LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 377/1

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN REVĪZIJAS PALĀTAI

Eiropas Savienības 2014. gada konsolidētie finanšu pārskati

(2015/C 377/01)

SATURS

FINANŠU PĀRSKATA IZSKATĪŠANA UN ANALĪZE 2

KONSOLIDĒTO FINANŠU PĀRSKATU PIEZĪME 22

KONSOLIDĒTIE FINANŠU PĀRSKATI UN PASKAIDROJUMI 23

BILANCE 24

FINANŠU DARBĪBAS REZULTĀTU PĀRSKATS 25

NAUDAS PLŪSMAS PĀRSKATS 26

PĀRSKATS PAR NETO AKTĪVU PĀRMAIŅĀM 27

FINANŠU PĀRSKATU PASKAIDROJUMI 28

KOPSAVILKUMA PĀRSKATI PAR BUDŽETA IZPILDI UN PASKAIDROJUMI 99

FINANŠU PĀRSKATA IZSKATĪŠANA UN ANALĪZE

1. ES: INSTITUCIONĀLĀ PĀRVALDĪBA UN DARBĪBA

Eiropas Savienība (ES) ir ekonomiska un politiska 28 Eiropas valstu partnerība. Tā tika izveidota 1993. gadā, parakstot Māstrihtas līgumu, un ir Eiropas Kopienas, Eiropas Ogļu un tērauda kopienas (EOTK) un Euratom pēctece. Jaunākie būtiskākie ES konstitucionālā pamata grozījumi tika veikti, parakstot Lisabonas līgumu, kas stājās spēkā 2009. gada 1. decembrī.

ES pamatā ir tiesiskums. Tas nozīmē, ka ikviens ES veiktais pasākums balstās uz līgumiem, kurus brīvprātīgi un demokrātiski ir apstiprinājušas visas ES dalībvalstis. Tai ir unikāla iestāžu struktūra:

— Eiropas pilsoņi tieši ievēl Eiropas Parlamenta (EP) deputātus,

— ES vispārējās prioritātes nosaka Eiropadome, kurā tiekas valstu un ES līmeņa vadītāji,

— valdības aizstāv savas valsts nacionālās intereses Eiropas Savienības Padomē (“Padome”),

— ES intereses kopumā veicina Eiropas Komisija (“Komisija”), kuras priekšsēdētāju ievēl EP un kuras locekļus iecelšanai iesaka valstu valdības, savstarpēji vienojoties ar jaunievēlēto priekšsēdētāju, un par kuras apstiprināšanu kopumā balso EP.

ES ir sava tiesiskā kārtība, kas ir nodalīta no starptautiskajām tiesībām un ir dalībvalstu tiesību sistēmas neatņemama daļa. ES tiesiskās kārtības pamatā ir savi tiesību avoti. Ņemot vērā šo avotu dažādo raksturu, starp tiem bija jānosaka hierarhija. Primārie tiesību akti ir hierarhijas virsotnē, un tos pārstāv līgumi. Nākamie ir ES noslēgtie starptautiskie nolīgumi, vispārējie tiesību principi un sekundārie tiesību akti, kuru pamatā ir līgumi.

ES tiesību aktu avoti un hierarhija:

— Līgums par Eiropas Savienību (LES), Līgums par Eiropas Savienības darbību (LESD), Eiropas Savienības Pamattiesību harta, citi līgumi un protokoli,

— starptautiskie nolīgumi,

— Eiropas Savienības tiesību aktu vispārējie principi,

— sekundārie tiesību akti.

ES institucionālā pārvalde sastāv no iestādēm, aģentūrām un citām ES struktūrām, kas uzskaitītas finanšu pārskatu 10. paskaidrojumā. Galvenās institūcijas, kas ir atbildīgas par politikas izstrādi un lēmumu pieņemšanu, ir Eiropas Parlaments, Eiropadome, Padome un Komisija.

