Papildus virzītājspēkiem visas minētās tehnoloģijas būs jaunu izstrādājumu, jaunu ražošanas procesu un jaunu uzņēmējdarbības modeļu pamatā, balstoties uz FAIR datu apmaiņu datu ekonomikā. Šajā kontekstā nevienu uzņēmumu nevar atstāt novārtā. Uzņēmumu pārveide būs atkarīga no to spējas ātri un plaši ieviest jaunas ciparsignālu jeb digitālās tehnoloģijas, arī tajās rūpniecības un pakalpojumu ekosistēmās, kas pašlaik atpaliek. Tas ir īpaši svarīgi mazajiem uzņēmumiem, kas veido Eiropas ekonomikas mugurkaulu. Tāpēc līdz 2030. gadam vismaz 75 % Eiropas uzņēmumu būtu jāievieš mākoņdatošanas pakalpojumi, lielie dati un mākslīgais intelekts un vairāk nekā 90 % Eiropas MVU būtu jāsasniedz vismaz digitālās intensitātes pamatlīmenis. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš radikālai un revolucionārai inovācijai ar mērķi līdz 2030. gadam divkāršot “vienradžu” skaitu Eiropā, palielinot inovatīvu augošu ES uzņēmumu skaitu un uzlabojot to piekļuvi finansējumam.

Ja prasmes ir nepieciešams priekšnoteikums, būtiski veicinātāji jeb virzītājspēki digitalizācijas sniegto ieguvumu izmantošanai, turpmākai tehnoloģiju attīstībai un Eiropas līderībai digitālajā jomā ir ilgtspējīga digitālā infrastruktūra savienojamībai, mikroelektronika un spēja apstrādāt ļoti lielus datu apjomus. Izcila un droša savienojamība visiem un visur Eiropā, tostarp lauku un attālos apvidos, ļaus visiem Eiropas iedzīvotājiem un uzņēmumiem pilnībā izmantot digitālās desmitgades iespējas. Sabiedrības vajadzības pēc lejupielādes un augšupielādes joslas platuma pastāvīgi pieaug. Līdz 2030. gadam tīkliem ar gigabitu ātrumu būtu jābūt pieejamiem ar pienācīgiem nosacījumiem visiem tiem, kam šāda jauda ir nepieciešama vai kas tādu vēlas, kā arī visām apdzīvotām vietām ar 5G pārklājumu. Tāpat arī mikroprocesori ir pamatā lielākajai daļai galveno, stratēģisko vērtību ķēžu, piemēram, tīklam pieslēgtiem automobiļiem, tālruņiem, lietu internetam, augstas veiktspējas datoriem, perifērdatošanai un mākslīgajam intelektam. Tādēļ supermodernu un ilgtspējīgu pusvadītāju, to starpā procesoru, ražošanas apjomam Eiropā vērtības izteiksmē līdz 2030. gadam būtu jābūt vismaz 20 % apmērā no pasaules ražošanas apjoma (t. i., spēja saražot par 5 nm mazākus mezglus ar mērķi sasniegt 2 nm un 10 reizes augstāku energotaupību nekā pašlaik). Turklāt Eiropas Savienībā līdz 2030. gadam būtu jābūt izvietotiem 10 000 klimatneitrāliem ļoti drošiem perifērijas mezgliemtā, lai garantētu piekļuvi datu pakalpojumiem ar zemu latentumu neatkarīgi no uzņēmumu atrašanās vietas.

