Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2020/C 94/04)

Šis paziņojums publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 5. punktu (1).

PAZIŅOJUMS PAR STANDARTA GROZĪJUMA APSTIPRINĀŠANU

“Touraine”

Atsauces numurs: PDO-FR-A0501-AM01

Paziņojuma datums: 2019. gada 19. decembris.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Ģeogrāfiskais apgabals

Ģeogrāfiskais apgabals ir pārskatīts, lai ņemtu vērā tajā ietilpstošo pašvaldību apvienošanos, kā arī vienas pašvaldības izslēgšanu no šā apgabala un citas pievienošanu.

Attiecīgi grozīts vienotā dokumenta 6. punkts.

2. Noteiktais zemesgabalu apgabals

Specifikācijas 1. nodaļas IV iedaļas 2. punktā aiz vārdu savienojuma “2010. gada 9. jūnijā” pievieno vārdu savienojumu “un 2018. gada 14. jūnijā”.

Šis grozījums izdarīts, lai pievienotu datumu, kurā kompetentā valsts iestāde apstiprinājusi ģeogrāfiskajā ražošanas apgabalā ietilpstošā noteiktā zemesgabalu apgabala izmaiņas. Zemesgabalu apgabala robežu noteikšana nozīmē ar attiecīgo aizsargāto cilmes vietas nosaukumu apzīmētā produkta ražošanai piemērotu zemesgabalu noteikšanu ģeogrāfiskajā ražošanas apgabalā.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

3. Tiešās apkaimes apgabals

Tiešās apkaimes apgabals ir pārskatīts, lai ņemtu vērā tajā ietilpstošo pašvaldību apvienošanos, kā arī vienas pašvaldības izslēgšanu no šā apgabala.

Attiecīgi grozīts vienotā dokumenta 9. punkts.

4. Vīndārzā izmantotās vīnogu šķirnes

Attiecībā uz papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” ir svītrotas sarkanvīnu vīnogu šķirnes “Cabernet franc”, “Cabernet sauvignon” un “Gamay”.

Šā grozījuma dēļ šķirne “Côt” nu ir vienīgā sarkanvīniem izmantojamā šķirne. Grozījums tika prasīts, jo “Côt” ir vēsturiska šā reģiona šķirne un no tās attiecīgajā apgabalā tiek iegūti kvalitatīvāki produkti.

Attiecībā uz papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” ir svītrotas sārtvīnu vīnogu šķirnes “Cabernet franc” un “Cabernet sauvignon”.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

5. Šķirņu īpatsvars saimniecībā

Tā kā attiecībā uz papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” ir svītrotas noteiktas sarkanvīnu un sārtvīnu vīnogu šķirnes, ir pārskatīti noteikumi par šķirņu īpatsvaru saimniecībā.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

6. Atstatums starp rindām

Attiecībā uz papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” minimālais atstatums starp rindām ir mainīts no 1 metra uz 0,90 metriem.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

7. Apgriešana

Attiecībā uz papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” apgriešanas noteikumi, kas katrai šķirnei bija atšķirīgi, ir vienkāršoti un nu ir šādi:

“Uz katra vīnkoka atstāj ne vairāk par 11 vīnstīgu pumpuriem:

— vai nu apgriežot vienkāršā formā pēc Gijo [Guyot] metodes un atstājot vienu vai divus pamatzarus, kuru galā ir katram viens ražojošais zars,

— vai arī apgriežot īsi (daudzzaru vēdekļveida vainags, kordons vai Ruajā [Royat] kordons), atstājot ne vairāk kā 3 vīnstīgu pumpurus uz katra augļzara.

Neatkarīgi no apgriešanas metodes attiecīgā gada auglīgo zaru skaits uz vienu vīnkoku nepārsniedz 11.”

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

8. Zaru piesiešana

Attiecībā uz papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” ir svītroti īpašie noteikumi par zaru piesiešanu.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

9. Cukuru saturs vīnogās

Attiecībā uz papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” ir paaugstināts cukuru saturs vīnogās, lai garantētu kvalitatīvākas vīnogas.

Minimālais cukuru saturs vīnogās (g uz misas litru)

Sausie baltvīni 179 Pussausie, pussaldie un saldie baltvīni 212 Sārtvīni 179 Sarkanvīni 189

Spirta dabiskā minimālā tilpumkoncentrācija

Sausie baltvīni 11 % Pussausie, pussaldie un saldie baltvīni 13 % Sārtvīni 11 % Sarkanvīni 11 %

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

10. Ražas iznākums un sasniedzamais ražas iznākums

Ar papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” apzīmējamiem baltvīniem ražas iznākums ir nomainīts no 55 uz 52 hektolitriem no hektāra.

Ar papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” apzīmējamiem sarkanvīniem un baltvīniem sasniedzamais ražas iznākums ir nomainīts no 63 uz 60 hektolitriem no hektāra, bet ar šo papildu ģeogrāfisko nosaukumu apzīmējamiem sārtvīniem — no 67 uz 60 hektolitriem no hektāra.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

11. Nosaukuma lietošanas tiesību zaudēšana

Attiecībā uz papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” kontrolētā cilmes vietas nosaukuma lietošanas tiesības tiek zaudētas, ja iegūtais vīna daudzums sasniedz 65 hektolitrus no hektāra (baltvīniem) vai 70 hektolitrus no hektāra (sarkanvīniem un sārtvīniem).

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

12. Vīnogu šķirņu salikums

Tā kā attiecībā uz papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” ir svītrotas noteiktas sārtvīniem izmantojamas vīnogu šķirnes, ir izveidoti noteikumi par vīnogu šķirņu īpatsvaru šķirņu salikumā.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

13. Fermentējamie cukuri

Ir svītrota ar papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” apzīmējamo pussauso sārtvīnu kategorija, jo tā faktiski netiek izmantota.

