( ) */"> EUR-Lex - 52015DC0031 - LV

| 52015DC0031 KOMISIJAS ATBILDES UZ EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTAS ĪPAŠO ZIŅOJUMU "SAIMNIECISKUMA NODROŠINĀŠANA — ES FINANSĒTO LAUKU ATTĪSTĪBAS PROJEKTU DOTĀCIJU IZMAKSU KONTROLE” /* COM/2015/031 final - 2014/ ( ) */





KOMISIJAS ATBILDES UZ EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTAS ĪPAŠO ZIŅOJUMU „SAIMNIECISKUMA NODROŠINĀŠANA — ES FINANSĒTO LAUKU ATTĪSTĪBAS PROJEKTU DOTĀCIJU IZMAKSU KONTROLE” Kopsavilkums II. Komisija ir pilnīgi apņēmusies sasniegt lauku attīstības izdevumu lielāku taupību un lietderību, jo īpaši, piešķirot dotācijas privātiem un publiskiem finansējuma saņēmējiem ieguldījumu veikšanai (izmaksu pamatotība). Attiecībā uz šo Komisija ir apstiprinājusi aktīvāku un saskaņotāku pieeju, vairāk pievēršoties taupīgumam, kas, kā uzskata Komisija, nodrošinās labāku finanšu pārvaldību nākamajā daudzgadu finanšu shēmā, par ko liecina turpmāk minētās atbildes. III. Komisija veic atbilstības revīzijas dalībvalstīs, lai pārbaudītu, vai to izdevumi atbilst noteikumiem. Šajās revīzijās Komisija ir arī atklājusi nepilnības saistībā ar izmaksu pamatotību. Saistībā ar šo jau ir piemērotas finanšu korekcijas un pašlaik tiek veiktas vairākas atbilstības noskaidrošanas procedūras, un pēc tām būtu jāpiemēro papildu finanšu korekcijas. IV. Maksājumu aģentūrām ir jāizpilda Regulas (ES) Nr. 907/2014 (programma 2014.–2020. gadam) 1. pielikumā noteiktie akreditācijas kritēriji pirms jebkādu maksājumu veikšanas. Komisijas Regulas (ES) Nr. 65/2011 24. panta 2. punkta d) apakšpunktā ir noteikts, ka dalībvalstīm administratīvās pārbaudēs ir jānovērtē izmaksu pamatotība, izmantojot piemērotu novērtēšanas sistēmu, piemēram, standarta izmaksas, piedāvājumu salīdzināšanu vai novērtēšanas komitejas iesaistīšanu. Šis nosacījums ir saglabāts 2014.–2020. gada plānošanas periodam. V. Sākotnēji nosacījumi par deklarēto izmaksu pamatotības novērtēšanu tika uzskatīti par pašizskaidrojošiem.[1] Patiesi, līdz laikam, kad pārstrādāja iepriekšējo tiesisko regulējumu, kas notika 2010. gada pavasarī[2], Komisijas uzmanība netika vērsta uz kādām lielām grūtībām šajā saistībā. Pārstrādātās versijas apstiprināšanas procesā tika iesniegts tikai viens jautājums (vai maksimālās izmaksas ir piemērota metode), un uz to tika sniegta atbilde. VI. Atbilde uz VI punkta a)–d) apakšpunktu Komisija savās revīzijās atklāja līdzīgas nepilnības tām, uz ko norāda Palāta, un ir piemērotas finanšu korekcijas, lai novērstu fonda risku. Pašlaik vēl aizvien tiek veiktas dažas atbilstības noskaidrošanas procedūras, un ir ļoti iespējams, ka pēc tām tiks piemērotas papildu finanšu korekcijas. Rīcības plānos, ko izstrādāja dalībvalstis, lai samazinātu kļūdu skaitu, veicot lauku attīstības pasākumus, ir ietvertas labākas izmaksu pamatotības novērtēšanas metodes. 2014.