LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 308/51

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

2009/C 308/14

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

KOPSAVILKUMS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“PEMENTO DE HERBÓN”

EK Nr.: ES-PDO-0005-0509-15.11.2005

ACVN ( X ) AĢIN ( )

Šis kopsavilkums nosaka galvenos produkta specifikācijas elementus informācijas nolūkā.

1. Atbildīgais departaments dalībvalstī:

Nosaukums: Subdirección General de Calidad y Agricultura ecológica — Dirección General de Industrias y Mercados Agroalimentarios — Secretaría General de Medio Rural del Ministerio de Medio Ambiente, y Medio Rural y Marino de España Adrese: Paseo Infanta Isabel, 1 28071 Madrid ESPAÑA Tālr. +34 913475394 Fakss +34 913475410 E-pasts: sgcaae@mapya.es

2. Grupa:

Nosaukums: S.A.T. PIMERBÓN y otro. Adrese: Herbón s/n- Padrón (A Coruña) Tālr. +34 981810803 Fakss — E-pasts: — Sastāvs: ražotāji/pārstrādātāji ( X ) citi ( )

3. Produkta veids:

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība.

4. Specifikācija:

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 4. panta 2. punkta prasību kopsavilkums):

4.1. Nosaukums:

“Pemento de Herbón”

4.2. Apraksts:

Paprikas, uz kurām attiecas aizsargāts cilmes vietas nosaukums (ACVN) “Pemento de Herbón” ir Capsicum annuum L. sugas augļi, kas cēlušies no “Padrón” šķirnes vietējiem ekotipiem, ja vien tie audzēti zemes gabalos, kas reģistrēti attiecīgajā reģistrā, kuru pārvalda pārbaudes struktūra. Augļus novāc agrīna nobrieduma stadijā (tirdzniecībai paredzēts lielums), lai tos varētu pārdot svaigus. Tiem ir turpmāk norādītie raksturlielumi.

Fiziskie un organoleptiskie raksturlielumi

— forma: īss auglis (Pochard klasifikācijas tips C4), iegarens ar trīs vai četriem sēklu kambariem,

— aptuvenais svars: auglis sver 3,5 līdz 4,5 g,

— augļa aptuvenais garums: 3,5 līdz 5,5 cm,

— maksimālais diametrs (platums): 1,5 līdz 2 cm,

— galiņš: plakans,

— kātiņa garums: 3,5 līdz 6 cm,

— miza: gluda un spīdīga, zaļā krāsā, mazliet gaiši zaļa,

— starpsieniņas vai mīkstuma biezums: neliels, drīzāk plāns, aptuveni 1,5 mm,

— šķērsgriezums: trapecveida,

— attiecība starp augļa un sēklu svaru: 3,2 (vidējā vērtība),

— garša un smarža: vidējas intensitātes aromāts, maiga garša, var būt nedaudz asa.

Viens no galvenajiem “Pemento de Herbón” organoleptiskajiem raksturlielumiem ir tas, ka ne visiem augļiem ir asa garša. Šī asā garša jūtama tiksi reizēm (“uns pican e outros non” – “daži kož, citi nē”, kā vēsta pazīstams teiciens par šo produktu), asums nav stipri jūtams, jo audzētāji cenšas selekcionēt produktu, neizmantojot stādus un augļus, kuriem ir intensīva asa garša. Iespējams, ka fakts, ka no sākotnēji asas šķirnes iegūti saldāki augļi, saistīts ar reģiona audzētāju prasmēm, kas sīkāk izklāstītas 4.6. punktā attiecībā uz saikni.

Ķīmiskais raksturojums (vidējās vērtības)

— izteikts gramos uz 100 g svaiga augļa: ūdens (91), glikoze (0,85), fruktoze (0,75), saharoze (nav konstatēta), ciete (0,81), šķiedrvielas (2,2), pektīni (0,73),

— izteikts miligramos uz 100 g svaiga augļa: citronskābe (28), fumārskābe (1,1), ābolskābe (208), skābeņskābe (140), C vitamīns (24), hlorofils a (7,9), hlorofils b (3,4), luteīns (1,6), beta karotīni (0,92).