Sausajiem baltvīniem, kam piemēro papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise”, fermentējamo cukuru maksimālais saturs no 9 g uz litru ir nomainīts uz 8 g uz litru.

Pussausajiem baltvīniem, kam piemēro papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise”, fermentējamo cukuru minimālais saturs no 9 g uz litru ir nomainīts uz 8 g uz litru.

Sausajiem sārtvīniem, kam piemēro papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise”, fermentējamo cukuru maksimālais saturs no 9 g uz litru ir nomainīts uz 6 g uz litru.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

14. Bagātināšana

Ar papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” apzīmētus baltvīnus, kuros fermentējamo cukuru saturs pārsniedz 8 g uz litru, gatavo nebagātinot. Šā grozījuma mērķis ir ierobežot bagātināšanas iespējas.

Turklāt visiem vīniem, ko apzīmē ar papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise”, bagātināšana ir ierobežota līdz 1 %.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

15. Vīna raudzētavas ietilpība

Attiecībā uz papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” ir svītrots īpašais noteikums par vīna raudzētavas ietilpību.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

16. Vīna kopšana

Ar papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” apzīmēto baltvīnu un sarkanvīnu kopšanas minimālais periods ir pagarināts no 31. decembra līdz 30. aprīlim nākamajā gadā pēc vīnogu novākšanas.

Šā grozījuma mērķis ir ņemt vērā īstenoto praksi un to, ka sarkanvīni turpmāk tiks gatavoti tikai no šķirnes “Côt” vīnogām, kurās ir vairāk tanīnu, tāpēc tie ir jākopj ilgāk, lai tanīnu asums paspētu mazināties. Pagarinot baltvīnu kopšanas periodu, tiks uzlabotas to garšas īpašības.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

17. Spiešana

Ar papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” apzīmēto sārtvīnu gatavošanā turpmāk pirms fermentācijas obligāti jāizmanto tiešās spiešanas metode, kas dod labāku rezultātu.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

18. Laišana tirgū tiešam patēriņam

Tā kā ir mainīts ar papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” apzīmēto vīnu kopšanas periods, datums, no kura vīnu dara pieejamu patērētājiem, ir pārcelts uz 15. maiju.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

19. Aprite starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem

Ir svītrots 1. nodaļas IX iedaļas 5. punkta b) apakšpunkts, kas attiecas uz datumu, no kura atļauta vīnu laišana apritē starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

20. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Tā kā ir mainīts ar papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise” apzīmēto vīnu kopšanas periods, apraksts par saikni ar cilmes vietu ir papildināts ar tekstu “Sarkanvīnus kopjot, to tanīnu struktūra kļūst maigāka. Šādi kopjot baltvīnus, to aromātu buķete kļūst kompleksāka.”

Attiecīgi grozīts vienotā dokumenta 8. punkts.

21. Pārejas pasākums

Pārejas pasākumi, kuru termiņš ir beidzies, ir svītroti.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

22. Galvenie pārbaudāmie aspekti

Galveno pārbaudāmo aspektu teksts ir pārskatīts, lai to vienkāršotu.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

23. Adrese

Specifikācijā ir atjaunināta Izcelsmes un kvalitātes valsts institūta (INAO) adrese.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1. Produkta nosaukums

“Touraine”

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN — aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1. Vīns

5. Augstas kvalitātes dzirkstošais vīns

4. Vīna vai vīnu apraksts

Analītiskie standarti

Šie vīni ir nedzirkstošie baltvīni, sarkanvīni un sārtvīni un dzirkstošie baltvīni un sārtvīni. Nedzirkstošajiem baltvīniem, sarkanvīniem un sārtvīniem spirta dabiskā minimālā tilpumkoncentrācija ir 10 %.

Pēc fasēšanas visas vīna partijas atbilst šādiem analītiskajiem standartiem:

— baltvīnos un sārtvīnos fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs nepārsniedz 4 gramus uz litru un vīnskābē izteikts kopējais skābuma saturs ir lielāks par 3,5 gramiem uz litru,

— sarkanvīnos fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs nepārsniedz 2 gramus uz litru; sarkanvīniem malolaktiskā fermentācija ir beigusies; ābolskābes saturs nepārsniedz 0,3 gramus uz litru,

— baltvīnos un sārtvīnos, kuri gatavoti nebagātinot un kuros faktiskā spirta tilpumkoncentrācija ir vismaz 12,5 %, fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs nepārsniedz 6 gramus uz litru. Šajā gadījumā fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) un vīnskābē izteikta kopējā skābuma satura starpība nedrīkst pārsniegt 1 gramu uz litru.

Pēc bagātināšanas spirta kopējā tilpumkoncentrācija šajos vīnos nedrīkst pārsniegt šādas robežvērtības: baltvīnos, sarkanvīnos un sārtvīnos -12,5 %, dzirkstošajos baltvīnos un sārtvīnos — 13 % (ja ir bagātināta misa).

Nedzirkstošajos baltvīnos un sārtvīnos gaistošais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs ir tāds, kāds noteikts Savienības tiesību aktos. Nedzirkstošajos sarkanvīnos gaistošais skābums, kopējais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs ir tāds, kāds noteikts Savienības tiesību aktos.

Dzirkstošajos sārtvīnos un baltvīnos gaistošais skābums, kopējais skābums, kopējais sēra dioksīda saturs un oglekļa dioksīda saturs ir tāds, kāds noteikts Savienības tiesību aktos.

Visās nefasēta vīna partijās, kam varētu pievienot norādes “primeur” [agrīnais] vai “nouveau” [jaunais], gaistošā skābuma saturs nepārsniedz 10,2 miliekvivalentus uz litru.

