija, bet tikai prasa, lai dalībvalstis nodrošinātu pilnīgu pārredzamību attiecībā uz piemērojamiem noteikumiem.

(b)Piekļuve palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem Pamatojoties uz ES tiesību aktiem, ir izveidoti dažādi kontaktpunkti un problēmu risināšanas mehānismi, lai palīdzētu pilsoņiem un uzņēmumiem īstenot savas tiesības vienotajā tirgū. Ar šo iniciatīvu tiks novērsta pašreizējā neviengabalainība un neinformētība, nodrošinot, ka palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumi ir vieglāk atrodami un pieejami un visi vārtejā pieejamie pakalpojumi atbilst konkrētu kvalitātes standartu minimumam. (c)Piekļuve tiešsaistes procedūrām Saskaņā ar Pakalpojumu direktīvu dalībvalstīm ir jānodrošina, ka visas procedūras un formalitātes saistībā ar piekļuvi pakalpojumu darbībai vai tās veikšanu var izpildīt tiešsaistē attiecīgajā vienotajā kontaktpunktā vai ar attiecīgajām kompetentajām iestādēm (8. pants). Profesionālo kvalifikāciju direktīvā (57.a pantā) tāds pats pienākums ir noteikts attiecībā uz prasību, procedūru un formalitāšu īstenošanu saistībā ar minētajā direktīvā ietvertajiem jautājumiem. Ar šo priekšlikumu tiek uzlabota vienotā tirgus dimensija tiešsaistes procedūrām, ko dalībvalstis ir jau ieviesušas, pamatojoties uz minētajām direktīvām vai citiem attiecīgiem valsts vai ES tiesību aktiem, un tajā dalībvalstīm paredzēts pienākums šādas procedūras darīt pilnībā pieejamas arī pilsoņiem un uzņēmumiem no citām dalībvalstīm, kā arī galvenie nosacījumi, kas nodrošinātu šādu pārrobežu pieejamību. Turklāt šī iniciatīva dalībvalstīm uzliek pienākumu nodrošināt, lai šajā regulā noteiktās svarīgākās procedūras, kas pilsoņiem un uzņēmumiem ir vispārēji aktuālas, būtu pilnībā pieejamas tiešsaistē, arī pārrobežu lietotājiem. Iniciatīva arī nodrošina, ka pēc lietotāju pieprasījuma starp attiecīgajām iestādēm dažādās dalībvalstīs var notikt elektroniska apmaiņa ar liecībām. Starp šīm procedūrām uzņēmumiem sevišķi aktuāla ir uzņēmējdarbības reģistrēšana. Tomēr šī iniciatīva nevar aptvert procedūras, kuru rezultātā tiek izveidoti uzņēmumi kā juridiskas personas. Kā paziņots vienotā tirgus stratēģijā un e-pārvaldes rīcības plānā, Komisija savā darba programmā 2017. gadam ir ietvērusi iniciatīvu, kas paredz vispusīgi skatīt jautājumu par digitālo risinājumu veicināšanu uzņēmuma dzīves ciklā, ieskaitot uzņēmējdarbības tiešsaistes reģistrācijas procedūras. Komisija pašlaik veic šīs uzņēmējdarbības tiesību iniciatīvas sagatavošanas darbus, un ir paredzēts, ka attiecīgās tiešsaistes procedūras, kad tās ieviesīs, pamatojoties uz uzņēmējdarbības tiesību iniciatīvu, tiks sasaistītas ar vārteju. Konkrētās svarīgākajās procedūrās šī regula prasīs „klientu apkalpošanas nodaļas” pilnīgu digitalizāciju (pilsoņu vai uzņēmumu un valstu pārvaldes iestāžu saskarne var būt tik vien kā aizpildāma tiešsaistes veidlapa). Regula neskars ne „iekšējo struktūrvienību” darbību (attiecīgās procedūras turpmākos posmus valstu pārvaldes iestādēs un starp tām), ne valsts līmenī noteiktu procedūru būtību, t. i., attiecīgo valsts vai vietējo iestāžu dažādās darbības vai kompetences jomas. Šīs iniciatīvas rezultātā ieviešamie vajadzīgie pielāgojumi būs saistīti tikai ar procedūru digitalizācijas procesu un šķēršļu likvidēšanu, lai procedūras darītu pieejamas pārrobežu lietotājiem. Piekļuvi tiešsaistes procedūrām un procedūru digitalizāciju atbalstīs Elektroniskās identifikācijas regula, kas nosaka, ka dalībvalstīm no 2018. gada septembra jāatzīst citu dalībvalstu izziņotie elektroniskās identifikācijas līdzekļi. Tas likvidēs vienu no pašreiz pastāvošajiem šķēršļiem, kas liedz lietotājiem piekļūt e-procedūrām citās dalībvalstīs. •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām Šī iniciatīva palīdz sasniegt digitālā vienotā tirgus stratēģisko mērķi, proti, modernizēt valsts pārvaldi, panākot pārrobežu sadarbspēju un sekmējot vieglu mijiedarbību ar pilsoņiem, un tas ir atspoguļots arī e-pārvaldes rīcības plānā. Tā atbilst Komisijas digitalizēšanās mērķim, kas paredz izveidot racionalizētu klātbūtni tīmeklī un izvairīties no turpmākas sadrumstalotības, kuru rada jaunie portāli un kontaktpunkti. Iniciatīvā ir ievēroti Eiropas sadarbspējas satvara ieteikumi. Priekšlikums veicina jaunuzņēmumu un izvērses iniciatīvas īstenošanu, kas savukārt sekmē uzņēmumu izaugsmi, uzlabojot uzņēmējdarbības vidi un samazinot birokrātiju. MVU, it sevišķi tie, kas veic pārrobežu tirdzniecības darījumus, gūs samērā lielāku labumu no zemākām izmaksām saistībā ar informācijas meklēšanu nekā lielāki uzņēmumi. Uzņēmumi arī gūs ieguvumus no tiešsaistē pieejamās informācijas, palīdzības un procedūru vienādākas kvalitātes. Tie, kas veic pārrobežu tirdzniecības darījumus, varēs tiešsaistē piekļūt sev svarīgām procedūrām. Turklāt MVU būs vieglāk noteikt, kuras procedūras attiecas uz vienoto tirgu, un tādējādi ienākt jaunos ES tirgos. Pateicoties vieglākai piekļuvei palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem, kā arī pateicoties īpašam lietotāju atgriezeniskās saites rīkam, uzņēmumi varēs arī viegli un intuitīvi visās ES valodās paziņot valstu iestādēm ar noteikumiem saistītās problēmas. Šādas ES līmenī notiekošās vai plānotās iniciatīvas ir svarīgas vienotajai digitālajai vārtejai, jo tās palīdzēs panākt vai nu informācijas tvērumu, vai procedūru digitalizāciju: ·Eiropas sadarbspējas satvars (EIF) — atbalstot uzlabotu sadarbspēju starp valstu pārvaldes iestādēm visā Eiropā, šis satvars palielinās sabiedrisko pakalpojumu savstarpējās sasaistes līmeni; ·sabiedrisko pamatpakalpojumu vārdnīca (CPSV) — kopīgs datu modelis svarīgāko uzņēmējdarbības notikumu un sabiedrisko pakalpojumu aprakstīšanai; ja dalībvalstis šo vārdnīcu izmantotu, izstrādājot vai atjauninot savas tīmekļa vietnes, tā varētu atvieglot satura tulkošanu, kā arī vienotās digitālās vārtejas meklēšanas rīka izstrādi, tādējādi uzlabojot informācijas, procedūru un palīdzības pakalpojumu atrašanas iespējamību; ·uzņēmējdarbības reģistru savstarpējās savienojamības sistēma (BRIS) nodrošinās ES līmeņa piekļuvi informācijai par dalībvalstīs reģistrētajiem uzņēmumiem, kā arī nodrošinās informācijas apmaiņu starp dažādiem reģistriem (sāks darboties pirms 2017. gada jūnija); ·ES maksātnespējas reģistru elektroniskā savstarpējā savienojamība (sākot no 2019. gada) uzlabos pārrobežu maksātnespējas procedūru efektīvu administrēšanu; ·Eiropas pakalpojumu e-karte — Komisijas 2017. gada janvārī pieņemtais priekšlikums; šis priekšlikums paredz vienkāršotu elektronisko procedūru konkrētu uzņēmējdarbības un būvniecības pakalpojumu sniedzējiem, kas plāno savus pakalpojumus sniegt citā dalībvalstī; šīs procedūras pamatelements ir saziņa starp izcelsmes valsts un uzņēmējas valsts iestādēm; ·Eiropas vienotais iepirkuma procedūras dokuments (ESPD) ir pašdeklarācija par atbilstību prasībām, kas attiecas uz publiskā iepirkuma procedūrām; tā elektroniskā versija varētu kļūt par galveno pamatelementu vienreizības principa īstenošanai publiskā iepirkuma jomā; ·plānotā uzņēmējdarbības tiesību iniciatīva, lai sekmētu digitālos risinājumus uzņēmuma dzīves ciklā, kā minēts Komisijas darba programmā 2017. gadam;

·PVN vienotā mini kontaktpunkta plānotā paplašināšana; ·darbības saistībā ar vienreizības principu e-pārvaldes rīcības plāna ietvaros sekmēs informācijas un datu kopīgošanu starp dalībvalstu pārvaldes iestādēm; pirmais solis šajā virzienā būs liela mēroga izmēģinājuma projekts, kas attieksies uz uzņēmējdarbības gadījumiem, un piemērotības pilsoņiem novērtēšana. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats Uz šo tiesību aktu tuvināšanas priekšlikumu attiecas Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 21. panta 2. punkts, 48. pants un 114. panta 1. punkts. Kā noteikts 26. panta 2. punktā, iekšējais tirgus aptver telpu bez iekšējām robežām, kurā saskaņā ar Līgumu noteikumiem ir nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite. Ar LESD 21. panta 2. punktu ir noteikts juridiskais pamats tādu noteikumu pieņemšanai, kas Savienības pilsoņiem palīdz īstenot 21. panta 1. punktā minētās tiesības. Savukārt 48. pantā ir noteikts juridiskais pamats tādu pasākumu pieņemšanai sociālā nodrošinājuma jomā, kas ir vajadzīgi darba ņēmēju brīvas pārvietošanās nodrošināšanai. Turklāt 114. pantā ir noteikts juridiskais pamats (ja vien Līgumos nav noteikts citādi), uz kura pieņemt pasākumus nolūkā sasniegt LESD 26. pantā noteiktos mērķus. Šā priekšlikuma mērķis ir pilsoņiem un uzņēmumiem nodrošināt vieglu piekļuvi informācijai, procedūrām un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem, kas viņiem ir vajadzīgi, lai iekšējā tirgū īstenotu savas tiesības. Šajā nolūkā ar šo priekšlikumu tiek izveidota vienota digitālā vārteja, kuras ietvaros Komisijai un kompetentajām iestādēm būtu liela nozīme iepriekš minēto mērķu sasniegšanā. Iniciatīvas vienīgais mērķis ir novērst diskrimināciju un samazināt papildu administratīvo slodzi pilsoņiem un uzņēmumiem, kas darbojas vai vēlas darboties citās dalībvalstīs, pilnībā ievērojot valstu noteikumus un procedūras, kā arī novērst diskrimināciju saistībā ar pilnīgu atbilstību valstu noteikumiem un procedūrām. Priekšlikums neskar ar šādiem noteikumiem vai procedūrām saistīto kompetences jomu būtību. Tā kā iniciatīvai ir trejāds mērķis un tās komponentus, kas attiecas uz pilsoņu brīvu pārvietošanos, sociālo nodrošinājumu un mērķi panākt iekšējo tirgu, kā arī nodrošināt tā darbību saistībā ar informācijas, procedūru un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumu piedāvāšanu, nevar uzskatīt par nejaušiem, iniciatīva jāpamato ar LESD 21. panta 2. punktu, 48. pantu un 114. panta 1. punktu. •Subsidiaritāte Šā priekšlikuma galvenais mērķis ir uzlabot vienotā tirgus darbību visiem ES pilsoņiem un uzņēmumiem. Vienotais tirgus nav zona, kurā ir pilnībā saskaņoti noteikumi. Papildus pamatprincipiem un jomām, kurās ir pilnībā saskaņoti noteikumi, pilsoņiem un uzņēmumiem, ceļojot, strādājot, dzīvojot vai veicot uzņēmējdarbību ārvalstīs, ir arī jāievēro attiecīgās valsts noteikumi. Tādēļ vienotā tirgus darbībai ir svarīgi, lai pilsoņi un uzņēmumi varētu viegli uzzināt, kādi ir šie citu dalībvalstu noteikumi. Tikpat svarīgi ir, lai šo noteikumu ievērošanas procedūras nebūtu saistītas ar smagu papildu regulatīvo slogu ārvalstu lietotājiem salīdzinājumā ar pašmāju lietotājiem. Šos mērķus nevar adekvāti sasniegt bez ES līmeņa rīcības. Pašreizējai informācijas un palīdzības pakalpojumu sistēmai trūkst saskanības, jo ar ES līmeņa rīcību izstrādātie instrumenti nav savstarpēji pietiekami sasaistīti un pietiekami orientēti uz lietotāju. Trūkst kopīgas pieejas kvalitātes nodrošināšanā ar kvalitātes standartu minimumu. Lai gan tiesiskais regulējums sekmē sinerģiju, dalībvalstis to izmanto nepietiekami (jo nav saistošu pienākumu). Ņemot vērā vienotā tirgus starptautisko raksturu un nepieciešamību pašreizējo situāciju risināt pārrobežu kontekstā, ES rīcība būs efektīvākais veids, kā samazināt izmaksas, kas ES pilsoņiem un uzņēmumiem ir jāsedz, iesaistoties pārrobežu darbībās. •Proporcionalitāte Ar šo priekšlikumu tiek panākts piesardzīgs līdzsvars starp tiesību un atbildības atstāšanu dalībvalstu ziņā attiecībā uz valsts informācijas, valsts procedūru un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumu nodrošināšanu, no vienas puses, un nepieciešamību risināt laika gaitā radušos šķēršļus, kas ierobežo pilsoņus un uzņēmumus, kuri cenšas īstenot savas vienotā tirgus tiesības, no otras puses. Šajā regulā paredzētie pasākumi aptver tikai to, kas nepieciešams, lai atrisinātu noteiktās problēmas un sasniegtu izvirzītos mērķus. Sākotnējās ieguldījuma izmaksas saistībā ar informācijas aptvēruma paplašināšanu, tulkojumiem vai tiešsaistes procedūru izstrādi var mazināt, izmantojot ES līdzekļus. Turklāt šīs sākotnējās izmaksas kompensēs uzņēmumu un valstu pārvaldes iestāžu ietaupījumi ilgākā termiņā. Šī regula neuzliek nekādus papildu pienākumus pilsoņiem un uzņēmumiem, jo vienotās digitālās vārtejas izmantošana ir pilnībā brīvprātīga. •Juridiskā instrumenta izvēle Šīs regulas pamatā ir LESD 21. panta 2. punkts saistībā ar noteikumiem, kas attiecas uz pilsoņu brīvu pārvietošanos, 48. pants attiecībā uz noteikumiem par konkrētu, ar sociālo nodrošinājumu saistītu procedūru digitalizēšanu un 114. panta 1. punkts attiecībā uz visiem pārējiem noteikumiem, kuru mērķis ir pilnveidot vienotā tirgus darbību, nodrošinot labāku pārrobežu piekļuvi informācijai, palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem un e-procedūrām. Pamatojoties uz minētajiem Līguma noteikumiem, priekšlikums arī tuvina dalībvalstu tiesību aktus, kas attiecas uz ārvalstīs aktīviem pilsoņiem un uzņēmumiem sniegto pakalpojumu kvalitāti. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI •Ex post izvērtējumi/ spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude Ar vienoto digitālo vārteju saistītā spēkā esošā (tiesiskā un neleģislatīvā) regulējuma ex-post izvērtējumā ir atklājušās vairākas problēmas, kuras attiecas uz atsevišķiem pakalpojumiem, kā arī uz to nepietiekamo efektivitāti, lietderību un saskanību pilsoņiem un uzņēmumiem paredzētā vienotā tirgus pakalpojumu kopumu veidošanā.

