[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 9.3.2006 COM(2006) 104 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Ziņojums par valstu pasākumu īstenošanu attiecībā uzģenētiski modificētu kultūru līdzāspastāvēšanu ar tradicionālo un bioloģisko lauksaimniecību {SEK(2006) 313} 1. IEVADS Līdzāspastāvēšana attiecas uz lauksaimnieku spēju praktiski izvēlēties starp tradicionālo, bioloģisko un ģenētiski modificētu (ĢM) kultūru audzēšanu. Tas ir arī patērētāju izvēles priekšnosacījums. Komisija nepārprotami uzskata, ka patērētājiem un ražotājiem patiešām nodrošināma izvēle, kura veida lauksaimniecības produktiem un kura veida ražošanai tie dod priekšroku. Ar valstu tiesību aktiem par līdzāspastāvēšanu jāpanāk, lai tirgus spēki atbilstīgi Kopienas tiesību aktiem darbotos brīvi. Tā kā lauksaimnieciskā darbība notiek brīvā dabā, nav izslēdzama iespējamība, ka ģenētiski nemodificētām (ĢnM) kultūrām nejauši nevarētu būt piejaukti ģenētiski modificēti kultūras, un tam var būt ekonomiskas sekas, jo tirgū šīm divu veidu kultūrām ir atšķirīga vērtība. Tas nozīmē, ka ir nepieciešami īstenojami un rentabli līdzāspastāvēšanas pasākumi, kas garantētu, ka ĢM un ĢnM kultūras varētu audzēt atbilstīgi Kopienas līmenī piemērojamajiem juridiskajiem standartiem. Tā kā Eiropas Savienībā var audzēt vienīgi atļautus ģenētiski modificētus organismus (ĢMO) un vides un veselības aspekti jau ir reglamentēti Kopienas tiesību aktos, konkrēti Direktīvā 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē[1] un Regulā (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību[2], jautājumi, kas risināmi līdzāspastāvēšanas jomā, attiecas tikai uz ĢM un ĢnM kultūru piejaukumiem ekonomiskajiem aspektiem un attiecīgiem piejaukumu novēršanas pasākumiem. Direktīvas 2001/18/EK 26.a pantā dalībvalstis aicinātas veikt attiecīgus valsts līdzāspastāvēšanas pasākumus, lai nepieļautu ĢMO nejaušu klātbūtni citos produktos, tomēr tur nav noteikts pienākums dalībvalstīm veikt attiecīgu rīcību. Minētais pants jāņem vērā kopā ar citiem Kopienas tiesību aktu noteikumiem un Līgumu. Konkrēti, saskaņā Direktīvas 2001/18/EK 22. pantu dalībvalstis parasti nevar aizliegt, ierobežot vai kavēt atļautu ĢMO laišanu tirgū. Komisija 2003. gada 23. jūlijā pieņēma Ieteikumu 2003/556/EK par vadlīnijām valsts vadlīniju un paraugprakses izstrādei, lai nodrošinātu ģenētiski modificētu kultūru līdzāspastāvēšanu ar tradicionālo un bioloģisko lauksaimniecību[3], tas paredzēts, lai palīdzētu dalībvalstīm izstrādāt ar valsts tiesību aktiem noteiktu vai citādu stratēģiju līdzāspastāvēšanai. Tajā ir vispārīgo principu saraksts, kas ņemami vērā, izstrādājot valsts pieejas, un tehnisku pasākumu saraksts. Attiecīgie līdzāspastāvēšanas pasākumi ir atkarīgi no vairākiem faktoriem, kas atšķirīgos reģionos atšķiras, tie ir klimatiskie un augsnes apstākļi, lauku lielums un izplatība, audzēšanas modeļi, augu seka utt. Ja pieeja līdzāspastāvēšanai balstīta uz subsidiaritātes principu, dalībvalstis var pielāgot līdzāspastāvēšanas pasākumus vietējiem apstākļiem. 