/* COM/2011/0271 galīgā redakcija - */ KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Ziņojums par ratifikācijas statusu un pārraudzības struktūru ieteikumiem attiecībā uz konvencijām, kas uzskaitītas III pielikumā Padomes Regulā (EK) Nr. 732/2008 par vispārējo tarifa preferenču sistēmas piemērošanu, atbilstīgi tās 8. panta 3. punktamGSP+ KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Ziņojums par ratifikācijas statusu un pārraudzības struktūru ieteikumiem attiecībā uz konvencijām, kas uzskaitītas III pielikumā Padomes Regulā (EK) Nr. 732/2008 par vispārējo tarifa preferenču sistēmas piemērošanu, atbilstīgi tās 8. panta 3. punktamGSP+





VISPĀRĒJO TARIFA PREFERENČU ES SISTĒMA Eiropas Savienības vispārējo tarifa preferenču sistēma (turpmāk — VPS) ir vispārēja, vienpusēja un nediskriminējoša preferenciālu tirdzniecības režīmu sistēma, ar kuru Eiropas Savienība jaunattīstības valstīm piešķir preferenciālu piekļuvi ES tirgum. Atbilstīgi 208. pantam Līgumā par Eiropas Savienības darbību un ES visaptverošajam ilgtermiņa mērķim panākt ilgtspējīgu attīstību, VPS vispārējie mērķi ir palīdzēt jaunattīstības valstīm mazināt nabadzību, piešķirot tām preferenciālu piekļuvi ES tirgum, un veicināt ilgtspējīgu attīstību. VPS tiecas stimulēt jaunattīstības valstu eksportu uz ES, piemērojot preferenciālus tarifus un lielāko uzmanību veltījot valstīm, kam tas ir visvairāk vajadzīgs, veicinot jaunattīstības valstu līdzšinējo produktu eksporta pieaugumu vai diversificējot to ar jauniem produktiem. Tās mērķis ir nodrošināt valstīm iespēju attīstīt savu rūpniecību, tādējādi palielinot ražīgumu un konkurētspēju, un, iespējams, veicināt diversifikāciju un investīcijas. Atbilstīgi ES ilgtspējīgas attīstības politikai VPS tiecas arī nodrošināt stimulus jaunattīstības valstīm apņemties ratificēt un reāli īstenot svarīgākās starptautiskās konvencijas par cilvēktiesībām un darba tiesībām, vides aizsardzību un labu pārvaldību. ES pieņēma VPS pēc ANO Tirdzniecības un attīstības konferences ( UNCTAD ) 1968. gada ieteikuma izveidot vispārēju tarifu un preferenču sistēmu, ar ko attīstītās valstis piešķirtu tirdzniecības preferences visām jaunattīstības valstīm. PTO/VVTT sistēmā uz VPS attiecas lēmums par jaunattīstības valstu diferencētu un labvēlīgāku režīmu, savstarpību un aktīvāku līdzdalību (tā sauktā Veicināšanas klauzula). Eiropas Komisija bija pirmā, kas īstenoja VPS sistēmu: tas notika 1971. gadā. Kopš tā laika VPS būtiski mainījusies. Lai regulāri pielāgotu sistēmu atbilstīgi mainīgajai daudzpusējās tirdzniecības videi, tika nolemts, ka VPS sistēma jāīsteno 10 gadu ciklos. Pašreizējais cikls sākās 2006. gadā un beigsies 2015. gadā. Sistēma tiek īstenota, secīgi pieņemot regulas, kas piemērojamas trīs gadus, tādējādi nodrošinot VPS regulāru atjaunināšanu atbilstīgi attiecīgo tirdzniecības datu izmaiņām. Pašreizējā VPS sistēma izveidota ar Padomes Regulu (EK) Nr. 732/2008[1] (VPS regula), kura stājas spēkā 2009. gada 1. janvārī un zaudē spēku 2011. gada 31. decembrī. Komisija 2010. gada 26. maijā pieņēma priekšlikumu pagarināt regulas spēkā esību līdz 2013. gada 31. decembrim, lai būtu pietiekams