FIA direktīvas 5. pantā ir paredzēts, ka dalībvalstīm ir jānosaka kriminālatbildība par: i) kūdīšanu, palīdzēšanu un atbalstīšanu attiecībā uz ikvienu no iepriekš minētajiem nodarījumiem; ii) krāpšanas vai līdzekļu nelikumīgas piesavināšanās mēģinājumu. Turklāt FIA direktīvas 6. un 9. pantā ir noteikts, ka dalībvalstīm jānodrošina, ka juridiskas personas var saukt pie atbildības, un jānosaka sankcijas, ko tām var piemērot, ja juridiskās personas labā noziedzīgu nodarījumu ir izdarījušas:

FIA direktīvu pieņēma, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 83. panta 2. punktu, un tādējādi tā ir viens no brīvības, drošības un tiesiskuma telpas tiesību instrumentiem. Tā arī ietilpst Komisijas vispārējā stratēģijā krāpšanas apkarošanai . Turklāt pastāv cieša savstarpēja saikne starp Līguma par Eiropas Savienību (LES) 2. pantā minēto kopējo ES vērtību ievērošanu un ES finansiālo interešu aizsardzību. Piemēram, lai aizsargātu ES finansiālās intereses, tiesu iestādēm jāspēj pildīt savus pienākumus neatkarīgi, bez izpildvaras iejaukšanās.

Bez tam FIA direktīvas 7. pantā ir paredzēts noteikumu minimums par kriminālsodiem fiziskām personām, tajā skaitā arī maksimālā soda minimums — brīvības atņemšana uz vismaz četriem gadiem — par noziedzīgiem nodarījumiem, kas ir radījuši ievērojamu kaitējumu vai labumu.

Papildus FIA direktīvas 11. pantā dalībvalstīm ir noteikti šādi pienākumi:

(I)noteikt savu jurisdikciju attiecībā uz FIA nodarījumiem, ja tie ir pilnīgi vai daļēji izdarīti to teritorijā, noziedzīga nodarījuma izdarītājs ir to valstspiederīgais vai uz noziedzīga nodarījuma izdarītāju noziedzīgā nodarījuma izdarīšanas laikā attiecās Civildienesta noteikumi ; un

(II)nodrošināt, ka to jurisdikcijas īstenošana attiecībā uz FIA nodarījumiem, ko to valstspiederīgie izdarījuši ārvalstīs, nav pakļauta konkrētiem nosacījumiem.

Savukārt FIA direktīvas 12. pantā dalībvalstīm ir noteikti šādi pienākumi:

(I)paredzēt noilguma laikposmus, kas ir pietiekami ilgi pēc FIA nodarījumu izdarīšanas, lai tos varētu efektīvi apkarot, un paredzēt minimālos noilguma laikposmus nodarījumiem, par kuriem piemērojamais maksimālais sods ir brīvības atņemšana vismaz uz četriem gadiem; un

(II)veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu sodu izpildi.

Visbeidzot, FIA direktīvas mērķis ir atvieglot nepareizi izmantotu ES līdzekļu atgūšanu krimināltiesiskā ceļā .

b.Transponēšana, tajā skaitā pārkāpuma procedūras

Termiņš FIA direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos bija 2019. gada 6. jūlijs. Saskaņā ar FIA direktīvas 18. panta 1. punktu pirmais īstenošanas ziņojums Komisijai bija jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei divus gadus pēc transponēšanas termiņa. Attiecīgais ziņojums tika pieņemts 2021. gada septembrī. Ziņojumā tika secināts, ka visas dalībvalstis ir transponējušas FIA direktīvas galvenos noteikumus. Tomēr tajā arī tika uzsvērts, ka direktīvas transponēšana vēl ir jāuzlabo, lai nodrošinātu jo īpaši noziedzīgo nodarījumu definīciju konsekventu transponēšanu un juridisko un fizisko personu atbildību un tām piemērojamās sankcijas. Visbeidzot, ziņojumā tika norādīts, ka ir pienācīgi jātransponē noteikumi par jurisdikcijas īstenošanu un noilguma laikposmiem.