–2020. gada plānošanas periodā pastiprinātai standarta izmaksu izmantošanai būtu jāsamazina kļūdu risks saistībā ar šo. VIII. Eiropas Lauku attīstības tīkls (ENRD) izplatīs informāciju par labo praksi īpaši paredzētos semināros un tīmekļa vietnēs. IX. Komisija pieņem Palātas ieteikumu par to, ka dalībvalstīm būtu laikus jāievieš efektīva un lietderīga kontroles sistēma. Tā mudinās dalībvalstis izmantot Palātas izstrādāto un 1. pielikumā iekļauto kontrollapu un kritērijus. Komisija līdz 2015. gada janvārim sagatavos pamatnostādnes par kontroles pasākumiem un naudas sodiem lauku attīstības jomā, tostarp īpaši sadaļu par izmaksu pamatotību un Īpašajā ziņojuma pielikumā pievienoto kontrollapu vadošajām iestādēm. Turklāt Eiropas Lauku attīstības tīkla (ENRD) veiktie pasākumi 2014.–2020. gadā ietvers arī apmācības un pieredzes apmaiņu. Ievads 3. Kā norādījusi Palāta, Komisija veic atbilstības revīzijas dalībvalstīs, lai pārbaudītu, vai to izdevumi atbilst noteikumiem. Šajās revīzijās Komisija ir arī atklājusi nepilnības saistībā ar izmaksu pamatotību. Saistībā ar šo jau ir piemērotas finanšu korekcijas (piemēram, 19 miljoni euro Bulgārijai) un pašlaik tiek veiktas vairākas atbilstības noskaidrošanas procedūras, un pēc tām būtu jāpiemēro papildu finanšu korekcijas. Komisija 2013. gada 19. decembrī pieņēma pamatnostādnes par tādu finanšu korekciju noteikšanu, kuras publiskā iepirkuma noteikumu neievērošanas gadījumā veic attiecībā uz izdevumiem, ko finansē Savienība saskaņā ar dalīto pārvaldību. Saskaņā ar šīm pamatnostādnēm publisko iepirkumu noteikumu pārkāpumi ir jāvērtē, pamatojoties uz proporcionalitātes principu. 4. Komisija piekrīt, ka varētu ietaupīt vairāk, un tā ņems vērā Palātas apsvērumus. 5. 2014.–2020. gada plānošanas periodā tiks vispārināta un veicināta iespēja izmantot standarta izmaksas. Tai būtu jāsamazina fonda risks, kā arī jāsamazina administratīvais slogs dalībvalstīm. 15. Savās revīzijās Komisija vienmēr novērtē ieguldījumu izmaksu pamatotību un atbilstību publisko iepirkumu procedūrām. Gandrīz visās Komisijas veiktajās revīzijās ir atklātas nepilnības saistībā ar izmaksu pamatotību. Dalībvalstīm ir jānovērš šīs nepilnības, un tās tiek atkārtoti pārbaudītas nākamajās revīzijās. AGRI ĢD revīzijas stratēģijā, kuras pamatā ir sistēma un riski, ir ņemti vērā Eiropas Revīzijas palātas, OLAF un valstu sertifikācijas iestāžu konstatējumi iepriekšējās AGRI ĢD revīzijās, lai noteiktu riskantākās jomas, kurās turpmāk būtu jāveic revīzijas. Turklāt 2014.–2020. gada revīzijas stratēģija labāk aptvers visus izdevumus, un turpināsies intensīvs revīzijas darbs, lai aptvertu riskantākās jomas. „Kļūdu īpatsvara” rīcības plānos ir iekļauti preventīvi un korektīvi pasākumi, lai novērstu ar izmaksu pamatotību saistītas nepilnības, ja tādas ir atklātas Komisijas vai Eiropas Revīzijas palātas revīzijās. Jaunajā KLP Regulā (ES) Nr. 1306/2013 ir noteikts, ka Komisija var samazināt vai pārtraukt starpposma maksājumus dalībvalstīm, ja kontroles sistēmas nav efektīvas vai korektīvie pasākumi nav veikti. Ātri izmantojams rīks būs starpposma maksājumu pārtraukšana gadījumā, ja būs šaubas par maksājumu likumību un pareizību. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija ir pārliecināta, ka nepilnības tiks atklātas ātrāk un tas palīdzēs labāk novērst riskus un ātrāk veikt nepieciešamos korektīvos pasākumus. 21. ELFLA īsteno saskaņā ar dalīto pārvaldību. Komisija ir atbildīga par budžeta izpildi, un izpildes uzdevumi tiek dalīti ar dalībvalstīm. Dalībvalstīm ir jāveic nepieciešamie pasākumi, lai nodrošinātu, ka darbības tiek finansētas pareizi un atbilstīgi ES noteikumiem. Lai gan AGRI ĢD pilnīgi apņemas veikt savus pienākumus, kļūdu atklāšana un novēršana ir galvenokārt dalībvalstu ziņā. Komisija veic atbilstības revīzijas dalībvalstīs, lai pārbaudītu, vai to izdevumi atbilst noteikumiem. Pēc šīm atbilstības revīzijām ir iespējamas finanšu korekcijas un ieteikumu saraksts vadības un kontroles sistēmas uzlabošanai. Ja dalībvalstis neveic ierosinātās darbības, tām var pārtraukt maksājumus vai piemērot finanšu korekcijas. 22. Turklāt tagad Komisijai arī ir tiesības pārtraukt maksājumus noteiktos apstākļos, piemēram, ja vadības un kontroles sistēmas efektīvā darbībā ir būtiski trūkumi un dalībvalsts nav veikusi nepieciešamās darbības, lai labotu situāciju. 24. Kopēja atbilde uz 24.–28. punktu. Saistībā ar šo jau ir piemērotas finanšu korekcijas un pašlaik tiek veiktas vairākas atbilstības noskaidrošanas procedūras, un pēc tām būtu jāpiemēro papildu finanšu korekcijas. Gandrīz nevienā Komisijas veiktajā revīzijā izdevumu pamatotību nevarētu uzskatīt par pilnīgi apmierinošu. Ja atklāja šādas nepilnības, papildus finansiālajām sekām tika sniegti arī ieteikumi. Dažos gadījumos pēc tam tika veiktas korektīvas darbības. Eiropas Revīzijas palāta savā 2013. gada ziņojumā secināja, ka dalībvalstīm bija pietiekama informācija, lai atklātu un novērstu lielāko daļu kļūdu, ko konstatēja lauku attīstības jomā. Saistībā ar ieguldījumiem Palāta secināja, ka dalībvalstis varēja atklāt un novērst visas kvantitatīvi izmērojamās kļūdas pārbaudītajos darījumos.[3] Jānorāda, ka nepilnības, ko Palāta atklāj savās revīzijās, kuras tā veic, lai sagatavotu gada ziņojumus, atkārtoti pārbauda Komisija dokumentu revīzijās vai atbilstības revīzijās vai sertifikācijas iestāde. 29. Kā norādījusi Palāta 33. punktā, pēc analīzes tika organizēti četri semināri ar dalībvalstu iestāžu piedalīšanos. Semināros apsprieda jautājumus saistībā ar izmaksu un publisko iepirkumu pamatotību, kā arī stāstīja par labo praksi. Dalībvalstis arī īsteno ar kļūdu īpatsvaru saistītos rīcības plānus, kas dažos gadījumos ietver darbības izmaksu pamatotības uzlabošanai. Konkrētajā publisko iepirkumu gadījumā dalībvalstīm jau ir iesniegtas vadlīnijas par biežākajiem pārkāpumiem ESI fondu vadībā (4. seminārs „Kļūdu īpatsvars” 2014. gada oktobrī). 30. Jaunajā 2014.