[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 16.2.2005

SEC(2005) 233 galīgā redakcija

Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

saskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par atjaunināto Slovēnijas konverģences programmu 2004.–2007. gadam

(iesniegusi Komisija)

PASKAIDROJUMA RAKSTS

Padomes Regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] paredz, ka neiesaistītajām dalībvalstīm, t.i., dalībvalstīm, kas nav pieņēmušas vienoto valūtu, jāiesniedz konverģences programmas Padomei un Komisijai. Saskaņā ar šīs Regulas 9. pantu Padomei jāpārbauda katra konverģences programma, pamatojoties uz novērtējumu, ko sniedz Komisija un komiteja, kas izveidota saskaņā ar Līguma 114. pantu (Ekonomikas un finanšu komiteja). Pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, pēc konsultācijām ar Ekonomikas un finanšu komiteju un programmas pārbaudes veikšanas Padomei jāsniedz atzinums. Saskaņā ar regulu dalībvalstīm katru gadu jāiesniedz atjauninātas konverģences programmas, kuras arī Padome var pārbaudīt, izmantojot tādu pašu procedūru.

Desmit valstis, kas 2004. gada 1. maijā pievienojās ES, nav ieviesušas vienoto valūtu. Šīs valstis ir apņēmušās iesniegt konverģences programmas līdz 2004. gada 15. maijam un pirmo atjaunināto programmu – līdz 2004. gada beigām.

Pirmo konverģences programmu, kas aptvēra laika posmu no 2004. līdz 2007. gadam, Slovēnija iesniedza 2004. gada 14. maijā, un Padome to novērtēja 2004. gada 5. jūlijā. Atjaunināto konverģences programmu Slovēnija iesniedza 2005. gada 10. janvārī. Komisijas dienesti veica atjauninātās programmas tehnisko novērtējumu, ņemot vērā Komisijas dienestu 2004. gada rudens ekonomikas prognožu rezultātus un rīcības kodeksu[2], vispārīgi pieņemtu potenciālā ražošanas apjoma novērtējuma metodoloģiju, vispārējo ekonomikas politiku pamatnostādņu ieteikumus laika posmam no 2003. līdz 2005. gadam un principus, kas noteikti 2002. gada 27. novembra Komisijas paziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam par budžeta politiku koordinācijas stiprināšanu[3]. Minētais novērtējums ir šāds.

- Pirmā atjauninātā Slovēnijas konverģences programma, kas aptver laika posmu no 2004. līdz 2007. gadam, tika iesniegta 2005. gada 10. janvārī. Tā kā 2004. gada oktobrī Slovēnijā notika parlamenta vēlēšanas un mainījās valdība, Slovēnija lūdza uz sešām nedēļām atlikt programmas iesniegšanu. Programma daļēji atbilst prasībām par informāciju, kas noteiktas „rīcības kodeksā par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu” . Tas nozīmē, ka valdības konti vēl aizvien pilnībā neatbilst EKS 95 standartiem, kā to apliecina lielais „citu” ieņēmumu un izdevumu īpatsvars, kas izteikts procentos no IKP. Tādējādi Slovēnija tiek aicināta panākt atbilstību datu prasībām.

- Atjaunināto konverģences programmu pamato makroekonomikas scenārijs, kas pēc 2004. gada maija konverģences programmas tika pārskatīts un tā prognozes uzlabotas, ņemot vērā labvēlīgo iekšējās un starptautiskās vides attīstību. Tā kā jaunais scenārijs vispārēji atbilst Komisijas dienestu 2004. gada rudens prognozēm par laiku līdz 2006. gadam, to var uzskatīt par ticamu scenāriju. Faktiskā IKP pieaugums, kas visā programmas periodā nepārsniedz 4 %, liecina, ka ekonomika saglabās elastību. Plānotie izaugsmes tempi ir tuvi izaugsmes potenciālam un atbilst programmai saskaņā ar Komisijas dienestu aprēķiniem pēc vispārēji pieņemtas metodikas. Tā kā saskaņā ar prognozi inflācija pēc 2005. gada nepārsniegs 3,0 % (PCI izteiksmē), tā atspoguļo salīdzinoši labvēlīgu cenu attīstības perspektīvu. Komisijas dienestu viedoklis par deflācijas procesu ir piesardzīgāks, ņemot vērā strukturālās nepilnības, sevišķi netirgojamo preču sektorā, kuru dēļ inflācija pārsniedz vidējo rādītāju ES.

