Rezultātā tika izveidota SIS, kurā tiek uzglabāti brīdinājumi par meklēšanā esošām personām un priekšmetiem. Tā ir tieši pieejama dalībvalstu attiecīgajām kompetentajām iestādēm, lai varētu veikt pārbaudes un izveidot brīdinājumus (sk. 1.3. iedaļu). Tajā ir iekļauti norādījumi īpašām darbībām, kas veicamas, kad ir atrasta persona vai priekšmets, piemēram, arestēt personu, aizsargāt neaizsargātu bezvēsts pazudušo personu vai konfiscēt priekšmetu, piemēram, nederīgu pasi vai zagtu automašīnu. Gadu gaitā SIS ir veiktas dažādas izmaiņas. Viena no galvenajām, piemēram, ir SIS 1+ un SISone4all, kas ļāva pievienot jaunās valstis, kas pievienojās Šengenas zonai, kā arī uzlabota tās tehniskā darbība.

SIS tika izveidota 1995. gadā sešās Šengenas nolīguma parakstītājās dalībvalstīs kā galvenais papildu pasākums pēc iekšējās robežkontroles atcelšanas saskaņā ar Konvenciju, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu. Nepastāvot šādai kontrolei, dalībvalstīm bija jārisina pārrobežu noziedzības un neatbilstīgas migrācijas jautājumi. Lai saglabātu augstu drošības līmeni, dalībvalstīm bija jāatsakās no tradicionālajiem divpusējo nolīgumu un tiesiskās palīdzības konceptiem un jāizveido pielāgoti risinājumi, lai atrastu:

EIROPOLAM un EUROJUST ir piekļuve noteiktām SIS II brīdinājumu kategorijām atbilstīgi to atbildības jomai.

SIS II brīdinājumiem var piekļūt tikai tās iestādes, kuras ir atbildīgas par robežkontroli un citām policijas un muitas pārbaudēm, kas tiek veiktas pie Šengenas zonas ārējām robežām vai arī attiecīgās dalībvalsts teritorijā. Valsts tiesu iestādes un to koordinējošās iestādes arī var piekļūt šiem datiem.

Atkarībā no SIS II tehniskās ieviešanas valsts līmenī dalībvalstis datu meklēšanas nolūkā var veikt pieprasījumus vai nu centrālajā SIS, vai valsts kopijā, vai arī abās vietās. Pamatā SIS II ir pieejama tās galalietotājiem caur valsts sistēmu. Piemēram, dalībvalsts tiesībaizsardzības vai robežkontroles iestādes meklēs meklēto personu vai priekšmetu attiecīgajās valsts datubāzēs un paralēli arī SIS II. Lielākajā daļā dalībvalstu meklēšana tiek veikta, izmantojot vienotu meklēšanas saskarni. Pateicoties šādai integrēšanai galalietotāju ikdienas darbā, ir sasniegts augsts SIS II izmantošanas līmenis. Tādējādi ir būtiski sekmēta operatīvā darbība SIS II iesaistītajās dalībvalstīs, pateicoties tikai informācijas pieejamībai pāri valstu robežām.

SIS II uzglabātie personas dati ir tāda informācija, kas nepieciešama, lai personu atrastu, apstiprinātu tās identitāti (tagad arī iekļauta fotogrāfija un pirkstu nospiedumi, kur tas ir iespējams), kā arī cita būtiska informācija par brīdinājumu (tostarp par veicamo darbību). Tiklīdz tas tehniski būs iespējams, pirkstu nospiedumus varēs izmantot arī personas identitātes noteikšanai, pamatojoties uz biometrisko identifikatoru (galvenokārt pirkstu nospiedumiem), līdzšinējās identitātes apstiprināšanas vietā. Lai to veicinātu, tiek izstrādāts projekts ieviest centrālajā SIS II automatizētu pirkstu nospiedumu identifikācijas sistēmu (AFIS).

2. IZVĒRTĒJUMA MĒRĶI

Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1987/2006 un Padomes Lēmumu 2007/533/TI trīs gadus pēc SIS II darbības sākšanas 2013. gada 9. aprīlī Komisija ir sagatavojusi plaša mēroga vispārēju izvērtējumu atbilstīgi turpmāk norādītajiem mērķiem katrai jomai.