2. ĢM KULTūRU AUDZēšANAS PIEREDZE Līdz šim Eiropas Savienībā no ĢM kultūrām komerciāli audzēta tikai divu veidu ĢM kukurūza (Bt176 un MON810). Eiropas savienībā Bt kukurūzu 2004. gadā audzēja 58 000 hektāros, t. i., aptuveni 12% no Spānijas platībām, kurās audzē kukurūzu. Pārējās dalībvalstīs ĢM kukurūzu audzē tikai nedaudzos simtos hektāru. Tādējādi ĢM kultūru audzēšanas pieredze Eiropas Savienībā aizvien vēl ir ļoti minimāla. 3. LIKUMDOšANAS PIEEJAS DALīBVALSTīS Šā ziņojuma pamatā ir trīs galvenie informācijas avoti: pieņemtie valstu tiesību akti un valstu tiesību aktu projekti, par ko paziņots Komisijai; informācija, kura sniegta, atbildot uz valstu kompetentajām iestādēm nosūtīto anketu; ar līdzāspastāvēšanas koordinācijas tīkla (COEX-NET) starpniecību valstu ekspertu sniegtā informācija. Līdz 2005. gada beigām īpaši tiesību akti par līdzāspastāvēšanu pieņemti četrās dalībvalstīs (DE, DK, PT un sešās Austrijas federālajās zemēs; sk. pielikumu). Pārējās dalībvalstīs lielākoties izstrādāti tikai līdzāspastāvēšanas pasākumu projekti. Dažās dalībvalstīs līdzāspastāvēšanas tiesību akti ir izstrādāti vai tiek izstrādāti reģionu līmenī. Līdz 2005. gada beigām saskaņā ar Direktīvu 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā, septiņas dalībvalstis paziņojušas par 20 tiesību aktu projektiem. Komisija uzskata, ka 10 no šiem projektiem varētu radīt šķēršļus brīvai preču apritei; četri projekti neizraisīja šādus iebildumus. Divi paziņojumi tika atsaukti, un četri pārējie līdz 2005. gada beigām vēl nebija saņemti. Ar Komisijas un ziņotāju iestāžu dialogu, kas notika saskaņā ar paziņošanas procedūru, ierosinātie līdzāspastāvēšanas pasākumi ievērojami uzlaboti, kaut arī Komisijas piezīmes ne vienmēr pilnībā īstenotas pieņemtajos tiesību aktos. CZ ziņoja, ka 2005. gadā saistībā ar lauku attīstības programmu ĢM kukurūzas audzēšanai piemēroti pagaidu līdzāspastāvēšanas pasākumi. Papildus iepriekšminētajiem līdzāspastāvēšanas pasākumiem dalībvalstis un reģionālās varas iestādes veikušas papildu darbības, kas ietekmējušas ĢM kultūru audzēšanu. Augšaustrija un Zalcburga atsaucās uz EK Līguma 95. panta 5. punktu un paziņoja Komisijai par tiesību aktu projektu, ar ko noteica ĢM kultūru pilnīgu aizliegumu šajos reģionos, tādējādi atkāpjoties no saskaņotajiem noteikumiem, kas noteikti Direktīvā 2001/18/EK. Zalcburga vēlāk atsauca savu paziņojumu. Komisija noraidīja Augšaustrijas paziņojumu, norādot, ka 95. panta 5. punktā noteiktie nosacījumi nav izpildīti. Šo lēmumu 2005. gada oktobrī apstiprināja Pirmās instances tiesā[4]. 2005. gada decembrī Augšaustrija un Austrijas Republika pārsūdzēja šo nolēmumu Eiropas Tiesā. SI noteica, ka lauksaimnieki var piedalīties lauksaimniecības un vides pasākumos, uz kuriem attiecas lauku attīstības programma programmizstādes posmam no 2004. līdz 2006. gadam, ja tie neizmanto ĢMO. Komisija informēja Slovēnijas iestādes, ka šāds ierobežojums neatbilst Regulai (EK) Nr. 1257/1999 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu[5], jo nevar pierādīt, ka ĢMO izmantošana var kaitēt videi, ja tos izmanto, ievērojot attiecīgus