(4)Igaunija 2017. gada 28. aprīlī iesniedza savu 2017. gada stabilitātes programmu, un 2017. gada 4. maijā tā iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

(5)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, veicot dalībvalsts programmu plānošanu attiecībā uz Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondi) 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts tiesību aktā, kas reglamentē ESI fondus, gadījumā, ja ir nepieciešams atbalsts attiecīgo konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā, Komisija var lūgt dalībvalsti pārskatīt un grozīt tās attiecīgās ESI fondu programmas. Komisija ir sniegusi papildu norādes par minēto noteikumu piemērošanu.

(6)Uz Igauniju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība savā 2017. gada stabilitātes programmā savu vidēja termiņa budžeta mērķi pazemināja no strukturālās bilances līdz deficītam 0,5 % apmērā no IKP. Valdība plāno, ka vispārējās valdības bilances pārpalikums no 0,3 % no IKP 2016. gadā pāries deficītā 0,5 % apmērā no IKP 2017. gadā un 0,8 % apmērā no IKP 2018. gadā. Saskaņā ar stabilitātes programmas aprēķiniem tas atbilst strukturālās bilances pārpalikumam 0,2 % no IKP 2017. gadā un deficītam 0,5 % no IKP 2018. gadā un saskan ar vidēja termiņa budžeta mērķi. Tomēr, pamatojoties uz pārrēķināto strukturālo bilanci, prognozē, ka deficīts sasniegs 0,1 % no IKP 2017. gadā un 0,9 % no IKP 2018. gadā, kas nepārsniedz jauno vidēja termiņa budžeta mērķi. Saskaņā ar stabilitātes programmu tiek prognozēts, ka vispārējās valdības bruto parāds saglabāsies aptuveni 10 % apmērā no IKP 2017. un 2018. gadā. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir šīs budžeta prognozes pamatā, ir ticams 2017. un 2018. gadam, bet tas ir labvēlīgs nākamajiem programmas gadiem. Tomēr ar pieņēmumiem, kādus ieņēmumus radīs dažādi jauni nodokļu pasākumi, kas stāsies spēkā 2018. gadā, tiek saistīti riski.

(7)Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka 2017. gadā strukturālajā bilancē tiks reģistrēts deficīts 0,3 % apmērā no IKP, kas saglabāsies virs vidēja termiņa budžeta mērķa. Igaunijai tiek ieteikts 2018. gadā virzīties uz vidēja termiņa budžeta mērķi. Nemainīgas politikas apstākļos pastāv risks nelielai novirzei no minētās prasības. Kopumā Padome uzskata, ka Igaunijai jābūt gatavai veikt papildu pasākumus, lai 2018. gadā nodrošinātu atbilstību.

(8)Igaunija rīkojās, lai kā daļu no savas vietējo pašvaldību reformas nodrošinātu, ka tiktu sniegti un būtu pieejami augstas kvalitātes pakalpojumi, ieskaitot vietējā līmeņa sociālos pakalpojumus. Igaunija ir pieņēmusi Administratīvās reformas likumu, lai būtu vienkāršāk veidot dzīvotspējīgas vietējās pašvaldības, kuras var finansēt savu darbību, lai plānotu attīstību un izaugsmi un sniegtu kvalitatīvus pakalpojumus. Tā sekmīgi noslēdza vietējo pašvaldību apvienošanas brīvprātīgo posmu un īsteno Sociālās labklājības likumu. Vēl nav sperti daži svarīgi soļi, lai pabeigtu vietējo pašvaldību reformu. Joprojām nav pabeigta pašvaldību finansēšanas sistēmas pārskatīšana. Citi tiesību akti par pienākumu un uzdevumu sadali starp pašvaldībām un centrālo valdību vēl tiek gatavoti. Minēto priekšlikumu pieņemšana ir izšķiroša, lai nodrošinātu kvalitatīvu publisko pakalpojumu sniegšanu tādās jomās kā izglītība, darbs ar jaunatni, veselības veicināšana un transports.

