EIROPAS KOMISIJA Briselē, 29.6.2022 COM(2022) 317 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI par Kultūras darba plānu (2019-2022)











Saturs 1. IEVADS 2. KONTEKSTS 3. DARBA PLĀNA NOVĒRTĒJUMS: prioritārās jomas 3.1. A Prioritāte: ilgtspējas izpausmes kultūrmantojumā 3.2. B prioritāte: kohēzija un labklājība 3.3. C prioritāte: Māksliniekus, kultūras un radošo nozaru darbiniekus un eiropeisku saturu atbalstoša ekosistēma 3.4. D prioritāte: Dzimumu līdztiesība 3.5. E prioritāte: starptautiskās kultūrattiecības 3.6. F prioritāte: Kultūra kā ilgtspējīgas attīstības virzītājspēks 3.7. Kultūras statistika 3.8. Digitalizācija 4. DARBA PLĀNA NOVĒRTĒJUMS: darba metodes 4.1. Atvērtā koordinācijas metode (AKM) 4.2. Darba plāna iznākumu izplatīšana un paziņošana 4.3. Kultūras jomas ieinteresētās personas 5. DARBA PLĀNA NOVĒRTĒJUMS: rīcībpolitiskie iznākumi 6. SECINĀJUMI: pārdomas par kvalitatīvāku regulējumu un jaunām prioritātēm

KOMISIJAS ZIŅOJUMS KULTŪRAS DARBA PLĀNS (2019–2022) 1.IEVADS Padomes secinājumi par 2019.–2022. gada kultūras darba plānu aicināja Komisiju “līdz 2022. gada jūnijam, pamatojoties uz dalībvalstu brīvprātīgiem rakstiskiem komentāriem, pieņemt (...) galīgo ziņojumu par tā īstenošanu. Pamatojoties uz šo ziņojumu, Padomes prezidentvalsts var apsvērt, vai ierosināt jaunu kultūras darba plānu nākamajam laikposmam.” Šajā ziņojumā ir izklāstīti rezultāti, kas kopš 2019. gada janvāra sasniegti darba plāna īstenošanā attiecībā uz prioritātēm, darba metodēm un darbībām, kas ir noteiktas koronavīrusa pandēmijas un atveseļošanas procesa kontekstā. Ziņojums arī aplūko, kā stiprināt politikas veidošanu un sadarbību kultūras jomā ES līmenī, un ierosina prioritātes, kas būtu jāiekļauj jaunā darba plānā pēc 2022. gada. Lai sagatavotu šo ziņojumu, Komisija veica aptauju, kurā noskaidroja dalībvalstu viedokļus par 2019.–2022. gada kultūras darba plāna atbilstību un īstenošanu (sk. pielikumu). Novērtējums balstās arī uz darbu un regulāru informācijas apmaiņu ar citām ES iestādēm, kā arī dialogu ar kultūras un radošajām nozarēm, kas notiek dažādos forumos. Šis dokuments galveno uzmanību pievērš pasākumiem, kas veikti saskaņā ar 2019.–2022. gada darba plānu. Tā nav visaptveroša analīze par visiem kultūras politikas pasākumiem, kas šajos gados izstrādāti Eiropas līmenī. 2.KONTEKSTS Pēdējos gados ES politisko rīcību kultūras laukā virza Komisijas Eiropas darba kārtība kultūrai , Eiropas satvars rīcībai kultūrmantojuma jomā , kas balstījās uz Eiropas Kultūrmantojuma gada (2018) devumu, kopīgais paziņojums “Starptautisko kultūras attiecību ES stratēģijas veidošana” un Padomes daudzgadu darba plāni kultūras jomā . Kopš 2020. gada sākuma problēmas, ar kurām saskaras kultūras un radošās nozares, jo īpaši mākslinieku un kultūras profesionāļu dzīves un darba apstākļus un ienākumu gūšanu mākslai un kultūrai, ir saasinājusi koronavīrusa pandēmijas postošā ietekme uz kultūru. Publiskās iestādes galvenokārt ir pievērsušās krīzes ietekmes mazināšanai un palīdz nozarēm atgūties. Nacionālā un ES līmenī ir veikti speciāli orientēti pasākumi . Sadarbojoties kultūras jomā, dalībvalstis un Komisija sniegto atbalstu regulāri pārrauga, un šo noderīgo procesu vada ES prezidentvalsts. Komisija ir arī izveidojusi platformu “Creatives Unite” , kurā, reaģējot uz Covid-19 krīzi, apkopotu informāciju par kultūras un radošajām nozarēm ES. Pēc kultūras un radošo nozaru aicinājumiem īstenot vairāk pasākumu, ko koordinētu ES, Komisija 2021. gada jūnijā izdeva ES pamatnostādnes par kultūras pasākumu drošu atsākšanu kultūras un radošajās nozarēs . ES industriālā stratēģija un tās atjauninājums citu starpā atzina arī kultūras un radošo nozaru ekosistēmu. Šī pieeja ir būtiski nepieciešama iekļaujošai un ilgtspējīgai nozaru atveseļošanai un palīdz virzīt ES ekonomikas divējādo pārkārtošanos kopumā, ņemot vērā tās nozīmi citām ekosistēmām (piem., tūrisma ekosistēmai). Lai izkļūtu no krīzes, tika izveidots Atveseļošanas un noturības mehānisms , kas stājās spēkā 2021. gada februārī. Kultūras un radošās nozares un industrijas Atveseļošanas un noturības mehānismu lielā mērā izmanto caur tiešiem nacionālo atveseļošanas un noturības plānu pasākumiem, bet netieši — ar transversāliem pasākumiem. Komisija šīs plānotās investīcijas un reformas kartēja un tematisku lapu par kultūru un radošajām nozarēm publicēja Atveseļošanas un noturības mehānisma rezultātu pārskatā. Turklāt vairākas ES programmas un fondi saskaņā ar 2021.–2027. gada daudzgadu finanšu shēmu ir pielāgoti, lai atveseļošanas kontekstā sniegtu precīzāk orientētu atbalstu kultūras un radošajām nozarēm, saskaņā ar pamatprogrammu “Apvārsnis Eiropa” ir arī palielināts programmas “Radošā Eiropa” un kopas “Kultūra, jaunrade un iekļaujoša sabiedrība” budžets. 