Komisijas gada ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei par dalībvalstu 2006. gadā īstenotajiem centieniem panākt zvejas jaudas un zvejas iespēju ilgtspējīgu līdzsvaru {SEC(2007) 1703} {SEC(2007) 1704} /* COM/2007/0828 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 19.12.2007 COM(2007) 828 galiga redakcija KOMISIJAS GADA ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par dalībvalstu 2006. gadā īstenotajiem centieniem panākt zvejas jaudas un zvejas iespēju ilgtspējīgu līdzsvaru {SEC(2007) 1703} {SEC(2007) 1704} SATURS 1. Ievads 3 2. Dalībvalstu gada ziņojumu kopsavilkums 3 2.1. Flotu raksturojums saistībā ar zvejniecību 3 2.2. Zvejas piepūles samazināšanas shēmu ietekme uz zvejas jaudu 6 2.3. Iekļaušanas/izslēgšanas režīma un robežlīmeņu ievērošana 8 2.4. Flotu pārvaldības sistēmu stiprās un vājās puses 8 3. Zvejas jaudas pārvaldības noteikumu ievērošana — kopējie rezultāti 9 3.1. Kontinentālās flotes rādītāji (izņemot attālākajos reģionos reģistrētos kuģus) 9 3.2. Attālākajos reģionos reģistrēto zvejas flotu rādītāji 10 4. Komisijas secinājumi 10 1. IEVADS Regulas (EK) Nr. 2371/2002[1] 14. pantā un Regulas (EK) Nr. 1438/2003[2] 12. pantā prasīts, lai dalībvalstis līdz katra gada 1. maijam iesniegtu Komisijai ziņojumu par darbībām, kas iepriekšējā gadā veiktas, lai nodrošinātu flotes zvejas jaudas un zvejas iespēju ilgtspējīgu līdzsvaru. Dalībvalstu ziņojumi ir pieejami Europa tīmekļa vietnē[3]. Pamatojoties uz minētajiem ziņojumiem un Kopienas Zvejas flotes reģistra (CFR) [4] datiem, Komisija sagatavoja kopsavilkuma ziņojumu par 2006. gadu un iesniedza to Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejai (ZZTEK ) un Zvejniecības un akvakultūras komitejai. Ar šo ziņojumu Komisija Padomei un Eiropas Parlamentam iesniedz minēto dalībvalstu ziņojumu kopsavilkumu, tehnisko pielikumu un minēto komiteju atzinumus. Pielikumā sniegti sīki komentāri par zvejas jaudas pārvaldību[5], kā arī tabulas un grafiki, kuros atspoguļotas kopējās tendences attiecībā uz ES zvejas floti un to, kā dalībvalstis ievēro iekļaušanas/izslēgšanas režīmu. Papildus tam Europa tīmekļa vietnē angļu valodā ir pieejama šāda informācija: - sīki režīma ievērošanas rezultāti par katru dalībvalsti; - rezultāti par katru Kopienas attālāko reģionu; - dalībvalstu ziņojumi. 2. DALīBVALSTU GADA ZIņOJUMU KOPSAVILKUMS Šogad ziņojumus laicīgi iesniedza tikai 12 dalībvalstis; septiņi ziņojumi tika iesniegti divas nedēļas līdz divus mēnešus vēlāk par termiņu, bet Apvienotā Karaliste iesūtīja savu ziņojumu 2007. gada 31. oktobrī, tādējādi bija par vēlu, lai tā saturu varētu iekļaut šajā Komisijas ziņojumā. Neraugoties uz šo novēlošanos, Komisija savu kopsavilkuma ziņojumu iepriekš minētajām komitejām iesniedza līdz 2007. gada 31. jūlijam. Papildus tam jāatzīst, ka sniegtās informācijas kvalitāte ne vienmēr bija pietiekama, lai to izmantotu šajā ziņojumā, kaut gan daudzas dalībvalstis bija ievērojušas Regulas (EK) Nr. 1438/2003 13. pantā paredzēto ziņojuma struktūru. Šajā ziņojumā sniegts kopsavilkums par dalībvalstu iesniegtajiem zvejas flotu aprakstiem, spēkā esošo zvejas piepūles samazināšanas shēmu ietekmi, iekļaušanas/izslēgšanas režīma ievērošanu dalībvalstīs un to flotes pārvaldības sistēmu stiprajām un vājajām pusēm. 