Turklāt tā nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs tās mērķu un mērķrādītāju sasniegšanai, jo ar to izveido jaunu mehānismu strukturētai un pārredzamai sadarbībai starp dalībvalstīm un Komisiju, kuram būtu jānoved pie saskaņotas politikas, pasākumiem un darbībām, kas jāīsteno valsts un Savienības līmenī. Šajā priekšlikumā arī paredzēts, ka Komisija var ieteikt dalībvalstīm politiku, pasākumus un darbības, kas jāīsteno Savienības un valstu līmenī, jo īpaši tām dalībvalstīm, kurās izvirzīto mērķu un mērķrādītāju sasniegšanā gūtais progress nav pietiekams vai ir konstatētas nepilnības, pamatojoties uz ziņojumu par stāvokli digitālajā desmitgadē un turpmāko sadarbības procesu. Ja dalībvalsts savā valsts digitālās desmitgades stratēģiskajā ceļvedī nav veikusi korekcijas, ņemot vērā Komisijas ieteikto politiku, pasākumus un darbības, vai ja šādas rīcības pamatošanai norādītie iemesli tiek uzskatīti par nepietiekamiem, Komisija var pieņemt ieteikumu, tostarp īpašu analīzi par to, kā šāda rīcība varētu ietekmēt mērķu un digitālo mērķrādītāju sasniegšanu Savienības līmenī. Dalībvalstīm būtu maksimāli jāņem vērā šādi ieteikumi un, ja tās nolemj neņemt vērā ieteikumu vai tā būtisku daļu, tām būtu jāinformē par saviem iemesliem un tie jāpublisko.

Kā liecina iepriekš minētais, priekšlikumā ir paredzētas nevis konkrētas būtiskas politiskas izvēles, bet gan metodikas un pārvaldības sistēma, kas ir neatkarīga no konkrētiem nākotnes pasākumiem, kuri pieņemti, pamatojoties uz to. Sīkāka informācija par ierosinātās sistēmas ietekmi ir atkarīga no tās turpmākās īstenošanas (un tādējādi tās darbības) ES un valstu līmenī. Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija konsolidēja esošos pierādījumus SWD, kas pievienots priekšlikumam. Jo īpaši attiecībā uz daudzvalstu projektiem SWD ir norādīts, ka, pirmkārt, ir nepieciešama procedūras sistēma daudzvalstu projektu īstenošanas paātrināšanai, un, otrkārt, ir jānodrošina dalībvalstīm iespēja īstenot daudzvalstu projektus, izmantojot jaunu instrumentu, kuru var izmantot gadījumos, kad neviens no esošajiem instrumentiem attiecīgajam daudzvalstu projektam nav piemērots. Šis jaunais instruments — Eiropas Digitālās infrastruktūras konsorcijs (EDIC) — nav saistīts ar jaunas Savienības struktūras faktisku izveidi, un tas nav paredzēts vienam konkrētam daudzvalstu projektam, bet tas novērš nepilnības ES rīkkopā, kuru izmanto, lai apvienotu dalībvalstu finansējumu, ES budžetu un privātos ieguldījumus nolūkā izvērst un izmantot kopīgu interešu infrastruktūru un pakalpojumus ārpus pētniecības jomas.

Politikas programma “Digitālās desmitgades ceļš” paredz arī tādu mehānismu juridiskai struktūrai, kas ļauj ātri un elastīgi izveidot un īstenot daudzvalstu projektus, jo īpaši liela mēroga digitālās infrastruktūras un/vai pakalpojumu izvēršanai dažādās valstīs. Vajadzētu būt iespējai centralizēti pārvaldītas Savienības programmas līdzekļus apvienot ar dalībvalstu piešķirtajiem resursiem, tostarp noteiktos apstākļos ar ieguldījumiem no Atveseļošanas un noturības mehānisma, kā skaidrots 3. daļā Komisijas norādījumos dalībvalstīm par atveseļošanas un noturības plāniem. Juridiskā struktūra nodrošinās standarta kārtību, kura reglamentē kopīgus jautājumus, piemēram, projektu pārvaldību, datu piederību, pārvaldību un atbildību par tiem, kā arī dažādu finansējuma avotu apvienošanu, kas cita starpā var ietvert tieši un netieši pārvaldītas Savienības programmas, dalībvalstu ieguldījumus un privāto finansējumu. Tā sniegs iespēju īstenot daudzvalstu projektus, un šis mehānisms dalībvalstīm paliks brīvprātīgs. Precīza informācija par finansējumu, īstenošanu un dalību konkrētos projektos, kā arī konkrētās jomās netiks izklāstīta šajā politikas programmā. Tā būs pieejama tikai nākamajos gados un būs atkarīga no dalībvalstu atbalsta.

