EIROPAS KOMISIJA Briselē, 30.1.2020 COM(2020) 33 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI DIREKTĪVAS 2000/53/EK PAR NOLIETOTIEM TRANSPORTLĪDZEKĻIEM ĪSTENOŠANA NO 2014. LĪDZ 2017. GADAM



KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI DIREKTĪVAS 2000/53/EK PAR NOLIETOTIEM TRANSPORTLĪDZEKĻIEM ĪSTENOŠANA NO 2014. LĪDZ 2017. GADAM 1.Ievads Direktīvas 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem (“NT direktīva”) galvenais mērķis ir novērst atkritumu rašanos no transportlīdzekļiem un to detaļām, lai samazinātu apglabājamo atkritumu galīgo daudzumu un to kopējo ietekmi uz vidi. Direktīvā izklāstīto pasākumu mērķis ir arī uzlabot visu to ekonomikas procesu dalībnieku ekoloģiskos raksturlielumus, kuri iesaistīti transportlīdzekļa aprites ciklā, jo īpaši to dalībnieku ekoloģiskos raksturlielumus, kuri ir tieši iesaistīti nolietotu transportlīdzekļu (NT) apstrādē. Kopumā NT direktīvā ir izmantota aprites ekonomikas pieeja, proti, veicināts ekodizains, paredzēts izbeigt bīstamu vielu lietošanu transportlīdzekļos un noteikti augsti otrreizējas izmantošanas/ pārstrādes/ reģenerācijas mērķi, lai panāktu no NT iegūtu vērtīgu materiālu otrreizēju izmantošanu un saglabātu vērtīgus resursus ekonomikā. NT direktīvas 9. pantā dalībvalstīm ir noteikts pienākums reizi trijos gados Komisijai ziņot par minētās direktīvas īstenošanu, pamatojoties uz anketu, ko Komisija sagatavojusi saskaņā ar Lēmumu 2001/753/EK. Anketai ir divas daļas — pirmā daļa attiecas uz informāciju par direktīvas transponēšanu valstu tiesību aktos, un otrā daļa satur informāciju par direktīvas faktisko īstenošanu. Pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju par katru ziņošanas periodu, Komisijai ir jāsagatavo īstenošanas ziņojums. Šis ir ceturtais ziņojums par NT direktīvas īstenošanu, un tas attiecas uz ziņošanas periodu no 2014. gada 22. aprīļa līdz 2017. gada 21. aprīlim. Visi iepriekšējie ziņojumi ir pieejami Komisijas tīmekļa vietnē. Atbildes par 2014.–2017. gada ziņošanas periodu iesniedza 25 dalībvalstis. Trīs valstis (Latvija, Malta un Ungārija) to vēl nav izdarījušas. Tādējādi salīdzinājumā ar iepriekšējiem ziņošanas periodiem nedaudz ir samazinājies ziņojumus iesniegušo valstu skaits, jo visas dalībvalstis iesniedza Komisijai īstenošanas ziņojumus par laikposmu no 2008. līdz 2011. gadam, savukārt divas valstis (Nīderlande un Spānija) neiesniedza ziņojumus par 2011.–2014. gadu. Kopumā sniegtā informācija lielākoties bija izsmeļoša un tās kvalitāte — apmierinoša. Tā ir papildināta ar papildu datu avotiem — jo īpaši valstu tiesību aktiem, kuru atbilstība NT direktīvai ir pārbaudīta tieši —, kā arī ar citos Komisijas ziņojumos ietvertu informāciju. Turklāt ir ņemti vērā arī tie dati par minētās direktīvas mērķiem attiecībā uz otrreizēju izmantošanu/ pārstrādi un otrreizēju izmantošanu/ reģenerāciju, kuri sniegti atbilstīgi Komisijas Lēmumam 2005/293/EK. 2. Informācija par NT direktīvas transponēšanu Tiek uzskatīts, ka direktīva ir apmierinoši transponēta visās dalībvalstīs un nav nevienas atklātas pārkāpuma procedūras. Atbilstīgi NT direktīvai transportlīdzekļu un aprīkojuma ražotājiem ir jāierobežo svina, dzīvsudraba, kadmija un sešvērtīgā hroma izmantošana materiālos un detaļās, kuras laiž tirgū pēc 2003. gada 1. jūlija, izņemot gadījumus, kas minēti direktīvas II pielikumā. Šīs bīstamās vielas ir būtiski samazinātas, veicot vairākus grozījumus II pielikumā. Lai gan ierobežojums par bīstamo vielu izmantošanu transportlīdzekļos parasti tika transponēts konkrēti NT jomai piemērojamos tiesību aktos, transportlīdzekļa projektēšana, kas sekmētu otrreizēju izmantošanu un reģenerāciju, vai pārstrādes materiālu izmantošana jaunos transportlīdzekļos bieži tika transponēta vispārīgākos tiesību aktos atkritumu jomā ar vispārīgām prasībām attiecībā uz šiem noteikumiem visos tirgos. Austrija ir labas prakses piemērs, jo savākšanas un reģenerācijas uzņēmumiem 0,5 % no to apgrozījuma ir jāizmanto projektiem par