C 83/77

Apstiprināšanas pieteikuma publikācija attiecībā uz produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu

(2020/C 83/15)

Šī publikācija dod tiesības trīs mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

APSTIPRINĀŠANAS PIETEIKUMS ATTIECĪBĀ UZ PRODUKTA SPECIFIKĀCIJAS GROZĪJUMU, KAS NAV MAZNOZĪMĪGS, AIZSARGĀTA CILMES VIETAS NOSAUKUMA VAI AIZSARGĀTAS ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀDES GADĪJUMĀ

Grozījuma apstiprināšanas pieteikums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta pirmo daļu

“BRIE DE MELUN”

ES Nr.: PDO-FR-00111-AM01 – 2018. gada 26. septembris

ACVN (X) AĢIN ( )

1. Pieteikuma iesniedzēja grupa un tās likumīgās intereses

Nosaukums: Union interprofessionnelle de défense, de gestion et de contrôle du Brie de Meaux et du Brie de Melun [Starpnozaru apvienība “Brie de Meaux” un “Brie de Melun” aizsardzībai, pārvaldībai un kontrolei]

Adrese: 13 rue des Fossés – 77000 Melun, France

Tel. +33 164371392 / Fakss +33 164870427

El. paštas: odgbriemeauxmelun@gmail.com

Sastāvs: ražotājgrupu veido piensaimnieki, saimniecību siernieki, pārstrādātāji un “Brie de Melun” nogatavinātāji. Šādā statusā tā ir tiesīga ierosināt grozījumus specifikācijā.

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Produkta specifikācijas punkts, uz kuru attiecas grozījums vai grozījumi

☐ Produkta nosaukums

☒ Produkta apraksts

☒ Ģeogrāfiskais apgabals

☒ Izcelsmes apliecinājums

☒ Ražošanas metode

☒ Saikne

☒ Marķējums

☒ Citi: kontroles struktūras kontaktinformācija, valsts prasības

4. Grozījuma vai grozījumu veids

☐ Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu.

☒ Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu, ja vienots dokuments (vai tā ekvivalents) attiecībā uz produktu nav publicēts.

5. Grozījums vai grozījumi

5.1. Punkts “produkta apraksts”

Teikums:

““Brie de Melun” ir siers mīkstas masas siers, kas pagatavots no govs svaigpiena, pievienojot pienskābes baktēriju ieraugu un lēni notecinot.”

aizstāts ar šādu:

““Brie de Melun” ir mīkstas masas siers, kas ražots vienīgi no govs svaigpiena. Tas ir siers, kurā izmantotas pārsvarā pienskābes baktēriju kultūras.”

Precīzāk ir aprakstīts produkta izskats, norādot, ka “Brie de Melun” pieder pie sieriem “ar saziedējušu mizu”.

Vārdkopa “ražots vienīgi” ir pārņemta no specifikācijas punkta “Iegūšanas metode”, lai uzsvērtu faktu, ka viss izmantotais piens ir svaigpiens, kas “Brie de Melun” sieram ir raksturīgi.

Ir koriģēta atsauce uz recekļa veidu. Proti, tas nav “ar pienskābes baktēriju ieraugu iegūts” receklis, bet gan receklis, “kura iegūšanai izmantotas pārsvarā pienskābes baktēriju kultūras”, kas tieši ietekmē siera masas konsistenci un aromātus.

Šis teikums ir pievienots arī vienotajā dokumentā, aizstājot kopsavilkuma teikumu “Siers no govs svaigpiena, ar mīkstu masu, kura plānā miziņa [..]”.

Teikums:

“Tam ir saplacināta cilindra forma, kura diametrs ir aptuveni 27 centimetri un augstums 3 centimetri.”

aizstāts ar šādu:

“Tas ir saplacināta cilindra formā ar stūrainām vai noapaļotām malām. Veidnes iekšējais diametrs ir no 27 cm līdz 28 cm.” Papildinot produkta aprakstu, ir pievienota piebilde, ka malas var būt “stūrainas vai noapaļotas”.

Siera rituļu izmēru kontrole var būt neprecīza, jo siers nogatavināšanas laikā deformējas. Tāpēc ir pievienota piebilde, ka izmērs atbilst veidņu iekšējam diametram. Ir svītrots siera rituļu biezums (3 cm), jo rituļa augstums izriet no attiecības starp siera rituļu diametru un svaru, tāpēc šis precizējums nav vajadzīgs.

Šis teikums ir pievienots arī vienotajā dokumentā, kopsavilkumā aizstājot vārdus “saplacināta cilindra formā”.

Ir pievienota piebilde, ka pelējuma pārklājums ir “balts” (atbilstīgi kopsavilkumam), kas ļauj precīzāk aprakstīt saziedējušās miziņas izskatu. Šie pelējuma ziedi ir saistīti ar Penicillium candidum attīstīšanos.

Turklāt citu fermentus izdalošu mikroorganismu attīstības dēļ miziņā var būt arī sarkani vai brūni plankumi, papildus kopsavilkumā norādītajam vārdam “sarkani” vienotajā dokumentā pievienoti arī vārdi “vai brūni”.

Teikums:

“Tas satur vismaz 45 procentus tauku un 40 procentus sausnas.”

aizstāts ar šādu:

“[..] satur vismaz 45 gramus tauku uz 100 g siera kopējā sausā ekstrakta un 40 gramus sausnas uz 100 gramiem siera.”

Tauku saturu izsaka gramos uz 100 gramiem siera kopējā sausā ekstrakta nevis procentos. Tāpat arī sausnas saturu izsaka sausnas gramos uz 100 g siera nevis procentos.

Šis teikums ir pievienots arī vienotajā dokumentā.

Ir svītrots apzīmējums “vienmērīga krējuma krāsa”, jo masas krāsa rituļa vidū un malās atšķirīga, tātad tā nav vienāda. Turklāt krāsa nav nemainīga, tā var mainīties atkarībā no gadalaika un atkarībā no govju ēdināšanas.