nosacījumus. Slovēnijas iestādes apliecināja, ka ĢMO neizmantošana vairs nebūs nosacījums, lai saņemtu atbalstu saskaņā ar lauksaimniecības un vides shēmu tradicionālajā kultūru audzēšanā. Par dažiem pasākumiem, ko dalībvalstis pieņēmušas attiecībā uz ĢMO, netika paziņots. Kopumā, saskaņā ar Tiesas praksi, valsts pasākumi nav piemērojami indivīdiem, ja tie pieņemti, neveicot attiecīgās paziņošanas procedūras. Ja šādi pasākumi paredz pilnīgi aizliegt ĢM kultūras, tie ir pretrunā Kopienas tiesību aktiem un tos nevar uzskatīt par likumīgiem līdzāspastāvēšanas pasākumiem saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 26.a pantu. Itālijas 2004. novembrī pieņemtais un 2005. gada janvārī grozītais dekrēts paredz Itālijā pilnīgi aizliegt ĢM kultūras, kamēr Itālijas reģioni nav pieņēmuši līdzāspastāvēšanas pasākumus. Pirms valsts tiesību aktu pieņemšanas vairāki Itālijas reģioni noteikuši aizliegumu izmantot ĢMO to teritorijā. Lai pārbaudītu Itālijas tiesību akta atbilstību Direktīvi 2001/18/EK Komisija no Itālijas pieprasīja papildu informāciju. Tā kā Itālija neatbildēja, Komisija 2005. gada oktobrī nosūtīja Itālijai rakstisku brīdinājumu par Līguma 10. panta pārkāpumu. Atšķirīgu dalībvalstu 20 reģioni, kas daudzos gadījumos nav kompetenti pieņemt tiesību aktus par līdzāspastāvēšanu, 2005. gada februārī Florencē parakstīja hartu, kurā izteikti iebildumi ĢM kultūru audzēšanai to teritorijā. Kopš tā laika šim tīklam pievienojušies vēl citi reģioni. Valstu līdzāspastāvēšanas pasākumu pārskats Dalībvalstu īstenoto vai ierosināto līdzāspastāvēšanas pasākumu pārskats ir strukturēts atbilstīgi vispārīgajiem principiem, kas noteikti Ieteikumā 2003/556/EK. Līdzāspastāvēšanas ekonomiskie aspekti pret vides un veselības aspektiem Lielākajā daļā dalībvalstu ir skaidri nošķirti līdzāspastāvēšanas ekonomiskie aspekti un vides un veselības aspekti, kas tiek analizēti ĢMO atļaušanas procedūrā, savukārt citas ierosinājušas valsts tiesību aktos par līdzāspastāvēšanu iekļaut īpašus noteikumus par vides aizsardzību. Konkrēti dažas dalībvalstis ir ierosinājušas aizliegt vai ierobežot ĢM kultūru audzēšanu aizsargātos vai ekoloģiski neaizsargātos reģionos. Šajos gadījumos Komisija ir skaidri noteikusi, ka valsts līdzāspastāvēšanas pasākumi nevar ieviest vides aizsardzības prasības, kas pārsniedz Kopienas tiesību aktos noteikumos noteiktās. Pārredzamība un ieinteresēto personu iesaistīšana Lielākajā daļā dalībvalstu notikusi plaša apspriešanās ar ļoti dažādām ieinteresētajām personām – tas liecina, ka līdzās pastāvēšanas pasākumu izstrādē ievērota pārredzama procedūra. Zinātniski pamatoti lēmumi Lielākā daļa dalībvalstu ziņojušas par veiktu vai plānotu pētniecību, ko tās izmanto, izstrādājot līdzāspastāvēšanas pasākumus. Pamatošanās uz pašreizējām segregācijas metodēm/praksi Ņemot vērā minimālo praktisko pieredzi ar ĢM kultūrām, tikai nedaudzas dalībvalstis ir pamatojušās uz pašreizējām ĢM kultūru audzēšanas metodēm vai praksi. Ja par to vispār ir ziņots, konkrētu līdzāspastāvēšanas pasākumu pamatojums galvenokārt veidots, pamatojoties uz sertificētu sēklu