atkritumu rašanās novēršanu. Turklāt direktīvā ir arī noteikts, ka transportlīdzekļus projektē otrreizējai izmantošanai un reģenerācijai un ka transportlīdzekļos izmanto lielāku daudzumu pārstrādes materiālu. Ražotājiem, importētājiem un izplatītājiem ir jānodrošina sistēmas nolietotu transportlīdzekļu (NT) un, ja tas tehniski iespējams, vieglo automobiļu remonta laikā noņemtu lietotu detaļu savākšanai. Ražotājiem ir jāsedz būtiska to izmaksu daļa (ja ne visas izmaksas), kas saistītas ar NT nogādāšanu atkritumu apstrādes centros. Dalībvalstis šīs prasības parasti transponēja tā, lai piešķirtu elastību ekonomikas procesu dalībniekiem, paredzot iespēju veidot individuālas vai kolektīvas shēmas. Vairumā dalībvalstu atpakaļnodošana ir bezmaksas, izņemot gadījumus, kad trūkst būtisku detaļu, vai ja ir pievienoti papildu atkritumi, kā to nosaka direktīvas prasības. Tā kā metāllūžņu un/vai citu pārstrādes vai otrreizējas izmantošanas nolūkā demontētu detaļu vērtība gandrīz pilnībā segs izmaksas, ko veido transportlīdzekļa savākšana no pēdējiem īpašniekiem, šā pienākuma izpildē nav būtisku problēmu. NT īpašniekiem ir jāsaņem likvidācijas sertifikāts (LS), lai atceltu sava transportlīdzekļa reģistrāciju. Visas dalībvalstis ziņoja, ka ir izveidojušas valstu reģistrācijas atcelšanas sistēmas, saskaņā ar kurām LS izdošana ir reģistrācijas atcelšanas nosacījums. Reģistrācijas atcelšanas procesi ir izšķirīgs faktors, lai nodrošinātu NT nodošanu licencētiem apstrādes punktiem (LAP) un ierobežotu nolietotu transportlīdzekļu nelikumīgu eksportu. Gandrīz puse dalībvalstu ir izmantojušas noteikumu, kas paredz, ka likvidācijas sertifikātus (LS) var izdot ne vien licencēti apstrādes punkti (LAP), bet arī ražotāji, izplatītāji un savācēji. Lai gan visās dalībvalstīs var būt iesviestas reģistrācijas atcelšanas sistēmas, pēdējos gados ir palielinājies to NT skaits, kuru atrašanās vieta nav zināma (t. i., transportlīdzekļi, kuriem reģistrācija ir atcelta, bet nav izdots LS vai kuru LS nav pieejams attiecīgajām iestādēm). Tas norāda, ka valstu reģistrācijas atcelšanas sistēmas nedarbojas tik efektīvi, cik būtu iespējams. NT direktīvā ir noteikumi, kuru mērķis ir nodrošināt, lai NT tiek pienācīgi un savlaicīgi apstrādāti kompetento iestāžu atļauju saņēmušos apstrādes punktos. Šiem punktiem arī veic inspekcijas. Šie nosacījumi tiek ieviesti, lai samazinātu jebkādu negatīvu ietekmi uz vidi un veicinātu transportlīdzekļu detaļu otrreizēju izmantošanu un pārstrādi. Visas dalībvalstis ziņoja, ka ir transponējušas pasākumus saskaņā ar attiecīgajām direktīvā noteiktajām prasībām. Rumānija un Somija bija vienīgās dalībvalstis, kuras kopš pēdējā ziņošanas perioda ziņojušas par nelieliem tiesību aktu grozījumiem — Rumānija ir atjauninājusi atļaujas, kas vajadzīgas, lai rīkotos ar NT un tos izjauktu, savukārt Somija ir pieņēmusi īpašu valdības dekrētu par NT (123/2015), ar ko atjaunina ierobežojumus attiecībā uz bīstamu vielu izmantošanu transportlīdzekļos. Lielākā daļa valstu neparedz atkāpes no prasībām par atļaujām attiecībā uz darbībām, kurās reģenerē NT atkritumus pēc tam, kad NT tikuši pienācīgi apstrādāti atbilstīgi NT direktīvai, un kurām ik gadu veic inspekciju, un tikai Dānijas, Itālijas, Rumānijas un Apvienotās Karalistes atbildes liecina, ka tās paredz atkāpes (kopš iepriekšējā ziņošanas perioda izmaiņas ir veikusi arī Rumānija). Dalībvalstīm ir jāveicina otrreizējas izmantošanas un pārstrādes pasākumi, un NT direktīvā ir noteikti otrreizējas izmantošanas, pārstrādes un reģenerācijas mērķi. Līdz 2015. gada 1. janvārim dalībvalstīm bija jāsasniedz šādi mērķi: ar termiņiem 2006. un 2015. gadā — ·95 % apmērā otrreizēja izmantošana un reģenerācija (vidēji no transportlīdzekļa masas gadā); un ·85 % apmērā otrreizēja izmantošana un pārstrāde (vidēji no transportlīdzekļa masas gadā). 2017. gadā 14 dalībvalstis sasniedza abus mērķus — 85 % un 95 % attiecībā uz pārstrādi un reģenerāciju. Mērķu sasniegšana ir sīkāk izskatīta 3. iedaļā.