(9)Igaunijā vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirība samazinājās no 28,3 % 2014. gadā līdz 26,9 % 2015. gadā, tomēr tā joprojām ir augstākā Savienībā. Valdība rīkojas, lai to samazinātu vēl vairāk. Piemēram, ir pieņemts un tiek īstenots 2016.–2023. gada Labklājības plāns, kā mērķis ir novērst dzimumu segregāciju darba tirgū un cīnīties ar stereotipiem. Vēl jāpieņem grozījums Dzimumu līdztiesības likumā, kas darba inspekcijām uzdod ciešāk pārraudzīt dzimumu līdztiesību privātajā sektorā. Tiek apsvērts pārskatīt bērna kopšanas atvaļinājuma sistēmu, lai tā izmantošanai būtu elastīgāki noteikumi. Tiesību aktu grozījumi vēl nav pieņemti.

(10)Igaunijā ir augsta ienākumu nevienlīdzība. 20 % turīgāko mājsaimniecību ienākumu rādītājs salīdzinājumā ar 20 % nabadzīgāko mājsaimniecību palielinājās no 5,4 2012. gadā līdz 6,2 2015. gadā, un patlaban tas ir septītais augstākais ES. Galvenais iemesls, šķiet, ir darba samaksas lielās atšķirības, jo ir strauji palielinājušies augsti kvalificēto personu ienākumi. Absolūtā izteiksmē 10 % trūcīgāko mājsaimniecību ienākumi atpaliek no vidējo ienākumu pieauguma, tā radot sociālās drošības tīklu adekvātuma problēmas. To saasina tas, ka pabalsti (jo īpaši pensijas, sociālās palīdzības un bezdarbnieka pabalsti) atpaliek no tirgus ienākumu pieauguma. Tādēļ arī ir pakāpeniski palielinājies nabadzības riska rādītājs — no 15,8 % 2010. gadā līdz 21,6 % 2015. gadā. Veikti ievērojami centieni, lai, paaugstinot iedzīvotāju ienākuma nodokļa neapliekamo minimumu, no 2018. gada padarītu progresīvāku nodokļu sistēmu, jo īpaši tiem, kuru ienākumi ir zemi.

(11)Uzņēmumu izdevumi pētniecībai, tehnoloģijām un inovācijai 2015. gadā pieauga līdz 0,69 %, tomēr to līmenis kopumā vēl aizvien ir zem ES vidējā rādītāja — 1,3 %. Augsto tehnoloģiju un uz zināšanām balstīto uzņēmumu skaits ir neliels, un doktorantūras programmās jauno absolventu skaits ir mazs. Pēdējo gadu laikā darba samaksas pieaugums nemainīgi pārsniedza ražīguma pieaugumu, tā bremzējot investīciju pieaugumu. Pieticīgas investīcijas tehnoloģiju izstrādē var izraisīt to, ka eksporta, sevišķi preču, pievienotā vērtība pieaug mazāk, nekā prognozēts, un apdraud ražošanas apjoma pieaugumu. 2015. gadā palielinājās līgumpētījumu skaits starp augstskolām un uzņēmumiem. Tomēr sadarbība starp abām nozarēm palika ierobežota, neraugoties uz valdības veiktajiem pasākumiem. Igaunija ir vēl vairāk uzlabojusi uzņēmējdarbības vidi, tomēr maksātnespējas ilgstošās procedūras un nodrošināto kreditoru līdzekļu atgūšanas rādītājs joprojām liek šķēršļus investīcijām. 2016. gadā tika sākts projekts maksātnespējas regulējuma pilnveidei, kas paātrinātu un efektivizētu procedūru un uzlabotu sekmīgo prasību rādītāju. Tomēr grozījumi tiesiskajā regulējumā vēl nav pieņemti.

(12)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Igaunijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par Igauniju. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī turpmākos pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Igaunijai adresētiem ieteikumiem. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Igaunijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jāstiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valstu lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu.

(13)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

AR ŠO IESAKA Igaunijai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

1.Īstenot savu fiskālo politiku atbilstīgi Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas prasībām, kas nozīmē 2018. gadā turpināt virzību uz savu vidēja termiņa budžeta mērķi. Nodrošināt adekvātākus sociālās drošības tīklus. Veikt pasākumus, lai mazinātu vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirību, jo īpaši uzlabojot darba samaksas pārredzamību un pārskatot bērna kopšanas atvaļinājuma sistēmu.

2.Veicināt privātās investīcijas pētniecībā, izstrādē un inovācijā, arī ar tādu pasākumu palīdzību, kas veido ciešāku sadarbību starp augstskolām un uzņēmumiem.

Briselē,