LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 43/20

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Virzībā uz Eiropas Savienības kosmosa stratēģiju pilsoņu interesēs” ”

COM(2011) 152 galīgā redakcija

2012/C 43/05

Ziņotājs: IOZIA kgs

Eiropas Komisija saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pantu 2011. gada 4. aprīlī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Virzībā uz Eiropas Savienības kosmosa stratēģiju pilsoņu interesēs” ”

COM(2011) 152 galīgā redakcija.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 10. novembrī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 476. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 7. un 8. decembrī (7. decembra sēdē), ar 174 balsīm par un 8 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1 EESK atzīst, ka kosmoss ir neaizvietojams un stratēģisks resurss, kas ļauj apmierināt ES vajadzības sociālajā, ekonomikas un drošības jomā. Kosmoss ir izaugsmes un inovācijas virzītājspēks, kas labklājību vairo, pateicoties augstas kvalitātes darba vietām, inovatīviem pakalpojumiem un tirgus iespējām citās rūpniecības nozarēs, kā arī atbalstam, kuru saņem pētniecība, kas savukārt sekmē inovāciju ieviešanu rūpniecībā.

1.2 EESK atzīst nozīmi, kāda ir konkurētspējīgai kosmosa rūpniecībai, kas aptver visu vērtību ķēdi, proti, ražošanu, laišanu apgrozībā, ekspluatāciju un pakārtotos pakalpojumus.

1.3 EESK atzīst, ka kosmosa politika ir joma, kurā ES un dalībvalstīm ir kopīga kompetence; šajā jomā dalībvalstis īsteno arī savas iniciatīvas. Lai koordinētu attiecīgos pasākumus un zināšanas kosmosa jomā, Komiteja rosina pastiprināt partnerību ar dalībvalstīm, tostarp arī ar tām, kas nav Eiropas Kosmosa aģentūras (EKA) dalībnieces. Vajadzētu arī apsvērt iespēju, kā valstis, kas nav EKA dalībnieces, varētu piedalīties tādās sadarbības programmās kā starptautiskā kosmosa stacija (SKS jeb ISS — International Space Station).

1.4 EESK tāpēc atzinīgi vērtē pūliņus, kas virzīti uz to, lai, saskaņā ar Lisabonas līguma noteikumiem izveidojot Eiropas kosmosa politikas (EKP) saikni ar ES dibināšanas dokumentiem, kā arī stratēģijas “Eiropa 2020” ietvaros — saikni ar Eiropas rūpniecības politiku, tāpat arī iniciatīvas Horizon 2020 ietvaros — saikni ar pētniecību un izstrādi, nostiprinātu EKP pamatus.

1.5 Tā kā globālā novērošanas sistēma GMES ir stūrakmens, kas ļauj saglabāt Eiropas autonomās spējas apkopot datus un informāciju par Zemes sistēmu reāllaikā un pa desmitgadēm, lai nodrošinātu vides un teritorijas uzraudzību un drošību, kā arī izprastu dažus klimata pārmaiņu mehānismus, EESK ir ļoti nobažījusies, ka GMES budžets nav iekļauts daudzgadu finanšu shēmā no 2014. gada līdz 2020. gadam, un prasa Komisijai apzināt finanšu līdzekļus, kas vajadzīgi minētās programmas turpināšanai.

1.6 EESK atzīmē, ka īpaša loma ir Eiropas Kosmosa aģentūrai (EKA), jo tā ir uzkrājusi ES zināšanas tehniskajā, zinātnes un pārvaldības jomā. Minētajām zināšanām ir liela nozīme kosmosa programmu veiksmīgā administrēšanā.

1.7 Citas svarīgas struktūras ir Eiropas Meteoroloģisko satelītu izmantošanas organizācija (EUMETSAT), proti, operatīvā organizācija, kas nodrošina meteoroloģiskos datus, kā arī Eiropas Vides aģentūra (EEA) (1) un Eiropas Vidēja termiņa laika prognožu centrs (ECMWF) (2).

