Nosaukuma reģistrācijas pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta b) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2022/C 70/08)

Šī publikācija dod tiesības trīs mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas pret šo pieteikumu izteikt iebildumus atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

PRODUKTA SPECIFIKĀCIJA GARANTĒTU TRADICIONĀLO ĪPATNĪBU GADĪJUMĀ

“Sopa da Pedra de Almeirim”

ES Nr.: TSG-PT-02627 – 2020. gada 6. augustā.

Dalībvalsts vai trešā valsts: Portugāle

1. Reģistrējamais nosaukums

“Sopa da Pedra de Almeirim”

2. Produkta veids

2.21. grupa. Gatavie ēdieni

3. Reģistrēšanas pamatojums

3.1. Produkts: (atzīmēt lodziņu ☒, ☐)

☒ iegūts ar minētajam produktam vai pārtikas produktam paredzētajai tradicionālajai praksei atbilstošu ražošanas veidu, pārstrādi vai sastāvu;

☐ ražots no tradicionāli izmantotām izejvielām vai sastāvdaļām.

Nosaukums “Sopa da Pedra de Almeirim” dažkārt tiek izmantots nepareizi, t. i., interneta meklējumos reizēm tiek atrastas receptes, kas aptver dažādas “Sopa da Pedra de Almeirim” versijas, kuru gatavošanā izmanto liellopu gaļu, burkānus un kāpostus, kas “Sopa da Pedra de Almeirim” īstajā receptē kā sastāvdaļas nav iekļautas un tajā nav vajadzīgas.

Tātad nosaukums “Sopa da Pedra de Almeirim” attiecas uz specifisku produktu, kas pagatavots no noteiktām sastāvdaļām (un tikai tām sastāvdaļām), ievērojot gan produkta specifikāciju, gan īpašo pagatavošanas metodi.

3.2. Nosaukums:

☒ ir tradicionāli lietots attiecībā uz īpašo produktu;

☐ identificē produkta tradicionālo raksturu vai specifiskās iezīmes.

Nosaukums “Sopa da Pedra de Almeirim” joprojām tiek lietots un ir minēts dažādās 4.3. punktā minētajās grāmatās.

Šīs Almeirimā jau vairākus gadsimtus tipiskās zupas piedāvāšana sabiedriskajā ēdināšanā ar nosaukumu “Sopa da Pedra de Almeirim” plašākai sabiedrībai sākās 1960. gadā, kad to sāka gatavot restorāns, kas to piedāvāja ar šādu nosaukumu. Fizikālo īpašību dēļ, ņemot vērā to, ka zupa ir gabalaina, sarkanbrūna un satur daudzas sastāvdaļas, tā tika salīdzināta ar akmeņiem, ar kuriem joprojām bruģētas daudzas ielas Almeirimas vecajā daļā. Tāpēc tā kļuva pazīstama ar nosaukumu “Sopa da Pedra de Almeirim”.

4. Apraksts

4.1. Ar 1. punktā minēto nosaukumu apzīmētā produkta apraksts, tostarp tā galvenās fizikālās, ķīmiskās, mikrobioloģiskās vai organoleptiskās īpašības, kas ir produkta specifikas pamatā (šīs regulas 7. panta 2. punkts)

“Sopa da Pedra de Almeirim” ir ēdiens, kas pagatavots no dārzeņiem, proti, pupiņām, kartupeļiem un cūkgaļas (kājām, vaigiem, bekona un desām).

Fizikālās īpašības

“Sopa da Pedra de Almeirim” ir bieza un gabalaina zupa, jo tās sastāvā ir pupiņas, kartupeļi un desas. Šo fizikālo īpašību dēļ arī radies ēdiena nosaukums, jo zupas sastāvdaļas atgādina akmeņus, ar kuriem bruģētas Almeirimas senākās ielas.

I tabulā norādīti galveno sastāvdaļu galvenie fizikālie parametri un attiecīgie diapazoni.

Parametrs (vidējās vērtības) Piezīmes Sastāvdaļas Lielums (cm) Kaltētas pinto pupiņas 1,0 –2,0 Kartupeļi 0,5 –3,0 Sagriezti kubiņos Cūkgaļa: kājas un/vai vaigi 1,0 –3,0 Priekškājas vai pakaļkājas Biezums (mm) Desas chouriço un morcela 4,0 –10,0 Šķēlēs Desa farinheira 5,0 –12,0 Šķēlēs

Organoleptiskās īpašības

Zupa ir sarkanbrūnā krāsā, un tajā ir nevienādi dažādu sastāvdaļu gabaliņi, kuru vidū ir desas, gaļa, kartupeļi un koriandrs.