audzēšanas paņēmieniem, kas daļēji pārveidoti, ņemot vērā atšķirības starp sēklu un kultūru audzēšanu, vai kas citos gadījumos pārņemti kā līdzāspastāvēšanas pasākumi. Daži pasākumi pārsniedz pasākumus, ko parasti izmanto pašreizējā lauksaimniecības segregācijas praksē. Šie pasākumi ietver katrā gadījumā atsevišķu saimniecības līmeņa apstiprinājumu vai procedūras paziņošanai par ĢM kultūru audzēšanu, tādējādi iespējama divkārša atļaujas procedūra attiecībā uz tādu ĢM kultūru izmantošanu, ko jau audzēt atļauts ar Kopienas tiesību aktiem. Proporcionalitāte Komisijas Ieteikumā 2003/556/EK noteikts: lai neradītu nevajadzīgu apgrūtinājumu attiecīgajiem tirgus dalībniekiem, līdzāspastāvēšanas pasākumi nedrīkst paredzēt neko tādu, kas ir nepieciešams, lai ĢMO nejaušās zīmes nepārsniegtu marķējamo robežvērtību, kas noteikta Regulā (EK) Nr. 1829/2003 un Direktīvā 2001/18/EK. Dažas dalībvalstis šo padomu ir ņēmušas vērā, savukārt citas ir izlēmušas ierosināt vai pieņemt pasākumus, kuru mērķis ir vēl vairāk samazināt nejaušu ĢMO klātbūtni. Dažos gadījumos ierosinātie pasākumi, piemēram, izolējošais attālums starp laukiem, kuros audzē ĢM un ĢnM kultūras, no ĢM kultūru audzētajiem prasa lielākas pūles, nekā vajadzīgs, un tas rada jautājumus par dažu pasākumu proporcionalitāti. Dažas dalībvalstis ierosinājušas atšķirīgas izolēšanas prasības laukiem, kuros audzē ĢM kultūras, un laukiem, kur audzē ĢnM kultūras, atkarībā no tā, vai ĢnM kultūras audzē tradicionāli vai bioloģiski, vai arī atbilstīgi ĢnM kultūru standartiem, lai gan tradicionālajā un bioloģiskajā lauksaimniecībā piemēro vienas un tās pašas nejaušas ĢMO klātbūtnes marķējamās robežvērtības. Citas ierosinājušas vai pieņēmušas identiskus segregācijas pasākumus. Ņemot vērā, ka lielākā daļa dalībvalstu vēl nav ierosinājušas tehniskus līdzāspastāvēšanas pasākumus un mazo praktisko pieredzi, novērtēt šos pasākumus pilnībā nav iespējams. Kaut arī Komisija atzīst likumīgās tiesības reglamentēt ĢM kultūru audzēšanu, lai nodrošinātu līdzāspastāvēšanu, tā uzsver, ka ikvienai pieejai jābūt proporcionālai mērķim panākt līdzāspastāvēšanu. Jāuzrauga, vai līdzāspastāvēšanas pasākumi, ko pieņēmušas vai ierosinājušas dalībvalstis, ir īstenojami un efektīvi, un tie attiecīgi jāpielāgo, ņemot vērā, kādi būs uzraudzības programmu rezultāti. Pienācīgs mērogs Atbilstīgi minētajam Komisijas ieteikumam lielākā daļa dalībvalstu ir balstījušas savu līdzāspastāvēšanas pieeju pārvaldības pasākumos, kas piemērojami atsevišķu saimniecību līmenī vai koordinējami ar kaimiņu saimniecībām. Dalībvalstīm nav īpašu priekšlikumu reģionāliem pasākumiem. PT un LU ir noteikušas, ka iespējams noteikt reģionus, kuros audzēt zināmu veidu ĢMO netiktu atļauts, ja tikai tā var panākt līdzāspastāvēšanu. Pasākumu specifiskums Nedaudzos gadījumos, kad dalībvalstis bija izstrādājušas tehniskus segregācijas pasākumus, šie pasākumi bija paredzēti konkrētām kultūrām. Tās bija kukurūza, eļļas rapsis, bietes un kartupeļi. Dažos gadījumos atsevišķi segregācijas pasākumi bija izstrādāti saistībā ar sēklu audzēšanu. Pasākumu īstenošana