2021. gada novembrī Komisija arī publiskoja pirmo interaktīvo kultūrai atvēlētā ES finansējuma ceļvedi “CultureEU” . Attiecībā uz ES institucionālajām norisēm pašreizējais kultūras darba plāns sākās gandrīz vienlaikus ar Eiropadomes vienošanos par jaunu stratēģisko programmu 2019.–2024. gadam un jaunās Komisijas pilnvarām 2019. gada decembrī, kas noteica sešus visaptverošus rīcībpolitiskus mērķus. Rīcībpolitikas veidošana un rīcība kultūras laukā kopumā joprojām galvenokārt pievērsusies zaļās un digitālās pārkārtošanās mērķiem un palīdzējusi tos sasniegt tos, kā arī popularizēt mūsu eiropeisko dzīvesveidu. Covid-19 krīze atkārtoti apstiprināja šo vispārējo prioritāšu nozīmīgumu un paātrināja pašreizējās tendences kultūras laukā, piemēram, digitālo pārveidi, kā arī uzmanību, kas pievērsta klimata pārmaiņām un vides degradācijai. Tā padarīja redzamu kultūras nenovērtējamo lomu cilvēku labklājībā un sociālās kohēzijas un pārveides uzlabošanā . Šajā jaunajā kontekstā tika sāktas vēl citas lielas ES iniciatīvas. Tās vai nu lielā mērā balstās uz kultūru, vai arī kultūras laukā veido tādas rīcībpolitikas kā jaunais Eiropas “Bauhaus” , Eiropas Jaunatnes gads (2022) vai Prasmju programma Eiropai. Globālā kontekstā kultūra kā rīcībpolitikas lauks, neraugoties uz Covid-19 krīzi un pat tās dēļ, ir kļuvusi pamanāma un atzīta. Pirmo reizi G20 valstu vadītāji Romas deklarācijā (2021. gada oktobris) atgādināja kultūrai piemītošo vērtību un tās nozīmi ilgtspējīgā attīstībā un ekonomikas un sabiedrības noturības un atjaunošanas veicināšanā. Turklāt ANO 2021. gada decembra rezolūcija par kultūru un ilgtspējīgu attīstību no jauna apstiprināja kultūras kā ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanas priekšnoteikuma un to īstenošanas virzītājspēka nozīmi. Šā lauka dinamiku palīdz saglabāt process, kas ved uz Mondiacult 2022, kultūrai un ilgtspējīgai attīstībai veltīto globālo UNESCO konferenci, kura ir plānota Meksikā 2022. gada septembrī. Kopš 2022. gada februāra Krievijas militārā agresija pret Ukrainu un tās iedzīvotājiem rada arī nopietnas bažas par politisku sadarbību kultūrā. Krievijas iebrukums ne vien Ukrainā apdraud mākslinieku un kultūras profesionāļu dzīvību, bet smagi kaitē valsts plašajam bagātīgā un daudzveidīgā mantojuma un kultūras izpausmju klāstam, un tāpēc ir nepieciešama vienota un koordinēta ES reakcija. Tiekoties Anžē 2022. gada 7.–8. martā, par kultūru un medijiem atbildīgie Eiropas ministri nāca klajā ar deklarāciju , kurā pauda solidaritāti un stingru apņemšanos palīdzēt Ukrainai pārvarēt šīs problēmas. Komisija ir mobilizējusi savus rīkus un instrumentus, ar kuriem atbalstīt Ukrainas māksliniekus un kultūras profesionāļus, kas bēg no savas valsts, kā arī to valstu kultūras organizācijas, kas uzņem bēgļus no Ukrainas, un ar kuriem atbalstīt kultūrmantojuma aizsardzību, piemēram, izmantojot programmu “Radošā Eiropa” vai ES civilās aizsardzības mehānismu (sk. platformu “Creatives Unite”). 3.DARBA PLĀNA NOVĒRTĒJUMS: prioritārās jomas Kopš 2002. gada ES dalībvalstis savas sadarbības prioritātes kultūrpolitikā ir noteikušas daudzgadu darba plānos, kas pieņemti ar Padomes secinājumu starpniecību. Kultūras darba plāns 2019.–2022. gadam (grozīts 2020. gada maijā) ir bijis svarīgs stratēģisks instruments, kas virza politisko sadarbību ES līmenī. Tajā no 2019. gada ir noteiktas sešas prioritāras rīcības jomas un 18 temati ar dalībvalstīm, Komisijai un ES prezidentūrai iezīmētām attiecīgām darbībām. Komisijas veiktās aptaujas rezultāti liecina, ka dalībvalstis uzskata, ka vissvarīgākās ES līmeņa rīcībpolitikas veidošanas prioritātes ir “kultūrmantojuma ilgtspēja”, “kultūra kā ilgtspējīgas attīstības virzītājspēks” un “ekosistēma, kas atbalsta māksliniekus, kultūras un radošos profesionāļus un Eiropas saturu”. Nacionālā līmenī tika uzsvērta arī “kohēzija un labklājība”. Dalībvalstis ir vienisprātis, ka svarīga transversāla prioritāte ir kultūras statistika. Kopumā visas darbaplāna darbības ir īstenotas, kā plānots. Šis lielais plānoto iznākumu skaits īsā laikā, ko ietekmējusi Covid-19, ir ievērojams sasniegums. Dažos gadījumos situācijas dēļ darba formāti vai termiņi bija jāpielāgo tā, lai ietekmi uz nodevumiem samazinātu līdz minimumam. Lai slīdošā grafikā (piem., pēc kāda ES pētījuma tiek izmantota atklātā koordinācijas metode (AKM grupa un turpmākie Padomes secinājumi)) saglabātu saikni starp dažādiem nodevumiem, bija vajadzīgi papildu koordinācijas centieni, un ir zrādījies, ka ES līmenī tas pozitīvi ietekmē rīcībpolitiku veidošanas saskaņotību. Temati, par kuriem 2019. gadā tika panākta vienošanās Austrijas prezidentūras laikā, izrādījās ļoti piemēroti un joprojām bija aktuāli visā darba plāna darbības laikā — šim viedoklim piekrīt dalībvalstis. Turpmākajās iedaļās aprakstīta katras prioritātes darba plāna īstenošana, novērtējot darbu un rezultātus attiecībā pret katru no 18 tematiem.