- Deflācijas process aprima 2004. gada maijā, kad HPCI inflācijas gada pieaugums sasniedza gandrīz 4 % pēc tam, kad laikā no janvāra līdz martam bija samazinājies līdz 3,5 %. Saskaņā ar valsts iestāžu izteikumiem inflācijas pieaugumu galvenokārt izraisīja naftas cenu kāpums un augstāks akcīzes nodoklis tabakai. Kaut gan salīdzinājumā ar iepriekšējā gada attiecīgo periodu inflācija oktobrī bija 3,4 %, tā pieauga līdz 3,8 % novembrī, kāpjot pārtikas un kurināmā cenām. Inflācijai samazinoties, īstermiņa procentu likmes pazeminājās no 6 % līdz 4 %, bet ilgtermiņa procentu likmes, kas līdz tam bija pārsniegušas 5 %, tagad bija zemākas par 4 %. 2004. gada 28. jūnijā Slovēnija pievienojās VKM II ar ±15 % standarta svārstību robežu pret centrālo paritāti jeb 239,64 SIT/EUR. Tādējādi beidzās ilgais laika posms, kad vietējās valūtas vērtība pret euro nepārtraukti samazinājās (par aptuveni 3–5 % gadā), un tolāra vērtība turpmāk nostabilizējās. Jaunā valdība, kas stājās amatā 2004. gada 3. decembrī, apstiprināja, ka euro ieviešana 2007. gada sākumā ir viens no tās centrālajiem mērķiem.

- Atjauninātā konverģences programma cenšas panākt budžeta stāvokli, kas būtu tuvu līdzsvaram, tomēr to nav paredzēts īstenot programmas periodā. Nākamo četru gadu laikā deficīts samazināsies divas reizes un korekciju izmaksas būs attiecinātas uz programmas beigu periodu. 2005. gadā nav paredzama deficīta samazināšanās, jo vispārējais valsts budžeta deficīts būs tāds pats kā 2004. gadā (2,1 % no IKP), turpretī ir paredzēts, ka 2006. gadā deficīts samazināsies un sasniegs 1,8 % no IKP, bet 2007. gadā saruks līdz 1,1 %. Salīdzinājumā ar iepriekšējo programmu deficīta līmenis katru gadu pieaug par 0,25 % no IKP, atspoguļojot nesen notikušo divu ārpusbudžeta fondu pārklasificēšanu valdības sektorā. Programma paredz, ka līdz 2007. gadam primārā bilance kļūs pozitīva. Fiskālo konsolidāciju plāno novirzīt galvenokārt izdevumu līmeņa samazināšanai līdz 2006. gadam. Tomēr apjomīgais deficīta samazinājums, kuru paredz 2007. gadā, galvenokārt ir saistīts ar ievērojamu ienākumu līmeņa celšanos, kuru savukārt pamato pieņēmums par to, ka Slovēnija būs ES budžeta līdzekļu neto saņēmēja — tā plāno saņemt 0,8 % no IKP, kas ir pieaugums salīdzinājumā ar 2005. un 2006. gadā plānotajiem 0,4 % no IKP. Kopumā konsolidācijas virzība budžeta līmeņa noteikšanai nešķiet ambicioza, jo šī atjauninātā programma vispārēji apstiprina iepriekšējā programmā plānoto korekciju pret nedaudz labvēlīgāku makroekonomikas scenāriju.