Komisija mudināja ieinteresētās personas un iedzīvotājus sniegt savu viedokli par politikas programmas mērķiem un darbības jomu, konkrētiem programmas pasākumiem un ņēma vērā saņemtos viedokļus. Komisija saistībā ar viedokļu iesniegšanas periodu četru nedēļu garumā (no 2021. gada 24. jūnija līdz 22. jūlijam) publicēja ceļvedi. Turklāt Komisija uzsāka sešu nedēļu mērķtiecīgu sabiedrisko apspriešanu (no 2021. gada 22. jūnija līdz 3. augustam), lai dotu iespēju visām ieinteresētajām personām sniegt savu viedokli un novērtētu un izveidotu daudzu ieinteresēto personu atbalstu politikas programmas izstrādē. Tika arī izveidota telpa platformā Futurium, lai mijiedarbotos ar ieinteresētajām personām konkrētos jautājumos. Lai pēc iespējas plašāk iesaistītu visas attiecīgās ieinteresētās personas, tajā skaitā rūpniecības, sabiedrības, Eiropas Parlamenta un dalībvalstu pārstāvjus, Komisija arī organizēja augsta līmeņa pasākumu (Digitālā asambleja 1. jūnijā), kurā iesaistījās iestāžu diskusijā ar likumdevējiem (Eiropas Parlamentu un Padomi), un organizēja apspriešanos ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju un Eiropas Reģionu komiteju.

Lēmuma 7. pantā paredzēts, ka ne vēlāk kā piecus mēnešus pirms ziņojuma par stāvokli digitālajā desmitgadē publicēšanas dalībvalstīm būtu jāiesniedz Komisijai valsts digitālās desmitgades stratēģiskie ceļveži (“valsts digitālās desmitgades stratēģiskie ceļveži”). Dalībvalstis savos ceļvežos norādīs galveno esošo un plānoto politiku, pasākumus un darbības, kas jāīsteno, lai sasniegtu digitālās desmitgades mērķus un mērķrādītājus; prognozētās valsts trajektorijas, kuru pamatā ir norādījumi, ko ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm sniegusi Komisija; plānotās politikas, pasākumu un darbību īstenošanas grafiku, cita starpā novērtējumu par to, kad ir gaidāms, ka minētā politika un pasākumi nodrošinās ietekmi attiecībā uz mērķrādītāju sasniegšanu; vispārēju pārskatu par ieguldījumiem, kas nepieciešami, lai sasniegtu valsts ceļvežos noteiktos mērķus, mērķrādītājus un devumus, kā arī vispārēju novērtējumu par minēto ieguldījumu avotiem. Valstu digitālās desmitgades stratēģiskajos ceļvežos var iekļaut arī priekšlikumu par daudzvalstu projektu(-iem). Lai ņemtu vērā ikgadējā ziņojuma par stāvokli digitālajā desmitgadē konstatējumus, dalībvalstīm nepieciešamības gadījumā būtu jāveic korekcijas savos valsts digitālās desmitgades stratēģiskajos ceļvežos, kuri ietver politiku, pasākumus un darbības, ko tās plāno veikt, lai veicinātu progresu jomās, kuras saistītas ar digitālajiem mērķrādītājiem. Komisija sniegs norādījumus, lai palīdzētu dalībvalstīm sagatavot valstu digitālās desmitgades stratēģiskos ceļvežus, tostarp skaidri formulēt Savienības un valstu prognozētās trajektorijas un to, kā dalībvalstīm Savienības prognozētās trajektorijas būtu jāpārvērš par valsts trajektorijām, kurās ņemti vērā atšķirīgi valstu sākumpunkti, resursi, salīdzinošās priekšrocības un citi būtiski faktori.