4.3. Ģeogrāfiskais apgabals:

Ražošanas zonas ģeogrāfiskais apgabals, ko aizsargā ACVN “Pemento de Herbón”, sakrīt ar fasēšanas un iesaiņošanas zonu un to veido šādu pašvaldību teritorijas Padrón, Dodro un Rois O Sar komarkā, kas atrodas Lakoruņjas (A Coruña) provinces dienvidos, un Pontecesures un Valga pašvaldību teritorijas Caldas komarkā, kas atrodas Pontevedras (Pontevedra) provinces ziemeļos.

Šis apgabals atrodas Galīsijas Atlantijas okeāna piekrastē, to veido neliela augstuma ielejas, ko norobežo upes Ulla un Sar upes un aizsargā vairākas kalnu grēdas un Barbanza pussala, kas apgabalu norobežo, nodrošinot noteiktus augsnes un klimatiskos apstākļus, kas ir ļoti piemēroti šai kultūrai. Kā aprakstījis Abel Bouhier (La Galice. Essai geographique d’analyse et d’interpretation d’un vieux complèxe agraire. La Roche-Sur_Yvon. 1979., I sējums) to veido neliels Atlantijas tipa atklātais lauks, kurā sākotnējā terašu un kultūrlauku (agras) struktūra jau 1960. gadā bija tādā stadijā, ka izzuda obligāto augsekas sistēma, lai veidotos specializētas kultūras sistēma. Nosaukums apzīmējumā “Herbón” ir Padrón pašvaldības “parroquia” (Galīsijai tipisks apakšiedalījums) toponīms, tur atrodas San Antonio de Herbón klosteris, ar kuru ir saistīta šo Amerikas izcelsmes papriku introdukcija.

4.4. Izcelsmes apliecinājums:

Produkta izsekojamību garantē tā identificēšana katrā ražošanas un tirdzniecības posmā.

Lai garantētu specifikāciju ievērošanu, pārbaudes struktūra pārvalda divus reģistrus, kuri pastāvīgi tiek atjaunināti: pirmais attiecas uz audzētājiem un plantācijām, otrs – uz noliktavām un fasēšanas iekārtām.

ACVN “Pemento de Herbón” var attiecināt tikai uz tādām paprikām, kas audzētas saskaņā ar specifikācijām un papildu noteikumiem, un tādās plantācijās, un to darījuši tādi audzētāji, kas reģistrēti attiecīgajos reģistros. Tāpat ACVN “Pemento de Herbón” var iegūt lietot vienīgi tad, ja paprikas apstrādā un fasē iekārtās, kas reģistrētas attiecīgajos reģistros.

Reģistrētajiem audzētājiem, cita starpā, ir pienākums attiecīgajos reģistros deklarēt faktiski saražotā un pārdotā ACVN “Pemento de Herbón” daudzumu. Pārbaudes struktūra pārbauda, vai iepakotāju pārdotie daudzumi un lauksaimnieku piegādātie daudzumi saskan ar reģistrēto zemes gabalu ražu.

Visas fiziskās vai juridiskās personas, kurām pieder reģistrēti īpašumi, plantācijas, noliktavas, iepakošanas iekārtas un produkti, pārbauda un kontrolē pārbaudes struktūra, lai pārliecinātos, ka aizsargātie produkti atbilst specifikāciju prasībām un papildu noteikumiem. Kontroles laikā tiek pārbaudītas plantācijas, noliktavas un fasēšanas uzņēmumi, izskatīti dokumenti un pārbaudīta šā dokumenta 4.2. punktā minēto fizisko raksturlielumu ievērošana (augļa svars un garums, mīkstuma biezums utt.), lai nodrošinātu to, ka novāktie paprikas ir veselas, nebojātas, tīras un bez bojājumiem un sasitumiem. Turklāt var veikt arī atliekvielu analīzes, lai pārliecinātos, ka pesticīdu daudzums ir mazāks par maksimālo pieļaujamo atliekvielu daudzumu, kas šai kultūrai noteikts spēkā esošajos tiesību aktos.

Visu produkciju tirgo iepakojumā, uz kura ir numurēta etiķete, kas identificē ACVN.

