(3)Krievijas iebrukums Ukrainā globālās pandēmijas izskaņā ir būtiski mainījis ģeopolitisko un ekonomisko kontekstu. Iebrukuma ietekme uz dalībvalstu tautsaimniecībām izpaužas, piemēram, kā augstākas enerģijas un pārtikas cenas un vājākas izaugsmes izredzes. Enerģijas cenu pieaugums īpaši smagi skar visneaizsargātākās mājsaimniecības, kuras ir nonākušas enerģētiskajā nabadzībā vai kurām tā draud. Turklāt Eiropas Savienībā ierodas nepieredzēti daudz cilvēku, kuri bēg no Ukrainas. Šajā sakarā 2022. gada 4. martā pirmo reizi tika piemērota Pagaidu aizsardzības direktīva, pārvietotajām personām no Ukrainas piešķirot likumīgas uzturēšanās tiesības Eiropas Savienībā, kā arī piekļuvi izglītībai un apmācībai, darba tirgum, veselības aprūpei, mājoklim un sociālajai palīdzībai. Ungārijai tiek darīts pieejams ārkārtas atbalsts, izmantojot kohēzijas rīcību bēgļu atbalstam Eiropā (CARE) un papildu priekšfinansējumu no Atveseļošanas palīdzības kohēzijai un Eiropas teritorijām (REACT-EU), lai steidzami apmierinātu ar uzņemšanu un integrāciju saistītās vajadzības cilvēkiem, kuri bēg no Ukrainas.

(6)Ievērojot pieeju, kas izklāstīta Padomes 2021. gada 18. jūnija atzinumā par 2021. gada konverģences programmu, fiskālo nostāju pašlaik vislabāk var izmērīt kā izmaiņas primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus), neierēķinot ar Covid-19 krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus, bet ietverot no Atveseļošanas un noturības mehānisma un citu ES fondu neatmaksājamā atbalsta (dotācijām) finansētos izdevumus attiecībā pret vidēja termiņa potenciālo izaugsmi. Papildus atzinumam par vispārējo fiskālo nostāju, novērtējot, vai valsts fiskālā politika ir piesardzīga un vai tās struktūra spēs nodrošināt ilgtspējīgu atveseļošanu, kas būtu saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos, uzmanība tiek pievērsta arī valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un ar Covid-19 krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus) un investīcijām.

(7)Komisija 2022. gada 2. martā pieņēma paziņojumu, kurā sniegtas plašas norādes par fiskālo politiku 2023. gadā un kura mērķis ir atbalstīt dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu un tādējādi stiprināt politikas koordināciju. Pamatojoties uz 2022. gada ziemas prognozes makroekonomisko perspektīvu, Komisija atzīmēja, ka piemērota šķistu pāreja no kopējās atbalstošās fiskālās nostājas 2020.–2022. gadā uz kopumā neitrālu kopējo fiskālo nostāju 2023. gadā, vienlaikus saglabājot gatavību reaģēt uz mainīgo ekonomisko situāciju. Komisija paziņoja, ka fiskālie ieteikumi 2023. gadam arī turpmāk būtu jādiferencē starp dalībvalstīm un tajos būtu jāņem vērā iespējamā pārrobežu blakusietekme. Komisija aicināja dalībvalstis atspoguļot norādes savās stabilitātes un konverģences programmās. Komisija apņēmās cieši uzraudzīt ekonomikas norises un pielāgot savas politikas norādes pēc vajadzības un ne vēlāk kā savā pusgada pavasara paketē, kas sagatavota 2022. gada maija beigās.