Ir pievienota šāda rindkopa:

“Pēc piecu nedēļu ilgas nogatavināšanas “Brie de Melun” kļūst par baltas krāsas sieru. Tā masa ir drupana, zem miziņas nedaudz plūstoša. Sākotnēji tam ir pienskābei piemītoša garša, pēc tam tā atgādina raugu, un tam ir nedaudz skābena piegarša. Piecu līdz astoņu nedēļu laikā tas maigi nogatavinās virzienā no miziņas uz vidu, tā konsistence kļūst elastīgāka. Tā aromāts attīstās. Pēc astoņām līdz desmit nedēļām “Brie de Melun” ir nogatavinājies līdz viducim, tā masa nu ir viendabīga, tā konsistence ir no elastīgas līdz nedaudz plūstošai. Tam ir rūgtena nots, piena piegarša un noturīga garša. Tam ir līdzsvarota smarža, kuras nianšu diapazonā ietilpst gan dzīvniekiem, gan augiem piemītošas notis.”

Masas izskats aprakstīts atbilstīgi siera nogatavināšanās pakāpei.

Konsistence no “drupanas” (kad siers ir nogatavināts piecas nedēļas) mainīta uz “elastīgu līdz nedaudz plūstošu” (kad siers ir nogatavināts astoņas līdz desmit nedēļas).

Runājot par organoleptiskajiem rādītājiem, sieram “Brie de Melun” pēc minimālā nogatavināšanas perioda (piecas nedēļas) ir pienskābei raksturīga garša, pēc tam tā atgādina raugu, un tam ir nedaudz skābena piegarša. Laikā no piektās līdz astotajai nogatavināšanas nedēļai tā aromāts attīstās. Pēc astoņām līdz desmit nedēļām tas iegūst rūgtenu noti, piena piegaršu un noturīgu garšu. Tam ir līdzsvarota smarža, kuras nianšu diapazonā ietilpst gan dzīvniekiem, gan augiem piemītošas notis.

Arī šī rindkopa ir pievienota vienotajā dokumentā.

Teikums:

“Nogatavināšana notiek vismaz četras nedēļas no pagatavošanas dienas.”

aizstāts ar šādu:

“Nogatavināšanas periods ilgst vismaz piecas nedēļas no ierauga pievienošanas dienas.”

Nogatavināšanas laiks ir aizgūts no specifikācijas punkta “Iegūšanas metode”. Tas no četrām nedēļām ir pagarināts līdz piecām, lai nostiprinātu produkta tipiskumu un ņemtu vērā operatoru faktisko praksi, jo ar četrām nedēļām dažos gadījumos var nepietikt, lai panāktu, ka sieram “Brie de Melun” ir raksturīgās īpašības.

Teikums:

“Tā svars pēc četrām nogatavināšanas nedēļām ir no 1,5 kilogramiem līdz 1,8 kilogramiem.”

aizstāts ar šādu:

“Tā svars ir no 1,5 kilogramiem līdz 2,2 kilogramiem.”

Nosakot šīs robežvērtības, ir ņemts vērā tas, ka tirgū “Brie de Melun” piedāvā dažādā nogatavinājuma pakāpē stadijās. Jo augstāka ir siera nogatavinājuma pakāpe, jo vairāk tas zaudē mitrumu, tāpēc tā svars samazinās. Ja svars ir mazāks par 1,5 kg, tad siers ir pārāk sauss un tam vairs nepiemīt ar šo ACVN apzīmētā produkta raksturīgās īpašības.

Šis teikums ir pievienots arī vienotajā dokumentā, kopsavilkumā aizstājot vārdkopu “vidējais svars ir 1,5 kg”.

Pievienots šāds teikums:

“Pēc vismaz piecām nogatavināšanas nedēļām sieru “Brie de Melun” var sadalīt tikai uz pusēm vai porcijās (ķīļveida gabalos, kas griezti virzienā no viduča uz sāniem).”

Galapatērētājam sieru “Brie de Melun” reti pārdod veselā veidā, jo tas ir liela izmēra siera ritulis. Ir pievienoti noteikumi par sadalīšanu, lai katram gabalam būtu mala būtu ar miziņu (sāniem) un tādējādi tas atgādinātu par siera noapaļoto formu; tas ir parastais sagriešanas paņēmiens. Ir pievienota arī piebilde, ka sadalīšanu var veikt tikai pēc vismaz piecām nogatavināšanas nedēļām.

Šis teikums ir pievienots arī vienotajā dokumentā.

5.2. Punkts “Ģeogrāfiskais apgabals”

Lai atvieglotu kontroli, ir pievienots ģeogrāfiskā apgabala pašvaldību saraksts. Šajā sarakstā iekļautas visas pašvaldības tajā ģeogrāfiskajā apgabalā, kurā var veikt visus piena iegūšanas, sieru ražošanas un nogatavināšanas posmus, pamatojoties uz Francijas oficiālo 2017. gada administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru.

5.3. Punkts “izcelsmes apliecinājums”

Ir pievienoti operatoru ziņošanas pienākumi. Šie grozījumi ir saistīti ar valsts likumdošanas un normatīvo aktu attīstību. Proti, ir:

— paredzēta operatoru identifikācija atļauju saņemšanai, atzīstot viņu spēju izpildīt specifikācijas prasības,

— iekļauta rindkopa par uzskaiti un dokumentiem, kas saistīti ar izsekojamību,

— norādītas deklarācijas, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu zināšanas par ražošanu un tās uzraudzību,

— iekļauta rindkopa par to produktu īpašību kontroli, kurus paredzēts laist tirgū ar cilmes vietas nosaukumu.

5.4. Punkts “Ražošanas metodes apraksts”

Piena ražošana

Lai reģistrētu tradicionālās prakses, specifikācijā ir pievienoti punkti par ganāmpulku, tā izmitināšanu, rupjo lopbarību, barības koncentrātiem un pārtikas autonomiju (ēdināšana un lopbarības audzēšanas platību uzturēšana).