3.1.A Prioritāte: ilgtspējas izpausmes kultūrmantojumā Kultūrmantojuma līdzdalīga pārvaldība 2019. gadā sākās projekts “Kultūrmantojums darbībā”, kura pamatā bija mācīšanās no līdzbiedriem. Šo projektu, ko izstrādājusi Komisija un finansē programma “Radošā Eiropa”, pārvalda konsorcijs (Eurocities, KEA European Affairs, Eiropas Reģionu pētniecības un inovācijas tīkls, Europa Nostra un Eiropas Arhitektu padome). Tas ir viens no Eiropas Kultūrmantojuma gada (2018) panākumiem, kas iekļauts Eiropas satvarā rīcībai kultūrmantojuma jomā. Projekts vairāk kā 100 vietējā un reģionālā līmeņa politikas veidotājiem paver iespēju apmainīties ar zināšanām par kultūrmantojumu. Galvenā uzmanība tajā ir pievērsta līdzdalīgai pārvaldībai, adaptīvai atkalizmantošanai un kultūrmantojuma intervences kvalitātes principiem. Konsorcijs 2020. gada novembrī publicēja 32 inovatīvas prakses . Projekts turpinās dalīties zināšanās un apmainīties ar pieredzi otrajā fāzē līdz 2023. gada janvārim, galveno uzmanību pievēršot trim savstarpēji saistītiem tematiem: 1) atveseļošana un izturētspēja ar kultūrmantojuma starpniecību pēcpandēmijas pasaulē; 2) ilgtspējīgāks kultūrmantojums klimata krīzes pārvarēšanai; 3) pārvaldība un finansēšana: jaunas vietējo un reģionālo pašvaldību lomas. Projektu augstu vērtē vietējā un reģionālā līmeņa rīcībpolitikas veidotāji, kas tajā piedalās. Saistībā ar šo tematu prezidentvalsts Horvātija 2020. gada februārī Dubrovnikā rīkoja prezidentvalsts konferenci “Veicināt Eiropas sadarbību apdraudētā kultūrmantojuma jomā” . Saistītie Padomes secinājumi par riska pārvaldību kultūrmantojuma jomā tika pieņemti 2020. gada maijā. Kultūramantojuma pielāgošana klimata pārmaiņām AKM grupu “Kultūrmantojuma izturētspējas stiprināšana klimata pārmaiņu apstākļos” vadīja Vācija. Ziņojums kopā ar ieteikumiem tiks pabeigts līdz 2022. gada jūlijam. Galvenie mērķi bija apzināt un apmainīties ar paraugpraksi un inovatīviem pasākumiem materiālā un nemateriālā kultūrmantojuma aizsardzībai saistībā ar klimata pārmaiņām. Tas ietver arī to, kā kultūrmantojums saskaņā ar Eiropas zaļā kursa mērķiem var sekmēt klimata pārmaiņu mazināšanu un apkarošanu. Grupas darbs bija vērsts uz to, lai izpētītu pašreizējos un jaunos apdraudējumus un ietekmi, apspriestu piemērotos pielāgošanās un mazināšanas pasākumus, kādi ir pieejami, kā arī veidotu kultūrmantojuma vērtību izturētspēju pret mainīgo vidi, vienlaikus izvairoties no maladaptācijas. Neraugoties uz steidzamību, šis temats joprojām ir sākumstadijā. Šīs grupas galīgais ziņojums un ieteikumi ir vērtīgs ieguldījums tik ļoti nepieciešamajās debatēs par šo tematu un ar klimata pārmaiņām saistītu pasākumu plānošanā kultūrmantojuma jomā Eiropas un nacionālā līmenī. ES finansēti intervences pasākumi, kas var ietekmēt kultūrmantojumu: kvalitātes principi 2019. gadā pēc Eiropas kultūrmantojuma gada Starptautiskā pieminekļu un vietu padome publicēja Eiropas kvalitātes principu dokumentu. Prezidentvalsts Rumānija 2019. gada aprīlī Sigišoarā rīkoja prezidentvalsts konferenci “Kvalitātes principi kultūrmantojumam”. Eiropas kvalitātes principi tika vēlreiz pārskatīti 2020. gada novembrī. Kvalitātes principus aptvēra arī projekts “Kultūrmantojums darbībā”, kura pamatā bija mācīšanās no līdzbiedriem. Projektā tika apzināta tāda laba prakse attiecībā uz intervences pasākumu kvalitāti kultūrmantojuma jomā, kas ir iekļauta labas prakses sarakstā. Papildu finansējums kultūrmantojumam Komisija 2021. gada 25. un 26. novembrī organizēja tiešsaistes darbsemināru par papildu finansējumu kultūrmantojumam. Tajā piedalījās vairāk nekā 100 cilvēku, arī 22 dalībvalstu pārstāvji. Prezentācijas aptvēra tādus piemērus kā publiskā un privātā sektora partnerība, kolektīvās finansēšana un līdzekļu vākšana, loterijas, ziedojumi un jaukti avoti. Augsta līmeņa referentu vidū Eiropas Investīciju banka pievērsās tam, kā kultūrmantojumu padarīt pievilcīgu privātajiem ieguldītājiem, savukārt Eiropas Kultūras fonds galveno uzmanību pievērsa filantropijas un fondu lomai. Divi ES finansēti projekti arī dalījās ar pētījumu rezultātiem un dažiem gadījumu pētījumiem. Šā semināra ziņojums , kurā apkopota vairāk nekā 100 labas prakses piemēri, tika plaši izplatīts. Kultūras padome par šo tematu 2021. gada 18. maijā rīkoja rīcībpolitikai veltītas debates. 3.2.B prioritāte: kohēzija un labklājība Sociālā kohēzija Komisija 2020. gada 26. un 27. novembrī organizēja tiešsaistes darbsemināru par kultūru sociālajai kohēzijai. Tā aizstāja AKM grupu, kurā šo tematu bija plānots risināt agrāk. Grupu nevarēja izveidot, kā plānots, jo aizkavējās iepriekšējās 2017.–2018. gada AKM darbs sociālās iekļaušanas jomā (uz kuras pamata jaunā grupa būtu izveidojusies) un Covid-19 ierobežojumi. Pasākuma laikā vairāk nekā 50 dalībnieku no 22 dalībvalstīm apsprieda, kā ar kultūras palīdzību vietējā un reģionālā līmenī veicināt sociālo kohēziju, un pētīja ilgtspējīgus, replicējamus un iekļaujošus modeļus sadarbībai starp valsts iestādēm un kultūras nozares praktiķiem. Eksperti arī apmainījās viedokļiem par mijiedarbību starp kultūru un novecošanu, kultūru un labklājību, kultūras lomu lauku iedzīvotāju skaita sarukuma novēršanā, kā arī par iespēju nodrošināšanu cilvēkiem atgriezties darba tirgū. Tika publicēti semināra informatīvie dokumenti un ziņojums . Viedokļu apmaiņa par šo tematu turpinājās Portugāles prezidentūras konferencē “Kultūra, kohēzija un sociālā ietekme”, kas notika 2021. gada 5. un 6. maijā Porto. Augstas kvalitātes arhitektūra un būvētā vide Igaunijas vadītā AKM grupa par šo tematu 2021. gada 6. oktobrī publicēja ziņojumu “Ceļā uz kopīgu arhitektūras kultūru. Ieguldījumi augstas kvalitātes dzīves vidē ikvienam” . Ziņojuma pamatā ir no vairākiem pārvaldības līmeņiem visā Eiropā apkopoti gadījumu pētījumi, ko AKM grupa izskatīja no 2020. līdz 2021. gadam. Tas ietver paraugprakses piemērus un rīcībpolitiskus ieteikumus par to, kā arhitektūrā un būvvidē praktiski ieviest kvalitātes kritērijus. Viens no secinājumiem ir tāds, ka “kvalitatīvs dizains un labi pārdomāta iejaukšanās var saglabāt kultūrvērtību dzīvi un autentiskumu un novērst bīstamu to kultūrnozīmes zudumu”.