Vīniem, ko apzīmē ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Touraine”, ir sabalansēta garša ar svaigām un labi līdzsvarotām beigu notīm.

Galvenās analītiskās īpašības Maksimālā kopējā spirta tilpumkoncentrācija (tilp. %) Minimālā faktiskā spirta tilpumkoncentrācija (tilp. %) Minimālais kopējais skābuma saturs Maksimālais gaistošā skābuma saturs (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

Apraksts

Baltvīnu krāsa bieži vien ir bāli zeltaina, un to aromāta buķetē var just kā augļu notis, kas atgādina citrusaugļus vai eksotiskus augļus, tā ziedu notis, kas liek domāt par baltiem ziediem. Mutē paliek svaiga pēcgarša.

Sārtvīniem ir maigs aromāts, kas var atgādināt upenes, eksotiskus augļus vai citrusaugļus.

Sarkanvīniem, kas gatavoti no šķirnes “Gamay N” vīnogām (vīni ar norādi “gamay” vai vīni ar norādi “primeur” vai “nouveau”), nereti ir ķiršsarkana krāsa, un tie parasti izdala spēcīgu sarkano ogu smaržu, ko caurvij maigs tanīnu aromāts. Šajos sabalansētajos vīnos vieglums ir līdzsvarots ar izsmalcinātību. Vīni, kas no dažādu šķirņu vīnogu salikuma vai tikai no šķirnes “Cabernet franc N” vīnogām gatavoti uz rietumiem no Tūras [Tours] meridiāna, ir eleganti un spēcīgi, ar labu tanīnu struktūru, un to aromāta buķetē ir jūtami gan sarkanie, gan melnie augļi, bet krāsa var būt no tumši rubīnsarkanas līdz piesātināti granātsarkanai.

Dzirkstošo baltvīnu un sārtvīnu garšas buķetē dominē skābums, kas piešķir vīniem svaigumu un izsmalcinātību. Skābumu papildina augļainas notis, kam ar laiku var pievienoties bagātinātas rauga mīklas maizes smaržas nianse.

5. Vīndarības metodes

a. Galvenās vīndarības metodes

— Sārtvīnu gatavošanā nedrīkst izmantot vīndarības ogles ne atsevišķi, ne kā preparātu sastāvdaļu.

— Sarkanvīnu bagātināšanai ir atļauts izmantot subtraktīvas metodes, un maksimālais daļējās koncentrācijas līmenis attiecībā pret izmantoto tilpumu ir 10 %.

— Dzirkstošo vīnu gatavošanā izmanto tikai otrējo fermentāciju pudelēs.

— Pēc bagātināšanas spirta kopējā tilpumkoncentrācija baltvīnos, sarkanvīnos un sārtvīnos nepārsniedz 12,5 %, bet dzirkstošajos baltvīnos un sārtvīnos — 13 % (ja ir bagātināta misa).

Līdztekus šeit iepriekš izklāstītajiem noteikumiem vīndarības metožu jomā jāievēro arī attiecīgie pienākumi, kas minēti Savienības tiesību aktos un Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksā [code rural et de la pêche maritime].

Agrotehniskie paņēmieni

Vīnogulāju stādījumu minimālā biezība ir 4500 vīnkoku uz hektāru, bet rindstarpu attālums nedrīkst pārsniegt 2,1 metrus. Attālums starp vienas un tās pašas rindas vīnkokiem ir vismaz 1 metrs.

Vīnogulāju vainagu veido saskaņā ar turpmāk norādītajiem paņēmieniem, uz katra vīnkoka atstājot ne vairāk par 11 vīnstīgu pumpuriem:

— apgriežot vienkāršā formā pēc Gijo [Guyot] metodes un šķirnes “Sauvignon B” vīnkokiem atstājot ne vairāk kā deviņus vīnstīgu pumpurus uz ražojošā zara, bet pārējo šķirņu vīnkokiem — ne vairāk kā astoņus vīnstīgu pumpurus uz ražojošā zara, kā arī ne vairāk kā divus augļzarus,

— vai atstājot par pusi īsākus divus ražojošos zarus ar ne vairāk kā pieciem vīnstīgu pumpuriem uz katra no tiem,

— vai apgriežot īsi (vēdekļveida vainags), atstājot ne vairāk kā divus vīnstīgu pumpurus uz katra augļzara,

— vai arī apgriežot īsi (Ruajā [Royat] kordona vainags).

Neatkarīgi no apgriešanas veida, ja fenoloģiskajā fāzē, kas atbilst 11 vai 12 lapām, attiecīgā gada auglīgo zaru uz viena vīnkoka nav vairāk par 11, var atstāt divus papildu vīnstīgu pumpurus uz vīnkoku.

b. Maksimālie ražas iznākumi

Baltvīni

72 hektolitri no hektāra

Sarkanvīni un sārtvīni

66 hektolitri no hektāra

Dzirkstošie vīni

78 hektolitri no hektāra

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Vīniem paredzētās vīnogas novāc, vīnus vinificē un gatavo un dzirkstošajiem vīniem paredzētās vīnogas novāc, vīnus vinificē, gatavo, kopj un fasē šādu pašvaldību teritorijās (saraksta pamatā ir 2018. gada oficiālais administratīvi teritoriālo vienību klasifikators):

