1.

iesaka Padomei un Komisijas priekšsēdētājas vietniekam /Savienības Augstajam pārstāvim ārlietās un drošības politikas jautājumos: a) atkārtoti paust stingru atbalstu Ukrainas teritoriālajai integritātei, suverenitātei un neatkarībai tās starptautiski atzītajās robežās; nodrošināt visu nepieciešamo materiālo, militāro, finansiālās un humāno palīdzību Ukrainai un sagatavoties sniegt pēc iespējas lielāku ieguldījumu valsts atjaunošanā pēc kara, jo demokrātija un brīvība ir atkarīga no labklājības un ekonomiskās stabilitātes; izveidot juridisku instrumentu, kas ļautu konfiscēt iesaldētos Krievijas aktīvus un līdzekļus un izmantot tos reparāciju maksājumiem un Ukrainas rekonstrukcijai; b) balstīties uz apņēmību un vienotību, kas tika apliecināta, sākoties karam pret Ukrainu, un steidzami sasniegt kopīgo mērķu vērienīgumu; panākt patiesu progresu ārpolitikas un aizsardzības sadarbības jomā Savienības līmenī, kā noteikts Versaļas deklarācijā un Padomes 2022. gada 24. un 25. marta secinājumos; c) vienoties, ka Augstais pārstāvis / Komisijas priekšsēdētājas vietnieks ex officio piedalās dažos sarunu formātos, ko ierosinājušas vai vada ES dalībvalstis; d) ieviest kvalificētu balsu vairākumu Līgumā jau paredzētajās ārpolitikas jomās, piemēram, pieņemot ES individuālos sankciju režīmus, un censties paplašināt kvalificēta balsu vairākuma izmantojumu, attiecinot to uz ārpolitiku Padomē, lai palielinātu ES ārpolitikas efektivitāti; e) nodrošināt, ka dalībvalstis ievēro Līgumu principus, jo īpaši LES 24. pantu, kurā norādīts, ka “uzticības un savstarpējas solidaritātes garā dalībvalstis aktīvi un konsekventi atbalsta Savienības ārpolitiku un drošības politiku”; f) panākt strauju progresu aizsardzības savienības izveidē ar īstermiņa, vidēja termiņa un ilgtermiņa mērķiem, īstenojot Stratēģiskajā kompasā izklāstītos konkrētos pasākumus, kuri kalpotu kā izejas punkts kopējas ES aizsardzības īstenošanai saskaņā ar LES 42. panta 2. punkta noteikumiem; g) pastiprināt sadarbību ar līdzīgi domājošiem partneriem visā pasaulē, jo īpaši ar transatlantiskajiem NATO sabiedrotajiem, lai saglabātu pēc iespējas spēcīgāku vienotību uz noteikumiem balstītas starptautiskās kārtības aizsardzībā, tādējādi veicinot un aizstāvot mieru, demokrātijas principus un cilvēktiesību ievērošanu un nodrošinot, ka ekonomiskā atkarība nedominē pār cilvēktiesību un Savienības atbalstīto vērtību aizsardzību; īpaši uzsvērt šādu sadarbību ar pasaules dienvidu valstīm un šajā nolūkā izmantot sadarbību attīstības jomā un stratēģiju “Globālā vārteja”; uzsvērt, ka ir vajadzīga starptautiska sadarbība pārtikas nodrošinājuma jautājumos; h) izveidot regulāru ES Aizsardzības ministru padomi; i) padarīt Savienības stratēģisko autonomiju par visaptverošu mērķi visās jomās un par fundamentālu un holistisku pieeju tās ārpolitikai, drošības un aizsardzības politikai un ārējai darbībai, lai tai dotu iespēju vajadzības gadījumā rīkoties vienatnē un, ja iespējams, kopā ar partneriem, un tādējādi tai būtu nozīmīga loma starptautiskajā arēnā; radīt instrumentus, ar kuriem stāties pretī ekonomiskajam spiedienam un pēc iespējas drīzāk panākt uztursuverenitāti un pilnīgu energoapgādes drošību, lai samazinātu enerģētisko atkarību; turpināt nodrošināt piegādes ķēžu diversifikāciju, lai novērstu stratēģisko atkarību no izejvielām; šajā sakarībā nodrošināt savstarpīgumu arī ieguldījumu un tirdzniecības politikā; j) sadarboties ar sabiedrotajiem un partneriem, lai novērstu Krievijas agresijas pret Ukrainu sekundārās sekas, tostarp saistībā ar pārtikas nodrošinājumu trešās valstīs, jo īpaši Savienības kaimiņvalstīs; k) apkarot propagandu un dezinformācijas kampaņas Savienībā un tās kaimiņvalstīs un vērsties pret tām, un pastiprināt sadarbību ar partneriem ES kandidātvalstīs un potenciālajās kandidātvalstīs, kā arī visā pasaulē, tostarp steidzami izveidojot tam nepieciešamās juridiskās un tehniskās spējas, lai vērstos pret ļaunprātīgu ārvalstu iejaukšanos, piemēram, Krievijas īstenoto iejaukšanos pirms agresīvā kara pret Ukrainu un tā laikā; stiprināt Eiropas Ārējās darbības dienesta Austrumu Stratēģiskās komunikācijas operatīvās grupas spējas; izveidot proaktīvu, daudzvalodu un stratēģisku komunikācijas politiku;