Papildus ziņojumam ir izveidots instrumentu kopums (pieejams visās oficiālajās ES valodās), kura uzdevums ir vietējiem un reģionālajiem lēmējiem palīdzēt novērtēt vietu un būvprojektu kvalitāti. 2021. gada 6. un 8. oktobrī Grācā un Mariborā notika noslēguma konference, kuras uzdevums bija iepazīstināt ar šo darbu un to apspriest. Ziņojumā tika ņemti vērā arī Padomes secinājumi par kultūru, augstas kvalitātes arhitektūru un būvvidi kā iniciatīvas “Jauns Eiropas “Bauhaus” galvenajiem elementiem, kas tika pieņemti 2021. gada decembrī. Izpratne par digitālo auditoriju 2021. gada beigās Komisija sāka ekspertu darbu pie šā temata, izmantojot platformu “Kultūras balsis” . Tā mērķis ir izpētīt iespēju izstrādāt brīvprātīgas vadlīnijas ar digitālo auditoriju saistītu datu vākšanai un pārvaldībai, īpašu uzmanību pievēršot izpildītājmākslai (teātris, deja, dzīvā mūzikā) un kultūrmantojumam (muzeji, galerijas, vēsturiskas celtnes, mantojuma vietas, nemateriālā mantojuma pasākumi un darbības). Eksperti izmantoja pieredzi, kas gūta ar Covid-19 saistītajā praksē, un apsprieda digitālo auditoriju raksturojošu datu vākšanas un pārvaldības iespējas un problēmas ziņojumā , kas jāiesniedz 2022. gada vidū. Jaunas radošās paaudzes Pēc prezidentvalsts konferences “Jaunās radošās paaudzes”, ko Rumānija rīkoja 2019. gada martā Bukarestē, 2019. gada maijā tika pieņemti Padomes secinājumi. Pilsoniskums, vērtības un demokrātija Prezidentvalsts Somija 2019. gada jūlijā Helsinkos rīkoja prezidentvalsts konferenci “Pilsonība, vērtības un demokrātija”. 2021. gada decembrī Komisija sāka neatkarīgu pētījumu “Pilsoņu līdzdalības kultūras dzīvē nozīme pilsoniskajā līdzdalībā un demokrātijā — starptautiskajā pētniecībā gūtā rīcībpolitiskā pieredze”. Pētījums apkopos līdzšinējās zināšanas un pierādījumus par šo tematu, no rīcībpolitiskās pieredzes izvilks galvenos secinājumus, un izgaismos vairāku ES dalībvalstu sekmīgas rīcības piemērus. Paredzams, ka pētījums tiks pabeigts 2022. gada novembrī. 3.3.C prioritāte: Māksliniekus, kultūras un radošo nozaru darbiniekus un eiropeisku saturu atbalstoša ekosistēma Mākslinieku statuss un darba nosacījumi 2020. gada decembrī Komisija publicēja pētījumu par mākslinieku un kultūras un radošo profesiju pārstāvju statusu un darba apstākļiem . Pētījumu apkopoja Eiropas kultūras un audiovizuālās jomas ekspertu tīkls ciešā sadarbībā ar nozaru ieinteresēto personu organizācijām. Tas ir plaši izplatīts, arī UNESCO 2005. gada konvencijas Starpvaldību komitejas prezentācijas veidā 2021. gada februārī. Komisija turpināja šo procesu, par to pašu tematu sākot dialogu “Kultūras balsis”. Ideju ģenerēšanas ziņojums “Status & Working conditions for Artists, Cultural and Creative Professionals” (“Mākslinieku, kultūras un radošo profesiju pārstāvju statuss un darba apstākļi”) tika publicēts 2021. gada jūnijā . AKM grupa “Mākslinieku un kultūras un radošo profesiju pārstāvju statuss un darba apstākļi” sāka darbu 2021. gada septembrī, un to vadīja Austrija un Īrija. Darbā piedalījās gan kultūras, gan nodarbinātības/sociālo lietu ministriju eksperti no visām 27 ES dalībvalstīm. Grupas mērķis ir pievērsties mākslinieku un radošo profesiju pārstāvju darba apstākļiem un dalīties paraugpraksē, ņemot vērā arī plašāko ekosistēmu, kas atbalsta māksliniekus, kultūras un radošos profesionāļus un eiropeisku saturu. Ieteikumi par šiem jautājumiem tiks izstrādāti atlikušajās grupas sanāksmēs. Grupas ziņojums ir gaidāms 2023. gada vidū. Mākslinieciskā brīvība Komisija 2021. gada 21. oktobrī organizēja tiešsaistes darbsemināru par māksliniecisko brīvību, kurā piedalījās apmēram 60 dalībnieki no 20 dalībvalstīm. Tajā piedalījās referenti no starptautiskām organizācijām (ANO, UNESCO, Eiropas Padome), dalībvalstīm (Zviedrija, Spānija), pilsoniskās sabiedrības (organizācija “Culture Action Europe”, Freemuse) un no Lodzas Universitātes Polijā. Trijās sesijās galvenā uzmanība tika pievērsta a) pašreizējam stāvoklim ar mākslinieciskās izpausmes brīvību Eiropas Savienībā; b) mākslinieciskās izpausmes brīvības īstenošanas, veicināšanas un aizsardzības labākajai praksei; c) tiesiskajam regulējumam, kas aizsargātu, veicinātu un īstenotu mākslinieciskās izpausmes brīvību. Darbsemināra ziņojums tika publicēts, un tā norise būs arī informatīvs pamats darbam pie augstāk minētā pētījuma par pilsonību, vērtībām un demokrātiju. Audiovizuāli kopražojumi Prezidentvalsts Rumānijas konference “Eiropas sadarbības konsolidācija ar kopražojumu starpniecību” tika organizēta 2019. gada martā Bukarestē . Pēc tam 2019. gada maijā tika pieņemti Padomes secinājumi par Eiropas audiovizuālo darbu — ar uzsvaru uz kopražojumiem — pārrobežu aprites uzlabošanu . AKM grupu vadīja Nīderlande, vietniekfunkciju pildīja Rumānija. Tās ziņojums “Izcilie kopražojumi” tika publicēts 2022. gada 10. martā. Novērotāja statusā piedalījās tādas organizācijas kā Eiropas Kino aģentūru direktoru asociācija, Cine-Regio, Eiropas Audiovizuālā observatorija un Eurimages. Grupa secināja: jebkura kopražojuma pamatā gan ir mērķis apvienot spēkus un sadarboties, tomēr “oficiāla” kopražojuma statusam ir būtiska nozīme, lai varētu pavērt durvis sabiedrības atbalstam. Kopražojumi labāk sasniedz starptautisku auditoriju, arī vispār plašāku auditoriju kā tīri nacionāli producējumi, un tas savukārt sekmē talantu starptautisko karjeru. Covid-19 pandēmija ir mainījusi audiovizuālās ekosistēmas un kopražojumu dabu, darbojoties kā tendenču katalizators un uzsverot, cik svarīga nozīme ir līdzsvarotām attiecībām starp dažādiem dalībniekiem. Kopražojumi ir iespēja pārskatīt to, kādā veidā sadarbojamies, lai risinātu mūsdienu vissteidzamākās problēmas, kas ietver nepieciešamo audiovizuālās nozares ekoloģizāciju. Mūzika Rumānija 2019. gada jūnijā Bukarestē rīkoja prezidentvalsts konferenci “Music Moves Europe — Opportunities and Challenges of the Music Sector in the Digital Era” (“Mūzika pāršalc Eiropu: mūzikas nozares iespējas un problēmas digitālajā laikmetā”). 2019.–2022. gada darba plānā 2020. gadā bija iekļauti divi mūzikai veltīti darbsemināri. Tie tika apvienoti vienā lielā tiešsaistes konferencē, ko Komisija rīkoja 2021. gada 4. un 5. martā “Eiropu pāršalc mūzika: Eiropas mūzikas nozares daudzveidība un konkurētspēja”. Tajā piedalījās gandrīz 100 dalībnieku, galvenokārt eksperti no ES dalībvalstīm un mūzikas nozares pārstāvji. Plenārsēdes diskusijas ar ārējiem runātājiem ietvēra sesijas par Covid-19 ietekmi, mūzikas lomu sociālajā kohēzijā un labbūtībā, mūzikas straumēšanu un kultūras daudzveidību, kā arī iniciatīvu “Eiropu pāršalc mūzika”. Šīm četrām sesijām sekoja rīcībpolitikai veltītas debates, kurās piedalījās tikai dalībvalstu eksperti. Rezultāti tika apkopoti ziņojumā, kas tika izmantots arī īpašā sanāksmē Portugāles prezidentūras konferencē par programmas “Radošā Eiropa” sākšanu 2021. gada jūnijā.

