Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS, ar ko nosaka Savienības rīcību iniciatīvai “Eiropas kultūras galvaspilsētas” no 2020. līdz 2033. gadam /* COM/2012/0407 final - 2012/0199 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Iniciatīvu “Eiropas kultūras galvaspilsētas” izveidoja 1985. gadā kā starpvaldību iniciatīvu. Lai uzlabotu minētās iniciatīvas efektivitāti, to 1999. gadā oficiāli pārveidoja par Eiropas Savienības rīcību. Tika izveidoti jauni kritēriji un atlases procedūras, saraksts, kurā norādīts, kādā hronoloģiskā secībā dalībvalstu pilsētas izvirza kultūras galvaspilsētas titulam, kā arī izveidota Eiropas neatkarīgo ekspertu žūrija, kas novērtē pieteikumus (Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Lēmums Nr. 1419/1999/EK, ar ko nosaka Kopienas rīcību pasākumam Eiropas Kultūras galvaspilsēta no 2005. līdz 2019. gadam). Lai, veicinot konkurenci starp pilsētām un uzlabojot piedāvājumu kvalitāti, iniciatīvu padarītu vēl efektīvāku, minētos noteikumus 2006. gadā atjaunināja. Turklāt ar jaunajiem noteikumiem ieviesa vairākus pasākumus, ar kuriem atbalsta dalībvalstis sagatavošanās posmā, ieskaitot uzraudzības procesu (Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 24. oktobra Lēmums Nr. 1622/2006/EK, ar ko nosaka Kopienas rīcību pasākumam Eiropas Kultūras galvaspilsēta no 2007. līdz 2019. gadam). Lēmuma Nr. 1622/2006/EK piemērošanas termiņš beigsies 2019. gadā. Šobrīd konkursu par titulu izsludina sešus gadus iepriekš, lai pilsētām pirms pasākuma norises gada būtu pietiekami daudz laika sagatavoties. Tāpēc, lai nodrošinātu netraucētu pāreju uz 2020. gadu, 2013. gadā būtu jāpieņem jauns juridiskais pamats iniciatīvas “Eiropas kultūras galvaspilsēta” turpināšanai. 2. NOVĒRTĒJUMI, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS Komisija, izstrādājot priekšlikumu iniciatīvai “Eiropas kultūras galvaspilsētas” pēc 2019. gada, ir veikusi lielus ieguldījumus. Kopš 2007. gada Komisija nodrošina ārēju un neatkarīgu katras Eiropas kultūras galvaspilsētas vērtējumu. Līdz šim ir novērtētas 2007.‑2010. gada kultūras galvaspilsētas, un šobrīd tiek vērtētas 2011. gada kultūras galvaspilsētas. 1995. līdz 2004. gada Eiropas kultūras galvaspilsētas ir novērtētas ārēji vienā ziņojumā. Tāpat Komisija uzdeva novērtēt ar Lēmumu Nr. 1622/2006/EK ieviestās atlases un uzraudzības procedūras. No 2010. gada 27. oktobra līdz 2011. gada 12. janvārim tiešsaistē notika apspriešanās, kuras ietvaros tika saņemtas 212 atbildes. Pēc minētās tiešsaistē notikušās apspriešanās Briselē 2011. gada 2. martā notika atklāta sanāksme, kurā piedalījās vairāk nekā 200 cilvēku, no kuriem lielākā daļa bija valsts iestāžu un organizāciju pārstāvji. Pārdomās par iniciatīvas “Eiropas kultūras galvaspilsētas” nākotni nozīmīgu lomu spēlēja arī 2012. gada 12. februārī pieņemtais Reģionu komitejas pastāvīgais ziņojums un 2010. gada martā Briselē rīkotā iniciatīvas “Eiropas kultūras galvaspilsētas” 25. gadadienai veltītā konference, kurā pulcējās pārstāvji no vairāk nekā 50 bijušajām, esošajām un topošajām Eiropas kultūras galvaspilsētām vai pilsētām, kas iesniegušas piedāvājumus, un 500 dalībnieku. Ir svarīgi pieminēt, ka visos svarīgākajos jautājumos novērtējumā apkopotie pierādījumi un ziņas lielā mērā sakrita ar apspriešanās laikā izteiktajiem viedokļiem. Tas Komisijai deva iespēju izdarīt vairākus svarīgus secinājumus par iniciatīvas “Eiropas kultūras galvaspilsētas” nākotni. Valda plaša vienprātība par to, ka rīcība “Eiropas kultūras galvaspilsētas” ir veiksmīga, un tās turpināšana pēc 2019. gada tiek plaši atbalstīta. Tas skaidri norāda uz to, ka “Eiropas kultūras galvaspilsētas” gan darbības jomas, gan mēroga ziņā ir kļuvusi par vienu no vērienīgākajām Eiropas iniciatīvām kultūras jomā. Tāpat tā ir kļuvusi par vienu prestižākajām Eiropas iniciatīvām, kas tiek visvairāk pamanīta, un, iespējams, par vienu no iniciatīvām, ko Eiropas iedzīvotāji atbalsta visvairāk. Ja pasākumu “Eiropas kultūras galvaspilsētas” plāno apdomīgi, tad pilsētas no tā var daudz iegūt. “Eiropas kultūras galvaspilsētas” visupirms ir kultūras pasākums, taču tas var nest arī nozīmīgus sociālus un ekonomiskus labumus, jo īpaši tad, ja šis pasākums tiek iekļauts pilsētas un tās apkārtējo reģionu ilgtermiņa kultūrpolitiskās attīstības stratēģijā. Jāpiemin – lai gan katrā dalībvalstī par Eiropas kultūras galvaspilsētu attiecīgajam gadam var izvirzīt tikai vienu pilsētu, konkurss ievērojami ietekmē jaunu vai efektīvāku politiku un stratēģiju izstrādi arī tajās pilsētās, kuras neizraugās Eiropas kultūras galvaspilsētas titulam. Tomēr “Eiropas kultūras galvaspilsētas” ir arī liels pārbaudījums. Kultūras pasākumu programmas īstenošana gada garumā prasa lielas pūles, un dažas kultūras galvaspilsētas titula potenciālu ir izmantojušas veiksmīgāk nekā citas. Tāpēc galvenais izaicinājums nākotnē būs esošās sistēmas priekšrocību attīstīšana, vienlaicīgi palīdzot katrai kultūras galvaspilsētai pilnībā izmantot titula potenciālu un optimizēt ieguvumus kultūras, ekonomikas un sociālo jautājumu jomā. Ņemot vērā novērtējumu rezultātus un sabiedriskās apspriešanas rezultātus, Komisija konstatēja šādas piecas galvenās problēmas, ar kurām pilsētas saskaras, gatavojoties pasākumam: · vislielākās grūtības līdz šim sagādājusi valsts