Zaļā grāmata par kolīzijas normām lietās, kas saistītas ar laulāto mantiskajām attiecībām, ieskaitot jautājumu par piekritību un savstarpēju atzīšanu {SEC(2006) 952} /* COM/2006/0400 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 17.07.2006 COM(2006) 400 galīgā redakcija ZAĻĀ GRĀMATA PAR KOLĪZIJAS NORMĀM LIETĀS, KAS SAISTĪTAS AR LAULĀTO MANTISKAJĀM ATTIECĪBĀM, IESKAITOT JAUTĀJUMU PAR PIEKRITĪBU UN SAVSTARPĒJU ATZĪŠANU (iesniegusi Komisija){SEC(2006) 952} IEVADS AR šO ZAļO GRāMATU TIEK UZSāKTA PLAšA APSPRIEšANāS PAR JURIDISKAJIEM JAUTāJUMIEM, KAS SAISTīTI AR LAULāTO MANTISKAJāM ATTIECīBāM UN CITA VEIDA PERSONU SAVIENīBU MANTISKAJāM SEKāM STARPTAUTISKā KONTEKSTā. TAJā IZKLāSTīTI DAžāDI šīS JOMAS ASPEKTI, ATTIECīBā UZ KURIEM šķIET, KA BūTU JāPIEņEM KOPIENAS LīMEņA TIESīBU NORMAS. Komisija aicina visas ieinteresētās personas līdz 2006. gada 11. novembrim sūtīt savas atbildes un citu lietderīgu informāciju uz šādu adresi: Eiropas Komisija Tieslietu, brīvības un drošības ģenerāldirektorāts C1 nodaļa: CiviltiesībasB – 1049 BruxellesFaksa numurs: + 32 (0) 2 299 64 57E-pasts: jls-coop-jud-civil@ec.europa.eu Ja šajā apspriešanā iesaistītās personas nevēlas, lai to atbildes un atsauksmes tiktu publicētas Komisijas tīmekļa vietnē, lūdzam to norādīt. IZMANTOTIE TERMINI Starptautiskā piekritība: kādas valsts tiesu spēja izšķirt starptautiskus strīdus. Kolīzija: situācija, kurā attiecībām (fakti, līgumi, ģimenes attiecības utt.), kurās saikne ir vairāk nekā ar vienu valsti, var tikt piemērots divu vai vairāku valstu likums. Ar kolīzijas normām nosaka, kuras valsts likums ir piemērotākais konkrēto tiesisko attiecību risināšanai. Laulības līgums: pirms došanās laulībā noslēgts līgums, ar ko nosaka laulāto mantiskās attiecības. Oficiāla atzīšana (exequatur) : procedūra, ar ko kādas valsts teritorijā atļauj izpildīt ārvalstīs pieņemtu vai izsniegtu tiesas nolēmumu, šķīrējtiesas nolēmumu, publisku aktu vai izlīgumu. Tiesa: tiesa, kurai lieta ir piekritīga, vai tiesa, kurā iesniegta prasība. Laulāto mantiskās attiecības: laulāto savstarpējās mantiskās tiesības (matrimonial property rights). Laulāto mantiskās attiecības ietver tiesiskos noteikumus par laulāto finansiālajām attiecībām, kas rodas laulības rezultātā, gan laulāto starpā, gan ar trešām personām, jo īpaši laulāto kreditoriem. Reģistrētas partnerattiecības: divu pārī dzīvojošu personu partnerattiecības, ja tās šo savienību ir reģistrējušas valsts iestādē, kura noteikta šo personu dzīvesvietas dalībvalsts tiesībās. Šīs zaļās grāmatas vajadzībām šajā kategorijā tiek iekļautas arī tādu ārpuslaulības pāru attiecības, kuri noslēguši „reģistrētu līgumu” līdzīgi Francijā esošajam pacs [1]. Nereģistrēta kopdzīve (kopdzīve bez laulības noslēgšanas): situācija, kurā divas personas stabili un ilgstoši dzīvo kopā, bet kurā šīs attiecības nav reģistrētas oficiālā iestādē. Jau 1998. gada Vīnes rīcības plāna[2] prioritāšu vidū minēta Eiropas līmeņa akta pieņemšana par laulāto mantiskajām attiecībām. Kopējā pasākumu programmā par nolēmumu savstarpējās atzīšanas principa piemērošanu civillietās un komerclietās[3], ko Komisija un Padome pieņēma 2000. gadā, paredzēts, ka jāizstrādā tiesību akts par piekritību, nolēmumu atzīšanu un izpildi „laulāto mantisko attiecību un ārpuslaulības pāru šķiršanās mantisko seku” lietās. Hāgas programmā[4], ko Eiropadome pieņēma 2004. gada 4. un 