Eiropas Parlaments

EP ir nozīmīgs forums, kurā notiek politiskās debates un lēmumu pieņemšana ES līmenī. EP deputātus tieši ievēl vēlētāji visās dalībvalstīs, lai viņi pārstāvētu iedzīvotāju intereses attiecībā uz ES likumdošanu un lai pārliecinātos, ka citas ES iestādes darbojas demokrātiski.

Laika gaitā, pamatojoties uz vēlākām izmaiņām Eiropas līgumos, EP ir ieguvis ievērojamas likumdošanas un budžeta pilnvaras, kas kopā ar Padomes dalībvalstu valdību pārstāvjiem ļauj noteikt virzienu, kādā dodas Eiropas projekts. Tādējādi EP ir centies veicināt demokrātiju un cilvēktiesību ievērošanu – ne tikai Eiropā, bet arī visā pasaulē.

EP un Padome attiecībā uz ikgadējo budžeta procedūru ir vienlīdzīgās pozīcijās. Tas ir iesaistīts budžeta izveides procesā no sagatavošanas posma, jo īpaši nosakot vispārīgās pamatnostādnes un izdevumu veidus, līdz pat budžeta pieņemšanai. Tas kopā ar Padomi izveido budžetu un pārrauga tā īstenošanu. EP, saņemot Padomes ieteikumu, dod apstiprinājumu ES budžeta īstenošanai. Visbeidzot EP sniedz piekrišanu daudzgadu finanšu shēmai (DFS), kas nodrošina to, ka ES izdevumi tiek veikti godprātīgi un pašu resursu robežās. Pašreizējais EP priekšsēdētājs ir Martins Šulcs.

Eiropadome un Eiropas Savienības Padome

Eiropadome, ko veido dalībvalstu valsts vai valdību vadītāji, kopā ar tās priekšsēdētāju un Komisijas priekšsēdētāju nodrošina nepieciešamo stimulu ES attīstībai un nosaka vispārējos politiskos virzienus un prioritātes. Donalds Tusks ir pašreizējais Eiropadomes priekšsēdētājs.

Padome kopīgi ar Eiropas Parlamentu pieņem ES tiesību aktus (regulas un direktīvas), kā arī pieņem lēmumus un nesaistošus ieteikumus. Padomē ir pa vienam pārstāvim no katras dalībvalsts ministru līmenī, kas ir pilnvarots uzņemties saistības attiecīgās dalībvalsts valdības vārdā un īstenot balsošanas tiesības. Izņemot Ārlietu sastāvu, Padomi vada tās dalībvalsts pārstāvis, kura ir Eiropas Savienības prezidējošā valsts, ievērojot vienlīdzīgas rotācijas principu ik pēc sešiem mēnešiem. Komiteja, kas sastāv no dalībvalstu valdību pastāvīgajiem pārstāvjiem (Coreper), sagatavo Padomes darbu.

Padome savas kompetences ietvaros pieņem lēmumus ar kvalificētu balsu vairākumu, izņemot tad, ja līgumos paredzēts citādi (piemēram, vienprātīgi vai ar vienkāršu balsu vairākumu). Padome ir viena no budžeta iestādes divām nodaļām (otra ir EP), kas pieņem ES budžetu. Padome arī saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru vienprātīgi pieņem lēmumus, nosakot noteikumus, kas attiecas uz pašas resursu sistēmu un DFS. Pēdējā gadījumā EP ir jādod piekrišana ar tās deputātu balsu vairākumu. Jaunāko DFS (2014.–2020. gadam) Padome pieņēma 2013. gada novembrī.

Eiropas Komisija

Komisija ir ES izpildvaras iestāde. Tā pārstāv ES intereses kopumā (nevis atsevišķu valstu intereses).

Komisijas galvenie uzdevumi ir šādi:

— ierosināt tiesību aktus, kurus pēc tam pieņem likumdevēji – Eiropas Parlaments un Padome,

— īstenot Eiropas tiesību aktus (vajadzības gadījumā ar ES Tiesas palīdzību),

— noteikt darbības mērķus un prioritātes, kas ik gadu tiek izklāstīti Komisijas gada darba programmā, un strādāt, lai tos sasniegtu,

— pārvaldīt un īstenot ES politiku un budžetu,

— pārstāvēt Eiropas Savienību ārpus Eiropas (piemēram, vienoties par tirdzniecības nolīgumiem starp ES un citām valstīm).