Daudzvalodība un tulkošana AKM grupu veidoja literārie tulkotāji, izdevēji, finansēšanas iestāžu vai kultūras ministriju pārstāvji, un to vadīja Francija. Grupa iesniedza ziņojumu 2022. gada 3. februārī . Darbs pievērsās galvenajām problēmām, ar kurām saskaras tulkotāji, piemēram, ar mazu profesijas pievilcību (galvenokārt slikta atalgojuma un darba nosacījumu dēļ) un uz to, ka tulkoto darbu tirgus ir trausla ekonomika, jo īpaši mazāk lietotās valodās. Grupas ziņojums ieteic pasākumus, kas tulkošanas profesiju padarītu pievilcīgāku, nodrošinātu vairāk mācību iespēju un ļautu šai profesijai sarunās panākt labāku atalgojumu un darba apstākļiem. Ziņojums aicina palielināt publisko finansējumu, lai veicinātu tulkošanas projektus un taisnīgu atalgojumu, izmantojot plašu pieeju, kas aptver visu vērtību ķēdi — no autoriem līdz grāmatu tirgotājiem. Ar spēcīgu Eiropas izjūtu būtu jāapveltī arī lasīšanas veicināšanas pasākumi. 2022. gada februārī prezidentvalsts Francija Lillē organizēja forumu “Inovācija, tehnoloģijas un vairākvalodība”. “Padomes secinājumi par starpkultūru apmaiņas pastiprināšanu, izmantojot mākslinieku un kultūras un radošo profesiju pārstāvju mobilitāti un daudzvalodību digitālajā laikmetā”, tika pieņemti 2022. gada aprīlī, atspoguļojot arī AKM grupas ieteikumus. Kultūras un radošo sektoru finansēšana un inovācija Savas prezidentūras laikā Rumānija Bukarestē rīkoja neformālu sanāksmi kultūras ministriem. Tā rezultātā 2019. gada 16. aprīlī tika pieņemta kultūras ministru un viņu pārstāvju Bukarestes deklarācija par kultūras lomu Eiropas nākotnes veidošanā. Divi novērtēšanas semināri, kuru sākotnējais ierosinājums bija balstīties uz darbu, kas paveikts saskaņā ar iepriekšējo šim jautājumam veltīto darba plānu, tika apvienoti vienā pasākumā “Kultūras un radošo nozaru un industriju ekosistēmas: mainīt izredzes” To kopīgi organizēja Komisija un projekts Creative FLIP Briselē 2020. gada 28. un 29. janvārī . No visas Eiropas pasākumā piedalījās gandrīz 250 ieinteresētās personas, kas pārstāvēja kultūras un radošās nozares un industrijas. Tajā piedalījās ES politikas veidotāji, dialoga “Kultūras balsis” un Eiropas radošo centru tīkls. Tas radīja sinerģiju starp projektiem un rīcībpolitikas veidošanu un savienoja iepriekš izolētas sistēmas un disciplīnas. Dalībnieki apsprieda arī to, kā ir īstenoti iepriekšējo AKM grupu ieteikumi “Piekļuve finansējumam” un “Publiskās rīcībpolitikas inovācijai un uzņēmējdarbībai kultūras un radošajās nozarēs un industrijās”, kā arī transversālie Padomes secinājumi un kas vēl ir darāms. No tā izrietošie ieteikumi tika apkopoti laši izplatītā brošūrā . 3.4.D prioritāte: Dzimumu līdztiesība Dzimumu līdztiesība Komisija sāka neatkarīgu pētījumu par dzimumu nevienlīdzībām kultūras un radošajās nozarēs un industrijās, kas tika publicēts 2019. gada augustā. 2020. gada septembrī tika izdota atjaunināta redakcija . Eiropas kultūras un audiovizuālās jomas ekspertu tīkls ciešā sadarbībā ar nozares ieinteresētajām personām sagatavoja pētījumu. Ziņojums tika iesniegts Padomes Kultūras jautājumu komitejai 2020. gada oktobrī un AKM grupai dzimumu līdztiesības jautājumos kultūras un radošajās nozarēs 2019. gada septembrī. Ziņojums ticis plaši izplatīts. Turklāt Komisija informēja par prezidentvalsts Vācijas rīkotajiem pasākumiem par dzimumu līdztiesību. 2019. gada 4.–5. septembrī, kad tika prezentēts dialoga “Kultūras balss” ziņojums , ar Komisijas atbalstu tika organizēta šā dialoga sanāksme par dzimumu līdztiesību. AKM grupa dzimumu līdztiesības jautājumos kultūras un radošajās nozarēs, kuru vada Austrija, dalījās pieredzē, lai sniegtu ieteikumus par to, kā kultūras un radošajās nozarēs novērst dzimumu nevienlīdzību. 2021. gada jūnijā publicētajā ziņojumā galvenā uzmanība ir pievērsta tādām galvenajām problēmām kā dzimumu stereotipi, seksuāla uzmākšanās, piekļuve darba tirgum un vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirība, piekļuve sociālajiem pabalstiem, piekļuve resursiem, piekļuve vadošajiem amatiem un sievietes uzņēmējdarbībā, datu vākšana, dzimumu līdztiesība darbavietā, dzimumu līdztiesības principa ievērošana budžeta plānošanā un dzimumu līdztiesības aspekta integrēšanas metodika, kā arī dzimumsensitīva valoda. Ar AKM grupas rezultātiem pirmo reizi tika iepazīstināts sociālajai kohēzijai veltītajā Portugāles prezidentūras konferencē 2021. gada 5. un 6. maijā. Vienlaikus tam Komisija ir pieņēmusi Dzimumu līdztiesības stratēģiju 2020.–2025. gadam. 2020. gada decembrī Vācija pieņēma prezidentvalsts secinājumus par dzimumu līdztiesību kultūrā, kuros plaši atspoguļoti ekspertu ieteikumi. 2022. gada aprīlī situācija tika izvērtēta, lai apzinātu panākumus un jomas, kurās vajadzīgi uzlabojumi. AKM procesā gūtā pieredze tika izmantota forumā par dzimumu līdztiesību, ko 2022. gada 8.–10. martā Anžē rīkoja prezidentvalsts Francija un kas tika organizēts 2022. gada Francijas un Portugāles sezonas ietvaros. 