5. novembrī un kurā par galveno prioritāti noteikta minētās savstarpējās atzīšanas programmas īstenošana, un Padomes un Komisijas rīcības plānā par Hāgas programmas īstenošanu[5] Komisija aicināta iesniegt zaļo grāmatu „par likumu kolīzijām gadījumos, kas attiecas uz laulības īpašuma režīmiem, tostarp jautājumu par piekritību un savstarpēju atzīšanu”. Lai tiktu aplūkoti visi ģimenes tiesību mantiskie aspekti, šajā zaļajā grāmatā iztirzāti jautājumi gan par laulāto mantiskajām attiecībām, gan cita veida personu savienību mantiskajām sekām. Visās dalībvalstīs vērojams, ka arvien biežāk veidojas pāri, kurus nevieno laulības saites. Lai ņemtu vērā šo jauno sociālo realitāti, minētajā savstarpējās atzīšanas programmā norādīts, ka tāpat jāaplūko arī jautājums par ārpuslaulības pāru šķiršanās mantiskajām sekām. Ir skaidrs, ka tiesiskuma telpā jāievēro pilsoņu reālās vajadzības. Pieaugot personu mobilitātei telpā, kurā nepastāv iekšējās robežas, cita starpā ievērojami pieaug visdažādākā veida personu savienības starp dažādu dalībvalstu valstspiederīgajiem, kā arī gadījumi, kad šie pāri uzturas dalībvalstī, kura nav to valstspiederības valsts, turklāt papildus tam bieži vien tiek pirkti īpašumi dažādu Eiropas Savienības dalībvalstu teritorijā. Pētījums[6], ko Komisija pasūtīja 2002. gadā, liecināja, ka vairāk nekā 5 miljoni Eiropas Savienības dalībvalstu valstspiederīgo dzīvo kādā citā, nevis savā dalībvalstī, savukārt Eiropas Savienībā dzīvojošo ārvalstnieku, kuriem nav ES pilsonības, skaits bija aptuveni 14 miljoni. Šajā pētījumā lēsts, ka ir teju 2,5 miljoni tādu nekustamo īpašumu, kas pieder laulātajiem un kas atrodas dalībvalstī, kura nav viņu dzīvesvietas valsts. Komisijas veiktais ietekmes novērtējums[7] attiecībā uz regulas priekšlikumu par laulības šķiršanas lietās piemērojamo likumu un piekritību liecina, ka starptautisku laulības šķiršanas lietu skaits Eiropas Savienībā ik gadu ir aptuveni 170 000 jeb 16 % no visiem šķiršanās gadījumiem. Kad jāsadala un / vai jāpārvalda šo pāru manta, bieži rodas praktiska un juridiska rakstura grūtības. Tās bieži ir saistītas ar to, ka dalībvalstīs ievērojami atšķiras gan materiālo tiesību, gan starptautisko privāttiesību normas par laulības un cita veida personu savienību mantiskajām sekām. LAULĀTO MANTISKĀS ATTIECĪBAS Līdz šim pieņemtajos Kopienas tiesību aktos nav bijuši iekļauti jautājumi par laulāto mantiskajām attiecībām. Turklāt Hāgas 1978. gada Konvenciju par tiesībām, kas piemērojamas laulāto īpašuma režīmam, ir ratificējusi tikai Francija, Luksemburga un Nīderlande. Tā kā pašreizējā situācijā materiālās tiesības nav iespējams saskaņot, šajā zaļajā grāmatā uzmanība veltīta nozīmīgajam jautājumam par kolīzijas normām. Zaļās grāmatas pielikumā ietverts pārskats par dalībvalstu iekšējām tiesību normām. Kolīzijas normu piemērošanas joma potenciāli varētu ietvert plašu jautājumu loku (līgumu spēkā esamība, mantisko attiecību veidu izbeigšana un nošķiršana utt.). Protams, jāaplūko jautājums par piekritību, īpaši tādēļ, lai nodrošinātu turpmāk pieņemamo noteikumu saskaņotību ar noteikumiem par tiesas procedūrām šķiršanās un mantošanas lietās. Tāpat jāmeklē tādi risinājumi, kas pusēm dotu zināmu autonomiju piekritīgās tiesas izvēlē. Laulību mantiskos aspektus bieži kārto ārpustiesas ceļā. Lai vienkāršotu darbu praktizējošiem juristiem un piedāvātu efektīvus risinājumus