— Indre-et-Loire departamentā: Amboise, Anché, Artannes-sur-Indre, Athée-sur-Cher, Avoine, Avon-les-Roches, Azay-le-Rideau, Azay-sur-Cher, Beaumont-en-Véron, Benais, Bléré, Bossay-sur-Claise, Bourgueil, Brizay, Candes-Saint-Martin, Cangey, Chambray-lès-Tours, Chançay, Chanceaux-sur-Choisille, La Chapelle-sur-Loire, Chargé, Cheillé, Chemillé-sur-Indrois, Chenonceaux, Chinon, Chisseaux, Chouzé-sur-Loire, Cinais, Cinq-Mars-la-Pile, Civray-de-Touraine, Coteaux-sur-Loire, Couziers, Cravant-les-Coteaux, La Croix-en-Touraine, Crouzilles, Dierre, Draché, Epeigné-les-Bois, Esvres, Fondettes, Francueil, Genillé, Huismes, L’Ile-Bouchard, Ingrandes-de-Touraine, Joué-lès-Tours, Langeais (tikai par centrālo pašvaldību kļuvušās pašvaldības Langeais agrākajā teritorijā), Larçay, Lémeré, Lerné, Lignières-de-Touraine, Ligré, Limeray, Lussault-sur-Loire, Luynes, Luzillé, Marçay, Montlouis-sur-Loire, Montreuil-en-Touraine, Mosnes, Nazelles-Négron, Neuillé-le-Lierre, Noizay, Panzoult, Parçay-Meslay, Pocé-sur-Cisse, Pont-de-Ruan, Razines, Restigné, Reugny, Rigny-Ussé, Rivarennes, Rivière, La Roche-Clermault, Rochecorbon, Saché, Saint-Avertin, Saint-Benoît-la-Forêt, Saint-Etienne-de-Chigny, Saint-Germain-sur-Vienne, Saint-Martin-le-Beau, Saint-Nicolas-de-Bourgueil, Saint-Ouen-les-Vignes, Saint-Règle, Sainte-Maure-de-Touraine, Savigny-en-Véron, Savonnières, Sazilly, Seuilly, Souvigny-de-Touraine, Tavant, Theneuil, Thilouze, Thizay, Tours, Vallères, Véretz, Vernou-sur-Brenne, Villaines-les-Rochers, Vouvray,

— Loir-et-Cher departamentā: Angé, Blois, Chailles, Châteauvieux, Châtillon-sur-Cher, Chaumont-sur-Loire, Chémery, Chissay-en-Touraine, Choussy, Contres, Couddes, Couffi, Faverolles-sur-Cher, Mareuil-sur-Cher, Méhers, Mesland, Meusnes, Monteaux, Monthou-sur-Bièvre, Monthou-sur-Cher, Montrichard-Val-de-Cher, Noyers-sur-Cher, Oisly, Pontlevoy, Pouillé, Rilly-sur-Loire, Saint-Aignan, Saint-Georges-sur-Cher, Saint-Julien-de-Cheédon, Saint-Romain-sur-Cher, Sassay, Seigy, Soings-en-Sologne, Thenay, Thésée, Valaire, Valencisse (deleģēto pašvaldību Chambon-sur-Cisse un Molineuf teritorijās), Vallières-les-Grandes, Valloire-sur-Cisse (deleģētās pašvaldības Chouzy-sur-Cisse teritorijā), Veuzain-sur-Loire (deleģētās pašvaldības Onzain teritorijā).

7. Galvenās vīna vīnogu šķirnes

“Orbois B”

“Sauvignon gris G” — “Fié gris”

“Sauvignon B” — “Sauvignon blanc”

“Cabernet franc N”

“Cabernet-Sauvignon N”

“Cot N” — “Malbec”

“Gamay N”

“Pinot noir N”

“Grolleau N”

“Grolleau gris G”

“Meunier N”

“Pineau d’Aunis N”

“Pinot gris G”

“Chardonnay B”

“Chenin B”

8. Saiknes vai saikņu apraksts

a) Saikni veidojošo dabas faktoru apraksts

Ģeogrāfiskais apgabals ir lēzeni viļņots plato, kas atrodas uz dienvidrietumiem no Parīzes baseina un atbilst upju sateces apgabalam, kurā Šēra, Endra un Vjenna ietek Luārā. Vīndārzs ierīkots aptuveni 100 kilometru garumā ielejās, izņemot Soloņas [Sologne] vīnkopības apgabalu austrumos, kurā vīndārzs izvietots uz plato starp Šēru un Luāru.

Ar papildu ģeogrāfiskajiem nosaukumiem “Amboise” un “Mesland” saistītie ģeogrāfiskie apgabali atrodas to (mazāko) ieleju vidū, kas plešas no rietumiem uz austrumiem Luāras ielejā, savukārt ar papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Azay-le-Rideau” saistītais ģeogrāfiskais apgabals robežojas ar Endras ieleju. Ar papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Chenonceaux” saistītais apgabals atrodas Šēras ielejā upes lejtecē, savukārt papildu ģeogrāfiskais nosaukums “Oisly” attiecas uz austrumu plato starp Luāru un Šēru.

Ģeogrāfiskajā apgabalā, ko veido 143 pašvaldību teritorijas, augstums virs jūras līmeņa kopumā reti pārsniedz 100 vai 120 metru.

Vīna vīnogas tiek audzētas uz zemesgabaliem, kuru robežas ir rūpīgi un precīzi noteiktas, ņemot vērā vēsturiskos ražošanas centrus. Šo zemesgabalu vidū ir: — zemesgabali ar augsnēm uz krama māla bāzes, kurām piejaukušās miocēna smiltis un kuras vietējie dēvē par “bournais perrucheux”, — zemesgabali ar augsnēm, kas veidojušās uz krama māla bāzes (“perruches”), vai ar akmeņainām mālaina kaļķakmens augsnēm uz kaļķakmens bāzes, kuras vietējie dēvē par “aubuis”; šīs ir siltas un labi drenētas augsnes, kas sedz ieleju augstākās nogāzes jeb “côtes”, — zemesgabali ar ieleju augsnēm, kas sedz seno aluviālo nogulumu terases un ko vietējie dēvē par “graviers”.