1.8 EESK uzsver kosmosa būtisko ieguldījumu drošības un aizsardzības jomā. EESK vērš uzmanību uz to, ka, piemēram, izstrādājot jaunas programmas sadarbības un infrastruktūras veidošanai, ir pienācīgi jāņem vērā kopējās aizsardzības politikas vajadzības (3).

1.9 EESK atzīst vajadzību aizsargāt savas kosmosa infrastruktūras vērtību, izveidojot kosmosa situācijas apzināšanas (Space Situational Awareness (SSA)) sistēmu.

1.10 Kosmosa izpētes un izmantošanas jomā jāpastiprina sadarbība ar tādiem ES ilglaicīgajiem partneriem kā ASV, Krievija un Japāna un jācenšas noslēgt divpusējus nolīgumus ar jaunajām kosmosa lielvalstīm, piemēram, Ķīnu, Indiju un Brazīliju.

1.11 Starptautiskajai sadarbībai kosmosa jomā ir būtiska nozīme ne vien Eiropas tehnoloģiju un pakalpojumu veicināšanā, bet arī tās sociālo un humāno vērtību izplatīšanā.

1.12 Pētniecība ir Eiropas pamatvērtība, taču tai ir arī būtiska nozīme Eiropas autonomo spēju izvēršanā tādu svarīgu pamattehnoloģiju jomā, kuras ir vajadzīgas, lai nodrošinātu Eiropas rūpniecības konkurētspēju pasaules tirgū.

1.13 Pētniecībā veikto ES ieguldījumu efektivitāte ir jāpalielina, ieviešot kopīgu stratēģisko satvaru pētniecības un inovācijas finansēšanai.

2. Ievads

2.1 Izskatāmajā paziņojumā noteikts, kāds ir Eiropas kosmosa politikas tiesiskais, ekonomiskais, sociālais un stratēģiskais konteksts, un šajā sakarā ir izveidota minētās politikas saikne ar Eiropas Savienības pamatiem, proti, Lisabonas līguma noteikumiem, ES rūpniecības un pētniecības politiku, kopējo aizsardzības politiku.

2.2 Paziņojumā ir minētas prioritārās darbības, kas nosaka ES kosmosa politiku, un izklāstīta ES kosmosa politikas starptautiskā dimensija, kā arī analizētas vajadzības, kas saistītas ar pārvaldību. Paziņojums tādējādi paver iespēju izstrādāt un īstenot Eiropas kosmosa programmu.

2.3 Paziņojumā apstiprināts, ka Komisija 2011. gadā nāks klajā ar priekšlikumu Eiropas kosmosa programmai un sagatavos ierosinātās stratēģijas īstenošanai vajadzīgos pasākumus (rūpniecības politika, darbības organizēšana kosmosa jomā).

3. Vispārīgas piezīmes

3.1 Kosmosa nozare veido aptuveni 1 % no ES budžeta un aptuveni 5 % no Eiropas aviācijas un kosmosa nozares apjoma.

3.2 Lai gan tās apjoms ir relatīvi neliels, Komisija un Eiropas Parlaments tagad ir pilnībā atzinuši kosmosa ekonomisko, stratēģisko un sociālo nozīmi. Eiropu kā labklājības telpu nav iespējams iedomāties bez atbalsta un stimula, ko tai dod līdera pozīcija kosmosa nozarē. Papildus labvēlīgai ekonomiskajai ietekmei (vidēji ieguldījumu vērtība divkāršojas, bet vislielākais kāpums, proti, 4,5 reizes, bija Norvēģijā (avots: ESAO, 2011. gads)) šī līdera pozīcija rada virkni neaizvietojamu un sabiedrībai būtisku lietojumu tādās jomās kā meteoroloģija, navigācija, pozicionēšana, gaisa un ūdens transporta satiksmes kontrole, lauksaimniecības un teritorijas plānošana, humānā palīdzība, reaģēšana dabas katastrofu gadījumā, valsts drošība un robežu kontrole.

3.3 Ņemot vērā to, ka ietaupījumi būtu pilnīgi nenozīmīgi, šajā nozarē ieguldījumu pārtraukšana pašreizējo ekonomisko grūtību dēļ nozīmētu izšķērdēt zinātnes atziņu un rūpniecības spēju mantojumu, ko iepriekšējās desmitgadēs šajā stratēģiskajā nozarē Eiropa ir sasniegusi.