Dalībvalstis parasti noteikušas, ka par līdzāspastāvēšanas pasākumu īstenošanu atbild lauksaimnieki, kas audzē ĢM kultūras. Tas nozīmē, ka lauksaimniekiem, kas audzē ĢnM kultūras, pēc ĢM kultūru ieviešanas nav jāmaina nostiprinājušies lauksaimniecības paņēmieni. Valstu tiesību aktu projekti lielākoties atļauj kaimiņu lauksaimniekiem brīvprātīgi pašiem savā starpā izlemt, ka tie nešķirs ĢM un ĢnM produkciju, un tas nozīmē, ka ĢnM produkciju marķētu kā ĢM. Tas atbilst Komisijas ieteikumam, ka segregācijas pasākumi nav jānosaka par obligātiem, ja kaimiņi vienojas, ka segregācija nav vajadzīga. Visas dalībvalstis ir izveidojušas publiski pieejamu ĢM kultūru audzēšanas valsts reģistru, tomēr šajos reģistros publiski pieejamā informācija par ĢM kultūru audzēšanu nav vienlīdz detalizēta. Vairākums dalībvalstu arī prasa, lai ĢM kultūru audzētāji informētu kaimiņu lauksaimniekus par nodomu audzēt ĢM kultūras. Vēl neviena dalībvalsts nav ierosinājusi pārrobežu sadarbību ar kaimiņvalstīm līdzāspastāvēšanas sakārtošanai pierobežas rajonos. Politikas instrumenti Lielākā daļa dalībvalstu ir izvēlējušās līdzāspastāvēšanu reglamentēt ar tiesību aktiem. Eiropas Savienībā ĢM kukurūzu audzē kopš 1998. gada saskaņā ar neobligātu labas prakses kodeksu. Noteikumi par atbildību Ekonomiskais kaitējumu, ko var radīt ĢMO piejaukums ĢnM produktiem, parasti ir valsts civiltiesiskās atbildības tiesību aktu darbības jomās. Ņemot vērā, cik specifisks ir šāds kaitējums, dažas dalībvalstis ir nolēmušas izstrādāt speciālus tiesību aktus. Dažas dalībvalstis apsver kompensāciju shēmas īstenošanu. 2005. gada novembrī Komisija saskaņā ar ES valsts atbalsta noteikumiem apstiprināja DK paziņojumu par kompensāciju shēmu ekonomiskam kaitējumam, kas radies ĢMO piemaisījumu dēļ, šo shēmu finansē, iekasējot maksājumu par ĢM kultūru audzēšanu[6]. Citas aicināja ĢM kultūru audzētājus vai tiem prasīja iegūt trešās personas apdrošināšanu. Pašlaik apdrošināšana pret ekonomisko kaitējumu, ko radījusi nejauša klātbūtne, ES nav pieejama. Tādēļ tai nav jākļūst obligātai, jo atbilstīga apdrošināšanas tirgus trūkuma dēļ ĢM kultūru audzēšana kļūtu neiespējama. Eiropas Savienībā ĢM kukurūza audzēta saskaņā ar spēkā esošajiem vispārīgajiem civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas tiesību aktiem, jo speciālu noteikumu par atbildību, kas saistīta ar līdzāspastāvēšanu, nav. Uzraudzība un novērtēšana Ņemot vērā, ka ES ĢM kultūras audzētas maz, lielākajā daļā dalībvalstu uzraudzības un novērtēšanas programmas vēl nav realizētas. Eiropas Savienībā lauksaimnieki bieži piegādā ĢM un ĢnM barību vienā un tajā pašā tirgū. Tāpēc lauksaimniekiem bijis maz stimulu šķirt ĢM un ĢnM barības lietojumu saimniecības līmenī. Ja īstenoti līdzāspastāvēšanas pasākumi, saņemtas ziņas par nedaudzām sūdzībām attiecībā uz nelabvēlīgu ekonomisku ietekmi nejaušas ĢM kukurūzas klātbūtnes dēļ ĢnM kukurūzā. Informācijas sniegšana un apmaiņa Eiropas līmenī Ar Lēmumu 2005/463/EK[7] Komisija izveidoja tīkla grupu informācijas apmaiņai un koordinācijai par ģenētiski modificētu, tradicionāli un