pilsoņu praktiskajām problēmām, tāpat jāaplūko ārpustiesas iestāžu loma un kompetence, kā arī šādu iestāžu izsniegto ārpustiesas dokumentu un aktu atzīšana. Visbeidzot, ar Eiropas tiesību aktiem acīmredzot būtu jācenšas atvieglot pilsoņu dzīvi, paredzot laulāto mantisko attiecību reģistrēšanu dalībvalstīs. Piemērošanas joma 2003. gada 27. novembra Regula (EK) Nr. 2201/2003[8] par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību, ko piemēro no 2005. gada 1. marta, neattiecas uz laulības šķiršanas mantiskajām sekām. Loģiski, no plānotā tiesību akta piemērošanas jomas jāizslēdz jomas, kuras jau ir ietvertas iepriekš pieņemtajos tiesību aktos, piemēram, uzturēšanas saistības, uz kurām attiecas Regula (EK) Nr. 44/2001[9] par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās, ko piemēro no 2002. gada 1. marta, un Komisijas priekšlikums regulai par piekritību, piemērojamo likumu, nolēmumu atzīšanu un izpildi un sadarbību uzturēšanas saistību lietās[10]. Tāpat jāapsver, vai plānotā tiesību akta jomā nebūtu jāiekļauj citi laulības personiskie aspekti, ciktāl tie var ietekmēt pāra īpašumu (piemēram, tiesības vienam laulātajam pārstāvēt otru, ģimenes mājokļa aizsardzība, laulības dzīves izmaksu segšana utt.). Turklāt laulāto mantiskajās attiecībās parasti iekļauj gan mantiskās sekas, kādas ir laulības šķiršanai, gan tās, kas rodas laulības laikā. Tādējādi parādi, kas radušies kopdzīves laikā laulāto kopīgu vai atsevišķu darbību rezultātā, jāsedz no laulāto kopīgās vai atsevišķās mantas, lai attiecīgo slogu sadalītu savā starpā un attiecībā pret trešām personām. 1. jautājums a) Vai plānotajā tiesību aktā būtu jāiekļauj kādi laulāto mantisko attiecību personiskie aspekti, kas nav ietverti iepriekš minētajos tiesību aktos, vai tikai no laulības attiecībām izrietošās mantiskās sekas? Ja būtu jāiekļauj, tad kādi aspekti un kādēļ? b) Vai plānotais instruments būtu jāpiemēro no šīm attiecībām izrietošajām mantiskajām sekām kopdzīves laikā vai tikai no laulāto atšķiršanas vai laulības šķiršanas brīža? | Kolīzijas normas Piesaistes kritēriji un piemērojamā likuma izvēle Lai atvieglotu praktizējošo juristu darbu, plānotajiem noteikumiem būtu jābūt universāla rakstura, proti, jādod iespēja piemērot gan kādas dalībvalsts, gan kādas trešās valsts likumu. Lai noteiktu laulāto mantiskajām attiecībām piemērojamo likumu, jānosaka viens vai vairāki piesaistes kritēriji. Būs jānosaka, vai izraudzītajam piesaistes kritērijam jābūt vienam un tam pašam attiecībā uz visiem laulāto mantisko attiecību aspektiem, kas ietverti piemērojamā likumā, vai arī atsevišķiem konkrētās situācijas aspektiem jāpiemēro citi kritēriji (dépe?age). Šeit īpaši varētu pieminēt nekustamos īpašumus, attiecībā uz kuriem par piesaistes kritēriju dažkārt izmanto to atrašanās vietas valsts likumu. 2. jautājums a) Kādi piesaistes kritēriji būtu jāizmanto, lai noteiktu laulāto mantiskajām attiecībām piemērojamo likumu? Ja to ir vairāki, kāda prioritāšu secība jānosaka (piemēram, laulāto pirmā parastā dzīvesvieta, to valstspiederība? Citi piesaistes kritēriji)? b) Ja plānotais tiesību akts attiektos uz visām no laulības attiecībām izrietošajām mantiskajām sekām, vai jāparedz vieni un tie paši kritēriji gan attiecībā uz pāra kopdzīves laiku, gan attiecībā uz laiku, kopš šīs attiecības izbeigušās? 