[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 10.8.2006 COM(2006) 452 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS budžeta lēmējinstitūcijai par garantijām, uz ko attiecas vispārējais budžeta stāvoklis 2005. gada 31. decembrī {SEC(2006) 1071} SATURS Pirmā daļa. Notikumi kopš 2005. gada 30. jūnija pārskata, riska stāvoklis un budžeta garantiju aktivizēšana 3 1. Ievads darbības veidi 3 2. Notikumi pēc 2005. gada 30. jūnija ziņojuma 3 3. Riska stāvoklis 3 3.1. Neatmaksātais kapitāls 2005. gada 31. decembrī 3 3.2. Eiropas Savienības budžeta maksimālais gada risks: apmaksātās darbības 2005. gada 30. decembrī (skatīt pielikuma A2 tabulu) 4 3.3. Eiropas Savienības budžeta maksimālais teorētiskais gada risks: izlemtās un apmaksātās darbības 2005. gada 31. decembrī (skatīt pielikuma A3 tabulu) 4 4. Budžeta garantiju aktivizēšana 5 4.1. Maksājumi no skaidras naudas resursiem 5 4.2. Garantiju fonda aktivizēšana 5 5. Kopienas teorētiskās aizdevumu un garantiju kapacitātes analīze attiecībā uz trešām valstīm 5 6. Garantiju fonda stāvoklis 2005. gada 31. decembrī 6 7. Relatīvā viengabalainība 6 Otrā daļa. Risku novērtējums: to trešo valstu ekonomikas un finanšu stāvoklis, kuras gūst labumu no svarīgākajām aizdevuma operācijām 7 1. Ievads 7 2. Kandidātvalstis 7 3. Rietumbalkāni 7 4. Jaunās neatkarīgās valstis 8 Pirmā daļa. Notikumi kopš 2005. gada 30. jūnija pārskata, riska stāvoklis un budžeta garantiju aktivizēšana [1] 1. Ievads darbības veidi No Eiropas Savienības budžeta segtie riski rodas dažādu aizdevumu un garantēšanas darbību rezultātā, kuras var iedalīt divās kategorijās: aizdevumi, ko Eiropas Kopienas piešķir makroekonomiskiem mērķiem (aizdevumi dalībvalstīm maksājumu bilances atbalstam un finansiālā atbalsta ( MFA ) aizdevumi trešām valstīm) un aizdevumi mikroekonomiskiem mērķiem ( Euratom un Eiropas Investīciju bankas (EIB) aizdevumi[2] trešās valstīs). 2. Notikumi pēc 2005. gada 30. jūnija ziņojuma Attiecībā uz finansiālo atbalstu makroekonomiskiem mērķiem, ko piešķir trešām valstīm, 2005. gada otrajā pusē nav pieņemti jauni Padomes lēmumi un nav veikti aizdevumu maksājumi. Maksājumi dotāciju veidā sasniedza EUR 29,5 miljonus: EUR 3 miljoni Albānijai, EUR 1,5 miljoni Armēnijai un EUR 25 miljoni Serbijai un Melnkalnei. Attiecībā uz Euratom, pamatojoties uz spēkā esošiem lēmumiem, maksājumi netika veikti. Saskaņā ar Komisijas paziņojumu par finanšu plānu laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam[3] nākotnē Garantiju fonda finansējuma apjoms netiks stingri ierobežots, jo Garantiju fonda finansējums tiks īstenots no 4. budžeta pozīcijas (Ārējās attiecības), nevis kā šobrīd– no speciālām rezervēm. 3. Riska stāvoklis Šajā riska analīzē ir izmantoti vispāratzīti kritēriji attiecībā uz neatmaksāto kapitāla summu, Komisijas budžeta maksimālo gada risku un maksimālo teorētisko gada risku (metodoloģija ir paskaidrota Komisijas Personāla darba dokumentā). Detalizēti dati ir minēti attiecīgi pielikuma tabulās A1, A2 un A3. 