Viena no atbilstības problēmām, kas tika konstatēta attiecībā uz noziedzīgajiem nodarījumiem saistībā ar krāpšanu, bija tā, ka valsts tiesību aktu darbības joma ir šaurāka. Turklāt vairākās dalībvalstīs gan aktīvas, gan pasīvas korupcijas gadījumā ir prasīts vēl papildu aspekts — “pienākumu pārkāpšana”. Šis papildu aspekts būtiski sašaurina FIA direktīvā sniegto korupcijas definīciju tvērumu un korupcijas kriminālvajāšanu padara atkarīgu no pienākumu pārkāpuma pierādīšanas. Savukārt attiecībā uz līdzekļu nelikumīgu piesavināšanos atbilstības problēmas izpaužas kā šā nodarījuma šaurāka transponēšana vai netransponēšana vispār.

Attiecībā uz juridisko personu atbildību un tām piemērojamajām sankcijām tika konstatētas šādas atbilstības problēmas:

·nav transponēts 6. panta 1. punkts attiecībā uz noziedzīgiem nodarījumiem, kurus izdarījušas personas, kas veic juridiskās personas vadības pienākumus,

·personu noziedzīgās darbības ir ietvertas tikai tad, ja tās ir izdarītas juridiskās personas darbību ietvaros, un

·ir izslēgta korporatīvā atbildība par dažiem predikatīvajiem nodarījumiem.

Atsaucoties uz 9. pantu, Komisija uzsvēra, ka korporatīvā atbildība nevar būt atkarīga no fiziskas personas galīgas notiesāšanas, kā tas pašlaik ir vienā dalībvalstī, jo tādējādi tiek iedragātas iespējas piemērot juridiskām personām “iedarbīgas, samērīgas un atturošas” sankcijas.

Attiecībā uz kriminālsodiem fiziskām personām atbilstības problēmas tika konstatētas ceturtdaļā dalībvalstu. Vairāku dalībvalstu tiesību aktos ir noteikumi, kas fiziskām personām ļauj izvairīties no kriminālatbildības vai sankciju piemērošanas, ja tās ziņo par noziegumu vai atlīdzina Savienības finanšu interesēm nodarīto kaitējumu noteiktos posmos pirms kriminālprocesa vai tā laikā. Šādi noteikumi var padarīt sankcijas neiedarbīgas un kavēt to atturošo iedarbību. Vēl citas atbilstības problēmas saistās ar to, ka valsts tiesību akti neatbilst noteiktajam sankciju slieksnim, proti, brīvības atņemšanai uz vismaz četriem gadiem.

Attiecībā uz jurisdikcijas noteikšanu pēc teritorialitātes principa konkrēta atbilstības problēma saistās ar to, ka dažas dalībvalstis izvirza nosacījumu, ka kriminālvajāšanu par FIA nodarījumiem var sākt vienīgi tad, ja cietušais ir iesniedzis iesniegumu noziedzīgā nodarījuma izdarīšanas vietā vai cietusī puse ir iesniegusi sūdzību (ja šāda sūdzība ir nepieciešama kriminālvajāšanas sākšanai saskaņā ar tās valsts tiesību aktiem, kurā tika izdarīts nodarījums). Konkrēta transponēšanas problēma ir konstatēta attiecībā uz noilguma laikposmiem, proti, sprieduma izpildei noteiktais noilguma laikposms ir īsāks nekā 12. pantā prasītie pieci gadi.

Neskarot turpmākus pasākumus pret citām dalībvalstīm, pēc pirmā īstenošanas ziņojuma pieņemšanas oficiālas paziņojuma vēstules pagaidām ir nosūtītas septiņpadsmit dalībvalstīm: astoņām dalībvalstīm 2021. gada decembrī ; vēl piecām dalībvalstīm 2022. gada februārī ; vēl četrām dalībvalstīm 2022. gada maijā. Patlaban Komisija vērtē līdz šim saņemtās atbildes uz oficiālajām paziņojuma vēstulēm, lai lemtu par iespējamo turpmāko rīcību.