3. jautājums Vai būtu jāizmanto viens un tas pats piesaistes kritērijs visām piemērojamā likumā paredzētajām situācijām vai arī būtu jāparedz iespēja dažādiem aspektiem piemērot dažādus kritērijus (dépe?age)? Ja tā, kādās situācijas tas būtu jāparedz? | Papildus tam jāapsver risinājums gadījumos, kuros piesaistes faktors(-i), uz ko norāda kolīzijas norma (piemēram, dzīvesvieta), laika gaitā mainās vai pārvietojas. Piemēram, Hāgas 1978. gada 14. marta konvencijā noteikts, ka laulāto mantiskajām attiecībām piemērojamais likums mainās automātiski līdz ar laulāto dzīvesvietas vai valstspiederības maiņu (7. pants), ja laulātie paši nav norādījuši piemērojamo likumu vai noslēguši laulības līgumu. Laulāto mantiskajām attiecībām piemērojamā likuma maiņai var būt un var nebūt atpakaļejošs spēks, atkarībā no katrā valstī noteiktā. 4. jautājums Vai būtu jāļauj, lai laulāto mantiskajām attiecībām piemērojamais likums mainās automātiski, ja mainās kādi piesaistes kritēriji, piemēram, laulāto parastā dzīvesvieta? Ja tā, vai šīm izmaiņām drīkst būt atpakaļejošs spēks? Gribas autonomijas īstenošana Lielākā daļa dalībvalstu laulātajiem ļauj izvēlēties viņu mantiskajām attiecībām piemērojamo likumu. Ja plānotajā tiesību aktā paredz pieļaut šādu izvēles iespēju, acīmredzot, jānosaka ierobežots piesaistes kritēriju skaits, īpaši tādi, kuriem ir faktiska saikne ar laulātajiem (piemēram, viena vai abu laulāto parastās dzīvesvietas vai valstspiederības valsts likums). Tāpat jāapsver, vai piemērojamā likuma izvēlei būtu jāpiekārto kādas formalitātes, un, ja tā, tad kādas. Turklāt ir jautājums par to, vai attiecībā uz šādu laulāto vienošanos noteikt vai nenoteikt ierobežojumus laika ziņā, tas ir, vai tās var tikt piemērotas tikai tad, ja pāris šķiras, vai arīdzan pušu kopdzīves laikā. Šādā gadījumā jāraugās, lai netiktu kaitēts trešo personu tiesībām. 5. jautājums a) Vai laulātajiem jādod iespēja izvēlēties viņu mantiskajām attiecībām piemērojamo likumu? Ja tā, kādi varētu būt piesaistes kritēriji, lai dotu šo izvēles iespēju? b) Vai būtu pieļaujama diferencēta izvēle, proti, vienai mantas daļai izraudzīties vienu likumu, bet otrai – citu? c) Vai šo izvēli būtu jāļauj izdarīt un mainīt jebkurā laikā pirms došanās laulībā un tās laikā vai tikai kādā konkrētā brīdī (laulības šķiršanas brīdī)? d) Vai šādā gadījumā, mainot piemērojamo likumu, šīm izmaiņām jābūt ar atpakaļejošu spēku? | 6. jautājums Vai būtu jāsaskaņo šādu vienošanos formālās prasības? Piekritības noteikumi Piekritība tiesas iestādēm Dalībvalstis ir pieņēmušas ļoti dažādus kritērijus starptautiskās piekritības noteikšanai laulāto mantisko attiecību lietās. Jāņem vērā esošie Kopienas noteikumi, īpaši iepriekš minētā Regula (EK) Nr. 2201/2003, ar ko nosaka atsevišķus laulības personiskos aspektus. Turklāt, ņemot vērā intereses, ko skars plānotais tiesību akts, būtu jāsaglabā zināma piekritības noteikumu un kolīzijas normu konsekvence, kā arī jāparedz iespēja, ka tiesu izvēlas laulātie. 