Ik pēc pieciem gadiem tiek iecelta jauna 28 komisāru komanda (pa vienam no katras ES dalībvalsts). Eiropadome piedāvā Komisijas priekšsēdētāja kandidātu Eiropas Parlamentam, kas lemj ar kvalificētu balsu vairākumu, ņemot vērā EP vēlēšanas. Tad EP ievēl Komisijas priekšsēdētāju ar deputātu balsu vairākumu (kas atbilst vismaz 376 no 751 balss). Pēc šīm vēlēšanām jaunievēlētais priekšsēdētājs atlasa 27 citus Komisijas locekļus, pamatojoties uz dalībvalstu ierosinājumiem. Vēlāk jaunievēlētais Komisijas priekšsēdētājs vienojas ar Padomi par Komisāra amata kandidātu galīgo sarakstu. Komisijai kopumā ir nepieciešama Parlamenta piekrišana. Pirms tam komisāra amata kandidātus novērtē dažādas EP komitejas. Pašreizējās Komisijas pilnvaras būs spēkā līdz 2019. gada 31. oktobrim. Tās priekšsēdētājs ir Žans Klods Junkers.

Pašreizējās Komisijas prioritātes ir 1) nodarbinātība, izaugsme un investīcijas, 2) digitālais vienotais tirgus, 3) enerģētikas savienība un klimats, 4) iekšējais tirgus, 5) ekonomikas un monetārā savienība, 6) brīvā tirdzniecība starp ES un ASV, 7) tiesiskums un pamattiesības, 8) migrācija, 9) ES kā pasaules mēroga dalībniece un 10) demokrātiskās pārmaiņas.

Komisijas darbinieki strādā departamentos, kurus sauc par ģenerāldirektorātiem (ĢD) vai dienestiem; katrs atbild par noteiktu politikas jomu, un to vada ģenerāldirektors. ĢD sagatavo likumprojektus, bet to priekšlikumi kļūt oficiāli tikai tad, kad tos pieņem komisāru kolēģija (28 komisāru sanāksme). ĢD arī pārvalda finansējumu iniciatīvas ES līmenī, veic sabiedriskās apspriešanas un komunikācijas darbības.

Komisija arī administrē vairākas izpildaģentūras, kas palīdz pārvaldīt ES programmas.

2. KOMISIJAS INICIATĪVAS UN STRATĒĢIJAS

Jaunā Komisija, kas darbu uzsāka 2014. gada novembrī, ir definējusi savu darba programmu 2015. gadam un jaunas iniciatīvas Komisijai līdz 2019. gadam. Darba programmā ir izklāstīti Komisijas plāni un noteikti pasākumi, kas 2015. gadā radīs pozitīvas pārmaiņas attiecībā uz nodarbinātību, izaugsmi un investīcijām. Šī programma ir vērsta uz vairākām konkrētām jaunām iniciatīvām, piemēram:

Jauns impulss nodarbinātībai, izaugsmei un ieguldījumiem:

— EUR 315 miljardu ieguldījumu ofensīva: plānam pievienotie turpmākie likumdošanas pasākumi, kas tika paziņoti 2014. gada beigās, par publiskā un privātā sektora investīciju apgūšanu reālajā ekonomikā nākamo trīs gadu laikā,

— darbaspēka integrācijas un nodarbinātības veicināšana un

— stratēģijas “Eiropa 2020” pārskatīšana.

Digitālā vienotā tirgus pasākumu kopums:

— apstākļu radīšana dinamiskai digitālajai ekonomikai un sabiedrībai, papildinot telekomunikāciju normatīvo vidi,

— autortiesību noteikumu modernizēšana,

— noteikumu vienkāršošana patērētājiem, kuri veic pirkumus tiešsaistē un digitāli,

— kibervides drošības uzlabošana un

— digitalizācijas pieejamības nodrošināšana.