- Budžeta prognožu riski programmā šķiet visumā līdzsvaroti. No vienas puses, budžeta deficīta līmeni pamato ticams makroekonomikas scenārijs. Turklāt valdībai pašai jālemj, vai atteikties no prasībām par turpmākiem izdevumiem, lai noturētu deficīta līmeni gadījumā, ja to apdraudētu nelabvēlīgi apstākļi, kā tas notika 2004. gadā. Arī ikgadējie PVN ieņēmumu zudumi 0,3 % no IKP —, iespējams, ir novērtēti pārāk augstu, netieši norādot, ka nodokļu ieņēmumu prognozes ir pārlieku piesardzīgas. No otras puses, vairāki pieņēmumi, kas ir fiskālo prognožu pamatā, izraisa bažas par valsts finanšu stāvokli vidējā termiņā. Sevišķi reālos rādītājus par 2007. gadu daļēji nosaka jaunā ES finanšu perspektīva laika posmam no 2007. līdz 2013. gadam, saskaņā ar kuru paredzams ievērojams ES budžeta līdzekļu neto ieplūduma pieaugums — kopumā līdz 0,8 % no IKP, kaut gadu iepriekš šis apjoms bijis 0,4 %. Turklāt pastāv risks pārtērēt izdevumus, jo sevišķi saistībā ar pensiju izdevumiem, ja 2006. gadam plānotās kārtējās pensiju indeksēšanas formulas pārskatīšanas dēļ rādītāji atslābtu.

- Ņemot vērā risku novērtējumu, programmā paredzētā budžeta nostādne var nenodrošināt pietiekamu drošības rezervi, lai nepārsniegtu deficīta slieksni 3 % no IKP, pastāvot parastām cikliskām svārstībām visā programmas periodā. Turklāt tā nav pietiekama, lai sasniegtu Stabilitātes un izaugsmes paktā noteikto vidējā termiņa mērķi, t.i., programmas periodā nodrošinātu budžeta stāvokli tuvu līdzsvaram.

- Valsts bruto parāds ir salīdzinoši zems un nemainīsies programmas periodā. Saskaņā ar novērtējumu 2004. gadā parāds pieauga līdz 30,2 % no IKP. Pamatojoties galvenokārt uz krājumu plūsmas korekciju, valdība plāno, ka nākamo divu gadu laikā parāda attiecība palielināsies un 2006. gadā sasniegs 30,9 % no IKP. Tiek plānots, ka līdz 2007. gadam parāds samazināsies un būs mazāks par 30 % no IKP, sasniedzot 29,7 %, jo ir sagaidāmas labvēlīgas krājumu plūsmas korekcijas. Valsts iestādes uzskata, ka parāda ilgtspējība saistībā ar iespējamām saistībām nav apdraudēta. Bez tam parāda portfeļa valūtas un termiņstruktūru uzskata par pieņemamu, jo ilgtermiņa atmaksa ir vienmērīga laika gaitā, pieaug tolāros izteiktā kopējā parāda daļa un ārējais parāds ir izteikts galvenokārt euro.

- Programmā pārskatīts valdības strukturālo reformu plāns, kas koncentrējas uz ekonomikas konkurētspējas veicināšanu, stimulējot uzņēmējus un palielinot izpētei un attīstībai paredzētos budžeta izdevumus. Valsts finansējums patlaban ir 1,5 % no IKP, kas ir augstākais rādītājs starp desmit jaunajām dalībvalstīm un pietuvojas vidējam rādītājam ES, savukārt politikas pasākumi īpaši paredz izpētes projektus un zināšanas nodot privātajam sektoram. Programmā arī ieskicēti pasākumi ekonomikas izaugsmes ilgtspējības nodrošināšanai, piemēram, uzlabojot izglītību un apmācību, veicinot ieguldījumus darba vietu radīšanā, likvidējot strukturālus neelastīgus darba tirgus elementus. Turklāt vairāki pasākumi veidoti tā, lai ierobežotu to obligāto izdevumu augsto īpatsvaru, kas vistiešāk saistīti ar fiskālā elastīguma palielināšanu. Atjauninātajā konverģences programmā valsts iestādes centušās kvantitatīvi izteikt plānoto reformu ietekmi uz galveno fiskālo koprādītāju prognozēm. Kopumā novērtēts, ka vispārējo valdības izdevumu samazināšana un pārstrukturēšana radīs ietaupījumu, kas arvien palielināsies — no 0,4 % no IKP līdz 1,3 % no IKP 2007. gadā.

- Slovēnijā varētu pastāvēt risks attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību ilgtermiņā, kuru svarīgs elements ir plānotās budžeta izmaksas saistībā ar iedzīvotāju novecošanos. Notiekošā pensiju reforma ir pozitīvi ietekmējusi budžetu, tomēr plānotais pensiju izdevumu pieaugums pēc 2020. gada ir ļoti augsts. Turklāt, neraugoties uz dažu racionalizācijas pasākumu ieviešanu veselības aprūpes sistēmā 2004. gadā, valsts finanšu ilgtspējības uzlabošanos ilgtermiņā varētu ietekmēt turpmāka pamatīga veselības aprūpes sistēmas reforma.