7. jautājums a) Vai gadījumā, ja laulāto mantiskās attiecības beidzas laulības šķiršanas vai laulāto atšķiršanas rezultātā, tiesai, kurai piekrīt šāda veida lietas saskaņā ar Regulu Nr. 2201/2003, ir jābūt piekritībai arī, lai lemtu par laulāto mantisko attiecību izbeigšanu? b) Vai mantošanas gadījumā tiesai, kurai piekrīt mantošanas strīdi, jābūt piekritībai arī, lai lemtu par laulāto mantisko attiecību izbeigšanu? | 8. jautājums a) Negatīvas atbildes gadījumā – kādi starptautiskās piekritības noteikumi būtu jāpieņem, īpaši attiecībā uz īpašuma jautājumiem, kas rodas pāra kopdzīves laikā (piemēram, par laulāto savstarpējiem dāvinājumiem vai līgumiem)? b) Vai jāparedz viens vispārējs kritērijs vai vairāki alternatīvi kritēriji, kā noteikts Regulā Nr. 2201/2003 (piemēram, parastā dzīvesvieta, kopējā valstspiederība)? | 9. jautājums a) Vai jāparedz, ka par visa veida mantu – kustamu un nekustamu – lemj viena tiesa, pat tad, ja manta atrodas vairāku dalībvalstu teritorijā? b) Ja viena no strīda pusēm ir trešā persona, vai jāpiemēro vispārējās tiesību normas? | 10. jautājums Vai pusēm jādod iespēja izvēlēties tiesu, kurai lieta ir piekritīga? Ja tā, ar kādiem nosacījumiem? | 11. jautājums Vai šajā jomā būtu lietderīgi atļaut lietu no vienas dalībvalsts tiesas nodot citas dalībvalsts tiesai? Ja tā, ar kādiem nosacījumiem? | Piekritība ārpustiesas iestādēm Ņemot vērā to, cik nozīmīgas funkcijas šajā jomā veic ārpustiesas iestādes (piemēram, notāri un advokāti), varētu būt lietderīgi izlemt jautājumu par to kompetenci. Tāpat jāapsver, vai pāriem būtu jābūt iespējai atsevišķas formalitātes nokārtot savas dzīvesvietas dalībvalsts iestādēs pat tad, ja galvenā piekritības norma norāda uz citas dalībvalsts iestādi. 12. jautājums Vai jāparedz piekritības noteikumi attiecībā uz ārpustiesas iestādēm? Ja tā, vai jāpiemēro līdzīgi piekritības kritēriji kā tiesas iestāžu gadījumā? Vai šajā nolūkā par pamatu varētu izmantot Regulas (EK) Nr. 2201/2003 2. pantā sniegto plašo definīciju terminam „tiesa”? | 13. jautājums Vai iestādei, kura nodarbojas ar mantisko attiecību veidu izbeigšanu un nošķiršanu, jāļauj īstenot savu kompetenci arī tad, ja kāda īpašuma daļa atrodas ārpus teritorijas, kurā tā īsteno savu kompetenci? | 14. jautājums Negatīvas atbildes gadījumā – vai būtu jāparedz iespēja, ka atsevišķas formalitātes var veikt citas dalībvalsts iestādes, nevis tās dalībvalsts, uz ko norāda galvenā norma par piekritības konfliktu? | Atzīšanas un izpildes noteikumi Tiesas nolēmumu atzīšana un izpilde Nosakot vienotus noteikumus par piemērojamo likumu un par piekritību, plānotais tiesību akts veicinās ievērojamu savstarpējo uzticēšanos, kas tādējādi varētu radīt iespēju likvidēt starpposma pasākumus, kādi vajadzīgi spriedumu atzīšanai un izpildei. 15. jautājums Vai ar plānoto Eiropas līmeņa tiesību aktu būtu jālikvidē oficiālā atzīšana spriedumiem, kuri pieņemti šā akta piemērošanas jomā? Ja nē, kādi spriedumu neatzīšanas iemesli jāparedz? 16. jautājums Vai būtu jāparedz, ka vienā dalībvalstī pasludināti spriedumi lietās par laulības mantiskajām sekām ir pilnībā jāatzīst, tādējādi dodot iespēju citās dalībvalstīs bez jebkādām papildu procedūrām veikt attiecīgās izmaiņas īpašuma reģistros? Vai šajā nolūkā par pamatu varētu izmantot Regulas (EK) Nr. 2201/2003 21. panta 2. punktu? | Ārpustiesas dokumentu atzīšana un izpilde Ņemot vērā ārpustiesas iestāžu nozīmīgo lomu, būtu jāveicina arī šādu iestāžu izdoto dokumentu atzīšana. 17. jautājums Vai ārpustiesas iestāžu izdotiem dokumentiem, piemēram, laulības līgumiem, var piemērot tādu pašu atzīšanas un izpildes kārtību kā spriedumiem? Ja nē, kāda kārtība jāpiemēro? | 2.5 Laulāto mantisko attiecību reģistrēšana un informācijas publiskošana Eiropas Savienībā būtu jāuzlabo informācijas publiskošana par laulāto mantiskajām attiecībām, lai visām iesaistītajām pusēm, īpaši kreditoriem, nodrošinātu tiesisko noteiktību. Tāpat laulātie būtu jāatbrīvo no pienākuma katru reizi, kad mainās viņu dzīvesvieta, no jauna veikt informācijas publiskošanas formalitātes attiecībā uz savām mantiskajām attiecībām. 