Iepakošana noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā būtiski uzlabo Erbonas (Herbón) paprikas īpašo raksturlielumu un kvalitātes saglabāšanu. Tas ir tāpēc, ka paprikai, ko aizsargā ACVN “Pemento de Herbón”, ir plāna miziņa, kas ir ļoti jutīga pret mitruma zaudēšanu, tāpēc tie jāpako un jāpārdod pēc iespējas drīzāk pēc novākšanas. Parasti iepakošana un pārdošana notiek 24 stundu, retos gadījumos 48 stundu laikā pēc novākšanas. Liekas pārvietošanas un dīkstāvju ierobežošana ir ļoti būtiska, lai varētu garantēt produkta kvalitāti.

No otras puses, tas ir prasīgs produkts, tāpēc tā apstrāde un fasēšana jāveic ļoti rūpīgi, to fasē vieglā (400 g) iepakojumā, lai novērstu produkta bojājumus un organoleptisko īpašību izmaiņas.

Vēl viens elements, kas attaisno fasēšanu izcelsmes vietā, ir augļu šķirošana pēc ražas novākšanas. Fasēšanas laikā ražotāji izņem tās paprikas, kuras, ņemot vērā ražotāju pieredzi un tradicionālās zināšanas, nedrīkst tirgot ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu, jo īpaši tās, kas varētu pārāk asas, kuras var atpazīt pēc krāsas (mazāk intensīva), pēc taustes (nostiepta miziņa, kas uzspiežot plaisā) un pēc formas (izliektāks nekā parasti). Šādu praksi, kas ir ļoti būtiska, lai varētu saglabāt produkta kvalitāti, var īstenot vienīgi tad, ja fasēšanu veic audzēšanas apgabalā.

4.5. Ražošanas metode:

Papildus būtiskākajiem Erbonas papriku apstrādes noteikumiem, kas ļauj iegūt raksturīgu produktu, ir jāpiemin arī selekcija, ko rūpīgi veic reģiona lauksaimnieki, lai iegūtu pavairošanas sēklas, bet jo īpaši, lai selekcionētu papriku ar mērķi iegūt izcilas kvalitātes produktu tirdzniecībai.

Turpmāk ir izklāstīts produkta ražošanas process.

Pavairošana un pārstādīšana

Katras ražas novākšanas laikā noteiktā reģiona lauksaimnieki rūpīgi un saskaņā ar savu pieredzi un prasmēm izvēlas stādus, kas paredzēti to sēklu ražošanai, kuras izmantos nākamajā sezonā. Vispirms viņi veic vizuālu pārbaudi, ņemot vērā vairākus kritērijus, lai izvēlētos labākos stādus (veselus un labi strukturētus, augļus ar trim sēklu kambariem, kuri nav ne deformējušies, ne ar plankumiem). Pēc tam tie uz vietas veic smaržas un garšas pārbaudi neapstrādātām paprikām vispirms no atlasītajiem stādiem, lai pārbaudītu asuma intensitāti (kapsicīna saturu) un iegūtu vajadzīgo maigo garšu. Tiek paturēti arī daži nedaudz asi eksemplāri, jo šī garša ir būtisks Erbonas papriku organoleptiskais raksturlielums pretēji citu reģionu produktiem, kuros kapsicīna saturs ir daudz lielāks un biežāk sastopams.

Kad tie ir nogatavojušies (sarkanā krāsā), atlasītos augļus novāc un ievieto ūdenī, lai sēklas atdalītos no placentas. Iegūtās sēklas ātri izžāvē, lai nesabojātu to dīgtspēju. Sēklas vai dīgstus iegūst no lauksaimniekiem, kas ir reģistrēti ražotāju un plantāciju reģistrā. Sēklas materiāla sagatavošana un sējas laiks sākas oktobrī un turpinās novembrī, decembrī un janvārī.

Šo kultūru var audzēt gan atklātā laukā, gan zem seguma. Audzējot kultūru zem seguma, netiek izmantota ne mākslīgā apsilde, ne apgaismojums. Šis aprīkojums tiek izmantots vienīgi, lai pasargātu kultūras no iespējamām salnām, lai paātrinātu ražošanas sākumu un lai rudens sākumā to par dažām nedēļām paildzinātu, īpaši nemainot kultūru dabiskās vides apstākļus. Audzējot segtās plantācijās, vienmēr izstāda tieši augsnē februārī un martā, lai augļu ražu varētu novākt maijā. Ja audzē atklātā laukā, izstādīšanu veic aprīlī un maijā, un ražu sāk novākt jūnijā un jūlijā. Stādījumu blīvums segtajās platībās ir divi līdz četri augi uz kvadrātmetru, un var izmantot dažāda augstuma mietus ar rafijas diegiem. Atklātā aukā blīvums ir trīs līdz pieci stādi uz kvadrātmetru.