bioloģiski audzētu kultūru līdzāspastāvēšanu (COEX-NET). Pirmajā sanāksmē 2005. gada septembrī dalībvalstis atzinīgi novērtēja koordināciju, kuras dēļ tās var gūt pārskatu par citās dalībvalstīs izstrādāto paraugpraksi, un uzsvēra nepieciešamību palielināt sadarbību tehnisko līdzāspastāvēšanas pasākumu izstrādē. Pētniecība un pētniecības rezultātu apmaiņa Valstu līmenī ir veikti un joprojām tiek veikti daudzi pētniecības projekti. Šos pētniecības centienus papildina darbības, ko veic saskaņā ar Sesto Kopienas pētniecības pamatprogrammu (PP6), kā arī tiešās pētniecības darbības, kuras veic Komisijas Vienotais pētniecības centrs. Pēdējā laikā pētniecība aizvien vairāk vērsta uz līdzāspastāvēšanas ekonomiskajiem aspektiem. Noslēguma piezīmes ĢM kultūru audzēšanas pieredze dalībvalstīs vēl ir ļoti maza un saistīta ar zināmiem Kopienas reģioniem, ievērojamā mērā izņemot ES. Līdzāspastāvēšanas tiesiskais regulējums dalībvalstīs lielākoties tiek vēl tikai izstrādāts, tomēr daudzos gadījumos tiesību aktu projekti jau ir sagatavoti. Līdz šim saskaņā ar jaunajiem līdzāspastāvēšanas tiesību aktiem, ko pieņēmušās pirmās dalībvalstis (AT, DE, DK un PT), ĢM kultūras audzētas ļoti maz. Uzraudzības programmas veikto pasākumu efektivitātes un ekonomiskās īstenojamības pārbaudei vēl jāizstrādā un jāīsteno. Visiem dalībvalstu pieņemtajiem vai ierosinātajiem līdzāspastāvēšanas pasākumiem ir vairāki kopīgi galvenie elementi. Tie ir paredzēti, lai aizsargātu lauksaimniekus, kas audzē ĢnM kultūras, no iespējamām ekonomiskām sekām, ko varētu radīt nejauši ĢMO piejaukumi. Vienlaikus ĢM kultūru audzēšana nav aizliegta. Lai gan nevar noliegt atšķirības pieeju stingrībā, kopumā dalībvalstis ir centušās atļaut reģiona robežās dažādu veidu ražošanas līdzāspastāvēšanu – tradicionālo, bioloģisko un ĢM kultūru audzēšanu. Atbildība par segregācijas pasākumu īstenošanu starp ĢM un ĢnM kultūru produkciju parasti noteikta ĢM kultūru audzētājiem. Vairākas valsts pieejas savā starpā ievērojami atšķiras. Pirmkārt tas attiecas uz jautājumu par atbildību, gadījumā ja nejaušas ĢMO klātbūtnes dēļ citās kultūrās rastos ekonomisks kaitējums. Dažas dalībvalstis par šo jautājumu nav ierosinājušas speciālus tiesību aktus, un tas nozīmē, ka piemērojami vispārīgie civiltiesiskās atbildības kodeksi. Tā kā civiltiesiskā atbildība ir dalībvalstu kompetencē, var gaidīt, ka noteikumos, kas piemērojami līdzāspastāvēšanai, būs zināmas atšķirības, tāpat kā pastāv atšķirības attiecībā uz citām darbībām. Citas dalībvalstis ierosina noteikt īpašus noteikumus par atbildību un/vai kompensāciju shēmas. Atšķirības pastāv arī attiecībā uz nodrošināmo segregācijas līmeni. Dažās dalībvalstīs līdzāspastāvēšanas pasākumu mērķis ir nodrošināt, lai netiktu pārsniegtas Kopienas marķējamās robežvērtības – tas atbilst Komisijas ieteikumam. Citas vai nu skaidri nenorāda, cik daudz ĢMO piejaukumu pieļaujam, vai arī nosaka mērķdaudzumus, kas ir mazāki nekā Kopienas marķējamās robežvērtības. Gadījumos, kad ieviesta ĢM kultūru audzēšana, tai ne vienmēr sekojuši obligāti noteikumi vai līdzāspastāvēšanas