1.Ievads

Kā norādīts Komisijas 2011. gada 16. septembra paziņojumā par Šengenas pārvaldības stiprināšanu, ko 2012. gada 8. martā atbalstīja Padome, Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz pusgada pārskatus par Šengenas zonas darbību. Šā septītā pārskata periods ir no 2014. gada 1. novembra līdz 2015. gada 30. aprīlim. Pārskats ir iesniegts tieši pirms 1985. gada 14. jūnijā parakstītā Šengenas Nolīguma gadadienas.

2.Situācijas apraksts

2.1.Migrācijas plūsmas pie Šengenas ārējām robežām

Šo pārskata periodu raksturoja pastāvīga migrācija pāri Vidusjūrai uz Eiropu, ievērojams skaits traģēdiju un radikalizētu personu radīti augoši draudi, tostarp ārvalstu kaujinieku teroristu atgriešanās Eiropā, par ko īpaši liecināja teroristu uzbrukumi Francijā un Dānijā un novērstais uzbrukums Beļģijā.

2014. gadā ir būtiski audzis gadā atklāto nelikumīgas robežšķērsošanas gadījumu skaits, un tas ir augstākais, kopš 2007. gadā tika sākta FRAN (Frontex riska analīzes tīkla) datu apkopošana. Pagājušā gadā atklāti gandrīz 284 000 gadījumu, kas ir divas reizes vairāk nekā 2011. gadā, kad tika sasniegts augstākais rādītājs (2013. gadā atklāti aptuveni 107 000 gadījumu). Turklāt svarīgs ir arī fakts, ka pārskata perioda pirmajos piecos mēnešos (laikā no 2014. gada novembra līdz 2015. gada martam, t. i., mēnešos, par kuriem bija pieejami konsolidētie dati) atklāto gadījumu skaits bija vairāk nekā 3 reizes audzis salīdzinājumā ar to pašu periodu pirms gada, pārsniedzot 111 000 gadījumu.

Itālija arī 2014. gadā ziņoja par visaugstāko aizturēto personu skaitu, tai sekoja Grieķija un Ungārija. Tāpat kā 2013. gadā, atklāto personu vidū arī 2014. gadā galvenokārt bija Sīrijas un Eritrejas valstspiederīgie. Galvenie 2014. gadā izmantotie maršruti bija Vidusjūras reģiona centrālā daļa (gandrīz četrkārtējs pieaugums salīdzinājumā ar 2013. gadu, sasniedzot 60 % no visiem atklāšanas gadījumiem), Vidusjūras reģiona austrumu daļa (divkāršs pieaugums salīdzinājumā ar to pašu periodu 2013. gadā, lai gan joprojām nesasniedz 2010.–2011. gada rekordu), un Rietumbalkāni (vairāk nekā divkāršs pieaugums salīdzinājumā ar 2013. gadu). Gan Vidusjūras reģiona centrālās daļas, gan Rietumbalkānu maršrutā veikto aizturēšanu skaits 2014. gadā bija lielākais kopš FRAN datu apkopošanas sākuma 2007. gadā.

Pārskata perioda pirmajos piecos mēnešos Rietumbalkānu maršruts bija galvenais izmantotais maršruts (vairāk nekā 55 000 atklātu gadījumu), tam sekoja Vidusjūras reģiona centrālās daļas un austrumu daļas maršruts (attiecīgi vairāk nekā 26 000 un 21 000 atklātu gadījumu). Šajos trīs maršrutos kopā tika atklāti gandrīz 93 % no visiem aizturēšanas gadījumiem.

Par to liecina arī reģistrētais ievērojamais nelikumīgo migrantu skaita pieaugums no Kosovas, kas maksimumu sasniedza 2015. gada janvārī un februārī, izvirzot Rietumbalkānu maršrutu pirmajā vietā nelikumīgas robežšķērsošanas gadījumu skaita ziņā laikā no 2014. gada novembra līdz 2015. gada februārim. Lai risinātu šo situāciju uz Serbijas un Ungārijas robežas, Frontex sniedza atbalstu Ungārijai, piedāvājot kopīgās operācijās izmantot aprīkojumu un pieaicinātās amatpersonas. Vācija Serbijas robežsardzes atbalstam piedāvāja vairākas savas amatpersonas un kopā ar Austriju un Ungāriju organizēja vairākus kopīgus pasākumus, piemēram, patruļas vilcienos. Komisija ir rosinājusi intensīvu dialogu starp Serbiju un Kosovu4, īpaši izmantojot Serbijas un Kosovas nelikumīgās migrācijas darba grupu. Tas pavēra jaunas sadarbības iespējas starp abām pusēm un ļāva uzņemties saistības, lai īstenotu pasākumus nolūkā novērst un apkarot nelikumīgo migrāciju no Kosovas4. Serbijas iestādes apņēmās pastiprināt robežkontroli pie Serbijas un Ungārijas robežas un saukt pie kriminālatbildības cilvēku kontrabandas tīklus Vojvodinā, savukārt Kosova4 apņēmās pastiprināt policijas sadarbību ar Serbiju, kā arī uzlabot informācijas apmaiņu ar Serbiju un ES pusi. Pieejamie dati liecina, ka šie pasākumi palīdzēja ievērojami uzlabot situāciju: aizturēto nelikumīgo migrantu skaits no Kosovas4 pie Serbijas un Ungārijas robežas samazinājās no gandrīz 12 000 aizturēto personu februārī līdz mazāk nekā 400 aizturēto personu martā. Līdzīgi Rietumbalkānu maršrutā aizturēto personu skaits samazinājās no gandrīz 15 000 personu februārī līdz vairāk nekā 5000 personu martā. Tomēr arī turpmāk nopietni jāstrādā, lai saglabātu šo tendenci.