2.1. Flotu raksturojums saistībā ar zvejniecību Dalībvalstis vispārīgi raksturoja savas flotes, izmantojot dažādu segmentāciju. Dažas dalībvalstis joprojām izmantoja iepriekšējo MAGP IV flotes segmentāciju, bet citas apvienoja datus par zvejas rīkiem, kuģu parametriem, mērķsugām, zvejas vietām vai izmantoja zvejas kuģu vispārīgāku dalījumu pēc to tipiem vai darbībām. Daudzas dalībvalstis norādīja, ka to piekrastes mazapjoma zvejas flotei (kas veido vairāk nekā 80 % no ES zvejas flotes) ir būtiska sociālekonomiskā nozīme piekrastes iedzīvotāju dzīvē un tāpēc šai flotei jāvelta īpaša uzmanība. Igaunijas, Grieķijas, Spānijas, Francijas, Itālijas, Kipras, Lietuvas, Maltas un Slovēnijas ziņojumos nebija sniegts uzticams vērtējums par flotes zvejas jaudu saistībā ar pieejamajiem resursiem. Vispārīgais iespaids, ko rada dalībvalstu ziņojumi, ir visai optimistisks — spriežot pēc šiem ziņojumiem šķiet, ka, izņemot atsevišķus gadījumus, Kopienas flote ir līdzsvarā ar resursiem. Komisija šim viedoklim nepiekrīt, kā būs paskaidrots turpmāk. Beļģijā veiktā pētījumā secināts, ka 2006. gadā floti bija vēlams samazināt par 10 000 kW. Tā kā galvenie zvejas kvotu izmantotāji ir zvejas kuģi, kuru dzinēja jauda pārsniedz 221 kW, viena no prioritātēm būtu zvejas jaudas samazināšana šajā flotes segmentā. Galu galā 2006. gadā sadalīšanai tika nodoti seši lielo kuģu flotes kuģi un trīs mazo kuģu flotes kuģi, tādējādi flotes zvejas jaudu samazinot par 9 %. Tuvākajā laikā plānots flotes zvejas jaudu samazināt par vēl 10 %. Dānijā izmantoja ekonomisku modeli, lai aprēķinātu minimālo kuģu skaitu, kas vajadzīgs, lai izmantotu iedalītās kvotas 14 flotes segmentos, kuri noteikti saskaņā ar Datu vākšanas regulu[6]. Šiem kuģiem iedalīto jūrā pavadāmo dienu skaits tika pieņemts par maksimālo iespējamo dienu skaitu gadā. Izmantojot šo modeli, tika konstatēts, ka, ņemot vērā krājumu pašreizējo stāvokli, katrā segmentā ir lielāks vai mazāks zvejas jaudas pārpalikums. Savukārt ilgtermiņā atsevišķos segmentos zvejas jauda nebūtu pietiekama. Rezultāts ir ļoti atkarīgs no pašreizējās KPN/kvotu situācijas un katram kuģim iedalītā dienu skaita jūrā. Vācijā zvejas jaudas un zvejas iespēju līdzsvara noteikšanai pa flotes segmentiem tika izmantota kvalitatīva bioloģiskā pieeja. Tika vērtēts, vai katra flotes segmenta zvejas jaudas tendence atbilst galveno attiecīgo krājumu apmēra un zvejas apjoma tendencēm. Tāpat kā 2005. gadā, arī 2006. gadā nelielais Vācijas flotes zvejas jaudas samazinājums (5 % GT jeb 4 % kW) tika panākts, neizmantojot sabiedrisko atbalstu. Igaunijā 2006. gadā netika ieviesti nekādi jauni daudzgadu pārvaldības un atjaunošanas plāni attiecībā uz Baltijas jūru un NAFO pārvaldības apgabalu. Igaunijas flotei ir jāpielāgojas mencu KPN samazinājumam Baltijas jūrā un NAFO atjaunošanas plānam. Grieķijā zvejas jaudas samazināšanai 2006. gadā turpināja izmantot sabiedrisko atbalstu. Zvejas jaudas kopējais samazinājums (1183 GT jeb 8926 kW) gandrīz pilnībā tika panākts, saņemot sabiedrisko atbalstu. Lielāko daļu Grieķijas zvejas flotes veido mazi piekrastes zvejas kuģi, kuros izmanto daudzveidīgus zvejas rīkus. Spānija flotes zvejas jaudas samazināšanai turpināja izmantot sabiedrisko finansējumu. 2006. gadā sadalīšanai tika nodoti kuģi, kuru kopējā bruto tilpība bija nedaudz virs 11 000 tonnu. Flotes pārvaldībai izmanto iedalījumu atsevišķos segmentos, kā tas bija saskaņā ar MAGP IV. Francijas kontinentālās flotes zvejas jauda salīdzinājumā ar 2005. gadu tika samazināta vēl par aptuveni 2 % gan tilpības, gan dzinēju jaudas izteiksmē. Ziņojumā sniegts kopsavilkums par dažādiem gada laikā veiktiem starptautiskiem un valsts mēroga pārvaldības pasākumiem, piemēram, KPN un kvotām. Īrijā 2006. gadā tika turpināta 2005. gadā uzsāktā bentisko sugu flotes ekspluatācijas pārtraukšanas programma, kuras rezultātā šā flotes segmenta zvejas jauda samazinājās par 10 %. Programma turpināsies, kamēr netiks panākts zvejas jaudas samazinājums par 45 %. Ziņojumā minēta arī pelaģiskās zvejas flotes pārstrukturēšana, ko virza pati nozare. Itālijas flotes zvejas jaudu turpināja samazināt — kuģus nodeva sadalīšanai, izmantojot sabiedrisko atbalstu. 