(8)Attiecībā uz 2022. gada 2. martā sniegtajām fiskālajām norādēm fiskālajos ieteikumos 2023. gadam ir ņemta vērā ekonomikas perspektīvas pasliktināšanās, paaugstinātā nenoteiktība un papildu lejupvērstie riski, kā arī augstāka inflācija salīdzinājumā ar ziemas prognozi. Ņemot vērā šos apsvērumus, fiskālajai reakcijai ir jāpalielina publiskās investīcijas, kas sekmēs zaļo un digitālo pārkārtošanos un enerģētisko drošību, un jāsaglabā visneaizsargātāko mājsaimniecību pirktspēja, lai mīkstinātu enerģijas cenu kāpuma ietekmi un palīdzētu ierobežot inflācijas otrreizējās ietekmes spiedienu, izmantojot mērķtiecīgus un pagaidu pasākumus; fiskālajai politikai arī turpmāk jābūt dinamiskai, lai pielāgotos strauji mainīgajiem apstākļiem, un dažādās valstīs tā ir jādiferencē atkarībā no to fiskālā un ekonomiskā stāvokļa, tostarp ņemot vērā krīzes ietekmi uz tām un pārvietoto personu pieplūdumu no Ukrainas.

(9)Ungārija savu 2022. gada valsts reformu programmu un 2022. gada konverģences programmu iesniedza 2022. gada 29. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

(10)Komisija 2022. gada ziņojumu par Ungāriju publicēja 2022. gada 23. maijā. Tajā tika izvērtēts, kā Ungārija īstenojusi attiecīgos tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019., 2020. un 2021. gadā. Tajā bija arī novērtēts Ungārijas progress Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanā un ES pamatmērķu sasniegšanā nodarbinātības, prasmju un nabadzības mazināšanas jomā, kā arī progress ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanā.

(11)Ungārija 2022. gada 29. aprīlī iesniedza savu 2022. gada konverģences programmu Regulas (EK) Nr. 1466/97 4. pantā noteiktajā termiņā.

(12)2022. gada 23. maijā Komisija nāca klajā ar ziņojumu saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu. Ziņojumā bija aplūkots Ungārijas budžeta stāvoklis, ņemot vērā to, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2021. gadā pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP, turklāt vispārējās valdības parāds pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 60 % no IKP, un neatbilda parāda samazināšanas kritērijam. Ziņojumā secināts, ka deficīta un parāda kritēriji nav izpildīti. Saskaņā ar 2022. gada 2. marta paziņojumu Komisija, novērtējot visus attiecīgos faktorus, uzskatīja, ka atbilstība parāda samazināšanas kritērijam nozīmētu pārāk stingru fiskālo stimulu esību, kas varētu apdraudēt izaugsmi. Tāpēc Komisija uzskata, ka pašreizējos ārkārtas ekonomiskajos apstākļos atbilstība parāda samazināšanas kritērijam nav uzskatāma par vajadzīgu. Kā paziņots, Komisija 2022. gada pavasarī neierosināja sākt jaunas pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras un 2022. gada rudenī atkārtoti izvērtēs iespējamo pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru uzsākšanu.

(13)2020. gada 20. jūlijā Padome ieteica Ungārijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Ungārijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem 2021. gadā Ungārijas vispārējās valdības budžeta deficīts samazinājās no 7,8 % no IKP 2020. gadā līdz 6,8 % no IKP 2021. gadā. Ungārijas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumu apmērs samazinājās no 4,0 % no IKP 2020. gadā līdz 0,8 % 2021. gadā. Ungārijas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi galvenokārt ir pagaidu pasākumi vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Tajā pašā laikā daži no diskrecionārajiem pasākumiem, ko valdība pieņēma laikposmā no 2020. līdz 2021. gadam, nebija ne pagaidu, ne arī saskaņoti ar kompensējošiem pasākumiem, kas galvenokārt ietvēra darba devēju sociālā nodrošinājuma iemaksu samazināšanu, mācību nodevas atcelšanu, darbinieku, kas jaunāki par 25 gadiem, atbrīvojumu no iedzīvotāju ienākuma nodokļa, 13. mēneša pensijas atkārtotu ieviešanu un ārstu algu palielināšanu. Pēc Eurostat validētajiem datiem vispārējās valdības parāds 2021. gadā bija 76,8 % no IKP.