Noturīga enerģētikas savienība, kurā īsteno uz nākotni vērstu klimata pārmaiņu politiku:

— Eiropas Enerģētikas savienības izveide – lai nodrošinātu energoapgādes drošību, turpināt valstu enerģētikas tirgu integrāciju, samazināt Eiropas enerģētikas pieprasījumu un panākt energoresursu struktūras dekarbonizāciju, un

— daudzpusēja reakcija uz klimata pārmaiņām.

Padziļināts un taisnīgāks iekšējais tirgus:

— iekšējā tirgus stratēģija,

— darbaspēka mobilitātes pasākumu kopums,

— kapitāla tirgu savienības rīcības plāns,

— sistēma finanšu iestāžu regulējumam un

— aviācijas tiesību aktu kopums.

Tirdzniecības un investīciju stratēģija, lai palielinātu nodarbinātību un izaugsmi

Tiesiskuma un pamattiesību joma:

— ES pievienošanās Eiropas Cilvēktiesību konvencijai un

— Eiropas programma drošības jomā.

Jauna politika migrācijas jomā:

— izstrādājot jaunu pieeju legālajai migrācijai, padarīt Eiropas Savienību par pievilcīgu galamērķi talantīgiem un prasmīgiem cilvēkiem un

— uzlabot imigrācijas pārvaldību ES, veidojot ciešāku sadarbību ar trešām valstīm, solidaritāti starp mūsu dalībvalstīm un apkarojot cilvēku tirdzniecību.

Spēcīgāks pasaules mēroga dalībnieks:

— Eiropas kaimiņattiecību politika un

— ilgtspējīgas attīstības mērķi periodam pēc 2015. gada.

Taisnīga nodokļu vide:

— rīcības plāns attiecībā uz centieniem apkarot izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un krāpšanu nodokļu jomā, tostarp pasākumi ES līmenī, lai pārietu uz sistēmu, kuras pamatā ir nosacījums, ka valsts, kurā gūst peļņu, ir arī valsts, kurā aprēķina nodokļus; ietverot automātisku informācijas apmaiņu par nodokļu nolēmumiem un uzņēmuma nodokļu bāzes stabilizēšana, un

— obligāta informācijas apmaiņa nodokļu nolēmumu lietās.

Demokrātisku pārmaiņu Savienība:

— ES nolīgums par labāku likumdošanas procesu,

— obligātais pārredzamības reģistrs un

— pārskats par lēmumu pieņemšanas procesu attiecībā uz ģenētiski modificētiem organismiem.

Spēcīgāka ekonomiskā un monetārā savienība: turpināt centienus ekonomiskās stabilitātes veicināšanā un investoru piesaistīšanai Eiropai.

Izstrādājot darba programmu, Komisija izskatīja aptuveni 450 priekšlikumu, kas tika iesniegti EP un Padomei, un ierosināja atcelt vai grozīt 80 no tiem. Dažus ir ierosināts atsaukt, jo tie neatbilst jaunās Komisijas prioritātēm. Daudzos gadījumos Komisija ir stingri apņēmusies īstenot iecerētos mērķus, taču priekšlikumi ir nelietderīgi, ja tie vienkārši ir aizmirsti uz sarunu galda vai sarunu laikā tiek tā pārveidoti, ka vairs nevar sasniegt sākotnējo mērķi. Tādā gadījumā Komisija ierosinās jaunus, labākus veidus, kā sasniegt šos mērķus.

