[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 30.9.2009 COM(2009) 512 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI "Gatavojoties nākotnei: kopējas stratēģijas izstrādāšana svarīgām pamattehnoloģijām ES" {SEC(2009) 1257} KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Gatavojoties nākotnei: kopējas stratēģijas izstrādāšana svarīgām pamattehnoloģijām ES” SVARīGU PAMATTEHNOLOģIJU NOZīMīGUMS SABIEDRīBAI UN EKONOMIKAI Nākamajos 5 līdz 10 gados visā pasaulē mainīsies nozaru veidoli un potenciāls. Tiks radītas jaunas preces un pakalpojumi. Patlaban vēl nav zināmi daudzi pakalpojumi un preces, kas būs pieejamas tirgū 2020. gadā, tomēr to izstrādāšanas galvenais virzītājspēks būs svarīgu pamattehnoloģiju ( KET ) ieviešana. Tās valstis un reģioni, kas apgūs šādas tehnoloģijas, izvirzīsies vadībā pārejā uz zināšanās balstītu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni, kas ir priekšnosacījums, lai nodrošinātu iedzīvotājiem labklājību, pārticību un drošību. Tādējādi KET ieviešanai ES ir ne tikai stratēģiska nozīme, bet tā ir arī nepieciešamība[1]. Eiropas Savienībai ir jāsasniedz labi rezultāti inovācijas jomā, lai pilnībā sagatavotos svarīgāko turpmāko sociālo problēmu risināšanai, piemēram, klimata pārmaiņu ietekmes mazināšanai, nabadzības pārvarēšanai, sociālās kohēzijas veicināšanai un resursu un enerģijas efektīvas izmantošanas uzlabošanai. Izraugoties šādu ceļu, ES spēs tvert globālas iespējas, vienlaicīgi nodrošinot ilgtspējīgas nodarbinātības iespējas un augstas kvalitātes darba vietas. KET ir zināšanu ietilpīga joma, un tās saistītas ar intensīvu pētniecību un izstrādi, ātriem inovācijas cikliem, lieliem kapitālizdevumiem un augsti kvalificētu darbaspēku. Tās veicina procesu, inovatīvas preces un pakalpojumus visās ekonomikas jomās un ir sistēmiski nozīmīgas. Tās ir daudzdisciplīnu tehnoloģijas, aptverot daudzas tehnoloģiju jomas ar tendenci uz konverģenci un integrāciju. KET var palīdzēt tehnoloģiju līderiem citās jomās izmantot pētniecības darbības komerciāla labuma gūšanai. Tirgū valda spēcīga konkurence, un parasti tehnoloģijas tiek radītas uzņēmējdarbības vidē, kurā svarīga loma ir MVU, jo īpaši nodrošinot ieguldījumu un inovatīvus risinājumus pasaules mēroga uzņēmumiem. Tāpēc ir svarīgi veidot sinerģijas un sasniegt t. s. „kritisko masu”. Turklāt, tā kā KET pētniecību bieži vien veic netālu no montāžas un ražošanas vietām, šādu tehnoloģiju ieviešana ES nozarēs varētu nozīmēt arī rūpnieciskās bāzes modernizāciju un Eiropas pētniecības bāzes turpmāku nostiprināšanos. Kaut gan par nepieciešamo pētniecību un izstrādi un to konkrētu piemērojumu galvenokārt ir atbildīgi uzņēmumi, politikas veidotājiem jāizstrādā pareizi pamatnosacījumi un atbalsta instrumenti, lai stiprinātu ES rūpniecības spējas KET izstrādes jomā. Patlaban ES ir ļoti labas pētniecības un izstrādes spējas dažās svarīgāko pamattehnoloģiju jomās, tomēr nav sasniegti pietiekami labi panākumi pētniecības rezultātu komerciālai izmantošanai, izgatavojot preces un sniedzot pakalpojumus. Lai šo situāciju uzlabotu, ir vajadzīga stratēģiskāka pieeja pētniecībai, inovācijai un komercdarbībai. Turklāt līdz šim ES nav bijusi kopīga izpratne par to, kas būtu uzskatāms par KET . Eiropas Savienība jau ir nākusi klajā ar stratēģiskāku pieeju dažās jomās, piemēram, dzīvības zinātnēs un biotehnoloģijā, nanozinātnē, nanotehnoloģijās un energotehnoloģijās[2]. Tomēr nav vienotas stratēģijas Eiropas līmenī par to, kā šīs tehnoloģijas varētu labāk ieviest nozarēs. Tāpēc šis paziņojums ir mēģinājums aizsākt procesu, lai apzinātu tās KET , kas stiprina ES nozaru un inovatīvās spējas turpmāko sabiedrības problēmjautājumu risināšanai, un tajā ir ieteikti vairāki pasākumi, lai uzlabotu saistītos pamatnosacījumus. Tādējādi tas dod ieguldījumu arī ES rūpniecības politikas attīstībā un jaunā Eiropas inovācijas plāna sagatavošanā[3]. SVARīGU PAMATTEHNOLOģIJU NOTEIKšANA Vairākas dalībvalstis ir sākušas noteikt pamattehnoloģijas, kas ir būtiskas to turpmākai konkurētspējai un labklājībai, kā arī sākušas attiecīgi pielāgot pētniecības un izstrādes izdevumus (sk. SEC (2009) 1257). Tomēr