Ganāmpulks

Pievienota piena ganāmpulka definīcija: visas slaucamās govis, kas atrodas saimniecībā, tajā skaitā atšķirtās telītes un cietstāvošās govis. Šīs definīcijas mērķis ir skaidri noteikt, uz kuriem dzīvniekiem tiek veikta atsauce, kad pārējās specifikācijās izmanto terminu “piena ganāmpulks”, lai izvairītos no pārpratumiem un atvieglotu kontroli.

Ir pievienots piena ganāmpulka sastāvs: vismaz 80 % dzīvnieku, kas dzimuši saimniecībā vai nākuši no piena ganāmpulkiem attiecīgajā apgabalā, lai govis vislabāk pielāgotos vietējiem audzēšanas apstākļiem (turēšana uz salmiem, barības veids) un svaigpiena pārstrādei.

Ir pievienota piebilde, ka pārošanai (apsēklošanai un dabiskai aplecināšanai) izraudzītajiem buļļiem ir jābūt ar tādām ģenētiskajām īpašībām, kas veicina olbaltumvielu satura celšanu pienā, lai ģeogrāfiskajā apgabalā ražotais piens saglabātu piemērotību pārstrādei sierā “Brie de Melun”.

Turēšana

Ir pievienota piebilde, ka salmu izmantošana slaucamo govju pakaišiem ir obligāta, jo slaucamo govju izmitināšana uz salmiem šajā ģeogrāfiskajā apgabalā ir tradicionāla prakse. Šis izmitināšanas veids ļauj uzturēt svaigpiena dabisko floru ietekmējošu mikrobu ekosistēmu, kas piedalās siera “Brie de Melun” specifisko īpašību veidošanā. Lai garantētu pakaišu kvalitāti, ir pievienoti minimālie salmu piegādes apjomi (0,5 kg uz vienu govi dienā, ja izmanto steliņģu sistēmu, 5 kg, ja govis kūtī ir brīvas turēšanas režīmā). Lai saglabātu to kvalitāti, salmus uzglabā zem jumta.

Slaucamo govju ēdināšana

Ir pievienota kopējās barības devas definīcija: “visa rupjā lopbarība (pamatdeva) un izdalītie koncentrāti” un arī zāles definīcija: “jebkurš produkts, kas iegūts no pastāvīgām, pagaidu vai mākslīgām pļavām un kura pamatā ir zālaugi un/vai pākšaugi”, lai kontroles veikšanas laikā ļautu labāk izprast specifikācijas noteikumus.

Ir pievienota piebilde, ka 80 % no sausnas kopējā ganāmpulka devā nāk no ģeogrāfiskā apgabala un 50 % no pašas saimniecības, jo Brī [Brie] pašvaldības saimniecības tradicionāli izmanto savu un ģeogrāfiskā apgabala galveno kultūru (graudaugus, bietes) blakusproduktus.

Šis noteikums ir pievienots vienotā dokumenta 3.3. punktā.

Proti, saimniecības ir jaukta tipa jauktas zemkopības un lopkopības saimniecības, kuru rīcībā tāpēc ir dažādi produkti, ko var izmantot ganāmpulka ēdināšanai. Tomēr slāpekli saturošas lopbarības koncentrātu daudzums bieži vien nav pietiekams, lai apmierinātu slaucamo govju vajadzības laktācijas periodā. Tāpēc audzētāji izmanto barības līdzekļus, kuru izcelsme nav šajā apgabalā; to proporcija ir ne vairāk kā 20 % no kopējās barības devas sausnas.

Vietējās govju ēdināšanas sistēmas pamatā ir daudzveidīga pamatbarības deva, un tajā izmanto pašas saimniecības un citu ģeogrāfiskā apgabala saimniecību blakusproduktus. Tāpēc ir pievienoti šādi elementi:

— atļautās rupjās lopbarības saraksts (ganību zāle, ko izēdina svaigu vai konservētā veidā kā skābbarību vai sienu, kurš bijis ar plēvi pārvilktās ķīpās vai ir dehidrēts; nenogatavojušies graudaugi un pākšaugi, ko izbaro svaigus vai konservētus kā skābbarību; kukurūza un sorgo, ko izbaro svaigu, konservētu kā skābbarību vai dehidrētu; graudaugu drabiņas; lopbarības bietes un citas saknes un bumbuļi, kā arī to mīkstums vai izspaidas svaigā vai dehidrētā veidā; graudaugu, pākšaugu un eļļasaugu salmi); ir veikti precizējumi attiecībā uz lopbarības biešu, kartupeļu un zaļbarības izēdināšanas kārtību;

— prasība, ka pamatbarības devā jābūt vismaz trim sastāvdaļām, no kurām divas ir obligātas – svaiga vai konservēta zāle (4 kg sausnas uz katru ražojošo slaucamo govi dienā, kur 2 kg ir lopbarības pākšaugi) un biešu mīkstums vai lopbarības bietes (vismaz 2 kg sausnas uz katru ražojošo slaucamo govi dienā).

Šis noteikums ir pievienots vienotā dokumenta 3.3. punktā.

Ir pievienota piebilde, ka galvenā barība nedrīkst pārsniegt 60 % no lopbarības daudzuma, lai nodrošinātu daudzveidīgu barību. Tomēr, ja galvenā barība ir zāle, tā šo robežvērtību var pārsniegt, un šajā gadījumā nav obligāti jāievēro noteikums par trim sastāvdaļām.

Šis noteikums ir pievienots vienotā dokumenta 3.3. punktā.

Ir pievienota piebilde, ka lopbarības koncentrātu uzņemšana vidēji gadā ir ierobežota līdz 25 % no kopējās barības devas sausnas uz vienu slaucamo govi, lai govju uzturā nodrošinātu vietu rupjajai lopbarībai un tādējādi stiprinātu saikni ar ģeogrāfisko apgabalu.