Dažas dalībvalstis ziņoja par otrreizējas izmantošanas un pārstrādes veicināšanai paredzētiem inovatīviem pasākumiem. Itālija pieprasa reģionālajām iestādēm pieņemt pasākumus, kas nodrošina, ka vismaz 30 % no precēm/izstrādājumiem, kas gada laikā ir vajadzīgi publiskajām struktūrām (un uzņēmumi, kuri galvenokārt pieder valstij), būtu izgatavoti no pārstrādātiem materiāliem. Itālijas tiesību aktos ir arī noteikta prasība, ka publiskajiem autoparkiem paredzētos nomaiņas riepu iepirkumos jābūt vismaz 20 % atjaunotu riepu. Francija tajā pašā laikā ir noteikusi prasību par izjauktu detaļu izsekojamību to otrreizējas izmantošanas nolūkā. Slovēnijā pirms izjauktu transportlīdzekļu sasmalcināšanas izjaukšanas uzņēmumu vadītājiem 10 % apmērā no pieņemto NT gada kopējās masas ir jānodala NT detaļas, materiāli un šķidrumi un tie jānosūta otrreizējai izmantošanai vai pārstrādei. Atbilstīgi NT direktīvai kodēšanas standarti paredz, ka ražotājiem ir jāmarķē (jeb “jākodē”) detaļa un materiāli, lai atvieglotu otrreizējai izmantošanai un reģenerācijai derīgu detaļu un materiālu identifikāciju. Gandrīz visas dalībvalstis ziņo, ka ir pilnībā transponējušas tiesību aktus, kuros ražotājiem ir noteikta prasība izmantot kodēšanas standartus. Izņēmumi ir Dānija, kuras tiesību aktos kodēšanas standarti nav konkrēti minēti, un Grieķija, kura atbildēja, ka viņiem nav neviena transportlīdzekļu ražotāja; Čehija norādīja atsauci uz tiesību aktiem, kuri Komisijas pārbaudei nebija pieejami. Ražotājiem ir arī jāsniedz informācija par izjaukšanu attiecībā uz katru transportlīdzekļu veidu sešu mēnešu laikā pēc to laišanas tirgū, piemēram, izmantojot rokasgrāmatas vai datubāzes. Vajadzīgo informāciju par izjaukšanu, glabāšanu un testēšanu ražotāji neapstrīdami visbiežāk ir snieguši, izmantojot Starptautisko demontāžas informācijas sistēmu (SDIS — Starptautiskā demontāžas informācijas sistēma). 20 dalībvalstis ziņoja, ka ir izmantojušas SDIS, un dažas dalībvalstis ziņo, ka tās izmanto arī citus valsts pasākumus. Visas dalībvalstis ir transponējušas tiesību aktus, ar kuriem nodrošina, ka ražotāji sniedz informāciju par izjaukšanu attiecībā uz katru jaunu tirgū laistu transportlīdzekļu veidu sešu mēnešu laikā pēc to laišanas tirgū. 3. Informācija par NT direktīvas īstenošanu Valstu īstenošanas ziņojumos arī ir sniegta informācija par to, kā dalībvalstis ir īstenojušas vairākus NT direktīvas noteikumus. Vērā ņemams to valstu piemērs, kurās tikuši ieviesti atkritumu rašanās novēršanas pasākumi, cita starpā ir Īrija, kurā ražotājiem ir noteikta prasība veicināt atkritumu rašanās novēršanu, izmantojot noteiktiem transportlīdzekļiem piemērojamu pasākumu klāstu. Tie ietver šādas darbības: ierobežot bīstamo vielu izmantošanu; projektējot jaunus transportlīdzekļus, ņemt vērā izjaukšanu, otrreizēju izmantošanu, reģenerāciju un pārstrādi to aprites cikla beigās; un palielināt noteiktu transportlīdzekļu ražošanā izmantoto pārstrādes materiālu īpatsvaru. Rumānijā tiek veikti iepriekšēji novērtējumi, lai nodrošinātu, ka transportlīdzekļi atbilst izvirzītajiem mērķiem, un transportlīdzekļu ražotāji ar standartizētas iebūvētās diagnostikas (OBD) saskarnes palīdzību ir izveidojuši jaunu aktivēšanas