Ģeogrāfiskajā apgabalā valda okeāna klimats, kura ietekme jūtami mazinās virzienā uz ģeogrāfiskā apgabala austrumu daļu, kas sākas no Tūras meridiāna. Par šā klimata ietekmes vājināšanos liecina temperatūra un nokrišņu daudzums: nokrišņu daudzums rietumos ir aptuveni 550 milimetri, bet austrumos tas sasniedz 650 milimetrus, turklāt austrumos ir lielāka temperatūras amplitūda — vēl viena pazīme, ka okeāna ietekme ir izteiktāk mazinājusies.

b) Saikni veidojošo cilvēkfaktoru apraksts

Kādas vecas vīnogu spiedes atliekas, kas ir atrastas Šeijē [Cheillé] netālu no Azēlerido [Azay-le-Rideau] liecina, ka ar vīnkopību Turēnā [Touraine] nodarbojās jau II gadsimtā. Baznīcas ietekmē laikā no VIII līdz XII gadsimtam vīnkopība piedzīvo īstu uzplaukumu.

Karaliskā galma uzturēšanās Luāras ielejā (Šamborā, Šenonso u. c. pilīs) XVI gadsimtā būtiski sekmē kvalitatīvu vīnu ražošanas attīstību, kā arī vairo noteiktās teritorijās iegūtu vīnu (“cru”) reputāciju. Pēc tam kad ir pieņemts “Edikts par 20 vietām”, ar kuru aizliedz iegūt vīnkopības produktus ap galvaspilsētu, ražošana attīstās, un parādās “Gamay” grupas šķirnes, kas cēlušās Lionas reģionā.

Dabiskie transporta ceļi Luāra un Šēra likumsakarīgi dod ierosmi tirgoties ar ģeogrāfiskā apgabala ražojumiem, tos izstrādāt un eksportēt. Ar labākajiem vīniem galvenokārt tirgojas ar Holandi un Angliju, uz kurieni tos nogādā caur Engrandes pie Luāras [Ingrandes-sur-Loire] muitas robežpunktu netālu no Nantes [Nantes]. Šos kvalitatīvos vīnus dēļ to piemērotības pārvadāšanai nodēvē par “jūras vīniem”.

XVIII gadsimtā Šēras zemajā ielejā Blerē [Bléré], Tezē [Thésée], Monrišāras [Montrichard] un Šenonso [Chenonceaux] pilsētas apkārtnē izveidojas vīndārzs. Tajā izmantotās vīnogu šķirnes ir aprakstītas kādā lauksaimniecības apsekojumā XII (1804.) gadā. Šēras krastos visvairāk stādīto vīnogulāju aprakstā norādīts, ka šķirne “Côt” ir galvenā šķirne — “uz dienvidiem pavērstajā Šēras krastā stādīta visbiežāk un dod augstākās kvalitātes vīnu”.

1845. gadā arī grāfs Odārs [Odart] savā darbā “Ampélographie” min, ka šķirne “Côt N” ir “Šēras un Lo krastos visvairāk audzētā šķirne”. Žils Gijo [Jules Guyot], kurš vienmēr sniedzis ļoti precīzus aprakstus, 1860. gadā raksta: “Vīnogas “Breton” (“Cabernet franc N”) galvenokārt audzē Burgēlā [Bourgueil], starp Šinonu [Chinon] un Somīru [Saumur], kur no tām iegūst izcilu vīnu, bet virzienā uz reģiona austrumiem tās vairs nav sastopamas un ir devušas vietu šķirnēm “Côt”, “Chardenet”, “Pinot noir”, “Beurot” un “Meunier” (..), kas dominē Luārā un Šērā (..)”

Pēc vīnogu kaitēkļa filokseras izraisītās krīzes Turēnas vīnogulāji tiek atjaunoti galvenokārt ar jaunām uzpotētajām šķirnēm, tādām kā “Gamay N” un “Sauvignon B”. Tā ģeogrāfiskais apgabals pamazām veidojas, iekļaujot vīnkopības nogabalus, no kuriem varētu iegūt labas kvalitātes vīnu, un neilgi pirms Otrā pasaules kara sākuma, 1939. gadā, tiek atzīts kontrolētais izcelsmes vietas nosaukums “Coteaux de Touraine”.

1953. gadā tiek galīgi pieņemts nosaukums “Touraine”, paredzot iespēju vīniem, kas iegūti no neliela Endras ielejas nogabala, līdzās šim nosaukumam lietot arī papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Azay-le-Rideau”.

1955. gadā tiek atzīti papildu ģeogrāfiskie nosaukumi “Amboise” un “Mesland”. Tie apzīmē divus nogabalus, kuros joprojām tiek izmantotas tradicionālas šķirnes, jo īpaši šķirne “Chenin B”.

Vīndārzs tad aizņem 8 000 hektāru, un ražotāji, apvienojušies piecās kooperatīvās vīndarītavās, attīsta no šķirņu “Sauvignon B” un “Gamay N” vīnogām iegūtu vīnu ražošanu. Šie vīni iegūst stabilu reputāciju restorānos, kur tos dēvē vispārpieņemtajos nosaukumos par “Sauvignon de Touraine” un “Gamay de Touraine”.

Šēras ielejas ražotāji, apzinādamies savas apsaimniekotās teritorijas un izmantoto šķirņu potenciālu, kopš 1985. gada šķirņu “Côt N” un “Sauvignon B” vīnkokus iekopj augstāko nogāžu (“côtes”) zemesgabalos, savukārt Soloņas vīnkopības reģiona ražotāji šķirnes “Sauvignon B” vīnkokiem atvēl zemesgabalus ar smilšainām augsnēm.

Šo autentiskuma meklējumu rezultātā tiek atzīti papildu ģeogrāfiskie nosaukumi “Chenonceaux” (no Šēras krastos audzētām vīnogām iegūtiem baltvīniem un sarkanvīniem) un “Oisly” (Soloņas vīnkopības reģionā iegūtiem baltvīniem).