Šis noteikums tāpat kā tālāk norādītais saraksts ir pievienots vienotā dokumenta 3.3. punktā.

Pievienots atļauto koncentrātu saraksts un to izēdināšanas kārtība:

— labības graudi un to produkti;

— pākšaugu sēklas un to produkti;

— eļļasaugu sēklas vai augļi un to produkti;

— biešu vai cukurniedru melase;

— sūkalas (tikai saimniecību sierniekiem);

— barības piedevas, izņemot metionīnu, kas pasargāts no noārdīšanās spureklī, urīnvielu un tās produktus;

— zootehniskās piedevas.

Ir pievienots arī minimālais telīšu ganīšanas periods ģeogrāfiskajā apgabalā, kura ilgums ir vismaz pieci mēneši.

Ir pievienots noteikums, ka ģenētiski modificētu kultūru audzēšana visās to saimniecību platībās, kurās ražo pienu pārstrādei par sieru ar cilmes vietas nosaukumu “Brie de Melun”, ir aizliegta (šis aizliegums attiecas uz visu sugu augiem, kurus var izmantot kā barību šīs saimniecības dzīvniekiem, un uz jebkuras sugas kultūrām, ar ko šo barību ir iespējams kontaminēt). Tas nodrošina saikni ar vietējo apgabalu un apstiprina lopbarības tradicionālo raksturu (50 % sausnas kopējā barības devā, ko saņem saimniecībā izaudzētie liellopi).

Lopbarības platību uzturēšana

Ir pievienoti nosacījumi organisko kūtsmēslu izkliedēšanai (vismaz 30 dienu pārtraukums laikā starp organiskā mēslojuma došanu un pļavas nopļaušanu vai noganīšanu; 21 diena komposta gadījumā; nelauksaimnieciskas izcelsmes kūtsmēslu kvalitātes uzraudzība; nosacījumi nelauksaimnieciskas izcelsmes organisko kūtsmēslu izkliedēšanai). Šo noteikumu mērķis ir novērst jebkuru piesārņošanas risku, jo “Brie de Melun” tiek izgatavots no svaigpiena.

Ražošanas apstākļi

Specifikācijā ir pievienotas daļas par izmantoto pienu, pārstrādi (sarecināšanu ar renetu [himozīna fermentu], formēšanu veidnēs, notecināšanu, sālīšanu un žāvēšanu/sausināšanu), transportēšanu pirms nogatavināšanas, nogatavināšanu un nosūtīšanu.

Šī daļa ir papildināta arī tamdēļ, lai labāk raksturotu “Brie de Melun” tehnoloģisko procesu. Tas darīts ar nolūku precizēt metodes, kuras izkopuši siera ražotāji, un vienlaikus noteikt sasniedzamos parametrus, kuri nodrošina šā produkta īpatnības.

Izmantotais piens

Ir pievienots piena savākšanas maksimālais termiņš un piena izmantošanas maksimālais termiņš – savākšana kā minimums reizi 48 stundās un ne vairāk kā 36 stundu atstarpe starp piena savākšanu un ierauga uzsēšanu, jo šo sieru izgatavo tikai no svaigpiena, tāpēc jāierobežo piena kvalitātes pasliktināšanās.

Ir pievienotas šādas prasības:

— izmantoto govs svaigpienu standartizē attiecībā uz tauku saturu, veicot daļēju piena nokrejošanu ne vairāk kā 40 °C temperatūrā;

— pienu nogatavina, veicot iepriekšēju nogatavināšanu un/vai nogatavināšanu. Iepriekšējas nogatavināšanas periods ir īsāks par 48 stundām, temperatūrai nepārsniedzot 35 °C;

— pats nogatavināšanas posms ir īsāks par 7 stundām, temperatūrai nepārsniedzot 31 °C;

— ražošanā atļautās sastāvdaļas, neskaitot piena izejvielas, ir šādas – renets [himozīna ferments], baktēriju kultūras, raugi, nekaitīgās pelējumsēnes, kalcija hlorīds un sāls;

— iir aizliegts izmantot šādus piena veidus: mikrofiltrētu pienu, rekombinētu pienu, atjaunotu pienu un atšķaidītu pienu; aizliegts pievienot piena pulveri, izņemot ieraugu, pilnīgi vai daļēji koncentrētu pienu, neatkarīgi no procesa (ultrafiltrēšana, mikrofiltrēšana vai kāda cita metode);

— līdz ar to olbaltumvielu pievienošana ir aizliegta, un izmantot drīkst tikai svaigpienu, kas standartizēts attiecībā uz tauku saturu, veicot nokrejošanu;

— ierauga pagatavošana no pulvera uz piena bāzes ir atļauta, ja tā pievienošanas proporcija nepārsniedz 4 % no ražošanā izmantotā piena daudzuma;

— termofilo kultūru uzsēšana ir aizliegta, jo tās var ietekmēt “Brie de Melun” organoleptiskās īpašības.

Tas atbilst “Brie de Melun” ražotāju pašreizējai tehnoloģiskai kompetencei un praksei.

Pārstrāde

Ir pievienotas šādas prasības:

— metodes, kas paredz izejvielu un ražošanā esošo produktu saglabāšanu temperatūrā, kas zemāka par 0 °C, vai modificētā atmosfērā, ir aizliegtas, lai nodrošinātu “Brie de Melun” īpašību izveidošanos;

— pārstrādes un nogatavināšanas posmos ir atļauts izmantot tradicionālos materiālus (koksni, salmus un meldrus; tas jo īpaši attiecas uz sietiem, kuras izmanto siera notecināšanai un apgriešanai otrādi nogatavināšanas laikā).

Ir pievienota atsauce par ražošanas un nogatavināšanas ilguma uzskaiti – to skaita no sarecināšanas dienas.