Esošo pakalpojumu efektivitāti vājina to nepietiekamā pamanāmība un sameklējamība tiešsaistē, vispārējs kvalitātes trūkums un pastāvīga nepietiekami plaša izmantošana. Lielākā daļa patērētāju un uzņēmumu nav informēti par tiešsaistes palīdzības pakalpojumu pieejamību Eiropas līmenī. Pārrobežu pieejamība joprojām ir ierobežota, jo valsts līmeņa informācija nereti ir sadrumstalota vai pieejama tikai valsts valodā, savukārt procedūras, kas tiešsaistē ir pieejamas valsts lietotājiem, bieži nav iespējams tiešsaistē īstenot ārvalstu lietotājiem. Turklāt lielā mērā atšķiras dažādu pakalpojumu kvalitāte un orientācija uz lietotāju. Tādos pakalpojumos, kas ieviesti ar ES tiesību aktiem, ir atklājies, ka kvalitātes kritēriji ir pārāk vispārīgi (vienotie kontaktpunkti) vai tādu tikpat kā nav (preču vienotie kontaktpunkti). Papildinošie brīvprātīgie kvalitātes kritēriji (vienoto kontaktpunktu harta) nav bijuši sevišķi sekmīgi. Tādos pakalpojumos, kas ieviesti saskaņā ar nesaistošiem ES aktiem un ko pārvalda Komisija (SOLVIT, "Tava Eiropa"), kvalitātes kritēriji ir saskaņoti, bet to brīvprātīguma dēļ dažas dalībvalstis tos ievēro pilnībā, citas ne. Rezultātā ārvalstu lietotāju piekļuve šiem pakalpojumiem arvien ir ierobežota un sīkgabalaina. ES līmeņa palīdzības pakalpojumus uzskata par izmaksu ziņā lietderīgu pieeju, ņemot vērā ietaupījumus un citus ieguvumus, ko šādi pakalpojumi nodrošina uzņēmumiem un pilsoņiem, salīdzinot ar privātiem alternatīviem pakalpojumiem, kuri izmaksā daudz vairāk. Tomēr valsts līmeņa palīdzības pakalpojumi (vienotie kontaktpunkti, preču vienotie kontaktpunkti, būvizstrādājumu vienotie kontaktpunkti) uzņēmumiem nenodrošina pilnvērtīgu efektivitāti. Turklāt to nekvalitatīvās tīmekļu vietnes nozīmē, ka netiek izmantota iespēja samazināt pieprasījumu skaitu, nodrošinot tiešsaistē labāku sākotnējo informāciju un tādējādi panākot vēl lielāku izmaksu lietderību. Ja atsevišķi pakalpojumi sevi reklamētu ar kopīgu zīmolu, būtu iespējams uzlabot lietderību un sameklējamību tiešsaistē. To var labāk panākt ES līmenī. Visi šajā kontekstā izvērtētie instrumenti ir izstrādāti ES līmeņa rīcības rezultātā, bet nedarbojas pilnvērtīgi. Lai gan tiesiskais regulējums sekmē sinerģiju, dalībvalstis to nepietiekami izmanto, it sevišķi tādēļ, ka nav saistošu pienākumu un nav visaptverošas ES un dalībvalstu pārvaldības struktūras, kas novērtētu un nodrošinātu visu instrumentu konsekvenci. Esošo pakalpojumu nepietiekamo rezultativitāti nosaka ierobežotas un uz pārvaldi orientētas pieejas, kas rada sadrumstalotību; ES un valstu līmeņa pārvalde ir izstrādājusi publiskos pakalpojumus, kas vairāk atbilst pārvaldes, nevis lietotāju vajadzībām; pirms daudziem gadiem izstrādātie tehniskie risinājumi vairs neatspoguļo mūsdienu tehnisko progresu un labāko praksi, un valstu pārvaldes iestādes neņem vērā ārvalstu lietotājus. •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Vispārējais apspriešanās process par vienoto digitālo vārteju sākās 2015. gada novembrī un beidzās 2016. gada decembrī. Tā ietvaros notika ieinteresēto personu seminārs, tiešsaistes sabiedriskā apspriešana, kā arī vairākas divpusējas diskusijas ar ieinteresētajām personām un dalībvalstīm. (a)Seminārs par vienoto digitālo vārteju, 2016. gada marts Starp dalībniekiem bija vienoto kontaktpunktu, tirdzniecības kameru un valstu iestāžu pārstāvji. Dalībnieki norādīja, ka saistībā ar piekļuvi informācijai, e-procedūru pieejamību un piekļuvi palīdzības pakalpojumiem pastāv daudzas problēmas. Šīs problēmas, šķiet, izriet no tiesību aktu nepilnībām, informācijas vai palīdzības trūkuma, kā arī no valstu un vietējo iestāžu veiktās nekvalitatīvās īstenošanas. Diskutējot par e-procedūrām, dalībnieki norādīja, ka ārvalstīs ir ļoti grūti izmantot e-procedūras. Lai gan dažas dalībvalstis ir panākušas ievērojamu progresu saistībā ar e-pārvaldes nodrošināšanu saviem valstspiederīgajiem, ārvalstu e-parakstu un elektroniskās identifikācijas līdzekļu atzīšana joprojām ir ļoti ierobežota, tādēļ ārvalstu lietotāji nespēj izmantot e-procedūras. (b)Tiešsaistes sabiedriskā apspriešana Tiešsaistes sabiedriskās apspriešanas ietvaros tika saņemtas 367 atbildes, no kurām 45 % bija no uzņēmumiem, 45 % no pilsoņiem un 10 % no valstu iestādēm. Apspriešanā atklājās, ka gan uzņēmumi, gan pilsoņi ir vienisprātis par šajā iniciatīvā ietverto galveno pīlāru nozīmi, proti: ·nepieciešamība tiešsaistē nodrošināt informāciju par noteikumiem un procedūrām citās ES valstīs — 93 % uzņēmumu un 92 % pilsoņu to uzskata par ļoti svarīgu vai svarīgu pīlāru; ·piekļuve e-procedūrām — 94 % uzņēmumu un 92 % pilsoņu to uzskata par ļoti svarīgu vai svarīgu pīlāru; ·piekļuve palīdzības pakalpojumiem pēc pieprasījuma — 88 % uzņēmumu un 87 % pilsoņu to uzskata par ļoti svarīgu vai svarīgu pīlāru. (c)Viedokļu apmaiņa ar ieinteresētajām personām un dalībvalstīm Ieinteresēto personu viedokļi tika apkopoti vairāku sanāksmju un pasākumu laikā, tostarp uzklausīšanā „ES pilsonība praksē”, kas norisinājās 2016. gada martā, ikgadējā MVU asamblejā Luksemburgā 2015. gada novembrī, diskusiju laikā ar MVU sūtņiem 2016. gada jūnijā un oktobrī, kā arī divpusējās diskusijās 2016. gada gaitā ar vairākām organizācijām, kuras pārstāv uzņēmumus un patērētājus, piemēram, ar Eurochambres, Eurocommerce, BusinessEurope, valstu tirdzniecības kamerām, CEA-PME, Startup City Alliance Europe utt.