Ražošanas ierobežojumi

ACVN “Pemento de Herbón” aizsardzību attiecina gan uz paprikām, kuras audzē atklātā laukā, gan uz paprikām, kuras audzē segtās platībās. Maksimālā atļautā raža ir 3,5 kg/m2 atklātā laukā un 6 kg/m2 – segtajās platībās.

Kultūras apstrāde

Laistīšanai attiecībā uz Erbonas papriku kultūru ir divējāda nozīme. No vienas puses, tā ietekmē kultūras fizioloģisko attīstību. Tā ir jāveic pie saknēm, jo cita veida apūdeņošana bojā ziedu, tātad arī augli. No otras puses, tā ir ļoti būtiska, lai izvairītos no ūdens trūkuma, jo augsta temperatūra (augstāka par 30 °C) līdz ar nepietiekamu gaisa un augsnes mitrumu palielina kapsicīna saturu auglī. Mēslošana ir jāveic tā, lai uzturētu barības vielu līdzsvaru un līmeni augsnē un augā, ņemot vērā to, cik daudz barības vielu augs patērē, barības vielu daudzumu augā, augsnes auglības līmeni un cita veida pienesumu (ūdens, organiskās vielas u. c.)

Iespējamo kaitēkļu un/vai slimību apkarošana notiek, izmantojot profilaktiskas metodes, piemēram, sēklu dezinficēšanu vai dēstu apstrādi. Ja jālieto augu aizsardzības līdzekļi, jālieto tādas aktīvās vielas, kurām ir pēc iespējas mazāka ietekme uz vidi, kam ir visaugstākā efektivitāte, visvājākais toksiskums, kas rada vismazāk problēmu saistībā ar atliekvielām un kuras minimāli ietekmē blakusfaunu, radot mazāk problēmu saistībā ar noturību vidē.

Ražas novākšana

Ražu novāc ar rokām, katru dienu to nedēļu laikā, kad ir lielākais ražīgums. Augli novāc agrīna nobrieduma stadijā, brīdī, kad saskaņā ar reģiona lauksaimnieku pieredzi tam ir tirdzniecībai visatbilstīgākie raksturlielumi atbilstoši 4.2. punktā noteiktajiem fiziskajiem raksturlielumiem. To veic tik reizes, cik nepieciešams, lai iegūtu izcilas kvalitātes augļus, izmantojot tehnisko aprīkojumu (griešanas instrumentus, kastes, konteinerus u. c.) un cilvēku darbaspēku, lai augļus nesabojātu.

Transportēšana un uzglabāšana

Paprikas transportē stingros traukos, lai izvairītos no to saspiešanas. Izkraušana notiek tādā veidā, lai pēc iespējas samazinātu risku produktam nokrist. Uzglabāšanas vietā tiek nodrošināta pareiza ventilācija un vides apstākļi ir tuvi visatbilstošākajiem apstākļiem, kādi nepieciešami produkta saglabāšanai – tā ir temperatūra no 7 °C līdz 13 °C, un relatīvais mitrums no 90 līdz 95 %.

Šķirošana pēc ražas novākšanas, fasēšana un tirdzniecība

Pateicoties reģiona lauksaimnieku pieredzei, tiek atlasītasi paprikas, kas ir derīgas tirdzniecībai, un iznīcinātas tirdzniecībai nepiemērotas paprikas. Šo darbību daļēji veic novākšanas laikā, bet pārsvarā fasēšanas laikā. Tādā veidā ražotājiem pēc manuālas atlases paliek vienīgi tādi augļi, kas pilnībā atbilst stingrajiem noteikumiem par krāsu (intensīvāka krāsa), par tausti (ja tos saspiež, miza nedrīkst pārāk nostiepties; paprikas, kuru attiecība starp augļa svaru un sēklu svaru ir zema, izmet) vai par formu (ir pieļaujami nenozīmīgi izliekumi). Tādā veidā, pa vienam izvēloties paprikas saskaņā ar šiem kritērijiem, izmantojot zināšanas un prasmes, kas nodotas no paaudzes paaudzē, ražotājiem izdodas atlasīt augļus, kuriem ir tādi raksturlielumi, kas tos padara unikālus. Augļus, kas neatbilst šīm prasībām, netirgo ar cilmes vietas nosaukumu.