Vidusjūras reģiona centrālās daļas maršruts laikā no 2014. gada novembra līdz 2015. gada martam bija otrais biežāk izmantotais maršruts. Šajā pārskata periodā konstatēti arī “spoku kuģa” gadījumi (Carolyn Assens, Blue Sky M un The Ezadeen lietas, kad apkalpe kuģi ar nelikumīgiem migrantiem uz klāja pameta, atstājot kuģi dreifējam jūrā), kas vēlreiz apliecina, ka cilvēku tirgotāji ātri maina izmantotās darba metodes, nerūpējoties par cilvēku dzīvību. Saistībā ar šo maršrutu nozīmīgs sasniegums bija Frontex kopīgas operācijas “Triton” īstenošana Vidusjūras reģiona centrālajā daļā, kas sākās 2014. gada 1. novembrī laikā, kad Itālija nolēma pakāpeniski pārtraukt operāciju “Mare Nostrum”, ko īstenoja Itālijas jūras spēki. Operācijas laikā tika atklāti 392 ar nelikumīgu migrāciju saistīti gadījumi, no tiem 334 bija meklēšanas un glābšanas gadījumi. Atklāta 49 871 persona, no tām 43 057 bija saistītas ar meklēšanas un glābšanas gadījumiem. Arestēti simt trīsdesmit divi nelegāli pārvedēji pār robežu. Lai gan kopīgā operācija apliecināja visu sadarbības partneru apņēmību novērst turpmākas traģēdijas Vidusjūrā, ir skaidrs, ka robežuzraudzības operācija “Triton” vai citas operācijas vienas pašas nevar atrisināt izveidojušos situāciju. Tie ir papildu pasākumi, kas pārsniedz Šengenas acquis (ES migrācijas politika un situācija izcelsmes un tranzīta valstīs) tvērumu un dalībvalstu centienus pašām pārvaldīt savas robežas. Lai risinātu šīs problēmas, pēc 18. aprīlī Vidusjūrā notikušās traģēdijas kopīgā Ārlietu un iekšlietu padome vienojās par desmit punktu rīcības plānu migrācijas jautājumu risināšanai. Attiecīgie pasākumi ar Eiropadomes 23. aprīļa paziņojumu tika paplašināti, uzņemoties kopīgi ar trešām valstīm veicamus pasākumus, lai stiprinātu ES klātbūtni jūrā, trīskāršojot finanšu līdzekļus kopīgajām operācijām “Triton” un “Poseidon”, un ieviestu jaunas metodes cīņai pret cilvēku tirgotājiem, kā arī stiprinātu ES iekšējo solidaritāti un atbildību. Šie mērķi tagad tiek īstenoti, pamatojoties uz šim nolūkam izstrādātu ceļvedi. Padome un Komisija jūnijā ziņos Eiropadomei par pasākumu īstenošanas norisi. Komisijas 13. maijā pieņemtā Eiropas programma migrācijas jomā apvieno dažādus pasākumus šo problēmu risināšanai.

Būtisks atklāto gadījumu skaits Vidusjūras reģiona austrumu daļā izvirzīja to pirmajā vietā tādā ziņā, ka tas bija martā visbiežāk izmantotais maršruts (atklāto gadījumu skaits salīdzinājumā ar februāri pieauga vairāk nekā 2,5 reizes). To daļēji var skaidrot ar sezonālām izmaiņām, taču šis fakts atspoguļo arī augošu spriedzi šajā maršrutā.

Komisija turpināja uzraudzīt situāciju dalībvalstīs, kuras saskārušās ar ievērojamām migrantu plūsmām pie Eiropas robežas (īpaši Itālijā, Ungārijā un Bulgārijā), un attiecīgi arī šo valstu patvēruma sistēmu uzlabojumus, kā arī kontrolēt tālāko pārvietošanos un nodrošināt EURODAC regulas prasību īstenošanu, īpaši attiecībā uz pirkstu nospiedumu ņemšanu. Programmā migrācijas jomā ir uzsvērta nepieciešamība pilnībā ievērot noteikumus par migrantu pirkstu nospiedumu ņemšanu pie robežas. Dalībvalstīm, kurās situācija migrantu jomā ir īpaši saspringta, vērtīgs ieguvums būs sistēma Hotspot darbības atbalstam uz sauszemes.