2006. gadā tika norakstīti 137 kuģi, kuru kopējā bruto tilpība bija 7267 tonnas un dzinēju jauda — 27 016 kW. Saskaņā ar Itālijas ziņojumu vidējais zvejas dienu skaits stabilizējās 134 dienu apmērā, tāpat kā 2005. gadā, pirms kura bija straujš samazinājums. Kiprā saskaņā ar 2004.–2006. gada kuģu ekspluatācijas pārtraukšanas shēmu 2006. gadā ar sabiedrisko atbalstu sadalīšanai tika nodoti pieci daudzfunkcionālie kuģi. Ievērojams flotes zvejas jaudas samazinājums 2006. gadā tika panākts, Kipras lielāko zvejas traleri eksportējot uz ASV. Šis traleris veidoja aptuveni trešdaļu Kipras flotes zvejas jaudas, un tā eksports radīja 87 % samazinājumu no 2006. gada kopējā zvejas jaudas samazinājuma GT izteiksmē. Latvijā tiek uzskatīts, ka tāljūras flotes zvejas iespējas ir pietiekamas, lai nodrošinātu pilnīgu nodarbinātību. Baltijas jūras (ieskaitot Rīgas jūras līci) flotē lielākās mencu, brētliņu un siļķu nozvejas tika gūtas ar kuģiem, kuru garums pārsniedz 24 metrus. Vairāk nekā pusi no mencu nozvejas iegūst ar 24–40 metrus gariem kuģiem. Tādējādi šiem kuģiem ir liela ietekme uz mencas krājumiem Baltijas jūrā. Lietuvā 2006. gadā no reģistra tika izslēgti pieci zvejas kuģi. Tajā pašā gadā bez ES atbalsta samazinātā zvejas jauda ļāva flotē iekļaut sešus jaunus kuģus. Maltas flotē ir pilnas slodzes un nepilnas slodzes kuģi. Flote galvenokārt darbojas mazapjoma zvejā. Kopumā zvejas sezonas un zvejas veidi 2006. gadā bija tādi paši kā iepriekšējos gados un neliecināja par zvejas piepūles pieaugumu nevienā zvejas veidā. Zilo tunzivju nozveja joprojām bija krietni mazāka par ICCAT Maltai iedalītajām kvotām. Nīderlandes kuteru flotes zvejas jauda nav pielāgota jūras zeltplekstes un jūrasmēles krājumu samazināšanās tendencei. Attiecībā uz pārējo flotes daļu tiek uzskatīts, ka pašreizējā zvejas jauda ir līdzsvarā ar zivju krājumu stāvokli. Nīderlandes flotei 2006. gads bija samērā mierīgs gads. Polijas zvejniekiem no ekonomiskā viedokļa vislielākā nozīme ir mencai, taču turpmākajos piecos gados nav paredzama šīs sugas biomasas būtiska uzlabošanās. Polijas flotes kopējā zvejas jauda ir tikusi pastāvīgi samazināta, izmantojot sabiedrisko atbalstu, un salīdzinājumā ar 2004. gada 1. maiju ir panākts samazinājums par 18 840 GT jeb 54 500 kW, t. i., par attiecīgi 39,8 % un 36 %. Portugālē 2006. gadā salīdzinājumā ar 2005. gadu tika novērots jūtams samazinājums gan kuģu skaita, gan zvejas jaudas ziņā. Šis samazinājums kuģu skaita izteiksmē (4,4 %) bija lielāks nekā bruto tilpības (0,72 %) vai dzinēju jaudas (0,2 %) izteiksmē. Slovēnijas zvejas flote 2006. gadā turpināja izjust strukturālas problēmas, proti, zvejas flote ir novecojusi un nepiemērota, zvejai ir raksturīgas sezonālas svārstības, un pastāv liela iespēja, ka zivju krājumi turpinās sarukt. Turklāt zvejas darbības ietekmē tas, ka jūras zvejas apgabals ir neliels — aptuveni 180 km². Somijas flotes kuģu skaits un zvejas jauda 2006. gadā samazinājās visos segmentos, izņemot vienu. Salīdzinājumā ar atskaites līmeni 2003. gada 1. janvārī ir panākts samazinājums par 17 % GT jeb 11 % kW. Zviedrijā aptuveni 40 % izkrāvumu tika veikti austrumkrastā, taču vērtības izteiksmē 60 % izkrāvumu tika veikti rietumkrastā, aptuveni 30 % — dienvidkrastā un tikai 10 % — austrumkrastā. Vērtības izteiksmē lielāko daļu izkrāvumu nodrošina par 24 metriem garāki lielie pelaģiskie traleri, par 12 metriem garāki bentiskie traleri un par 12 metriem īsāki zvejas kuģi ar pasīvajiem zvejas rīkiem. 