Saskaņā ar 60 % respondentu teikto, lai uzlabotu romu situāciju, valstu, reģionālajām un vietējām iestādēm ir vajadzīgs ES atbalsts. Ieinteresētās personas uzskata, ka ES ir aktīvāk nekā valstu iestādēm jāiesaistās Eiropas nediskriminācijas un rasisma apkarošanas tiesību aktu uzraudzībā un ieviešanā, kā arī pasākumā, kas padara piekļuvi finansējumam atkarīgu no tā, kā tiek izstrādāta un īstenota tālejoša politika romu jautājumā. Sagaidāms, ka valstu iestādēm būs lielāka nozīme tajos pasākumos, kuros apkaro pret romiem vērstu noskaņojumu (tādos kā kopienas veidošana starp romiem un citu tautību pārstāvjiem, diskriminācijas novēršana, valsts amatpersonu apmācība jautājumā par romu iekļaušanu vai romu vēstures un kultūras iekļaušana skolu mācību programmās) un palielina romu līdzdalību (politiskā līdzdalība, valsts sadarbības forums, spēju veidošana, iesaistīšanās politikas izstrādē un uzraudzībā).

Izmaiņu ziņā kopš 2011. gada vairums cilvēku saskata uzlabojumus izglītībā. Lai gan liela daļa cilvēku saskata uzlabojumus, viedokļi par nodarbinātību dalās. Gan attiecībā uz mājokļiem, gan diskrimināciju to personu skaits, kas uzskata, ka situācija pasliktinās, pārsniedz to personu skaitu, kas saskata uzlabojumus.

Lielākā daļa no 240 respondentiem domā, ka romu situācija ir sliktāka nekā citu tautību pārstāvju situācija visās piecās jomās, jo īpaši diskriminācijas, nodarbinātības un mājokļu jomā. Vairums arī domā, ka situācijas uzlabošanai visās minētajās jomās ir nepieciešami valsts intervences pasākumi gan ES iestāžu, gan valstu iestāžu līmenī.

Pamatojoties uz Padomes secinājumiem par romu integrācijas procesa paātrināšanu, tika veikts novērtējums, kas aptvēra laikposmu no 2011. gada līdz 2017. gadam.’ Šajā ziņojumā ir apkopoti atklātās sabiedriskās apspriešanas (ASA) konstatējumi, novērtējuma rezultāti un šajā novērtējumā gūtās galvenās atziņas. Šim ziņojumam pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā ir ietverts pilnīgs novērtējums.

Līdz 2020. gadam ES programma attiecībā uz romu integrācijas valsts stratēģijāmir pirmā romiem paredzētā ES iniciatīva, kurā iekļauts pēcpārbaudes mehānisms. Tās galvenais mērķis ir novērst romu sociālekonomisko atstumtību un pret viņiem vērsto diskrimināciju, veicinot vienlīdzīgu piekļuvi izglītībai, nodarbinātībai, veselības aprūpei un mājokļiem. Tajā dalībvalstis tiek aicinātas izstrādāt Romu integrācijas valsts stratēģijas (RIVS) un izraudzīties valsts kontaktpunktus romu jautājumos (VKRJ), kas koordinē šo stratēģiju plānošanu, īstenošanu un uzraudzību, lai sasniegtu ES romu integrācijas mērķus. Attiecībā uz katru romu integrācijas mērķi ES programmā uzskaitīts to pasākumu kopums, ko dalībvalstis varētu veikt. Paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs tika pievienots piektais mērķis — piekļuve civilstāvokļa dokumentiem, un ES cenšas uzlabot pirmspievienošanās palīdzības sniegšanu, pilsoniskās sabiedrības iesaisti un progresa uzraudzību.

Lietderība romu integrācijas mērķu sasniegšanas jomā kopumā tiek vērtēta kā ierobežota, dažādās jomās un valstīs pastāvot būtiskām atšķirībām . Izglītība ir joma ar vislielāko progresu (uzlabojumi saistībā ar priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu, pirmsskolas izglītību un obligāto skolas apmeklētību, bet pasliktināšanās saistībā ar segregāciju). Romu veselības stāvokļa pašnovērtējums ir uzlabojies, taču veselības apdrošināšanas segums joprojām ir ierobežots. Uzlabojumi nav vērojami nodarbinātības pieejamības jomā, un to romu jauniešu īpatsvars, kas nestrādā, nemācās un neapgūst arodu (NEET), ir pat palielinājies. Mājokļu situācija joprojām ir sarežģīta. Zināms progress ir vērojams vispārīgā nabadzības apkarošanas mērķa sasniegšanā. Pret romiem vērsts noskaņojums un naida noziegums joprojām rada nopietnas bažas, kaut arī ir pierādījumi par romu diskriminācijas gadījumu zināmu samazināšanos, kad viņi piekļūst atsevišķās jomās sniegtiem pakalpojumiem.

Lai ievērotu dalībvalstu kompetenci, ES programma nodrošina elastību, lai pielāgotos tās mērķiem un atlasītu mērķgrupas atbilstīgi konkrētiem valstu apstākļiem. Šī elastība nozīmē to, ka programmas atbilstība ir pilnībā atkarīga no RIVS izklāstīto mērķu un pasākumu piemērotības un vērienīguma. Lai gan šāda pieeja var stiprināt darbību atbilstību, novērtējumā konstatēts, ka kopumā tā veicināja sadrumstalotu īstenošanu, samazinot lietderību.

