LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 248/118

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvas 89/666/EEK, 2005/56/EK un 2009/101/EK par centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpējo savienojamību”

COM(2011) 79 galīgā redakcija – 2011/0038 (COD)

2011/C 248/20

Ziņotājs: Miklós PÁSZTOR

Eiropas Parlaments 2011. gada 8. martā un Eiropas Savienības Padome 2011. gada 16. martā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 50. panta 2. punkta g) apakšpunktu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvas 89/666/EEK, 2005/56/EK un 2009/101/EK par centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpējo savienojamību”

COM(2011) 79 galīgā redakcija — 2011/0038 (COD).

Par Komitejas atzinuma sagatavošanu atbildīgā Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 26. maijā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 472. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 15. un 16. jūnijā (15. jūnija sēdē), ar 144 balsīm par, 2 balsīm pret un 4 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1 EESK atzinīgi vērtē minēto direktīvu, jo tā nozīmē būtisku virzību kopējā tirgus attīstībā. Uzņēmumiem, darba ņēmējiem, patērētājiem un Eiropas iedzīvotājiem paveras iespēja sasniegt tālejošākus mērķus, kas izvirzīti arī stratēģijā “Eiropa 2020” un Eiropas Mazās uzņēmējdarbības aktā. Pašreizējā redakcijā priekšlikums, kurš paredz standartizēt svarīgākās informācijas sniegšanu un dokumentus un brīvprātīgu sadarbību aizstāt ar juridisku pienākumu, kas būtu spēkā visā ES teritorijā, tomēr atbilst tikai dažām būtiskām izteiktajām prasībām.

1.2 Vienlaikus priekšlikumā ir daudz nenoteiktības jautājumos, kas saistīti ar īstenošanu. Daudzu jautājumu sīkāka regulēšana deleģēta Komisijai. EESK pauž cerību, ka tā varēs piedalīties arī turpmākajos likumdošanas pasākumos un būs Komisijas partnere arī deleģēto aktu sagatavošanā.

1.3 EESK uzskata, ka priekšlikumā būtu bijis atbilstošāk apvienot trīs grozītās direktīvas un pilnīgi neatkarīgi formulēt ES prasības šajā jomā (1). Ar grozījumiem un deleģētajiem tiesību aktiem, kas vēl jāpieņem, piemērošana kļūs nedaudz nepārskatāmāka. Tāpēc EESK vēlreiz norāda uz viedokli par šiem jautājumiem, ko tā paudusi saistībā ar zaļo grāmatu, un vēlētos, lai tas tiktu ņemts vērā turpmākajos noteikumos.

1.4 Komiteja par īpašu trūkumu uzskata to, ka nav noteikumu par juridiskās adreses maiņu, lai gan šis jautājums vienotajā tirgū kļūst arvien svarīgāks, kā minēts zaļajā grāmatā. To, ka likumdevējs par paraugu nav izmantojis direktīvu par vērtspapīru pārskatāmību, uz kuru tas arī atsaucas, EESK uzskata par neizmantotu izdevību.

1.5 EESK atbalsta priekšlikumā paredzētos grozījumus Direktīvā 89/666/EEK un Direktīvā 2005/56 EK.

1.6 Saistībā ar Direktīvas 2009/101/EK grozīšanu EESK uzskata, ka ir svarīgi:

— lai datus publiskotu iespējami īsā laikā, ievērojot obligātās tehniskās un tiesiskās prasības;

— lai vienotajā Eiropas sistēmā pamatdatus varētu pieprasīt bez maksas — minēto prasību EESK ir paudusi jau agrāk;

— lai tiktu precizēts, kādas ir sistēmas izveides un darbības izmaksas; Komiteja arī uzskata, ka priekšlikumā trūkst attiecīgu ietekmes novērtējumu un šādu izmaksu segšanai būtu jāparedz ES finanšu līdzekļi;

— lai sistēma nodrošinātu iespējami vistiešāko piekļuvi informācijai un informācijas nodošana iespiedformā tiktu samazināta līdz minimumam.

1.7 EESK nav iebildumu pret to, ka vajadzīgo ES un dalībvalstu tiesību aktu ieviešanas termiņš ir 2014. gada 1. janvāris, tomēr uzskata, ka Eiropas Savienībai jānosaka “iekšējais” termiņš attiecībā uz deleģētajos tiesību aktos paredzētajiem pasākumiem.