– Sarecināšana

Teikums:

“Pienu drīkst sildīt tikai vienreiz un tikai siera sarecināšanas laikā, līdz temperatūrai, kas nepārsniedz 30 °C.”

aizstāts ar šādu:

“Sarecināšanas laikā piena maksimālā temperatūra ir 31 ° C.”

Praktiski notiek tā, ka pienu pirmoreiz sasilda, lai varētu nokrejot, un pēc tam vēlreiz silda, lai pievienotu himozīna fermentu un sarecinātu. Tāpēc svītrots noteikums, kas atļauj sildīt pienu tikai vienreiz – galvenokārt tas bija paredzēts piena uzturēšanai svaigpiena stāvoklī. Sildīšanas temperatūra paliek zemāka par vai vienāda ar 40 ° C, lai garantētu, ka tiek izmantots svaigpiens.

Ir pievienoti sarecināšanas mērķparametri (pH mazāks par 6,5 vai skābums, kas pārsniedz 21 °D [pēc Dornika skalas], piena temperatūra nepārsniedz 31 °C), kā arī pH, kāds tas ir sarecēšanas beigās (nepārsniedz 4,8 jeb skābums ir 60 ° pēc Dornika skalas), jo tie ļauj aprakstīt “Brie de Melun” raksturīgo tehnoloģisko procesu.

Teikums “Sarecēšana ilgst vismaz astoņpadsmit stundas” (tas ir ilgums, kas norādīts arī kopsavilkumā) aizstāts ar šādu: “Koagulācija ilgst vismaz 16 stundas.”, jo attiecīgie parametri tiek pilnībā sasniegti pēc 16 stundu ilgas sarecēšanas.

Pievienota arī prasība par reneta [himozīna fermenta] veidu. Tam jābūt iegūtam no teļa kuņģa glumenieka, tādējādi aizliegts ir augu vai mikrobu izcelsmes recinātājs. Pievienota arī prasība par izmantotajām devām: maksimālā deva ir 15 mg uz 100 l piena, bet himozīna maksimālais saturs ir 750 mg/l.

– Formēšana veidnēs

Ir veikts atgādinājums par veidņu iekšējo izmēru, kas norādīts punktā “Produkta apraksts”.

Ir pievienota piebilde, ka recekli var sagriezt un ka recekli var maisīt (tādējādi tas tiek sagraizīts, un sākas tā notecināšana). Ir pievienota arī piebilde, ka recekli ievieto veidnēs un tās izvieto uz pīteņiem, lai varētu notecināt sūkalas.

Teikums “Ar iegūto masu, kas ir ļoti trausla, jārīkojas īpaši piesardzīgi” ir svītrots, jo to nevar precīzi kontrolēt.

– Notecināšana

Ir pievienota prasība par vismaz 18 stundu ilgu notecināšanas laiku, aizstājot apzīmējumu “lēna” spēkā esošajā specifikācijā, ņemot vērā to, ka recekļa iegūšanai izmantotas pārsvarā pienskābes baktēriju kultūras. Ir pievienota arī prasība, ka sūkalu notecināšana notiek bez presēšanas un ka gatavojamais siers tiek apvērsts vismaz divas reizes, lai veicinātu sūkalu notecēšanu smagumspēka ietekmē. Kopsavilkumā norādītais 36 stundu notecināšanas laiks ir pārrakstīšanās kļūda, šis ilgums neatbilst praksei.

– Sālīšana

Teksts papildināts, norādot, ka siers tiek sālīts abās rituļa pusēs un sānos 48 stundu laikā pēc izņemšanas no veidnes, lai ļautu sālim vienmērīgi iekļūt visā masā. Veikt sālīšanu ar rokām, kā norādīts kopsavilkumā, bet ne spēkā esošajā specifikācijā, nav vajadzības, jo mehanizēti veikta sālīšana ir vienmērīgāka un viendabīgāka, jo mehanizētās sālīšanas paņēmieni mūsdienās ir efektīvi un precīzi īstenojami atbilstīgi prasībām.

– Žāvēšana-susināšana

Teksts papildināts ar norādi, ka pēc notecināšanas sieru var novietot uz augu izcelsmes materiāla pīteņa, jo tas atvieglo žāvēšanu.

Piebilsts, ka pēc sālīšanas sieram ir žāvēšanas posms, kas 6 ° C līdz 12 ° C temperatūrā ilgst ne mazāk kā 10 dienas.

– Pārvadāšana pirms nogatavināšanas

Pievienota piebilde, ka “svaigi sālītus” sierus (sieri, kas ražoti pirms mazāk nekā septiņām dienām) var nosūtīt nogatavinātājiem. Specifikācija papildināta ar pārvadāšanas nosacījumiem, lai tādējādi neradītu pārāk lielu pārtraukumu sieru nogatavināšanas procesos: pārvadāšanu var veikt pozitīvā temperatūrā, kas var būt līdz 12 ° C, ne ilgāk kā 24 stundas. Visu pārvadāšanas laiku, kas pārsniedz 24 stundas, pieskaita piecām minimālajām nogatavināšanas nedēļām.

– Nogatavināšana

Ir papildināts noteikums par minimālo nogatavināšanas laiku, kas tiek skaitīts, sākot no sarecēšanas dienas, nevis no pagatavošanas dienas; tas ir precīzāks laiks un dod iespēju konkretizēt pārbaudes. Turklāt šis ilgums no četrām nedēļām ir pagarināts līdz piecām, lai pastiprinātu produkta tipiskumu un ņemtu vērā pašreizējo tirgus dalībnieku praksi.

Ir pievienoti nogatavināšanas nosacījumi atbilstīgi pašreizējai praksei:

— temperatūra no 4 °C līdz 14 °C ;

— mitruma saturs no 80 % līdz 98 %;

— apgriešana vismaz reizi nedēļā, lai uz abām pusēm varētu vienmērīgi attīstīties pelējums;

— apgriešanu veic ar rokām, jo receklis ir drupans un tātad trausls;

— ir atļauta nogatavināšana uz koka plāksnēm – šī tradicionālā metode joprojām tiek izmantota.