pasākumi. Spānijā to neuzskatīja par tik svarīgu, jo tirgus neizvirzīja prasību šķirt ĢM un ĢnM barībai paredzētu kukurūzu. Vispārēja tiesiskā regulējuma izveide līdzāspastāvēšanai ir salīdzinoši progresīvāks process, savukārt speciālu pasākumu noteikšana katram kultūru veidam ir mazāk izplatīta un parasti attiecas uz nedaudziem kultūru veidiem. Tas tā ir tāpēc, ka līdzāspastāvēšanas pasākumu zinātniskais pamats nav vienlīdz izstrādāts dažādiem kultūru veidiem. Par kukurūzu, kas pašlaik ir vienīgais ĢM kultūru veids, kuru atļauts audzēt, ir daudz pamatīgu zināšanu un praktiskas pieredzes. Tas liecina, ka ĢM un ĢnM produkciju var nošķirt, izmantojot tehniskus pasākumus, kas piemērojami atsevišķu saimniecību līmenī vai nodrošinot koordināciju starp kaimiņu saimniecībām. Tomēr apstākļi, kādos strādā Eiropas lauksaimnieki, ir ļoti atšķirīgi saimniecību un lauku lieluma, ražošanas sistēmu, augu sekas un audzēšanas modeļu, kā arī dabas apstākļu ziņā. Šīs atšķirības var ietekmē segregācijas pasākumu rentabilitāti, šā iemesla dēļ tie jāpielāgo vietējiem apstākļiem. Ņemot vērā, ka ĢM kultūru ieviešana vēl ir ļoti agrīnā posmā un ka kopējā informācija par praktisku līdzāspastāvēšanas pasākumu īstenojamību un rentabilitāti ir minimāla, joprojām ir jāsaglabā maksimāla elastība dalībvalstīm, lai tās varētu izstrādāt īpašus risinājumus līdzāspastāvēšanas nodrošināšanai. Valstīm un reģioniem jāpieiet līdzāspastāvēšanai, pilnībā ievērojot Kopienas tiesību aktus, kuros ir izslēgts vispārējs ĢMO aizliegums reģiona, kā arī jāpamato ierobežojoši pasākumi, kuri paredz vairāk, nekā nepieciešams, lai sasniegtu mērķi panākt līdzāspastāvēšanu, un kuru dēļ ĢM kultūru audzēšana varētu kļūt praktiski neiespējama. Komisija veiks visu, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu Kopienas tiesību aktu ievērošanu valsts un reģionu līdzāspastāvēšanas tiesību aktos. Spānijas pieredze liecina, ka pat tad, ja visā dalībvalstī piemēro vienus un tos pašus līdzāspastāvēšanas noteikumus, ĢM kultūru pārņemšana nav vienādi izplatīta reģionos, jo, piemēram, ir atšķirīgi lauksaimniecības apstākļi vai vietējie tirgus dalībnieki dod priekšroku atšķirīgiem paņēmieniem. Tāpēc nebūt nav jāuzskata, ka nevienāda ĢM kultūru audzēšanas izplatība dalībvalstīs un reģionos noteikti ir saistīta ar tirgus traucējumiem. Pašlaik nevar pienācīgi novērtēt, kā iekšējo tirgu ietekmē atšķirīgas pieejas līdzāspastāvēšanai. Dalībvalstu uzdevums ir izstrādāt ekonomiski ilgtspējīgus līdzāspastāvēšanas pasākumus. Šajā ziņā būs jāpieņem elastīgi tehniski noteikumi pasākumiem uz vietas atbilstīgi uzraudzības programmu rezultātiem. Kaut arī Komisija atzīst nepieciešamību pielāgot līdzāspastāvēšanas pasākumus konkrētajiem apstākļiem, kas raksturīgi valstī vai reģionā, šo pasākumu pamatā jābūt pareizām zinātnes atziņām, ņemot vērā labākos pētniecības rezultātus un pieredzi uz vietas. Liela daļa pētījumu par līdzāspastāvēšanu veikta valsts līmenī, tie ir sadrumstaloti un ne vienmēr pieejami visām reglamentējošajām iestādēm. Veicamie uzdevumi Pamatojoties uz iepriekšējiem secinājumiem, Komisija