2. Direktīvas priekšlikuma saturs

2.1 Direktīvas mērķis ir panākt, lai uzņēmumu, kas arvien vairāk izmanto vienotā tirgus iespējas, finanšu vidi darītu pārskatāmāku un tādējādi vairotu uzticības gaisotni vienotajā tirgū, sekmējot tādu konkurences priekšrocību izmantošanu, kuru pamatā ir partneruzņēmumu sadarbība.

2.2 Pamatojoties uz direktīvu, dalībvalstīm jāveic vajadzīgie pasākumi, lai dokumenti un dati par uzņēmumiem un to savstarpējām attiecībām visā Eiropas savienības teritorijā būtu viegli pieejami uzņēmējsabiedrības dalībniekiem un trešām pusēm. Līdz šim nav bijis ne attiecīgu obligātu noteikumu, ne iespēju to izdarīt. Pārskatāmības problēma ir kļuvusi īpaši asa un steidzami risināma saistībā ar uzņēmumu pārrobežu apvienošanos vai šķelšanos un saistībā ar vietējām uzņēmumu filiālēm, kas darbojas, pamatojoties uz citas dalībvalsts tiesību normām.

2.3 Eiropas Komisijas piedāvātais risinājums ir grozījumi spēkā esošajās direktīvās:

— Direktīvā 89/666/EEK par informācijas sniegšanas prasībām attiecībā uz filiālēm, ko kādā dalībvalstī atvērušas noteiktu veidu sabiedrības (vienpadsmitā direktīva);

— Direktīvā 2005/56/EK par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanos un

— Direktīvā 2009/101/EK par nodrošinājumiem, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (jauna direktīva par uzņēmējdarbības pārskatāmību — tā nomaina pirmo direktīvu).

Minētās direktīvas tikai daļēji apmierināja arvien lielāko pieprasījumu pēc informācijas.

2.4 Jaunajā direktīvā veiktie grozījumi ļauj paplašināt, precizēt un attīstīt spēkā esošās prasības un procedūras un piešķir Komisijai pilnvaras direktīvas īstenošanas gaitā tās noteikumus vēl precizēt un papildināt. Galvenais mērķis ir nodrošināt, lai iespējami īsā laikā varētu atrast skaidru informāciju par katru uzņēmumu, filiāli un apvienotu uzņēmējsabiedrību un notikušās izmaiņas bez kavēšanās tiktu reģistrētas un informācija par tām būtu pieejama. Vislabākais līdzeklis minētā mērķa sasniegšanai ir datu un dokumenta uzglabāšana un publiskošana elektroniskā formā, un dalībvalstīm ir jānodrošina vajadzīgā elektroniskā sistēma un tās pieejamība, izmantojot vienoto Eiropas Savienības platformu, ko paredzēts izveidot.

2.5 Visvairāk grozījumu Eiropas Komisija ierosina ieviest Direktīvā 2009/101/EK, nosakot, ka

— dati jādara zināmi atklātībai 15 dienu laikā,

— uzņēmējsabiedrībām ir vienots identifikācijas numurs, kas ļauj tās nepārprotami identificēt Eiropas Ekonomikas zonā,

— dalībvalstu noteiktajām formālajām prasībām jābūt savienojamām ar prasību par pieejamību ar vienotas Eiropas elektroniskās platformas starpniecību,

— Dalībvalstīm jāgarantē dokumentu un datu ticamība,

— publiskošanas izdevumi nepārsniedz attiecīgās administratīvās izmaksas,

— Eiropas Komisija, lai īstenotu minētos noteikumus, ar deleģētiem aktiem var precizēt tehniskos aspektus attiecībā uz: pārvaldību, drošības standartiem, vienotā identifikācijas numura izmantošanu, valodu lietojumu, informācijas publiskošanas metodi un standartiem, sankciju piemērošanu par noteikumu nepildīšanu.

2.6 Grozījumi 1989. un 2005. gada direktīvās attiecas uz filiāļu un pārrobežu apvienošanās rezultātā izveidoto uzņēmējsabiedrību identifikācijas numuru un prasību nodrošināt citu ar reģistrāciju saistīto pienākumu elektronisko atbilstību.