3.1. Neatmaksātais kapitāls 2005. gada 31. decembrī Kopējais risks 2005. gada 31. decembrī bija EUR 16 521 miljoni salīdzinājumā ar EUR 16 333 miljoniem 2005. gada 30. jūnijā. Tabulā ir norādītas darbības, kas ietekmējušas neatmaksātā kapitāla summu kopš pēdējā ziņojuma. 1. tabula. Neatmaksātais kapitāls 2005. gada 31. decembrī* | EUR miljoni (noapaļoti) | Neatmaksātā kapitāla summa 2005. gada 30. jūnijā | 16 333 | Aizdevuma atmaksa | Euratom | 0 | Finansiālā palīdzība | -111 | EIB | -1243 | Aizdevumi izmaksāti | Euratom | 0 | Finansiālā palīdzība | 0 | EIB | 1580 | Valūtas kursa starpība starp EUR un citām valūtām | -38 | Neatmaksātā kapitāla summa 2005. gada 31. decembrī | 16 521 | * Visi garantētie aizdevumi (dalībvalstīm un trešām valstīm), neieskaitot nesamaksātos procentus un neizpildītos maksājumus. | Neatmaksātā kapitāla summa saistībā ar darbībām dalībvalstīs 2005. gada 31. decembrī bija EUR 2,966 miljoni; salīdzinājumam: 2005. gada 30. jūnijā tā bija EUR 3214 miljoni. Neatmaksātā kapitāla summa saistībā ar darbībām trešās valstīs 2005. gada 31. decembrī bija EUR 13 554 miljoni, salīdzinājumam: 2005. gada 30. jūnijā tā bija EUR 13 119 miljoni. 3.2. Eiropas Savienības budžeta maksimālais gada risks [4]: apmaksātās darbības 2005. gada 30. decembrī (skatīt pielikuma A2 tabulu) - 2006. gadā maksimālais gada risks ir EUR 2139 miljoni. - Risks attiecībā uz dalībvalstīm ir EUR 617 miljoni. - Risks attiecībā uz trešām valstīm ir EUR 1522 miljoni. 3.3. Eiropas Savienības budžeta maksimālais teorētiskais gada risks [5]: izlemtās un apmaksātās darbības 2005. gada 31. decembrī (skatīt pielikuma A3 tabulu)[6] - Maksimālais teorētiskais risks 2006. gadā ir EUR 2213 miljoni, un saskaņā ar atsevišķiem pieņēmumiem 2014. gadā tas pieaugs līdz EUR 2782 miljoniem. - Maksimālais teorētiskais risks attiecībā uz dalībvalstīm 2006. gadā saglabājas gandrīz nemainīgs – EUR 618 miljoni. - Trešām valstīm risks sasniedz EUR 1594 miljonus. Ir novērtēts, ka risks 2014. gadā pieaugs līdz EUR 2604 miljoniem. 4. Budžeta garantiju aktivizēšana 4.1. Maksājumi no skaidras naudas resursiem Komisija izmanto savus skaidras naudas resursus[7], lai novērstu kavējumus un no tiem izrietošās izmaksas savu aizdevuma operāciju apkalpošanā, ja kāds parādnieks novēlo maksājumu Komisijai. 4.2. Garantiju fonda aktivizēšana Ar Padomes 1994. gada 31. oktobra Regulu (EK, Euratom ) Nr. 2728/94, kurā izdarīti grozījumi, izveidoja Garantiju fondu ārējai darbībai. Ja kāds Kopienas piešķirta vai garantēta aizdevuma saņēmējs (trešās valstīs) novēlo maksājumu, tad Garantiju fondu aicina segt neizpildītās maksājumu saistības trīs mēnešu laikā no dienas, kad maksājums bija jāveic[8]. Garantijas fonds nebija jāizmanto, jo 2005. gada otrajā pusē visas saistības attiecībā uz šiem aizdevumiem tika pildītas. 