un vietējā mēroga politiku ietekme uz budžetiem, kam laikposmā no piedāvājumu iesniegšanas līdz konkursa noslēgumam jābūt cik vien iespējams nemainīgiem. Vairums finanšu līdzekļu ir valsts līdzekļi, tāpēc politiskajam atbalstam ir būtiska nozīme, un bez šī atbalsta pilsēta nevar iesniegt ticamu piedāvājumu, tomēr tajā pat laikā īstenotāju komandai ir vajadzīga mākslinieciskā neatkarība, kas jārespektē, lai aizsargātu pasākuma ticamību; · tāpat novērtējumi liecina, ka dažās bijušajās kultūras galvaspilsētās Eiropas dimensija nebija labi izprasta un kultūras galvaspilsētas būtu varējušas būt pamanāmākas; · vairākām pilsētām nav izdevies pasākumu iekļaut ilgtermiņa stratēģijā, un tādēļ tām bija problēmas nodrošināt pasākuma ilgtermiņa ietekmi pilsētā; · vēl joprojām trūkst vērtēšanas mehānismu, ko ievieš pašas pilsētas un izmanto, lai novērtētu primāros datus par pasākuma ietekmi. Tas apgrūtina kultūras galvaspilsētu salīdzināšanu un vājina pieredzes apmaiņu; · visbeidzot, daudzās dalībvalstīs pasākums jau ir noticis vairākkārt, un dažām dalībvalstīm ir ierobežots reālu kandidātu skaits tāda apmēra pasākuma organizēšanai kā “Eiropas kultūras galvaspilsētas”. Izraugoties titulam tādas pilsētas, kurām ir pārāk mazas spējas, un izvēloties vāju kultūras galvaspilsētu, ilgtermiņā tiktu apdraudēts iniciatīvas “Eiropas kultūras galvaspilsētas” prestižs un zīmola vērtība. Pamatojoties uz iepriekš minēto, tika pārbaudīti trīs risinājumi attiecībā uz iniciatīvas “Eiropas kultūras galvaspilsētas” nākotni pēc 2019. gada: · 1) turpināt rīcību, pamatojoties uz juridisko pamatu, kas ir identisks šim lēmumam un kam pievienots saraksts, kurā dalībvalstis izkārtotas hronoloģiskā secībā; · 2) pārtraukt rīcību; · 3) turpināt rīcību, pamatojoties uz jaunu juridisko pamatu, kas pievēršas problēmām, kuras radušās, īstenojot spēkā esošo lēmumu. Attiecībā uz trešo risinājumu, pārbaudīja divus apakšrisinājumus: – 3a) pievieno jaunu sarakstu, kurā dalībvalstis izkārtotas hronoloģiskā secībā; – 3b) titulu piešķir atklāta konkursa kārtībā. Attiecībā uz katru risinājumu tika novērtēta to kulturālā, ekonomiskā un sociālā ietekme un ietekme uz vidi. Pēc tam minētos risinājumus novērtēja un sarindoja, pamatojoties uz to efektivitāti “Eiropas kultūras galvaspilsētas” mērķu sasniegšanā, to iedarbīgumu, izmaksām un administratīvajiem slogiem, atbilstību plašākiem Savienības politikas mērķiem un sinerģiju un kopdarbību ar citiem Savienības mērķiem, kā arī to īstenošanas iespējām. Vispozitīvāko vispārējo novērtējumu ieguva 3a) variants, proti, jauns juridiskais pamats, kam pievienots saraksts, kurā dalībvalstis izkārtotas hronoloģiskā secībā. Šis risinājums ieguva visvairāk punktu, un to atzina par vispiemērotāko. Novērtējumu un sabiedriskās apspriešanas galvenie rezultāti, kā arī darbības, kas veiktas, lai salīdzinātu piedāvātos risinājumus, ir apkopotas Komisijas dienestu darba dokumentā, kurš pievienots šim priekšlikumam. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Iniciatīvas “Eiropas kultūras galvaspilsētas” pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 167. pants. Minētajā pantā ir paredzēts, ka ES “veicina dalībvalstu kultūru uzplaukumu, respektējot to nacionālās un reģionālās atšķirības un vienlaikus pievēršot uzmanību kopīgajam kultūras mantojumam”. Turklāt Savienība rīcības mērķis ir “veicināt dalībvalstu sadarbību” kultūras jomā un “vajadzības gadījumā atbalstīt un papildināt to rīcību”. Saskaņā ar jauno lēmumu atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 291. pantam Eiropas kultūras galvaspilsētas, formalizējot Eiropas neatkarīgo ekspertu žūrijas ieteikumus, oficiāli būtu jāizraugās Komisijai. Lēmuma priekšlikums ir saskaņā ar subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem. Iniciatīvas “Eiropas kultūras galvaspilsētas” īstenošanas pasākumi arī turpmāk galvenokārt veicami vietējā un valsts mērogā. Tomēr novērtējumi un sabiedriskā apspriešana liecina, ka Savienībai ir nozīmīga loma attiecībā uz koordināciju starp dalībvalstīm un vienotu, skaidru un caurskatāmu kritēriju piemērošanu, kā arī attiecībā uz atlases un uzraudzības procedūrām saistībā ar iniciatīvu “Eiropas kultūras galvaspilsētas”. Tāpat Savienība atlasītajām pilsētām palīdzēs sagatavoties, sniedzot tām Eiropas neatkarīgo ekspertu žūrijas ieteikumus, īstenojot paraugprakses apmaiņu starp pilsētām un sniedzot finansiālu ieguldījumu Melina Mercouri balvas veidā. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Tāpat kā Lēmumam Nr. 1622/2006/EK, arī Komisijas priekšlikumam nav tiešas ietekmes uz budžetu. Laikposms, uz kuru attiecas priekšlikums, sakrīt ar vairāku daudzgadu finanšu shēmu laikposmu. Attiecībā uz finanšu shēmu 2014. līdz 2020. gadam finansiālos aspektus saistībā ar rīcību “Eiropas kultūras galvaspilsētas”, ieskaitot Melina Mercouri balvu, Eiropas ekspertu žūrijas izdevumus, pasākuma pamanāmību Eiropas mērogā un cilvēkresursus, kas vajadzīgi darbam Komisijā, lai atbalstītu rīcību, izskatīs programmas “Radošā Eiropa” ietvaros. Iniciatīvas “Eiropas kultūras galvaspilsētas” juridiskos un finansiālos aspektus laikposmam pēc 2020. gada tieši sasaistīs ar nosacījumiem, kas ietverti nākamajās daudzgadu finanšu shēmās, un, pamatojoties uz iepriekš minēto, tie būtu jāizskata attiecīgo Savienības kultūras atbalsta programmu ietvaros. 