standartu. To dalībvalstu skaits, kuras varēja sniegt sīku informāciju par transportlīdzekļu ražošanā izmantoto pārstrādes materiālu daudzumu, bija ierobežots. Interesējošos jautājumos ietilpst Polijas paziņojums, ka, lai gan pārstrādāta plastmasa tiek izmantota, reģenerētai plastmasai, lai to varētu izmantot transportlīdzekļu ražošanā, vispirms ir vajadzīgs īpašs attīrīšanas process. Turklāt Rumānija norādīja, ka transportlīdzekļu detaļām visbiežāk izmantotais pārstrādātas plastmasas materiāls ir propilēns un ka pārstrādāta plastmasa veido vairāk nekā 10 % no tās teritorijā ražotajos transportlīdzekļos izmantotās plastmasas kopējās masas. Lielākajā daļā dalībvalstu ir palielinājies to licencēto apstrādes punktu (LAP) skaits, kuri darbojas attiecīgo dalībvalstu teritorijā. Lai gan trīs valstis nesniedza datus par LAP skaitu attiecībā uz laikposmu no 2015. līdz 2017. gadam (Beļģija, Ungārija un Latvija), ja pieņem, ka LAP skaits šajās valstīs ir saglabājies tāds pats kā iepriekšējos ziņojumos, tad kopējais LAP skaits ES-28 ir palielinājies no 12 589 2012.–2014. gadā līdz 14 173 2015.–2017. gadā. 18 dalībvalstis ziņoja, ka to teritorijā ir apstrādes iestādes, kurās ieviesta licencēta vides vadības sistēma (VVS). Visā ES-28 to apstrādes iestāžu īpatsvars, kurās ir ieviesta VVS, ir palielinājies no 1,9 % 2012.–2014. gadā līdz 3,73 % 2015.–2017. gadā. Beļģija ir labas prakses piemērs, tā kā Flandrijā un Valonijā visiem apstiprinātajiem NT sanācijas, izjaukšanas un likvidācijas centriem ir vides aizsardzības sistēma, jo pastāv tiesību akti, kuros noteikts, ka šādiem centriem ir jāiesniedz attiecīgajām iestādēm gada ziņojums, kurā jānorāda neatkarīgas inspekcijas iestādes veiktas uzņēmuma darbību pārbaudes rezultāti, un negatīva novērtējuma gadījumā apstiprinājumu var anulēt. Tikai desmit dalībvalstis varēja sniegt konkrētu informāciju par to NT skaitu, kuriem nav nekādas tirgus vērtības vai tā ir negatīva un kuri ir nogādāti LAP, savukārt piecas dalībvalstis varēja sniegt daļēju atbildi. To NT apstrāde, kuriem ir negatīva tirgus vērtība, ir svarīga, lai samazinātu apglabājamo atkritumu daudzumu. Tajā pašā laikā 13 dalībvalstis nevarēja atbildēt uz šo jautājumu, jo šādi dati netiek reģistrēti. Attiecībā uz konkrētu informāciju sniegušajām dalībvalstīm septiņos gadījumos (Igaunija, Itālija, Īrija, Kipra, Portugāle, Somija un Spānija) minētā informācija tika sniegta tāpēc, ka nebija šādu transportlīdzekļu bez jebkādas tirgus vērtības vai ar negatīvu tirgus vērtību; citiem vārdiem sakot, visos gadījumos šajās valstīs NT joprojām bija pozitīva tirgus vērtība. Tajā pašā laikā Grieķija ziņoja, ka visiem licencētos apstrādes punktos nogādātajiem NT nav nekādas tirgus vērtības, tomēr nav skaidrs, kā tiek uzskaitīta metāllūžņu pozitīvā vērtība, pat ja NT kā tādiem nav nekādas vērtības lietotu transportlīdzekļu tirgū. Vienīgi Lietuva un Malta iesniedza kvantitatīvus aprēķinus. Dati par panāktajiem otrreizējas izmantošanas/ pārstrādes un otrreizējas izmantošanas/ reģenerācijas rādītājiem ir sniegti 1. un 2. attēlā. Datus ir apkopojis Eurostat, ievērojot dalībvalstu pienākumu katru gadu ziņot par NT mērķiem saistībā ar ziņošanas prasību, kas paredzēta saskaņā ar Komisijas lēmumu par sīki izstrādātu informāciju nolūkā uzraudzīt atbilstību direktīvai. 