3. ES BUDŽETS – NO SAGATAVOŠANAS LĪDZ IZPILDEI

3.1. Budžets un finansējums

DFS sastāv no izdevumu kategorijām, katrai no kurām ir noteikti saistību apropriāciju gada ierobežojumi. Visu izdevumu kategoriju kopējā maksimālā summa veido saistību apropriāciju kopējo maksimālo robežu. No ES budžeta tiek finansēti dažādi politikas virzieni un programmas visā ES. Atbilstoši EP un Padomes DFS noteiktajām prioritātēm Komisija īsteno konkrētas programmas, darbības un projektus attiecīgajās jomās. Tiešu sasaisti starp gada budžetu un ES politikas virzieniem nodrošina budžeta līdzekļu sadale pa darbības jomām. Klasifikācija budžeta līdzekļu sadalei pa darbības jomām ļauj skaidri noteikt ES politikas jomas un katrai jomai atvēlēto līdzekļu kopējo apmēru. Budžetu sagatavo Komisija, un EP un Padome par to parasti vienojas decembra vidū atbilstīgi LESD 314. pantā noteiktajai procedūrai. Atbilstoši budžeta līdzsvarotības principam kopējiem ieņēmumiem attiecīgajā finanšu gadā jābūt vienādiem ar kopējiem izdevumiem.

ES ir pieejamas divas nozīmīgas finansējuma kategorijas: pašu resursu ieņēmumi un citi ieņēmumi. Pašu resursu ieņēmumi veido lielāko daļu ES līdzekļu un tiek uzkrāti automātiski, ļaujot ES finansēt savu budžetu un negaidot valstu iestāžu attiecīgo lēmumu. Budžeta finansēšanai nepieciešamo pašu resursu kopējo apmēru nosaka, no kopējiem izdevumiem atskaitot citus ieņēmumus. Pašu resursu kopējais apmērs nevar pārsniegt 1,23 % ES nacionālā kopienākuma (NKI). Pašu resursus var iedalīt tradicionālajos pašu resursos (piemēram, muitas nodevas), pašu resursos, kuru pamatā ir pievienotās vērtības nodoklis (PVN), un resursos, kuru pamatā ir nacionālais kopienākums (NKI). Citi ieņēmumi no ES darbībām (piemēram, naudas sodi, kas saistīti ar konkurences jautājumiem) parasti veido mazāk nekā 10 % no kopējiem ieņēmumiem.

ES ir vispārējs princips – nav atļauts aizņemties naudu kapitāla tirgos vai finanšu iestādēs, lai finansētu savu budžetu.

3.2. Kā pārvalda un tērē ES budžetu

Primārie darbības izdevumi

ES darbības izdevumi aptver DFS dažādās izdevumu kategorijas, un tiem ir dažādi veidi atkarībā no tā, kā tiek izmaksāta un pārvaldīta nauda. Finanšu pārskatos, sākot ar 2014. gadu, Komisijas izdevumiem piemēro:

tiešu pārvaldību – gadījumos, kad budžetu tieši pilda Komisijas dienesti;

netiešu pārvaldību – gadījumos, kad Komisija uztic budžeta izpildes uzdevumus ES vai valstu tiesību aktos paredzētām struktūrām, piemēram, ES aģentūrām;

dalītu pārvaldību – saskaņā ar šo metodi budžeta izpildes uzdevumi tiek deleģēti dalībvalstīm. Šādi tiek pārvaldīti aptuveni 80 % izdevumu, un ir aptvertas tādas jomas kā lauksaimniecības izdevumi un strukturālas darbības.

Dažādie finanšu dalībnieki Komisijā

Komisāru kolēģija uzņemas kopīgu politisku atbildību, bet praksē pati neīsteno tai piešķirtās budžeta izpildes pilnvaras. Katru gadu tā deleģē šos uzdevumus atsevišķiem ierēdņiem, kuri atskaitās kolēģijai, ievēro Finanšu regulu (FR) un Civildienesta noteikumus (CN). Attiecīgos darbiniekus – parasti ģenerāldirektorus un dienestu vadītājus – dēvē par deleģētajiem kredītrīkotājiem. Tie savukārt var tālāk deleģēt budžeta izpildes uzdevumus pastarpināti deleģētiem kredītrīkotājiem.