5. Kopienas teorētiskās aizdevumu un garantiju kapacitātes analīze attiecībā uz trešām valstīm Praksē Kopienas aizdevumu un garantijas kapacitāti trešām valstīm ierobežo Garantiju fonda mehānisms, jo apropriācijas, kas pieejamas fonda nodrošinājumam, ir ierobežotas ar apjomu, kas ierakstīts garantijas rezervei pašreizējā finanšu plānojumā[9]. Pielikuma A4 tabulā ir aplēses par Kopienas aizdošanas kapacitāti attiecībā uz trešām valstīm laikposmā no 2005. līdz 2006. gadam saskaņā ar Garantiju fonda mehānismu. Aprēķina metode un norādes uz juridiskajiem dokumentiem ir sīkāk izklāstītas pielikumā. 2. tabulā ir norādītas neatmaksātās aizdevumu un aizdevumu garantiju operācijas trešām valstīm — to kopējā summa 2005. gada 31. decembrī ir EUR 13 680 miljoni. 2. tabula. Neatmaksātās aizdevumu un aizdevumu garantiju operācijas trešām valstīm miljonos EUR (noapaļoti) | 1. Neatmaksātais kapitāls, EK (MFA), Euratom | 1465 | 2. Neatmaksātais kapitāls, EIB | 12 089 | 3. Nesamaksātie procentu parādi1 | 126 | Neatmaksātā summa2 2005. gada 31. decembrī | 13 680 | 1 Nesamaksātie procentu parādi regulas, ar kuru izveido Garantiju fondu, nozīmē 2 Maksājumu saistības un saistību procenti nav iekļauti neatmaksātajā summā, ko sedz Fonds, un par tiem 6. sadaļā ziņas tiek sniegtas atsevišķi | Attiecība starp Fonda resursiem un neatmaksātā kapitāla saistībām Fonda izveides regulas nozīmē bija 9,7%, kas pārsniedz mērķciparu 9 %, kurš noteikts Regulā Nr. 1149/1999, ar ko groza Fonda izveides regulu Nr. 2728/94. Noteikumos ir paredzēts, ka gada beigās pārpalikumu atmaksā speciālai pozīcijai Eiropas Savienības vispārējā ieņēmumu dokumentā. 6. Garantiju fonda stāvoklis 2005. gada 31. decembrī Garantiju fonda apjoms 2005. gada 31. decembrī bija EUR 1323,94 miljoni. 2005. gada otrajā pusē tika reģistrētas šādas darbības: - Pirmais pārskaitījums fondā – EUR 140,11 miljoni. - Fonda 2004. gada atlikums: EUR 187,13 miljoni, ko atgriež Kopienas budžetā 2005. gadā - Tīrie ieņēmumi EUR 25,6 miljoni no fonda aktīvu ieguldījumiem 2005. gada 31. decembrī. 2005. gada otrajā pusē atguvumu nebija. Kopējais nokavēto maksājumu apjoms 2005. gada 31. decembrī, t.i., soda procenti saistībā ar Argentīnas Republiku, sasniedz USD 1 718 493,12, no tiem USD 1 448 433,44 (EUR ekvivalents 1 227 798,12), kas Fondam vēl ir jāatgūst. Atlikumu atmaksā EIB. 7. Relatīvā viengabalainība Aprēķinātā attiecība starp Garantiju fonda summu 2005. gada 31. decembrī (EUR 1323,94 miljoni) un maksimālo teorētisko gada risku aizdevumiem trešām valstīm 2006. gadā (EUR 1590 miljoni) ir 83% (skat. pielikuma A3 tabulu). Otrā daļa. Risku novērtējums: to trešo valstu ekonomikas un finanšu stāvoklis, kuras gūst labumu no svarīgākajām aizdevuma operācijām 1. IEVADS Rādītāji pirmajā daļā sniedz informāciju par riska, kas rodas vispārējam budžetam, kvantitatīvajiem aspektiem. Tomēr riska kvalitāte, kas atkarīga no operācijas veida un aizņēmēja stāvokļa, arī ir jāizvērtē. Tabulas ar valsts riska novērtējumu tagad ir sniegtas atsevišķi Komisijas dienestu darba dokumentā[10]. Tālāk ir sniegts īss analīzes kopsavilkums. Iedaļa, kurā analizēts citu trešo valstu stāvoklis, atrodama pielikuma 3.1. punktā. 