3.4 Eiropas autonomo spēju izvēršana svarīgu pamattehnoloģiju jomā un tās autonomā piekļuve kosmosam ir ļoti svarīgi mērķi, kas aktīvi jāatbalsta.

3.5 Tā kā kosmosa nozarē ienāk jaunas valstis (Ķīna, Indija, Brazīlija un citas), Eiropai ir jāizstrādā stratēģisks plāns, lai saglabātu savu nozīmīgo vietu kosmosa nozarē un uzticamību attiecībās ar galvenajiem partneriem, proti, ASV un Krieviju.

3.6 Tādas svarīgas pamatprogrammas kā GMES un Galileo ir instrumenti, kas Eiropai arī turpmāk ļaus būt vadošai stratēģiskās nozarēs, kuras saistītas ar navigācijas satelītu sistēmu izmantošanu un Zemes novērošanas pakalpojumiem.

3.7 GMES programmas finansējuma problēmas atrisināšana ir prioritārs un neatliekams jautājums, jo pastāv konkrēts risks, ka pēdējā desmitgadē veiktais Eiropas ieguldījums Zemes novērošanas jomā, kas pašlaik kļūst arvien stratēģiskāka, varētu iet zudumā, un tāpēc Eiropa, tās rūpniecība un pētniecība zaudētu vadošo lomu.

3.8 Pašreizējā ES valstu finanšu krīze varētu apdraudēt arī izpētes programmas attiecībā uz kosmosu, kas ir nākotnes tehnoloģiju izmēģinājumu vieta. Tāpēc ir jāraugās, lai šajā nozarē būtu nodrošināta nepārtrauktība.

3.9 Tālāk tekstā redzamajā 1. tabulā sniegts īss pārskats par ieguldījumiem, ko 2009. gadā dažas ES dalībvalstis, kas ir arī Eiropas Kosmosa aģentūras dalībvalstis, ir veikušas kosmosa jomā. Šie ieguldījumi atbilst vidēji 0,01 % līdz 0,05 % no IKP (avots: ESAO, 2009. gada dati). Savukārt svarīgākās lielvalstis, piemēram, Ķīna, Krievija un ASV, iegulda ievērojami lielāku kvotu — attiecīgi 0,12 %, 0,20 % un 0,31 %. Turklāt Krievijā un Ķīnā šis skaitlis ir dubultojies laikā no 2005. gada līdz 2009. gadam. Eiropā izceļas Francija ar ieguldījumu augstāko procentuālo daļu, kas ir gandrīz 0,1 % apmērā no tās IKP (avots: ESAO).

1. tabula

2009. gada budžets, ko kosmosa nozarei bija paredzējušas valstis, kuras Eiropas Kosmosa aģentūrai piešķir visvairāk līdzekļu

(miljonos euro) Valsts Budžets kosmosa nozarē (4) EKA piešķirtie līdzekļi (5) FR 1 960 (716) DE 1 190 (648) IT 685 (369) UK 350 (269) ES 190 (184) BE 170 (161) EKA kopējais budžets 2009. gadā 3 600

3.10 EKA rīcībā ir tehniskas zināšanas un resursi, lai projektētu un īstenotu kosmosa programmas, kā arī stimulētu jauno tehnoloģiju un lietojumu izstrādi. EKA izmanto daudzas, jo sevišķi zinātniskas un pētnieciskas, sistēmas, ko pati ir radījusi. Par nozīmīgu darbības programmu, piemēram, Galileo un GMES, infrastruktūrām atbild Eiropas Komisija.

3.11 EUMETSAT ir svarīgs Eiropas darbotiesspējas elements.

3.12 Citas starpvaldību organizācijas ir Eiropas Vides aģentūra (EEA) un Eiropas Vidēja termiņa laika prognožu centrs (ECMWF) — organizācijas, kas ir GMES datu un pakalpojumu izmantošanas nolīguma līgumslēdzējas puses.