Dažādas uzņēmumu organizācijas ir apstiprinājušas, ka uzņēmumiem būtu ļoti lietderīgi, ja visi tiešsaistes informācijas rīki tiktu apkopoti vienā visaptverošā rīkā. Turklāt dažas ierosināja izstrādāt kopīgu informācijas arhitektūru visās dalībvalstīs. Ieinteresētās personas no uzņēmumiem ir norādījušas, ka šādi sniegtajai informācijai ir jābūt pietiekamai, lai būtu iespējams likumīgi uzsākt pārrobežu darbības, un jāietver ne tikai detalizēta tehniskā informācija, bet arī regulatīvās prasības, kas cita starpā attiecas uz testēšanu un paziņošanu. Runājot par procedūrām, lielākā daļa ieinteresēto personu no uzņēmumiem argumentē, ka visām procedūrām vajadzētu būt pilnībā pieejamām tiešsaistē, izvairoties no laika un finansiālo resursu nelietderīgas izmantošanas. Apspriešanās ar dalībvalstīm notika Pakalpojumu direktīvas ekspertu grupā (tostarp tās apakšgrupā „EUGO tīkls”), Savstarpējās atzīšanas komitejā, kā arī divpusējās sanāksmēs ar vietējām iestādēm. Septiņpadsmit dalībvalstis ir izdevušas nostāju dokumentu, aicinot izveidot digitālo vienoto vārteju (pilnvērtīgi darbojošos e-pārvaldes portālu) tīklu, lai, sniedzot visu informāciju, kas ir vajadzīga darbībai dalībvalstī, uzņēmumiem palīdzētu uzsākt un izvērst darbību un veikt tirdzniecības darījumus ārvalstīs. Dalībvalstis arī piekrīt, ka uzņēmumiem izveides un darbības nolūkā jebkurā vietā ES būtu jāīsteno tikai viens digitālais process. Lielākā daļa dalībvalstu uzsvēra vienotajā digitālajā vārtejā ietvertu kvalitatīvu un uz lietotājiem orientētu tīmekļa vietņu nozīmi un atbalsta priekšlikumu izmantot kvalitātes zīmolu. Dalībvalstis arī atbalsta ierosinājumu, ka informācijai būtu lietotājiem jābūt pieejamai vismaz vēl vienā citā plaši izmantotā ES valodā. Dalībvalstis atzīmēja, ka procedūru nodrošināšana tiešsaistē prasa lielus ieguldījumus, kas dažreiz palēnina to pieņemšanu. Lielākā daļa dalībvalstu vēlētos, lai būtu skaidri sadalītas atbildības jomas starp valstu un ES līmeni, un tās labprātāk saglabātu tiesības un pārvaldības kompetenci attiecībā uz saturu. Vairākums dalībvalstu vēlētos, lai Komisija uzņemas aktīvu koordinējošo funkciju, nosakot mērķus attiecībā uz atjauninājumiem, saturu, lietderību utt. •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Apjomīgie pētījumi un apsekojumi, ko ES iestādes vai ieinteresētās personas ir veikušas laikposmā no 2008. līdz 2017. gadam, un plašās apspriešanās ar ekspertiem, dalībvalstīm un citām ieinteresētajām personām, ietverot īpašu semināru, ir nodrošinājuši pamatīgu zināšanu kopumu. •Ietekmes novērtējums Gatavojot šo iniciatīvu, tika veikta ietekmes novērtēšana. Atkārtoti iesniegtajā ziņojumā ir ņemti vērā Regulējuma kontroles padomes ieteikumi, ko tā bija izklāstījusi savā sākotnējā negatīvajā 2017. gada 20. janvāra atzinumā, kā arī šīs padomes papildu piezīmes, kuras tā bija uzskaitījusi savā galīgajā pozitīvajā 2017. gada 7. marta atzinumā. Ietekmes novērtējumā tika apsvērti trīs varianti. ·1. variants — valsts līmenī centralizēti uzņēmumu un pilsoņu portāli, kas paredz centrālu informācijas struktūru ar vienotu portālu starpniecību valsts un ES līmenī, taču nosaka ieteikuma tiesību pieeju attiecībā uz tiešsaistes procedūru ieviešanu. Nav paredzēts nekāds ES risinājums dokumentu un datu pieņemšanai no citām dalībvalstīm. Katrai dalībvalstij būtu jāapvieno trīs galvenie uzņēmumu kontaktpunkti (kas paredzēti pakalpojumiem un precēm). ·2. variants — ES koordinēta pieeja, paredzot dalībvalstīm rīcības brīvību attiecībā uz to, kur tās tiešsaistē sniedz vajadzīgo informāciju. Dalībvalstīm būtu tikai jānosūta attiecīgo tīmekļa vietņu saites centrālam Komisijas repozitārijam, no kura kopīgs meklēšanas rīks, reaģējot uz meklēšanas pieprasījumu, tās uzmeklētu un piedāvātu lietotājam. Šajā sakarā tiktu izstrādāts „palīdzības pakalpojumu noteicējs”, kas palīdzētu lietotājiem nokļūt pie īstā palīdzības pakalpojuma. Meklēšanas rīks aptvertu tikai vārtejas saturu, un to varētu integrēt ES un valstu informācijas portālos un tīmekļa vietnēs. Šis variants nozīmētu, ka dalībvalstīm būtu pienākums noteiktā termiņā konkrētas svarīgākās procedūras darīt pilnībā pieejamas uzņēmumiem un pilsoņiem tiešsaistē. ·3. variants — ES mēroga un pilnībā centralizēta pieeja, proti, visas ES un valsts līmeņa informācijas nodrošināšana no centrālas ES līmeņa datubāzes. Šis variants nozīmētu, ka būtu tiešsaistē jānodrošina tās pašas divdesmit pamatprocedūras, ko paredz 2. variants, bet tas arī paredzētu īpaša IT rīka ieviešanu, lai struktūrvienības varētu sadarboties ar izcelsmes un uzņēmējas valsts iestādēm un nodrošināt ārvalstu lietotāja vajadzības (galvenokārt saistībā ar liecību iesniegšanu). Centrāla datubāze nodrošinātu, ka informācija un procedūras ir viegli atrodamas. Kopīgs palīdzības meklētājs (tāds pats kā 2. variantā) palīdzētu atrast palīdzības pakalpojumus. 1. variantu atzina par lietderīgu, bet ne pārāk efektīvu, jo tam ir kāds būtisks trūkums, proti: tiešsaistes procedūru ieviešana ir brīvprātīga dalībvalstu izvēle, un nav kopīga risinājuma problēmai saistībā ar liecību pārrobežu izmantošanu procedūrām. Turklāt netiktu pienācīgi risināta nepietiekamā atrašanas iespēja, jo valstu uzņēmējdarbības portālu meklēšanas funkcijas principā nenodrošinātu meklēšanu visās ES valodās. Visbeidzot, tā kā nebūtu kopīga kvalitātes uzraudzības rīka, būtu sarežģītāk piemērot kvalitātes kritērijus. Minēto iemeslu dēļ tika secināts, ka šis variants, visticamāk, nespētu adekvāti nodrošināt lietotāju vajadzības. 3. variants saņēma visaugstākos vērtējumus saistībā ar lietotāju vajadzību nodrošināšanu. Tā pilnībā centralizētā pieeja nodrošinātu saskaņotu informācijas piedāvāšanas veidu, garantējot, ka lietotāji var viegli atrast meklēto informāciju. Pateicoties to struktūrai, saskaņotas ES mēroga procedūras būtu pilnībā pieejamas pārrobežu lietotājiem. Tomēr šim variantam ir būtiskas nepilnības, proti, ierobežotā īstenojamība, kas izriet no nepietiekamā dalībvalstu atbalsta šādai centralizētai pieejai. Turklāt tika atzīts, ka šim variantam nav sevišķi augstas lietderības, jo tas paredz gan ļoti augstas izmaksas, gan ievērojamu dublēšanos. Izraudzītais variants ir 2. variants, jo, pateicoties kopīgam lietotāju atsauksmju rīkam aptvēruma un kvalitātes uzraudzībai, tas nodrošina pietiekamas piemērojamības garantijas. Izraudzītais variants ir atzīts par variantu, kam ir vislielākās iespējas efektīvi un samērīgi sasniegt mērķus, vienlaikus optimizējot ieinteresēto personu ieguvumus. Komisijai un dalībvalstīm būs cieši jāsadarbojas, lai efektīvi un pakāpeniski īstenotu visas šā varianta dažādās prasības. •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Regula sekmēs uzņēmumu, tostarp MVU, iekļuvi vienotajā tirgū, būtiski samazinot darījumu izmaksas, kas saistītas ar pakalpojumu sniegšanu vai preču pārdošanu citās dalībvalstīs. Labāka piekļuve vienotajam tirgum nodrošinās lielākus apjomradītos ietaupījumus un plašāku tvērumu, tādējādi uzlabojot uzņēmuma līmeņa konkurētspēju un izmaksu lietderību. Priekšlikums ir arī reakcija uz REFIT platformas neseno pieprasījumu katrā dalībvalstī izveidot vienotu kontaktpunktu ar skaidru informāciju un koordinētiem pakalpojumiem uzņēmumiem un noteikt kopīgus obligātos kvalitātes kritērijus attiecībā uz katra portāla saturu, darbību un integrācijas līmeni vienotajā digitālajā vārtejā. •Pamattiesības Šis priekšlikums nepārkāpj un sekmē Pamattiesību hartā noteiktās tiesības, it sevišķi tiesības brīvi pārvietoties un apmesties dalībvalstu teritorijā (45. pants); tiesības uz izglītību (14. pants) un tiesības meklēt darbu, strādāt, izmantot tiesības dibināt uzņēmumu un sniegt pakalpojumus jebkurā dalībvalstī (15. pants). Ar šo regulu tiek novērsta diskriminācija, arī netieša, pret citu dalībvalstu valstspiederīgajiem salīdzinājumā ar attiecīgās valsts valstspiederīgajiem, jo tā nosaka pasākumus, lai vārtejā pieejamā informācija būtu pieejama kādā papildu valodā, ne tikai valsts valodā, un lai tiešsaistes procedūras tiktu darītas pieejamas lietotājiem no citām dalībvalstīm (Hartas 21. panta 2. punkts LESD 18. pants). 4.IETEKME UZ BUDŽETU Šīs regulas īstenošanas izmaksas būtu 109 miljoni euro, kas būs sākotnējā ieguldījuma izmaksas, un aptuveni 8 miljoni euro, kas būs gada darbības izmaksas kopā visām dalībvalstīm un Komisijai. Sākotnējā ieguldījuma izmaksas daļēji kompensētos viena gada laikā, pateicoties pārrobežu uzņēmumu ietaupījumiem, jo nebūtu papildu tulkošanas un apliecināšanas maksu un konsultāciju izmaksu, kuras lēšamas 86 miljonu euro apmērā. Valstīm, kurām ir mazākais skaits tiešsaistē pieejamo procedūru, pārējo procedūru digitalizēšanas izmaksas sasniegtu 6,6 miljonus euro. Aplūkojot šīs izmaksas kontekstā, jānorāda, ka tās veido aptuveni 2–4 % no 2014.–2020. gada ESI fondu finansējuma, ko šie fondi ir piešķīruši e-pārvaldei.

5.CITI ELEMENTI •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība Dalībvalstīm tiks ierosināts īstenošanas plāns ar detalizētām norādēm par veicamajām darbībām, lai nodrošinātu vienotās digitālās vārtejas savlaicīgu darbības sākšanu. Regulā ir noteikts, ka Eiropas Parlamentam un Padomei divus gadus pēc regulas pieņemšanas un vēlāk reizi divos gados tiks iesniegts novērtējuma ziņojums par vienotās digitālās vārtejas darbību un konstatētajiem vienotā tirgus šķēršļiem. Pēc regulas stāšanās spēkā reizi piecos gados ir arī plānota izvērtēšana. Vienotās digitālās vārtejas koordinācijas grupa, kas būs centrālā koordinācijas struktūra vienotās digitālās vārtejas pārvaldības struktūrā, palīdzēs Komisijai uzraudzīt vārtejas rezultātus un regulas piemērošanas situāciju. •Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums 1. pantā tiek noteikts regulas priekšmets. 2. pantā tiek nodibināta vienotā digitālā vārteja un noteikta tās darbības joma. Paskaidrots, ka vārteja sniedz informāciju par tiesībām, pienākumiem un normām, kas saistās ar iekšējo tirgu un regulas I pielikumā uzskaitītajās jomās attiecas uz vārtejas lietotājiem, ka tā sniedz lietotājiem informāciju un saites ar procedūrām, kas ieviestas I pielikumā uzskaitītajās jomās, un, beidzot, informāciju un piekļuvi palīdzības un problēmu risināšanas dienestiem, kas palīdz lietotājiem informāciju izprast vai izpildīt attiecīgas procedūras, kā tās, kuras uzskaitītas šās regulas III pielikumā un uz kurām norādīts tās 6. pantā. 3. pantā ir regulas jēdzienu definīcijas. 4. pantā tiek noteikti dalībvalstu un Komisijas pienākumi, kas attiecas uz informācijas sniegšanu. 5. pantā apstiprināts princips nediskriminēt tiešsaistes procedūrās — dalībvalstīm uzdots pastāvošās tiešsaistes procedūras darīt pieejamas lietotājiem no citām dalībvalstīm. Dalībvalstīm arī uzdots nodrošināt, ka regulas II pielikumā uzskaitītās 13. procedūras var pilnībā izpildīt tiešsaistē, un izskaidrots, ko nozīmē "procedūru pilnīgi izpildīt tiešsaistē". 6. pants ļauj dalībvalstīm paplašināt palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumu klāstu, iekļaujot vārtejā privātu vai pusprivātu subjektu pakalpojumus, gan tikai ar zināmiem nosacījumiem. 7.–9. pantā noteikti kvalitātes kritēriji, kas attiecas uz informācijas sniegšanu, un paskaidrots, ar kādām procedūrām un palīdzības pakalpojumiem vārtejā būs saites. 10. pantā noteiktas vispārīgās kvalitātes prasības, kas attiecas uz tiešsaistes procedūrām. 11. pantā paskaidrots, kādi nosacījumi ir jāizpilda tiešsaistes procedūrām, lai tās būtu pieejamas citzemju lietotājiem, piemēram: pamācību pieejamība valodās, kas nav valsts valoda, tikai savā valstī izmantojamu datu formātu neizmantošana, e-identifikācijas, e-paraksta un e-zīmoga atzīšana, kā arī liecību pieejamība elektroniskā formā. Pantā noteikts, ka liecību autentiskuma pārbaudei izmantojama Iekšējā tirgus informācijas sistēma (IMI). 12. pantā noteikta kārtība, kā pēc lietotāja nepārprotama pieprasījuma elektroniski apmainīties ar informāciju. Komisija tajā pilnvarota noteikt tādas kārtības tehniskās specifikācijas. 13. pantā noteikti kvalitātes kritēriji, kas attiecas uz palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem. 14. pantā noteikta to informācijas, procedūru un palīdzības pakalpojumu kvalitātes uzraudzības kārtība, ar kuriem vārtejā ir saites. Noteikts arī, kādus pasākumus Komisija var veikt kvalitātes problēmu risināšanai. 15.–18. pantā noteikti tehniskie risinājumi, kas ļauj vārtejai kalpot saviem mērķiem, un izskaidrota attiecīgā Komisijas un dalībvalstu atbildība. 19. un 20. pantā risināts vārtejas nosaukuma jautājums un izveidots koordinētas popularizēšanas satvars. 21.–23. pants regulē statistikas datu un lietotāju atsauksmju ievākšanu un liek Komisijai radīt lietotājam parocīgu rīku, ar kuru vārtejas lietotājiem signalizēt par kavēkļiem viņu tiesību izlietošanai iekšējā tirgū. 24. pantā dalībvalstīm uzdots norīkot valsts koordinatorus un tiem uzlikti īpaši pienākumi vārtejas sakarā.