2.1. Regulas (EK) Nr. 1987/2006 50. panta 5. punkts un Padomes Lēmuma 2007/533/TI 66. panta 5. punkts)

Izvērtējuma mērķis ir centrālā SIS II; papildinformācijas divpusējā un daudzpusējā apmaiņa starp dalībvalstīm; sasniegto rezultātu analīze salīdzinājumā ar mērķiem, izvērtējums par to, vai pamatojums joprojām ir spēkā; izvērtējums par šā lēmuma/regulas piemērošanu saistībā ar centrālo SIS II; centrālās SIS II drošība un turpmāko darbību iespējamā ietekme.

2.2. Regulas (EK) Nr. 1987/2006 24. panta 5. punkts (brīdinājumi par ieceļošanas vai uzturēšanās atteikumu)

Izvērtējuma mērķis ir šā panta piemērošanas pārskatīšana; vajadzīgo priekšlikumu iesniegšana šā panta grozījumiem, lai panāktu brīdinājumu izdošanas kritēriju lielāku saskaņotību.

2.3. Regulas (EK) Nr. 1987/2006 43. pants un Padomes Lēmuma 2007/533/TI 59. pants (tiesiskās aizsardzības līdzekļi)

Izvērtējuma mērķis ir katras dalībvalsts normu salīdzināšana un pārskatīšana šādos jautājumos: a) personas iespēja vērsties tiesā vai saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem kompetentajā iestādē, lai saistībā ar brīdinājumu, kas attiecas uz konkrēto personu, iegūtu piekļuvi informācijai, labotu, dzēstu vai iegūtu to vai saņemtu kompensāciju, un b) savstarpēja lēmumu īstenošana citās dalībvalstīs.

3. IZVĒRTĒŠANAS PROCEDŪRA

Migrācijas un iekšlietu ĢD veica izvērtējumu iekšēji, izmantojot statistikas atskaites, pētījumus, aptaujas, intervijas, kā arī šim nolūkam paredzētas tikšanās un darbseminārus.

Papildus publiskiem ziņojumiem nepieciešamiem statistikas datiem eu-LISA vāc statistikas datus par SIS II izmantošanu un sistēmas veiktspēju. Dalībvalstis vāc statistikas datus par papildinformācijas apmaiņu un saņemto pozitīvu atbilžu skaitu par brīdinājumiem. Juridiski un tehniski SIS II jau sākotnēji tika izveidota, lai nodrošinātu statistikas datus par tās lietojumu un efektivitāti.

Attiecībā uz SIS II tehniskajiem un darbības pārvaldības aspektiem SIS II Lēmuma 66. panta 4. punktā norādītais un eu-LISA sniegtais ziņojums tika iekļauts vispārējā izvērtējumā. Ziņojumā aprakstīta centrālās SIS II un tīkla tehniskā funkcionēšana, tostarp to drošība, sākot no darbības sākšanas 2013. gada 9. aprīlī, līdz 2014. gada 31. decembrim. Raugoties nākotnē, lai rastu risinājumus virknei dalībvalstu izvirzīto tehnisko jautājumu, Komisija sāka pētījumu par iespējamiem SIS II arhitektūras uzlabojumiem, lai padarīto to rentablāku, uzlabotu darbības nepārtrauktību, risinātu jautājumus saistībā ar sistēmas izmantošanas palielināšanos un dažādām nākotnē nepieciešamām darbībām, jo īpaši pirkstu nospiedumiem.

Centrālās SIS II drošība tika izvērtēta, apvienojot eu-LISA ziņojumu par centrālo SIS II un attiecīgās Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja 2014. gada centrālā SIS revīzijas iedaļas.

Izvērtējumā tika skatīti neatbildētie jautājumi par SIS II tehniskajiem un darbības aspektiem. Jautājumos tika aptvertas darbības un juridiskās problēmas, taču arī atbildes tika novērtētas un sniegtas, pamatojoties uz pieciem galvenajiem vērtēšanas kritērijiem, proti: efektivitāte, lietderīgums, saskanība, nozīmīgums un ES pievienotā vērtība.

Lai vāktu datus, kas palīdzētu izvērtēt brīdinājumus par ieceļošanas vai uzturēšanās atteikumu izmantošanu un konsultācijas procedūras, dalībvalstīm tika uzdota virkne jautājumu, izmantojot Komisijas vadīto Eiropas migrācijas tīklu.