– Nosūtīšana

Ir pievienota apraksts, norādot, ka “Brie de Melun”, vajadzības gadījumā novietojot to uz salmiem, tiek iepakots papīra vai plastmasas plēves iesaiņojumā, un ka tas tiek nosūtīts kartona kastē, koka kastē vai pārvadāšanai paredzētā kastē. Izmantotajam iepakojumam ir jābūt tādam, kas ļauj darboties ar sieru, to nesalaužot.

Šie noteikumi ir pievienoti vienotā dokumenta 3.5. punktā “Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi”.

5.5. Punkts “Saikne”

Punkts “Saikne” ir pilnībā pārrakstīts, lai skaidrāk parādītu saikni starp “Brie de Melun” un tā ģeogrāfisko apgabalu, būtiski neizmainot šo saikni. Šāds izklāsts īpaši izceļ piena ražošanas apstākļus, kuri ļauj izmantot svaigpienu, kas piemērots pārstrādei par sieru, un tam ir nepieciešama īpaša tehnoloģiskā kompetence, kā arī nogatavināšanas apstākļi. Punktā “Ģeogrāfiskā apgabala specifika” ir dots ģeogrāfiskā apgabala dabas apstākļu apraksts, kā arī raksturoti cilvēkfaktori, sniedzot īsu ieskatu vēsturē un uzsverot īpašo zinātību. Punkts “Produkta specifika” vērš uzmanību uz dažiem produkta aprakstā iekļautiem elementiem. Visbeidzot, punktā “Cēloņsakarība” ir izskaidrota mijiedarbība starp produktu un dabas apstākļiem un cilvēkfaktoriem.

Šis grozījums izdarīts arī vienotajā dokumentā.

5.6. Punkts “Marķēšana”

Atsauce uz INAO logotipu ir svītrota.

Ir pievienots šāds teikums:

““Brie de Melun” marķējumā iekļauj:

— cilmes vietas nosaukumu;

— Eiropas Savienības apzīmējumu ACVN.”

Šis grozījums izdarīts arī vienotajā dokumentā.

5.7. Punkts “Citi”

Ir atjaunināta dalībvalsts kompetentās iestādes adrese.

Tāpat atjaunināts grupas nosaukums un kontaktinformācija.

Punktā, kas attiecas uz ģeogrāfisko apgabalu:

— ir svītrots formulējums “dabiskais Brī reģions ar Melun līdzenumu apgabala centrā”, jo tas neizriet no noteiktā ģeogrāfiskā apgabala apraksta.

Sadaļā, kurā minētas atsauces uz kontroles struktūrām, ir aktualizēts oficiālo struktūru nosaukums un kontaktinformācija. Šajā punktā ir norādīta kompetento kontroles iestāžu kontaktinformācija Francijas līmenī: Institut national de l’origine et de la qualité [Cilmes vietu un kvalitātes valsts institūts] (INAO) un Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes [Konkurences, patēriņa un krāpšanas apkarošanas ģenerāldirekcija] (DGCCRF). Ir iekļauta piebilde, ka sertifikācijas iestādes nosaukums un kontaktinformācija ir pieejama INAO tīmekļvietnē un Eiropas Komisijas datubāzē.

Punktā par valsts prasībām ir pievienota tabula ar galvenajiem pārbaudāmajiem elementiem un novērtēšanas metodēm.

VIENOTS DOKUMENTS

“BRIE DE MELUN”

ES Nr.: PDO-FR-00111-AM01 – 2018. gada 26. septembris

ACVN (X) AĢIN ( )

1. Nosaukums vai nosaukumi

“Brie de Melun”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.3. grupa. Siers

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

“Brie de Melun” ir siers ar mīkstu masu, kas ražots vienīgi no govs svaigpiena. Tas ir siers, kura pagatavošanai izmantotas pārsvarā pienskābes baktēriju kultūras.

Tas ir saplacināta cilindra formā ar stūrainām vai noapaļotām malām. Izmantotās veidnes iekšējais diametrs ir no 27 cm līdz 28 cm.

Sieram ir plāna pelējumveida miziņa, pārklāta ar baltu pelējuma kārtiņu, miziņā var būt arī sarkani vai brūni plankumi vai svītras.

Tā masa ir viegli sāļa un satur vismaz 45 gramus tauku uz 100 g siera masas kopējā sausnā un 40 gramus sausnas uz 100 gramiem siera.

Minimālais nogatavināšanas ilgums ir piecas nedēļas no sarecēšanas dienas. Šajā posmā tā svars ir no 1,5 kilogramiem līdz 2,2 kilogramiem.

Pēc piecu nedēļu ilgas nogatavināšanas “Brie de Melun” kļūst par baltas krāsas sieru. Tā masa ir drupana, zem miziņas nedaudz plūstoša. Sākotnēji tam ir pienskābei piemītoša garša, pēc tam tā atgādina raugu, un tam ir nedaudz skābena piegarša. Piecu līdz astoņu nedēļu laikā tas maigi nogatavinās virzienā no miziņas uz vidu, tā konsistence kļūst elastīgāka. Tā aromāts attīstās. Pēc astoņām līdz desmit nedēļām “Brie de Melun” ir nogatavinājies līdz viducim, tā masa ir kļuvusi viendabīga, tā konsistence ir no elastīgas līdz nedaudz plūstošai. Tam ir rūgtena nots, piena piegarša un noturīga garša. Tam ir līdzsvarota smarža, kuras nianšu diapazonā ietilpst gan dzīvniekiem, gan augiem piemītošas notis.”

Pēc vismaz piecām nogatavināšanas nedēļām sieru “Brie de Melun” var sadalīt tikai uz pusēm vai porcijās (ķīļveida gabalos, kas griezti virzienā no viduča uz sāniem).