25. pantā izveidota vārtejas koordinācijas grupa. 26. pantā izskaidroti vārtejas koordinācijas grupas uzdevumi. 27. pantā paredzēta gada darba programma, kas būs regulas īstenošanas palīgrīks. 28. pants veltīts vārtejas izstrādes, uzturēšanas un popularizēšanas izmaksām un valstu vietnēs esošās informācijas tulkošanai. 29. pantā noteiktas prasības, kas attiecas uz personas datu apstrādi šās regulas sakarā. 30. pantā noteikta vārtejas un ar Savienības tiesību aktiem izveidoto informācijas un palīdzības tīklu sadarbības kārtība. 31. pantā izskaidrotas šās regulas un citu Savienības aktu attiecības. 32. pantā atļauts šās regulas vajadzībām izmantot IMI. 33. pantā Komisijai noteikts regulāri ziņot Eiropas Parlamentam un Padomei par vārtejas un iekšējā tirgus darbību. 34. pantā noteikts, kā īstenojamas Komisijai ar 21. pantu dotās deleģētās pilnvaras. 35. pantā noteikta komitejas izmantošanas procedūra, un tas attiecas uz īstenošanas pilnvarām, ko šī regula uztic Komisijai. 36. pantā paredzēti grozījumi Regulā (ES) Nr. 1024/2012 par IMI. 37. pantā noteikta šās regulas stāšanās spēkā un piemērošana. I pielikumā uzskaitītas 2. panta 2. punkta a) apakšpunktā norādītās informācijas jomas, kas svarīgas pilsoņiem un uzņēmumiem, kuri izlieto savas tiesības iekšējā tirgū. II pielikumā dots to procedūru saraksts, kurām jābūt lietotājiem pilnībā izpildāmām tiešsaistē tā, kā paredzēts 5. panta 2. punktā. III pielikumā uzskaitīti 2. panta 2. punkta c) apakšpunktā norādītie palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumi, kuriem jābūt pieejamiem vārtejā. 2017/0086 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA

par vienotas digitālās vārtejas izveidi informācijas, procedūru, palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumu sniegšanai un par Regulas (ES) Nr. 1024/2012 grozījumiem (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 21. panta 2. punktu, 48. pantu un 114. panta 1. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu, apspriedušies ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1)Vienotais tirgus ir viens no jūtamākajiem Eiropas sasniegumiem. Ļaujot cilvēkiem, precēm, pakalpojumiem un kapitālam brīvi pārvietoties, tas dod pilsoņiem un uzņēmumiem jaunas iespējas. Šī regula ir viens no Vienotā tirgus stratēģijas galvenajiem pasākumiem, kuru mērķis ir pilnībā atraisīt vienotā tirgus potenciālu, pilsoņiem un uzņēmumiem atvieglinot pārvietošanos pa ES un tirgošanos, iedibināšanos un saimnieciskās darbības izvēršanu pāri robežām. (2)Paziņojumā par digitālo vienoto tirgu atzīta interneta un ciparu tehnoloģiju loma mūsu dzīves un darba veidu pārmainīšanā, jo tie rada milzu iespējas inovācijai, izaugsmei un nodarbinātībai. Paziņojumā atzīts, ka pilsoņu un uzņēmumu vajadzības viņu pašu zemē un pāri robežām varētu labāk apmierināt, paplašinot un integrējot pastāvošos Eiropas portālus, tīklus, pakalpojumus un sistēmas un tos pievienojot "vienotai digitālai vārtejai". ES e-pārvaldes rīcības plānā 2016.–2020. gadam vienotā digitālā vārteja uzskaitīta pie 2017. gada darbībām. Ziņojumā par ES pilsonību vienotā digitālā vārteja uzskatīta par prioritāti Savienības pilsoņu tiesībās. (3)Eiropas Parlaments un Padome daudzkārt aicinājuši izveidot plašāku un lietotājiem parocīgāku informācijas un palīdzības kopumu, kas uzņēmumiem ļautu vieglāk orientēties vienotajā tirgū un stiprinātu un saskaņotu vienotā tirgus rīkus, lai labāk apmierinātu pilsoņu un uzņēmumu vajadzības to pārrobežu darbībā. (4)Atbilde uz aicinājumiem ir šī regula, kas pilsoņiem un uzņēmumiem dod iespēju viegli piekļūt informācijai, procedūrām un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem, kas vajadzīgi, lai tie varētu izlietot savas tiesības iekšējā tirgū. Regula izveido vienotu digitālu vārteju, kuras kontekstā Komisijai un kompetentajām iestādēm šo mērķu sasniegšanā būs svarīga loma. (5)Regulā uzskaitītas informācijas jomas, kuras pilsoņiem un uzņēmumiem ir būtiskas to tiesību izlietošanā iekšējā tirgū, un tā liek dalībvalstīm un Komisijai gādāt, lai valstu un Savienības līmeņa vietnes un portāli pilnībā aptvertu informāciju minētajās jomās. Informācijai ne tikai jāizskaidro normas un pilsoņu un uzņēmumu pienākumi, bet arī jāizskaidro, kādas procedūras pilsoņiem un uzņēmumiem jāizpilda, lai minētas normas un pienākumi būtu ievēroti. Informācijai jāapraksta arī palīdzības un problēmu risināšanas dienesti, pie kuriem pilsoņi un uzņēmumi var vērsties ar problēmām, kas skar informācijas sapratni, informācijas piemērošanu viņu konkrētajai situācijai vai kādas procedūras izpildi. (6)Šī iniciatīva balstāma uz LESD 21. panta 2. punktu, 48. pantu un 114. panta 1. punktu, jo tai ir trejāds mērķis — samazināt lieko administratīvo slodzi pilsoņiem un uzņēmumiem, kuri darbojas vai vēlas darboties citā dalībvalstī pilnīgā atbilstībā valsts normām un procedūrām, izbeigt diskrimināciju un nodrošināt iekšējā tirgus darbību sniegto informācijas, procedūru un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumu ziņā — un tās sastāvdaļas aptver pilsoņu brīvu pārvietošanos un sociālo nodrošināšanu, un to nevar uzskatīt tikai par sagadīšanos. (7)Lai Savienības pilsoņi un uzņēmumi iekšējā tirgū varētu baudīt brīvas pārvietošanās tiesības, Savienībai ir jānosaka konkrēti pasākumi, kas pilsoņiem un uzņēmumiem ļautu viegli piekļūt plašai un drošai informācijai par tiesībām, ko rada Savienības tiesību akti, un informācijai par piemērojamajām valsts normām un procedūrām, kas tiem būs jāizpilda, ja tie pārcelsies uz citu dalībvalsti, dzīvos vai mācīsies tajā, iedibinās uzņēmumu vai veiks saimniecisko darbību. Valsts līmenī sniedzamajai informācijai jāaptver ne tikai valstu normas, kas īsteno Savienības tiesību aktus, bet arī citādas valsts normas, kas vienādi piemērojamas gan saviem valstspiederīgajiem, gan uzņēmumiem no citām dalībvalstīm. (8)Saprotams, ka pilsoņi un uzņēmumi ("lietotāji") no citām dalībvalstīm var būt nelabvēlīgā situācijā, jo tiem nav pazīstamas valsts normas un administratīvā sistēma, tie lieto citu valodu un šo dalībvalstu valsts iestādes no tām ģeogrāfiski ir tālu. Efektīvākais iekšējā tirgus kavēkļu mazināšanas veids ir pārrobežu lietotājiem informāciju darīt pieejamu tiešsaistē, saprotamā valodā, dot viņiem iespēju valsts normu izpildei vajadzīgās procedūras pilnībā izpildīt tiešsaistē un piedāvāt viņiem palīdzību gadījumos, kad normas un procedūras nav gana skaidras vai kad viņi, izlietodami savas tiesības, uzduras šķēršļiem. (9)Risinājumi ir rasti ar vairākiem Savienības aktiem, kas kādās nozarēs radījuši vienotos kontaktpunktus, ieskaitot Pakalpojumu direktīvas izveidotos vienotos kontaktpunktus, kam tiešsaistē jāsniedz informācija, palīdzība un piekļuve procedūrām, kuras svarīgas pakalpojumu sniegšanai, preču vienotie kontaktpunkti un būvizstrādājumu vienotie kontaktpunkti, kas izveidoti, lai nodrošinātu informāciju par izstrādājumiem piemērojamiem tehniskajiem noteikumiem, un profesionālās kvalifikācijas palīdzības centri, kuru mērķis ir palīdzēt profesijas praktizētājam pārcelties uz citu valsti. Bez tam ir izveidoti tīkli, piemēram, Eiropas patērētāju centri, lai veicinātu Savienības patērētāju tiesību izpratni un palīdzētu izskatīt sūdzības par tīklā esošajās dalībvalstīs ceļojot vai tiešsaistē izdarītajiem pirkumiem. Arī SOLVIT cenšas indivīdiem un uzņēmumiem dot ātrus, efektīvus un neformālus risinājumus gadījumos, kad publiskās iestādes neatzīst to tiesības, ko Savienība dod iekšējā tirgū. Beidzot, lietotāju informēšanai par Savienības un valstu normām ir izveidoti vairāki informatīvi portāli, kā "Tava Eiropa", kas attiecas uz iekšējo tirgu, un "Eiropas e-tiesiskuma portāls", kas attiecas uz justīciju.