atšķiras dalībvalstu viedoklis jautājumā par to, kādas tehnoloģijas būtu uzskatāmas par KET . Tas varētu būt saistīts ar katras valsts pētniecības un nozaru struktūras stiprajām un vājajām pusēm. Diskusijas notikušas arī Eiropas līmenī, tomēr līdz šim tās nav novedušas pie kopīgas izpratnes par to, kuru tehnoloģiju jomā ir nepieciešama stratēģiskāka sadarbība, lai uzlabotu nozaru konkurētspēju[4]. Saskaņā ar jaunāko Zinātnes, tehnoloģiju un konkurētspējas ziņojumu vadošās valstis, piemēram, Ķīna, Japāna un ASV, arī pievērš galveno uzmanību pamattehnoloģijām, jo īpaši biotehnoloģijām, informācijas un sakaru (IST) tehnoloģijām un nanotehnoloģijām[5]. Ņemot vērā ES nozaru pašreizējo situāciju globālās konkurences apstākļos un ekonomiskās krīzes radītās problēmas, tūlītēja politiska rīcība nepieciešama konkrētās IST jomās, piemēram, mikroelektronikā, nanoelektronikā un fotonikā[6]. Oglekļa dioksīda uztveršanas un uzglabāšanas ( CSS ) sistēmas ir vēl viena joma, kurā ES ir piedāvājusi sadarbību starptautiskajiem partneriem, tāpēc tai jānodrošina nepieciešamās tehnoloģijas par pieņemamu cenu. Pamatojoties uz pašreizējām globālajām pētniecības un tirgus tendencēm, par stratēģiski visnozīmīgākajām KET , ņemot vērā to ekonomisko potenciālu, ieguldījumu sabiedrības problēmu risināšanā un zināšanu intensitāti[7], varētu uzskatīt šādas tehnoloģijas. Nanotehnoloģija ir perspektīva saistībā ar viedo nanoierīču, mikroierīču un sistēmu izstrādi, kā arī būtiskiem atklājumiem svarīgās jomās, piemēram, veselības aprūpē, enerģētikā, vides jomā un ražošanā. Mikroelektronika un nanoelektronika, tostarp pusvadītāji, ir būtiska visu to preču un pakalpojumu sastāvdaļa, kur nepieciešama intelektiska kontrole, tostarp tik dažādās nozarēs kā, piemēram, autobūve un transports, aeronautika un kosmosa apguve. Viedās rūpnieciskās kontroles sistēmas ļauj efektīvāk pārvaldīt elektrības ražošanu, glabāšanu, transportēšanu un patēriņu, izmantojot intelektiskus elektropārvades tīklus un iekārtas. Fotonika ir daudzdisciplīnu joma, kuras uzmanības centrā ir gaisma, tostarp tās ģenerēšana, atklāšana un pārvaldība. Tā nodrošina arī tehnoloģisko bāzi ekonomiskai saules gaismas pārveidošanai elektrībā, kas ir svarīgi atjaunojamas enerģijas ražošanai, kā arī dažādas elektroniskas sastāvdaļas un ierīces, piemēram, fotodiodes, LED un lāzerus. Uzlaboti materiāli nodrošina svarīgus uzlabojumus ļoti dažādās jomās, piemēram, aeronautikā, transporta nozarē, celtniecībā un veselības aprūpē. Tie veicina atkārtotu izmantošanu, oglekļa dioksīda emisiju daudzuma un energopatēriņa samazināšanos, kā arī mazina nepieciešamību pēc izejmateriāliem, kuru Eiropā trūkst. Biotehnoloģija nodrošina tīrākus un ilgtspējīgus alternatīvus procesus, kas izmantojami rūpniecībā, lauksaimniecībā un pārtikas ražošanā. Piemēram, tās ļaus ar atjaunojamiem resursiem pakāpeniski aizstāt neatjaunojamus materiālus, ko patlaban izmanto dažādās nozarēs. Turklāt to izmantošanas joma aizvien paplašināsies. Šo tehnoloģiju potenciāls lielā mērā ir neizmantots. Lai risinātu galvenās sabiedrības problēmas, būs jārod aizvien sistēmiskāki risinājumi, piemēram, jānodrošina ātrgaitas sakari, apgāde ar pārtiku, jāsaglabā vide, jārod piemēroti transporta risinājumi, jānodrošina augsta līmeņa veselības aprūpe novecojošajiem iedzīvotājiem, jāatraisa pakalpojumu potenciāls, jānodrošina iekšējā un ārējā drošība un jārisina enerģētikas jautājums. Zemu oglekļa dioksīda emisiju tehnoloģijām un to pielietojumam būs svarīga loma, lai sasniegtu Eiropas enerģētikas un klimata pārmaiņu mazināšanas mērķus. Piemēram, būs vajadzīgi CSS un CO2 transportēšanas tīkli, lai samazinātu CO2 emisiju valstīs, kas turpinās plaši izmantot fosilās enerģijas avotus. Panākumu gūšanai aktīvi jārisina ar veselības un vides aizsardzību saistīti jautājumi. Būtiska nozīme ir KET , piemēram, jauniem materiāliem enerģijas ražošanai, transportēšanai un glabāšanai. Tie varētu uzlabot resursu izmantošanas efektivitāti un energoefektivitāti, un to ietekme uz vidi jānovērtē no aprites cikla viedokļa, izmantojot saistītas iniciatīvas, kas šajā kontekstā tiek veicinātas ES līmenī[8]. Svarīgu