Kredītrīkotāji atbild par visu pārvaldības procesu: tie gan nosaka, kas jādara, lai tiktu sasniegti iestādes noteiktie politikas mērķi, gan pārvalda sāktās darbības no darbību un budžeta viedokļa. Katram kredītrīkotājam jāsagatavo gada darbības pārskats par darbību, kas ir viņa(-as) pārziņā, kurā viņš(-a) ziņo par politikas rezultātiem un sniedz pamatotu apliecinājumu (ja viņam(-ai) tāds ir), ka pārskatā norādītajām darbībām piešķirtie līdzekļi izmantoti paredzētajam mērķim atbilstīgi pareizas finanšu pārvaldības principiem un izveidotās kontroles procedūras pietiekami garantē pamatā esošo darījumu likumību un pareizību. Pamatojoties uz Finanšu regulas 66. pantu, Komisija nodod kopsavilkuma ziņojumu (sintēzes ziņojumu) par katru gada darbības pārskatu EP un Padomei, saskaņā ar kuru Komisija uzņemas vispārēju politisku atbildību par ES budžeta pārvaldību atbilstīgi LESD 317. pantam. Ziņojums un gada darbības pārskats pieejams vietnē http://ec.europa.eu/atwork/planning-and-preparing/synthesis-report/index_lv.htm.

Grāmatvedis izpilda kredītrīkotāju sagatavotos maksājuma rīkojumus un rīkojumus atgūt līdzekļus un atbild par finanšu līdzekļu pārvaldību, grāmatvedības noteikumu un metožu noteikšanu, grāmatvedības sistēmu apstiprināšanu, grāmatvedības uzskaites veikšanu un iestādes gada finanšu pārskatu sagatavošanu. Turklāt grāmatvedim jāparaksta gada finanšu pārskati, apliecinot, ka tie visos būtiskajos aspektos patiesi atspoguļo finanšu stāvokli, darbību rezultātus un naudas plūsmas.

Saistības izmantot ES budžetu

Lai varētu uzņemties juridiskas saistības, iesaistot trešās personas (piemēram, parakstīt līgumu vai dotāciju nolīgumu), gada budžetā jābūt budžeta pozīcijai attiecīgās darbības veikšanai. Budžeta pozīcijā jābūt arī pietiekamiem līdzekļiem izdevumu segšanai. Ja šie nosacījumi ir izpildīti, nepieciešamie līdzekļi jārezervē budžetā, uzņemoties budžeta saistības grāmatvedības sistēmā, un tikai tad var uzņemties juridiskas saistības. Līdzekļus no ES budžeta var tērēt tikai tad, kad kredītrīkotājs ir apstiprinājis budžeta saistības.

Pēc apstiprināšanas budžeta saistības tiek grāmatotas budžeta grāmatvedības sistēmā un apropriācijas tiek atbilstīgi izmantotas. Tomēr tas neietekmē finanšu pārskatus (vai virsgrāmatu), jo izdevumi vēl nav radušies.

Maksājuma veikšana

Komisija ir SWIFT (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication – Vispasaules Starpbanku finanšu telekomunikāciju sabiedrība) dalībniece un veic vairāk nekā divus miljonus maksājumu gadā. Maksājumu var veikt tikai tad, kad kredītrīkotājs, kas atbild par attiecīgo darbību, ir apstiprinājis budžeta saistības.

Priekšfinansējums ir maksājums, kas paredzēts, lai saņēmējam piešķirtu naudas līdzekļu avansu, t. i., apgrozāmos līdzekļus. To var sadalīt vairākos maksājumos laika posmā, kas noteikts saskaņā ar konkrētajām juridiskajām saistībām. Ja saņēmējam nerodas attiecināmie izdevumi, priekšfinansējums ir jāatdod ES. Tādējādi samaksātais priekšfinansējums nav galīgie izdevumi, kamēr nav izpildīti attiecīgie nolīguma noteikumi, tāpēc to grāmato ES bilancē aktīvos tad, kad tiek veikts sākotnējais maksājums.

Attiecīgā ES struktūra saņems izmaksu pieprasījumus, kas pamato to, kā saņēmējs iztērējis priekšfinansējuma summu atbilstīgi juridiskajām saistībām. Izmaksu pieprasījumu saņemšanas biežums mainās atkarībā no finansējamās darbības veida un nosacījumiem.

