KOMISIJAS ZIŅOJUMS

PAR KOMITEJU DARBU 2015. GADĀ

Saskaņā ar 10. panta 2. punktu Regulā (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (“Komiteju procedūras regula”), Komisija ar šo iesniedz gada pārskatu par komiteju darbu 2015. gadā.

Šajā ziņojumā ir sniegts pārskats par 2015. gada notikumiem komiteju procedūras sistēmā un kopsavilkums par komiteju darbību. Tam ir pievienots Komisijas dienestu darba dokuments, kas ietver detalizētu statistiku par atsevišķu komiteju darbu.

1. Pārskats par 2015. gada notikumiem komiteju procedūras sistēmā

1.1. Attīstības vispārīgs raksturojums

Komisija 2016. gada 26. februārī pieņemtajā ziņojumā aplūkoja Regulas (ES) Nr. 182/2011 pirmos piecus īstenošanas gadus. Tā secināja, ka regula pēdējos piecos gados ir sniegusi iespēju efektīvi izmantot Komisijas īstenošanas pilnvaras dalībvalstu kontrolē. Turklāt tā nonāca pie secinājuma, ka pašreizējais regulējums ļauj efektīvi un konstruktīvi īstenot Komisijas un dalībvalstu sadarbību.

Kā norādīts 2013. gada ziņojumā , visas “vecajā” Komiteju procedūras lēmumā paredzētās komiteju procedūras, izņemot regulatīvo kontroles procedūru (RPS), tika automātiski pielāgotas jaunajām komiteju procedūrām, kas izklāstītas Komiteju procedūras regulā (Regula (ES) Nr. 182/2011).

Tādēļ 2015. gadā komiteju procedūras komitejas darbojās saskaņā ar procedūrām, kas ir izklāstītas Komiteju procedūras regulā, proti, konsultēšanās procedūru (4. pants), pārbaudes procedūru (5. pants) un regulatīvo kontroles procedūru (RPS), kas izklāstīta Komiteju procedūras lēmuma 5.a pantā.

Saskaņā ar Komiteju procedūras regulas pieņemšanas laikā publiskoto paziņojumu par to, ka visas RPS normas spēkā esošajos pamataktos tiks pielāgotas Līgumā noteiktajiem kritērijiem, Komisija 2013. gadā (pēc iepriekšējas pārbaudes 2012. gadā) pieņēma trīs priekšlikumus par kopumā 200 pamataktu saskaņošanu ar LESD 290. un 291. pantu. Komisija 2014. gada novembrī sava jaunā pilnvaru termiņa sākumā un saistībā ar iesniegto likumdošanas priekšlikumu pārskatīšanu nolēma atsaukt minētos priekšlikumus, gaidot turpmākos rezultātus diskusijai starp iestādēm saistībā ar Iestāžu nolīgumu par labāku likumdošanas procesu. Šā iemesla dēļ 2016. gada 13. aprīlī tika oficiāli parakstīts jauns nolīgums, kurā atgādināts par “nepieciešamību piešķirt augstu prioritāti tūlītējai visu to pamataktu saskaņošanai, kuri joprojām atsaucas uz regulatīvo kontroles procedūru”.

Savā darba programmā 2017. gadam Komisija attiecīgi paziņo, ka tā “ierosinās tiesību aktus, lai saskaņotu spēkā esošos tiesību aktus ar līguma noteikumiem par deleģētajiem un īstenošanas aktiem, tādējādi pakāpeniski likvidējot regulatīvo kontroles procedūru”, kā arī par savu nodomu “izvērtēt, vai pašreizējās procedūras attiecībā uz deleģēto un īstenošanas aktu pieņemšanu ir demokrātiski leģitīmas, un apsvērt iespējas mainīt pašreizējās procedūras attiecībā uz konkrētu sekundāro aktu pieņemšanu”.