5. LĒMUMA KOPSAVILKUMS Pamatojoties uz novērtējumu rezultātiem un sabiedriskās apspriešanas rezultātiem, priekšlikumā iniciatīvai “Eiropas kultūras galvaspilsētas” pēc 2019. gada saglabā esošās shēmas galvenās iezīmes un vispārējo struktūru: · arī turpmāk titulu piešķirs atbilstoši sarakstam, kurā dalībvalstis izkārtotas hronoloģiskā secībā. Šāda rotācijas sistēma ir pierādījusi sevi kā vienīgo sistēmu, kas visām dalībvalstīm nodrošina vienādas iespējas rīkot pasākumu, nodrošina Eiropas kultūras galvaspilsētu atrašanās vietu ģeogrāfisko līdzsvaru, sniedz Savienībai iespēju uzsvērt Eiropas kultūru daudzveidību, kā arī ļauj iedzīvotājiem visā Eiropā piedzīvot šo notikumu tuvu mājām; · arī turpmāk titulu piešķirs pilsētām. Tāpat pilsētām arī turpmāk būs iespēja iesaistīt apkārtējos reģionus, lai sasniegtu plašāku publiku un pastiprinātu ietekmi, tomēr līdzšinējā pieredze liecina, ka galvenā panākumu atslēga ir tas, ka viena pilsēta uzņemas nepārprotamu vadību; · lai veicinātu spēcīgu Eiropas dimensiju, pilsētas titulam arī turpmāk izraudzīs, pamatojoties uz kultūras programmu, kas izstrādāta tieši pasākuma norises gadam; · atlase divās kārtās, ko veic Eiropas neatkarīgo ekspertu žūrija, ir pierādījusi sevi kā godīgu un caurskatāmu un tāpēc tā tiks izmantota arī turpmāk. Tādējādi pilsētām jo īpaši bija iespēja, pamatojoties uz žūrijas ekspertu sniegtajiem ieteikumiem, priekšatlases un galīgās atlases starplaikā uzlabot pieteikumus; · titulu arī turpmāk piešķirs uz veselu gadu, lai saglabātu titula atšķirīgo raksturu un ar titulu saistīto izaicinājumu. Tajā pat laikā ir ierosināts veikt vairākus uzlabojumus, lai pievērstos problēmām, kas radušās, īstenojot spēkā esošo lēmumu, un lai palīdzētu pilsētām gūt maksimālu labumu no titula. Galvenās ar jauno juridisko pamatu ieviestās izmaiņas ir šādas: · lai kandidātpilsētām sniegtu labākus norādījumus, tika precizēti kritēriji, un tie ir labāk novērtējami, lai ekspertu žūrijai atvieglotu pilsētu atlasi un uzraudzību. Īpaša uzmanība tika pievērsta, lai uzlabotu pasākuma potenciālo ietekmi uz ilgtermiņa kultūrpolitiskās attīstības stratēģiju, nodrošinātu kandidātpilsētu spēju uzņemties pasākuma īstenošanu, veicinātu kultūras programmu Eiropas dimensiju un pamanāmību, nodrošinātu augstas kvalitātes kultūras un mākslas saturu, veicinātu vietējo iedzīvotāju plašu dalību un nodrošinātu budžetu nemainīgumu un māksliniecisko komandu neatkarību; · tika noteikti stingrāki Melina Mercouri balvas piešķiršanas nosacījumi. Turklāt balvu vairs nepiešķirs trīs mēnešus pirms pasākuma norises gada, bet gan attiecīgā gada vidū, lai varētu pārliecināties, ka pilsētas pilda savas saistības, jo īpaši attiecībā uz finansējumu, programmu plānošanu un Savienības pamanāmību; · ir skaidri norādīts, ka Eiropas žūrijai nav pienākuma sniegt pozitīvu ieteikumu, ja neviens no piedāvājumiem neatbilst kritērijiem; · lai pilsētām sniegtu turpmāku atbalstu un norādījumus, tika pastiprināti papildu pasākumi, ar kuriem sagatavošanās laikā pēc titula piešķiršanas tiek atbalstītas izraudzītās pilsētas. Ir ieviesta papildu uzraudzības sanāksme, žūrijas locekļu vizītes pilsētās būs regulārākas un tiks pastiprināta pieredzes un paraugprakses apmaiņa starp bijušajām, esošajām un topošajām kultūras galvaspilsētām, kā arī kandidātpilsētām; · lai gūtu plašāku pārskatu par pasākuma ietekmi un nodrošinātu salīdzināmus datus, pilsētām tika ieviesti jauni pienākumi attiecībā uz novērtējumu veikšanu; · visbeidzot, ir ierosināts arī pēc 2019. gada dot iespēju kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm pieteikties titulam, kā tas bija līdz 2010. gadam. To, ka ieguvējas ir gan attiecīgās valstis, gan Savienība citu starpā apliecināja Sibiu – 2007. gadā un Stambula – 2010. gadā. 2012/0199 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS, ar ko nosaka Savienības rīcību iniciatīvai “Eiropas kultūras galvaspilsētas” no 2020. līdz 2033. gadam EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 167. panta 5. punkta pirmo ievilkumu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[1], saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Līgums par Eiropas Savienības darbību (LESD) ir vērsts uz aizvien ciešāku Eiropas tautu savienību un uztic Savienībai uzdevumu inter alia veicināt dalībvalstu kultūru uzplaukumu, respektējot to nacionālās un reģionālās atšķirības un vienlaikus uzsverot kopīgo kultūras mantojumu. Šajā sakarā Savienība vajadzības gadījumā atbalsta un papildina dalībvalstu rīcību, lai uzlabotu zināšanas par Eiropas tautu kultūru un vēsturi un tās popularizētu. (2) Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par Eiropas darba kārtību kultūrai augošas globalizācijas apstākļos[2], ko Padome apstiprinājusi ar 2007. gada 16. novembra Rezolūciju par Eiropas kultūras plānu[3], noteikti mērķi turpmākiem Savienības pasākumiem kultūras jomā. Šiem pasākumiem būtu jāveicina kultūras daudzveidība un starpkultūru dialogs. Tāpat tiem būtu jāveicina kultūra kā jaunrades katalizators izaugsmes un nodarbinātības stratēģijas ietvaros, kā arī kā Eiropas Savienības ārējo attiecību būtisks elements. (3) Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 24. oktobra Lēmumu Nr. 1622/2006/EK noteica Kopienas rīcību pasākumam “Eiropas Kultūras