2.2. Zvejas piepūles samazināšanas shēmu ietekme uz zvejas jaudu Dalībvalstis ziņoja par dažādiem 2006. gadā īstenotiem atjaunošanas pasākumiem un zvejas piepūles samazināšanas shēmām. Tie jo īpaši attiecās uz zveju Kategatā, Ziemeļjūrā un Skagerakā, ūdeņos uz rietumiem no Skotijas, Lamanša austrumu daļā, Īrijas jūrā, Biskajas līcī, Kantabrijas jūrā, ūdeņos uz rietumiem no Ibērijas pussalas un Baltijas jūrā. Kopumā ņemot, dalībvalstu ziņojumi skaidri neparāda, vai zvejas piepūles shēmas ir bijušas vai būs efektīvs līdzeklis, lai panāktu zvejas jaudas un resursu ilgtspējīgu līdzsvaru. Komisija uzskata, ka kopējie rezultāti flotes lieluma ziņā ir vāji un ka šajā jomā jāveic papildu darbs. Beļģijas zvejas flotei tika piemērota II pielikuma[7] shēma un Rietumu ūdeņu režīms. Visas flotes kopējais jūrā pavadāmo dienu skaits netika pārsniegts, jo daži kuģi neizmantoja visu iedalīto dienu skaitu. Jūrā pavadāmo dienu skaita ierobežošana neradīja pieejamo kvotu nepilnīgu apguvi. Pieejamās gliemeņu zvejas iespējas tika izmantotas gandrīz pilnībā. Tomēr ICES VIII apgabalā iedalītā zvejas piepūle bija nepietiekama, un vajadzēja veikt ievērojamu kvotu apmaiņu ar Nīderlandi. Dānijā saskaņā ar II pielikumu, ievērojot mencas krājumu atjaunošanas plānu, kuģu skaits tika samazināts par 149 kuģiem. Tas atbilst kopumā 3676 GT jeb 4 % no kopējās zvejas jaudas. Zvejas rīkus, uz kuriem attiecas regula par jūrā pavadāmajām dienām, 2006. gadā izmantoja 652 kuģi, kas veido 6 % samazinājumu salīdzinājumā ar 2005. gadu, kad šādu kuģu bija 697. Jūrā pavadīto dienu skaits 2006. gadā bija 61 062 jeb par 15 % mazāk nekā 2005. gadā, kad jūrā tika pavadīta 71 701 diena. Kopējo kilovatdienu izteiksmē samazinājums bija 15 %. Vācijā tāpat kā 2005. gadā zvejas piepūles samazināšanas shēmām bija niecīga ietekme uz floti, galvenokārt Baltijas jūrā. Šie dati nebija izteikti skaitliski. Igaunijā 2005. un 2006. gadā flotes zvejas jauda samazinājās par 17 %. 2006. gadā aktīvi tika veikta kuģu modernizācija, taču uzskata, ka ietekme uz zvejas resursiem nav palielinājusies. Grieķijā ir panākta stabila zvejas jauda, profesionālās zvejas licences piešķirot tikai flotes atjaunošanas gadījumā. Valstī ir ieviesti dažādi zvejas piepūles pārvaldības pasākumi, piemēram, ierobežojumi attiecībā uz kuģu un zvejas rīku tipiem un specifikācijām, atsevišķu zvejas periodu un zvejas rīku aizliegumi un noteikumi attiecībā uz minimālo attālumu un dziļumu, kādā atļauts zvejot. Spānijas flotei ir piemēroti zvejas piepūles samazināšanas pasākumi attiecībā uz dziļjūras sugām, dienvidu heku un Norvēģijas omāru (IIB pielikums). Valstī pārvaldības plāni pieņemti arī attiecībā uz Vidusjūru, Kadisas līci un Kanāriju salu ūdeņiem. Tomēr ziņojumā nav paskaidrots, kādā mērā ar sabiedrisko atbalstu panāktais zvejas jaudas pastāvīgais samazinājums par aptuveni 100 kuģiem jeb 12 000 GT ir saistīts ar minētajiem zvejas piepūles samazināšanas pasākumiem. Francijā ar sabiedrisko atbalstu panāktais flotes zvejas jaudas samazinājums 2006. gadā kopumā bija 85 kuģi jeb 6162 GT, galvenokārt mencas, heka un jūrasmēles zvejas piepūles samazināšanas pasākumu