Pupiņas veido sava veida krēmu, kas iebiezina buljonu un padara to koncentrētu, un arī mazie kartupeļu kubiņi padara zupu biezāku.

“Sopa da Pedra de Almeirim” ir bieza zupa. Cūkgaļa to padara krēmīgu, bet vienmērīgā pupiņu un kartupeļu kombinācija tai piešķir samtainu konsistenci. Cūkgaļas un desu dēļ tai ir spēcīga, līdzsvarota garša. Jūtamas arī garšvielas, piemēram, krustnagliņas un kumīns no morcela desas un saldie pipari / paprika no chouriço desas. Pievienojot svaigu koriandru, zupai tiek piešķirts noteikts svaigums.

Zupa ir īpaša minēto garšu un konsistences kombinācija, un to raksturo desu un cūkgaļas pikantuma notis, kā arī pievienotā svaigā koriandra radītais svaigums.

4.2. Apraksts (vajadzības gadījumā ar norādījumiem par izmantoto izejvielu vai sastāvdaļu raksturu un īpašībām) par ražošanas metodi, kas jāievēro ar 1. punktā minēto nosaukumu apzīmētā produkta ražotājiem, un par produkta sagatavošanas metodi (šīs regulas 7. panta 2. punkts)

Izejvielas

“Sopa da Pedra de Almeirim” pagatavošanai izmantotās izejvielas un papildu sastāvdaļas (50 litriem) ir šādas:

— Kaltētas pinto pupiņas (6–8 kg)

— Cūkgaļas chouriço(1,4–2,1 kg)

— Asinsdesa morcela (1,4–2,1 kg)

— Desa farinheira (1,35–2,25 kg)

— Cūku kājas un/vai vaigi (15–25 kg)

— Sālīts bekons (0,5–1,5 kg)

— Kartupeļi (15–25 kg)

— Sīpoli (2,5–5 kg)

— Svaigs koriandrs – pirms un pēc vārīšanas (30–150 g)

— Ķiploki (250–500 g)

— Lauru lapas (10–30 kaltētas lauru lapas)

— Pipari (15–25 g)

— Paprika (30–150 g) un/vai sarkano piparu pasta (200–350 g)

— Olīveļļa (1–2,5 l) un/vai cūku tauki (200–400 g)

— Ūdens (pietiekami, lai pagatavotu norādīto zupas daudzumu)

— Sāls pēc garšas

Sastāvdaļu sagatavošana aizņem aptuveni 30–60 minūtes.

Cūku kājas iepriekšējā dienā iesāla un pēc tam tieši pirms vārīšanas noskalo, lai noņemtu lieko sāli. Kaltētās pupiņas iepriekš jāizmērcē vai pirms ievietošanas katlā jānoskalo ar ūdeni. Sīpolus un ķiplokus smalki sagriež. Kartupeļus sagriež kubiņos.

Zupu vāra aptuveni 2–4 stundas.

Vispirms katlā ielej ūdeni un ievieto pupiņas, sīpolus, ķiplokus, papriku un/vai sarkano piparu pastu, piparus, lauru lapas un citas garšvielas, ja tādas izmanto, piemēram, koriandru, olīveļļu vai cūku taukus (ne obligāti šādā secībā). Sastāvdaļas katlā liek aukstas, neapceptas.

Pēc tam pievieno cūku kājas, vaigus, bekonu un desas. Desas farinheira var pievienot vēlāk, kad kājas un pinto pupiņas ir gandrīz gatavas. Daži pavāri tās labprātāk gatavot atsevišķi, lai tās nesaplīstu.

Kad viss izvārījies, gaļu un desas izņem. Pēc atdzišanas tās sagriež, attiecīgi, mazos gabaliņos un šķēlēs.