(14)2022. gada konverģences programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs par 2022. gadu ir labvēlīgs. Valdība prognozē, ka reālais IKP 2022. gadā pieaugs par 4,3 % un 2023. gadā – par 4,1 %. Salīdzinājumam — Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēts mazāks reālā IKP pieaugums par 3,6 % 2022. gadā un 2,6 % 2023. gadā, galvenokārt saistībā ar pieņēmumu par Krievijas agresijas kara Ukrainā noturīgāko makroekonomisko ietekmi. Komisijas prognozē paredzēts vājāks privātā patēriņa pieaugums, jo īpaši 2023. gadā, un lēnāks investīciju pieaugums 2022. un 2023. gadā. Valdība savā 2022. gada konverģences programmā plāno, ka nominālais deficīts samazināsies līdz 4,9 % no IKP 2022. gadā un līdz 3,5 % 2023. gadā. Samazinājums 2022. gadā galvenokārt atspoguļo nepārtrauktu un dinamisku nominālā IKP pieaugumu. Saskaņā ar programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā samazināsies līdz 76,1 % un 2023. gadā kritīsies līdz 73,8 %. Pamatojoties uz prognozes termiņa datumā zināmajiem politikas pasākumiem, Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēts, ka valdības budžeta deficīts 2022. un 2023. gadā būs attiecīgi 6,0 % un 4,9 % no IKP. Tas ir lielāks nekā 2022. gada konverģences programmā prognozētais deficīts, galvenokārt saistībā ar prognozētajām mazāk labvēlīgajām makroekonomikas prognozēm, jo īpaši 2023. gadā, un lielāku izdevumu pieaugumu, kas ietver kapitāla iepludināšanu komunālo pakalpojumu uzņēmumiem 1,1 % apmērā no IKP 2022. gadā un vēl 0,7 % apmērā 2023. gadā. Komisijas 2022. gada pavasara prognozē plānota augstāka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP: 76,4 % 2022. gadā un 76,1 % 2023. gadā. Atšķirība ir saistīta ar augstāku primāro bilanci un mazāk labvēlīgu nominālā IKP dinamiku.

Pamatojoties uz Komisijas 2022. gada pavasara prognozi, vidējā termiņa (10 gadu vidējais) potenciālā ražošanas apjoma pieaugums tiek lēsts 3,2 % apmērā. Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un var palielināt Ungārijas potenciālo izaugsmi.

(15)Valdība 2022. gadā pakāpeniski atcēla pasākumus, kas veikti, reaģējot uz Covid-19 krīzi, – tiek prognozēts, ka pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumu apmērs samazināsies no 0,8 % no IKP 2021. gadā līdz 0,0 % 2022. gadā. Valdības budžeta deficītu ietekmē pasākumi, kuri pieņemti, lai novērstu enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi, un kuru apjoms Komisijas 2022. gada pavasara prognozē tiek lēsts 1,2 % apmērā no IKP 2022. gadā un 0,7 % apmērā no IKP 2023. gadā. Šie pasākumi ietver valdības kompensācijas komunālo pakalpojumu uzņēmumiem ar kapitāla pārvedumiem par paredzamajiem zaudējumiem, kas izriet no regulētām enerģijas cenām, degvielas akcīzes nodokļa pagaidu samazināšanu un kompensācijām mazām degvielas uzpildes stacijām. Visi pasākumi, kas nav pastāvīgie gāzes un elektroenerģijas mazumtirdzniecības cenu griesti, ir paziņoti kā pagaidu pasākumi. Tomēr, ja enerģijas cenas saglabāsies augstas arī 2023. gadā, dažus no šiem pasākumiem varētu turpināt. Daži no šiem pasākumiem pēc būtības nav mērķorientēti, jo īpaši vispārējie enerģijas mazumtirdzniecības cenu griesti un akcīzes nodokļa samazināšana. Valdības budžeta deficītu ietekmē arī izmaksas, kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas; šīs izmaksas Komisijas 2022. gada pavasara prognozē tiek prognozētas 0,2 % apmērā no IKP 2022. gadā un 0,3 % apmērā no IKP 2023. gadā.

(16)Padome 2021. gada 18. jūnijā ieteica Ungārijai 2022. gadā saglabāt atbalstošu fiskālo nostāju, kas ietver stimulējošo iedarbību, kuru nodrošina Atveseļošanas un noturības mehānisms, un saglabāt valsts finansētās investīcijas. Tā arī ieteica Ungārijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā, un vienlaikus veicināt investīcijas, lai vairotu izaugsmes potenciālu.