–2020. gada plānošanas periodā Komisija piedāvā vienkāršotu izmaksu risinājumu (vienotas likmes finansējumu, standarta likmes vienības izmaksas, vienreizējus maksājumus) kā efektīvu līdzekli izmaksu pamatotības nodrošināšanai. Regulā (ES) Nr. 1303/2013 ir ietvertas iespējas Eiropas struktūrfondiem un ieguldījumu fondiem aprēķināt attiecināmos subsīdiju izdevumus un atmaksājamo atbalstu, pamatojoties ne tikai uz faktiskajām izmaksām, bet arī vienotas likmes finansējumu, standarta likmes vienības izmaksām un vienreizējiem maksājumiem. Komisija ir sagatavojusi Vadlīnijas par vienkāršotu izmaksu risinājumiem (VIR), lai sniegtu tehniskus norādījumus par vienkāršotu izmaksu trim veidiem un informētu par labo praksi, lai mudinātu dalībvalstis izmantot vienkāršotās izmaksas. Tomēr dalībvalstis pašas var izlemt, vai izmantot vienkāršotu izmaksu risinājumus. Seminārā par kļūdu īpatsvaru, kas notika 2014. gada oktobrī, visu dalībvalstu vadošajām iestādēm un maksājumu aģentūrām sniedza norādījumus par to, kā novērst pārkāpumus publisko iepirkumu procedūrās. Visbeidzot, pamatnostādnes par kontroles pasākumiem un naudas sodiem lauku attīstības jomā būs pieejamas līdz 2014. gada beigām. Turklāt Komisija 2013. gada 19. decembrī pieņēma pamatnostādnes par tādu finanšu korekciju noteikšanu, kuras publiskā iepirkuma noteikumu neievērošanas gadījumā veic attiecībā uz izdevumiem, ko finansē Savienība saskaņā ar dalīto pārvaldību. Attiecībā uz ieviestu kontroles sistēmu novērtējumu Komisija ir atklājusi, ka ne vienmēr bija ieviestas labi veidotas kontroles sistēmas. 32. Pēc Palātas konstatējumiem 2011. gada ziņojumā tika ieviesti rīcības plāni. Tas bija svarīgs dalībvalstu uzdevums. Komisija ir sīki izstrādājusi rīkus rīcības plānu kvalitātes uzlabošanai, lai novērstu kļūdu pamatcēloņus. Tostarp pamatnostādnes par tādiem tematiem kā vienkāršotas izmaksas, publiskie iepirkumi, lauku attīstības plānos iekļauto pasākumu pārbaudāmība un vadāmība, kā arī konkrētu krāpšanas apkarošanas stratēģiju organizēšana. Pēdējā rīcības plānu atjauninājumā (2014. gada septembrī) dalībvalstīm bija daudz lielākā mērā jāņem vērā Palātas un Komisijas revīziju konstatējumi. Patiesi, 46 % dalībvalstu iesniegto pasākumu bija saistīti ar konkrētiem revīziju konstatējumiem, no kuriem 50 % bija no Palātas ziņojumiem. Jānorāda, ka jaunajā KLP Regulā (ES) Nr. 1306/2013 ir pastiprinātas Komisijas pilnvaras. 41. panta 2. punktā ir noteikts, ka starpposma maksājumus dalībvalstīm var pārtraukt vai samazināt, ja atklāj, ka valsts kontroles sistēmas galvenie elementi nav efektīvi vai nav veikti nepieciešamie korektīvie pasākumi. 36. panta 7. punktā ir noteikts, ka starpposma maksājumu pārtraukšana ir pirmais ātrai reaģēšanai izmantojamais rīks gadījumā, ja rodas šaubas par maksājumu likumību un pareizību. Turklāt, lai izvairītos no finanšu korekcijām, katrai maksājumu aģentūrai, par kuru AGRI ĢD gada darbības ziņojumā ir paustas bažas, būs jārīkojas nekavējoties. 