Produktu tirgo aptuveni 400 g iepakojumos, kas izgatavoti no materiāliem, kuri piemēroti pārtikas produktiem saskaņā ar spēkā esošajiem pārtikas nozares tiesību aktiem. Var izmantot arī cita veida iepakojumus, ja vien tie negatīvi neietekmē produkta kvalitāti. Tirdzniecības laiks ir no 1. maija līdz 31. oktobrim, taču tas var arī mainīties, ja to nosaka sezonas klimatiskie apstākļi un produkta raksturlielumi.

4.6. Saikne:

Papriku kultūras aizsākumi Galīsijā ir saistīti ar sēklām, kuras no Meksikas Tabasko (Tabasco) reģiona 17. gadsimtā ieveda Erbonas klostera (Padrón pašvaldības teritorijā) franciskāņu mūki. Kaltētas un maltas paprikas Erbonā tirgoja jau kopš 18. gadsimta beigām, un tas bija būtisks ienākumu avots (Archivo General de Simancas. Catastro de la Ensenada. Respuestas Generales. Provincia de Santiago. Libro 253, fol. 1). Šajā laikā aizsākās arī šķirņu selekcijas process un agrīnās ražas novākšanas metodes. Mūku kopiena tos nodeva lauksaimniekiem savā ietekmes zonā, kas radīja īpaši specializētu ražošanas sistēmu, kurā sēklas tika nodotas ģimenē kā pūra daļa, taču nekad netika izdotas ārpus ražošanas apgabala. Reģiona īpašie ģeogrāfiskie, augsnes un klimatiskie apstākļi, ģenētiskā izolētība tā iemesla dēļ, ka notiek pašapaugļošanās, un īpašas selekcijas metodes, kuras radīja lauksaimnieku zināšanas un prasmes, ir izveidojušas ļoti raksturīgu produktu, kas no tirdzniecības viedokļa ir rentabls un ir izplatīts šajā ģeogrāfiskajā apgabalā jau vairākus gadsimtus, kā to atzīst dažādi autori, piemēram, iepriekš minētais A. Bouhier, kas pagājušā gadsimta sešdesmito gadu beigās īpaši uzsvēra “mazā Erbonas – Padronas reģiona ļoti specializēto un ražīgo papriku kultūru”.

Ražošanas apgabalu veido ielejas, kurām ir neliels augstums virs jūras līmeņa, tās aizsargā dažādas kalnu sistēmas, un piekrastes tuvums rada vietu īpašiem klimatiskiem apstākļiem, ar augstu nokrišņu daudzumu (gada vidējais nokrišņu daudzums ir aptuveni 1 500 mm), valdošajiem dienvidrietumu un ziemeļu vējiem, mērenu temperatūru un nelielām temperatūras izmaiņām. Gada vidējā gaisa temperatūra ir 15 °C, un aukstajos mēnešos termometra reti nokrīt zemāk par 3 °C. Šāds mikroklimats neapšaubāmi būtiski ietekmē Erbonas papriku īpašos raksturlielumus.

Augsnes īpašības ir atkarīgas no diviem faktoriem – sākotnējā litoloģiskā materiāla un klimata, kas augsni padara skābu granīta klinšu un aluviālu nogulu pārmaiņu dēļ. Tomēr šai augsnei ir ievērojams blīvums, virskārta nav pārāk akmeņaina, tekstūra ir smilšaina un labi drenēta, tāpēc tā ir ļoti piemērota šai kultūrai.