(17)Pamatojoties uz Komisijas 2022. gada pavasara prognozi un ņemot vērā Ungārijas 2022. gada konverģences programmā iekļauto informāciju, Komisijas 2022. gada pavasara prognozē tiek prognozēta kopumā neitrāla fiskālā nostāja –0,1 % apmērā no IKP, savukārt Padome ieteica atbalstošu fiskālo nostāju. Ungārija plāno saskaņā ar Padomes ieteikumu turpināt atbalstu atveseļošanai, izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu investīcijas. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti samazināsies par 1,0 IKP procentpunktu salīdzinājumā ar 2021. gadu sakarā ar ES līdzekļu apguves prognozēto palēnināšanos. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām 2022. gadā būs ekspansīva ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 0,2 procentpunktiem no IKP. Tādējādi Ungārija plāno saglabāt valsts finansētās investīcijas, kā ieteikusi Padome. Vienlaikus plānots, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2022. gadā būs ekspansīva ietekme uz vispārējo fiskālo nostāju, kas atbilst 0,4 procentpunktiem no IKP. Tas ietver papildu ietekmi, ko rada pasākumi, kuru mērķis ir novērst enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi (0,1 % no IKP), kā arī izmaksas, kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu no Ukrainas pārvietotajām personām (0,2 % no IKP). Vairāki diskrecionāri pasākumi arī veicina valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu pieaugumu (atskaitot jaunus ieņēmumu pasākumus), piemēram, 13. mēneša pensijas atjaunošana, tiesībaizsardzības darbinieku un militārpersonu algas pabalsti, darba devēju sociālā nodrošinājuma iemaksu un mācību nodevas samazināšana.

(18)Komisijas 2022. gada pavasara prognozē fiskālā nostāja 2023. gadā tiek prognozēta 1,9 % apmērā no IKP, pieņemot, ka politika nemainīsies. Tiek paredzēts, ka Ungārija 2023. gadā turpinās izmantot Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijas, lai finansētu papildu investīcijas atveseļošanas atbalstam. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti palielināsies par 0,3 IKP procentpunktiem 2023. gadā. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām 2023. gadā būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,4 procentpunktiem no fiskālās nostājas. Vienlaikus plānots, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2023. gadā būs bremzējoša ietekme uz vispārējo fiskālo nostāju, kas atbilst 1,9 procentpunktiem no IKP. Tas ietver ietekmi, ko rada to pasākumu pakāpeniska atcelšana, kuru mērķis ir novērst enerģijas cenu pieaugumu (0,1 % no IKP) un papildu izmaksas, kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu no Ukrainas pārvietotajām personām (0,1 % no IKP).

(19)2022. gada konverģences programmā tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts pakāpeniski samazināsies, sasniedzot 2,5 % no IKP 2024. gadā un 1,5 % līdz 2025. gadam. Līdz ar to tiek plānots, ka vispārējās valdības budžeta deficīts līdz 2024. gadam samazināsies zem 3 % no IKP. Saskaņā ar programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP līdz 2025. gadam samazināsies, proti, 2024. gadā saruks līdz 70,4 % un 2025. gadā kritīsies līdz 66,9 %. Pamatojoties uz Komisijas analīzi, parāda atmaksājamības riski vidējā termiņā šķiet vidēji.