pamattehnoloģiju nodrošināšanas ķēdē būtiska nozīme ir uzlabotām ražošanas sistēmām, lai izgatavotu augstvērtīgas, tirgū laižamas, uz zināšanām balstītas preces un sniegtu ar tām saistītus pakalpojumus (piemēram, modernas robottehnoloģijas). Tas ir īpaši svarīgi kapitālietilpīgās nozarēs ar sarežģītiem montāžas paņēmieniem, piemēram, modernu gaisa kuģu ražošanā un montāžā, kas aptver plašu ražošanas tehnoloģiju spektru, sākot ar imitācijām un robotizētu montāžas līniju programmēšanu un beidzot ar enerģijas un materiālu patēriņa samazināšanu. Ņemot vērā zinātnes un pētniecības straujo attīstību, minētās tehnoloģijas turpmākajos gados var ātri kļūt nozīmīgas pasaules mērogā, kā arī var parādīties citas tehnoloģijas. Sīks šo tehnoloģiju apraksts, tostarp to aplēstais pašreizējais tirgus potenciāls, ir iekļauts SEC (2009) 1257. ZIņOJUMS PAR NORISI, PANāKUMIEM UN PROBLēMāM Kopumā ES pētniecības un izstrādes intensitāte augsto tehnoloģiju ražošanā ir tikai 25 % salīdzinājumā ar 30 % ASV. Turklāt augsto tehnoloģiju īpatsvars kopā visās ražošanas nozarēs Japānā ir par 33 % lielāks un ASV — pat par 50 % lielāks nekā Eiropā. Visintensīvākā pētniecība un izstrāde jāveic tajās augsto tehnoloģiju nozarēs, kurās ražošanas un pētniecības darbības jāintegrē, lai nodrošinātu to panākumus ilgtermiņā. Tāpēc viens no atšķirību iemesliem starp ES un ASV un Japānu attiecībā uz KET ieviešanu[9] ir gan augsto tehnoloģiju nozares mazākais īpatsvars ES, gan tās salīdzinoši mazākais pētniecības un izstrādes īpatsvars. Tomēr ES ir spēcīgas pozīcijas dažu svarīgo pamattehnoloģiju jomā, pateicoties labajai pētniecības un rūpniecības bāzei. Tas it īpaši attiecas uz uzlabotiem materiāliem, uz kuriem pamatojas ES konkurētspēja ķīmijas, autobūves, mašīnbūves, aeronautikas un kosmosa nozarē. Eiropas Savienībai ir arī nozīmīgas pētniecības un rūpniecības spējas nanoelektronikā, mikroelektronikā, rūpnieciskajās biotehnoloģijās un fotonikā. Nanotehnoloģiju jomā, kas joprojām tikai attīstās, ES pētniecības un izstrādes izdevumu līmenis ir tāds pats kā ASV, lai gan privātā sektora īpatsvars ir daudz mazāks (sk. SEC (2009) 1257). Faktiski ES ir saskārusies ar ievērojamiem šķēršļiem, cenšoties panākt šo KET plašāku ieviešanu. Jo īpaši, ES neefektīvāk nekā ASV un dažas Āzijas valstīs komerciālos nolūkos izmanto nanotehnoloģiju, biotehnoloģiju un pusvadītāju nozares, kā arī dažus fotonikas nozares sasniegumus. Visas minētās ir jomas, kurās ir veiktas apjomīgas publiskās pētniecības un izstrādes darbības, tomēr tās nepietiekami materializējas ekonomiskos un sabiedriskos ieguvumos. Tam ir vairāki iemesli. - ES neefektīvi izmanto savus pētniecības un izstrādes rezultātus[10]. Tādējādi ļoti dārga pētniecība, kas ES finansēta gan no publiskiem, gan privātiem avotiem, tiek komercializēta citos reģionos. Tas nav Eiropas interesēs, un šāda notikumu attīstība apdraud turpmākās ES pētniecības spējas, jo, iespējams, ka ilgtermiņā pētniecības un izstrādes darbības tiks pārceltas uz trešām valstīm tāpat kā ražošana. Ja intelektuālā īpašuma tiesības (IĪP) netiek efektīvi aizsargātas un piemērotas starptautiski, konkurentiem vai atdarinātājiem var būt salīdzinoši viegli panākt sākotnējo izstrādātāju un atņemt tam lielu daļu potenciālās peļņas. - Bieži vien sabiedrībai trūkst zināšanu un izpratnes par svarīgākajām pamattehnoloģijām. Tas var radīt bažas par veselības vai vides aizsardzību saistībā ar augsto tehnoloģiju izstrādāšanu un izmantošanu. Tas attiecas ne tikai uz tādu izmantojumu, kas jo īpaši saistīts ar publisko patēriņu vai galalietojumu, piemēram, veselības aprūpē un pārtikas nozarē, bet arī citām jomām. Bieži vien trūkst proaktīvu stratēģiju, kas apvienotu ieinteresētās personas, lai kliedētu sabiedrības bažas vai negatīvo nostāju un tādējādi mazinātu kavēšanos saistībā ar jaunu tehnoloģiju ieviešanu ES. Lai nodrošināto, ka lietotāji plaši pieņem augstās tehnoloģijas, kā arī nodrošinātu to ātru ieviešanu, ir jāuzlabo sabiedrības izpratne un zināšanas par pamattehnoloģijām un jau agrīnā posmā jāparedz, jānovērtē un jāmazina visas ar ētiku, vidi, veselību vai drošību saistītās bažas. - Nav pietiekami