uzskata, ka jāgūst papildu pieredze par valsts līdzāspastāvēšanas pasākumu īstenošanu. Vienlaikus Komisija atzīst: lai nodrošinātu līdzāspastāvēšanu, aktīvāk jāsadarbojas ar dalībvalstīm. Tā kā pieredze ir maza un tā kā ir jāpabeidz valsts līdzāspastāvēšanas pasākumu īstenošana, šķiet, ka pašlaik nav pamatoti izstrādāt attiecīgo harmonizēto likumdošanas pieeju. Tomēr pirms lēmuma pieņemšanas jāpabeidz apspriešanās ar ieinteresētajām personām. Šādu iespēju nodrošinās konference par līdzāspastāvēšanu, kas notiks 2006. gada 4.–6. aprīlī Vīnē. Tikmēr Komisija ierosina rīkoties šādi: Komisija ierosina pastiprināt savus centienus, lai zināmo informāciju darītu pieejamu dalībvalstīm un lai atbalstītu pētījumus, kas novērstu ievērojamos trūkumus mūsu zināšanās par līdzāspastāvēšanu. Saistība ar COEX-NET izveidojusies pozitīvi vērtējamā sadarbība ar dalībvalstīm ir piemērots pamats papildu darbībām šajā ziņā; | Komisija ierosina pārskatīt un analizēt jaunāko pieejamo zinātnisko un ekonomikas informāciju par kultūru un sēklu produkcijas segregācijas pasākumiem un to izmaksām. Šajā novērtējumā jāņem vērā arī tirgus pieprasījums pēc segregācijas un attiecīgās pārtikas un barības daļas atšķirīgos reģionos; | Komisija ierosina no 2006. gada strādāt kopā ar dalībvalstīm un ieinteresētajām personām, lai izstrādātu paraugpraksi tehniskiem segregācijas pasākumiem, beigās katram kultūru veidam izstrādājot ieteikumus. ĢM kultūru komerciālas audzēšanas pieredze Spānijā un citās dalībvalstīs šajā procesā būs īpaši svarīga. Tiks apsvērta vietējo faktoru ietekme (piem., vidējais lauku lielums, dažādu kultūru daļa utt.), kas iespaido vispārēju konsensa pasākumu piemērojamību dalībvalstīs; | Komisija ir paredzējusi iegūt vairāk informācijas par pašreizējām valsts civiltiesiskās atbildības sistēmām, ņemot vēra valsts noteikumus, kas attiecas uz ĢM kultūru piemaisījumiem ĢnM kultūrām. Šī informācija palīdzēs novērtēt atšķirīgu noteikumu efektivitāti un iespējamo ietekmi uz atbildību un kompensāciju shēmām līdzāspastāvēšanas ziņā; | Komisija 2008. gadā ziņos Padomei un Eiropas Parlamentam par panākumiem, kas gūti saistībā ar iepriekšminētajiem pasākumiem, tostarp sniegs jaunāko informāciju par valsts līdzāspastāvēšanas pasākumu izstrādi un īstenošanu. | - PIELIKUMS. VALSTU LīDZāSPASTāVēšANAS PASāKUMU PāRSKATS Pieņemti | | | | | |x | | | | | | | | | | | | | | |x | | | | | |Projekti gandrīz pilnībā izstrādāti vai paziņoti | | | |x | | | | |x | | |x | | |x |x |x | |x |x | |x | | |x | | [1] OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp., grozīta ar Regulu (EK) No 1829/2003 (OV L 268, 18.10.2003., 1. lpp.). [2] OV L 268, 18.10.2003., 1. lpp. [3] OV L 189, 29.7.2003., 36. lpp. [4] Apvienotās lietas T-366/03 un T-235/04, 5.10.2005. spriedums – Augšaustrijas zeme un Austrija pret Komisiju. [5] OV L 160, 26.6.1999., 80. lpp. [6] Valsts atbalsta lieta Nr. 568/2004. [7] OV L 164, 24.6.2005., 50. lpp. [8] Tiesību aktus izstrādājusi federālā valsts un federālās zemes. [9] Ar ietvarlikumu atbildība par līdzāspastāvēšanas pasākumiem deleģēta reģioniem.