(20)Paredzams, ka sabiedrības novecošanas un valsts parāda pieauguma ietekme Covid-19 krīzes laikā pastiprinās ilgtermiņa fiskālās ilgtspējas problēmas Ungārijā. Tiek prognozēts, ka pensiju izdevumi ievērojami palielināsies no aptuveni 8 % 2019. gadā līdz vairāk nekā 12 % no IKP 2070. gadā. Fiskālās ilgtspējas rādītāji norāda uz vidējiem ilgtspējas riskiem vidējā termiņā un augstiem riskiem ilgtermiņā. Nesenie politikas pasākumi saasina ilgtspējas problēmu, palielinot valdības ilgtermiņa pensiju saistības. Paredzams, ka 2021. un 2022. gadā atjaunotā 13. mēneša pensija palielinās pensiju izdevumus. Tiek prognozēts, ka pēdējās desmitgades laikā notikušās izmaiņas nodokļu un pensiju sistēmās palielinās izdevumus par augstu atalgojumu saņēmušo pensionāru pensijām un palielinās nevienlīdzību starp pensionāriem. Minētie pasākumi ietver pensionēšanās ienākumu un pensiju maksimālās robežas atcelšanu un vienota iedzīvotāju ienākuma nodokļa ieviešanu, kas palielina augsta atalgojuma saņēmēju pensionēšanās ienākumus. Minimālā pensija kopš 2008. gada nominālā izteiksmē nav mainījusies, un tas ietekmē to cilvēku situāciju, kuriem ir pārtrauktas darba attiecības un kuriem karjeras laikā ir zemi vidējie ienākumi.

(21)Ungārija iesniedza kohēzijas politikas plānošanas dokumentus — partnerības nolīgumu 2021. gada 30. decembrī un Ekonomikas attīstības un inovācijas programmu Plus 2022. gada 26. janvārī [pievienot vēl citas darbības programmas, ja tās tiks iesniegtas līdz pavasara paketes publicēšanai]. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2021. gada 24. jūnija Regulu (ES) 2021/1060 Ungārijai ir jāņem vērā attiecīgie tai adresētie ieteikumi 2021.–2027. gada kohēzijas politikas fondu plānošanā. Tas ir priekšnoteikums no kohēzijas politikas fondiem paredzētā finansiālā atbalsta efektivitātes uzlabošanai un tā pievienotās vērtības maksimalizēšanai un vienlaikus veicina koordināciju, savstarpējo papildināmību un saskaņotību starp šiem fondiem un citiem Savienības instrumentiem un fondiem. Kohēzijas politikas programmu sekmīga īstenošana ir atkarīga arī no to šķēršļu novēršanas, kas kavē investīcijas zaļās un digitālās pārkārtošanās un sabalansētas teritoriālās attīstības atbalstam.

(22)Ungārijas darba tirgus kopumā ir labs, tomēr joprojām pastāv problēmas saistībā ar sieviešu un nelabvēlīgā situācijā esošu grupu zemo nodarbinātības līmeni. Mātes ar maziem bērniem parasti ilgstoši nestrādā, daļēji tāpēc, ka bērniem, kas jaunāki par trim gadiem, trūkst bērnu aprūpes vietu. Pateicoties īpašām programmām, bērnu aprūpes vietu skaits pakāpeniski palielinās, taču šīs iestādes saskaras arī ar darbinieku trūkumu. Pastāv ievērojamas iespējas paaugstināt nodarbinātības līmeni dažām nelabvēlīgā situācijā esošām grupām, piemēram, mazkvalificētiem darba ņēmējiem, ilgstošiem bezdarbniekiem, personām ar invaliditāti un romiem. Šīs grupas varētu labāk mobilizēt, nodrošinot tām prasmes un aktīvi palīdzot atrast darbu. Palīdzība darba meklēšanas laikā ir ierobežota, un tikai puse reģistrēto bezdarbnieku saņem finansiālus pabalstus. Bezdarbnieka pabalsta ilgums ir viens no visīsākajiem ES. Bezdarbs ir koncentrēts mazāk attīstītos reģionos un lauku apvidos.