2017. gadā 20 dalībvalstis bija sasniegušas minimālo otrreizējas izmantošanas un pārstrādes mērķi — 85 % no transportlīdzekļa vidējās masas gadā, divas dalībvalstis nebija sasniegušas mērķus, lai gan tās ir tuvu tam, un dati par sešām dalībvalstīm nebija pieejami. Otrreizējas izmantošanas un pārstrādes vidējais rādītājs attiecībā uz ES-28 kopumā bija 89 %, par četriem procentpunktiem pārsniedzot izvirzīto mērķi. 1. attēls. Nolietotu transportlīdzekļu (NT) otrreizējas izmantošanas un pārstrādes rādītāji (%) 2012. 2013. 2014. 2015. 2016. 2017. Beļģija 88,7 88,2 89,2 91,3 92,1 93,2 Bulgārija 89,5 93,2 94,1 94,4 94,6 97,6 Čehija 80,3 80,3 80,3 90,2 90,3 91,9 Horvātija 97,2 100 89,5 92,8 93,9 99,3 Dānija 92,4 86,6 86 91,2 88,8 91,5 Vācija 92,3 89,8 89,5 87,7 89,3 89,5 Igaunija 80,9 77,7 87 86 85,8 85,9 Īrija 81,8 80,4 82,1 83,3 86 85,9 Grieķija 82,8 88,8 80,4 64,5 100 91,9 Spānija 83 83,6 84,3 85 85,4 85,8 Francija 82,4 85,3 85,9 87,5 86,9 87,4 Itālija 80,8 82,2 83,4 84,6 82,5 : Kipra 84,7 84,3 87,7 89,1 90,3 : Latvija 97,6 92,4 92,2 86,6 94,3 84 Lietuva 89,2 92,1 93,5 94,6 94,9 94,8 Luksemburga 85 84 87 87 86 94,3 Malta 95,8 91,9 45 77,7 54,4 : Ungārija 84,4 90,7 90,3 94,6 95,4 95,5 Nīderlande 83,7 86 86,1 87,7 88,9 : Austrija 83,4 85 85,8 86,9 87,2 86,6 Polija 90,4 88,6 85,5 94,7 94,3 95,7 Portugāle 82,7 82,9 83,8 84 83,5 85,2 Rumānija 84 83,8 84,1 85,1 : : Slovēnija 100 : 85,9 : : : Slovākija 89,9 92,5 94,8 88,4 96,1 95,7 Somija 82,5 82,5 82,8 82,8 82,8 82,8 Zviedrija 85 84,6 84,4 84,6 86,7 88,2 Apvienotā Karaliste 84,1 85,5 86,9 87,3 86,4 86,5 Islande 100 99,6 97,7 98,5 96,8 : Lihtenšteina 77,2 78,2 78,7 80,5 75,6 75,1 Norvēģija 75,5 75,4 82,9 85,2 85,2 : 2. attēls. 2016. gada NT otrreizējas izmantošanas un reģenerācijas rādītāji (%) 2012. 2013. 2014. 2015. 2016. 2017. Beļģija 93 93 94,2 96,7 96,4 97 Bulgārija 91,3 94,1 95 95,1 95,6 98,8 Čehija 86,3 86,3 86,3 95,7 95,4 95,6 Horvātija 99,9 100 96,2 99,5 99,5 99,7 Dānija 92,6 86,7 86,1 97,6 97,1 99,6 Vācija 106,3 103,8 101,4 95,8 98 98,4 Igaunija 85,1 86,4 88,4 87 89,8 89,9 Īrija 87,8 91,6 90,7 91,8 92,8 94,6 Grieķija 90,3 91,5 85,5 68,9 108 99,5 Spānija 88,2 91,5 93,5 95 93,4 94 Francija 87 89,3 91,3 94,3 94,8 94,6 Itālija 82,3 82,8 85,1 84,7 82,6 : Kipra 86,9 86,6 90,2 90,7 93,2 : Latvija 97,9 92,6 92,4 87 94,5 84,1 Lietuva 90,1 92,4 94,4 95 95,4 95,1 Luksemburga 95 95 95 97 96 96,2 Malta 96 91,9 45 77,7 54,5 : Ungārija 86,2 91,7 95,6 95,2 95,8 96,9 Nīderlande 96,1 95,9 96 97 98,7 : Austrija 94,2 96,7 96,1 96,9 96,9 97,9 Polija 92,8 90,3 88 97 96,3 98,6 Portugāle 87,6 90,5 92,7 92,7 92,1 93,8 Rumānija 86 87,4 88,5 90,8 : : Slovēnija 103 : 91,3 : : : Slovākija 91,2 93,7 96 89,4 97,4 97,5 Somija 95 95 97,3 97,3 97,3 97,3 Zviedrija 90,6 91,3 91,3 96,8 94,6 97,2 Apvienotā Karaliste 88,1 88,9 90,7 96,9 92,2 94,1 Islande 100 99,6 97,7 98,5 96,8 : Lihtenšteina 92,7 89 90,6 90,8 85,6 84,7 Norvēģija 93,8 94,7 97,5 96,7 97,7 :