4. Īpašas piezīmes

4.1 Eiropas kosmosa politikas pīlāri ir tās tiesiskais un ar rūpniecības politiku saistītais satvars, tās starptautiskā dimensija, tās pārvaldība, saikne ar kopējo drošības un aizsardzības politiku, kā arī atbilstoša un noturīga finansēšanas sistēma.

4.2 Eiropas kosmosa politikas juridiskais pamats ir Lisabonas līguma noteikumi.

4.2.1 Ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 189. pantu Eiropas Savienībai ir piešķirtas plašas pilnvaras kosmosa politikas izstrādei un ieteikts izstrādāt Eiropas kosmosa programmu, lai operatīvi īstenotu politiku šajā jomā.

4.2.2 ES kosmosa politika un Galileo programma ir Eiropas Komisijas Uzņēmējdarbības un rūpniecības ģenerāldirektorāta (DG ENTR) tiešā pārziņā.

4.2.3 Regulā, ar ko izveido GMES programmu (6), noteikti tās izpildes noteikumi, kā arī budžets tās izvēršanai un sākotnējām darbībām 2011.–2013. gadā. Tehniskā koordinācija un GMES kosmosa komponenta īstenošana ir uzticēta EKA, kas vajadzības gadījumā izmanto EUMETSAT ieguldījumu.

4.3 Rūpniecības politikas satvars

4.3.1 Kosmosa nozare veido aptuveni 5 % no Eiropas aviācijas un kosmosa nozares (tajā dominē aeronautikas nozare, kas veido 92 %). Kopējais ražošanas apjoms Eiropas aviācijas un kosmosa nozarē bija aptuveni 130 miljardi euro, no kuriem 6 miljardi attiecās uz kosmosa nozari (avots: Ecorys Report to the EC, 2008. gada dati). Aviācijas un kosmosa nozarē strādā aptuveni 375 tūkstoši darbinieku, no kuriem 31 000 nodarbināts Eiropas kosmosa nozarē (avots: ESAO, 2011. gads). Tas ir augsti kvalificēts darbaspēks — 35 % no tiem ir augstskolu absolventi, inženieri un vadītāji.

4.3.2 Neaizvietojama ir kosmosa nozares loma inovācijā, sevišķi jauno tehnoloģiju un materiālu izstrādē.

4.3.3 Eiropas kosmosa politikas rūpnieciskais satvars ir stratēģija “Eiropa 2020”.

4.3.4 Stratēģijas pamatiniciatīvā, kas minēta paziņojumā COM(2010) 614 galīgā redakcija/4, teikts, ka kosmoss ir “inovācijas un konkurētspējas virzītājspēks un kalpo iedzīvotājiem”, un Galileo/EGNOS un GMES programmas nepārprotami nosauktas par iedibinātām programmām, kuru pabeigšana un turpināšana pēc 2013. gada jāreglamentē 2011. gada tiesību aktu priekšlikumos atbilstīgi vispārējiem priekšlikumiem, kas tiks izvirzīti daudzgadu finanšu shēmai. Kosmosa infrastruktūras tiek uzskatītas par galvenajiem iedzīvotāju drošības instrumentiem, un tādēļ tās ir jāaizsargā. Kosmosa situācijas apzināšanas instruments ir SSA (Space Situational Awareness) programma.

4.3.5 Satelītu sakari ne vien ir svarīga kosmosa nozare, bet arī sekmē Eiropas digitalizācijas programmas mērķu īstenošanu, jo ietekmē platjoslas savienojumu izvēršanu.

4.4 Starptautiskā sadarbība

4.4.1 Regulā par GMES ieviešanu teikts, ka GMES programma ir Eiropas ieguldījums Zemes novērošanas grupas (GEO) (7) izstrādātā Zemes novērošanas sistēmu globālā tīkla (GEOSS) (8) veidošanā.

4.4.2 Izmantojot EGNOS, GMES un telekomunikācijas infrastruktūru noslēgtā partnerība ar Āfriku ietekmēs tādas nozīmīgas jomas kā resursu apsaimniekošana, drošība, kartogrāfija, ģeodēzija, telekomunikācija un informācija.