galvaspilsēta” no 2007. līdz 2019. gadam[4]. (4) Eiropas kultūras galvaspilsētu novērtējumi, kā arī sabiedriskā apspriešana, kurā tika apspriesta rīcības īstenošana pēc 2019. gada, liecina, ka iniciatīva “Eiropas Kultūras galvaspilsētas” pakāpeniski ir kļuvusi par vienu no vērienīgākajām Eiropas iniciatīvām kultūras jomā, kā arī par vienu no visaugstāk vērtētajām no Eiropas iedzīvotāju puses. (5) Papildus sākotnējiem iniciatīvas “Eiropas kultūras galvaspilsētas” mērķiem uzsvērt Eiropas kultūru bagātību, daudzveidību un kopīgās iezīmes, kā arī veicināt Eiropas iedzīvotāju savstarpējo sapratni, par kultūras galvaspilsētām izraudzītās pilsētas, izmantojot pasākuma ietekmi, lai veicinātu pilsētas attīstību plašākā izpratnē, pakāpeniski ir ieviesušas jaunu dimensiju. (6) Minētie mērķi pilnībā saskan ar programmas “Radošā Eiropa”[5] mērķiem veicināt Eiropas kultūru un valodu daudzveidību un nostiprināt kultūras un radošo nozaru konkurētspēju, lai veicinātu gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi. (7) Novērtējumi un sabiedriskā apspriešana liecina, ka, plānojot apdomīgi, no “Eiropas kultūras galvaspilsētas” pasākuma var gūt daudz labumu. Pirmkārt un galvenokārt “Eiropas kultūras galvaspilsētas” ir kultūras iniciatīva, taču tā var sniegt arī nozīmīgus sociālus un ekonomiskus labumus, jo īpaši tad, ja pasākums tiek iekļauts pilsētas ilgtermiņa kultūrpolitiskās attīstības stratēģijā. (8) Pasākums “Eiropas kultūras galvaspilsētas” vienlaikus ir arī liels izaicinājums. Kultūras pasākumu programmas īstenošana gada garumā prasa lielas pūles, un dažas kultūras galvaspilsētas pasākuma potenciālu ir izmantojušas veiksmīgāk nekā citas. Tāpēc šī rīcība ir jāpastiprina, lai palīdzētu visām pilsētām gūt no pasākuma maksimālu labumu. (9) Arī turpmāk kultūras galvaspilsētas titulam būtu jāizraugās pilsētas, tomēr attiecīgajām pilsētām, tāpat kā iepriekš, būtu jādod iespēja iesaistīt tuvējos reģionus, lai sasniegtu plašāku publiku un palielinātu ietekmi. (10) Arī turpmāk “Eiropas kultūras galvaspilsētas” tituls būtu jāpiešķir, pamatojoties uz kultūras programmu, kas izstrādāta tieši pasākuma “Eiropas kultūras galvaspilsētas” norises gadam un kam būtu jābūt spēcīgai Eiropas dimensijai, tomēr minētajai programmai jābūt ietvertai ilgtermiņa stratēģijā. (11) Atlase divās kārtās, ko, pamatojoties uz sarakstu, kurā dalībvalstis izkārtotas hronoloģiskā secībā, īsteno Eiropas neatkarīgo ekspertu žūrija, ir pierādījusi sevi kā godīgu un caurskatāmu. Tādējādi pilsētas varēja uzlabot pieteikumus priekšatlases un galīgās atlases starplaikā, pamatojoties uz žūrijas ekspertu sniegtajiem ieteikumiem, un tika nodrošināts kultūras galvaspilsētu taisnīgs sadalījums starp visām dalībvalstīm. (12) Lai kandidātpilsētām varētu sniegt labākus norādījumus, būtu jāprecizē atlases kritēriji, un būtu jāuzlabo šo kritēriju novērtēšanas iespējas, lai ekspertu žūrijai atvieglotu pilsētu atlasi un uzraudzību. Konkrētāk, ar šiem kritērijiem būtu jāpastiprina pasākuma ilgtermiņa ietekme, piešķirot titulu pilsētām, kas ir izstrādājušas ilgtermiņa kultūrpolitisko stratēģiju. (13) Izšķiroša nozīme attiecībā uz pasākuma “Eiropas kultūras galvaspilsētas” panākumiem ir sagatavošanās posmam, kas ilgst no pilsētas izraudzīšanās brīža līdz pasākuma norises gada sākumam. Ieinteresēto personu vidū valda plaša vienprātība par to, ka ar Lēmumu Nr. 1622/2006/EK ieviestie papildu pasākumi pilsētām ir bijuši ļoti noderīgi. Būtu jāturpina attīstīt minētos pasākumus, biežāk organizējot uzraudzības sanāksmes un žūrijas locekļu vizītes pilsētās, kā arī bijušajām, esošajām un topošajām kultūras galvaspilsētām un kandidātpilsētām vēl intensīvāk savstarpēji apmainoties pieredzē. (14) Melina Mercouri balva ir iemantojusi svarīgu simbolisku nozīmi, kas lielā mērā pārsniedz balvas faktisko summu, ko var piešķirt Komisija. Tomēr, lai nodrošinātu, ka izraudzītās pilsētas pilda savas saistības, būtu jāpieņem stingrāki un precīzāki balvas izmaksas nosacījumi. (15) Ir svarīgi, lai pilsētas visos savos komunikācijas materiālos skaidri norādītu, ka pasākums “Eiropas kultūras galvaspilsētas” ir Savienības iniciatīva. (16) Komisijas novērtējumos par jau notikušu “Eiropas kultūras galvaspilsētas” pasākumu rezultātiem nav ietverti primārie dati par pasākuma ietekmi, un tie balstās uz vietējā mērogā vāktiem datiem. Tāpēc novērtēšanas procesā pilsētām būtu jāspēlē galvenā loma un tām būtu jāizmanto iedarbīgi vērtēšanas mehānismi. (17) Citu starpā Sibiu un Stambula, kas bija Eiropas kultūras galvaspilsētas attiecīgi 2007. un 2010. gadā, parādīja, ka kandidātvalstu piedalīšanās, uzsverot Eiropas kultūru kopīgos aspektus, var palīdzēt tuvināt tās Savienībai. Tāpēc arī pēc 2019. gada kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm būtu jāļauj piedalīties konkursā par Eiropas kultūras galvaspilsētas titulu. (18) Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus šā lēmuma īstenošanai un jo īpaši vienotus noteikumus Eiropas kultūras galvaspilsētu izraudzīšanai, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras. (19) Lēmums 1622/2006/EK būtu jāatceļ un jāaizstāj ar šo lēmumu. Tomēr tajā paredzētos noteikumus līdz 2019. gadam būtu jāturpina piemērot Eiropas kultūras galvaspilsētām, kuras jau ir izraudzītas vai šobrīd tiek izraudzītas. (20) Ņemot vērā to, ka šā lēmuma mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo pasākumam “Eiropas kultūras galvaspilsētas” jo īpaši vajadzīgi vienoti, skaidri un caurskatāmi kritēriji, kā arī atlases un uzraudzības procedūras un laba koordinācija starp dalībvalstīm, un to, ka tie, pamatojoties uz iepriekš minēto, ir labāk sasniedzami Savienības mērogā, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai, IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU. 1. pants Priekšmets Ar šo lēmumu nosaka Savienības rīcību iniciatīvai “Eiropas kultūras galvaspilsētas” no 2020. līdz 2033. gadam. 