laiks pārskatīt VPS. Tajā pašā dienā priekšlikums tika nosūtīts Padomei un Eiropas Parlamentam[2]. VPS saņēmēji var izmantot triju veidu režīmus: vispārējo režīmu, īpašo ilgtspējīgas attīstības un labas pārvaldības veicināšanas režīmu (turpmāk — GSP+) un iniciatīvu “Viss, izņemot ieročus” (VII). VPS+ Atlasītai jaunattīstības valstu grupai, kas ir mazāk aizsargāta, jo tirgotās preces nav diversificētas un valstis nav pietiekami integrētas starptautiskajā tirdzniecības sistēmā, VSP+ režīms papildus no vispārējās VPS pieejamajiem tarifu samazinājumiem piedāvā vēl citus tarifu samazinājumus. Lai atbilstu VPS+, šīm valstīm jāratificē un jāīsteno konkrētas svarīgākās starptautiskās cilvēktiesību, darba, vides un labas pārvaldības konvencijas. VPS+ ir izstrādāta, lai veicinātu tālāku ekonomikas izaugsmi un tādējādi apmierinātu vajadzību pēc ilgtspējīgas attīstības. Saskaņā ar VPS+ atbilstības kritērijiem, kas noteikti VPS regulas 8. panta 1. punktā, īpašā ilgtspējīgas attīstības un labas pārvaldības veicināšanas režīma preferences var piešķirt valstij, kura: - ir ratificējusi un faktiski īstenojusi visas konvencijas, kas uzskaitītas III pielikumā, un - apņemas saglabāt konvenciju ratifikāciju un tiesību aktus un pasākumus to īstenošanai, un piekrīt regulārai to izpildes rādītāju novērošanai un pārskatīšanai saskaņā ar to konvenciju īstenošanas noteikumiem, kuras tā ir ratificējusi, un - tiek uzskatīta par mazāk aizsargātu valsti. Mazāk aizsargātas valsts kritēriji izklāstīti VPS regulas 8. panta 2. punktā. Mazāk aizsargāta valsts ir valsts: - kuru Pasaules Banka trīs gadus pēc kārtas nav klasificējusi kā valsti ar augstu ienākumu līmeni un kuras piecas lielākās sadaļas no tās VPS aptvertā importa uz ES ir lielākas nekā 75 % no tās kopējā VPS aptvertā importa vērtības; un - kuras VPS aptvertais imports uz ES ir mazāks nekā 1 % no kopējā VPS aptvertā importa vērtības Eiropas Savienībā. VPS+ režīms tika piešķirts, ja valsts vai teritorija pieprasījusi to vai nu līdz 2008. gada 31. oktobrim, vai līdz 2010. gada 30. aprīlim un pieprasījuma pārbaude liecināja, ka pieprasījuma iesniedzēja valsts vai teritorija atbilst nosacījumiem. PAŠREIZĒJĀ SITUĀCIJA Saskaņā ar VPS regulas 8. panta 3. punktu Komisija pirms regulas piemērošanas posma beigām un nākamās regulas apspriešanas laikā iesniedz Padomei ziņojumu par šādu konvenciju ratifikācijas statusu, tostarp uzraudzības iestāžu ieteikumus. Šajā ziņojumā aprakstīts III pielikumā uzskaitīto konvenciju ratifikācijas statuss un faktiskā īstenošana 16 VPS+ saņēmējvalstīs: Armēnijā, Azerbaidžānā, Bolīvijā, Ekvadorā, Gruzijā, Gvatemalā, Hondurasā, Kolumbijā, Kostarikā, Mongolijā, Nikaragvā, Panamā, Paragvajā, Peru, Salvadorā un Šrilankā. Komisija 2008. gada 9. decembrī pieņēma lēmumu[3], ar ko izveidots GSP+ saņēmējvalstu saraksts. VPS+ režīms tika piešķirts valstīm, kas atbilda VPS regulas prasībām. Sarakstā iekļautas 16 valstis: Armēnija, Azerbaidžāna, Bolīvija, Ekvadora, Gruzija, Gvatemala, Hondurasa, Kolumbija, Kostarika, Mongolija, Nikaragva, Paragvaja, Peru, Salvadora un Šrilanka un Venecuēla. Salīdzinājumā ar iepriekšējo VPS+ režīmu 2006.