2017. gadā piecpadsmit dalībvalstis bija sasniegušas minimālo otrreizējas izmantošanas un reģenerācijas mērķi — 95 % no transportlīdzekļa vidējās masas gadā, septiņas dalībvalstis vēl nav sasniegušas 95 % mērķi, bet tās ir ļoti tuvu tam, un sešas dalībvalstis vēl nav ziņojušas. Otrreizējas izmantošanas un reģenerācijas vidējais rādītājs attiecībā uz ES-28 kopumā bija 94 %, proti, tas ir tikai nedaudz mazāks par izvirzīto mērķi. Ievērojams skaits dalībvalstu, kurām ir izveidota NT pārvaldības infrastruktūra un procesi, šķiet, nav sasniegušas savus reģenerācijas mērķus, bet šis fakts varētu liecināt par to, ka lielāka uzmanība tiek pievērsta pārstrādei, nevis citiem reģenerācijas veidiem (piemēram, Francija, Spānija, Zviedrija un Apvienotā Karaliste ir sasniegusi savus pārstrādes mērķus, bet ne reģenerācijas mērķus), kuri atbilst aprites ekonomikas koncepcijai. Tas varētu liecināt arī par stingrākām, uzlabotām ziņošanas metodēm, kuras sekmē direktīvas īstenošanas uzlabošanu. Mērķus nesasniegušās dalībvalstis ir izskaidrojušas iemeslus, kā arī šo mērķu sasniegšanas nolūkā ieviestos pasākumus. Grieķijas paziņotie augstie rādītāji var būt saistīti ar faktu, ka izjaukšanas uzņēmumi izvēlējās ilgāku laiku uzglabāt noteiktu skaitu NT, kuros vēl bija palikuši šķidrumi, visticamāk, metālu zemās tirgus vērtības dēļ un kurus sasmalcināja nākamajā gadā pēc to attīrīšanas. Tas izraisīja gadā apstrādāto NT lielo skaitu. Jauni otrreizējas izmantošanas un pārstrādes veicināšanas pasākumi, kas tikuši ieviesti, ietver pasākumus saistībā ar NT detaļu otrreizēju izmantošanu Ungārijā, informētības vairošanas un komunikācijas pasākumus Portugālē un finansiālu palīdzību jauniem pētniecības un attīstības projektiem saistībā ar NT atkritumu rašanās novēršanu, pārstrādi un detaļu otrreizēju izmantošanu Spānijā, piešķirot prioritāti projektiem, kuros uzmanība ir pievērsta automobiļu plastmasas, vējstiklu un riepu pārstrādei. 4. Nezināma NT atrašanās vieta un nelikumīga NT izjaukšana Attiecībā uz NT direktīvas īstenošanu un izpildi vislielākā problēmas izraisošā nepilnība joprojām ir to NT lielais skaits, kuru atrašanās vieta nav zināma. Tas jau ir norādīts iepriekšējā Komisijas ziņojumā par NT direktīvas īstenošanu no 2011. līdz 2014. gadam un Komisijas ex post novērtējumā attiecībā uz piecām direktīvām par atkritumiem. Nolūkā izvērtēt šo problēmu Komisija īstenoja “Atbilstības veicināšanas iniciatīvu, lai izvērtētu Direktīvas 2000/53/EK par nolietotu transportlīdzekļu (NT direktīvas) īstenošanu, īpaši uzsverot nolietotus transportlīdzekļus, kuru atrašanās vieta nav zināma”. Eurostat ir aicinājis dalībvalstis sniegt informāciju par to transportlīdzekļu skaitu, kuri ir savākti un nodoti LAP. Šie skaitļi ir apkopoti 1. tabulā. 1. tabula. Savāktu un licencētos apstrādes punktos nogādātu nolietoto transportlīdzekļu kopējais skaits, 2008.–2016. gads (transportlīdzekļu skaits) 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 Eiropas Savienība 6 301 000 9 039 000 7 383 000 6 789 000 6 286 000 6 234 000 6 150 000 5 964 000 5 920 000 Beļģija 141 521 140 993 170 562 165 016 160 615 134 506 126 835 107 425 106 458 Bulgārija 38 600 55 330 69 287 62 937 57 532 61 673 80 862 85 946 92 706 Čehija 147 259 155 425 145 447 132 452 125 587 121 838 131 987 139 440 145 928 Dānija 101 042 96 830 100 480 93 487 106 504 125 650 104 413 98 929 89 039 Vācija 417 534 1 778 593 500 193 466 160 476 601 500 322 