2.7 Direktīvā noteikts, ka termiņš tās ieviešanai dalībvalstīs ir 2014. gada 1. janvāris, direktīva attiecas uz dalībvalstīm un pati direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas.

3. Juridiskais pamatojums

3.1 Uzņēmu reģistru pārskatāmības nodrošināšana ir svarīgs mērķis ne tikai pats par sevi, bet arī viens no priekšnoteikumiem, lai sekmētu uzņēmējdarbības tiesību harmonizēšanu. Dalībvalstu reģistru savienojamība pamatā ir ar informātiku un ekonomiku saistīts jautājums, tomēr priekšlikums ir jāpublicē kā juridisks dokuments, tāpēc nevar nerunāt par juridiskajām sekām. Ir jāatrod ne tikai pareizā juridiskā forma, bet ir vērts labi apsvērt harmonizācijas juridisko pamatojumu.

3.1.1 Tādēļ vispirms jāpievēršas tam, kā saskaņot valstu, kas parasti kapitālu eksportē, ar valstu, kas parasti to importē, intereses. Galvenie attiecīgie apsvērumi ir apkopoti tabulā. No šiem apsvērumiem izrietošo dalībvalstu interešu ievērošana ilgtermiņā būtiski nosaka to, cik sekmīga harmonizācija būs, pat ja šādi apsvērumi nešķiet svarīgi, diskutējot par tādu šķietami tehnisku jautājumu kā uzņēmu reģistru savienojamība.

Kapitāla eksportētāja valsts Kapitāla importētāja valsts 1. Uzņēmumu leģitimācija (juridiskas personas statuss) Fikcijas princips (universālums) Realitātes princips (partikulārisms) 2. Juridiskas personas identificējamība Reģistrācijas vieta Faktiskās uzņēmējdarbības vieta 3. Jurisdikcija Personas princips Teritorijas princips 4. Saimniecisko tiesību pamatprincips Juridiskā noteiktība Tiesību ļaunprātīgas izmantošanas novēršana 5. Eiropas Savienības tiesību pamatprincips (vienotā tirgus politika) Liegums ierobežot pamatbrīvības Diskriminējošas attieksmes liegums

3.2 Dažās valstīs, kas piemēro fikcijas principu (kur uzņēmumus valsts līmeni faktiski atzīst automātiski, ja ir ievērotas dažas formālas prasības), uzņēmumu valsts centrālajai reģistrācijai ir daudz mazāk šķēršļu kā citās valstīs (kur ņem vērā arī uzņēmumu apkārtnē esošo vietējo kopienu intereses), jo uzņēmumu, kuri vēlas reģistrēties, atbildība tiek uzsvērta vairāk nekā valsts atbildība, proti, uzņēmumu uzskaites noteikumos privāttiesību normām ir lielāka nozīme nekā publisko tiesību normām.

3.3 Dažās valstīs uzņēmumu statusa maiņa vispār nav iespējama, savukārt citās, ja mainās uzņēmuma faktiskā administratīvā adrese, jāmaina uzņēmumu tiesībās atzīstamā identitāte, tātad reģistrācija. Tas var izraisīt virkni problēmu iekšējā tirgū (skatīt, piemēram, Überseering lietu), neizslēdzot pat juceklīgo divkāršas identitātes vai divkāršas identitātes trūkuma iespēju (piemēram, Vācijas–Īrijas gadījumā).

3.4 Dažas valstis pasauli uzskata par vienotu veselumu un uzņēmējdarbību vērtē neatkarīgi no tā, vai tā notiek valsts teritorijā vai ārzemēs (personas princips). Citās valstīs tiesību pamatā ir teritorijas princips vai arī tam ir būtiska nozīme, un tāpēc ārvalstīm un pašai valstij piemēro atšķirīgu pieeju. Tāpēc harmonizācijai ir liela nozīme. Uzņēmumu reģistru savienojamība pirmajā minētajā gadījumā (personas princips) būtībā ir privāto tiesību jautājums, un uzņēmējdarbības tiesībās uzsvars ir uz uzņēmumu interesēm. Otrajā gadījumā vajadzīgi valsts līmeņa pasākumi. Tāpēc iespējams, ka kapitāla eksportētāju valstu gadījumā labāks risinājums ir, piemēram, BRITE projekts, nevis vispārēja harmonizācija.