(23)Nabadzības risks ir ievērojami samazinājies, taču daudzi cilvēki joprojām nespēj atļauties pirmās nepieciešamības preces. Materiālās un sociālās nenodrošinātības rādītāji joprojām ir vieni no augstākajiem ES, jo īpaši attiecībā uz bērniem. Nabadzība un sociālā atstumtība koncentrējas konkrētās grupās un teritorijās. Romu nabadzības rādītāji ir trīs līdz četras reizes augstāki, jo viņiem ir ierobežotāka piekļuve darba tirgum un sabiedriskajiem pakalpojumiem. Pēdējās desmitgades laikā sociālās drošības tīkls ģimenēm bez stabilas nodarbinātības ir pavājinājies, un pēdējā laikā nabadzības plaisa ir palielinājusies. Nodokļu sistēma nesamērīgi apgrūtina mazāk apmaksātus darba ņēmējus. Maz ticams, ka ģimenes ar zemiem ienākumiem saņems ienākuma nodokļa atlaidi uz vienu bērnu. Viņu galvenie ienākumu avoti, piemēram, atalgojums par sabiedrisko darbu, minimālie ienākumi un ģimenes pabalsts, neatbilda dzīves dārdzībai. Mājokļu enerģijas regulētās cenas nav mainījušās, tādējādi daļēji aizsargājot mājsaimniecības no nesenā preču cenu kāpuma. Tomēr tas nepalīdz nabadzīgām lauku mājsaimniecībām izmantot cieto kurināmo apkurei. Mājokļu cenu pieaugums rada papildu problēmas ģimenēm ar zemiem ienākumiem, kurām ir grūti piekļūt valsts mājokļu atbalsta shēmām. Tikmēr sociālie mājokļi ir kļuvuši nepietiekami un bieži panīkuši.

(24)Izglītības rezultāti Ungārijā ir zemāki par ES vidējiem rādītājiem. Līdz 15 gadu vecumam pamatprasmes ir ievērojami zemākas par ES un reģionu vidējiem rādītājiem, un pēdējās desmitgades laikā tās ir samazinājušās. Pretēji Eiropas tendencēm priekšlaicīga mācību pārtraukšana pēdējā desmitgadē ir palielinājusies līdz 12,0 % 2021. gadā, kas pārsniedz ES vidējo rādītāju 9,7 %. Priekšlaicīga mācību pārtraukšana ir augstāka vismazāk attīstītajos rajonos un sešas reizes lielāka romu vidū nekā pārējo iedzīvotāju vidū. To 25–34 gadus vecu cilvēku īpatsvars, kuriem ir terciārais diploms, kopš 2010. gada ir palielinājies, bet joprojām ir viens no zemākajiem ES. Dalība pieaugušo izglītībā ir nedaudz vairāk nekā puse no ES vidējā rādītāja. Trūkst digitālo prasmju, jo īpaši nabadzīgāko cilvēku vidū. Divās zemākajās ienākumu kvartilēs tikai 13 % un 18 % ungāru ir vismaz digitālās pamatprasmes, kas ir viens no zemākajiem procentiem ES. Nelabvēlīgā situācijā esošiem studentiem ir mazas iespējas iekļūt augstākās izglītības programmās. Nevienlīdzība izglītībā samazina sociālās mobilitātes iespējas. Zemā efektivitāte un taisnīgums skolu sistēmā, iespējams, ir saistīti ar zemo mācību programmu autonomijas līmeni, sociālekonomiskās daudzveidības trūkumu skolās un zemām skolotāju algām. Skolotāju trūkums kļūst par arvien lielāku problēmu. Lai gan kopējie rādītāji, piemēram, skolotāju un skolēnu attiecība, neliecina par akūtu trūkumu, sīkāka analīze liecina, ka trūkst konkrētu priekšmetu, piemēram, matemātikas, zinātnes un svešvalodu, skolotāju. Skolotāju trūkums ir saistīts arī ar skolu sistēmas sadrumstalotību, jo pusē no visām pamatskolām un zemākā līmeņa vidējās izglītības skolām ir mazāk nekā 150 skolēnu. Skolas, kurās ir liels nelabvēlīgā situācijā esošu skolēnu īpatsvars, īpaši cieš no kvalificētu skolotāju trūkuma. Vairāk nekā puse skolotāju izglītības absolventu nonāk citā karjerā, jo skolotājiem ir liela darba slodze un zems atalgojums, jo īpaši karjeras sākumā. Turklāt skolu centralizētā pārvaldība skolu vadītājiem atstāj ierobežotu autonomiju un instrumentus, lai uzlabotu mācīšanas kvalitāti.