512 163 473 386 412 801 Igaunija 13 843 7528 7268 11 413 12 835 14 712 14 720 12 884 11 184 Īrija 127 612 152 455 158 237 134 960 102 073 92 467 86 950 74 910 98 213 Grieķija 55 201 115 670 95 162 112 454 84 456 86 205 82 863 87 050 46 573 Spānija 748 071 952 367 839 637 671 927 687 824 734 776 724 820 689 760 611 446 Francija 1 109 876 1 570593 1 583 283 1 515 432 1 209 477 1 115 280 1 084 766 1 016 326 1 046 083 Horvātija : : : : 35 213 32 135 19 388 16 900 20 386 Itālija 1 203 184 1 610 137 1 246 546 952 461 902 611 876 052 853 584 958 245 978 960 Kipra 14 273 17 303 13 219 17 145 17 547 13 212 11 160 8293 5151 Latvija 10 968 10 590 10 640 9387 10 228 9003 9268 8924 8049 Lietuva 19 534 19 656 23 351 26 619 22 885 26 482 29 982 26 546 21 306 Luksemburga 2865 6908 6303 2341 2834 2290 2225 1617 1854 Ungārija 37 196 26 020 15 907 13 043 15 357 14 897 15 283 16 788 15 141 Malta : : 330 2526 2530 1198 2646 4509 : Nīderlande 152 175 191 980 232 448 195 052 187 143 183 451 188 487 167 777 197 488 Austrija 63 975 87 364 82 144 80 004 64 809 73 993 59 904 47 926 48 077 Polija 189 871 210 218 259 576 295 152 344 809 402 416 454 737 478 202 380 529 Portugāle 107 746 107 946 107 419 77 929 92 008 92 112 86 713 84 158 88 559 Rumānija 51 577 55 875 190 790 128 839 57 950 37 989 42 138 41 886 : Slovēnija 6780 7043 6807 6598 5447 : 6260 : : Slovākija 39 769 67 795 35 174 39 171 33 469 36 858 29 175 26 176 36 931 Somija 103 000 96 270 119 000 136 000 119 000 99 300 94 540 99 630 114 460 Zviedrija 150 197 133 589 170 658 184 105 185 616 189 748 186 967 188 810 186 875 Apvienotā Karaliste 1 210 294 1 327 517 1 157 438 1 220 873 1 163 123 1 149 459 1 106 846 995 527 1 103 050 Islande 9386 5109 4195 4075 5824 4463 5245 6063 6527 Lihtenšteina 91 72 107 94 114 326 188 230 260 Norvēģija 130 018 95 000 112 537 124 563 119 905 141 452 139 920 145 098 142 280 Tabulā sniegtie dati attiecas uz paziņotiem NT, par kuriem ir saņemts LS un kuri tiek apstrādāti LAP. Dalībvalstīm paredzētās pamatnostādnēs Eurostat arī aicina dalībvalstis paziņot arī kopējo NT skaita pieaugumu, nevis tikai to NT skaitu, par kuriem ir izdots LS. Tomēr šādus datus iesniedz tikai dažas dalībvalstis, jo par NT skaita pieaugumu nav obligāti jāziņo saskaņā ar NT direktīvu un Komisijas Lēmumu 2005/293/EK par NT direktīvā noteikto otrreizējas izmantošanas/ reģenerācijas un otrreizējas izmantošanas/ pārstrādes mērķu uzraudzību. Tāpēc, lai aplēstu NT skaita pieaugumu, bija jāizmanto dati no citiem avotiem. Salīdzinot datus par NT, kuri ir saņēmuši LS un tiek apstrādāti LAP, ar datiem par NT skaita pieaugumu, ir konstatētas neatbilstības. Turpmāk sniegtajā grafiskajā attēlā, kas iegūts no Komisijas nesen veiktā pētījuma, ir parādīts Eiropas Savienībā 2014. gadā likumīgi paziņoto NT skaits (t. i., to NT skaits, kuri saņēma LS un ir likumīgi apstrādāti) un to NT lielais skaits, kuru atrašanās vieta nav zināma. Attēlā ir ņemta vērā transportlīdzekļu iekļaušana valstu reģistrācijas sistēmās un ES-28 reģistrēto transportlīdzekļu reģistrācijas atcelšana. To NT skaits, kuru atrašanās vieta nav zināma, joprojām ir liela problēma. Kā piemēru tam, kā var rasties šādas neatbilstības, Somija ziņoja, ka daži iedzīvotāji un