daudz kvalificēta darbaspēka, kura spējas atbilstu svarīgāko pamattehnoloģiju daudzdisciplinārajam raksturam. Lai gan Eiropai ir izcilas pētniecības spējas svarīgāko pamattehnoloģiju jomā, kā arī ievērojama zināšanu bāze dabaszinātnēs un inženierzinātnēs[11], tai ir jāturpina paplašināt zinātnes, tehnoloģiju, inženiertehnisko un matemātikas ( STEM ) mācību iestāžu absolventu bāze un jārod veidi, kā pēc iespējas efektīvāk izmantot tos pētniecībā un uzņēmējdarbībā. Jānostiprina zināšanu nodošana starp pētniekiem, uzņēmējiem un finanšu starpniekiem. Jo īpaši studentiem un mācībspēkiem ir nepieciešama spēcīgāka motivācija pētniecības rezultātu komercializācijai, lai palielinātu uzņēmumu veidošanu uz augstskolās veiktas pētniecības bāzes. - Eiropas Savienībā riska kapitāla finansējuma un privāto ieguldījumu līmenis, kas pieejams KET , joprojām ir salīdzinoši zems. Situācija ir kļuvusi vēl problemātiskāka pašreizējās finansiālās un ekonomiskās krīzes laikā. Piemēram, vairāk nekā 80 % no visā pasaulē ar nanotehnoloģijām saistītā riska kapitāla finansējuma tiek piesaistīts ASV. Augstas izstrādes izmaksas un nedrošība nozīmē, ka riska kapitāla pieejamība ir ārkārtīgi svarīga. Daudzu augsto tehnoloģiju produktu īsais aprites cikls, piemēram, uz pusvadītāju vai fotonikas bāzes izstrādātiem produktiem, apvienojumā ar augstajām sākotnējām izstrādes izmaksām bieži vien nozīmē, ka finansēšana ir riskanta un sarežģīta. ASV kopējie ieguldījumi riska kapitālā augsto tehnoloģiju nozarēs 2005. gadā bija aptuveni trīs reizes lielāki nekā ES[12]. Šķiet, ka ASV riska kapitāla ieguldītāji sekmīgāk koncentrē ieguldījumus modernākos projektos/tehnoloģijās, kas ļauj gūt lielāku peļņu, bet Eiropas pētniecības grupām jāmeklē riska kapitāls pārāk agrīnā posmā, kad neskaidrība bieži vēl ir pārāk liela abām pusēm[13]. - ES politikas pasākumu sadrumstalotību bieži vien izraisa ilgtermiņa redzējuma un koordinācijas trūkums. Ir nepieciešams labāks darba dalījums, lai uzlabotu apstākļus rūpnieciskai izmantošanai ES. Atsevišķu dalībvalstu tehnoloģiju politikām, lai gan tās ir līdzīgi orientētas, bieži vien trūkst sinerģijas un apjomradītu ietaupījumu un saskaņotāku kopīgu darbību radītu ieguvumu. Kopīgo tehnoloģiju iniciatīvu instrumentu varētu vēl vairāk vienkāršot un pastiprināt, tehnoloģiju platformu[14] nozīmi varētu paplašināt un koordināciju starp platformām uzlabot, lai nodrošinātu, ka KET piedalās galveno sabiedrības problēmu risināšanā. Atkarībā no KET brieduma līmeņa būtiska ir spēcīga eksperimentālās pētniecības, inovācijas un rūpnieciskās izmantošanas savstarpēja integrēšana. Kā piemēru var minēt nepieciešamību veikt ļoti dārgu pirmsražošanas „koncepcijas pamatojumu” un izmēģināt ražošanas projektus, lai varētu uzsākt KET izmantošanu. Šie demonstrējumu projekti būt veiksmīgāki, ja tiktu īstenota kopīga plānošana un dalība ES mērogā, lai sasniegtu šo tehnoloģiju izplatīšanas minimālo efektīvo apjomu. Tirgu sadrumstalotība attiecībā uz inovācijām ir nopietns trūkums, un to izraisa, piemēram, atšķirīgi noteikumi, standartizācija, sertifikācija un publiskā iepirkuma procedūras dažādās dalībvalstīs. - Dažās trešās valstīs KET izplatību varētu veicināt valsts atbalsts, kas bieži vien nav pārredzams, un tāpēc tas ir papildus jāanalizē. Kopienā dalībvalstis drīkst piešķirt valsts atbalstu saskaņā ar spēkā esošajiem valsts atbalsta noteikumiem un paust atbalstu KET pasākumiem, kas nav valsts atbalsts. Ir ārkārtīgi svarīgi nodrošināt, lai Eiropas uzņēmumi spētu līdzvērtīgi sacensties ar konkurentiem no trešām valstīm. Eiropas valsts atbalsta noteikumos paredzēta sistēma un nosacījumi, kā dalībvalstīm nodrošināt, lai pētniecībai un izstrādei piešķirtajam atbalstam būtu tāda pati intensitāte kā trešās valstīs. SVARīGU PAMATTEHNOLOģIJU VEICINāšANA ES Lai risinātu jautājumu par nepieciešamību veicināt KET Eiropas Savienībā, ir ievērojami jāuzlabo ES pētniecības un inovācijas rezultāti, tādējādi sasniedzot vērienīgo mērķi kļūt par pasaules nozīmes centru uzņēmējdarbībai un inovācijām. Ar inovācijām saistītie jautājumi ir iztirzāti Komisijas pārskatā par inovācijas politiku[15]. Minētajā