2. pants Mērķi 1. Rīcības vispārīgie mērķi ir šādi: a) aizsargāt un veicināt Eiropas kultūru daudzveidību un uzsvērt to kopīgās iezīmes; b) veicināt kultūras ieguldījumu pilsētu ilgtermiņa attīstībā. 2. Rīcības īpašie mērķi ir šādi: a) palielināt kultūras piedāvājuma klāstu, daudzveidību un Eiropas dimensiju pilsētās, cita starpā īstenojot transnacionālu sadarbību; b) paplašināt piekļuvi un veicināt dalību kultūras dzīvē; c) uzlabot zināšanas un prasmes kultūras jomā un kultūras jomas savienojamību ar citām jomām; d) ar kultūras palīdzību uzlabot pilsētu tēlu starptautiskā mērogā. 3. pants Iespēja izmantot rīcību 1. Dalībvalstu pilsētām ir tiesības pielikumā noteiktajā secībā vienam gadam tikt izraudzītām par Eiropas kultūras galvaspilsētām. Izraugās ne vairāk kā vienu pilsētu no katras sarakstā esošās dalībvalsts. 2. Ja valsts pievienojas Savienībai pēc šā lēmuma pieņemšanas, attiecīgi atjaunina šim lēmumam pievienoto sarakstu. Tādējādi attiecīgo valstu pilsētas var tikt izraudzītas par Eiropas kultūras galvaspilsētām ar tādiem pašiem noteikumiem un procedūrām, ko piemēro citu dalībvalstu pilsētām. Lai valstīm pēc to izraudzīšanas būtu pietiekami daudz laika sagatavoties, konkurss par titulu sākas sešus gadus pirms pasākuma norises gada, tādēļ sarakstu neatjaunina, ja valsts Savienībai pievienojas pēc 2026. gada 31. decembra. Sarakstu neatjaunina, ja kāda no tās valsts pilsētām, kas pievienojas, saskaņā ar šā panta 3. punktā paredzētajiem noteikumiem un procedūrām, ko piemēro kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm, jau tikusi izraudzīta par Eiropas kultūras galvaspilsētu konkrētam gadam laikposmā no 2020. līdz 2033. gadam. 3. Arī kandidātvalstu un potenciālo kandidātvalstu pilsētas var kandidēt uz Eiropas kultūras galvaspilsētas titulu atklātā konkursā, kas vienlaikus ar konkursiem attiecīgajās divās dalībvalstīs saskaņā ar pielikumā esošo kalendāru notiek reizi trijos gados. Īpašie noteikumi kandidātvalstu un potenciālo kandidātvalstu pilsētām ir izklāstīti 10. pantā. 4. pants Pieteikumi 1. Konkursā par Eiropas kultūras galvaspilsētas titulu var piedalīties tikai pilsētas. Kandidātpilsētas var iesaistīt savus apkārtējos reģionus. Tomēr pieteikumus iesniedz vadošās pilsētas vārdā un, ja pieteikums tiek izvēlēts, titulu piešķir pilsētai. 2. Komisija izveido vienotu pieteikuma veidlapu, pamatojoties uz 5. pantā noteiktajiem kritērijiem, un to izmanto visas kandidātpilsētas. 3. Visu pieteikumu pamatā ir kultūras programma, kam ir izteikta Eiropas dimensija. Minētā programma ilgst vienu gadu, un tā ir izstrādāta tieši pasākuma “Eiropas kultūras galvaspilsēta ” mērķiem saskaņā ar 5. pantā noteiktajiem kritērijiem. Tomēr kultūras programmai jābūt iekļautai pilsētas kultūras attīstības ilgtermiņa stratēģijā. 5. pants Kritēriji Kritēriji pieteikumu novērtēšanai ir iedalīti sešās kategorijās: “ilgtermiņa stratēģija”, “izpildes spēja”, “kultūras un mākslas saturs”, “Eiropas dimensija”, “sabiedrības iesaistīšana” un “pārvaldība”. 1. Attiecībā uz kritēriju “ilgtermiņa stratēģija” vērtē šādus faktorus: a) pieteikuma iesniegšanas brīdī spēkā esošā pilsētas kultūras attīstības stratēģija, ieskaitot kultūras pārvaldības plānus, un kultūras pasākumu ilgtspēja pēc pasākuma norises gada; b) plāni kultūras nozares spēju uzlabošanai; c) plāni ilgtermiņa saiknes starp kultūras nozari un ekonomikas un sociālo jautājumu nozari stiprināšanai pilsētā; d) pasākuma paredzamā ilgtermiņa ietekme uz kultūras, sociālo jautājumu un ekonomikas nozari pilsētā; e) plāni pasākuma ietekmes uz pilsētu uzraudzībai un novērtēšanai. 2. Attiecībā uz kritēriju “izpildes spēja” pilsētas apliecina, ka: a) pieteikumu atbalsta visas politiskās partijas; b) pilsētā ir vai tiek ierīkota pasākuma īstenošanai atbilstoša un ilgtspējīga infrastruktūra. 3. Attiecībā uz kritēriju “kultūras un mākslas saturs” vērtē šādus faktorus: a) attiecīgā gada kultūras programmas skaidra un saskaņota mākslinieciskā vīzija; b) vietējo mākslinieku un kultūras organizāciju iesaistīšana kultūras programmas veidošanā un īstenošanā; c) piedāvāto pasākumu klāsts un daudzveidība un to vispārējā mākslinieciskā kvalitāte; d) spēja vietējo kultūras mantojumu un tradicionālās mākslas formas savienot ar jaunām, novatoriskām un eksperimentālām kultūras izpausmēm. 4. Attiecībā uz kritēriju “Eiropas dimensija” vērtē šādus faktorus: a) tādu pasākumu apjoms un kvalitāte, ar ko popularizē Eiropas kultūras daudzveidību; b) tādu pasākumu apjoms un kvalitāte, ar ko uzsver Eiropas kultūru kopīgos aspektus, kultūras mantojumu un vēsturi, kā arī Eiropas integrāciju; c) tādu pasākumu apjoms un kvalitāte, kuros piedalās Eiropas mākslinieki, un sadarbības ar dažādu valstu operatoriem vai pilsētām un transnacionālas partnerības apjoms un kvalitāte; d) stratēģija plašas Eiropas sabiedrības intereses piesaistīšanai. 