***

Ņemot vērā šo novērtējumu, Slovēnijai būtu:

(i) jāizmanto katra iespēja, lai paātrinātu valsts budžeta deficīta samazināšanu;

(ii) jāveic turpmākas reformas pensiju un veselības aprūpes sistēmā, lai uzlabotu valsts finanšu ilgtspējību ilgtermiņā.

Ņemot vērā šo novērtējumu, Komisija ir pieņēmusi klātpievienoto ieteikumu Padomes atzinumam par atjaunināto Slovēnijas konverģences programmu un nosūta to Padomei.

Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

saskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par atjaunināto Slovēnijas konverģences programmu 2004.–2007. gadam

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[4] un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu,

ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.

1. Padome [2005. gada 8. martā] pārbaudīja atjaunināto Slovēnijas konverģences programmu, kas aptver laika posmu no 2004. līdz 2007. gadam. Programma daļēji atbilst prasībām par informāciju, kas noteiktas „rīcības kodeksā par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu”. Tas nozīmē, ka valdības konti vēl aizvien pilnībā neatbilst EKS 95 standartiem, kā to apliecina lielais „citu” ieņēmumu un izdevumu īpatsvars, izteikts procentos no IKP. Tādējādi Slovēnija tiek aicināta panākt atbilstību datu prasībām.

2. Pamatojoties uz patlaban pieejamo informāciju, programmas pamatā esošais makroekonomikas scenārijs atspoguļo ticamus izaugsmes pieņēmumus. Tiek plānots, ka reālā IKP pieaugums, kas 2004. gadā bija 4,0 %, turpinās pieaugt tādā pašā tempā visā atlikušajā programmas periodā. No otras puses, patlaban netiek plānota augsta inflācija.

3. Programmas pamatā esošā budžeta stratēģija paredz panākt stabilas valsts finanses saskaņā ar definēto budžeta stāvokli tuvu līdzsvaram, tomēr tas netiek plānots programmas periodā. Programmas periodā paredzēts pakāpeniski samazināt vispārējo valsts budžeta deficītu atbilstoši tam, kā tiks samazināts izdevumu īpatsvars procentos no IKP. Ieņēmumu līmenis nepārtraukti samazināsies līdz 2006. gadam, bet programmas perioda beigās tas atkal pieaugs līdz iepriekšējam līmenim, ņemot vērā neto pozitīvo ietekmi uz budžetu saistībā ar dalību ES. Saskaņā ar korekciju virzību nākamo četru gadu laikā deficīts samazināsies divas reizes un 2007. gadā nedaudz pārsniegs 1 %. Salīdzinājumā ar iepriekšējo programmu šī atjauninātā programma vispārēji apstiprina plānotās korekcijas pret nedaudz labvēlīgāku makroekonomikas scenāriju.

4. Budžeta prognožu riski programmā šķiet visumā līdzsvaroti. No vienas puses, budžeta deficīta līmeni pamato ticams makroekonomikas scenārijs. Turklāt valdībai pašai jālemj, vai atteikties no prasībām par turpmākiem izdevumiem, lai noturētu deficīta līmeni gadījumā, ja to apdraudētu nelabvēlīgi apstākļi, kā tas notika 2004. gadā. Arī 2005.–2007. gadā paredzētie ikgadējie PVN ieņēmumu zudumi 0,3 % no IKP —, iespējams, ir novērtēti pārāk augstu, netieši norādot, ka nodokļu ieņēmumu prognozes ir pārlieku piesardzīgas. No otras puses, reālos rādītājus par 2007. gadu daļēji nosaka jaunā ES finanšu perspektīva laika posmam no 2007. līdz 2013. gadam, saskaņā ar kuru paredzams ievērojams ES budžeta līdzekļu neto ieplūduma pieaugums. Turklāt pastāv risks pārtērēt izdevumus, jo sevišķi saistībā ar pensiju izdevumiem, ja 2006. gadam plānotās kārtējās pensiju indeksēšanas formulas pārskatīšanas dēļ rādītāji atslābtu.