pārskatā cita starpā ir uzsvērts, ka ir svarīgi izveidot Kopienas patentu un tiesvedības sistēmu. Lai KET efektīvi ieviestu rūpniecībā, ir jāpievērš uzmanība šādām politikas jomām. Lielāka uzmanība inovācijām svarīgu pamattehnoloģiju jomā Ekonomiskā lejupslīde ir ietekmējusi ieguldījumus kopumā un jo īpaši ar tehnoloģijām saistītās nozarēs, piemēram, ķīmiskajā rūpniecībā, autobūvē, būvniecībā un elektronikā. Mazāki ražošanas apjomi un lēnāka tehnoloģiju ieviešana samazina pieprasījumu pamattehnoloģiju piegādātājiem. Galvenajam mērķim, uz kura sasniegšanu vajadzētu būt vērstam publiskā sektora atbalstam, ko piešķir pētniecībai un izstrādei ES pamatprogrammās un dalībvalstu programmās, vajadzētu būt inovāciju plūsmas saglabāšanai un tehnoloģiju ieviešanas veicināšanai[16]. Uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus turpmākajos gados vajadzētu būt tādiem, lai nodrošinātu saikni starp pētniecības rezultātiem un ietekmi uz rūpniecību. Publiskā sektora atbalstītas programmas vajadzētu pastiprināt, lai palīdzētu galvenajām nozarēm saglabāt ilgtermiņa inovācijas plānus attiecībā uz pamattehnoloģijām un tādējādi nodrošinātu to konkurētspēju ekonomiskajā augšupejā, kas sekos krīzei[17]. Lielāka uzmanība tehnoloģiju nodošanai un ES mēroga piegādes ķēdēm Jānostiprina tehnoloģiju nodošanas process starp pētniecības iestādēm un nozari. Šajā ziņā svarīga nozīme var būt Eiropas Tehnoloģiju un inovāciju institūtam ( EIT ) un Eiropas uzņēmējdarbības atbalsta tīklam. Tomēr arī dalībvalstīm var būt nepieciešams palielināt savas tehnoloģiju nodošanas spējas, nostiprinot saiknes starp pētniecības līgumiestādēm un MVU[18]. Lai varētu radīt un uzturēt pasaules līmeņa inovācijas, ir būtiski, lai MVU būtu labāka piekļuve Eiropā izstrādātajām augstajām pamattehnoloģijām un lai tiktu veicinātas reģionālas inovāciju kopas un tīkli. Tie ir galvenie elementi plašā Eiropas inovācijas stratēģijā un Mazās uzņēmējdarbības aktā. Iespējams, vajadzēs nostiprināt arī Eiropas mēroga tehnoloģiju nodošanas un piegādes ķēdes paplašināšanas potenciālu, piemēram, padarot visā ES plašāk pieejamu informāciju par īpašām zināšanām pētniecības jomā un MVU specializāciju piegādes jomā. Tehnoloģiju nodošanu varētu uzlabot arī potenciālu klientu agrāka iesaistīšana pētniecības un izstrādes darbībās. Lielāka uzmanība kopīgajai stratēģiskajai plānošanai un demonstrējumu projektiem Kopienai, kā arī dalībvalstīm un reģioniem vajadzētu īstenot stratēģiskāku un koordinētāku pieeju, lai izvairītos no neekonomiskas dublēšanās un efektīvāk izmantotu ar KET saistītos pētniecības un izstrādes rezultātus. Šādā pieejā vajadzētu ietvert aizvien pieaugošus inovācijas pasākumus un lielāku uzsvaru uz pētniecības rezultātu pārvēršanu tirgū laižamos izstrādājumos. Kopīgi konkursi, kurus jau īsteno attiecībā uz dažādām pētniecības tēmām, varētu būt vairāk vērsti uz tādām KET , kurām ir lielākais potenciāls veidot sinerģijas un tikt plašāk ieviestām Eiropas nozarēs. Vienlaicīgi Komisija un dalībvalstis varētu apspriest KET novērtēšanu, konstatēt, kāda ir labākā prakse, un noteikt kopīgas prioritātes vidējā termiņā un ilgtermiņā. Lai sasniegtu pietiekamu „kritisko masu” un pārvarētu sadrumstalotību, dalībvalstu finansētām inovācijas programmām vajadzētu spēcīgāk stimulēt uz sadarbību vērstas kopīgas plānošanas darbības starp dalībvalstīm[19]. Tas ļautu izstrādāt vērienīgāku tehnoloģiju politiku, gūstot labumu no apjomradītiem un ar darbības jomu saistītiem ietaupījumiem un veicinot stratēģiskas alianses starp Eiropas uzņēmumiem. Tā kā demonstrējumu projektu izmaksas dažkārt ir par kārtu augstākas nekā atbilstošai pētniecībai un izstrādei, labāka sadarbība visā ES ar ciešāku nozaru un lietotāju iesaistīšanos varētu ļaut efektīvi un par pieejamu cenu realizēt projektus. Komisija sadarbosies ar dalībvalstīm, lai noteiktu un sāktu īstenot virkni kopīgu vai kopēju Eiropas pētniecības, demonstrāciju vai prototipu iniciatīvu un infrastruktūru. Kā piemēru var minēt CSS demonstrācijas projektu kopfinansēšanu. Turklāt tā veiks pētījumu, lai analizētu izmaksas un priekšrocības, ko varētu sniegt 450 nm pusvadītāju plākšņu