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Ražojošo slaucamo govju pamatbarība ir pietiekami dažādota. Visu gadu ik dienu to veido vismaz trīs sastāvdaļas, no kurām divas ir obligātas.

— Viena ir balstīta uz svaigas vai konservētas zāles bāzes, kas satur vismaz četrus kilogramus sausnas. Ražojošās slaucamās govis zāli ēd ganībās vai tā tām tiek izdalīta. Vismaz divus kilogramus šīs sausnas ir jāveido lopbarības pākšaugiem.

— Biešu vai lopbarības biešu masai jābūt vismaz diviem kilogramiem no kopējā sausnas satura.

Pamatkultūras nedrīkst pārsniegt 60 % no pamatbarības devas, kas izteikta sausnā. Ja pamatbarības devā zāle ir vairāk par 60 %, tad trīs sastāvdaļas nav obligātas.

Barības koncentrātu daudzums nepārsniedz 25 % no kopējā sausnas satura barībā vidēji gadā uz katru slaucamo govi un dienā. Ir atļauti:

— labības graudi un to produkti;

— pākšaugu sēklas un to produkti;

— eļļasaugu sēklas vai augļi un to produkti;

— biešu vai cukurniedru melase;

— sūkalas (tikai saimniecību sierniekiem);

— barības piedevas, izņemot metionīnu, kas pasargāts no noārdīšanās spureklī, urīnvielu un tās produktus;

— zootehniskās piedevas.

Vismaz 80 % sausnas slaucamo govju ganāmpulka kopējā barības devā tiek iegūta ģeogrāfiskajā apgabalā, un vidēji gadā ģeogrāfiskajā apgabalā un pašu saimniecībā tiek iegūts vismaz 50 % no ganāmpulka kopējās barības devas sausnas.

Proti, saimniecības ir jaukta tipa jauktas zemkopības un lopkopības saimniecības, kuru rīcībā tāpēc ir dažādi produkti, ko var izmantot ganāmpulka ēdināšanai. Tomēr slāpekli saturošas lopbarības koncentrātu daudzums bieži vien nav pietiekams, lai apmierinātu slaucamo govju vajadzības laktācijas periodā. Tāpēc audzētāji izmanto barības līdzekļus, kuru izcelsme nav šajā apgabalā; to proporcija ir ne vairāk kā 20 % no kopējās barības devas sausnas.

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Piena ražošanu, sieru gatavošanu un nogatavināšanu veic ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

“Brie de Melun”, vajadzības gadījumā novietojot to uz salmiem, iepako papīra vai plastmasas plēves iesaiņojumā. Tas tiek nosūtīts kartona kastē, koka kastē vai pārvadāšanai paredzētā kastē. Proti, tā kā siera masa ir drupana, izmantotajam iepakojumam ir jāļauj rīkoties ar sieru, to nesalaužot.

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

“Brie de Melun” marķējumā iekļauj:

— cilmes vietas nosaukumu;

— Eiropas Savienības apzīmējumu ACVN.”

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Seine-et-Marne (77) departaments;

Aube (10) departaments:

šādu pašvaldību teritorija pilnībā: Avant-Les-Marcilly, Avon-La-Peze, Bercenay-Le-Hayer, Bourdenay, Bouy-Sur-Orvin, Charmoy, Courceroy, Dierrey-Saint-Julien, Dierrey-Saint-Pierre, Echemines, Faux-Villecerf, Fay-Les-Marcilly, Ferreux-Quincey, Fontaine-Macon, Fontenay-De-Bossery, Gumery, La Louptiere-Thenard, Marcilly-Le-Hayer, Marigny-Le-Chatel, Marnay-Sur-Seine, Le Meriot, Mesnil-Saint-Loup, La Motte-Tilly, Nogent-Sur-Seine, Planty, Pont-Sur-Seine, Pouy-Sur-Vannes, Prunay-Belleville, Rigny-La-Nonneuse, Saint-Aubin, Saint-Flavy, Saint-Lupien, Saint-Nicolas-La-Chapelle, Soligny-Les-Etangs, Trainel, Trancault, Villadin;

šādas pašvaldības teritorija daļēji: Aix-Villemaur-Palis;

Yonne (89) departaments: La Belliole, Brannay, Champigny, La Chapelle-Sur-Oreuse, Chaumont, Cheroy, Compigny, Courlon-Sur-Yonne, Courtoin, Cuy, Dollot, Domats, Evry, Foucheres, Gisy-Les-Nobles, Jouy, Lixy, Michery, Montacher-Villegardin, Pailly, Plessis-Saint-Jean, Pont-Sur-Yonne, Saint-Agnan, Saint-Serotin, Saint-Valerien, Savigny-Sur-Clairis, Serbonnes, Sergines, Thorigny-Sur-Oreuse, Vallery, Vernoy, Villeblevin, Villebougis, Villemanoche, Villenavotte, Villeneuve-La-Dondagre,Villeneuve-La-Guyard, Villeperrot, Villeroy, Villethierry, Perceneige, Vinneuf.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Ar ACVN “Brie de Melun” apzīmētā produkta ražošanas ģeogrāfiskais apgabals atbilst Brie dabas reģionam, kas Île-de-France austrumdaļā ir precīzi delimitēts dabas reģions, pamatojoties uz augsnes sastāvu un reljefu. Ģeogrāfiskā apgabala ainavu veido plašas plakankalnes, kas galvenokārt stiepjas starp Marnas ielejas lejasdaļu un Sēnas ielejas vidusdaļu. Tā kā augsnes apakškārta ir ūdensnecaurlaidīga, ūdens tajā neiesūcas un ainavu šķērso daudzas ielejas.

Ar lesveida smilšmālu klātās plakankalnes ir auglīgas un labvēlīgas labības un lopbarības kultūru audzēšanai lielos apjomos. Mazāko ieleju nogāzes, kas klātas māliem, ir mazāk piemērotas labības audzēšanai, un tajās tāpat kā ieleju lejasdaļā atrodas pļavas, kuras piemērotas ganībām.