5. Attiecībā uz kritēriju “sabiedrības iesaistīšana” vērtē šādus faktorus: a) vietējo iedzīvotāju un pilsoniskās sabiedrības iesaistīšana pieteikuma sagatavošanā un pasākuma “Eiropas kultūras galvaspilsētas” īstenošanā; b) jaunas un ilgtspējīgas dažādu sabiedrības kārtu pārstāvju, jo īpaši jauniešu, atstumtu un nelabvēlīgos apstākļos dzīvojošu personu iespējas apmeklēt kultūras pasākumus un piedalīties tajos. Ja iespējams, īpašu uzmanību pievērš tam, cik viegli minētie pasākumi ir pieejami veciem cilvēkiem un cilvēkiem ar invaliditāti; c) vispārējā stratēģija plašākas auditorijas piesaistīšanai un jo īpaši sasaiste ar izglītību un skolu piedalīšanās. 6. Attiecībā uz kritēriju “pārvaldība” vērtē šādus faktorus: a) ierosinātā budžeta īstenošanas iespējas. Minētajā budžetā jāparedz līdzekļi sagatavošanās posmam, pasākuma norises gadam un pasākumiem, kam ir ilgtermiņa ietekme; b) plānotais pārvaldes mehānisms un struktūra, kas īstenos pasākumu “Eiropas kultūras galvaspilsēta”; c) mākslinieciskā direktora iecelšanas procedūra un viņa darbības joma; d) komunikācijas stratēģija, kura ir vispusīga un kurā tiek uzsvērts tas, ka pasākums “Eiropas kultūras galvaspilsētas” ir Savienības iniciatīva. 6. pants Eiropas žūrija 1. Izveido Eiropas neatkarīgo ekspertu žūriju (“Eiropas žūrija”), kas veic atlasi un uzraudzību. 2. Eiropas žūrijā ir 10 locekļi. Viņi ir Eiropas Savienības pilsoņi. Eiropas žūrijas locekļi ir neatkarīgi eksperti ar ievērojamu pieredzi un zināšanām kultūras jomā, pilsētu kultūras attīstībā vai pasākuma “Eiropas kultūras galvaspilsētas” organizēšanā. Turklāt viņi spēj atvēlēt noteiktu darba dienu skaitu gadā Eiropas žūrijas pienākumu pildīšanai. Komisija publicē uzaicinājumu izteikt ieinteresētību un pēc tam veic potenciālo žūrijas locekļu priekšatlasi. Pēc tam Eiropas Parlaments, Padome un Komisija izvēlas katrs trīs ekspertus no priekšatlasē atlasīto kandidātu loka un ieceļ tos žūrijas locekļu amatā saskaņā ar katras iestādes procedūrām. Reģionu komiteja izvēlas vienu ekspertu un ieceļ viņu amatā saskaņā ar savām procedūrām. Katra iestāde un struktūra tiecas nodrošināt, lai to iecelto ekspertu zināšanas būtu pēc iespējas papildinošākas un šie eksperti tiktu izraudzīti, ņemot vērā līdzsvarotu ģeogrāfisko spektru. Eiropas žūrija izraugās savu priekšsēdētāju. 3. Eiropas žūrijas locekļus ieceļ uz trim gadiem. Tomēr izdara atkāpi un pirmajā žūrijā, kas ieceļama saskaņā ar šo lēmumu, Eiropas Parlaments tā izraudzītos trīs ekspertus ieceļ uz trim gadiem, Padome – uz vienu gadu, Komisija – uz diviem gadiem, un Reģionu komiteja tās izraudzīto ekspertu ieceļ uz vienu gadu, lai žūrijas ekspertu nomaiņa varētu notikt pakāpeniski un lai novērstu pieredzes un zinātības zudumu, kas rastos, ja visus žūrijas locekļus nomainītu vienlaicīgi. 4. Eiropas žūrijas locekļi deklarē visus pastāvošos vai iespējamos interešu konfliktus saistībā ar konkrētu kandidātpilsētu. Ja kāds no žūrijas locekļiem sniedz šādu deklarāciju vai ja atklājas šāds interešu konflikts, attiecīgais žūrijas loceklis nepiedalās atlases procedūrā attiecībā uz konkrēto dalībvalsti vai attiecīgā gadījumā atlases procedūrā attiecībā uz konkrētajām kandidātvalstīm vai potenciālajām kandidātvalstīm. Attiecīgo žūrijas locekli minētajā procedūrā neaizvieto, un atlasi veic atlikušie Eiropas žūrijas locekļi. 5. Visus Eiropas žūrijas ziņojumus publicē Komisijas vietnē. 7. pants Pieteikumu iesniegšana dalībvalstīs 1. Katra dalībvalsts organizē konkursu savām pilsētām saskaņā ar pielikumā pievienoto kalendāru. 2. Dalībvalstis sešus gadus pirms tā gada sākuma, kuram pilsētas izraugās kultūras galvaspilsētas titulam, publicē uzaicinājumu iesniegt pieteikumus. Visos uzaicinājumos iesniegt pieteikumus, kas ir adresēti pilsētām, kuras piesakās titulam, izmanto 4. panta 2. punktā paredzēto vienoto pieteikuma veidlapu. Pieteikumu iesniegšanas termiņš visos uzaicinājumos iesniegt pieteikumus ir desmit mēneši pēc uzaicinājuma publicēšanas. 3. Attiecīgā dalībvalsts sniedz Komisijai informāciju par pieteikumiem. 8. pants Dalībvalstīs veikta priekšatlase 1. Piecus gadus pirms pasākuma norises gada katra attiecīgā dalībvalsts sasauc Eiropas žūrijas un kandidātpilsētu priekšatlases sanāksmi. 2. Eiropas žūrija saskaņā ar 5. pantā minētajiem kritērijiem novērtē pieteikumus. Tā atlasa kandidātpilsētas, kuras izvērtējamas turpmāk, un sniedz ziņojumu par visu kandidātpilsētu pieteikumiem, kā arī ieteikumus atlasītajām kandidātpilsētām. 3. Eiropas žūrija minēto ziņojumu iesniedz attiecīgajai dalībvalstij un Komisijai. Katra attiecīgā dalībvalsts formāli apstiprina priekšatlasē atlasīto kandidātu sarakstu, kas izveidots, pamatojoties uz žūrijas ziņojumu. 9. pants Atlase dalībvalstīs 1. Priekšatlasē atlasītās kandidātpilsētas papildina savus pieteikumus saskaņā ar kritērijiem un priekšatlases sanāksmē izstrādātajiem žūrijas ieteikumiem un nosūta tos attiecīgajām dalībvalstīm, kas saņemtos pieteikumus nosūta tālāk Komisijai. 2. Katra attiecīgā dalībvalsts sasauc Eiropas žūrijas sanāksmi ar priekšatlasē atlasītajām kandidātpilsētām, kas notiek deviņus mēnešus pēc priekšatlases sanāksmes, galīgās atlases veikšanai. 