rezultātā. Traleru flote, kas zvejo Vidusjūras ūdeņos, ir samazināta par 21 kuģi jeb 1800 GT, taču nav skaidrs, vai tas noticis zvejas piepūles samazināšanas pasākumu rezultātā. Īrijā zvejas veidi, uz kuriem attiecas krājumu atjaunošanas plāni ( ICES VIa un VIIa apgabals), ir ļoti daudzveidīgi. Tāpēc ir grūti noteikt zvejas piepūles samazināšanas ietekmi. Gliemeņu zvejas kuģu nodošana sadalīšanai, ko 2005. gadā veica saskaņā ar Rietumu ūdeņu režīmu, nodrošināja labāku līdzsvaru starp zvejas jaudu un iedalīto zvejas piepūli. Itālijas flotei gan netiek piemērotas obligātas zvejas piepūles pārvaldības shēmas, taču Itālija ziņoja, ka zvejas piepūle pamazām samazinās gan zvejas jaudas, gan zvejas darbību izteiksmē, tādējādi palielinot nozveju uz vienu zvejas piepūles vienību. Vērtējot izkrāvumus uz vienu kuģi, vērojama īpaši pozitīva tendence, turklāt, pateicoties ražošanas cenu pieaugumam, pieaugums ir bijis vairāk nekā samērīgs salīdzinājumā ar apgrozījumu uz vienu kuģi. Kiprā netiek piemērotas obligātas zvejas piepūles samazināšanas shēmas. Tādējādi iepriekš minētā kuģu sadalīšanas shēma nav zivsaimniecības pārvaldības iestāžu ieviestu piepūles ierobežojumu rezultāts. Latvijā vienīgā 2006. gadā piemērotā zvejas piepūles samazināšanas shēma bija kuģu ekspluatācijas pārtraukšanas programma, kuru finansēja no ZVFI sabiedriskā atbalsta. Kopš 2004. gada 1. maija, kad sāka piemērot kuģu sadalīšanas shēmu, no flotes izslēgti 59 kuģi, kas galvenokārt bija paredzēti mencas zvejai Baltijas jūrā. Latvija plāno turpināt zvejas flotes samazināšanu, turpmākajos gados sadalīšanai nododot aptuveni 133 kuģus. Lietuvā nolūkā līdzsvarot zvejas piepūli un pielāgot zvejas jaudu pieejamiem zivju krājumiem iestādes turpināja atsevišķu zvejas kuģu izslēgšanu no aktīvās darbības. Maltā 2006. gadā zvejas darbības izbeidza trīs kuģi, un to zvejas piepūle netika aizstāta. Tomēr ietekme uz kopējo zvejas jaudu bija niecīga. Nīderlandes flotei Ziemeļjūrā tiek piemērots „jūrā pavadāmo dienu” ierobežojums (II pielikuma režīms). Salīdzinājumā ar 2005. gadu zvejas dienu skaits tika samazināts par 8 %. Īstenojot IIA pielikumu, Nīderlande izvēlējās viselastīgāko iespējamo pieeju noteikumiem — tika atļauts veikt dienu nodošanu starp kuģiem un pārnešanu starp pārvaldības periodiem. Polijas zvejas piepūles samazināšanas programmas rezultātā 2006. gadā dienu skaits, ko Baltijas flote pavadīja zvejojot, samazinājās par 36 % salīdzinājumā ar 2004. gadu un par gandrīz 70 % attiecībā uz kuteriem, kuri garums ir 24–25 metri. Laikposmā no 2004. gada līdz 2006. gadam dienu skaits, ko jūrā pavadīja mencas zvejas kuģi, samazinājās par aptuveni 30 %. Portugālē ar heka un Norvēģijas omāra krājumu (KPN regulas IIB pielikums) atjaunošanas plānu netika panākts zvejas jaudas papildu samazinājums flotē, kas zvejo šo sugu īpatņus. Melnā paltusa krājumu atjaunošanas plāna (NAFO) rezultātā samazinājās licenču skaits, taču, tā kā kuģus novirzīja citiem zvejas veidiem, zvejas jaudu samazināt nevajadzēja. Saskaņā ar sardīnes krājumu atjaunošanas valsts plānu joprojām bija spēkā šo krājumu zvejas ierobežojumi. Slovēnijā nav panākta zvejas flotes pilnīga līdzsvarotība ar zvejas resursiem, kas pieejami teritoriālajos ūdeņos, kuros zvejo flotes lielākā daļa. Somijas zvejas flotes lielums pēdējos gados ir pakāpeniski samazinājies. Ņemot vērā pārlieku lielo siļķes un brētliņas zvejas jaudu un to, ka Baltijas jūrā tika aizliegts izmantot dreifējošos tīklus un tika pieņemts dekrēts par lašu zvejas regulējumu, 2004.