Līdz ar to mērenās temperatūras un nelielās temperatūras svārstības, kā arī zonas augsne un tradicionālās metodes ir tieši ietekmējušas papriku morfoloģiskos un organoleptiskos raksturlielumus, jo īpaši krāsu un attiecību starp augļa un sēklu svaru (vidējā vērtība ir 3,2), ievērojami zemāka nekā citās ražošanas zonām. Šis pēdējais raksturlielums savukārt ietekmē kapsicīna nelielo saturu papriku mīkstumā (0,114 mg kapsacionīdu/g sausa svara auglim tirdzniecības stadijā). Dažādi zinātniski pētījumi atklāj, ka ir ļoti viegli atšķirt noteiktā apgabalā audzētas Erbonas paprikas no citām tādas pašas šķirnes paprikām, kas audzētas siltākā klimatā (līdz zonām, līdz kurām izplatījusies to audzēšana), ne tikai minēto morfoloģisko un organoleptisko raksturlielumu dēļ, bet arī pēc augļa garuma (no 3,5 līdz 5,5 cm) un pēc sterīna, ko dēvē par stigmasterīnu, proporcijas, kas sasniedz vidēji 1,304 % attiecībā uz “Pemento de Herbón” pret vidēji 5,164 % tirdzniecībai paredzētajai šķirnei “Padrón”, ko audzē Spānijas dienvidos. Šis stigmasterīna līmenis ļauj ar pilnīgi droši atšķirt Erbonas paprikas no citos platuma grādos audzētajām paprikām.

Turklāt vietējās lauksaimniecības senā prakse, ar kuras palīdzību saglabā un atlasa labākos stādus, pilnībā pielāgojot ražošanas tehniku augsnes stāvoklim, ir ļāvusi izstrādāt produktu, kas ir cieši saistīts ar savu vidi un kuram ir izcila kulinārā kvalitāte. Svarīgi ir arī piebilst, ka šajā nepārtrauktajā šķirņu saglabāšanas un selekcijas darbā izmanto vienīgi tādas pavairošanas sēklas, kuras ieguvuši noteiktā apgabala lauksaimnieki. Komerciālās “Padrón” šķirnes, kas ir plaši izplatīta citos reģionos, izmantošana ir pilnībā izslēgta. Šā īpašā pavairošanas materiāla, kā arī novākto augļu selekcija nodrošina paprikām ar ACVN “Pemento de Herbón” kvalitāti un unikālo raksturojumu. Ir interesanti piebilst, ka “Pemento de Herbón” ir bijusi līdzīga vēsture kā dažām vīnogu šķirnēm: iegūta ražošanas apgabalā, “Padron” komerciālās šķirnes reģistrēšana ļāva šai kultūrai izplatīties citos ļoti attālos ģeogrāfiskos apgabalos, bet īpašie organoleptiskie raksturlielumi, kas piemīt izcelsmes zonā audzētajām paprikām, tām nesaglabājās. Līdz ar to “Pemento de Herbón” joprojām ir ļoti pieprasītas tirgū un tās pārdod par ļoti augstu cenu, pat divas reizes augstāku cenu.

Segto platību izmantošanā audzēšanā attiecīgā apgabala lauksaimniekiem jau desmitiem gadu ir paraugs tam, kā pielāgot audzēšanas paņēmienus, lai nezaudētu mijiedarbību starp vidi un produkta īpašajiem raksturlielumiem: tās ir vienkāršas tuneļveida plastmasas siltumnīcas, kurās neveic faktisku kultūraugu vides apstākļu kontroli un kuras tieši ietekmē vides dabiskie faktori. Patiesībā šajās siltumnīcās nav ne apsildes, ne mākslīgā apgaismojuma, un kultūra aug tieši zemē.

4.7. Pārbaudes struktūra:

Nosaukums: Instituto Galego da Calidade Alimentaria (INGACAL) Adrese: Rúa Fonte dos Concheiros, 11 bajo 15703 Santiago de Compostela ESPAÑA Tālr. +34 881997276 Fakss +34 981546676 E-pasts: ingacal@xunta.es

INGACAL ir valsts iestāde, ko pārrauga Consellería del Medio Rural de la Xunta de Galicia.

4.8. Marķējums:

Paprikām, kuras tirgo ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu “Pemento de Herbón”, ir jābūt pievienotai tirdzniecības etiķetei atbilstīgi katra audzētāja/fasētāja zīmolvārdam un etiķetei ar burtu un ciparu kodu ar secīgu numerāciju, ko apstiprinājusi pārbaudes struktūra, un aizsargātā cilmes vietas nosaukuma logotipam. Vārdi “Aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Pemento de Herbón”” obligāti ir jānorāda gan uz tirdzniecības etiķetes, gan uz etiķetes ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu. Turklāt uz tirdzniecības etiķetes ānorāda arī papriku šķirne, izmantojot apzīmējumu “variedad Padrón”.