4.4.3 Vislielākos ieguldījumus kosmosa jomā joprojām veic G7 valstis, kuras 2009. gadā ieguldīja 53 miljardus ASV dolāru (avots: ESAO). Amerikas Savienotās Valstis vien iegulda 44 miljardus ASV dolāru, no kuriem NASA investīcijas ir 17 miljardi ASV dolāru, bet atlikušos 9 miljardus iegulda pārējās G7 valstis.

4.4.4 Ir skaidrs, cik nozīmīgi kosmosa nozarē ir ne vien tādi tradicionālie dalībnieki kā ASV, Krievija un Japāna, bet arī jaunās kosmosa lielvalstis, piemēram, Brazīlija, Indija un Ķīna, kas kosmosa nozarei atvēl kopumā 7,2 miljardus ASV dolāru (9). Salīdzinājumam — Krievijas Federācijas budžets ir 2,5 miljardi ASV dolāru.

4.4.5 Salīdzinājumam — EKA budžets 2009. gadā bija 3,6 miljardi euro (skatīt arī 1. tabulu).

4.4.6 Eiropai ir neierobežota un atvērta datu izplatīšanas politika, ko piemēro EKA un kas attiecas uz GMES programmu.

4.5 Pārvaldība

4.5.1 LESD 189. pantā teikts, ka ES ne vien stiprina partnerību ar dalībvalstīm un koordinē kosmosa izpētei un izmantošanai nepieciešamos pasākumus, bet arī “izveido nepieciešamās attiecības ar Eiropas Kosmosa aģentūru”.

4.5.2 EKA ir starpvaldību organizācija, kurai drīz būs pievienojušās 19 dalībvalstis. Eiropas Kosmosa aģentūrai var pievienoties arī valstis, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (piemēram, Šveice ir EKA locekle) vai nav Eiropas valstis vārda tiešā nozīmē (Kanāda ir noslēgusi partnerības līgumu ar EKA). EKA resursu pārvaldības pamatā ir ģeogrāfiskās atdeves princips, ar kuru saskaņā dalībvalstis saņem rūpniecības pasūtījumus proporcionāli to dalības apjomam Eiropas Kosmosa aģentūrā. Līdz šim, pateicoties minētajam principam, dalībvalstis ir ieguldījušas nozīmīgus līdzekļus. EKA personāla pārvaldībā darbojas līdzīgs princips, proti, taisnīgas atdeves princips, taču tā kritēriji nav tik viennozīmīgi kā rūpniecības pasūtījumiem piemērojamie, jo personāla pienākums principā nav pārstāvēt valstu intereses vai kalpot tām. Pašreizējā ES tendence ir šāda: Eiropas pievienotās vērtības labā atteikties no valstu interešu summēšanas (10). EKA gadījumā un ņemot vērā Eiropas kosmosa programmu, šis princips būtu sevišķi atbilstīgs.

4.5.3 EKA un ES sadarbība ir noteikta pamatnolīgumā, kas stājās spēkā 2004. gada maijā (OV L 261, 06.08.2004.). Eiropas Komisija un EKA savas darbības saskaņo ar kopīgā sekretariāta starpniecību, kura sastāvā ir Eiropas Komisijas ierēdņi un EKA administratīvie darbinieki. Gan EKA, gan ES dalībvalstis tiekas ministru līmenī Kosmosa padomē, kas ir Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Kosmosa aģentūras kopīga sanāksme. Kosmosa padomes sanāksmi sagatavo dalībvalstu pārstāvji, kas darbojas Kosmosa politikas jautājumu augsta līmeņa darba grupā (High-level Space Policy Group (HSPG)). Lai būtu vieglāk veidot attiecības ar ES iestādēm, Eiropas Kosmosa aģentūrai ir koordinācijas birojs Briselē.

4.5.4 Līdz šim Kosmosa padome ir veicinājusi ciešas attiecības starp EKA un Komisiju.

4.5.5 EUMETSAT ir starpvaldību organizācija, kuras sastāvā pašlaik ir 26 dalībvalstis. Organizācijas lēmējinstitūcija ir padome, kurā pārstāvēti dalībvalstu meteoroloģiskie dienesti, kas, veicot iemaksas proporcionāli katras dalībvalsts nacionālajam kopienākumam, finansē EUMETSAT darbību. Organizācijas budžets 2010. gadā bija aptuveni 300 miljoni euro.