Attiecināmības kritēriji ir noteikti pamatdokumentā, uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus, citos dotāciju saņēmējiem paredzētos dokumentos un/vai dotāciju nolīgumu pantos vai lēmumā piešķirt dotāciju. Pēc analīzes attiecināmās summas tiek grāmatotas izdevumos un saņēmējs tiek informēts par neattiecināmām summām.

Finanšu regula un citi piemērojamie tiesību akti, jo īpaši par lauksaimniecību un kohēzijas politiku, piešķir tiesības veikt izdevumu pārbaudes vairākus gadus pēc tam, kad izdevumi ir radušies. Ja konstatētas kļūdas, pārkāpumi vai krāpšana, tiek piemērotas finanšu korekcijas vai piedziņa (skatīt 6. paskaidrojumu finanšu pārskatu paskaidrojumos).

3.3. Finanšu pārskati un pārskatatbildība

ES konsolidētie gada finanšu pārskati sniedz informāciju par ES iestāžu, aģentūru un citu struktūru darbībām, ņemot vērā budžetu un uzkrāšanas principu grāmatvedībā. Šajos finanšu pārskatos nav ietverti dalībvalstu gada finanšu pārskati.

ES gada finanšu pārskati sastāv no divām atsevišķām, bet savstarpēji saistītām daļām:

a) finanšu pārskati un

b) pārskati par budžeta izpildi, kuros sniegta sīkāka informācija par budžeta izpildi.

Komisijas grāmatveža pienākums ir sagatavot ES finanšu pārskatus un nodrošināt, ka tie no visiem būtiskajiem viedokļiem patiesi atspoguļo ES finanšu stāvokli, darbību rezultātus un naudas plūsmas.

Papildus iepriekš minētajiem gada pārskatiem tiek sagatavoti arī ad hoc ziņojumi par konkrētām jomām, piemēram, ziņojums par budžeta un finanšu pārvaldību, finanšu instrumentiem, par dotajām garantijām un finanšu korekcijām.

Komisijas pārskatu sniegšana un pārskatatbildība:

3.4. Revīzija un izpildes apstiprinājums

Revīzija

ES gada finanšu pārskatu un līdzekļu pārvaldības revīziju veic Revīzijas palāta (Tiesa) kā ārējie revidenti, kas papildus savai darbībai arī sagatavo EP un Padomei:

1) gada pārskatu par darbībām, kas finansētas no vispārējā budžeta;

2) atzinumu, kura pamatā ir veiktā revīzija un kurš parādās ikgadējā ziņojumā kā ticamības deklarācija, par i) finanšu pārskatu ticamību un ii) pamatā esošo darījumu likumību un pareizību, aptverot gan no nodokļu maksātājiem ieturētos ieņēmumus, gan maksājumus galasaņēmējiem, un

3) īpašos ziņojumus, kuros izklāstīti konkrētās jomās veikto revīziju konstatējumi.

Izpildes apstiprinājums

Pēdējais budžeta cikla posms ir konkrētā finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājums. Budžeta izpildi ES apstiprina EP. Tas nozīmē, ka pēc revīzijas un gada finanšu pārskatu pabeigšanas Padomes pienākums ir sagatavot ieteikumu, un tad EP Komisijai un citām ES struktūrām sniedz izpildes apstiprinājumu par ES budžetu konkrētajā finanšu gadā. Lēmuma pamatā ir gada finanšu pārskatu pārbaude, Komisijas kopsavilkuma ziņojums un ikgadējais novērtējuma ziņojums, un Palātas ikgadējais ziņojums, audita ziņojums un speciālie ziņojumi, kā arī Komisijas atbildes un sīkāka informācija, ko tā sniegusi pēc pieprasījuma.