33. Turklāt Komisija organizē dalībvalstīs (un kandidātvalstīs) seminārus maksājumu aģentūrām par krāpšanas apkarošanu. Semināru mērķis ir sniegt informāciju par jomām, kurās ir augsts krāpšanas risks, un to, kā to atklāt un novērst. Līdz 2014. gada beigām šajos semināros būs aptvertas šādas dalībvalstis: Austrija, Beļģija (Flandrija), Čehijas Republika, Dānija, Francija, Grieķija, Igaunija, Īrija, Kipra, Latvija, Nīderlande, Polija, Portugāle, Rumānija, Slovākijas Republika, Slovēnija, Somija, Spānija, Vācija un Zviedrija. Pašlaik tiek gatavoti semināri pārējās dalībvalstīs. 34. 2007.–2013. gadā lielākajā daļā lauku attīstības ieguldījumu pasākumu nebija konkrēta tiesiska pamatojuma izmantot vienkāršotu izmaksu risinājumus. Regulā (ES) Nr. 1303/2013 (67. un 68. pantā) ir paredzēta iespēja visiem Eiropas struktūrfondiem un ieguldījumu fondiem izmantot šos risinājumus, un tāpēc tiek gaidīts, ka, izmantojot Komisijas uzlabotās norādes, jaunajā plānošanas periodā vienkāršotu izmaksu risinājumus izmantos lielākai daļai izdevumu. Protams, galu galā dalībvalstis pašas var izlemt, vai tās vēlas izmantot vienkāršotu izmaksu risinājumus. 35. Rīcības plāni ir vērsti uz to, lai noteiktu un novērstu galvenos avotus pārkāpumiem izdevumos, tostarp nepilnības izdevumu pamatotības pārbaudēs. Patiesībā 2013. gada jūnijā iesniegtajā Komisijas dienestu darba dokumentā[4] kā viens no kļūdu cēloņiem bija minēts sliktais izdevumu pamatotības novērtējums (10. ieteikums). Kopš tā laika dalībvalstis ir pakāpeniski noteikušas nepilnības šajā jomā un veikušas preventīvas un korektīvas darbības. 42. Skatīt atbildi uz 34. punktu. Atbildes uz 44.–49. punktu Uzraudzības un novērtēšanas sistēmas, ko dalībvalstis ieviesa saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 808/2014 (Lauku attīstības īstenošanas akta) 4. pielikumu, varētu būt lietderīgs rīks izdevumu pamatotības novērtēšanai, ņemot vērā sasniegtos un/vai plānotos tiešos rezultātus, rezultātus un ietekmi. Komisija ieteiks dalībvalstīm uzlabot izmaksu lietderības un izmaksu efektivitātes novērtējumu atsevišķos projektos un darbībās. 52. AGRI ĢD organizē īpašus darbseminārus par krāpšanas apkarošanas stratēģijām gandrīz visās dalībvalstīs. Sīkāku informāciju skatīt atbildē uz 33. punktu. 54. Par labo praksi šajā jomā 2014.–2020. gadā informēs, izmantojot ENRD. 61. Ir dažādas metodikas, ko varētu izmantot, lai noteiktu vienkāršotu izmaksu risinājumus, kā paskaidrots Regulas (ES) Nr. 1303/2013 67. panta 5. punktā. Turklāt saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1305/2013 62. panta 2. punktu vadošās iestādes iekļauj savās lauku attīstības programmās paziņojumu, kas apstiprina aprēķinu atbilstību un precizitāti. Šo paziņojumu sniedz funkcionāli neatkarīga struktūra. 62. Saskaņā ar pašreizējo tiesisko regulējumu Komisija nevar noteikt dalībvalstīm pienākumu atjaunināt vai periodiski pārskatīt vienkāršotu izmaksu risinājumu metodiku, ko izmanto vadošās iestādes saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 67. pantu, lai gan Komisija mudina nodrošināt, lai ieviestās sistēmas atainotu tirgus cenu izmaiņas laikā. 7. izcēlums. Piemērojot vienības standarta izmaksas, kas balstītas uz teorētiskiem aprēķiniem, var pārvērtēt pieejamās tirgus cenas, tāpēc rodas pārmaksa 2014.