(10)Šie akti ir nozaru akti, tāpēc pašlaik tiešsaistes informācija un palīdzības pakalpojumi, kā arī tiešsaistes procedūras pilsoņiem un uzņēmumiem arvien vēl nav viengabalainas. Trūkst saskanības tiešsaistes informācijas un procedūru pieejamībā, nav pietiekamas pakalpojumu kvalitātes, un minētā informācija un palīdzības pakalpojumi nav zināmi. Citvalstu lietotājiem ir arī grūtības ar pakalpojumu sameklējamību un piekļūstamību, un tā joprojām ir liela problēma. (11)Šai regulai ir jāizveido vienots punkts, no kura pilsoņiem un uzņēmumiem piekļūt informācijai par Savienības un/vai valsts normām un prasībām, kas tiem jāizpilda. Tai jāvienkāršo pilsoņu un uzņēmumu saziņa ar Savienības vai valsts līmenī iedibinātajiem palīdzības un problēmu risināšanas dienestiem un tā jāefektivizē. Vārtejai arī jāatvieglina procedūru pieejamība un izpildāmība. Tādēļ regulai jāprasa, lai dalībvalstis lietotājiem dod iespējas tiešsaistē pilnībā izpildīt zināmas procedūras, kas ir ļoti svarīgas pilsoņiem un uzņēmumiem, kuri pārceļas pāri robežām, bet nekādi nav jāskar pastāvošās būtiskās prasības, ko minētajās politikas jomās nosaka Savienības un/vai valstu tiesību akti. Šajā sakarā regulai jāatbalsta "vienreizējības" princips liecību apmaiņā starp dažādu valstu kompetentajām iestādēm. (12)Vārtejai jāliek goda vietā lietotājs un jābūt parocīgai lietotājam, un jāļauj pilsoņiem un uzņēmumiem mijiedarboties ar valsts un Savienības līmeņa administrāciju, dodot tiem iespēju no tiešas pieredzes sniegt atsauksmes gan par vārtejā sniegtajiem pakalpojumiem, gan iekšējā tirgus darbību. Atsauksmju rīkam jāļauj lietotājam uzrādīt saskatītās problēmas, trūkumus un vajadzības, lai būtu iespējams nemitīgi uzlabot pakalpojumu kvalitāti. (13)Vārtejas sekmes būs atkarīgas no Komisijas un dalībvalstu kopīgiem pūliņiem. Vārtejā jābūt arī pastāvošajā portālā "Tava Eiropa" integrētai kopīgai lietotājsaskarnei, ko pārzinās Komisija. Kopīgajai lietotājsaskarnei jāpiedāvā saites ar informāciju, procedūrām un palīdzības vai problēmu risināšanas pakalpojumiem, kas pieejami dalībvalstu kompetento iestāžu un Komisijas pārzinātajos portālos. Lai vārteja būtu vieglāk lietojama, lietotājsaskarnei jābūt pieejamai visās oficiālajās Savienības valodās. Vārtejas darbība jābalsta ar rīkiem, ko Komisija izstrādā sadarbībā ar dalībvalstīm. (14)Saskaņā ar Pakalpojumu direktīvu izstrādātajā Elektronisko vienoto kontaktpunktu (VK) hartā dalībvalstis brīvprātīgi apņēmās VK sniegtajā informācijā īstenot uz lietotāju orientētu pieeju, lai aptvertu uzņēmumiem svarīgās jomas, ieskaitot PVN, ienākuma nodokļus, sociālo nodrošinājumu un darba tiesību prasības. Informācijā, kas balstīta minētajā hartā un portāla "Tava Eiropa" pieredzē, jābūt arī aprakstītiem palīdzības un problēmu risināšanas dienestiem, pie kuriem pilsoņi un uzņēmumi var vērsties ar problēmām, kas skar informācijas sapratni, informācijas piemērošanu viņu konkrētajai situācijai vai kādas procedūras izpildi. (15)Regulai jāstiprina tiešsaistes procedūru iekšējā tirgus aspekts, pastāvot pie vispārīgā nediskriminēšanas principa arī attiecībā uz pilsoņu vai uzņēmumu piekļūšanu tiešsaistes procedūrām, kuras valsts līmenī jau ieviestas uz valsts vai Savienības tiesību aktu pamata. Jābūt iespējamam lietotājiem, kuriem kādā dalībvalstī nav pastāvīgas dzīvesvietas vai iedibinātas uzņēmējdarbības, piekļūt tiešsaistes procedūrām un tās izpildīt bez tādiem kavēkļiem kā veidlapu lauki, kuros prasīts iekšzemes tālruņa numurs vai pasta indekss, nodevas, kuras samaksājamas vienīgi sistēmās, kas neļauj izdarīt pārrobežu maksājumus, paskaidrojumu neesība citās valodās kā vien valsts valodā vai valodās, elektronisku liecību no citas valsts iestādēm iesniegšanas neiespējamība un citās dalībvalstīs izdotu elektroniskas identifikācijas līdzekļu nepieņemšana. (16)Šai regulai jāpapildina Elektroniskās identifikācijas regulā izklāstītie nosacījumi, ar kuriem dalībvalstis atzīst fizisku un juridisku personu elektroniskās identifikācijas līdzekļus, kuri ietilpst citas dalībvalsts izziņotā elektroniskās identifikācijas shēmā. No minētās regulas piemērošanas sākuma lietotājiem jābūt iespējai izmantot savus elektroniskās identifikācijas un autentifikācijas līdzekļus pārrobežu darbībām un elektroniskai mijiedarbībai ar kompetentajām iestādēm. (17)Vairākās nozarēs Savienības akti, kā Pakalpojumu direktīva, Profesionālās kvalifikācijas direktīva un publiskā iepirkuma direktīvas prasa, lai procedūras būtu pilnībā pieejamas tiešsaistē. Šai regulai šīs prasības jāizvirza vairākām būtiskām procedūrām, kam jābūt tiešsaistē pieejamām gan pilsoņiem, gan uzņēmumiem. (18)Lai pilsoņiem un uzņēmumiem būtu iespējams tieši baudīt iekšējā tirgus labumus bez nevajadzīgas administratīvas papildu slodzes, šai regulai jāprasa pilnīgi digitalizēt lietotājsaskarni zināmām galvenajām pārrobežu lietotājiem izpildāmām procedūrām, kuras uzskaitītas šās regulas II pielikumā, un jānosaka kritēriji, pēc kuriem procedūru kvalificēt par pilnībā tiešsaistē izpildāmu. Viena no uzņēmumiem īpaši būtiskajām procedūrām ir uzņēmējdarbības reģistrēšana. Taču tai nav jāaptver procedūras, kuru iznākumā tiek nodibinātas sabiedrības vai uzņēmumi kā juridiskas personas, jo tādās procedūrās ir vajadzīga vispārēja pieeja, kam jāveicina digitālie risinājumi visā uzņēmuma pastāvēšanas laikā. Kad uzņēmumi iedibinās citā dalībvalstī, tiem liek reģistrēties kādā sociālās nodrošināšanas sistēmā un apdrošināšanas sistēmā, lai varētu reģistrēt darbiniekus un izdarīt iemaksas abās sistēmās. Minētās procedūras ir visiem uzņēmumiem, kuri darbojas jebkurā tautsaimniecības nozarē, tādēļ ir lietderīgi prasīt, lai šīs abas reģistrēšanās procedūras būtu pieejamas tiešsaistē. (19)Dažos gadījumos pašreizējā tehniskās attīstības līmeņa dēļ var būt nepieciešama kādas procedūras lietotāja personiska ierašanās kompetentajā iestādē procedūras ietvaros, sevišķi pie pasu vai personas apliecību ar biometriskiem datiem pieprasīšanas vai atjaunošanas. Tādi izņēmumi pieļaujami tikai tad, ja neeksistē digitālās tehnoloģijas, kas ļautu sasniegt procedūras mērķi. (20)Šai regulai nevienā no procedūru posmiem nav jāiejaucas valstu iestāžu kompetencē, ieskaitot procedūras digitalizētās un nedigitalizētās darbplūsmas kompetento iestāžu iekšienē un starpā. (21)Šai regulai nav jāskar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 987/2009 sociālās nodrošināšanas koordinācijas noteikumi, kuros definētas apdrošināto personu un sociālās nodrošināšanas iestāžu tiesības un pienākumi, un sociālās nodrošināšanas koordinācijas laukā piemērojamās procedūras. (22)Valstu un Savienības līmenī ir izveidoti vairāki tīkli un dienesti, kas palīdz pilsoņiem un uzņēmumiem pārrobežu darbībā. Ir svarīgi, lai šie dienesti, ieskaitot Eiropas Patērētāju centru tīklu, "Tavu Eiropas padomdevēju", SOLVIT, Intelektuālā īpašuma tiesību palīdzības dienestu, Europe Direct un Eiropas Biznesa atbalsta tīklu, ietilptu vienotajā digitālajā vārtejā un tādējādi būtu sameklējami visiem potenciālajiem lietotājiem. Šās regulas III pielikumā uzskaitītie ir nodibināti ar saistošiem Savienības aktiem, bet citi darbojas brīvprātīgā kārtā. Šajā regulā noteiktajiem kvalitātes kritērijiem jābūt saistošiem pirmajiem, bet pēdējiem kvalitātes prasības ir jāievēro tad, ja tie vēlas, lai viņu pakalpojumus darītu pieejamus vārtejā. (23)Dalībvalstis un Komisija var arī nolemt šajā regulā noteiktajā kārtībā pievienot citus valsts palīdzības vai problēmu risināšanas pakalpojumus, ko sniedz kompetentās iestādes vai privāti un pusprivāti subjekti. Par palīdzību pilsoņiem un uzņēmumiem ar piemērojamajām normām un procedūrām saistītos jautājumos, kurus nespēj pilnībā nokārtot tiešsaistes dienesti, principā atbild kompetentās iestādes. Tomēr šauri specializētās jomās un lietās, kur privāta vai pusprivāta subjekta sniegtais pakalpojums apmierina lietotāja vajadzības, dalībvalstis var ierosināt Komisijai tādus pakalpojumus iekļaut vārtejā, ja tie atbilst visiem regulas nosacījumiem un nedublē jau iekļautos palīdzības vai problēmu risināšanas pakalpojumus. (24)Lai palīdzētu lietotājiem noteikt vajadzīgo pakalpojumu, šai regulai jādod rīks, kas lietotājus automātiski aizvestu līdz īstajam pakalpojumam. (25)Kvalitātes prasību minimuma izpilde ir būtisks vienotās digitālās vārtejas sekmīgas izveides elements, kam jānodrošina, ka uz informācijas un pakalpojumu sniegšanu var paļauties, jo citādi tiktu smagi iedragāta uzticēšanās visai vārtejai. Informācijas pieejamību pārrobežu lietotājiem var būtiski uzlabot, ja tā pieejama ne vien dalībvalsts valsts valodā, bet arī vismaz vienā citā Savienības oficiālajā ES valodā. Tulkojumam no valsts valodas vai valodām minētajā citā Savienības oficiālajā valodā precīzi jāatspoguļo valsts valodā vai valodās sniegtās informācijas saturs. (26)Šai regulai arī jāļauj pārbaudīt lietotāju elektroniskā formā iesniegtas liecības, ja nav elektroniskā zīmoga vai kompetentās izdevējas iestādes apliecinājuma un ja vēl nav pieejams tehniskais rīks, kas dažādu dalībvalstu kompetentajām iestādēm ļauj tieši apmainīties ar liecībām. Šādiem gadījumiem regulai ir jāparedz efektīvs dalībvalstu kompetento iestāžu administratīvās sadarbības mehānisms, kas balstās uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2012 izveidoto Iekšējā tirgus informācijas sistēmu ("IMI"). Regulā (ES) Nr. 1024/2012 ir vajadzīgi grozījumi, lai par IMI dalībniekiem var kļūt Savienības struktūras, dienesti vai aģentūras. (27)Kompetento iestāžu sniegtajiem tiešsaistes pakalpojumiem ir izšķirīga nozīme pilsoņiem un uzņēmumiem sniegto pakalpojumu kvalitātes uzlabošanā. Lietās, kur valsts pārvalde dalībvalstīs arvien retāk liek pilsoņiem un uzņēmumiem vienu un to pašu informāciju iesniegt vairākkārt un cenšas panākt datu atkalizmantošanu, tāds pats papildu slodzes samazinājums pienākas lietotājiem, kuriem jāpilda procedūras citās dalībvalstīs. (28) Lai vēl vairāk atvieglinātu tiešsaistes procedūru izmantošanu, šai regulai saskaņā ar "vienreizējības" principu jārada pamats tiešai liecību apmaiņai starp attiecīgajām kompetentajām iestādēm pēc pilsoņu un uzņēmumu pieprasījuma. "Vienreizējības" princips nozīmē, ka pilsoņiem un uzņēmumiem liecību pārrobežu apmaiņai viena un tā pati informācija nav jāpiegādā pārvaldes iestādēm vairāk kā vienu reizi. (29)Drošajai tehniskajai sistēmai, kas jāizveido, lai būtu iespējams apmainīties ar liecībām saskaņā ar šo regulu, jādod pieprasītājām kompetentajām iestādēm pārliecība, ka liecības ir izdevusi "pareizā" izdevējiestāde.