(13)Digitālās ekonomikas un sabiedrības indeksam (DESI) būtu jākļūst par daļu no ziņojuma par stāvokli digitālajā desmitgadē, un to vajadzētu izmantot, lai uzraudzītu progresu virzībā uz digitālo mērķrādītāju sasniegšanu. Šai uzraudzībai būtu jāietver tādu rādītāju analīze, ar ko mēra progresu dalībvalstu līmenī, valsts politika un iniciatīvas, kuru mērķis ir šā lēmuma mērķu sasniegšana, kā arī horizontālā un tematiskā analīze, ar ko seko Eiropas ekonomiku digitālajai pārveidei, un tajā panāktā dalībvalstu progresa klasifikācija. Jo īpaši DESI dimensijas un rādītāji būtu jāsalāgo ar šajā lēmumā izklāstītajiem digitālajiem mērķrādītājiem. Īstenošanas aktos, kas jāpieņem Komisijai, katram digitālajam mērķrādītājam jānosaka galvenie snieguma rādītāji (KPI). KPI ir pēc vajadzības jāatjaunina, lai turpinātu veikt iedarbīgu uzraudzību un ņemtu vērā tehnoloģiju attīstību. Būtu jāpastiprina dalībvalstu datu apkopošanas mehānisms, lai sīki izklāstītu esošo progresu digitālo mērķrādītāju sasniegšanā, kā arī sniegtu informāciju par attiecīgo politiku, programmām un iniciatīvām valsts līmenī. Pamatojoties uz pārskatiem un tad, kad tas vajadzīgs, Komisijai, apspriežoties ar dalībvalstīm, būtu jāsagatavo ceļvedis, lai izklāstītu turpmākās datu apkopošanas vajadzības. . Nosakot DESI, Komisijai lielā mērā būtu jāpaļaujas uz oficiālo statistiku, kas apkopota dažādos Savienības apsekojumos par informācijas sabiedrību. Komisijai būtu jāizmanto īpaši pētījumi, lai apkopotu datus par tiem būtiskajiem rādītājiem, kas netiek noteikti Savienības apsekojumos.

(8)Papildus virzītājspēkiem visas iepriekš minētās tehnoloģijas būs jaunu izstrādājumu, jaunu ražošanas procesu un jaunu uzņēmējdarbības modeļu pamatā, balstoties uz FAIR datu apmaiņu datu ekonomikā. Uzņēmumu pārveide būs atkarīga no to spējas ātri un plaši ieviest jaunas ciparsignālu jeb digitālās tehnoloģijas, arī rūpniecības un pakalpojumu ekosistēmās, kas pašlaik atpaliek.

(28)Attiecīgajām dalībvalstīm būtu maksimāli jāņem vērā ieteikums un attiecīgā gadījumā būtu jāveic korekcijas savā valsts digitālās desmitgades stratēģiskajā ceļvedī. Ja dalībvalsts neplāno īstenot ieteikumu, tai būtu jānorāda šāda lēmuma iemesli un tie jāpublisko.

(29)Lai nodrošinātu pārredzamību un sabiedrības līdzdalību, Komisijai būtu jāiesaistās darbā ar visām ieinteresētajām personām. Šajā nolūkā Komisijai būtu cieši jāsadarbojas ar ieinteresētajām personām, tostarp privātiem un publiskiem dalībniekiem (piemēram, publisko tiesību subjektiem no izglītības vai veselības aprūpes nozares), un jāsniedz tām ieteikumi par pasākumiem digitālās pārveides paātrināšanai Savienības līmenī. Ieinteresēto personu iesaiste būtu svarīga arī dalībvalstu līmenī, jo īpaši pieņemot to valsts digitālās desmitgades stratēģiskos ceļvežus un to korekcijas.