Vēsturiski plakankalnes tika atvēlētas labības kultūru audzēšanai, bet ar lopkopību nodarbojās ielejās un kalnu nogāzēs, kur atrodas Melēnas [Melun] pilsēta.

XVIII gadsimtā agronomi ieteica pagaidu pļavas (trīsgadīgās augsekas rotācijas ietvaros) nevis atstāt papuvē, bet audzēt tajās pākšaugus. Šāda prakse ne tikai labvēlīgi ietekmēja graudaugu ražošanu, bet ļāva saražot arī lielu daudzumu lopbarības, ko izmantoja dzīvnieku ēdināšanai. No tā laika daudzas Brī apgabala graudaugu saimniecības pievērsās vairāku kultūru audzēšanai reizē ar lopkopību.

Tomēr Brī nekļuva par šauri specializētu lopkopības zemi, un Brī sistēmas īpatnība bija lopkopības integrēšana augseku praksē, saglabājot orientēšanos uz graudaugu ražošanu. Šīs pamatprodukcijas – graudaugu – salmi tika izmantoti govju pakaišiem.

Attīstoties spirta un cukura rūpniecībai, arī cukurbiešu ražošana kļuva par būtisku Brī vairākkultūru prakses sastāvdaļu. Blakusproduktus izbaroja mājlopiem, un to uzskatīja par labāko veidu, kā izmantot visu saimniecībā saražoto un to, ko nevarēja pārdot. Tāpēc ganāmpulka barībā bijis augsts graudaugu blakusproduktu īpatsvars (salmi, sasmalcināti salmi un klijas), kā arī eļļas rauši un bietes.

Sieru “Brie” gatavoja saimniecībās, veidņu lielums atbilda fermā pieejamajam piena daudzumam. Tā kā XIX gadsimta beigās siera ražošana kļuva par ienesīgu nodarbi, apstākļi uzlabojās. Tehnoloģija tika apgūta labāk, līdz ar to izveidojās divu veidu sieri: mazais “Brie de Melun”, ko ražoja, izmantojot pienskābes tipa tehnoloģiju, un lielākus sierus, izmantojot himozīna recinātāja tipa tehnoloģiju.

Mūsdienās joprojām tiek izmantotas šīs dažādās zinātības: tāda olbaltumvielām bagāta piena ražošana, kas piemērots pārstrādei sierā, piena nogatavināšana un ilgstoša sarecēšana, ko panāk, izmantojot pienskābes baktēriju radītos fermentus, pēc tam recekļa sadalīšana un ievietošana mazās veidnēs.

“Brie de Melun” ir siers, kas ražots no govs svaigpiena, ar mīkstu masu un pelējuma miziņu, un šā siera pagatavošanai izmantotas pārsvarā pienskābes baktēriju kultūras.

Tam ir apaļa forma ar stūrainām vai noapaļotām malām, jo to ražo cilindriskās veidnēs, kuru diametrs ir no 27 cm līdz 28 cm.

Kad siers ir nogatavināts, tam ir plāna miziņa, pārklāta ar baltu pelējuma pūciņu, miziņā var būt arī sarkani vai brūni plankumi vai svītras.

Pēc piecu nedēļu ilgas nogatavināšanas “Brie de Melun” masa zem miziņas ir drupana, nedaudz plūstoša. Sākotnēji tam ir pienskābei piemītoša garša, pēc tam tā atgādina raugu, un tam ir nedaudz skābena piegarša.

Piecu līdz astoņu nedēļu laikā tas maigi nogatavinās virzienā no miziņas uz vidu, tā konsistence kļūst elastīgāka, tā aromāts attīstās. Pēc astoņām līdz desmit nedēļām tas ir nogatavinājies līdz viducim, tā konsistence ir no elastīgas līdz nedaudz plūstošai, tam ir rūgtena nots, piena piegarša un noturīga garša.

Šajā uz graudaugu audzēšanu orientētajā reģionā jaukta tipa laukkopības un lopkopības saimniecībās ganāmpulku ēdināšanai izmanto pākšaugus, bietes un visdažādākos cukurbiešu un graudaugu produktus, kas pieejami uz vietas. Šī barība uz blakusproduktu bāzes ir par pamatu tam, ka govju dotajam pienam ir salīdzinoši zems tauku saturs, bet tas ir bagāts ar olbaltumvielām un tāpēc piemērots pārstrādei sierā. Turklāt govju turēšana uz salmiem ļauj nodrošināt tādu mikrobu ekosistēmu, kas ietekmē svaigpiena dabisko mikrofloru.

Proti, papildus govju ēdināšanas nosacījumiem “Brie de Melun” iegūst savu specifiskumu no tā, ka tiek izmantots vienīgi svaigpiens, un no piena ražošanas tehnoloģijas. Tam ir vajadzīga zinātība, kuru ir izstrādājuši un saglabājuši ģeogrāfiskā apgabala ražotāji.

Sākotnēji šī kompetence veidojās saimniecībās, kurās izmantoja tādas ražošanas metodes, kam bija vajadzīgs vienkāršs aprīkojums un kas lauksaimniekiem ļāva elastīgi rīkoties, lai veiktu savus dažādos pienākumus; par šo zinātība liecina jo īpaši piena nogatavināšanas process, ilgais recēšanas laiks (vismaz 16 stundas), iegūtais receklis, ko sagraiza un samaisa, lai uzsāktu tā notecināšanas procesu, kamēr tas vēl ir siera vannā, un samazināta diametra veidņu izmantošana siera sadrupšanas novēršanai.

Visbeidzot, siera rituļu kopšana, kas sākas ar to sālīšanu ar sausu sāli, un noris visu to nogatavināšanas procesa laiku, nodrošina to, ka siers “Brie de Melun” izdala savas specifiskās aromāta nianses.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

https://extranet.inao.gouv.fr/fichier/CDC-BrieMelun-190507.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.