–2006. gadā tika īstenota īpaša kuģu ekspluatācijas pārtraukšanas shēma. Izmantojot sabiedrisko atbalstu, zvejas jauda samazināta kopumā par 1378 GT jeb 6025 kW. Visumā flotes kopējā zvejas piepūle pieaug, lai gan flotes zvejas jauda pēdējos gados ir samazinājusies. Zviedrijas flotei piemēro IIA pielikumu, un mazākas KPN un mazāka jūrā pavadāmo dienu skaita rezultātā pamazām ir samazināta zvejas piepūle. Turklāt zvejas piepūle samazināta, īstenojot valsts noteikumus par piekrastes zvejas ierobežošanu un ieviešot selektīvo traļu obligātu lietošanu. Tika samazināts mencas zvejai Baltijas jūrā iedalīto dienu skaits, tādējādi samazinot zvejas piepūli. Dreifējošos tīklus izmantojošo zvejnieku skaits 2006. gadā samazinājās no 53 līdz 35, un šiem zvejniekiem tika pagaidu kārtā piedāvāts lielāks atbalsts kuģu sadalīšanai. Tomēr 2006. gadā sadalīšanai tika nodoti tikai divi kuģi. 2.3. Iekļaušanas/izslēgšanas režīma un robežlīmeņu ievērošana Saskaņā ar 2006. gada 23. oktobrī pieejamajiem CFR datiem 2006. gada beigās gandrīz visas dalībvalstis ievēroja flotes zvejas jaudas maksimālo robežlielumu. Lai gan dažas dalībvalstis 2006. gadā nedaudz pārsniedza savus iekļaušanas/izslēgšanas robežlielumus, kopējā ES flotes zvejas jaudas tendence tāpat kā iepriekšējos gados (sk. 3.1. iedaļu) liecina par pastāvīgu samazināšanos. Visas attiecīgās dalībvalstis ievēroja kontinentālās flotes robežlīmeņus. 2.4. Flotu pārvaldības sistēmu stiprās un vājās puses Galvenā stiprā puse, kuru uzsvēra daudzas dalībvalstis, ir iekļaušanas/izslēgšanas režīma un flotes zvejas jaudas maksimālo robežlielumu stingra ievērošana, ko īstenoja valstu zivsaimniecības pārvaldes. Turklāt vairākas dalībvalstis norādīja, ka pašreizējā zvejas piepūles samazināšanas shēma ir palīdzējusi panākt labāku līdzsvaru starp zvejas piepūli un pieejamajiem resursiem. Loģiski, ka, samazinot zvejas jaudu, ir samazinājusies zvejošanas kaitīgā ietekme. Vairums dalībvalstu uzsvēra, ka liela nozīme ir īstenotajiem pārvaldības un atjaunošanas plāniem, tostarp labākai zvejas licenču pārvaldībai un rūpīgai iedalīto kvotu pārraudzībai. Līdz 2006. gada beigām lielākajā daļā dalībvalstu bija ieviestas visaptverošas integrētas IT sistēmas zivsaimniecības pārvaldībai, kurās ietvertas dažādas pakārtotas lietojumprogrammas, kas cita starpā palīdz darbā ar flotes reģistru, zvejas jaudas pārvaldību, licencēm, zvejas žurnālu, izkrāvumiem, tirdzniecības pavadzīmēm, VMS, kvotām, nozvejas paziņošanu utt. Vairumā gadījumu šīs IT sistēmas savieno vairākas pārvaldes iestādes, kā arī centrālās pārvaldes iestādes ar vietējām iestādēm, tādā veidā ievērojami stiprinot valsts zvejas flotes administrāciju. Tomēr dažas dalībvalstis uzsvēra, ka joprojām ir grūtības ar zvejas flotes administrācijai pieejamajiem cilvēkresursiem un līdzekļiem. Turklāt dažas dalībvalstis atzina, ka būtu jāpilnveido mazapjoma zvejas pārvaldība un palīdzība tās veicējiem. 3. ZVEJAS JAUDAS PāRVALDīBAS NOTEIKUMU IEVēROšANA — KOPēJIE REZULTāTI 3.1. Kontinentālās flotes rādītāji (izņemot attālākajos reģionos reģistrētos kuģus) Saskaņā ar CFR datiem četru gadu periodā no 2003. gada līdz 2006. gadam Kopienas flotes kopējā zvejas jauda tika samazināta par 217 000 GT jeb 773 000 kW, kas nozīmē neto samazinājumu par aptuveni 10 %. „ES-15 flotes” daļa šajā samazinājumā bija 167 000 GT jeb 645 000 kW salīdzinājumā ar 51 000 GT jeb 128 000 kW, ko panāca „ES-10 flote”. „ES-10 flotes” samazinājums kopš pievienošanās dienas ir bijis salīdzinoši lielāks nekā „ES-15 flotes” samazinājums