–2008. gadam[4] tagad VPS+ preferences attiecas uz trim jaunām valstīm: Armēniju, Azerbaidžānu un Paragvaju. Uz Moldovu un Venecuēlu šīs preferences vairs neattiecas. 2008. gada martā Moldova tika svītrota no saņēmējvalstu saraksta, jo ar atsevišķu ES juridisko instrumentu tai tika piešķirtas autonomas preferences. 2009. gada augustā Venecuēla tika svītrota no saņēmējvalstu saraksta[5], jo tā neratificēja ANO Pretkorupcijas konvenciju. Panama neiesniedza VPS+ pieteikumu līdz noteiktajam termiņam 2008. gada 31. oktobrī, tādējādi no 2009. gada 1. janvāra līdz 2010. gada 30. jūnijam tā nevarēja izmantot VPS+ režīmu[6]. No 2010. gada 16. augusta VPS+ režīms uz laiku tika atcelts Šrilankai (sīkāku informāciju sk. sadaļā par Cilvēktiesību konvenciju). A. Ratifikācijas statuss Visas saņēmējvalstis ratificējušas visas VPS regulas III pielikumā minētās konvencijas. B. Faktiskās īstenošanas stāvoklis Atbilstīgi VPS regulas 8. panta 3. punktam Komisijai ir jāpārskata VPS+ konvenciju rektifikācijas statuss un faktiskā īstenošana, izskatot informāciju, ko darījušas pieejamu attiecīgās pārraudzības struktūras. Tiek gaidīts, ka Komisija pārraudzīs starptautisko konvenciju īstenošanas efektivitāti atbilstīgi saviem īstenošanas mehānismiem. Tādējādi, pārbaudot atbilstību sistēmas prasībām, pamatā būs attiecīgo starptautisko organizāciju pārraudzības struktūru ziņojumi un novērojumi. Šajā ziņojumā sniegts vispārējs pārskats par pārraudzības struktūru konstatējumiem. Sīki izstrādāti ANO un Starptautiskās Darba organizācijas ( ILO ) pārraudzības struktūru un citu atbilstības/īstenošanas komiteju ieteikumi pievienoti VPS+ ziņojuma pavaddokumenta IV pielikumā. Konkrēti pārraudzība vērsta uz to, kā situācija mainījusies kopš iepriekšējā ziņojuma. Cilvēktiesību konvencijas Saņēmējvalstis lielākoties atbilst prasībām, kas attiecas uz cilvēktiesību konvenciju faktisko īstenošanu. Taču lielākā daļa valstu kavējās sniegt ziņojumus ANO pārraudzības struktūrām. Tomēr pārraudzības struktūras norādījušas, ka bijušas pozitīvas pārmaiņas, ieskaitot pieņemtos likumdošanas un politikas pasākumus konvenciju īstenošanai. Pārraudzības struktūras atzinīgi vērtēja šīs pozitīvās pārmaiņas un ieteica pastiprināt centienus panākt valsts tiesību aktu pilnīgu atbilstību attiecīgajām konvencijām. Vienlaikus pārraudzības struktūras vērsa uzmanību uz konkrētiem trūkumiem, kas skar tiesību aktu saderību ar konvencijām un to īstenošanu praksē. Ņemot to vērā, pārraudzības struktūras pieņēma ieteikumus tālākai rīcībai, kas veicama saņēmējvalstīm. Lai cieši pārraudzītu to, kā saņēmējvalstīm izdodas panākt atbilstību konvenciju prasībām, un veicinātu turpmākus uzlabojumus, Komisija izmanto divpusējos dialogus (sīkāku informāciju sk. sadaļā par VPS+ dialogu). Pamatotā gadījumā Komisija rīkosies, kā jau tas notika Šrilankas gadījumā. Eiropas Komisijas rīcībā 2008. gadā nonāca informācija (tostarp publiski pieejami ziņojumi un pārskati no ANO avotiem, kā arī informācija no citiem attiecīgiem avotiem, ieskaitot nevalstiskās organizācijas), ka faktiski netiek īstenoti Šrilankas nacionālie tiesību akti, kuros ietilpst starptautiskās cilvēktiesību konvencijas, proti, Starptautiskais pakts par pilsoņu un politiskajām tiesībām, Konvencija pret spīdzināšanu un citiem nežēlīgas, necilvēcīgas vai pazemojošas izturēšanās vai sodīšanas veidiem un Konvencija par bērna tiesībām. 