3.5.E prioritāte: starptautiskās kultūrattiecības Stratēģiskā pieeja Ārlietu padome 2019. gada 8. aprīlī pieņēma Padomes secinājumus par ES stratēģisko pieeju starptautiskajām kultūrattiecībām un rīcības satvaru . Secinājumi atzīst vajadzību pēc transversālas pieejas kultūrai, turklāt cenšoties stiprināt ES ārpolitikas rezultativitāti un ietekmi, starptautiskās kultūrattiecības integrējot tās ārpolitikas instrumentos. Tie lūdz uzlabot rīcībpolitisko koordināciju starp Komisijas ģenerāldirektorātiem, dalībvalstīm un kultūras organizācijām, arī ES delegācijām, ES dalībvalstīm un Komisijai kopīgi izstrādājot vietējas stratēģijas. Sadarbība kultūrā joprojām ir veicinājusi kopīgas vērtības un Eiropas unikālo kultūras daudzveidību kā ES globālās ietekmes virzītājspēku godīgu, vienlīdzīgu un ilglaicīgu partnerību ziņā. Slovēnijas prezidentūras pasākumā “Future Unlocked!” tika spriests par kultūras un radošās nozarēm un industrijām kā pārmaiņu virzītājiem. Ārlietu ministrijas rīkotais pasākums 2021. gada 12.–15. septembrī saplūdināja Augsta līmeņa konferenci par kultūru ārējās attiecībās, Radošo forumu Ļubļanai, Eiropas radošo nozaru samitu un starptautiskajām kultūras attiecībām veltītu augstāko amatpersonu sanāksmi. Ģeogrāfiskajā tvērumā bija arī Rietumbalkāni, Vidusjūras dienvidu reģions un Āfrika. 3.6.F prioritāte: Kultūra kā ilgtspējīgas attīstības virzītājspēks Ilgtspējas kultūrdimensija. Atklātās koordinācijas metodes grupā, ko kopīgi vada Somija un Vācija, piedalījās eksperti no nacionālajām administrācijām, zinātniskie eksperti, UNESCO pārstāvji un citi ārējie eksperti. Tās ziņojums ir gaidāms 2022. gada septembrī. Pirms darba notika dialogs “Kultūras balsis” par kultūras un ilgtspējīgas attīstības mērķiem, kas ar Komisijas atbalstu tika organizēts 2021. gada februārī. Tā rezultātā tika sagatavots ziņojums “Kultūras balsis” . AKM grupa pievērsās trim tematiem: 1) atbalsts un uzlabojumi kultūras integrācijai valstu ilgtspējīgas attīstības stratēģijās ar brīvprātīgu nacionālu pārskatu starpniecību; 2) UNESCO ziņošanas rīki, kuros kultūra izceļas kā ilgtspējīgas attīstības mērķu virzītājspēks; un 3) augšupēji projekti, ko vada ieinteresētās personas un tīkli, kuros kultūrprocesa galvenie dalībnieki sadarbojas ilgtspējas mērķu sasniegšanā un gūst pozitīvus rezultātus. Vēl viens svarīgs grupas uzdevums ir sniegt ieguldījumu Komisijas plānotajā ziņojumā par kultūru un ilgtspējīgu attīstību, kuru paredzēts publicēt 2022. gada otrajā pusē, kā arī informatīvi atbalstīt nostājas un ieteikumus, kas tiks iekļauti Meksikas UNESCO Mondiacult pasākuma 2022. gada septembra galīgajā deklarācijā. Šīs AKM grupas darbs ir saistīts arī ar augošo vajadzību kultūru vairāk integrēt stratēģiskajā publiskās politikas plānošanā, ņemot vērā to, ka sabiedrības dzīves sistēmas ir smagi skārusi gan pandēmija, gan klimata krīze un vides degradācija.

3.7.Kultūras statistika Lai veidotu uz pierādījumiem balstītu rīcībpolitiku, ir svarīgi regulāri sagatavot uzticamus datus par kultūru. Darba plānā kultūras statistika ir uzsvērta kā transversāla prioritāte, uz ko attiecīgi jāraugās. Eurostat sniedz saskaņotus datus ES līmenī un savu īpašo kultūras statistikai veltīto tīmekļa sadaļu atjaunina tad, kad pēc relevantiem Eiropas apsekojumiem kļūst pieejami jauni dati. 2020.–2021. gadā Eurostat publicēja trīs nacionālās statistikas iestādēm paredzētas anketas par mūzikas, kultūras mantojuma un grāmatu nozari. Mērķis bija vākt alternatīvus datu avotus nacionālā līmenī. Eurostat Kultūras statistikas darba grupa tiek regulāri informēta un ar to apspriežas, lai palīdzētu uzlabot kultūru atspoguļojošās statistikas kvalitāti un to pilnveidot. Komisija 2020. gada vidū izsludināja uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus “Kultūras un radošo nozaru mērīšana ES”, lai īstenotu izmēģinājuma projektu, ko Eiropas Parlaments bija ierosinājis 2019. gadā. Mērķis ir izveidot satvaru šo nozaru mērīšanai un Eurostat līmenī novērst datu iztrūkumu. Paredzams, ka projekts beigsies 2022. gada decembrī. Kā apsekojums priekšizpētei par Eiropas mūzikas observatorijas izveidi uz iniciatīvas “Mūzika pāršalc Eiropu” pamata, dažas ar datiem saistītas darbības ir integrētas Eiropas Intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu novērošanas centrā. Cits pētījumā aprakstīts statistikas darbs ir iekļauts 2022. gada īpašajā mūzikas nozares uzaicinājumā pamatprogrammā “Apvārsnis Eiropa” (“Ceļā uz konkurētspējīgu, taisnīgu un ilgtspējīgu Eiropas mūzikas ekosistēmu”). 3.8.Digitalizācija Kultūras un radošās nozares un industrijas saturu rada, ražo, kūrē un koplieto arvien digitālāk, paverot milzīgas iespējas nozarei augt un eksperimentēt, izdomāt, kā labāk sadarboties ar tradicionālām un grūtāk sasniedzamām auditorijām, un palielināt līdzdalību kultūras dzīvē. Covid-19 pandēmija šo digitālo pārveidi paātrināja. Turklāt krīzes pašreizējās problēmas ar taisnīgu digitālo ieviešanu padarījusi vēl redzamākas. Daži no jautājumiem, kas jārisina, lai nodrošinātu, ka digitālā pārkārtošanās Eiropas kultūras dalībniekiem un iedzīvotājiem sagādā ieguvumus, ir šādi: i) tehnoloģiju piekļūstamības izmaksas; ii) (digitālo un datu pārvaldības) prasmju deficīts; iii) ieņēmumi no digitālas izmantošanas tiek sadalīti netaisnīgi; iv) atkarība no ārējām platformām; v) meinstrīma pakalpojumu sniedzēju pārsvars; iv) kultūras daudzveidības veicināšana un saglabāšana; vii) infrastruktūras/pakalpojumu trūkums atsevišķos sektoros; viii) digitālā plaisa. Daži no šiem jautājumiem ir bijuši kultūras darba plāna centrā un to attiecīgajā kompetencē ietilpuši arī Komisijas un dalībvalstu digitālās rīcībpolitikas darbā. 