2009. gadā vīndārzs aizņem 4 500 hektāru, kuros vīnogas audzē aptuveni 800 ražotāju. Tiek iegūts aptuveni 260 000 hektolitru vīna, no kuriem vairāk nekā 60 % ir baltvīns. Nedzirkstošie vīni. Vīniem, ko apzīmē ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Touraine”, ir sabalansēta garša ar svaigām un labi līdzsvarotām beigu notīm.

Baltvīnu krāsa bieži vien ir bāli zeltaina, un to aromāta buķetē var just kā augļu notis, kas atgādina citrusaugļus vai eksotiskus augļus, tā ziedu notis, kas liek domāt par baltiem ziediem. Mutē paliek svaiga pēcgarša.

Sārtvīniem ir maigs aromāts, kas var atgādināt upenes, eksotiskus augļus vai citrusaugļus. Šie sārtvīni var būt apzīmēti ar norādēm “primeur” vai “nouveau”, un tādā gadījumā tie tiek vinificēti tā, lai būtu patērējami jau nākamajos mēnešos pēc pagatavošanas.

Sarkanvīniem, kas gatavoti no šķirnes “Gamay N” vīnogām (vīni ar norādi “gamay” vai vīni ar norādi “primeur” vai “nouveau”), nereti ir ķiršsarkana krāsa, un tie parasti izdala spēcīgu sarkano ogu smaržu, ko caurvij maigs tanīnu aromāts. Šajos sabalansētajos vīnos vieglums ir līdzsvarots ar izsmalcinātību. Vīni, kas no dažādu šķirņu vīnogu salikuma vai tikai no šķirnes “Cabernet franc N” vīnogām gatavoti uz rietumiem no Tūras [Tours] meridiāna, ir eleganti un spēcīgi, ar labu tanīnu struktūru, un to aromāta buķetē ir jūtami gan sarkanie, gan melnie augļi, bet krāsa var būt no tumši rubīnsarkanas līdz piesātināti granātsarkanai.

Dzirkstošie vīni. Dzirkstošo baltvīnu un sārtvīnu garšas buķetē dominē skābums, kas piešķir vīniem svaigumu un izsmalcinātību. Skābumu papildina augļainas notis, kam ar laiku var pievienoties bagātinātas rauga mīklas maizes smaržas nianse. Nedzirkstošie vīni. Plašais upju tīkls, ko veido Luāra, Vjenna, Šēra un Endra, laika gaitā no kainozoja un mezozoja ēras mīkstajiem iežiem ir izveidojis viļņotu plato. Šādi izrobotās nogāzēs un plato malās baznīcas ietekmē viduslaikos tiek sastādīti vīnkoki.

Ūdensteču tuvums jau renesansē izrādās nozīmīgs ieguvums, kas veicina Turēnas vīnu eksportu. Tādējādi pastāvīgais Engrandes pie Luāras muitas robežpunkts, caur kuru vīni tiek eksportēti uz Holandi, un 1577. gadā pieņemtā “Edikta par 20 vietām” īstenošana ietekmē Luāras ielejas vīndārza attīstību un veicina kvalitatīvu produktu ražošanu. Klimata dēļ ģeogrāfiskā apgabala rietumu daļā vīndārzā izmanto galvenokārt šķirnes “Chenin B” un “Cabernet franc N”, savukārt ģeogrāfiskā apgabala austrumu daļā priekšroka tiek dota šķirnēm “Sauvignon B”, “Côt N” un “Gamay N”. Šo atšķirīgo klimata zonu dabisko robežu iezīmē Tūras meridiāns. Ražotājiem pieejamajos dažādajos vīnkopības apstākļos dabiski nostiprinās tieši šīs šķirnes.

Noteiktajā zemesgabalu apgabalā, no kura tiek iegūta vīnogu raža, atbilstīgi ieražām ir ietverti tikai tie zemesgabali, kuros ir labi drenētas augsnes, kas veidojušās galvenokārt uz turonas un senonas stāviem. Vidējo ieleju augsnes galvenokārt klāj krama māls, kas ir bagāts ar silicītiežiem. Kramam, kura augsnes virskārtā ir daudz, ir liela nozīme vīnogu nobriešanas laikā, jo tas palielina augsnes siltumapmaiņu. Šie apstākļi ļoti ietekmē baltvīnu un sarkanvīnu kvalitāti. Šķirnes “Sauvignon B” vīnkoki labi aug tieši tādos zemesgabalos, kuros ir par “perruche” vai “aubuis” dēvētās augsnes. Tādas augsnes tiem sniedz nepieciešamo pamatu vienmērīgai nobriešanai gadu gaitā. Vīni, kas iegūti no šādās augsnēs un šādā klimatā audzētām vīnogām, ir svaigi un oriģināli. 2009. gadā šādi vīni veidoja divas trešdaļas no visiem saražotajiem vīniem, kam piemēro kontrolēto cilmes vietas nosaukumu. Tumšo vīnogu šķirni “Gamay N”, kas ieviesta, atjaunojot vīndārzu pēc filokseras izraisītās krīzes, audzē galvenokārt zemesgabalos, kuros ir krama māla augsnes, un no šīm vīnogām iegūtie vīni ir augļaini un spirgti.

Uz austrumiem no Tūras meridiāna sarkanvīnu iegūšanai galvenokārt izmanto šķirnes “Côt N” vīnogas, savukārt uz rietumiem no meridiāna visplašāk izmantotā šķirne ir “Cabernet franc N”. No šo šķirņu vīnogām iegūtajiem vīniem ir laba tanīnu struktūra.

Kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “Touraine” ģeogrāfiskajā apgabalā, atspoguļojot dabiskās vides daudzveidību, ir atzīti pieci papildu ģeogrāfiskie nosaukumi, kam ir noteikti stingrāki vīna ražošanas noteikumi.

“Amboise”

Mīkstā krīta plato raksturīgs diezgan izteikts reljefs, kura augstums virs jūras līmeņa ir robežās no 80 līdz 100 metriem. Ģeoloģisko un pedoloģisko apstākļu daudzveidība ir devusi ražotājiem iespēju katrai iekoptajai vīnogu šķirnei atrast apstākļus, kuros tās potenciālu var atraisīt vislabāk. Sārtvīni ir augļaini un svaigi, sarkanvīni, kam ir laba tanīnu struktūra, ir ar diezgan intensīvu aromātu, kas atgādina lielākoties sarkano augļu notis, un baltvīni parasti ir sausi, taču dažkārt tie var saturēt fermentējamos cukurus un tikt ierindoti pussauso, pussaldo vai saldo vīnu kategorijā. Sarkanvīnus kopjot, to tanīnu struktūra kļūst maigāka. Šādi kopjot baltvīnus, to aromātu buķete kļūst kompleksāka.

“Azay-le-Rideau”

Šajā vīndārzā, kas atrodas starp Luāras un Endras ieleju, valda mērens klimats. Smilšainas grants pakalnos un terasēs aug šķirņu “Grolleau N” un “Chenin B” vīnkoki, no kuru ogām iegūst elegantus un svaigus baltvīnus un augļainus sārtvīnus. Saskaņā ar ieražām sārtvīna ieguvē pirms fermentācijas vīnogas vienmēr izspiež ar tiešās spiešanas metodi, lai panāktu tik augļainu vīnu. Baltvīni, kas dažkārt var saturēt fermentējamos cukurus, ir eleganti un minerāli.

“Chenonceaux”

Ģeogrāfiskais apgabals plešas pa abu Šēras krastu nogāzēm. Vīnkoki aug zemesgabalos, kuru augsnēs ir daudz krama. Baltvīnam parasti ir intensīvs aromāts, kas atgādina ziedu (vilkābeļu, akāciju utt.) smaržu un ietver arī augļainākas notis (citrusaugļi, žāvēti augļi utt.). Vīnu kopjot līdz vismaz 30. aprīlim nākamajā gadā pēc ražas novākšanas, iegūst sabalansētu un izsmalcinātu garšu. Sarkanvīniem ir laba tanīnu struktūra. To aromāts ir diezgan intensīvs un lielākoties atgādina sarkanos augļus. Vīnu kopjot vismaz līdz 31. augustam nākamajā gadā pēc ražas novākšanas, iegūst kompleksu vīna aromātu un sabalansētu un maigu tanīnu struktūru.

“Mesland”

Ģeogrāfiskais apgabals atrodas kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “Touraine” ģeogrāfiskā apgabala ziemeļaustrumos un ietver plato malu, kas ir vērsta pret Luāru. Šajā vietā visas augsnes satur kramu un miocēna smiltis. Plašākā temperatūras amplitūda un ģeogrāfiskie apstākļi ļauj pilnvērtīgi izmantot agrīnas šķirnes. Sarkanvīniem un sārtvīniem, kas iegūti lielākoties no šķirnes “Gamay N” vīnogām, ir koncentrēts sarkano ogu aromāts. Baltvīniem, kas dažkārt var saturēt fermentējamos cukurus, ir komplekss aromāts, kas atgādina ziedu (vilkābeļu, liepu, verbēnas utt.) smaržu un ietver arī augļainākas notis (citrusaugļi, bumbieri utt.). Pēc degustācijas mutē bieži vien paliek svaiguma sajūta.

“Oisly”

Šajā Soloņas vīnkopības reģiona centrā izvietotajā vīndārzā sausie baltvīni tiek iegūti tikai no šķirnes “Sauvignon B”, kas kontinentālajās smilšainajās un grants augsnēs un īpašajos “Soloņas veidojumos”, kuri sastāv no smilts, māla un ar gliemežvākiem bagātas smilts, piepilda visu savu potenciālu. Šā ģeogrāfiskā apgabala klimatam ir raksturīga pussausā sezona, kas ir vairāk izteikta nekā citur Turēnas reģionā. Šādos dabas apstākļos tiek iegūti svaigi vīni ar izsmalcinātu un maigu aromātu, kas atgādina citrusaugļus un baltus ziedus. Vīnu kopjot līdz vismaz 30. aprīlim nākamajā gadā pēc ražas novākšanas, iegūst kompleksāku aromātu.

Turēna — karaļu izslavēto vīndārzu un ieleju mantiniece — arī mūsdienās ir viena no pērlēm ziemeļu reģionu vīndārzu vainagā, un tās joprojām zaļojošie kultūraugu lauki, kuros vīnkoki audzēti jau kopš senseniem laikiem, ir viens no aspektiem, kāpēc Luāras ieleja ir ierakstīta UNESCO vēsturiskā mantojuma sarakstā.

Dzirkstošie vīni

Dzirkstošie vīni tiek ražoti tādos pašos apstākļos, kā aprakstīts iepriekš. Konstatējuši, ka vīns pēc iepildīšanas pudelēs dažkārt vīna pagrabā uzrūgst no jauna, Turēnas ražotāji nolēma, ka būtu vērtīgi prast pārvaldīt šo “dabisko dzirkstošo vīnu” rašanās procesu un to izmantot savā labā. Tā radās “dzirkstošie vīni”, kas patērētājiem tiek piedāvāti jau kopš XIX gadsimta. Tufā izcirstu pagrabu pieejamība bija viens no faktoriem, kas palīdzēja pilnveidot šo vīnu gatavošanu, kurai ir nepieciešamas plašas vīna glabāšanas un apstrādes telpas ar mērenu temperatūru.