Pēc tam buljonam, kas joprojām vārās katlā, pievieno mazos neregulāros kubiņos sagrieztus kartupeļus. Šajā brīdī vajadzības gadījumā var pievienot garšvielas. Kad kartupeļi ir izvārījušies, karstuma avotu izslēdz. Zupa būtu jāatstāj nostāvēties, lai pupiņas izveidotu “krēmu” un iebiezinātu buljonu. Arī kartupeļiem vajadzētu būt sākušiem sadalīties, t. i., mazo neregulāro kubiņu malām jābūt noapaļotām, – arī tie palīdz iebiezināt buljonu. Tas nodrošina, ka visas sastāvdaļas labi apvienojas un veido viendabīgu, samtainu zupu.

4.3. Apraksts par galvenajiem elementiem, kas nosaka produkta tradicionālās īpašības (šīs regulas 7. panta 2. punkts)

Pirms “Sopa da Pedra de Almeirim” kļuva pazīstama ar šādu nosaukumu, tās izcelsme meklējama vietējo zemnieku tradicionālajos ēdienos šajā lauksaimniecības reģionā Tagus upes krastā.

Īpaši svarīga šajā reģionā bija naturālā saimniecība, jo apgabals tika izmantots par medījamo dzīvnieku rezervātu karaļa un viņa galma izpriecām, un tas nozīmēja, ka vietējiem iedzīvotājiem medīt nebija atļauts. Tā rezultātā izšķiroši svarīgi iedzīvotāju izdzīvošanai bija piemājas sakņu dārzos izaudzētie dārzeņi un mājās nobarotās cūkas, kuras ziemā tika nokautas un izmantotas visā pilnībā.

Tieši tā radās slavenās “Sopa da Pedra de Almeirim” sastāvdaļas, pat ja recepte dažādās ģimenēs var atšķirties. Ļaudis audzēja pupiņas un kartupeļus, bet cūkgaļu glabāja sālīšanas toveros un izmantoja desām. Parasti tie bija produkti, kas veidoja pamatu reģiona tradicionālajai zupai, kura bija ļoti barojoša un deva spēku, kas vajadzīgs, darot smagu lauksaimniecības darbu. Zupa bija sātīga, tajā bija cūkgaļa, bekons un desas, tāpēc tā tika uzskatīta par pilnvērtīgu maltīti. “Šī tautā radusies recepte ir Almeirimas iedzīvotāju kultūras neatņemama sastāvdaļa,” saka vietējais vēsturnieks un par kultūru atbildīgais Almeirimas pašvaldības padomnieks Eurico Henriques.

Tikai daudz vēlāk, 1960. gadu sākumā (sešas desmitgades), zupa kļuva zināma ar nosaukumu “Sopa da Pedra de Almeirim”. Šā vietējā ēdiena popularitāte lielā mērā pieauga, pateicoties pārtikas preču veikaliņam “Toucinho”, ko vadīja zivju tirgotājs José Manuel un viņa sieva Maria Manuela Aranha, kura dzimusi 1912. gadā un kuru uzskata par “sopa da pedra māti”, un kuras māte Mariana šo gaļas un pupiņu zupu gatavoja jau ilgi pirms 1960. gada (sk. Morreu a Mãe da Sopa da Pedra, YouTube, publicēts 2009. gada 4. maijā.).

Saskaņā ar ģimenes vēsturi šajā veikaliņā pilsētas vecajā daļā tika ēdināti ceļojoši tirgotāji, kuri apstājušies tā apkaimē, lai pārdotu savus izstrādājumus un atgūtu spēkus atlikušajam ceļam. Te viņi esot nogaršojuši dažus ģimenes gatavotos reģionālos ēdienus. Vietējā pupiņu, kartupeļu un desu zupa ēdienkartē bija vienmēr, un tā allaž bija ceļotāju iecienītākais ēdiens. Pārtikas preču veikaliņu un vēlāk arī restorānu izveidojušā pāra meita Hélia Costa stāsta: “Šie tirgotāji bija arī mūsu piegādātāji, cilvēki, kurus mēs labi pazinām. Kādu dienu viens no viņiem atnāca ēst, un mana māte viņam pasniedza zupu, kas pagatavota pēc receptes, pēc kādas to mēdza gatavot mani vecvecāki. Zupa viņam garšoja tik ļoti, ka viņš gribēja atvest dažus draugus to nogaršot. Tā kā šeit tika gatavotas arī citas zupas, tad, lai varētu norādīt uz šo konkrēto ēdienu, viņš teica: “Tā ir tā tumšā, biezā zupa, kas izskatās kā akmeņi uz ielas”, ar to domājot kvartāla bruģētās ielas. Šeit joprojām ir daudz šādu bruģētu ielu.”