(30)Tādai sistēmai ir jābūt pieejamai papildus citām sistēmām, kas nodrošina iestāžu sadarbības mehānismus, kā IMI vai [e-pakalpojumu karte], un tām nav jāskar citas sistēmas, ieskaitot Regulas (EK) Nr. 987/2009 4. pantā paredzēto sistēmu, Eiropas vienoto iepirkuma procedūras dokumentu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2014/24, valstu reģistru savstarpējos savienojumus, centrālo, komerciālo un uzņēmumu reģistru savienojumu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2009/101/EK un maksātnespējas reģistru savienojumu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2015/848. (31)Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus tādas tehniskās sistēmas īstenošanai, kas ļauj apmainīties ar liecībām, Komisijai ir jāsaņem īstenošanas pilnvaras sīkumos noteikt tehniskās specifikācijas tādai sistēmai, kas apstrādās lietotāja pieprasījumus apmainīties ar liecībām, liecības pārsūtīt, pasākumus, kas vajadzīgi pārsūtāmā veseluma un ticamības nodrošināšanai. Minētās pilnvaras jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011. (32)Kvalitātes kritēriju izpildei jābūt kompetento iestāžu un Komisijas kompetencē attiecīgi sakarā ar informāciju, procedūrām un pakalpojumiem, kas ir to atbildībā. Valstu koordinatoriem un Komisijai jāpārrauga atbilstība kvalitātes kritērijiem attiecīgi valstu un Savienības līmenī un jārisina radušās problēmas. Šai regulai jādod Komisijai plašs līdzekļu klāsts vārtejā piedāvājamo pakalpojumu kvalitātes pazemināšanās novēršanai atkarā no pazeminājuma smaguma un pastāvības, un viens no tiem ir vārtejas koordinācijas grupa. Tam nav jāmazina Komisijas vispārējā atbildība par šās regulas izpildes uzraudzību. (33)Šajā regulā jānosaka vārtejas funkciju nodrošināšanas tehnisko rīku galvenās funkcijas, sevišķi kopīgā lietotājsaskarne, saišu repozitārijs un kopīgs palīdzības pakalpojumu meklētājs. Nolūkā nodrošināt vienveidīgus nosacījumus vārtejas atbalstes tehnisko risinājumu īstenošanai Komisijai jāsaņem īstenošanas pilnvaras, kas ļautu lietotājsaskarnes vajadzībām noteikt katras dalībvalstu un Komisijas atbildībā esošas informācijas, procedūru un palīdzības vai problēmu risināšanas pakalpojuma organizāciju, struktūru un apzīmējumus. Minētās pilnvaras jāīsteno saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011. Šai regulai arī skaidri Komisijas un dalībvalstu starpā jāsadala atbildība par šo rīku izstrādi, pieejamību, uzturēšanu un drošību. (34)Lai attīstītu visās vārtejā iekļaujamajās informācijas, procedūru un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumu jomās iemītošo potenciālu, ir vajadzīgs ievērojami uzlabot mērķauditorijas informētību par to pastāvēšanu un darbību. To iekļaušanai vārtejā jāpadara daudz vieglāka lietotājiem vajadzīgās informācijas, procedūru un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumu sameklēšana, pat ja viņi ne ar vienu no tiem nav pazīstami. Pie tam būs vajadzīga koordinēta popularizēšana, lai panāktu, ka visā Savienībā pilsoņi un uzņēmumi uzzina par vārtejas pastāvēšanu un tās sagādātajiem atvieglinājumiem. Lai popularizēšanai būtu maksimāla iedarbība, tā jākoordinē koordinācijas grupā un dalībvalstīm popularizēšanas darbības jākoriģē tā, lai visos attiecīgos kontekstos būtu kopīgs zīmols un arī iespēja vienotās digitālās vārtejas zīmolu koplietot ar valstu ierosmēm. (35)Lai varētu iegūt piemērotas ziņas vienotās digitālās vārtejas veiktspējas mērīšanai, šī regula nosaka satvaru kopīgu specifikāciju noteikšanai ar dažādu informācijas jomu, procedūrām un vārtejā piedāvāto pakalpojumu izmantošanu saistītu datu ievākšanai un analizēšanai. Lai būtu iespējams sīkumos noteikt reģistrējamo datu kategorijas un datu reģistrēšanas un apmaiņas metodi, Komisijai jābūt deleģētām pilnvarām pieņemt aktus saskaņā ar Līguma 290. pantu. Ir īpaši svarīgi, lai priekšdarbu laikā Komisija sarīko pienācīgas konsultācijas, arī ar ekspertiem, un lai tās tiek rīkotas saskaņā ar 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu noteiktajiem principiem. Konkrēti, lai nodrošinātu vienādu dalību deleģēto aktu sagatavošanā, vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem visi dokumenti jāsaņem Eiropas Parlamentam un Padomei un to ekspertiem jāvar sistemātiski piedalīties Komisijas deleģēto aktu sagatavotāju ekspertu grupu sanāksmēs. (36)Komisijai jābūt pilnvarām pieņemt deleģētos aktus, lai varētu noteikt vienveidīgas normas par statistikas datu reģistrēšanu un apmaiņu. Minētās pilnvaras jāīsteno saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011. (37)Vārtejā pieejamās informācijas, procedūru un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumu kvalitāte pirmām kārtām uzraugāma ar lietotāju atsauksmju rīku, kas to lietotājiem lūgs novērtēt informācijas, procedūru un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumu aptvērumu un kvalitāti. Atsauksmes ievāks ar kopīgu rīku, kuram jābūt pieejamam Komisijai, kompetentajām iestādēm un valstu koordinatoriem. Komisijai ir jāsaņem īstenošanas pilnvaras, lai tā varētu nodrošināt vienādus nosacījumus šās regulas īstenošanai sakarā ar lietotāju atsauksmju rīka funkcijām un kārtību, kādā notiek lietotāju atsauksmju ievākšana un dalīšanās tajās. Minētās pilnvaras jāīsteno saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011. (38)Regulai arī jāļauj lietotājiem brīvprātīgi un anonīmi ar vārtejā iekļautu iekšējā tirgus atsauksmju rīku signalizēt par problēmām un grūtībām, ar ko tie sadūrušies, izlietodami savas iekšējā tirgus radītās tiesības. Šis rīks uzskatāms tikai par papildinājumu sūdzību izskatīšanas mehānismiem, jo tas nespēj lietotājiem dot personalizētu atbildi. Saņemtās atbildes jāapvieno ar palīdzības un problēmu risināšanas dienestu ziņām par to izskatītajām lietām, lai varētu radīt pārskatu par to, kā lietotāji uztver iekšējo tirgu, un apzināt problēmjomas, kur iespējams nākotnē ko darīt iekšējā tirgus darbības uzlabošanai. (39)Jāizveido koordinācijas grupa no valstu koordinatoriem ar Komisijas pārstāvi par priekšsēdi, lai atvieglinātu šās regulas piemērošanu, it sevišķi ar dalīšanos labākajā praksē un sadarbošanos informācijas izklāstes konsekventuma uzlabošanā, ko prasa šī regula. Darbā grupai jāvadās pēc gada darba programmā izvirzītajiem mērķiem. (40)Ja šās regulas noteiktie pasākumi prasa personas datu apstrādi, tā veicama saskaņā ar Savienības tiesību aktiem par personas datu aizsardzību, sevišķi [Direktīvu 95/46/EK] [Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/679] un Eiropas Parlamenta un Padomes [jauno regulu, kas nomaina Regulu (EK) Nr. 45/2001]. (41)Šās Regulas mērķis ir lietotājiem, kuri darbojas citās dalībvalstīs, nodrošināt tiešsaistes piekļuvi visaptverošai, ticamai un saprotamai Savienības un valstu informācijai par tiesībām, normām un pienākumiem, piekļuvi tiešsaistes procedūrām, kuras pilnībā var izpildīt pāri robežām, un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem. Tā kā dalībvalstis to pietiekami nevar sasniegt, pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu var pieņemt Savienība. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā ir noteikti tikai pasākumi, kas ir nepieciešami minēto mērķu sasniegšanai. (42)Lai dalībvalstis un Komisija varētu izstrādāt un ieviest nepieciešamos šās regulas iedarbināšanas rīkus, dažām tās normām jākļūst piemērojamām divus gadus pēc spēkā stāšanās brīža. (43)Šī regula jo īpaši atbilst Eiropas Savienības Pamattiesību hartas atzītajām pamattiesībām un principiem un jāpiemēro saskaņā ar šīm tiesībām un principiem. (44)Saskaņā ar [Regulas (EK) Nr. 45/2001] [jaunās EDAU regulas] [28. panta 2. punktu] ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, kas sniedzis atzinumu [jāieraksta datums], IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I nodaļa

Vispārīgi noteikumi 1. pants

Priekšmets 1.Šajā regulā (a)tiek noteiktas vienotās digitālās vārtejas izveides un darbības normas, kas pilsoņiem un uzņēmumiem dara viegli pieejamu kvalitatīvu, plaša satura informāciju, noderīgus palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumus un efektīvas procedūras, kas attiecas uz Savienības un valstu normām, kuras piemēro pilsoņiem un uzņēmumiem, kuri izlieto vai nodomājuši izlietot Savienības tiesību aktu tiem dotās tiesības iekšējā tirgus sfērā, LESD 26. panta 2. punkta nozīmē;

(b)tiek vienkāršota procedūru izmantošana lietotājiem no citām dalībvalstīm un atbalstīta vienreizējības principa īstenošana; (c)tiek noteiktas normas par to, kā ziņot par šķēršļiem iekšējā tirgū, balstoties uz lietotāju atsauksmēm un statistiku no dienestiem, kurus aptver vārteja. 2. pants

Vienotās digitālās vārtejas izveide 1.Komisija un kompetentās iestādes saskaņā ar šo regulu izveido vienotu digitālu vārteju (tālāk "vārteja"). Vārteja sastāv no vienotā portālā integrētas kopīgas lietotājsaskarnes, ko pārzina Komisija, un tajā ir saites ar attiecīgām valstu un Savienības vietnēm. 2.No vārtejas ir pieejama: (a)informācija par Savienības un valstu tiesību aktos noteiktajām tiesībām, pienākumiem un normām, kas piemērojamas lietotājiem, kuri izlieto vai ir nodomājuši izlietot tiesības, ko tiem dod Savienības iekšējā tirgus sfēras tiesību akti I pielikumā uzskaitītajās jomās; (b)informācija par procedūrām, kas Savienības vai valsts līmenī ieviestas, lai varētu izlietot minētās tiesības un izpildīt minētos pienākumus un normas, un saites ar tām; (c)informācija par palīdzības un problēmu risināšanas dienestiem, pie kuriem pilsoņi un uzņēmumi var vērsties ar jautājumiem vai problēmām, kas saistītas ar a) un b) apakšpunktā minētajām viņu tiesībām, pienākumiem vai procedūrām, kuras uzskaitītas III pielikumā un uz kurām norādīts 6. pantā, un saites ar tiem. 3.Panta 1. punktā minētā kopīgā lietotājsaskarne ("kopīgā lietotājsaskarne") ir pieejama visās Savienības oficiālajās valodās. 3. pants

Definīcijas Šajā regulā jēdzieniem ir šāda nozīme: (1)"lietotājs" — katrs, kurš ir Savienības pilsonis, fiziska persona ar pastāvīgu dzīvesvietu kādā no dalībvalstīm vai juridiska persona ar juridisko adresi kādā no dalībvalstīm un kurš no vārtejas piekļūst 2. panta 2. punktā minētajai informācijai, procedūrām vai palīdzības vai problēmu risināšanas dienestiem; (2)"procedūra" — darbību virkne, kuras lietotājiem izpildāmas, lai apmierinātu prasības vai no kompetentās iestādes saņemtu lēmumu, kas ļauj izlietot viņu tiesības, uz kurām norādīts 2. panta 2. punkta a) apakšpunktā; (3)"kompetentā iestāde" — dalībvalsts struktūra vai iestāde, kas nodibināta valsts, reģiona vai pašvaldības līmenī un konkrēti atbild par šās regulas aptverto informāciju, procedūrām un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem; (4)"liecības" — ikkatrs dokuments vai dati, arī jebkādā nesējā izdarīts teksta vai skaņas, attēla vai audiovizuāls ieraksts, ko kompetentā iestāde izdevusi, lai pierādītu faktus vai atbilstību 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā minēto procedūru prasībām. II nodaļa

Vārtejas pakalpojumi 4. pants

Piekļuve informācijai 1.Dalībvalstis gādā, lai lietotājiem tiešsaistē ir viegli pieejama: (a)informācija par 2. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētajām tiesībām, pienākumiem un normām, kuras iegūtas no valsts tiesību aktiem; (b)informācija par 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētajām procedūrām, kuras ieviestas valsts līmenī;

(c)informācija par 2. panta 2. punkta c) apakšpunktā minētajiem palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem, kuri tiek sniegti valsts līmenī. 2.Komisija gādā, lai 2. panta 1. punktā minētajā portālā lietotājiem tiešsaistē ir viegli pieejama: (a)informācija par 2. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētajām tiesībām, pienākumiem un normām, kuras iegūtas no Savienības tiesību aktiem; (b)informācija par 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētajām procedūrām, kuras ieviestas Savienības līmenī; (c) informācija par 2. panta 2. punkta c) apakšpunktā minētajiem palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem, kuri tiek sniegti Savienības līmenī. 5. pants

Procedūru pieejamība 1.Dalībvalstis gādā, lai 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā minēta valsts līmenī ieviesta procedūra, kas ir tiešsaistē pieejama un izpildāma šās dalībvalsts lietotājiem, ir bez diskriminācijas pieejama un izpildāma arī citu dalībvalstu lietotājiem. 2.Dalībvalstis gādā, lai lietotāji II pielikumā uzskaitītās procedūras var pilnībā paveikt tiešsaistē. 3.Panta 2. punktā minētās procedūras uzskatāmas par pilnīgi tiešsaistē paveicamām, ja identificēšanu, informācijas sniegšanu, liecību sniegšanu, parakstīšanos un galīgo iesniegšanu var izdarīt elektroniski no tālienes un vienotā sakaru kanālā un ja arī procedūras izvaddati tiek doti elektroniski. 4.Ja kādas 2. punktā minētās procedūras mērķi nevar sasniegt tā, ka neliek lietotājam kādā no procedūras posmiem personiski ierasties kompetentajā iestādē, dalībvalstis samazina fizisko klātbūtni, prasot tikai stingri nepieciešamo un objektīvi pamatoto, un gādā, lai citi procedūras posmi ir paveicami pilnīgi tiešsaistē. Par tādiem izņēmumiem dalībvalstis paziņo Komisijai. 5.Šī regula neskar kādā no tās pārvaldītajām jomām Savienības vai valsts līmenī noteiktas procedūras būtību un tiesības, kas dotas, to izpildot. 6.Šis pants nekādi neliedz dalībvalstīm papildus piedāvāt lietotājiem iespēju 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētajām procedūrām piekļūt un tās izpildīt tādiem līdzekļiem, kas nav tiešsaistes kanāls. 6. pants

Piekļuve palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem 1.Dalībvalstis un Komisija gādā, lai lietotājiem tiešsaistē ir viegli pieejami 2. panta 2. punkta c) apakšpunktā minētie palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumi. 2.Saites ar kompetento iestāžu, Komisijas vai Savienības struktūru, dienestu un aģentūru sniegtajiem palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem, izņemot III pielikumā uzskaitītos, valstu koordinatori un Komisija var saskaņā ar 16. panta 2. un 3. punktu dot tad, ja pakalpojumi atbilst 9. un 13. pantā noteiktajām kvalitātes prasībām. 3.Lietotāju vajadzībām valsts koordinators var likt priekšā Komisijai vārtejā iekļaut saites ar privātu vai pusprivātu subjektu sniegtiem palīdzības vai problēmu risināšanas pakalpojumiem, ja pakalpojums atbilst šādiem nosacījumiem: (a)sniedz informāciju vai palīdzību šās regulas aptvertajās jomās un vajadzībās un papildina vārtejā jau iekļautus pakalpojumus; (b)tiek sniegts par brīvu vai par cenu, ko var atļauties maksāt mikrouzņēmumi vai pilsoņi; (c)atbilst 9. un 13. punktā noteiktajām prasībām. 4.Ja valsts koordinators ir saskaņā ar 3. punktu licis priekšā Komisijai iekļaut kādu saiti un tādu saiti sagādā saskaņā ar 16. panta 3. punktu, Komisija nosaka, vai ir izpildīti minētā punkta nosacījumi, un izpildes gadījumā saiti aktivizē.