4.DARBA PLĀNA NOVĒRTĒJUMS: darba metodes Attiecībā uz visām paredzētajām darbībām darba plānā ir norādītas arī izmantojamās darba metodes. Pie tām pieder: AKM grupas, konferences, projekti, kuru pamatā ir mācīšanās no līdzbiedriem, pētījumi, darbsemināri, izvērtējuma semināri, ekspertu grupas, Padomes secinājumi un neformālas kultūras ministru sanāksmes . Darba plānā kopā bija norādītas astoņas AKM grupas. Tomēr atvērtās koordinācijas metodes grupa sociālās kohēzijas jautājumos tika pārveidota par tiešsaistes darbsemināru. Covid-19 krīzes dēļ bija vajadzīgi nelieli papildu pielāgojumi, tajā skaitā pārkārtot dažas no 10 plānotajām konferencēm, darbseminārus (divi darbsemināri tika apvienoti, četri aizkavējās) un pasākumus, kas ietvēra mācīšanos no līdzbiedriem (apvienoti tika divi). Lielākā daļa dalībvalstu atbildēs uz Komisijas aptauju pauž, ka pašreizējās darba metodes ir piemērotas darba plāna mērķu sasniegšanai. Viņi uzskata, ka vispiemērotākā darba metode ir AKM grupas, un tām seko darbsemināri. Konferences, pētījumi, novērtēšanas semināri un mācīšanās no līdzbiedriem tika novērtēti par mazāk populāriem. Ņemot vērā katras darba metodes priekšrocības un ierobežojumus, tika izteikti daži ierosinājumi attiecībā uz citiem darba formātiem, kurus varētu pievienot nākotnē (sk. šā ziņojuma 6. iedaļu). 4.1.Atvērtā koordinācijas metode (AKM) AKM, kas ir elastīga un nesaistoša sistēma, joprojām bija galvenā darba metode darba plāna īstenošanā un sekmēja strukturētu sadarbību starp dalībvalstīm. Katras AKM grupas darbs tika saskaņots ar kādu darba plāna prioritāti. Šā darba plāna jauninājums bija tas, ka grupu pilnvaras sagatavoja Komisija un pēc tam apstiprināja Padomes Kultūras jautājumu komiteja. Tas deva grupām skaidru satvaru un ievirzi. Dalībvalstīm ir pozitīvs viedoklis par šo pieeju. AKM grupas noturēja vidēji sešas oficiālas sanāksmes (visbiežāk tiešsaistē), un tās visas organizēja Komisija. Dažas no šīm grupām rīkoja papildu neoficiālas sanāksmes un dokumentu izstrādes sesijas. Dažas no tām arī sadalījās apakšgrupās, lai strādātu pie apakštēmām. Šajā darba metodē ir iesaistīti 25–50 eksperti no katras grupas, vidēji no apmēram 23 dalībvalstīm. Grupu darbs parasti ilgst 1–2 gadus, ieskaitot ziņojuma pabeigšanai vajadzīgo laiku. Vienā AKM ziņojumā kā jaunums bija iekļauta vietne ar gadījumu pētījumiem, lejupielādējamiem materiāliem un raidierakstiem; tomēr tas palielināja ekspertu un Komisijas darba slodzi. Trijās no septiņām AKM bija iesaistītas tādas partnervalstis kā Šveice, Norvēģija un Islande. Dalībvalstis uzskata, ka šī sadarbība ar trešām valstīm AKM grupās ir lietderīga, un arī pauž, ka tā ir atvērta Rietumbalkānu valstīm, kas piedalās attiecīgo jautājumu risināšanā. Saskaņā ar aptauju dalībvalstis augstu vērtē AKM kā darba metodi, taču atzīst arī slogu, ko šīm grupām rada ziņošanas prasības. Dalībvalstis uzskata, ka AKM ziņojumiem un pašām sanāksmēm ir svarīga nozīme. Tomēr šķiet, ka šie ziņojumi rīcībpolitikas veidošanu un ieinteresēto personu praksi tieši ietekmē tikai nedaudz. Apsekojums arī liecina, ka lielākā daļa dalībvalstu rīcībpolitikas veidošanai valsts, reģionālā vai vietējā līmenī neizmantoja vairāk nekā 5 no 10 (norādītajiem) AKM ziņojumiem. Tomēr dalībvalstis ziņoja arī par vairākiem konkrētiem AKM ziņojumu piemēriem, kas ietekmē rīcībpolitikas veidošanu nacionālā līmenī, piemēram, stratēģiju un reformu izstrādi vai jaunu organizāciju veidošanu. 4.2.Darba plāna iznākumu izplatīšana un paziņošana Saskaņā ar aptauju lielākā daļa dalībvalstu neuzskata, ka darba plānā būtu jānorāda izplatīšanas darbības, kas būtu saistošas. Jau ir izstrādātas vairākas tādas darbības kā ziņojumu tulkošana, informācijas publicēšana valdības vietnēs un platformās, konferences, diskusijas un darbsemināri, kas veicina publiskas debates par tematiem, kuri saistīti ar darba plāna nodevumiem. Pieredze liecina, ka ir daudz darba un zināšanu, kas ieguldītas citu darba plāna darbību īstenošanā. Lai palielinātu šā darba ietekmi uz politikas veidošanu un ieinteresēto personu praksi, vislietderīgāk šķiet mērķtiecīgi un gudri atklātās koordinācijas metodes rezultātu un citu darba plānu iznākumus vairāk izplatīt un komunicēt dalībvalstīs. Tam būtu jāaptver visi administratīvie līmeņi, ieinteresēto personu organizācijas, profesionālās apvienības, prese u. tml. Šajā nolūkā AKM un citiem darba plāna nodevumiem vajadzētu būt augstā līmenī un piemērotiem politikas veidotājiem. Ziņojumu saturs gan ir bagātīgs, tomēr tie var būt sarežģīti, gari un grūti realizējami. Lai maksimāli palielinātu savu potenciālu, ziņojumos jābūt skaidriem un konkrētiem rīcībpolitiskiem ieteikumiem, kas pamatoti ar relevantiem pierādījumiem. Tiem jābūt kodolīgiem un rakstītiem nežargoniskā, neakadēmiskā valodā, ko nespeciālisti var saprast un rīkoties. Būtu jāveicina īsāki, mērķtiecīgāki ziņojumi, arī kopsavilkumi ar galvenajiem konstatējumiem. Tas arī palīdzētu paātrināt tulkošanu un komunikācijas procesus. 4.3.Kultūras jomas ieinteresētās personas Kultūras organizācijas un ieinteresētās personas vairāk nekā iepriekš ir iesaistītas kultūras darba plāna īstenošanā, jo īpaši ņemot vērā pandēmiju. Tā rezultātā vairāk pasākumu un diskusiju notiek tiešsaistē; arī kultūras un radošās nozares un industrijas kopīgi rīkojas ES līmenī un pauž vienotu nostāju nozaru vajadzību risināšanā (piem., kopīgi publiski paziņojumi). Ieinteresēto personu iesaistīšana ir aprakstīta arī citās šā dokumenta daļās.