Nosaukums, kādā tā nodēvēta, iedvesmojoties no akmeņiem, kas klāj šīs Ribatejo reģiona pilsētas senākās ielas, kļuva par komerciālo nosaukumu tradicionālai zemnieku zupai, kura no mutes mutē ieguva slavu un pilsētai piesaistīja apmeklētājus, kuri ieradās, lai to nogaršotu. No mazā pārtikas preču veikaliņa 1962. gadā izveidojās restorāns, kas bija slavens kā “Sopa da Pedra de Almeirim pionieris”. Gadu gaitā durvis vēra arī citi restorāni, kas sāka gatavot “Sopa da Pedra de Almeirim” saskaņā ar vietējām receptēm, un šīs kulinārās darbības nozīme pakāpeniski pieauga.

Teófilo Braga apkopotajās “Portugāļu tautas pasakās” [Contos Tradicionais do Povo Português] (1883) iekļautā leģenda vēsta, ka tas viss sākās ar mūku, kurš viltīgi apmānījis vientiesīgu zemnieku, kas noticējis, ka mūks pagatavojis gardu zupu no kabatā nēsāta akmens. Lai pagatavotu zupu, akmenim tika pievienoti kartupeļi, pupiņas un desas. Tā kā nosaukums “Sopa da Pedra” saistījās ar stāstā aprakstīto zupu un sastāvdaļas bija līdzīgas Almeirimas zupā izmantotajām sastāvdaļām, fakti drīz sajuka ar izdomājumiem. Tas kļuva par reklāmu, kas palīdzēja popularizēt īsto “Sopa da Pedra de Almeirim”. Tā kā restorānu apmeklētāji bieži vien taujāja pēc akmens, pirms terīnes pasniegšanas tajā pasāka ievietot akmeni.

“Sopa da Pedra de Almeirim” slava ir izplatījusies visā valstī un pat ārpus tās, pateicoties Almeirimas gastronomijas biedrībai [Confraria Gastronómica de Almeirim], kuras mērķis ir izplatīt un saglabāt šīs Ribatejo reģiona pašvaldības kultūras, vēstures, etnogrāfisko un kulināro mantojumu. “No visām tipiskajām Almeirimas receptēm “Sopa da Pedra” ir visizcilākā. Mēs ceļojam pa visu valsti, lai to popularizētu, un jau esam izplatījuši tās nosaukumu tādās valstīs kā Spānija, Francija, Beļģija un Ungārija,” saka Rui Figueiredo, biedrības lielmeistars, kas kopš 2013. gada organizē ikgadējo “Sopa da Pedra de Almeirim” festivālu.

Šī tradicionālā zupa ir tik cieši saistīta ar tās izcelsmes vietu Almeirimu, ka gadu gaitā “Sopa da Pedra de Almeirim” ir kļuvusi par svarīgu kulinārijas ikonu un ir viens no Portugāles pazīstamākajiem ēdieniem televīzijas programmās, kas veltītas nacionālajai virtuvei (RTP, 2009, 7 Maravilhas da Gastronomia | Sopa da Pedra | Reportagem; RTP Memória, 2017, Horizontes da Memória, Sopa da Pedra, Almeirim, 1999; TV4Ribatejo, 2009, Morreu a Mãe da Sopa da Pedra).

Svarīgas personas nacionālo ēdienu saglabāšanā un izplatīšanā, piemēram, Maria de Lourdes Modesto, jau kopš 1960. gadiem ir iekļāvušas “Sopa da Pedra de Almeirim” savu populāro recepšu vidū (Modesto, M.L. (1982), Cozinha Tradicional Portuguesa (Tradicionālā portugāļu virtuve), Verbo, Lisbon, pirmais izdevums).

Ikgadējais “Sopa da Pedra” festivāls, kas kopš 2013. gada notiek katru gadu, jau ir kļuvis par svarīgu notikumu pilsētas kultūras dzīvē un pulcē tūkstošiem apmeklētāju. Ar pašvaldības padomes atbalstu šo pasākumu popularizē Almeirimas gastronomijas biedrība, kas izveidota ar mērķi popularizēt tipiskus vietējos ēdienus un jo īpaši “Sopa da Pedra de Almeirim”.

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.