Dzirkstošo vīnu ražotājiem, kas smēlušies zināšanas vairāk nekā gadsimtu ilgajā pieredzē, nu ir visas nepieciešamās iemaņas savu vīnu sastāva veidošanai. Baltvīnu teritoriālo izcelsmi garantē prasība vismaz 60 % vīna iegūt no šķirņu “Chenin B” vai “Orbois B” vīnogām. Ilgu laiku kopjot vīnu pudelēs uz restēm, attīstās bagātinātas rauga mīklas maizes aromāts un pieaug aromāta sarežģītība.

9. Citi būtiski nosacījumi (fasēšana, marķēšana, citas prasības)

Tiešās apkaimes apgabals

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

atkāpe attiecībā uz ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Nosacījuma apraksts

Tiešās apkaimes apgabalu, kas, pieļaujot atkāpi, noteikts vīnu vinifikācijai un gatavošanai, kā arī dzirkstošo vīnu vinifikācijai, kopšanai un fasēšanai, veido šādu pašvaldību teritorija (saraksta pamatā ir 2018. gada oficiālais administratīvi teritoriālo vienību klasifikators):

— Indre departamentā: Faverolles-en-Berry, Fontguenand, Lye, La Vernelle, Veuil, Villentrois,

— Indre-et-Loire departamentā: Bréhémont, La Chapelle-aux-Naux, Chaveignes, Chezelles, Crissay-sur-Manse,

— Loir-et-Cher departamentā: Candé-sur-Beuvron, Cheverny, Cormeray, Feings, Fougères-sur-Bièvre, Fresnes, Les Montils, Mont-près-Chambord, Ouchamps, Sambin, Selles-sur-Cher,

— Maine-et-Loire departamentā: Brain-sur-Allonnes, Montsoreau.

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

papildu noteikumi par marķēšanu.

Nosacījuma apraksts

— Aiz kontrolētā cilmes vietas nosaukuma obligāti jāpievieno norāde “gamay” saskaņā ar specifikācijā izklāstītajiem noteikumiem.

— Kontrolētajam cilmes vietas nosaukumam saskaņā ar specifikācijā izklāstītajiem noteikumiem var pievienot kādu no šiem papildu ģeogrāfiskajiem nosaukumiem: “Amboise”, “Azay-le-Rideau”, “Chenonceaux”, “Mesland”, “Oisly”.

— Kontrolētajam cilmes vietas nosaukumam var pievienot norādi “primeur” vai “nouveau” saskaņā ar specifikācijā izklāstītajiem noteikumiem.

— Visas neobligātās norādes, kuru izmantošanu saskaņā ar Savienības noteikumiem var regulēt dalībvalstis, marķējumā atveido ar rakstzīmēm, kuras augstumā un platumā nav vairāk kā divas reizes lielākas par tām, ar kādām atveido kontrolēto cilmes vietas nosaukumu.

— Ģeogrāfiskā nosaukuma “Val de Loire” rakstzīmju lielums ne augstumā, ne platumā nepārsniedz divas trešdaļas no to rakstzīmju lieluma, ar kādām atveido kontrolēto cilmes vietas nosaukumu.

Papildu ģeogrāfiskie nosaukumi

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

papildu noteikumi par marķēšanu.

Nosacījuma apraksts

— Papildu ģeogrāfiskos nosaukumus “Amboise”, “Azay-le-Rideau” vai “Mesland” obligāti raksta aiz kontrolētā cilmes vietas nosaukuma ar rakstzīmēm, kas ne augstumā, ne platumā nav lielākas par tām, ar kādām atveido kontrolēto cilmes vietas nosaukumu.

— Papildu ģeogrāfiskos nosaukumus “Chenonceaux” vai “Oisly” obligāti raksta zem kontrolētā cilmes vietas nosaukuma ar rakstzīmēm, kas ne augstumā, ne platumā nav lielākas par tām, ar kādām atveido kontrolēto cilmes vietas nosaukumu.

— To baltvīnu marķējumā, kuriem piemēro papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Amboise”, “Mesland” vai “Azay-le-Rideau”, obligāti pievieno norādi “demi-sec” [pussausais] saskaņā ar analītiskajiem standartiem, kas šai norādei ir noteikti šajā specifikācijā, un norādi “moelleux” [pussaldais] vai “doux” [saldais] atbilstoši fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturam vīnā saskaņā ar Savienības tiesību aktos noteiktajām robežām.

Marķēšana

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

papildu noteikumi par marķēšanu.

Nosacījuma apraksts

— To sārtvīnu marķējumā, kuriem piemēro papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Mesland”, obligāti pievieno norādi “demi-sec” [pussausais] saskaņā ar analītiskajiem standartiem, kas šai norādei ir noteikti specifikācijā, un norādi “moelleux” [pussaldais] vai “doux” [saldais] atbilstoši fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturam vīnā saskaņā ar Savienības tiesību aktos noteiktajām robežām.

— Vīniem, uz kuriem varētu attiecināt norādi “primeur” vai “nouveau”, obligāti norāda arī ražas novākšanas gadu.

— Ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu apzīmēto vīnu marķējumā drīkst norādīt mazākas ģeogrāfiskās vienības nosaukumu, ja: — ar to apzīmē kadastrā reģistrētu nosauktu vietu (lieu-dit), — šis nosaukums ir ierakstīts ražas deklarācijā.

— Norādi “gamay” atveido uzreiz zem kontrolētā cilmes vietas nosaukuma ar rakstzīmēm, kuru platums un augstums ir vismaz divas trešdaļas no kontrolētā cilmes vietas nosaukuma rakstzīmju platuma un augstuma, bet nav lielāks par tiem.

Saite uz produkta specifikāciju

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-5f8c6cbf-bad9-4bba-9f9e-c780f349dfaf

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.