18. jautājums Kā Eiropas Savienībā uzlabot laulāto mantisko attiecību reģistrēšanu? Piemēram, vai būtu jāparedz reģistrācijas sistēmas izveide visās dalībvalstīs? Kā, izmantojot šādu sistēmu, nodrošināt informācijas sniegšanu ieinteresētajām personām? | Citi PERSONU SAVIENīBU VEIDI Dalībvalstīs arvien pieaugot ārpuslaulības pāru skaitam, līdztekus pieaug starptautisko tiesisko situāciju daudzveidība, ar ko tie saskaras. Kopienas tiesībās jau tiek risināts jautājums par vecāku atbildību par šādu ārpuslaulības pāru bērniem, uz ko attiecas Regula (EK) Nr. 2201/2003, un par uzturēšanas saistībām, uz ko attiecas Regula (EK) Nr. 44/2001. Reģistrētas partnerattiecības Arvien vairāk dalībvalstīs ir paredzēti līgumi un partnerattiecības, ko reģistrē valsts iestādē[11]. Tādējādi šis jautājums šajās valstīs ir īpaši nozīmīgs, taču tas skar arī citas valstis, kurām var nākties risināt dažādas juridiskas problēmas šādu reģistrētu attiecību izbeigšanas gadījumā, piemēram, ja vienam no partneriem ir dzīvesvieta to teritorijā vai to teritorijā atrodas partneru īpašums. Kolīzijas normas Parasti laulāto mantiskajām attiecībām piemērojamo likumu kolīzijas normas nav tikušas attiecinātas uz citiem esošiem personu savienību veidiem. Tādējādi attiecībā uz reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekām varētu apsvērt atšķirīgus kritērijus. 19. jautājums a) Vai attiecībā uz reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekām jāparedz īpašas kolīzijas normas? b) Vai par reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekām piemērojamo likumu būtu jānosaka šo attiecību reģistrācijas vietas likums? Citi likumi? c) Vai norādītais likums jāattiecina uz visām lietām šajā jomā vai būtu jāizmanto arī citi kritēriji, piemēram, mantas atrašanās vietas likums? Tiesas iestāžu piekritība Nav daudz tādu dalībvalstu, kuras būtu pieņēmušas īpašas piekritības normas attiecībā uz ārpuslaulības pāru attiecību mantiskajām sekām. Regula (EK) Nr. 2201/2003 nav piemērojama reģistrētu partnerattiecību izbeigšanai, jo šādas attiecības neietilpst regulas piemērošanas jomā. Regulu (EK) Nr. 44/2001, ko nepiemēro laulāto mantiskajām attiecībām, atsevišķos gadījumos varētu piemērot reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekām (piemēram, strīdiem par līgumiem vai delikta saistībām). Izbeigt konkrētā valstī reģistrētas partnerattiecības ir to reģistrācijas valsts iestāžu kompetencē. Tomēr varētu būt lietderīgi noteikt, kādas iestādes ir kompetentas lemt – piemēram, šķiršanās procesā – par tāda pāra mantas sadali, kurš reģistrētu partnerattiecību statusu ir ieguvis ārvalstīs. 20. jautājums Vai attiecībā uz reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekām jāparedz starptautiskās piekritības noteikumi? Ja tā, kādi? Tikai partnerattiecību reģistrācijas vietas tiesa (kurai piekrīt attiecību izbeigšana)? Vai jābalstās arī uz citiem kritērijiem, piemēram, atbildētāja vai viena vai abu partneru parasto dzīvesvietu vai viena vai abu partneru valstspiederību? Uz reģistrētām partnerattiecībām attiecīgo nolēmumu atzīšana un izpilde Atsevišķās dalībvalstīs tiek pieļauta reģistrētu partnerattiecību izbeigšanas atzīšana saskaņā ar vispārīgajiem atzīšanas noteikumiem vai saskaņā ar noteikumiem, ko piemēro nolēmumiem par laulību (piemēram, Vācijā un Ziemeļvalstīs). 