laikposmā no 2003. gada līdz 2006. gadam (23 % salīdzinājumā ar 9 % gan tilpības, gan dzinēju jaudas izteiksmē). Četru gadu periodā no 2003. gada līdz 2006. gadam no ES flotes (izņemot attālākos reģionus), izmantojot sabiedrisko atbalstu, tika izslēgti aptuveni 173 000 GT jeb 560 000 kW, no kuriem 40 000 GT jeb 127 000 kW tika izslēgti 2006. gadā. Raugoties vispārīgi, EK flotes neto samazinājums joprojām šķiet nepietiekams, ņemot vērā pastāvīgos tehnoloģiju uzlabojumus, kas neitralizē zvejas jaudas samazinājuma efektu, kā arī ņemot vērā vairuma Kopienas zvejas resursu, jo īpaši bentisko sugu, slikto stāvokli, kura dēļ būtu ļoti krasi jāsamazina zvejas piepūle. Šā ziņojuma pielikuma 1. un 2. tabulā ir apkopoti 2006. gada 31. decembra dati par iekļaušanas/izslēgšanas režīma un robežlīmeņu ievērošanu dalībvalstīs. Lielākā daļa dalībvalstu ir ievērojušas šos noteikumus. Tomēr saskaņā ar CFR datiem Spānija savu iekļaušanas/izslēgšanas robežlielumu tonnās pārsniedza par 1,66 %, lai gan Spānijas gada ziņojumā sniegtie skaitļi liek domāt, ka Spānijas flote tilpības robežlielumu ir ievērojusi. Francijas flote tilpības robežlielumu pārsniedza par 0,21 %. Sīkāki dati (tabulas un grafiki) par dalībvalstu flotu zvejas jaudas tendencēm ir pieejami Europa tīmekļa vietnē[8]. Pēc šiem datiem dalībvalstu atbilstību zvejas jaudas robežlielumiem var pārbaudīt jebkurā laikā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2006. gada 31. decembrim. Dati liecina, ka minētajā pārskata periodā Francija un Itālija pārsniedza GT robežlielumu. Savukārt attiecībā uz Dāniju un Grieķiju redzams, ka nedaudz pārsniegts dzinēju jaudas robežlielums. Padome 2007. gada jūlijā pieņēma flotes pārvaldības noteikumu grozījumus, ar kuriem dalībvalstīm no 2007. gada 1. janvāra tiek atļauts novirzīt 4 % no zvejas jaudas, kas izslēgta, nododot kuģus sadalīšanai ar sabiedrisko atbalstu, lai uzlabotu drošību uz kuģa, darba apstākļus, higiēnu un produktu kvalitāti. Grozījumos arī paredzēta iespēja minēto drošības uzlabojumu veikšanai novirzīt 4 % no gada vidējās tilpības, kura, izmantojot sabiedrisko atbalstu, izslēgta attiecīgi no 2003. gada 1. janvāra līdz 2006. gada 31. decembrim attiecībā uz dalībvalstīm, kuras bija Kopienas sastāvā 2003. gada 1. janvārī, un no 2004. gada 1. maija līdz 2006. gada 31. decembrim attiecībā uz dalībvalstīm, kuras Kopienai pievienojās 2004. gada 1. maijā. Šā ziņojuma gatavošanas laikā Komisija turpina izstrādāt šo noteikumu īstenošanas noteikumus, kuri tiks pieņemti kā grozījumi Komisijas Regulā (EK) Nr. 1438/2003. 3.2. Attālākajos reģionos reģistrēto zvejas flotu rādītāji Attālākajos reģionos reģistrēto flotu zvejas jauda un tās izmaiņas laikā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2006. gada 31. decembrim ir atspoguļotas šā ziņojuma pielikuma 4. tabulā. Rezultāti liecina, ka Spānijas un Portugāles attālākajos reģionos reģistrētās zvejas flotes ievērojami samazinātas gan tilpības, gan dzinēju jaudas ziņā. Francijas aizjūras departamentos nedaudz samazinājies kuģu kopējais skaits, samazinājusies tilpība, bet palielinājusies dzinēju jauda. Tāpat kā iepriekšējos gados 2006. gada beigās trijos no 17 attālāko reģionu segmentiem bija pārsniegts attiecīgais robežlīmenis. Francijas Martinikas departamenta segmentā 4FJ (kuģi, kas īsāki par 12 metriem) dzinēju jaudas robežlīmenis tika pārsniegts par 5622 kW. Tāda pati situācija bija Azoru salu segmentā 4K9, kurā robežlīmenis bija pārsniegts par 138 kW. Segmentā CA3 (Kanāriju salās reģistrēti