3.5 Zīmīgi, ka kapitāla eksportētājas valstis atturas no uzņēmējdarbības tiesību reģistrācijas brīdī iegūtās identifikācijas maiņas, jo tām vissvarīgākā ir tiesiskā drošība. Savukārt citām valstīm vissvarīgākais ir aizstāvēt uzņēmējdarbības skartās vietējo kopienu intereses, un tādējādi tās ir gatavas apšaubīt uzņēmuma juridisko statusu. Tāpēc pirmās direktīvas 11. pantu (saskaņā ar jauno direktīvu 12. pantā), kurā detalizēti izklāstīti uzņēmumu slēgšanas iemesli, dažas dalībvalstis var īstenot ļoti atšķirīgi atkarībā no to izpratnes par uzņēmumu dibināšanu (skatīt, piemēram, Ubbink vai Marleasing lietu).

3.6 Valstis, kurās nav noteikta atšķirība starp uzņēmējdarbību pašā valstī un ārvalstīs, parasti vairāk izmanto iekšējā tirgus sniegtās iespējas, un tāpēc tajās reģistrētie uzņēmumi biežāk varētu sūdzēties par to, ka uzņēmējvalsts noteikumi ierobežo Eiropas Savienības brīvības. Savukārt valstīs, kuras izmanto realitātes principu jeb teritorijas principu, aktuālāka var būt problēma, ko rada diskriminējoša attieksme pret ārvalstu uzņēmumiem. Vienota uzņēmumu reģistra ieviešanā galvenokārt ir ieinteresētas kapitāla eksportētājas valstis, bet kapitāla importētājām valstīm tāds regulējums ir lielāks izaicinājums.

4. Vispārējas piezīmes

4.1 EESK direktīvas izstrādi vērtē atzinīgi, jo tā nozīmē būtisku virzību kopējā tirgus attīstībā. Uzņēmumiem, darba ņēmējiem, patērētājiem un Eiropas iedzīvotājiem paveras iespēja sasniegt tālejošākus mērķus, kā EESK agrāk norādījusi saistībā ar zaļo grāmatu: “1.2. Uzņēmumu reģistru savienošanas mērķiem jābūt saskaņā ar diviem stratēģiskas nozīmes dokumentiem, proti, stratēģiju “Eiropa 2020” un Eiropas mazajiem uzņēmumiem veltīto pasākumu kopumu (Small Business Act, SBA). Uzņēmējdarbības reģistru savienošanas uzdevums ir uzlabot pārredzamību un sekmēt uzņēmumu sadarbību, novērst šķēršļus pārrobežu uzņēmējdarbībai un samazināt administratīvās izmaksas, jo īpaši attiecībā uz MVU. Tie aspekti, kas ir būtiski vienotā tirgus konsolidācijas un līdzsvarotas un ilgtspējīgas saimnieciskās un sociālās attīstības veicināšanai, kā uz to norādīts arī Eiropas Komisijas paziņojumā “Vispirms domāt par mazākajiem” — Eiropas Mazās uzņēmējdarbības akts” (COM(2008) 394 galīgā redakcija). (2)

4.2 EESK secina, ka pašreizējā redakcijā priekšlikums, kurš paredz standartizēt svarīgākās informācijas sniegšanu un dokumentus un brīvprātīgu sadarbību aizstāt ar juridisku pienākumu, kas būtu spēkā visā ES teritorijā, atbilst tikai dažām būtiskām izteiktajām prasībām. Komitejai ir pieņemami arī pilnveidotie noteikumi par administratīvajām nodevām un datu aizsardzību, bet daudzi elementi ir precizējami.

4.3 Jāsecina arī, ka priekšlikumā joprojām ir daudz nenoteiktības jautājumos, kas skar īstenošanu. Priekšlikums kopumā liecina, ka sīkāki noteikumi būs vēl ir jāizstrādā, kaut gan būtu lietderīgi ar tiem iepazīties jau tagad. Piemēram, būtu svarīgi priekšlikumā ietvert arī vairāk informācijas par dažiem noteikumiem vai satura aspektiem, jo daļa no tiem bija minēta zaļajā grāmatā un tika gaidīti attiecīgi risinājumi. Tāpēc bija jārod iespēja paust viedokli par praktiskiem aspektiem, kas ar tiem saistīti. Tādēļ EESK vēlreiz norāda uz viedokli par šiem jautājumiem, ko tā paudusi saistībā ar zaļo grāmatu, un vēlētos, lai tas tiktu ņemts vērā turpmākajos noteikumos.