3. Eiropas žūrija novērtē pabeigtos pieteikumus. 4. Eiropas žūrija sniedz ziņojumu par pieteikumiem kopā ar ieteikumu kādas pilsētas izvirzīšanai par Eiropas kultūras galvaspilsētu attiecīgajā dalībvalstī. Tomēr, ja neviena no kandidātpilsētām neatbilst kritērijiem, Eiropas žūrija var ieteikt attiecīgajam gadam neizraudzīt nevienu pilsētu. Ziņojumā ietver ieteikumus žūrijas ieteiktajai pilsētai par to, kādi uzlabojumi veicami līdz pasākuma norises gadam. Ziņojumu iesniedz attiecīgajai dalībvalstij un Komisijai. To publicē Komisijas vietnē. 10. pants Noteikumi kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm 1. Komisija organizē konkursu kandidātvalstu un potenciālo kandidātvalstu pilsētām. 2. Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī sešus gadus pirms pasākuma norises gada Eiropas Komisija publicē uzaicinājumu iesniegt pieteikumus. Pieteikumus uzaicinājumā var iesniegt visu kandidātvalstu un potenciālo kandidātvalstu pilsētas, ar nosacījumu, ka attiecīgās valstis uzaicinājuma publicēšanas dienā piedalās programmā “Radošā Eiropa” vai turpmākās Savienības kultūras atbalsta programmās. Tomēr, lai nodrošinātu vienlīdzību ar dalībvalstu pilsētām, katra kandidātvalsts vai potenciālās kandidātvalsts pilsēta laikposmā no 2020. līdz 2033. gadam var piedalīties tikai vienā konkursā, un saskaņā ar 3. panta 2. punkta noteikumiem pilsēta, kas reiz jau piedalījusies šādā konkursā, pievienošanās gadījumā nav tiesīga minētajā laikposmā piedalīties nākamajos konkursos attiecīgajā jaunajā dalībvalstī. Turklāt, lai nodrošinātu vienlīdzību ar dalībvalstīm, laikposmā no 2020. līdz 2033. gadam katra kandidātvalsts vai potenciālā kandidātvalsts pasākumu var rīkot tikai vienu reizi. Tāpēc valstis, kuru pilsētas jau bijušas izraudzītas Eiropas kultūras galvaspilsētas titulam, minētajā laikposmā nav tiesīgas piedalīties nākamajos konkursos. 3. Kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm piemēro 4. panta nosacījumus un 5. pantā minētos kritērijus. 4. Piecus gadus pirms pasākuma norises gada žūrija veic pilsētu priekšatlasi, pamatojoties uz 4. panta 2. punktā minētajām rakstveidā iesniegtajām pieteikumu veidlapām. Sanāksmes ar kandidātpilsētām netiks organizētas. Eiropas žūrija novērtē pieteikumus saskaņā ar minētajiem kritērijiem. Tā atlasa kandidātpilsētas, kuras izvērtējamas turpmāk, un sniedz ziņojumu par visu kandidātpilsētu pieteikumiem, kā arī ieteikumus atlasītajām kandidātpilsētām. Attiecīgo ziņojumu iesniedz Komisijai un publicē Komisijas vietnē. 5. Priekšatlasē atlasītās kandidātpilsētas pabeidz savus pieteikumus saskaņā ar kritērijiem un priekšatlases sanāksmē izstrādātajiem žūrijas ieteikumiem un nosūta tos Komisijai. Komisija Briselē sasauc Eiropas žūrijas sanāksmi ar priekšatlasē atlasītajām pilsētām, kas notiek deviņus mēnešus pēc priekšatlases, galīgās atlases veikšanai. Eiropas žūrija novērtē pabeigtos pieteikumus. Tā sniedz ziņojumu par priekšatlasē atlasīto kandidātpilsētu pieteikumiem kopā ar ieteikumu par ne vairāk kā vienas pilsētas izvirzīšanu par Eiropas kultūras galvaspilsētu vienā kandidātvalstī vai potenciālajā kandidātvalstī. Tomēr, ja neviena no kandidātpilsētām neatbilst kritērijiem, Eiropas žūrija var ieteikt attiecīgajam gadam neizraudzīt nevienu pilsētu. Ziņojumā ietver arī ieteikumus žūrijas ieteiktajai pilsētai par to, kādi uzlabojumi un pasākumi veicami līdz pasākuma norises gadam. Attiecīgo ziņojumu iesniedz Komisijai un publicē Komisijas vietnē. 11. pants Izraudzīšana Komisija oficiāli izraugās Eiropas kultūras galvaspilsētas, pieņemot īstenošanas aktus un pienācīgi ņemot vērā Eiropas žūrijas ieteikumus. Komisija informē Eiropas Parlamentu, Padomi un Reģionu komiteju par izraudzītajām pilsētām. 12. pants Izraudzīto pilsētu sadarbība 1. Pilsētas, kas izraudzītas par Eiropas kultūras galvaspilsētām vienam un tam pašam gadam, cenšas sasaistīt savas kultūras programmas. 2. Attiecīgo sadarbību novērtē 13. pantā paredzētajā uzraudzības procedūrā. 13. pants Uzraudzība 1. Eiropas žūrija no kultūras galvaspilsētu izraudzīšanās brīža līdz pasākuma norises gadam uzrauga Eiropas kultūras galvaspilsētu gatavošanos un sniedz tām atbalstu un norādījumus. 2. Šajā nolūkā Komisija sasauc trīs Eiropas žūrijas un attiecīgo pilsētu sanāksmes: pirmā sanāksme notiek trīs gadus pirms pasākuma norises gada; otrā sanāksme notiek 18 mēnešus pirms pasākuma norises gada, un trešā sanāksme notiek divus mēnešus pirms pasākuma norises gada. Attiecīgā dalībvalsts vai attiecīgā valsts var izvirzīt vienu novērotāju, kas piedalās minētajās sanāksmēs. Sešas nedēļas pirms katras sanāksmes pilsētas Komisijai sniedz progresa ziņojumus. Sanāksmju laikā Eiropas žūrija novērtē sagatavošanās darbus un sniedz padomus, lai palīdzētu pilsētām izstrādāt augstas kvalitātes programmas un efektīvu stratēģiju. Īpašu uzmanību žūrija pievērš atlases ziņojumā un iepriekšējos uzraudzības ziņojumos minētajiem ieteikumiem. 3. Pēc katras sanāksmes Eiropas žūrija sniedz ziņojumu par sagatavošanās darbu stadiju un turpmāk veicamajām darbībām. Uzraudzības ziņojumus nosūta Komisijai, attiecīgajām pilsētām un dalībvalstīm vai attiecīgajai valstij. Tos arī publicē Komisijas vietnē. 4. Papildus uzraudzības sanāksmēm Komisija, kad vien vajadzīgs, var organizēt Eiropas žūrijas vizītes izraudzītajās pilsētās. 