III nodaļa

Kvalitātes prasības 1. sadaļa

Kvalitātes prasības, ko izvirza informācijai par tiesībām, pienākumiem un normām, par procedūrām un par palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem 7. pants

Informācijas par tiesībām, pienākumiem un normām kvalitāte 1.Kompetentās iestādes un Komisija gādā, lai tad, kad tās saskaņā ar 4. pantu atbild par 2. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētās informācijas pieejamību, attiecīgā informācija atbilst šādām prasībām: (a)tā ir plaša un precīza, un tajā ir ziņas, kas lietotājiem vajadzīgas savu tiesību izlietošanai pilnīgā atbilstībā piemērojamajām normām un pienākumiem; (b)attiecīgos gadījumos tajā ir norādes, saites ar tiesību aktiem, tehniskās specifikācijas un vadlīnijas; (c)tajā ir par informācijas saturu atbildīgā subjekta nosaukums; (d)tajā ir dati saziņai un saites ar attiecīgiem palīdzības un problēmu risināšanas dienestiem; (e)tajā ir informācijas publicēšanas datums un pēdējais atjauninājums; (f)tā ir pareizi strukturēta un izklāstīta tā, ka lietotāji var ātri sameklēt vajadzīgās ziņas; (g)to pastāvīgi atjaunina; (h)tā ir skaidri un gaiši izklāstīta mērķlietotājiem pielāgotā valodā. 2.Informāciju kompetentās iestādes sniedz vismaz vienā Savienības oficiālajā valodā papildus valsts valodai vai attiecīgi valsts valodām. 8. pants

Informācijas par procedūrām kvalitāte 1.Regulas 4. panta izpildei kompetentās iestādes un Komisija gādā, lai pirms identificēšanās procedūras sākšanai lietotājiem ir pieejami skaidri un ērti lietojami paskaidrojumi par šādiem 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā minēto procedūru elementiem: (a)visi procedūras posmi; (b)šajā procedūrā akceptējamie autentificēšanas, identificēšanas un parakstīšanas līdzekļi; (c)iesniegšanai vajadzīgo liecību veids un forma; (d)pārsūdzēšanas vai pārskatīšanas līdzekļi, kas pieejami gadījumā, ja ar kompetentajām iestādēm rodas strīdi par procedūras iznākumu; (e)attiecīgā gadījumā — piemērojamā nodeva un tiešsaistes maksāšanas paņēmiens;

(f)aprēķinātais procedūras pabeigšanai vajadzīgais laiks un piemērojamie termiņi, ja tādi ir; (g)valoda vai attiecīgi valodas, kurā vai kurās procedūru var izpildīt. 2.Savas valsts lietotājiem jau pieejamus 1. punktā minētos paskaidrojumus attiecīgā gadījumā var atkal izmantot šās regulas vajadzībām, ja tajos ir informācija, kas attiecas uz situāciju, kādā ir citzemju lietotāji. 3.Panta 1. punktā minētos paskaidrojumus kompetentās iestādes sniedz vismaz vienā Savienības oficiālajā valodā papildus valsts valodai vai attiecīgi valsts valodām. 9. pants

Informācijas par palīdzības un problēmu risināšanas dienestiem kvalitāte 1.Regulas 4. panta izpildei kompetentās iestādes un Komisija gādā, lai pirms 2. panta 2. punkta c) apakšpunktā minēta pakalpojuma pieprasījuma iesniegšanas lietotājiem ir pieejami skaidri un ērti lietojami paskaidrojumi par šādiem elementiem: (a)sniedzamā pakalpojuma veids, mērķis un gaidāmais iznākums; (b)par pakalpojumu atbildīgo subjektu nosaukums un dati saziņai; (c)attiecīgā gadījumā — piemērojamā nodeva un tiešsaistes maksāšanas paņēmiens; (d)aprēķinātais pakalpojuma sniegšanai vajadzīgais laiks vai vidējais atbildes laiks; (e)valoda vai attiecīgi valodas, kurā vai kurās pieprasījumu var iesniegt un kuru vai kuras var izmantot tālākai saziņai. 2.Panta 1. punktā minētos paskaidrojumus kompetentās iestādes sniedz vismaz vienā Savienības oficiālajā valodā papildus valsts valodai vai attiecīgi valsts valodām. 2. sadaļa

Ar tiešsaistes procedūrām saistītās prasības 10. pants

Ar tiešsaistes procedūrām saistītās kvalitātes prasības Kompetentās iestādes gādā, lai sakarā ar to atbildībā esošajām 5. panta 1. punktā minētajām procedūrām tiek izpildītas šādas prasības: (a)tiek ievēroti termiņi, kas procedūras gaitā attiecas uz kompetentajām iestādēm; (b)attiecīgo termiņu neievērošanas gadījumā lietotāji tiek jau agrāk informēti par tās iemesliem un tiek nolikts jauns termiņš. 11. pants

Tiešsaistes procedūru pārrobežu pieejamība 1.Kompetentās iestādes gādā, lai tad, kad 5. panta 1. punktā minētās procedūras tiek piedāvāts izpildīt tiešsaistē, tiek izpildītas vismaz šīs prasības: (a)lietotājiem procedūra ir pieejama un pamācība par tās izpildi ir saņemama vismaz vienā Savienības oficiālajā valodā papildus valsts valodai vai attiecīgi valsts valodām;

(b)lietotājus neierobežo formulāra lauki, kas ņem pretī datus tikai kādā valstī noteiktā formātā; (c)ja vajadzīga identifikācija un paraksts, lietotāji var identificēties un parakstīt un autentificēt dokumentus ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 910/2014 paredzētajiem elektroniskās identificēšanas un autentificēšanas līdzekļiem; (d)liecības par atbilstību piemērojamajām prasībām lietotāji var iesniegt elektroniski; (e)ja par procedūras izpildi jāmaksā, lietotāji var nodevas samaksāt tiešsaistē ar pārrobežu maksāšanas pakalpojumiem, kuru vidū ir vismaz kredīta pārvedums vai tiešais debets, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 260/2012. 2.Ja kompetentās iestādes no savas valsts lietotājiem pieņem neelektronisku personas identitātes apliecību digitalizētas kopijas, kā personas apliecības vai pases kopija, tās tādas pašas kopijas pieņem arī no citu dalībvalstu lietotājiem. 3.Kompetentās iestādes sadarbojas ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1024/2012 izveidotajā Iekšējā tirgus informācijas sistēmā (IMI), vajadzības gadījumā — lai apstiprinātu, ka liecības, ko elektroniskā formā lietotājs tām iesniedzis tiešsaistes procedūras vajadzībām, ir autentiskas. 12. pants

Liecību pārrobežu apmaiņa kompetento iestāžu starpā 1.Apmaiņai ar liecībām II pielikumā uzskaitīto tiešsaistes procedūru un Direktīvās 2005/36/EK, 2006/123/EK, 2014/24/ES un 2014/25/ES noteikto procedūru vajadzībām Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm izveido dažādu dalībvalstu kompetento iestāžu liecību elektroniskas apmaiņas tehnisko sistēmu ("tehniskā sistēma"). 2.Tehniskā sistēma atbilst šādām prasībām: (a)tā ļauj apstrādāt liecību apmaiņas pieprasījumus; (b)tā ļauj liecības pārsūtīt kompetento iestāžu starpā; (c)tā ļauj liecības apstrādāt saņēmušajai kompetentajai iestādei; (d)tā nodrošina liecību slepenumu un veselumu; (e)tā dod iespēju apmaināmās liecības lietotājam priekšskatīt. 3.Tehnisko sistēmu dalībvalstis iestrādā 1. punktā minētajās procedūrās. 4.Par 1. punktā minētajām tiešsaistes procedūrām atbildīgās kompetentās iestādes pēc lietotāja nepārprotama pieprasījuma liecības pieprasa tieši no kompetentajām iestādēm, kuras citās dalībvalstīs liecības izdod tehniskajā sistēmā. Izdevējiestādes atbilstoši 2. punkta d) apakšpunktam tādas liecības dara pieejamas tajā pašā sistēmā. 5.Ja kompetentās iestādes izdod liecības elektroniskā formā 1. punktā minēto procedūru vajadzībām savā dalībvalstī, tās tādas liecības tehniskajā sistēmā dara pieejamas arī pieprasītājām kompetentajām iestādēm no citām dalībvalstīm. 6.Liecībās, ko kompetentā iestāde dara pieejamas, nav nekā vairāk par pieprasīto, un saņēmēja iestāde tās izmanto tikai tai procedūras vajadzībai, kuras dēļ notikusi liecību apmaiņa. 7.Komisija pieņem īstenošanas aktus, kur nosaka šā panta īstenošanai nepieciešamās tehniskās sistēmas specifikācijas. Minētos īstenošanas aktus pieņem 34. panta 2. punktā norādītajā kārtībā. 8.Uz Savienības līmenī izveidotām procedūrām, kur liecību apmaiņai paredzēti atšķirīgi mehānismi, 3.–6. punkts attiecas tikai tad, ja 1. punktā minētā tehniskā sistēma minētajās procedūrās integrēta saskaņā ar normām Savienības aktos par to izveidi.

3. sadaļa

Kvalitātes prasības palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem 13. pants

Kvalitātes prasības palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem Kompetentās iestādes un Komisija gādā, lai III pielikumā uzskaitītie pakalpojumi un vārtejā saskaņā ar 6. panta 2., 3. un 4. punktu iekļautie pakalpojumi atbilst šādām kvalitātes prasībām: (a)tiek ievēroti termiņi, kas pakalpojuma gaitā attiecas uz kompetentajām iestādēm; (a)attiecīgo termiņu neievērošanas gadījumā lietotāji tiek jau agrāk informēti par tās iemesliem un tiek nolikts jauns termiņš; (b)ja par pakalpojumu jāmaksā, lietotāji var nodevu samaksāt tiešsaistē ar pārrobežu maksāšanas pakalpojumiem, kuru vidū ir vismaz kredīta pārvedums vai tiešais debets, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 260/2012. 4. sadaļa

Kvalitātes uzraudzība 14. pants

Kvalitātes uzraudzība 1.Valstu koordinatori un Komisija uzrauga to atbildībā esošo vārtejā pieejamo informācijas, procedūru un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumu atbilstību 7.–11. un 13. pantā noteiktajām kvalitātes prasībām. Uzraudzība balstās uz datiem, kas savākti saskaņā ar 22. pantu. 2.Ja kompetento iestāžu sniegto 1. punktā minēto pakalpojumu kvalitāte pazeminās, Komisija, ņemot vērā pazeminājuma smagumu un noturību, var veikt kādus no šiem pasākumiem: (a)informēt attiecīgo valsts koordinatoru un uzdot veikt korektīvus pasākumus; (b)iesniegt kvalitātes pazemināšanās jautājumu apspriešanai koordinācijas grupā; (c)piesūtīt dalībvalstij ieteikumu vēstuli; (d)uz laiku atvienot informācijas, procedūras vai palīdzības vai problēmu risināšanas pakalpojumu no vārtejas. 3.Ja palīdzības vai problēmu risināšanas pakalpojums, ar kuru ir dotas saites saskaņā ar 6. panta 2. punktu, pastāvīgi neatbilst 13. pantā noteiktajām prasībām vai pēc datiem, kas savākti saskaņā ar 22. pantu, vairs neapmierina lietotāju vajadzības, Komisija to var atvienot no vārtejas. IV nodaļa

Tehniskie risinājumi 15. pants

Kopīga lietotājsaskarne 1.Vārtejas pienācīgai darbībai Komisija sagādā kopīgu lietotājsaskarni. 2.Informāciju, procedūras un palīdzības vai problēmu risināšanas pakalpojumus kopīgā lietotājsaskarne dara pieejamus ar saitēm ar attiecīgajām valstu un Savienības vietnēm, kas dotas 16. pantā minētajā repozitārijā. 3.Dalībvalstis un Komisija, rīkodamās saskaņā ar savu attiecīgo 4. pantā noteikto lomu un atbildību, gādā, lai informācija, procedūras un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumi tiek organizēti, strukturēti un apzīmēti tā, ka uzlabojas to sameklējamība lietotājsaskarnē.