–2020. gadā šai sistēmai ir jābūt pamatotai ar godīgiem, taisnīgiem un pārbaudāmiem aprēķiniem, ņemot vērā cita starpā statistikas datus, vēsturiskos datus vai parasto izmaksu uzskaites praksi. Īpaši attiecībā uz ieguldījumu pasākumiem: Komisija mudinās dalībvalstis periodiski pārskatīt vienkāršotu izmaksu risinājumu metodikas, lai tās atbilstu izmaiņām tirgū. 71. Komisija mudina dalībvalstis nodrošināt, lai ieviestās sistēmas atainotu tirgus cenu izmaiņas laikā. Komisijas kopējā atbilde uz 78. un 79. punktu. Var būt apstākļi, kad ir pamatoti izmantot piegādātāju ar augstākas cenas piedāvājumu, kā Palāta ir paskaidrojusi 47.–52. punktā, taču Komisija piekrīt, ka manipulācijas nav pieņemamas. 80. Ekstremāli gadījumi tiešām ir bieži novēroti OLAF izmeklēšanās. 81. Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 īstenošana palīdzēs novērst un atklāt krāpšanu. Šīs regulas 1. pielikumā ir noteikts, ka maksājumu aģentūrai ir jānodrošina, lai darbinieku apmācībās būtu ietverta informēšana par krāpšanu. Saskaņā ar jauno Regulu (ES) Nr. 1306/2013, Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 907/2014 un Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 908/2014 dalībvalstīm ir pienākums vairāk pievērsties krāpšanai kā fondu riskam. Šim jautājumam ir pievērsta īpaša uzmanība arī semināros par krāpšanas apkarošanu (sk. atbildi uz 33. punktu). 86. Par labo praksi šajā jomā 2014.–2020. gadā informēs, izmantojot ENRD. 90. Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 809/2014 48. panta 3. punktā ir noteikts pienākums dalībvalstīm pārbaudīt pabeigto darbību salīdzinājumā ar darbību, par kuru iesniedza atbalsta pieteikumu un kurai piešķīra atbalstu. Šis nosacījums ļauj dalībvalstīm noteikt gadījumus, kad faktiskais rezultāts nav tāds, kādu sākotnēji plānoja sasniegt atbalsta saņēmējs. 103. Sākotnēji nosacījumi par deklarēto izmaksu pamatotības novērtēšanu tika uzskatīti par pašizskaidrojošiem.[5] Patiesi, līdz laikam, kad pārstrādāja iepriekšējo tiesisko regulējumu, kas notika 2010. gada pavasarī[6], Komisijas uzmanība netika vērsta uz kādām lielām grūtībām šajā saistībā. Pārstrādātās versijas apstiprināšanas procesā tika iesniegts tikai viens jautājums (vai maksimālās izmaksas ir piemērota metode), un uz to tika sniegta atbilde. Vienlaikus Komisija ir sagatavojusi Vadlīnijas par vienkāršotu izmaksu risinājumiem (VIR), lai sniegtu tehniskus norādījumus par vienkāršotu izmaksu trim veidiem un informētu par labo praksi, lai mudinātu dalībvalstis izmantot vienkāršotās izmaksas. Tomēr dalībvalstis pašas var izlemt, vai izmantot vienkāršotu izmaksu risinājumus. Seminārā par kļūdu īpatsvaru, kas notika 2014. gada oktobrī, visu dalībvalstu vadošajām iestādēm un maksājumu aģentūrām sniedza norādījumus par to, kā novērst pārkāpumus publisko iepirkumu procedūrās. Visbeidzot, pamatnostādnes par kontroles pasākumiem un naudas sodiem lauku attīstības jomā būs pieejamas līdz 2014. gada beigām. Turklāt Komisija 2013. gada 19. decembrī pieņēma pamatnostādnes par tādu finanšu korekciju noteikšanu, kuras publiskā iepirkuma noteikumu neievērošanas gadījumā veic attiecībā uz izdevumiem, ko finansē Savienība saskaņā ar dalīto pārvaldību. 