5. Ņemot vērā risku novērtējumu, programmā paredzētā budžeta nostādne var nenodrošināt pietiekamu drošības rezervi, lai nepārsniegtu deficīta slieksni 3 % no IKP, pastāvot parastām cikliskām svārstībām visā programmas periodā. Turklāt tā nav pietiekama, lai sasniegtu Stabilitātes un izaugsmes paktā noteikto vidējā termiņa mērķi, t.i., līdz 2007. gadam nodrošinātu budžeta stāvokli tuvu līdzsvaram.

6. Valsts bruto parāds ir salīdzinoši zems: saskaņā ar novērtējumu 2004. gadā parāds bija 30,2 % no IKP, kas ir mazāk par Līgumā noteikto atsauces vērtību 60 % no IKP; tiek plānots, ka 2007. gadā parāds būs 29,7 %.

7. Slovēnijā varētu pastāvēt risks attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību ilgtermiņā, kuru svarīgs elements ir plānotās budžeta izmaksas saistībā ar iedzīvotāju novecošanos. Nepārtrauktā pensiju reforma ir pozitīvi ietekmējusi budžetu, tomēr plānotais pensiju izdevumu pieaugums pēc 2020. gada ir ļoti augsts. Turklāt, neraugoties uz dažu racionalizācijas pasākumu ieviešanu veselības aprūpes sistēmā 2004. gadā, valsts finanšu ilgtspējības uzlabošanos ilgtermiņā ietekmētu turpmāka pamatīga veselības aprūpes sistēmas reforma.

* * *

Ņemot vērā šo novērtējumu, Padomes atzinums par Slovēniju ir šāds:

(i) tai jāizmanto katra iespēja, lai paātrinātu vispārējā valsts budžeta deficīta samazināšanu;

(ii) tai jāveic turpmākas reformas pensiju un veselības aprūpes sistēmā, lai uzlabotu valsts finanšu ilgtspējību ilgtermiņā.

Nozīmīgāko makroekonomikas un budžeta prognožu salīdzinājums

2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

Faktiskais IKP (izmaiņas %) | KP 2005.g. janvāris | 4,0 | 3,8 | 3,9 | 4,0 |

KOM 2004.g. oktobris | 4,0 | 3,6 | 3,8 | n.p. |

KP 2004.g. maijs | 3,6 | 3,7 | 3,8 | 3,9 |

HPCI inflācija (%) | KP 2005.g. janvāris1 | 3,6 | 3,0 | 2,7 | 2,6 |

KOM 2004.g. oktobris | 3,9 | 3,4 | 3,0 | n.p. |

KP 2004.g. maijs1 | 3,3 | 3,0 | 2,7 | 2,6 |

Valsts bilance (% no IKP) | KP 2005.g. janvāris | -2,1 | -2,1 | -1,8 | -1,1 |

KOM 2004.g. oktobris | -2,3 | -2,2 | -1,9 | n.p. |

KP 2004.g. maijs | -1,9 | -1,8 | -1,5 | -0,9 |

Primārā bilance (% no IKP) | KP 2005.g. janvāris | -0,3 | -0,4 | -0,2 | 0,4 |

KOM 2004.g. oktobris | -0,3 | -0,2 | -0,1 | n.p. |

KP 2004.g. maijs | -0,3 | -0,4 | -0,2 | 0,4 |

Valsts bruto parāds (% no IKP) | KP 2005.g. janvāris | 30,2 | 30,7 | 30,9 | 29,7 |

KOM 2004.g. oktobris | 30,9 | 30,8 | 30,6 | n.p. |

KP 2004.g. maijs | 29,1 | 29,5 | 29,4 | 28,4 |

Piezīme: 1PCI inflācija konverģences programmas nolūkā. Avoti: Konverģences programma (KP); Komisijas dienestu 2004. gada rudens ekonomikas prognozes (KOM). |

[1] OV L 209, 2.8.1997. Visi dokumenti, uz ko ir atsauce šajā tekstā, ir atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Ekonomikas un finanšu komitejas pārskatītais atzinums par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu, kuru ECOFIN Padome ir apstiprinājusi 10.7.2001.

[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.

[4] OV L 209, 2.8.1997. Visi dokumenti, uz ko ir atsauce šajā tekstā, ir atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.