ražošanas izveidošana ES, un tās turpmākā ietekme uz Eiropas ekonomikas konkurētspēju. Valsts atbalsta politika Mērķtiecīgs valsts atbalsts tirgus nepilnību novēršanai ir piemērots līdzeklis pētniecības un izstrādes uzlabošanai un inovācijas veicināšanai ES. Kopienas 2006. gada pamatnostādnes par valsts atbalstu pētniecībai, izstrādei un inovācijai palielināja atbalsta atļauto intensitāti un atbalsta kategoriju skaitu. Komisija paredzējusi 2010. gadā pārskatīt minētās pamatnostādnes, novērtējot, vai ir vajadzīgi grozījumi, tostarp, vai iespējas veicināt inovāciju, izmantojot valsts atbalstu, ir pietiekamas. KET ieviešanas un klimata pārmaiņu politikas sasaistīšana Lai gan ir pilnīgi skaidrs, ka uz zināšanām balstītu ekonomiku neizdosies sasniegt, ja nebūs spēju izstrādāt un izmantot KET , tomēr ir svarīgi uzsvērt, ka ES vadošai lomai cīņā pret klimata pārmaiņām ir jāpamatojas uz vismodernākajām tehnoloģijām, jo īpaši KET . Sasaistot KET veicināšanu un klimata pārmaiņu apkarošanu, varētu gūt svarīgas iespējas ekonomikas un sociālajā sfērā, kā arī ievērojami atvieglot Eiropu sloga daļas finansēšanu, kuru noteiks pašlaik gatavojamajā starptautiskajā nolīgumā. Pirmtirgi un publiskais iepirkums ES ir nepieciešama labvēlīga vide efektīvai pētniecības rezultātu pārvēršanai peļņu nesošos izstrādājumos. Tai ir arī jāveicina pieprasījums, tāpēc nepieciešama mērķtiecīgāka pieeja, piemēram, tā, kas ievērota inovāciju politikā Pirmtirgus iniciatīvā Eiropai. Publiskajam iepirkumam arī var būt labvēlīga ietekme uz augsto pamattehnoloģiju un inovatīvu vismodernāko pielietojumu veicināšanu. Dalībvalstis varētu izmantot publisko iepirkumu pirmskomercializācijas posmā un liela mēroga tirgum tuvu inovāciju iepirkumu, lai veicinātu pamattehnoloģiju tirgus, kas veidojas. Starptautisks augsto tehnoloģiju politiku salīdzinājums un labāka starptautiskā sadarbība Vajadzētu pastiprināt pieredzes un labākās prakses apmaiņu starp dalībvalstīm un ar citiem reģioniem. Starptautiskā kosmosa stacija simbolizē ne vien zinātniskus sasniegumus, bet arī atspoguļo rūpnieciskos ieguvumus, ko dod spēku apvienošana. Tāpēc Komisija īstenos augsto tehnoloģiju starptautisku salīdzinājumu ar citām vadošajām un attīstības valstīm, piemēram, ASV, Japānu, Krieviju, Ķīnu un Indiju, kā arī pētīs jomas ciešākai sadarbībai. Tirdzniecības politika Komisijas globālās Eiropas stratēģijas satvarā īpaša uzmanība būtu jāvelta tam, lai nodrošinātu KET labvēlīgus tirdzniecības nosacījumus, izmantojot divpusējus un daudzpusējus līdzekļus, t. i., lai nepieļautu starptautiskā tirgus kropļojumus, veicinātu piekļuvi tirgum un ieguldījumu iespējas, uzlabotu intelektuālā īpašuma aizsardzību, samazinātu subsīdiju un tarifu izmantošanu un ar tarifiem nesaistītus šķēršļus pasaules līmenī. Tirdzniecības politikai jānodrošina, lai iespējamie tirdzniecības kropļojumi, ko izraisa tiešas vai netiešas subsīdijas trešās valstīs, tiktu efektīvi novēroti un risināti, piemēram, izmantojot tirdzniecības aizsardzības instrumentus vai izmantojot PTO strīdu izšķiršanas procedūru, ja tiek pārkāpti spēkā esošie noteikumi, piemēram, PTO Nolīgums par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem. Tāpēc Komisija aktīvi uzraudzīs subsīdijas un citus trešo valstu izraisītus tirgus kropļojumus. Komisija novērtēs arī, kā vislabāk nodrošināt to, lai turpmākos divpusējos un daudzpusējos nolīgumos efektīvi aizliegtu šādus subsidēšanas pasākumus un lai tiktu īstenotas divpusējas strīdu izšķiršanas klauzulas, ja tas nepieciešams. Konstatēto problēmu risināšanai vajadzētu izmantot esošos starptautiskos forumus, piemēram, valdību/iestāžu sanāksmi par pusvadītājiem ( GAMS ). EIB finansējuma instruments un riska kapitāla finansēšana Komisija turpinās veicināt lielākus finansiālos ieguldījumus augsto tehnoloģiju pētniecības, izstrādes, ražošanas un infrastruktūras nozarē, kā arī rosinās EIB arī turpmāk attīstīt aizdevumu politiku, lai piešķirtu prioritāti augsto tehnoloģiju nozarei, izmantojot piemērotus instrumentus, piemēram, riska dalīšanas finanšu mehānismu un aizdevumu garantēšanas instrumentu vai veidojot jaunus instrumentus nolūkā veicināt