21. jautājums Kādi noteikumi jānosaka vienā dalībvalstī pieņemta sprieduma lietā par reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekām atzīšanai visās dalībvalstīs? Faktiskās savienības Lielākajā daļā dalībvalstu to tiesībās ir atsevišķi noteikumi – radušies likumdošanas vai tiesu prakses ceļā –, kas attiecas uz pāriem, kuri nav ne laulāti, ne reģistrējuši partnerattiecības. Principā, ja nav īpašu noteikumu, šādos gadījumos piemēro kolīzijas normas, kas attiecas uz līgumiem (Romas 1980. gada Konvenciju par tiesību aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām) un civiltiesisko atbildību vai, vispārīgāk, tās valsts likumu, kurā radušies zaudējumi. Kolīzijas normas 22. jautājums a) Vai attiecībā uz faktisko savienību (nereģistrētas kopdzīves) mantiskajām attiecībām jāparedz īpašas kolīzijas normas? b) Ja tā, kādas? c) Ja nē, vai būtu vismaz jāparedz īpaši noteikumi par šādu savienību šķiršanās sekām attiecībā pret trešām personām (atbildība pret trešām personām par šo pāru parādiem vai šo pāru pušu tiesības, ko var izmantot pret trešo personu, piemēram, dzīvības apdrošināšanas gadījumā)? d) Vai attiecībā uz nekustamo īpašumu jāpiemēro tikai tās vietas likums, kur atrodas īpašums? Piekritība tiesas iestādēm, tiesas nolēmumu atzīšana un izpilde Šajos jautājumos tiesības ir maz izstrādātas, un parasti piemēro parastos noteikumus par starptautisko piekritību, kas nozīmē, ka atsevišķiem šādu pāru savstarpējiem strīdiem par mantu varētu piemērot Regulu (EK) Nr. 44/2001. 23. jautājums Vai attiecībā uz faktisko savienību mantiskajām attiecībām jāparedz īpaši piekritības un atzīšanas noteikumi? Ja uz 22. un 23. jautājumu sniegta negatīva atbilde, skaidrības un tiesiskās noteiktības labad gan pilsoņiem, gan praktizējošiem juristiem tomēr varētu būt lietderīgi plānotajā tiesību aktā apkopot atsevišķi izkaisītos noteikumus, ko starptautiskās situācijās jau piemēro mantiskajām sekām šādu pāru šķiršanās gadījumos (piemēram, attiecībā uz kopīgo mantu vai mājokli). [1] Skat. Komisijas pasūtīto pētījumu par laulātu pāru mantiskajām attiecībām un ārpuslaulības pāru mantu starptautiskajās privāttiesībās un Eiropas Savienības dalībvalstu tiesībās, 2003. gada 30. aprīlis, konsorcijs ASSER-UCL , 206. lpp. un tālāk,http://europa.eu.int/comm/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm. [2] OV C 19, 23.1.1999. [3] OV C 12, 15.1.2001. [4] Hāgas programma brīvības, drošības un tiesiskuma stiprināšanai Eiropas Savienībā, kura iekļauta Eiropadomes prezidentūras 2004. gada 4. novembra sanāksmes secinājumos. [5] Padomes un Komisijas rīcības plāns par to, kā īstenot Hāgas programmu brīvības, drošības un tiesiskuma stiprināšanai Eiropas Savienībā; OV C 198, 12.18.2005., 1. lpp. [6] Skat. 1. parindi. [7] Šis ietekmes novērtējums tiks publicēts reizē ar Komisijas pieņemto priekšlikumu. [8] OV L 338, 23.12.2003., 1. lpp. [9] OV L 12, 16.1.2001., 1. lpp. [10] COM (649) 2005 galīgā redakcija, 15.12.2005.; 2005/0259 (CNS). [11] Šīs valstis ir Dānija (1989), Zviedrija (1994), Nīderlande (1998), Beļģija, Spānija un Francija (1999), Vācija (2000), Somija (2001), Portugāle un Luksemburga (2004) un Apvienotā Karaliste (2005).