2. KANDIDāTVALSTIS Bulgārijā 2005. gada pirmajā pusē bija vērojama ļoti strauja izaugsme, bet trešajā ceturksnī tās temps būtiski samazinājās. Faktiskais IKP pieaugums visa gada laikā sasniedza 5,5 %. Pieauguma tempa samazinājums galvenokārt bija saistīts ar milzīgajiem plūdiem vasaras mēnešos. Tekošā konta deficīts palielinājās līdz 11,8 % no IKP. Neto ārvalstu tiešo ieguldījumu (ĀTI) pieplūdums saglabājās spēcīgs, bet atšķirā no iepriekšējiem gadiem, ĀTI nebija pietiekami, lai finansētu tekošā konta deficītu 2005. gadā, un sedza tikai apmēram 75 %. 2005. gadā faktiskais IKP pieauguma temps Rumānijā samazinājās līdz 4,1 % galvenokārt milzīgo plūdu negatīvās ietekmes un strukturālo izmaiņu rezultātā, kas ietekmēja rūpniecisko aktivitāti. Tekošā konta deficīts 2005. gadā palielinājās minimāli: līdz 8,7% no IKP, salīdzinot ar 8,4 % 2004. gadā, un 85 % no šā apjoma sedza no ĀTI un vērtspapīru portfeļa ieguldījumiem. Ārējais parāds 2005. gadā palielinājās tikai par 2 % punktiem līdz 34,5 % no IKP. Salīdzinājumā ar 8,9% pieaugumu 2004. gadā Turcijā faktiskais IKP 2005. gadā palielinājās līdz 7,4 %. Galvenais izaugsmes avots bija ieguldījumi un privātais patēriņš. Tekošā konta deficīta pieaugums bija mazāks, nekā tika lēsts iepriekš: no 5,1 % 2004. gadā līdz 5,8 % no IKP 2005. gadā. Valsts finanšu sistēma darbojās labvēlīgi, izmantojot straujās izaugsmes priekšrocības un zemo algu pieaugumu valsts sektorā. Vispārējais valsts budžeta deficīts (2006. gada finanšu paziņojums, izmantojot ESA 95) samazinājās no 11,3 % no IKP 2003. gadā līdz 5,7 % no IKP 2004. gadā un 1,2 % 2005. gadā (vai aptuveni par 2 % pēc valsts finanšu statistikas). 3. RIETUMBALKāNI IKP pieaugums Albānijā 2005. gadā saglabājies augsts – 5,5 %. Ārējā sektorā joprojām vērojama nelīdzsvarotība. Lai gan tiek lēsts, ka tirdzniecības bilances deficīts 2005. gadā bija virs 23% no IKP, ievērojami privāti pārskaitījumi no ārvalstīm veicinājuši tekošā konta deficīta finansēšanu apmēram par 7,0 % no IKP. Tika panākts zināms progress valsts izdevumu un ieņēmumu vadībā, tomēr nodokļu administrēšanas un publiskā sektora pārvaldes stiprināšana joprojām paliek nopietns jaunās valdības uzdevums. Bosnijā un Hercegovinā 2005. gadā saglabājās stabila makroekonomikas vide, ekonomikai augot par aptuveni 5 % 2004. gadā. Strukturālās reformas joprojām bijušas diezgan lēnas, tomēr ir vērojami sasniegumi netiešo nodokļu un privatizācijas jomās. Nav oficiālu statistikas datu par tekošā konta deficītu, tāpēc var tikai lēst, ka tas ir 23 % no IKP. Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā saglabājās spēcīga ekonomiskā izaugsme. Faktiskais IKP pieaugums 2005. gadā bija 4,0 %, kas gandrīz nav mainījies, salīdzinot ar 2004. gada rādītāju – 4,1 %. Tekošā konta deficīts ievērojami uzlabojās 2005. gadā, deficītam samazinoties no gandrīz 8 % no IKP 2004. gadā līdz aptuveni 1½ % 2005. gadā. Aptuveni puse šāda uzlabojuma saistīta ar augstākiem eksporta rādītājiem. 2005. gada decembra beigās Valsts Bankas oficiālās rezerves aktīvi bija EUR 1,1 miljarda līmenī, kas ir līdzvērtīgi mazāk nekā aptuveni 4 mēnešu preču un pakalpojumu importam 2005. gadā. Decembra beigās bruto ārējais parāds bija apmēram 38 % no IKP. Serbijā un Melnkalnē ekonomikas izaugsme 2005. gadā ir bijusi noturīga galvenokārt pateicoties tirdzniecības rezultātiem un transporta, finanšu un celtniecības pakalpojumiem. Tiek lēsts, ka IKP Serbijā gada laikā ir audzis par 6,5 % visu gadu un Melnkalnē – par 3,8 % pirmajos deviņos 2005. gada mēnešos. Tekošā konta deficīts palielinājās līdz 8,5% no IKP. Spēcīgs ĀTI pieplūdums ir nedaudz atvieglojis finansēšanas prasības. Abās republikās reformu ietekme 2005. gadā ir bijusi spēcīga, un aplēses liecina, ka Serbijā privātā sektora daļa ir palielinājusies līdz 55 % no IKP privatizācijas un uzņēmumu pārstrukturēšanas rezultātā. 4. JAUNāS NEATKARīGāS VALSTIS Gruzijas ekonomiskā izaugsme 2005. gadā paātrinājās līdz aptuveni 8 % (2004. gadā – 6,2%) gan rūpniecības, gan lauksaimniecības nozaru pārliecinošā snieguma rezultātā. Pagājušajā gadā aizsākās privatizācijas process, tā radot ieņēmumus aptuveni 3 % no IKP apjomā. Tiek lēsts, ka tekošā konta deficīts ir palielinājies līdz aptuveni 10 % no IKP (7,6% 2004. gadā), lielā mērā pateicoties kapitāla preču ieplūdumam naftas/ dabas gāzes cauruļvada vajadzībām un citām investīcijām infrastruktūrā. Deficītu lielākoties finansēja no ārvalstu tiešo investīciju pieplūduma. Gruzijas ārējais parāds 2005. gada beigās nominālā izteiksmē nedaudz samazinājās līdz USD 1,8 miljardiem, savukārt IKP attiecība pret ārējo parādu saskaņā ar aplēsēm ir samazinājusies no 36 % (2004. g.) līdz aptuveni 30 % (2005. g.). Ukrainā nelabvēlīgo ārējās tirdzniecības nosacījumu dēļ (enerģijas importa cena pieaug, vienlaicīgi krītoties pasaules tirgus cenām metāla eksportam) apvienojumā ar gausajām investīcijām, kam par iemeslu ir nestabili politiskie apstākļi, faktiskie IKP rādītāji ir 2,4 % 2005. gadā (12,1 % 2004. g.). Ukrainas valsts ārējais parāds USD 13 miljardu apjomā tomēr saglabājas stabilā līmenī – aptuveni 16 % no IKP. Ukrainas Valsts bankas starptautiskās rezerves 2005. gadā ir palielinājušās divkārt galvenokārt ar privatizāciju saistīta kapitāla ieplūšanas rezultātā 2005. gada pēdējā ceturksnī. Līdz 2006. gada marta parlamenta