ieguldījumus, ņemot vērā pašreizējo finansiālo un ekonomisko krīzi. Tehnoloģisko inovāciju komercializācijas finansēšanai arī jānostiprina riska kapitāla fondi, kas specializējas agrīnos ieguldījumos. Šādi fondi tiek atbalstīti atbilstīgi finanšu instrumentiem konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammā ( CIP )[20]. Riska kapitāla pietiekamu pieejamību var nodrošināt, izmantojot publiskās – privātās partnerības, kurām ir izšķiroša loma saistībā ar tādu uzņēmumu izveidošanu un paplašināšanu, kuri intensīvi nodarbojas ar pētniecību un izstrādi[21]. Prasmes, augstākā izglītība un apmācība Jāpievērš uzmanība prasmju uzlabošanai un atbilstošu prasmju stratēģiju izstrādāšanai, lai nodrošinātu piemērotu profesionālo izglītību, reaģējot uz darba tirgus vajadzībām[22]. Tas var nodrošināt jaunu tehnoloģiju potenciāla izmantošanu pilnā apmērā. Dabaszinātnēm un inženierzinātnēm jāgūst sava pelnītā vieta izglītības sistēmās. Absolventu īpatsvaru šajās jomās vajadzētu palielināt, arī piesaistot talantīgus studentus no citām valstīm[23]. Jāuzlabo daudznozaru pieredze un prasmes. Vajadzētu pielikt papildu pūles, lai uzlabotu „zaļās” un vides prasmes un ieviestu vides mācību priekšmetus inženierzinātņu un uzņēmējdarbības mācību programmā atbilstīgi ES e-prasmju stratēģijai[24]. VIRZīBA UZ PRIEKšU Veidojot rūpniecības politikas sistēmu augstajām pamattehnoloģijām, jāpamatojas uz vispār akceptētu un plaši bāzētu ES mēroga stratēģisku redzējumu par tehnoloģijām, kuru pētniecību un ražošanu ES vēlas apgūt. Tas būs svarīgs elements, lai ES attīstītos par inovāciju radīšanas telpu. Šāda sistēma būs vajadzīga arī, lai izpildītu Eiropas vērienīgos plānus par starptautisko pozīciju stiprināšanu saistībā ar globālu sabiedrības problēmu risināšanu un lai tās darbību rezultāts būtu labklājības uzlabošana gan Eiropā, gan ārvalstīs. Šajā nolūkā starp ES, dalībvalstīm, uzņēmumiem un galvenajām ieinteresētajām personām būs vajadzīgs kopīgs ilgtermiņa redzējums un spēcīga partnerība. Tāpēc Komisija aicina dalībvalstis vienoties par KET ieviešanas ES nozīmīgumu un atbalstīt šajā paziņojumā izklāstītos virzienus. Īstermiņā Kopiena veicinās svarīgāko pamattehnoloģiju ieviešanu, izmantojot pašreizējo politikas sistēmu: i) valsts atbalsta noteikumus (piemēram, pagaidu valsts atbalsta sistēmu); ii) tirdzniecības aspektus; iii) piekļuvi finansējumam, jo īpaši izmantojot gaidāmo Aktu par inovācijām[25]; un iv) pastiprinot pašreizējās iniciatīvas un/vai iesakot tiešas darbības konkrētu augsto pamattehnoloģiju jomā. Turklāt tā iesaka izveidot augsta līmeņa ekspertu grupu ar uzdevumu izstrādāt kopīgu ilgāka termiņa stratēģiju svarīgākajām pamattehnoloģijām, īpašu uzmanību pievēršot 4. punktā minētajām jomām. Šo augsta līmeņa ekspertu grupu veidos dalībvalstu rūpniecības un zinātnes eksperti. Tās darbam vajadzētu pamatoties uz svarīgāko tehnoloģiju ekspertu grupas 2005. gada atzinumiem. Lai veidotu sinerģijas, šai ekspertu grupai vajadzētu cieši sadarboties ar citām Komisijas ekspertu grupām, kuras darbojas inovācijas un tehnoloģiju jomā, EIT , Eiropas tehnoloģiju platformām un kopīgajām tehnoloģiju ierosmēm, izmantot to darba rezultātus un: 1. novērtēt attiecīgo tehnoloģiju konkurētspēju ES, īpaši pievēršot uzmanību to ieviešanai rūpniecībā un to devumam svarīgu sabiedrības problēmu risināšanā; 2. padziļināti analizēt pieejamo publiskās un privātās pētniecības un izstrādes potenciālu KET jomā ES (visos līmeņos) un 3. ierosināt konkrētus politikas ieteikumus KET efektīvākai ieviešanai rūpniecībā ES. Komisija līdz 2010. gada beigām par to ziņos Padomei un Eiropas Parlamentam. [1] Konkurētspējas padomes 2009. gada 28. maija secinājumos norādīts, ka „ir īpaši svarīgi saglabāt lielus pētniecības un izstrādes ieguldījumus Eiropas augsto tehnoloģiju nozarēs, kas nodrošina vissvarīgākās ražošanas nozares ar neaizstājamām tehnoloģijām” un paustas cerības par „Komisijas iniciatīvu izstrādāt aktīvu politiku augsto tehnoloģiju nozaru attīstības veicināšanai”. [2] „Dzīvības zinātnes un biotehnoloģija. Stratēģija Eiropai”, COM (2002) 27; „Nanozinātnes un nanotehnoloģijas — Rīcības plāns Eiropai 2005.