Komisija sadarbībā ar Eiropas Patvēruma atbalsta biroju (EASO) un attiecīgajām dalībvalstīm turpinās arī vērtēt iespējamo vajadzību izmantot agrīnās brīdināšanas, sagatavotības un krīžu pārvarēšanas mehānismu, pamatojoties uz Dublinas III regulas 33. pantu. Turklāt Komisija turpina sadarboties ar Kipru, lai nodrošinātu ārkārtas apstākļiem piemērotu personu uzņemšanas spēju varbūtēju lielu migrantu plūsmu pārvaldībai un uzlabotu šīs valsts patvēruma sistēmu kopumā. Grieķija ir īstenojusi Valsts patvēruma un migrācijas rīcības plānu, lai novērstu tās sistēmas trūkumus patvēruma jomā. Šā rīcības plāna darbības termiņš beidzās 2014. gada decembrī. Jāpiebilst, ka minētās dalībvalstis ir nopietni strādājušas, lai stabilizētu un uzlabotu situāciju, taču arī turpmāk nepieciešami pilnveidojumi.

Komisija cieši sadarbojās ar dalībvalstīm un Eiropas Patvēruma atbalsta biroju (EASO), lai palīdzētu transponēt pārstrādāto Patvēruma procedūru direktīvu, kurā skaidroti un nostiprināti noteikumi efektīvas piekļuves patvēruma procedūrai nodrošināšanai, ietverot pieteikumu iesniegšanu pie ārējām robežām. EASO organizēja vairākas apmācības par patvēruma procedūru, turklāt sadarbībā ar Frontex un Pamattiesību aģentūru ir izstrādāts jauns apmācību modulis robežsargiem. Pārskata periodā EASO turpināja īstenot pasākumus, lai veicinātu sīku un ticamu datu apkopošanu par patvēruma pieteikumiem, tostarp pie ārējās robežas iesniegtiem.

Patvērumam Šengenas zonā un Šengenas kandidātvalstīs 2014. gadā tika saņemti aptuveni 14 000 Ukrainas pilsoņu pieteikumu. Lai gan šis skaitlis ir gandrīz četrpadsmit reižu lielāks par aptuveni 1000 patvēruma pieteikumu iesniedzējiem visā 2013. gadā, kopējie rādītāji joprojām ir samērā zemi. Patvēruma pieteikumu iesniedzēji no Ukrainas, kuri vēlas iegūt patvērumu Šengenas zonā un Šengenas kandidātvalstīs, 2014. gadā veido aptuveni 2 % no visiem patvēruma pieteikumu iesniedzējiem. Būtībā visi patvēruma pieteikumu iesniedzēji no Ukrainas ieradās likumīgi ar īstermiņa vai ilgtermiņa vīzām, un tikai nedaudzi patvēruma pieteikumi tika iesniegti pie robežām. Situāciju Ukrainā un tās ietekmi uz migrāciju un patvēruma meklētāju plūsmām ir jāturpina pienācīgi uzraudzīt, lai ES un Šengenas zona ir gatava efektīvāk reaģēt uz turpmāko notikumu attīstību.

Ārvalstu kaujinieku teroristu radīto drošības draudu novēršana

Attiecībā uz ārvalstu kaujiniekiem teroristiem, kas atgriežas ES no Sīrijas, un viņu atklāšanu pie ārējām robežām (šī tēma ir iekļauta arī Komisijas 2015. gada 28. aprīlī pieņemtajā Eiropas Drošības programmā) pašreizējais tiesiskais regulējums nodrošina iespēju veikt tādu personu sistemātiskas pārbaudes, kurām saskaņā ar ES tiesību aktiem ir tiesības brīvi pārvietoties, salīdzinot šo personu datus ar informāciju attiecīgās uz riska novērtēšanu balstītās datubāzēs. Komisija kopā ar dalībvalstīm turpināja strādāt, lai nodrošinātu, ka esošos instrumentus, īpaši Šengenas Robežu kodeksu un Šengenas informācijas sistēmu (sīkāku informāciju sk. 4.1. iedaļā), var pilnīgi izmantot, atbildot uz ārvalstu kaujinieku teroristu draudiem, kā arī lai nodrošinātu vienotus risku rādītājus, kas ļauj veikt mērķtiecīgākas personu pārbaudes.

Eiropadomes locekļi neformālajā sanāksmē 2015. gada 12. februārī skaidri paziņoja par nākamajiem pasākumiem tādu instrumentu pilnveidē, kas izstrādāti, lai atklātu un novērstu ar teroristu darbībām saistītu ceļošanu, jo īpaši ārvalstu kaujinieku teroristu ceļošanu. Šādā nolūkā Komisija ir veikusi grozījumus Robežsargu rokasgrāmatā (Šengenas rokasgrāmatā) attiecībā uz minimālām un rūpīgām pārbaudēm un vispārīgiem noteikumiem, kas piemērojami personām ar tiesībām brīvi pārvietoties Eiropas Savienībā, kā arī noteikumiem, kas piemērojami kontrolē pie sauszemes un gaisa telpas robežām.

2.2. Situācija Šengenas zonā