4.4 EESK uzskata, ka nav izmantota iespēja Eiropas Savienībā panākt būtisku virzību uzņēmējdarbības tiesību saskaņošanā, kā norādīts 3. punktā. Komiteja atzīmē, ka būtiskas tiesiskas un institucionālas atšķirības apgrūtina tālāku virzību šo visaptverošo jautājumu risināšanā un uzņēmējdarbības tiesību saskaņošanai būs vajadzīgi desmit gadi. Reģistrācija ir viena no šī procesa daļām, tāpēc neparedzot sīkākus noteikumus, ir palaista garām iespēja meklēt kopīgas definīcijas un sākt debates par šo jautājumu. BRITE programma ir labs piemērs tam, ka daudzas detalizētus jautājumus iesaistītie dalībnieki var labi atrisināt ar pašregulējuma palīdzību.

4.5 Komiteja par īpašu trūkumu uzskata to, ka nav noteikumu par juridiskās adreses maiņu, lai gan šis jautājums vienotajā tirgū kļūst arvien svarīgāks, kā tas minēts zaļajā grāmatā. To, ka likumdevējs par paraugu nav izmantojis direktīvu par vērtspapīru pārskatāmību, uz kuru tas arī atsaucas, EESK uzskata par neizmantotu izdevību.

4.6 Šajā procesā, iespējams, būtu bijis lietderīgi priekšlikumā apvienot trīs grozītās direktīvas un pilnīgi neatkarīgi formulēt ES prasības attiecīgajā jautājumā (3). Ar veiktajiem grozījumiem un deleģētajiem aktiem, kas vēl jāpieņem, īstenošana kļūst nedaudz nepārskatāmāka, īpaši tāpēc, ka priekšlikumā reģistrācijas pārvaldības uzdevumi un dalībvalstu reģistru sadarbības noteikumi nav sīkāk formulēti.

4.7 EESK uzskata, ka izvirzīto mērķu sasniegšanā grūtības sagādās arī tas, ka priekšlikums (jācer, ka ne ar nolūku) neparedz sadarbībā iesaistīt struktūras, kas līdz šim Eiropas līmenī — oficiāli, brīvprātīgi vai tirgus rosinātas — sadarbojušās reģistrācijas jomā. Komiteja piekrīt tam, ka Eiropas Savienības vienotajam juridiskajam portālam “European e-Justice Portal” ir jābūt galvenajai vietnei, kur var iegūt juridisku informāciju, tomēr ir jānodrošina iespēja īstenot arī citas iniciatīvas, iespējams, ar plašākiem mērķiem. EESK arī uzsver, ka “minētajā jomā īpaši svarīga ir valstu un ES iestāžu sadarbība ar sociālajiem partneriem un pilsonisko sabiedrību” (4). EESK pauž cerību, ka tā varēs piedalīties arī turpmākajos likumdošanas pasākumos un būs Komisijas partnere arī deleģēto aktu sagatavošanā.

5. Īpašas piezīmes

5.1 EESK atbalsta priekšlikumā paredzētos grozījumus Direktīvā 89/666/EEK un Direktīvā 2005/56 EK.

5.2 Saistībā ar Direktīvu 2009/101/EK EESK uzskata, ka ir svarīgi lai dati tiktu publiskoti iespējami īsā laikā, ievērojot obligātās tehniskās un tiesiskās prasības. Komiteja uzskata, ka ierosināto termiņu īsā laikā var būtiski samazināt. Vienlaikus jānorāda, ka vairākos gadījumos arī tāds termiņš var būt pārāk ilgs un var būt nepieciešams izmaiņas darīt zināmas daudz īsākā laikā, proti, attiecīgās ziņas Eiropas Savienības platformā jāpublisko (5) tūlīt pēc ieraksta veikšanas vietējā reģistrā, pēc tam tās apstiprinot. Mūsdienu informācijas sistēmās tas ir iespējams.

5.3 Attiecībā uz maksu par informācijas sniegšanu ir jāprecizē, vai ziņu sniedzēja veiktais maksājums sedz visus izdevumus vai jāmaksā ir arī informācijas pieprasītājam. Attiecīgās dalībvalstu sistēmas atšķiras. Līdz šim par datu pieprasīšanu no citu valstu reģistriem parasti ir bijis jāmaksā. Tāpat kā līdz šim, EESK uzskata, ka vienotajā Eiropas sistēmā pamatdati iegūstami bez maksas (6).