4.Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, kur sīkumos nosaka katra informācijas, procedūras un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojuma organizāciju, struktūru un apzīmēšanu, lai varētu pareizi darboties kopīgā lietotājsaskarne. Minētos īstenošanas aktus pieņem 35. panta 2. punktā norādītajā kārtībā. 16. pants

Saišu repozitārijs 1.Komisija izveido un uztur elektronisku repozitāriju saitēm ar 2. panta 2. punktā minētajiem informācijas, procedūru un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem, kas ļauj tos savienot ar vārtejas kopīgo lietotājsaskarni. 2.Saišu repozitārijam Komisija sagādā saites ar Savienības līmenī pārzināmajās vietnēs pieejamajiem informācijas, procedūru un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem un to vēlākos atjauninājumus. 3.Valstu koordinatori saišu repozitārijam sagādā saites ar kompetento iestāžu vai 6. panta 3. punktā minēto privātu vai pusprivātu subjektu pārzināmajās vietnēs pieejamajiem informācijas, procedūru un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem un to vēlākos atjauninājumus. Kad valstu koordinatori piegādā saites ar palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem, tie uzrāda, kurus pakalpojumus sniedz 6. panta 3. punktā minētie privātie vai pusprivātie subjekti. 4.Repozitārijā iekļautās saites Komisija nodod atklātībai. 5.Komisija un valstu koordinatori raugās, lai vārtejā pieejamajos informācijas, procedūru un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumos nav pilnīgas vai daļējas nevajadzīgas dublēšanās, kas var lietotājiem radīt jucekli. 6.Ja 4. pantā minētās informācijas pieejamību nosaka arī citi Savienības tiesību akti, valstu koordinatori un Komisija minētā panta prasību izpildei var sagādāt saites ar minēto informāciju. 17. pants

Kopīgais palīdzības pakalpojumu noteicējs 1.Lai uzlabotu III pielikumā uzskaitīto un 6. panta 2. un 3. punktā minēto palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumu pieejamību, kompetentās iestādes un Komisija gādā, lai tie lietotājiem būtu pieejami ar vārtejā pieejamo kopīgo palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumu noteicēju ("kopīgais palīdzības un pakalpojumu noteicējs"). 2.Komisija izstrādā un pārzina kopīgo palīdzības pakalpojumu noteicēju un nolemj, kādā struktūrā un formā piegādājami palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumu apraksti un kontaktadreses, lai kopīgais palīdzības pakalpojumu noteicējs pienācīgi darbotos. 3.Panta 2. punktā minētos aprakstus un kontaktadreses Komisijai piegādā valstu koordinatori. 18. pants

Par vārtejas atbalstes IT lietotnēm atbildīgie 1.Komisija atbild par šādu IT lietotņu un vietņu izstrādi, pieejamību, uzturēšanu, drošību un mitināšanu: (a)2. panta 1. punktā minētais vienotais portāls; (b)15. panta 1. punktā minētā kopīgā lietotājsaskarne; (c)16. panta 1. punktā minētais saišu repozitārijs; (d)17. pantā minētais kopīgais palīdzības pakalpojumu noteicējs; (e)22. panta 1. punktā un 23. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētie rīki lietotāju atsauksmēm.

2.Kompetentās iestādes atbild par to IT lietotņu izstrādi, pieejamību, uzturēšanu un drošību, kuras attiecas uz to pārzinātajām vietnēm, kam ir saites ar kopīgo lietotājsaskarni.

V nodaļa

Popularizēšana 19. pants

Nosaukums un kvalitātes zīme 1.Par nosaukumu un logotipu, ar kuriem vārteja stādāma priekšā un popularizējama, Komisija ciešā sadarbībā ar vārtejas koordinācijas grupu izlemj ne vēlāk kā līdz šās regulas piemērošanas sākumam. 2.Vārtejas nosaukums izmantojams arī par kvalitātes zīmi, ko 16. pantā minētajā repozitārijā iekļautajās informatīvajās vietnēs un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumos tādā nozīmē var izmantot par III nodaļā minēto kvalitātes prasību izpildes pierādījumu. 20. pants

Popularizēšana 1.Kompetentās iestādes un Komisija popularizē vārtejas pazīstamību un izmantošanu pilsoņu un uzņēmumu vidū un gādā par vārtejas un tās pakalpojumu pieejamību un pamanāmību no vispārībai pieejamām meklētājprogrammām. 2.Kompetentās iestādes un Komisija koordinē savas 1. punktā minētās popularizēšanas darbības un šajās darbībās attiecīgi norāda uz vārteju ar tās logotipu un atsaucēm līdzās citādiem zīmoliem. 3.Kompetentās iestādes un Komisija gādā, lai vārteja ir viegli sameklējama no to atbildībā esošajiem saistītajiem portāliem un visās attiecīgās vietnēs ir iekļautas skaidras saites ar vārteju. 4.Valstu koordinatori vārteju popularizē valsts iestādēs. VI nodaļa

Lietotāju atsauksmju un statistikas datu vākšana 21. pants

Statistikas dati par lietotājiem 1.Kompetentās iestādes un Komisija gādā, lai vārtejas funkciju uzlabošanai tiek savākti statistikas dati par lietotāju apmeklējumiem vārtejā un tīmekļa lapās, ar kurām vārtejā ir saites. 2.Kompetentās iestādes un Komisija reģistrē palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumu pieprasījumu skaitu, izcelsmi un tematu un reakcijas laiku un šajos datos apkopotā veidā dalās. 3.Komisijai ir pilnvaras saskaņā ar 34. pantu pieņemt deleģētos aktus par saskaņā ar 2. punktu reģistrējamo datu detalizētām kategorijām sakarā ar informāciju, procedūrām un palīdzības un problēmu risināšanas pakalpojumiem, ar kuriem vārtejā ir saites. 4.Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros nosaka, kā notiek statistikas datu reģistrēšana un apmainīšanās ar tiem. Minētos īstenošanas aktus pieņem 35. panta 2. punktā norādītajā kārtībā. 22. pants

Lietotāju atsauksmes par vārtejas pakalpojumiem 1.Lai varētu ievākt tiešu informāciju no lietotājiem par to, vai viņi ir apmierināti ar vārtejā sniegtajiem pakalpojumiem, Komisija vārtejā nodrošina lietotājiem parocīgu rīku, ar kuru viņi var uzreiz pēc kāda no 2. panta 2. punktā minēto pakalpojumu izmantošanas anonīmi izteikt piezīmes par vārtejā sniegto pakalpojumu un kopīgās lietotājsaskarnes kvalitāti un pieejamību. 2.Visās vārtejā ietilpstošajās tīmekļa lapās kompetentās iestādes un Komisija ievieto attiecīgu saiti ar šo rīku. Kompetentās iestādes sadarbojas ar Komisiju un tādu rīku iestrādā to atbildībā esošajās tīmekļa lapās. 3.Ar šo rīku ievāktajām lietotāju atsauksmēm jābūt tieši pieejamām Komisijai un valstu koordinatoriem uzrādīto problēmu risināšanai.

4.Panta 2. punkta izņēmuma kārtā kompetentajām iestādēm netiek prasīts 1. punktā minēto lietotāju atsauksmju rīku iestrādāt savās ar vārteju sasaistītajās tīmekļa lapās, ja tajās pakalpojumu kvalitātes uzraudzībai ir pieejams 1. punktā minētajam rīkam līdzīgs lietotāju atsauksmju mehānisms vai tamlīdzīgas funkcijas. Kompetentās iestādes ievāc lietotāju atsauksmju rīkā saņemtās lietotāju atsauksmes un tajās dalās ar Komisiju un citu dalībvalstu valsts koordinatoriem. 5.Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros ir noteikumi par lietotāju atsauksmju ievākšanu un dalīšanos tajās. Minētos īstenošanas aktus pieņem 35. panta 2. punktā norādītajā kārtībā. 23. pants

Ziņošana par iekšējā tirgus darbību 1.Komisija: (a)gādā, lai vārtejas lietotājiem ir parocīgs rīks, ar kuru anonīmi signalizēt, kādi bijuši traucēkļi iekšējā tirgus doto tiesību izlietošanā; (b)no palīdzības un problēmu risināšanas dienestiem ievāc ziņas par pieprasījumu un atbilžu priekšmetu. 2.Komisija publicē anonimizētu tiešsaistes pārskatu par problēmām, kas atklājušās saskaņā ar 1. punktu ievāktajā informācijā. 3.Atklājušās problēmas dalībvalstis un Komisija analizē un pēta, un ar piemērotiem līdzekļiem risina, kad vien tas iespējams. VII nodaļa

Vārtejas pārvaldība 24. pants

Valsts koordinators 1.Katra dalībvalsts norīko valsts koordinatoru. Papildus 6., 14., 16., 17., 20. un 22. pantā noteikto pienākumu pildīšanai valsts koordinators: (a)ir valsts kontaktpunkts visās ar vārteju saistītās lietās; (b)atbild par saziņu ar Komisiju visās ar vārteju saistītās lietās; (c)veicina 7.–13. panta vienveidīgu piemērošanu valstu iestādēs; (d)gādā par 14. panta 2. punkta c) apakšpunktā minēto ieteikumu pareizu īstenošanu. 2.Katra dalībvalsts pārējām dalībvalstīm un Komisijai dara zināmu sava valsts koordinatora nosaukumu un kontaktadresi. 25. pants

Koordinācijas grupa Tiek izveidota koordinācijas grupa ("vārtejas koordinācijas grupa"). Tā sastāv no valstu koordinatoriem, un tās priekšsēdis ir Komisijas pārstāvis. Tā sev pieņem reglamentu. Komisija nodrošina sekretariātu. 26. pants

Vārtejas koordinācijas grupas uzdevumi 1.Vārtejas koordinācijas grupa atbalsta vārtejas īstenošanu. Galvenām kārtām tā:

(a)atvieglina paraugprakses apmaiņu un regulāru atjaunināšanu; (b)apspriež, kā uzlabot informācijas izklāsti I pielikumā uzskaitītajās jomās; (c)apspriež gada darba programmas projektu; (d)palīdz Komisijai uzraudzīt gada darba programmas izpildi; (e)palīdz Komisijai uzraudzīt 7.–11. un 13. panta prasību izpildi; (f)informē par 5. panta 2. punkta īstenošanu; (g)sniedz atzinumus un iesaka darbības kompetentajām iestādēm un Komisijai ar nolūku novērst vai likvidēt vārtejā pieejamo pakalpojumu nevajadzīgu dublēšanos; (h)sniedz atzinumus par procedūrām vai organizatoriskiem pasākumiem, lai varētu efektīvi risināt lietotāju uzrādītās pakalpojumu kvalitātes problēmas, vai ieteikumus, kā to uzlabot; (i)apspriež problēmas, kas saistītas ar vārtejā pieejamo pakalpojumu kvalitātes prasībām; (j)palīdz Komisijai organizēt, strukturēt un pasniegt 2. panta 2. punktā minētos pakalpojumus kopīgajā lietotājsaskarnē; (k)atvieglina koordinētās popularizācijas izstrādi un īstenošanu; (l)sadarbojas ar informācijas, palīdzības vai problēmu risināšanas pakalpojumu pārvaldības struktūrām. 2.Komisija var konsultēties ar koordinācijas grupu ikkatrā ar šās regulas piemērošanu saistītā lietā. 27. pants

Gada darba programma 1.Komisija pieņem gada darba programmu, kurā galvenokārt nosaka: (a)kādas darbības vajadzīgas, lai īstenotu informācijas īpašo izklāsti I pielikumā uzskaitītajās jomās; (b)kādas darbības vajadzīgas, lai panāktu atbilstību 5. un 11. pantam; (c)kādas darbības vajadzīgas, lai panāktu 7.–10. panta prasību konsekventu izpildi; (d)ar vārtejas popularizēšanu saistītos pasākumus atbilstoši 20. pantam. 2.Gatavojot gada darba programmas projektu, Komisija ņem vērā saskaņā ar 22. pantu savāktās lietotāju atsauksmes. Pirms gada darba programmas pieņemšanas Komisija tās projektu iesniedz koordinācijas grupai apspriešanai.

VIII nodaļa

Nobeiguma noteikumi 28. pants

Izmaksas 1.Eiropas Savienības vispārējais budžets sedz šādus izdevumus: (a)šās regulas īstenošanai Savienības līmenī vajadzīgo IT atbalstes rīku izstrāde un uzturēšana; (b)vārtejas popularizēšana Savienības līmenī; (c)2. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētās informācijas un norādījumu par 11. panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto procedūru izpildīšanu tulkošana katrā dalībvalstī maksimālā apjomā kādā no Savienības oficiālajām valodām, kura nav valsts valoda. 2.Ar valstu tīmekļa portāliem, informācijas platformām, palīdzības dienestiem un dalībvalsts līmenī ieviestām procedūrām saistītos izd