–2009. gadam”, COM (2005) 243 un Eiropas energotehnoloģiju stratēģiskais plāns (ETS plāns), COM (2007) 723. [3] Eiropadomes 2008. gada 12. decembra secinājumos izteikts aicinājums „sākt īstenot Eiropas inovāciju plānu … ietverot visus ilgtspējīgas attīstības nosacījumus un nākotnes galvenās tehnoloģijas”. [4] Svarīgo tehnoloģiju ekspertu grupas kopsavilkuma ziņojums (2005) Creative system disruption : towards a research strategy beyond Lisbon. [5] Zinātnes, tehnoloģiju un konkurētspējas galveno radītāju ziņojums 2008/2009. [6] Citas svarīgas IST jomas, piemēram, programmatūru un sakaru tehnoloģijas, tostarp nākotnes interneta izstrādāšanu un ātrgaitas platjoslas tīklus, atbalsta atsevišķas ES iniciatīvas, un tāpēc tās nav šā paziņojuma galvenā tēma. Sk., piemēram, Stratēģija IST pētniecībai izstrādei un inovācijām Eiropā — aktīvāka iesaistīšanās, COM (2009) 116. [7] Sīkākai dažādo KET analīzei sk. pievienoto Komisijas dienestu darba dokumentu (SEC (2009) 1257). [8] Sk. Integrēto politiku attiecībā uz produktiem, COM (2003) 302; Energotehnoloģiju stratēģiskā plāna (COM (2007) 723) galvenais mērķis ir paātrināt svarīgo tehnoloģiju izstrādi, piemēram, CSS un atjaunojamo resursu tehnoloģiju izstrādi; Eiropas Enerģētikas pētniecības alianse ( EERA ), ko aizsāka SET plāna ietvaros, izveidos kopīgas programmas, tostarp pamatenerģētikas zinātnes, pamattehnoloģiju un progresīvo tehnoloģiju jomā. [9] http:// ec.europa.eu/research/era/pdf/key-figures-report2008-2009_en.pdf. [10] Sk. arī Kopienas inovāciju politikas pārskatīšana mainīgajā pasaulē, COM (2009) 442. [11] ES valstīs joprojām ir lielāks zinātnes un tehnoloģiju studiju beidzēju īpatsvars (27 %) nekā Japānā (24 %) vai ASV (16 %), neraugoties uz pētnieku mazāku īpatsvaru darbaspēkā. Avots: Eurostat (2006): „ Science, technology and innovation in Europe ”. [12] ESAO zinātne, tehnoloģijas un rūpniecība. Perspektīvas 2008. gadam. [13] Zinātnes, tehnoloģiju un inovācijas galveno rādītāju ziņojums par 2005. gadu „ The shifting structure of private equity funding in Europe . What role for early stage investment ?" ECFIN/L/6(2005)REP/51515. [14] Tehnoloģiju platformas, kas saistītas ar augstajām pamattehnoloģijām ir, piemēram, šādas: Eiropas Ilgtspējīgas ķīmijas tehnoloģijas platforma un Nākotnes ražošanas tehnoloģiju tehnoloģiskā platforma. [15] Kopienas inovācijas politikas pārskatīšana mainīgajā pasaulē, COM (2009) 442. Šajā paziņojumā netiek atkārtoti izklāstīti vispārīgie inovācijas instrumenti, kas nepieciešami KET veicināšanai, bet galvenā uzmanība vērsta uz darbībām, kas raksturīgas KET ieviešanai. [16] Komisijas 2008. gadā ierosinātajā atveseļošanas plānā ir iekļautas publiskās un privātās partnerības pētniecībai un izstrādei saistībā ar „Nākotnes rūpnīcām”, „Energoefektīvām ēkām” un „Videi nekaitīgiem automobiļiem”. [17] Vajadzētu pastiprināt jau veiktās darbības, piemēram, saistībā ar pamatprogrammu un kopīgām tehnoloģiju ierosmēm nanoelektronikā un iegultajās sistēmās. [18] Komisijas Ieteikums par intelektuālā īpašuma pārvaldību, īstenojot darbības, kas saistītas ar zināšanu nodošanu, un par universitāšu un citu valsts pētniecības organizāciju prakses kodeksu, C (2008) 1329. [19] Pētniecības jomai sk. COM (2008) 468 „Ceļā uz pētniecības kopīgu plānošanu — sadarbība kopīgu problēmu efektīvākai risināšanai”. [20] Lēmums 1639/2006/EK, 2006. gada 24. oktobris; OV L 310/15. [21] Sarakstam ar pašreizējiem EIB aizdevumiem projektiem, kas saistīti ar augstajām tehnoloģijām, sk. www.eib.org. [22] Jaunas prasmes jaunām darba vietām, COM (2008) 868. [23] Iespējams biotehnoloģiju indikators ir, piemēram, doktora grāda ieguvēju skaits dzīvības zinātnēs, sk., piemēram: European Techno-Economic Policy Support Network (2006): “ Consequences, opportunities and challenges of Modern Biotechnology for Europe ”; Eiropas kopējie izdevumi par augstāko izglītību ir 1,3 % no IKP, kas ir mazāk nekā ASV (2,9 %); Sk. Bruegel (2009) memos to the new Commission : Europe’s economic priorities 2010-2015 . [24] „E-prasmes 21. gadsimtā: konkurētspējas, izaugsmes un nodarbinātības veicināšana”, COM (2007) 496 . [25] COM (2009) 442.