kuģi, kas garāki par 12 metriem un zvejo starptautiskajos un trešo valstu ūdeņos) tilpības robežlīmenis bija pārsniegts par 795 GT. 4. KOMISIJAS SECINāJUMI Kopš pirmā ziņojuma par 2003. gadu dalībvalstu ziņojumu kvalitāte ir pastāvīgi uzlabojusies. Tomēr, tāpat kā iepriekšējos gados, lielākajā daļā dalībvalstu ziņojumu valstu flotes nav raksturotas saistībā ar zvejas veidiem, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1438/2003 13. panta 1. punkta a) apakšpunktā , lai Komisija tādējādi varētu izvērtēt to, kas paveikts nolūkā panākt flotes zvejas jaudas un zvejas iespēju līdzsvaru, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 2371/2002 14. pantā. Tā vietā dalībvalstis akcentējušas īstenotās valsts flotes pārvaldības sistēmas un flotes zvejas jaudas tendences saistībā ar iekļaušanas/izslēgšanas režīmu. Visas iesaistītās personas (Komisija, dalībvalstis, ZZTEK un Eiropas Parlamenta Zivsaimniecības komiteja) ir vienisprātis, ka dalībvalstu gada ziņojumu kvalitāte jāuzlabo, un tas nozīmē, ka attiecībā uz tiem jāizstrādā sīkākas norādes. Šajā nolūkā Komisija ZZTEK ir izveidojusi īpašu darba grupu, kuras uzdevums ir izstrādāt saskaņotu metodi, kā novērtēt zvejas jaudas un pieejamo zvejas iespēju līdzsvaru. Šī grupa tikās 2007. gada oktobra beigās, un nākamā sanāksme ir plānota 2008. gada sākumā. Minētais jautājums joprojām būs iekļauts arī Zvejniecības un akvakultūras komitejas darba programmā. ES flotes zvejas jauda 2006. gadā turpināja lēni, taču pastāvīgi samazināties par 2–3 % gadā. Pielikuma 3.–5. attēlā redzams, ka šāda ir bijusi galvenā tendence pēdējo 15 gadu laikā. Šis samazinājums šķiet pārāk pieticīgs, ņemot vērā dažiem būtiskiem zivju krājumiem nepieciešamo lielo samazinājumu, tehnoloģiju pastāvīgo attīstību un vājos ekonomiskos rādītājus, kādi ir lielai daļai flotes . Kopumā ņemot, zvejas piepūles samazināšanas pasākumi ir maz ietekmējuši zvejas jaudas samazināšanos. Tas nozīmē, ka KZP reformas pieeja, t. i., flotu pielāgošanai kā galveno dzinējspēku izmantot zvejas piepūles pārvaldību, vēl nav devusi gaidītos rezultātus. Tas daļēji izskaidrojams ar to, ka vairākiem zvejas veidiem nav zvejas piepūles pārvaldības sistēmu vai tās ir neefektīvas (piemēri ir II pielikums, Rietumu ūdeņi, dziļjūras zveja, dažas valstu shēmas u.c.). Šajā jomā KZP daudz kas būtu uzlabojams, un šajā nolūkā jau tiek domāts par turpmākiem priekšlikumiem. Tomēr jāuzsver arī tas, ka dalībvalstīm vajadzētu nodrošināt efektīvākus zvejas jaudas pielāgošanas stimulus. Eiropas Zivsaimniecības fonda 2007.–2013. gada darbības programmas piedāvā tādas iespējas, kuras nedrīkstētu laist garām, ja vēlas atvieglot pāreju uz ekonomiskā, vides un sociālā ziņā efektīvāku Kopienas floti. [1] Padomes Regula (EK) Nr. 2371/2002 (OV L 358, 31.12.2002., 59.–80. lpp.). [2] Komisijas Regula (EK) Nr. 1438/2003 (OV L 204, 12.8.2003., 21.–28. lpp.). [3] http://ec.europa.eu/fisheries/fleet/index.cfm?method=FM_Reporting.AnnualReport. [4] Komisijas Regula (EK) Nr. 26/2004 (OV L 5, 9.1.2004., 25.–35. lpp.). [5] Saskaņā ar 2002. gada decembrī pieņemto kopējo zivsaimniecības politiku (KZP) zvejas flotes pārvalda, ievērojot vispārīgu principu, ka jaunā zvejas jauda kuģu tilpības un dzinēju jaudas izteiksmē nedrīkst pārsniegt no flotes izslēgto zvejas jaudu. [6] Komisijas Regula (EK) Nr. 1639/2001 (OV L 222, 17.8.2001., 53.–115. lpp.). [7] Padomes Regula (EK) Nr. 51/2006 (OV L 1, 20.1.2006., 1.–183. lpp.). [8] http://ec.europa.eu/fisheries/fleet/index.cfm?method=FM_Reporting.AnnualReport.