(30)Daudzvalstu projektiem, kuros piedalās vairākas dalībvalstis, būtu jāatļauj liela mēroga intervence galvenajās jomās, kas nepieciešamas digitālo mērķrādītāju sasniegšanai, proti, apvienojot Savienības, dalībvalstu un attiecīgā gadījumā arī privātus resursus. Tie būtu jāīsteno koordinēti, cieši sadarbojoties Komisijai un dalībvalstīm. Šā iemesla dēļ Komisijai būtu jāuzņemas centrālā loma daudzvalstu projektu izvēršanas paātrināšanā, pielikumā provizoriski iekļauto projektu kategorijās nosakot īstenošanai gatavus daudzvalstu projektus, konsultējot dalībvalstis par īstenošanas mehānisma izvēli un par finansējuma avotu un to kombinācijas izvēli, kā arī par citiem ar šo projektu īstenošanu saistītiem stratēģiskiem jautājumiem un attiecīgā gadījumā par Eiropas Digitālās infrastruktūras konsorcija (EDIC) kā īstenošanas mehānisma izvēli.

(31)Sabiedrības atbalsts daudzvalstu projektiem būtu jāizmanto, lai samērīgi novērstu tirgus nepilnības vai neatbilstīgu ieguldījumu situācijas, nedublējot un neizspiežot privātu finansējumu un skaidri parādot Eiropas pievienoto vērtību saskaņā ar piemērojamajiem Savienības tiesību aktiem un tiem atbilstīgajiem valsts tiesību aktiem.

(32)Daudzvalstu projektiem būtu jāspēj efektīvi piesaistīt un kombinēt dažādus Savienības un dalībvalstu finansējuma avotus. Proti, vajadzētu būt iespējai centralizēti pārvaldītas Savienības programmas līdzekļus apvienot ar dalībvalstu piešķirtajiem resursiem, tostarp noteiktos apstākļos ar ieguldījumiem no Atveseļošanas un noturības mehānisma, kā skaidrots 3. daļā Komisijas norādījumos dalībvalstīm par atveseļošanas un noturības plāniem, kā arī ieguldījumiem no Eiropas reģionālās attīstības fonda un Kohēzijas fonda. Ja to pamato attiecīgā daudzvalstu projekta raksturs, tam būtu jābūt atvērtam ieguldījumiem no struktūrām, kas nav Savienība vai dalībvalstis, tostarp privātiem ieguldījumiem.

(33)Sadarbībā ar dalībvalstīm Komisijai, rīkojoties kā daudzvalstu projektu koordinatorei, būtu jāpalīdz dalībvalstīm noteikt to intereses daudzvalstu projektos, jāsniedz norādījumi par optimālu īstenošanas mehānismu atlasi un palīdzība to īstenošanā, sekmējot visplašāko iespējamo līdzdalību.

(34)Pēc dalībvalstu pieteikuma un tad, kad Komisija to uzskata par vajadzīgu (jo īpaši situācijās, kad nav cita piemērota īstenošanas mehānisma), Komisijai būtu jāspēj izveidot Eiropas Digitālās infrastruktūras konsorcijs (EDIC), lai īstenotu attiecīgo daudzvalstu projektu.

(35)Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā lēmuma īstenošanai, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras attiecībā uz galvenajiem snieguma rādītājiem un EDIC izveidi. Šīs pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

1. nodaļa

Priekšmets, mērķi un definīcijas

1. pants

Priekšmets

(1)Ar šo lēmumu izveido politikas programmu “Digitālās desmitgades ceļš” un nosaka šīs programmas uzraudzības un sadarbības mehānismu, kas ietver pasākumus, lai:

(a)noteiktu skaidru Savienības digitālās pārveides virzienu un sasniegtu digitālos mērķrādītājus;

(b)strukturētu un stimulētu Savienības iestāžu un dalībvalstu sadarbību;

(c)nodrošinātu Savienības veiktās uzraudzības un ziņošanas konsekvenci, salīdzināmību un pilnīgumu.

(2)Ar šo lēmumu arī izveido daudzvalstu projektu sistēmu.

2. pants