14. pants Balva 1. Laikposms, uz kuru attiecas šis lēmums, sakrīt ar vairāku daudzgadu finanšu shēmu laikposmiem. Komisija attiecībā uz katru minēto daudzgadu finanšu shēmu novērtē iespēju izraudzītajām pilsētām piešķirt Melina Mercouri vārdā nosaukto naudas balvu. Balvas juridiskos un finansiālos aspektus izskata attiecīgo Savienības kultūras atbalsta programmu ietvaros. 2. Ja ir izpildīti 1. punktā minētie nosacījumi un kādai no izraudzītajām pilsētām piešķir Melina Mercouri balvu, to ar nosacījumu, ka pilsēta turpina pildīt savas saistības, ko tā uzņēmās pieteikumu iesniegšanas posmā, un ka ir īstenoti visi atlases un uzraudzības ziņojumos sniegtie Eiropas žūrijas ieteikumi, izmaksā ne vēlāk kā pasākuma norises gada jūnija beigās. Uzskata, ka izraudzītā pilsēta turpina pildīt saistības, ko tā uzņēmusies pieteikumu iesniegšanas posmā, ja laikposmā no pieteikuma iesniegšanas līdz pasākuma norises gada sākumam programmā un stratēģijā nav veiktas būtiskas izmaiņas, jo īpaši: a) no pilsētas izraudzīšanas brīža līdz pasākuma norises gada sākumam budžets ir bijis nemainīgs; b) ir ievērota mākslinieku komandas neatkarība; c) kultūras programmas gala versijā Eiropas dimensija vēl aizvien ir pietiekami liela; d) komunikācijas stratēģijā un pilsētas izmantotajos komunikācijas materiālos ir skaidri norādīts, ka pasākums “Eiropas kultūras galvaspilsētas” ir Savienības iniciatīva; e) ir izstrādāts plāns pasākuma ietekmes uz pilsētu uzraudzībai un novērtēšanai. 15. pants Praktiskie pasākumi Komisija jo īpaši a) nodrošina rīcības vispārējo saskaņotību, b) nodrošina koordināciju starp dalībvalstīm un Eiropas žūriju, c) ievērojot mērķus un kritērijus, ciešā sadarbībā ar Eiropas žūriju izstrādā norādījumus, kas atvieglo atlases un uzraudzības procedūru veikšanu, d) sniedz atbalstu Eiropas žūrijai, e) publicē visu attiecīgo informāciju un veicina rīcības pamanāmību Eiropas mērogā, f) veicina pieredzes un paraugprakses apmaiņu starp bijušajām, esošajām un topošajām Eiropas kultūras galvaspilsētām, kā arī kandidātpilsētām. 16. pants Vērtēšana 1. Katra “Eiropas kultūras galvaspilsētas” pasākuma rezultātus vērtē attiecīgā pilsēta. Lai nodrošinātu vienādas vērtēšanas procedūras, Komisija izstrādā vienotas vadlīnijas un norādes pilsētām, pamatojoties uz rīcības mērķiem un kritērijiem. Pilsētas ne vēlāk kā līdz tā gada 31. oktobrim, kas seko pēc pasākuma norises gada, nosūta Komisijai novērtējuma ziņojumus. Komisija minētos ziņojumus publicē. 2. Papildus pilsētu veiktajiem novērtējumiem Komisija regulāri nodrošina ārējus un neatkarīgus pasākuma “Eiropas kultūras galvaspilsētas” rezultātu novērtējumus. Komisijas novērtējumos visas bijušās kultūras galvaspilsētas vērtē Eiropas kontekstā, lai varētu veikt salīdzinājumus un gūt atziņas, kas var būt noderīgas topošajām kultūras galvaspilsētām, kā arī visām Eiropas pilsētām. Minētajos ārējos un neatkarīgajos novērtējumos iekļauj arī vispārēju rīcības “Eiropas kultūras galvaspilsētas” novērtējumu, ieskaitot rīcības īstenošanā iesaistīto procesu efektivitātes, rīcības ietekmes un veidu tās uzlabošanai novērtējumu. Komisija Eiropas Parlamentam, Padomei un Reģionu komitejai iesniedz šādus ziņojumus: a) ne vēlāk kā 2024. gada 31. decembrī – pirmo starpposma novērtējuma ziņojumu; b) ne vēlāk kā 2029. gada 31. decembrī – otro starpposma novērtējuma ziņojumu; c) ne vēlāk kā 2034. gada 31. decembrī – ex-post novērtējuma ziņojumu. 17. pants Atcelšana un pārejas noteikumi Ar šo atceļ Lēmumu Nr. 1622/2006/EK. Tomēr to turpina piemērot pilsētām, kuras ir izraudzītas vai šobrīd tiek izraudzītas par Eiropas kultūras galvaspilsētām kādam no gadiem laikposmā no 2012. līdz 2019. gadam. 18. pants Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā – priekšsēdētājs priekšsēdētājs PIELIKUMS Eiropas kultūras galvaspilsētu izvirzīšanas secība 2020 || Horvātija[6] || Īrija || Kandidātvalsts vai potenciālā kandidātvalsts 2021 || Rumānija || Grieķija || …[7] 2022 || Lietuva || Luksemburga || 2023 || Ungārija || Apvienotā Karaliste || Kandidātvalsts vai potenciālā kandidātvalsts 2024 || Igaunija || Austrija || 2025 || Slovēnija || Vācija || 2026 || Slovākija || Somija || Kandidātvalsts vai potenciālā kandidātvalsts 2027 || Latvija || Portugāle || 2028 || Čehijas Republika || Francija || 2029 || Polija || Zviedrija || Kandidātvalsts vai potenciālā kandidātvalsts 2030 || Kipra || Beļģija || 2031 || Malta || Spānija || 2032 || Bulgārija || Dānija || Kandidātvalsts vai potenciālā kandidātvalsts 2033 || Nīderlande || Itālija || [1] OV C , , lpp. . [2] COM(2007)242 final. [3] OV C 287, 29.11.2007., 1. lpp. [4] OV L 304, 3.11.2006., 1. lpp. [5] COM(2011)785 final. [6] Ņemot vērā tās pievienošanos 2013. gadā. [7] Ja pēc šā lēmuma pieņemšanas Savienībai pievienojas jaunas valstis, atjaunina tabulas trešo aili. Ievēro jauno valstu pievienošanās secību. Lai nodrošinātu pietiekami daudz laika atlases un uzraudzības procedūru veikšanai, no pievienošanās dienas līdz pasākuma norises gadam ierēķina vismaz sešu gadu ilgu starplaiku. Vienam gadam izraugās ne vairāk kā trīs Eiropas kultūras galvaspilsētas. Ja vienā un tajā pašā dienā Savienībai pievienojas divas vai vairāk valstu un ja attiecīgās valstis savstarpēji nevar vienoties par secību, kādā tās var piedalīties, Padome organizē izlozi.