2008. gada oktobrī Komisija sāka izmeklēšanu[7]. Izmeklēšanā notika konsultācijas ar ārējiem ekspertiem un tika secināts, ka Šrilanka faktiski neīsteno šīs trīs konvencijas. 2010. gada 15. februārī Eiropas Savienības Padome nolēma uz laiku atcelt VPS+ preferenciālos tarifus Šrilankai[8]. Ja vairs nepastāv iemesli, kas pamatoja minēto atcelšanu uz laiku, jāatjauno īpašais veicināšanas režīms Šrilankas izcelsmes produktiem. ES joprojām ir apņēmusies izmantot VPS+ kā stimulu uzlabojumiem cilvēktiesību jomā Šrilankā. Atcelšana uz laiku sāka darboties 2010. gada 16. augustā. Darba tiesību konvencijas Saņēmējvalstis lielākoties atbilst prasībām par to ILO darba standartu faktisku īstenošanu, kuri izklāstīti ILO pamatkonvencijās. Taču ILO pārraudzības struktūras ziņojušas par trūkumiem dažu konvenciju īstenošanā, jo īpaši attiecībā konvencijām Nr. 87 un Nr. 98, kā arī konvencijām Nr. 100, Nr. 111, Nr. 138 un Nr. 182. Neatkarīgi no šiem trūkumiem pārraudzības struktūras atzina, ka saņēmējvalstis konstruktīvi iesaistās pārraudzības procesā un rīkojas, lai risinātu problēmas. Lai cieši pārraudzītu to, kā saņēmējvalstīm izdodas panākt atbilstību konvenciju prasībām, Komisija izmanto divpusējos dialogus (sīkāku informāciju sk. sadaļā par VPS+ dialogu), un šie dialogi var veicināt turpmākus uzlabojumus. Pamatotā gadījumā tiks veikta attiecīga rīcība. Komisija 2008. gada 31. martā sāka izmeklēšanu[9], lai noteiktu, vai Salvadoras nacionālajos tiesību aktos joprojām ietilpst ILO konvencija Nr. 87 un vai šie tiesību akti tiek faktiski īstenoti. Atbilstīgi VPS regulas 19. panta 2. punktam un ievērojot regulas 27. panta 5. punktā minēto procedūru, Komisija nolēma, ka izmeklēšanas konstatējumi nav pietiekams pamats, lai uz laiku atceltu īpašo veicināšanas režīmu. Tāpēc izmeklēšana tika izbeigta. Vides aizsardzības un labas pārvaldības konvencijas Atbilstīgi ziņojumiem, ko sniegušas pārvaldības struktūras, atbilstība vides un labas pārvaldības konvencijām lielākoties bija pietiekama. Pārraudzības struktūras ziņojušas par vairākām pozitīvam pārmaiņām pārskata periodā, tostarp par uzlabojumiem dažu konvenciju izpildē. Taču joprojām ir daži trūkumi, kas saistīti ar ziņošanas pienākumiem. Arī šajā jomā, lai cieši pārraudzītu to, kā saņēmējvalstīm izdodas panākt atbilstību konvenciju prasībām, un veicinātu turpmākus uzlabojumus, Komisija izmanto divpusējos dialogus (sk. nākamo sadaļu). Pamatotā gadījumā tiks veikta attiecīga rīcība. VPS+ dialogs Tā kā VPS+ sistēma stimulē saņēmējvalstis faktiski īstenot attiecīgās konvencijas, 2009. gadā Komisija šajā jomā izveidoja vairākus divpusējos dialogus ar atsevišķām VPS+ saņēmējvalstīm, konkrēti sfērās, kur starptautiskās pārraudzības procesa radās bažas par konkrētiem jautājumiem un kur šāds dialogs varētu reāli atbalstīt uzlabojumus faktiskā VPS+ konvenciju īstenošanā. Visu VPS+ saņēmējvalstu valdības atbalstīja šo procesu un īpaši novērtēja tā neformālo, konstruktīvo, uz rezultātiem orientēto norisi. Komisija ir iecerējusi saglabāt un vajadzības gadījumā pastiprināt divpusējo dialogu ar atsevišķām VPS+ valstīm, lai veicinātu pakāpeniskus uzlabojumus VPS+ konvenciju īstenošanā. [1] Padomes 2008. gada 22. jūlija Regula (EK) Nr. 732/2008, par vispārējo tarifa preferenču sistēmas piemērošanu laikposmā no 2009. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim (OV L 211, 6.8.2008., 1. lpp.). [2] Atbilstīgi 207. panta 2. punktam Līgumā par Eiropas Savienības darbību Eiropas Parlaments un Padome, pieņemot regulas saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, paredz pasākumus, kas nosaka kopējās tirdzniecības politikas īstenošanu. Iepriekšējās VPS regulas Padome pieņēma viena pati. [3] Komisijas 2008. gada 9. decembra Lēmums 2008/938/EK par to valstu sarakstu, kurām piešķirams īpašais veicināšanas režīms ilgtspējīgai attīstībai un labai pārvaldībai, kā paredzēts Padomes Regulā (EK) Nr. 732/2008 par vispārējo tarifa preferenču sistēmas piemērošanu laikposmā no 2009. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim (OV L 334, 12.12.2008., 90. lpp.). [4] Komisijas 2005. gada 21. decembra Lēmums 2005/924/EK par to valstu sarakstu, kurām piešķirams īpašais veicināšanas režīms ilgtspējīgai attīstībai un labai pārvaldībai, kā paredzēts 26. panta e) apakšpunktā Padomes Regulai (EK) Nr. 980/2005 par vispārējo tarifa preferenču sistēmas piemērošanu (OV L 337, 22.12.2005., 50. lpp.) [5] Komisijas 2009. gada 11. jūnija Lēmums 2009/454/EK, ar ko groza Lēmumu 2008/938/EK par to valstu sarakstu, kurām piešķirams īpašais veicināšanas režīms ilgtspējīgai attīstībai un labai pārvaldībai, kā paredzēts Padomes Regulā (EK) Nr. 732/2008 par vispārējo tarifa preferenču sistēmas piemērošanu laikposmā no 2009. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim (OV L 149, 12.6.2009., 78. lpp.). [6] Panama atsāka izmantot VPS+ režīmu no 2010. gada 1. jūlija atbilstīgi Komisijas 2010. gada 9. jūnija Lēmumam 2010/318/ES par saņēmējvalstīm, kurām laikposmā no 2010. gada 1. jūlija līdz 2011. gada 31. decembrim piešķirams īpašais veicināšanas režīms ilgtspējīgai attīstībai un labai pārvaldībai, kā paredzēts Padomes Regulā (EK) Nr. 732/2008 (OV L 142, 10.6.2010., 10. lpp.). [7] Komisijas 2008. gada 14. oktobra Lēmums 2008/803/EK, ar ko paredz sākt izmeklēšanu saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 980/2005 18. panta 2. punktu saistībā ar konkrētu cilvēktiesību konvenciju efektīvu īstenošanu Šrilankā (OV L 277, 18.10.2008., 34. lpp.). [8] Padomes 2010. gada 15. februāra Īstenošanas regula (ES) Nr. 143/2010 ar ko uz laiku atceļ Regulā (EK) Nr. 732/2008 paredzēto īpašo veicināšanas režīmu ilgtspējīgai attīstībai un labai pārvaldībai attiecībā uz Šrilankas Demokrātisko Sociālistisko Republiku (OV L 45, 20.2.2010., 1. lpp.). [9] Komisijas 2008. gada 31. marta Lēmums 2008/316/EK par izmeklēšanas sākšanu saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 980/2005 18. panta 2. punktu saistībā ar biedrošanās brīvības un tiesību aizsardzību, apvienojoties organizācijās, Salvadorā (OV L 108, 18.4.2008., 29. lpp.).