1.2. Judikatūras attīstība

Ar spriedumu lietā C-88/14 Komisija/Parlaments un Padome (“vīzu savstarpības mehānisma lieta”) Tiesa 2015. gada 16. jūlijā pirmoreiz sprieda par deleģēto aktu un īstenošanas aktu norobežošanu. Ar prasības pieteikumu Komisija lūdza atcelt pārskatīto savstarpības mehānismu, ciktāl šīs tiesību normas piešķir Komisijai deleģētās pilnvaras saskaņā ar LESD 290. panta 1. punktu, nevis īstenošanas pilnvaras LESD 291. panta 2. punkta nozīmē. Komisija izskatāmajā lietā to uzskatīja par piemērotāku, ņemot vērā attiecīgos uzdevumus (pielikuma grozījumu pēc vīzas prasības, ko ieviesusi trešā persona). Tiesa noraidīja Komisijas prasību un norādīja, ka ne Komisijai ar leģislatīvu aktu piešķirtajai rīcības brīvības esamībai, ne tās apmēram nav nozīmes, lai noteiktu, vai aktam, kas ir jāpieņem Komisijai, vajadzētu būt deleģētajam vai īstenošanas aktam.

2015. gada 23. septembra spriedumā apvienotajās lietās T-261/13 un T-86/14 Nīderlande/Komisija (“Eurostat”) Tiesa atcēla tiesību normas Komisijas īstenošanas aktos, kas pieņemtas saskaņā ar regulatīvo kontroles procedūru. Tiesa atgādināja, ka noteikumi par to, kādā veidā Savienības iestādes pieņem lēmumus, ir paredzēti Līgumā un nav ne dalībvalstu, ne arī pašu iestāžu rīcībā. Nīderlandes Karaliste šajā lietā norādīja, ka tam, lai pieņemtu īstenošanas pasākumus saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2494/95 un pasākumus šo pasākumu īstenošanai, jāpiemēro regulatīvā kontroles procedūra, savukārt Komisija Eurostat ģenerāldirektorātam ir uzticējusi noteikt un atjaunināt metodoloģiju, neparedzot regulatīvās kontroles procedūras piemērošanu. Komisija norādīja, ka metodoloģija nav uzskatāma par juridiski saistošu dalībvalstīm un ka tā nav īstenošanas pasākumi, kas minēti Regulā (EK) Nr. 2494/95. Tiesa nolēma, ka šī metodoloģija ir uzskatāma par īstenošanas pasākumiem, kas ir jāievēro, lai piemērojamās regulas iegūtu lietderīgu iedarbību un lai tiktu nodrošināta saskaņoto patēriņa cenu indeksu salīdzināmība. No tā izriet, ka apstrīdētajās tiesību normās bija jāparedz regulatīvā kontroles procedūra nepieciešamo īstenošanas pasākumu pieņemšanai atbilstoši tam, kā tas ir paredzēts Regulā Nr. 2494/95.



2. Darbības pārskats

2.1. Komiteju un sanāksmju skaits

Ir būtiski nošķirt komiteju procedūras komitejas, no vienas puses, un citas struktūras, it īpaši pašas Komisijas izveidotās “ekspertu grupas”, no otras puses. Ekspertu grupas sniedz konsultācijas Komisijai par politikas un deleģēto aktu sagatavošanu un īstenošanu, savukārt komiteju procedūras komitejas palīdz Komisijai izmantot īstenošanas pilnvaras, kas tai piešķirtas ar tiesību pamataktiem. Šajā ziņojumā uzmanība ir pievērsta vienīgi komiteju procedūras komitejām. Komiteju procedūras aktīvo komiteju skaits ir aprēķināts pa darbības nozarēm laikposmā no 2015. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim (sk. I tabulu). Salīdzinājumam ir norādīti arī iepriekšējā gada rādītāji (2014. gada 31. decembrī). Specializētās nodaļas un citi sastāvi nav atsevišķi uzskaitīti, jo tie ietilpst attiecīgajā komitejā.