Novērtējums liecina, ka ES līmenī ir panākts progress romu iekļaušanai paredzēto politikas, finanšu un juridisko instrumentu piesaistes jomā. Tas jo īpaši attiecas uz stratēģiju “Eiropa 2020” (izmantojot sinerģiju starp stratēģijas “Eiropa 2020” mērķiem un romu integrācijas mērķiem un konkrētām valstīm adresētiem ieteikumiem attiecībā uz romiem) un Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondi, 2014.–2020. gads: īpaši romiem paredzēta investīciju prioritāte un ex ante nosacījumi). Turklāt tika izveidota saikne starp stratēģiju “Eiropa 2020” un ESI fondiem: Dalībvalstīm, kuras saņēma konkrētai valstij adresētus ieteikumus par romiem, bija jāiekļaujīpaši romiem paredzēta investīciju prioritāte un jāizmanto ESI fondi iekļaujošas politikas reformai. Tas savukārt bija par pamatu ar romiem saistīto tematisko ex ante nosacījumu un to izpildes kritēriju piemērojamībai, kas cieši saistīta ar programmas mērķiem.

Novērtējums liecina, ka programmas ietvaros romu iekļaušanas mērķus izdevās integrēt tādās jomās kā paplašināšanās , pilsētprogramma , cilvēku tirdzniecības apkarošanas politika vai tādos priekšlikumos kā pārstrādātā Dzeramā ūdens direktīva . Tomēr novērtējumā secināts, ka romi nav skaidri minēti Garantijā jauniešiem vai Eiropas sociālo tiesību pīlārā. ES programma un ES juridiskie instrumenti lielā mērā papildina cits citu mērķu un tvēruma ziņā. Komisijas nodrošinātā ES tiesību aktu izpilde stiprina programmas politikas mērķus, savukārt RIVS īstenošanas uzraudzība informē Komisiju par faktisko situāciju ES tiesību aktu jomā.

Novērtējumā tika konstatēts, ka programma mazākā mērā ļāva romu integrācijas jautājumu iekļaut juridiskajos, politikas un finanšu instrumentos valstu līmenī. Vairums RIVS nav pienācīgi saistītas ar valstu politiku. Lielākais šķērslis ir VKRJ ierobežotās iespējas ietekmēt vispārējās politikas izstrādes, īstenošanas un lēmumu pieņemšanas procesus.

3.4. Efektivitāte

Efektivitātes analīzē novērtēta saistība starp intervences pasākumos izmantotajiem resursiem un radītajām izmaiņām. Novērtējumā īpaša vērība pievērsta uzraudzības un ziņošanas efektivitātei un mēģināts novērtēt izmaksas un ieguvumus ES programmas un RIVS kontekstā.

Uzraudzības un ziņošanas sistēmu efektivitāte ir novērtēta kā ierobežota. Uzraudzības instrumenti tika izstrādāti pakāpeniski. Padomes 2013. gada ieteikumā tika ieviesta visaptveroša dalībvalstu ziņošana, kas piemērojama tikai no 2016. gada. Šī ziņošana saskaņā ar dalībvalstu saistībām galvenokārt pievēršas integrācijas pasākumiem, nevis tiešo rezultātu un koprezultātu rādītājiem, kas ļautu noteikt intervences pasākumu vispārējo efektivitāti. Novērtējumā ir konstatēts, ka tiešsaistes ziņošanas instruments, ko Komisija paredzējusi ziņošanai no valstu līmeņa uz Eiropas līmeni, ir pozitīvs solis virzībā uz politikas apguvi un pārredzamību, taču joprojām pastāv arī trūkumi, kas jānovērš (sk. 4.5. iedaļu). Neatkarīga uzraudzība ir nodrošināta, izmantojot FRA un IPA finansētus apsekojumus,kas ļauj uzraudzīt laika gaitā panākto progresu. Kopš 2017. gada Komisija ir vadījusi projektu, kas paredzēts, lai uzraudzītu, ka koordinētas pilsoniskās sabiedrības koalīcijas īsteno RIVS .

Novērtējumā izklāstīts, ka izmaksas un ieguvumus nevarēja precīzi kvantitatīvi noteikt, izvērtēt un attiecināt uz programmu. Lai gan izmaksas ir īstermiņa, vairums iespējamo ieguvumu ir ilgtermiņa, un tos nevar īstenot līdz 2020. gadam. Ilgtermiņā progress, kas panākts izglītības, nodarbinātības, mājokļu un veselības aprūpes jomā, varētu ne tikai samazināt nabadzību romu vidū, bet arī nodrošināt fiskālos ieguvumus, piemēram, iemaksas valsts budžetā vai ietekmi uz valsts preču un pakalpojumu izmantojumu (sociālo pabalstu izmantošanas samazināšana). Romu integrācija varētu labvēlīgi ietekmēt darba tirgu (uzlabota efektivitāte, samazinot darbaspēka un prasmju trūkumu) un ekonomiku, tostarp IKP.

3.5. ES pievienotā vērtība

ES pievienotās vērtības analīzē aplūkotas izmaiņas, ko programma radījusi papildus tam, ko saprātīgi varēja sagaidīt tikai no ieinteresētajām personām, vai tad, ja nerīkojas vispār. ES pievienotā vērtība ir novērtēta pozitīvi. Novērtējumā atzīmēts, ka ES rīcība ir nodrošinājusi pievienoto vērtību valstu romu politikai un tās īstenošanai, izmantojot politiskus, pārvaldības un finansiālus aspektus.

2. izcēlums. ES pievienotā vērtība