2014.–2020. gada plānošanas periodā Komisija piedāvā vienkāršotu izmaksu risinājumu (vienotas likmes finansējumu, standarta likmes vienības izmaksas, vienreizējus maksājumus) kā efektīvu līdzekli izmaksu pamatotības nodrošināšanai.. Regulā (ES) Nr. 1303/2013 ir ietvertas iespējas Eiropas struktūrfondiem un ieguldījumu fondiem aprēķināt attiecināmos subsīdiju izdevumus un atmaksājamo atbalstu, pamatojoties ne tikai uz faktiskajām izmaksām, bet arī vienotas likmes finansējumu, standarta likmes vienības izmaksām un vienreizējiem maksājumiem. Attiecībā uz ieviestu kontroles sistēmu novērtējumu Komisija ir atklājusi, ka ne vienmēr bija ieviestas labi veidotas kontroles sistēmas. 110. Komisija piekrīt šim ieteikumam. Dalībvalstīm laikus ir jānodrošina, lai būtu ieviestas efektīvas kontroles sistēmas. Komisija mudinās dalībvalstis izmantot Palātas izstrādāto un 1. pielikumā iekļauto kontrollapu un kritērijus. Komisija līdz 2015. gada janvārim sagatavos pamatnostādnes par kontroles pasākumiem un naudas sodiem lauku attīstības jomā, tostarp īpaši sadaļu par izmaksu pamatotību un Īpašajā ziņojuma pielikumā pievienoto kontrollapu vadošajām iestādēm. Turklāt Eiropas Lauku attīstības tīkla (ENRD) veiktie pasākumi 2014.–2020. gadā ietvers arī apmācības un pieredzes apmaiņu. 111. Komisija pieņem šo ieteikumu un veiks dalībvalstu īstenoto pasākumu pēcpārbaudi. Attiecībā uz saistību nepildīšanas riskiem Komisija mudinās dalībvalstis regulārās sanāksmēs dalīties pieredzē un labajā praksē. Attiecībā uz neatbilstības riskiem AGRI ĢD 2014. gada martā pieņēma jaunu daudzgadu revīzijas stratēģiju 2014.–2020. gadam. Arī šī revīzijas stratēģija ir pamatota uz risku. Lai revīzijas tvērums būtu optimāls, tagad stratēģijā ir paredzēta nepārtraukta trīsgadu revīzijas programma, ko piemēro no 2014. gada jūlija. Šīs programmas pamatā ir centrālā riska analīze (CRA), un to pārskatīs katru gadu. Pēc šīm revīzijām piemērojamo finanšu korekciju pamatā ir atklātās nepilnības kontroles sistēmu īstenošanā un aplēses attiecībā uz finanšu risku, ko rada šīs nepilnības ES budžetam. Pamatojoties uz šīm revīzijām, Komisija var arī noteikt faktiskos atklāto kļūdu cēloņus un iemeslus un pieprasīt dalībvalstīm izstrādāt konkrētus un mērķtiecīgus korektīvus pasākumus. [1] Komisijas Regulas (ES) Nr. 65/2011 24. panta 2. punkta d) apakšpunkts [2] Padomes Regula (EK) Nr. 1975/2006 [3] Eiropas Revīzijas palātas 2013. gada ziņojuma 4.8. punkts. [4] Komisijas dienestu darba dokuments par kļūdu pamatcēloņu novērtēšanu un korektīvajiem un preventīvajiem pasākumiem lauku attīstības politikā (SWD(2013) 244 final). [5] Komisijas Regulas (ES) Nr. 65/2011 24. panta 2. punkta d) apakšpunkts [6] Padomes Regula (EK) Nr. 1975/2006