5.3.1 EESK uzskata, ka pamatinformācija, kas ir nozīmīga uzņēmējdarbības partneriem, uzņēmumiem, uzņēmējsabiedrību locekļiem, kreditētājiem un darba ņēmējiem, ir dati par: uzņēmuma darbības vietu, īpašnieku un galvenajiem vadītājiem, sabiedrības saimniecisko un juridisko stāvokli un tās apgrūtinājumiem, kā arī grāmatvedības un bilances dati.

5.3.2 Šajā sakarā jāuzsver, ka Komitejai nav skaidrs, kādi ir sistēmas izveides un darbības izdevumi. Turklāt Komiteja uzskata, ka priekšlikumā trūkst attiecīgu ietekmes novērtējumu. Komiteja tomēr uzskata, ka šo izmaksu segšanai būtu jāparedz ES finanšu līdzekļi;

5.4 EESK pauž gandarījumu par to, ka dati būs pieejami elektroniskā formā un pauž cerību, ka sistēma ļaus iegūt informāciju iespējami tieši. Komiteja atzīst, ka ir jāpanāk līdzsvars starp atklātības prasību un ātru un uzticamu darbību. EESK pauž cerību, ka ir iespējams rast atbilstošu kompromisu, rezultātā pastiprinot atklātību. Komiteja pauž cerību, ka sistēmas izmantošana ļaus būtiski samazināt informācijas sniegšanu papīra formā, tādējādi samazinot izdevumus.

5.4.1 Komiteja norāda, ka var rasties pretrunas starp informācijas sniegšanas pienākumu Eiropas Savienības līmenī un tiesiskajām normām, kas ir dalībvalstu kompetencē (piemēram, autentiskuma jautājums). Ilgtermiņā šāds stāvoklis nav pieļaujams.

5.5 EESK uzskata, ka arī valodas jautājumus var atrisināt ar vienkāršiem tehniskiem līdzekļiem, lai gan būs vajadzīgs būtisks sagatavošanas darbs. Mūsdienu tulkošanas programmas standartizētus tekstus ļauj pārtulkot jebkādā citā valodā, ja vien ir nodrošināti standartizēti un pēc atbilstīgas saskaņošanas apstiprināti teksti. Pamatdatu un grāmatvedības dokumentu standartizēšanu varētu veikt ļoti vienkārši.

5.6 EESK atbalsta to, ka datu aizsardzības nolūkos uzņēmumu reģistram piemēro Direktīvu 95/46/EK par personas datu aizsardzību.

5.7 EESK nav iebildumu pret to, ka vajadzīgo ES un dalībvalstu tiesību aktu ieviešanas termiņš ir 2014. gada 1. janvāris, tomēr uzskata, ka Eiropas Savienībai jānosaka “iekšējais” termiņš attiecībā uz deleģētajos tiesību aktos paredzētajiem pasākumiem. Tā var nodrošināt, ka visā Eiropas Savienībā darbojas sistēma, kas ļauj ātri un vienoti iegūt informāciju par uzņēmumiem.

Briselē, 2011. gada 15. jūnijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Staffan NILSSON

(1) Pirmo un vienpadsmito direktīvu var viegli saistīt, jo tām ir līdzīgs temats (uzņēmējdarbības atklātība), bet direktīvā par pārrobežu apvienošanos uzņēmumu pārrobežu reģistru pārskatāmība ir tikai viens īpašs aspekts.

(2) OV C 48, 15.02.2011., 120. lpp.

(3) Pirmo un vienpadsmito direktīvu var viegli saistīt, jo tām ir līdzīgs temats (uzņēmējdarbības atklātība), bet direktīvā par pārrobežu apvienošanos uzņēmumu pārrobežu reģistru pārskatāmība ir tikai viens īpašs aspekts.

(4) OV C 48, 15.02.2011., 120. lpp., 6.7. punkts.

(5) Publiskošana ir ziņu/informācijas ievietošana Eiropas savienības tīklā, nodrošinot to tūlītēju pieejamību.

(6) OV C 48, 15.02.2011., 120. lpp., 1.5. punkts.