4.5.6 Citas starpvaldību organizācijas ir Eiropas Vides aģentūra (EEA) un Eiropas Vidēja termiņa laika prognožu centrs (ECMWF) — organizācijas, kas ir GMES datu un pakalpojumu izmantošanas nolīguma līgumslēdzējas puses.

4.6 Pētniecība un inovācija

4.6.1 Pētniecība ir Eiropas kultūras pamatvērtība. Pētniecība un inovācija sekmē darba vietu radīšanu, labklājības palielināšanu un dzīves kvalitātes uzlabošanu. Bez pētniecības nav arī iespējams panākt Eiropas neatkarību svarīgu pamattehnoloģiju jomā. Kosmoss ir vispiemērotākā joma, kurā veidojas sakari un saikne starp akadēmisko izpēti, rūpniecisko inovāciju un novatorisku tehnoloģiju izstrādi.

4.6.2 Kosmosa izpētes finansējums ir paredzēts ES pētniecības finansēšanas shēmās. Tomēr lietojumu jomā ES klātbūtne ir nepietiekama, un tādēļ ir jārīkojas, lai Eiropas pētniecības spēja izpaustos jaunos un inovatīvos lietojumos.

4.6.3 ES pētniecību finansē, pārsvarā izmantojot Septīto pamatprogrammu (2007–2013), kuras budžets ir 50,5 miljardi euro. Aptuveni 3 % no šiem līdzekļiem ir paredzēti kosmosam (1,4 miljardi euro).

4.6.4 Priekšlikumā daudzgadu finanšu shēmai no 2014. gada līdz 2020. gadam pētniecības un inovācijas finansējums apvienots kopīgā stratēģiskā satvarā (KSS) pētniecībai, inovācijai un tehnoloģiju izstrādei (tā saucamajā Horizon 2020), un KSS darbības laikā no 2014. gada līdz 2020. gadam pētniecības finansējums pieaugs līdz 80 miljardiem euro.

4.6.5 Stratēģijā “Eiropa 2020” ES ir izvirzījusi tālejošu mērķi — atvēlēt pētniecībai 3 % no IKP.

4.7 Kopējā drošība un aizsardzība

4.7.1 Kā atzīts kopējā drošības un aizsardzības politikā, kosmosa infrastruktūras sniedz būtiskus pakalpojumus drošībai un aizsardzībai, jo īpaši krīžu paredzēšanas un pārvarēšanas jomā.

4.7.2 Kosmosa infrastruktūru drošību apdraud pieaugošais kosmosa atkritumu skaits. EKA kā civilā struktūra un Eiropas Aizsardzības aģentūra, kas ir militāra struktūra, ir sākušas programmu kosmosa situācijas apzināšanai (Space Situational Awareness (SSA)). ES pašlaik izstrādā rīcības kodeksu attiecībā uz kosmosa nozarē paredzētajām darbībām.

4.8 Eiropas kosmosa programma un budžets

4.8.1 Šajā atzinumā aplūkotajā paziņojumā Komisija paredz, ka priekšlikumu Eiropas kosmosa programmai varētu iekļaut 2011. gada jūnija priekšlikumā par daudzgadu finanšu shēmu. 2011. gada jūnijā publicētais priekšlikums par ES budžetu no 2014. gada līdz 2020. gadam ir vērsts uz stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanu (11).

4.8.2 Priekšlikums Eiropas kosmosa programmai nav viennozīmīgi minēts daudzgadu finanšu shēmā, taču attiecībā uz GMES un Galileo ir iekļauti šādi noteikumi:

— daudzgadu finanšu shēmas izdevumu 1. kategorijā “Gudra un iekļaujoša izaugsme” paredzēts, ka Galileo programmai piešķir 7 miljardus euro;

— finansējums, kas nav paredzēts daudzgadu finanšu shēmā: GMES finansēšanai piešķirtais budžets ir 5,8 miljardi euro.