operatori nolietotus transportlīdzekļus nenodod ražotāju oficiālajā atpakaļnodošanas sistēmā, un tādējādi kopējais NT skaits ir ievērojami lielāks nekā faktiskais LS skaits. Turklāt Somija uzsvēra, ka to NT skaita palielinājumu, kas apstrādāti atbilstoši, 2017. gadā varēja izraisīt metālu cenu pieaugums, kā arī uzlabojumi tiešsaistes reģistrācijas atcelšanas sistēmā. Vācija ziņoja, ka tās savākto un apstrādāto NT salīdzinoši mazais skaits — salīdzinājumā ar tās aptuveni 2,8 miljoniem automašīnu, kurām katru gadu tiek neatgriezeniski atcelta reģistrācija, — ir skaidrojams ar lietotu transportlīdzekļu eksportu un ka 2017. gadā izstrādātie ziņojumi samazināja “statistisko atšķirību” attiecībā uz transportlīdzekļiem, kuru atrašanās vieta nav zināma., Šo atšķirību novēršana galvenokārt tika panākta, pārrēķinot to mehānisko transportlīdzekļu faktisko skaitu, kuru reģistrācija ir neatgriezeniski atcelta, kā arī izmantojot piemērotas aplēses attiecībā uz statistikas datiem par lietotu transportlīdzekļu eksportu (uz ES valstīm un trešām valstīm). Nesenais Komisijas pētījums arī liecina, ka daži cēloņi lielajam to NT skaitam, kuru atrašanās vieta nav zināma, norāda uz reģistrācijas atcelšanas sistēmās esošām nepilnībām, kā arī uz nepiemērotām darbībām ar NT (t. i., ne visi NT tiek nogādāti savākšanas punktos, un no tiem, kas tiek nogādāti, ne visi saņem LS; NT, kas tiek izjaukti nelicencētos uzņēmumos). Turklāt pastāv NT, kas tiek nelikumīgi eksportēti kā lietoti transportlīdzekļi. Papildus tam starp reģistrācijas un reģistrācijas atcelšanas vai pārreģistrācijas sistēmām nav atbilstošas saiknes un turpmākas rīcības, kas, iespējams, var nozīmēt, ka tikai daļa no tiem NT, kuriem ir atcelta reģistrācija, saņem likvidācijas sertifikātu (LS), lai gan tiek likumīgi apstrādāti; citā dalībvalstī reģistrēti lietoti transportlīdzekļi, kuru reģistrācija nekad nav tikusi atcelta reģistrācijas izcelsmes dalībvalstī; kvalitatīvas informācijas trūkums, jo īpaši attiecībā uz datiem par lietotu transportlīdzekļu un NT eksportu, kā arī izejvielu noplūdēm; vajadzība uzlabot dalībvalstu ziņošanas metodes; NT nelikumīga savākšana un izjaukšana nelicencētos apstrādes punktos, neievērojot vides standartus; un tāpēc — vajadzība uzlabot izpildi, tostarp savākšanas punktu un LAP inspekcijas. Dažas dalībvalstis jau veikušas pasākumus problēmas novēršanai, piemēram, Dānija, kas ir ieviesusi piemaksu pēdējam reģistrētajam īpašniekam, kurš savu NT nogādā licencētā apstrādes punktā (LAP), vai Francija un Apvienotā Karaliste, kuras ir ziņojušas par LAP inspekciju skaita ievērojamu pieaugumu. 5. Secinājumi NT direktīva ir transponēta visu dalībvalstu valsts tiesību aktos un tiek uzskatīta par apmierinošu. Kopumā NT direktīvas īstenošana, šķiet, ir galvenokārt atbilstoša. Otrreizējas izmantošanas un pārstrādes 2015. gada mērķi — 85 % no transportlīdzekļa vidējās masas gadā — 2017. gadā bija sasniegušas 20 no 28 dalībvalstīm (piecas dalībvalstis nebija ziņojušas). Vairāk problēmu bija sasniegt otrreizējas izmantošanas un reģenerācijas mērķi — 95 % no transportlīdzekļa vidējās masas gadā. Tomēr aptuveni pusei no mērķus nesasniegušajām dalībvalstīm pietrūka tikai dažu procentpunktu, lai tos sasniegtu.