Saskaņā ar jauno Eiropas darba kārtību kultūrai Komisija ir vēl vairāk nostiprinājusi strukturēto dialogu ar pilsonisko sabiedrību par kultūru. 2019.–2022. gadā tā sāka jaunu aktuāliem tematiem veltītu sēriju “Kultūras balss”, kas arī ir saskaņota ar darba plāna prioritātēm. Tie attiecās uz: kultūras lomu ES ārpilsētu teritorijās ; dzimumu līdzsvaru kultūras un radošajās nozarēs un industrijās (saistīts ar AKM); kultūru un ilgtspējīgas attīstības mērķiem (saistīts ar AKM); mākslinieku un kultūras un radošo profesiju pārstāvju statusu un darba apstākļiem (saistīts ar AKM); starptautiskajām kultūras attiecībām (ieguldījums diskusijās par augstākā līmeņa amatpersonām, kas tiekas Francijas prezidentūras laikā) . Ir uzlabojušās sinerģijas, arī sanāksmēs, kurās piedalās AKM un dialoga “Kultūras balsis”dalībnieki, lai dalītos ar saviem iznākumiem un ziņojumiem. Turklāt Komisija ir izstrādājusi turpmākus mērķorientētus sektorālus dialogus par kultūru, jo īpaši par kultūrmantojumu (kultūrmantojuma ekspertu grupa) un mūziku (“Mūzika pāršalc Eiropu”). Turklāt uz ES Prasmju pakta pamata un atbilstoši ES rūpniecības stratēģijai Komisija ieinteresētās personas mobilizēja kultūras un radošo nozaru ekosistēmā izveidot prasmēm veltītu plaša mēroga partnerību. Joprojām ir iespējams ieinteresētās personas aktīvāk sasaistīt ar pilsonisko sabiedrību un labāk īstenot darba plānu, kā dalībvalstis to ir norādījušas arī apsekojumā. 5.DARBA PLĀNA NOVĒRTĒJUMS: rīcībpolitiskie iznākumi Papildus katras ES prezidentvalsts noteiktajām kultūras prioritātēm kultūras darba plānā jau no paša sākuma bija plānots pieņemt vairākus (iespējamus) Padomes secinājumus, tehnisko darbu — AKM grupas, pētījumi un darbsemināri (dinamisks slīdošs grafiks) veicot iepriekš. Dalībvalstis atbildēs uz aptaujas jautājumiem atzina, ka šāda saikne starp darba plāna iznākumiem un rotējošo prezidentvalstu darbu ir lietderīga. Ekspertu un akadēmiskā darbu sasaistīt ar taustāmiem rīcībpolitiskiem iznākumiem ir izrādījies derīgi galveno prioritāšu īstenošanā, un nākotnē tas būtu jāstiprina. Rezultātā tika pieņemti šādi Padomes secinājumi: -Jaunās radošās paaudzes, pieņemti 2019. gada maijā Rumānijas prezidentūras laikā; -Eiropas audiovizuālo darbu pārrobežu aprites uzlabošana, pieņemti 2019. gada maijā Rumānijas prezidentūras laikā; -Riska pārvaldība kultūras mantojuma jomā, pieņemta 2020. gada maijā Horvātijas prezidentūras laikā; -Dzimumu līdztiesība kultūras un radošajās nozarēs, pieņemti 2020. gada decembrī Vācijas prezidentūras laikā (prezidentvalsts secinājumi) ; -Kultūra, augstas kvalitātes arhitektūra un būvētā vide kā Jaunā Eiropas “Bauhaus” iniciatīvas galvenie elementi, pieņemti 2021. gada decembrī Slovēnijas prezidentūras laikā; -Starpkultūru sakaru stiprināšana, izmantojot mākslinieku un kultūras un radošo profesionāļu mobilitāti, kā arī daudzvalodību digitālajā laikmetā, pieņemti 2022. gada aprīlī Francijas prezidentūras laikā. Turklāt jaunas problēmas, kam ir ļoti liela nozīme kultūrpolitikas veidošanā un kas Eiropā skar kultūras un radošās nozares un industrijas (piem., postošā 2020. gada marta zemestrīce Zagrebā, augošais impulss 2030. gada Ilgtspējīgas attīstības programmā, Covid-19 pandēmija un atveseļošanas process), ir likušas attiecīgajām prezidentvalstīm strādāt pie rīcībpolitiskas reaģēšanas un rezultātiem šādos laukos: -Ilgtspējīgas attīstības kultūrdimensija, pieņemta 2019. gada novembrī Somijas prezidentūras laikā (Padomes rezolūcija) ; -Grozījums kultūras darba plānā (2019–2022), pieņemts 2020. gada maijā Horvātijas prezidentūras laikā; -Kultūras un radošo nozaru un industriju atveseļošana, izturētspēja un ilgtspēja, pieņemta 2021. gada maijā Portugāles prezidentūras laikā . Prezidentvalstis ir sākušas vairākus augsta līmeņa pasākumus, kas attiecas uz darba plāna prioritātēm un rīcībpolitiskās dienaskārtības virzīšanu; tomēr tās nav norādītas darba plānā. Pie tām pieder: -neformālas kultūras ministru sanāksmes, kuru darbmērķis ir aizsargāt Eiropas kopīgo kultūrmantojumu, pievērsties Covid-19 sekām un ietekmei, ko atstājis Krievijas iebrukums Ukrainā; -Starptautiskajām kultūrattiecībām veltītas augstāko amatpersonu sanāksmes, ko 2020. gada septembrī, 2021. gada septembrī un 2022. gada aprīlī organizē ārlietu ministrijas / kas tiek organizētas sadarbībā ar tām; -Prezidentvalsts konferences un pasākumi, veltīti piem., kultūras mantojuma aizsardzībai un multilaterālismam, 2020. gada novembris; veltīti kultūras demokrātijai, 2021. gada aprīlis; veltīti riskiem, ar kuriem saskaras kultūrmantojums, muzeji, arhīvi un arhitektūra, 2022. gada marts. Daudzie rīcībpolitiskie iznākumi, kas izstrādāti saskaņā ar šo un iepriekšējiem kultūras darba plāniem, liecina, ka jāizvērtē un jānovērtē sasniegtais attiecībā uz konstatējumiem, ieteikumiem un aicinājumiem valstu un Eiropas rīcībpolitikas veidošanā.