vēlēšanām valstī joprojām valdīja politiskā nenoteiktība. Reitingu aģentūras tomēr Ukrainai saglabājušas individuālo reitingu BB līmenī (stabilas perspektīvas), ko pamato ar zemu valsts parādu un labu ārējo likviditāti. Moldovas IKP izaugsme 2005. gadā atkal pārsniedza 7 %, tā atspoguļojot spēcīgu vietējo pieprasījumu, ko papildina strauji pieaugošs pārskaitījumu apjoms. Tekošā konta deficīts palielinājies līdz 7 % no IKP 2005. gadā, pat ņemot vērā to, ka lielāko daļu tekošā konta deficīta sedz tikpat strauji augošs pārskaitījumu apjoms. Budžeta atlikums 2005. gadā pieauga tāpēc, ka palielinājās importam piemērotie nodokļi. Budžetā 2006. gadā vēl tomēr varētu rasties deficīts, atspoguļojot palielinātus izdevumus sociālajām programmām un ņemot vērā Moldovas parāda dzēšanu Parīzes kluba kreditoriem. Jau 2005. gadā izdevīga valūtas maiņas kursa un IKP pieauguma rezultātā valsts un valsts garantēta ārējā parāda apjoms samazinājās līdz vienai ceturtdaļai no IKP. Moldovas valsts bankas starptautiskās rezerves palielinājušās un pielīdzināmas vairāk nekā divu mēnešu importam. Tadžikistānas ekonomika 2005. gadā turpinājusi spēcīgi augt, un faktiskais IKP pieaugums ir reģistrēts 7,5 % līmenī salīdzinājumā ar 10,6 % 2004. gadā. Tiek lēsts, ka valsts budžeta atlikums 2005. gadā ir 0,1 % (atlikums ir reģistrēts jau trešo gadu pēc kārtas). Pateicoties veiksmīgam divpusējam aizdevuma līgumam ar Krieviju, kas ir Tadžikistānas lielākais kreditors, ārējais parāds 2005. gadā ir sarucis līdz līmenim, kas zemāks par 40 %. Tā rezultātā tiek lēsts, ka tekošā konta deficīts būs mazinājies no 4 % no IKP 2004. gadā līdz 3,6 % 2005. gadā. Bruto oficiālo rezervju līmenis ir nedaudz uzlabojies — ja 2004. gadā tās sedza 1,8 mēnešu importu, tad 2005. gada beigās — 1,9 mēnešu importu. [1] Lūdzu ievērot, ka pielikumā ir ietverts Komisijas dienestu darba dokuments ar sīki izstrādātu tabulu kopumu un paskaidrojumiem par šo ziņojumu. [2] Sīkāka informācija par EIB mandātiem ir norādīta pielikuma A1 tabulā. [3] COM (2004) 487, 2004. gada 14. jūlijs [4] Tehniskais termins „maksimālais gada risks” ir skaidrots pielikuma 1. punktā [5] Tehniskais termins „maksimālais teorētiskais gada risks” ir skaidrots pielikuma 1. punktā [6] Maksimālajā gada riskā tiek ņemts vērā aizdevumu apjoms, kas jāizmaksā pašreizējā finanšu plānā, jo vēl nav pieņemts lēmums par EIB pilnvarām laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam. [7] Saskaņā ar 12. pantu Padomes 2000. gada 22. maija Regulā (EK, Euratom ) Nr. 1150/2000, kurā izdarīti grozījumi un ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom, par Kopienu pašu resursu sistēmu. [8] Papildu informācija pielikuma 2.5. iedaļā. [9] Gada rādītājs, kas ierakstīts 2000.–2006. gada finanšu plānojumā, ir EUR 200 miljoni 1999. gada cenās; 2005. gadā šī summa bija EUR 223 miljoni. [10] SEK (2006) 1071