Priekšlikums par to, ka GMES finansējums nāk no citiem avotiem, nevis no daudzgadu finanšu shēmas, šķiet, ir pilnīgā pretrunā gan Komisijas dienestu darba dokumenta (SEC(2011) 868 galīgā redakcija, 29.06.2011.) ieteikumiem, kas papildina paziņojumu “Budžets stratēģijai “Eiropa 2020” ”, gan ES Konkurētspējas padomes secinājumiem, kurus pieņēma 2011. gada 31. maijā.

4.8.3 Lai novērstu risku, ka programma, kas ir vitāli svarīga turpmākai Eiropas konkurētspējai tādā stratēģiskā jomā kā Zemes novērošana, kurā ir ieguldīts darbs vairāku desmitu gadu garumā un līdzekļi 3 miljardu euro apmērā, ir svarīgi saprast, kā var nodrošināt GMES paredzēto budžetu. Saskaņā ar minētajiem secinājumiem, kas tika pieņemti 2011. gada 31. maijā Konkurētspējas padomes 3094. sanāksmē (iekšējais tirgus, rūpniecība, pētniecība un kosmoss), “(…) Komisija kā nākamās daudzgadu finanšu shēmas daļu izstrādās priekšlikumu minēto virzības programmu [red. piez.: GMES un Galileo] finansēšanai (…)” un “(…) abas programmas — tā kā tās ir Eiropas programmas, kuras īsteno ES uzraudzībā, būtu jāturpina finansēt no ES budžeta (…)”.

4.8.4 Daudzgadu finanšu shēmas priekšlikumā minētā pieeja būs jāprecizē līdz 2011. gada beigām un jāizklāsta priekšlikumos tiesību aktiem, kas attieksies uz izdevumu programmām un instrumentiem konkrētās stratēģiskās jomās.

Briselē, 2011. gada 7. decembrī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Staffan NILSSON

(1) European Environment Agency.

(2) European Centre for Medium-Range Weather Forecasts.

(3) “Kopējā drošības un aizsardzības politika ietver pakāpenisku Savienības kopējās aizsardzības politikas izstrādi. Šajā procesā izveidota kopēja aizsardzība, kad Eiropadome vienprātīgi to nolems. Tādā gadījumā tā iesaka dalībvalstīm pieņemt šādu lēmumu saskaņā ar to attiecīgajām konstitucionālajām prasībām.

Savienības politika saskaņā ar šo iedaļu neskar dažu dalībvalstu drošības politikas un aizsardzības politikas īpašās iezīmes un ievēro to dalībvalstu pienākumus, kuras uzskata, ka to kopīgā aizsardzība ir īstenojama Ziemeļatlantijas Līguma organizācijā (NATO) saskaņā ar Ziemeļatlantijas Līgumu, un ir saderīga ar kopējo drošības un aizsardzības politiku, kas noteikta šajā struktūrā” (Līguma par Eiropas Savienību V sadaļas 2. nodaļas 2. iedaļas 42. panta 2. punkts).

(4) Avots: ESAO.

(5) Avots: EKA

(6) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 911/2010, OV L 276, 20.10.2010., 1. lpp.

(7) Group on Earth Observations

(8) Global Earth Observation System of Systems

(9) Ķīna iegulda 6,1 miljardu ASV dolāru, Indija — 861 miljonu ASV dolāru, Brazīlija — 205 miljonus ASV dolāru.

(10) Sk. Eiropas Parlamenta 2011. gada 8. jūnija rezolūcijas “Ieguldīšana nākotnē — jauna daudzgadu finanšu shēma (DFS) konkurētspējīgai, ilgtspējīgai un integrējošai Eiropai” 166. punktu: “(…) veidā, kādā attīstījusies pašu resursu sistēma, pakāpeniski aizstājot patiesus pašu resursus ar tā dēvētajām valstu iemaksām, pārāk liela nozīme ir piešķirta dalībvalstu savstarpējām bilancēm, tādējādi radot pretrunu Eiropas solidaritātes principam, vājinot Eiropas interešu kopību un nepietiekami ņemot vērā Eiropas pievienoto vērtību (…).”

(11) COM(2011) 500 galīgā redakcija/2 “Budžets stratēģijai “Eiropa 2020” ”, I daļa.