Izpildes apstiprinājums ir budžeta izpildes ārējās kontroles politikas aspekts un lēmums, ar kuru EP pēc Padomes ierosinājuma “atbrīvo” Komisiju (un citas ES struktūras) no pienākuma pārvaldīt konkrētu budžetu, jo tas nozīmē, ka budžets vairs nepastāv. Šai izpildes apstiprinājuma procedūrai var būt trīs iznākumi: izpilde tiek apstiprināta, izpildes apstiprināšana tiek atlikta vai izpilde netiek apstiprināta. EP ikgadējās budžeta izpildes apstiprinājuma procedūras neatņemama daļa ir uzklausīšana, kurā piedalās komisāri, un EP Budžeta kontroles komitejas locekļi viņiem uzdod jautājumus par to pārziņā esošajām politikas jomām. Plenārsēdē tiek pieņemts galīgais ziņojums par izpildes apstiprinājumu, tostarp īpaši ierosinājumi Komisijai veikt pasākumus. ECOFIN pieņem Padomes ierosinājumus apstiprināt izpildi. Uz EP ziņojumu par izpildes apstiprinājumu un Padomes ierosinājumu apstiprināt izpildi attiecas ikgadējais ziņojums par turpmākiem pasākumiem, kurā Komisija ieskicē noteiktus pasākumus, kurus tā veikusi, lai izpildītu ierosinājumus.

4. ES KONSOLIDĒTIE FINANŠU PĀRSKATI: 2014. GADA FINANŠU SITUĀCIJA

4.1. Vispārīgā tendence

Ieņēmumi

Piecu gadu ieņēmumu tendence, miljonos euro:

2014. gadā samazinājās NKI resursu ieņēmumi, kamēr citi pašu resursu ieņēmumi saglabājās līdzīgā līmenī, bet izdevumu atgūšana (finanšu korekcijas un līdzekļu atgūšana – skatīt 3.5. paskaidrojumu finanšu pārskatu paskaidrojumos) gandrīz dubultojās no EUR 1,8 miljardiem līdz EUR 3,4 miljardiem – tas bija saistīts ar 2000.–2006. gada kohēzijas plānošanas perioda slēgšanas posma ievērojamu virzību un neattiecināmo izdevumu saistītajiem atvilkumiem, kā arī nozīmīgajām Komisijas piemērotajām korekcijām lauksaimniecības politikā.

Izdevumi

Galvenie izmaksu posteņi ir pārvedumu maksājumi saistībā ar Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF), Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) un citiem lauku attīstības instrumentiem, Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) un Kohēzijas fonda (KF) un Eiropas Sociālā fonda (ESF). 2014. finanšu gadā tie veido gandrīz 70 % kopējo izdevumu.

Izdevumi kopumā bija pagājušā gada līmenī. Tomēr samazinājums bija konstatēts ERAF/kohēzijai, kas bija saistīts ar to, ka 2014. gadā atzītie izdevumi attiecas tikai uz 2007.–2013. gada plānošanas periodu, turpretim par pašreizējo 2014.–2020. gada periodu izmaksas vēl nav iegrāmatotas saistībā ar programmu lēno uzsākšanu (dalībvalstīs ieviešana sākās tikai 2015. gadā).

ES arī nākotnes maksājumu saistības atzīst par izdevumiem, kas vēl netiek parādīti naudas budžeta kontos. Pieaugušās nākotnes maksājumu saistības, kas parādītas kā kreditoru parādi lauksaimniecības un lauku attīstības jomā, un nākotnes maksājumu saistības par iegūtajām pensiju tiesībām komisāriem, deputātiem un darbiniekiem parasti rada augstākas izmaksas un negatīvu ekonomisko rezultātu (šos maksājumus finansēs turpmākie budžeti, un tie vēl nav iekļauti ieņēmumos).

Ekonomiskais rezultāts

Perioda ekonomiskais rezultāts (deficīts) palielinājās no EUR 4 365 miljoniem 2013. gadā līdz EUR 11 280 miljoniem 2014. gadā. Galvenais šā pieauguma iemesls ir ievērojamie aktuārie zaudējumi (neto summa – EUR 9,2 miljardi), kas saistīti ar pensiju un citu darbinieku pabalstu saistībām, kas radušās procentu likmju samazināšanās rezultātā. Šādas svārstības ir sagaidāmas starptautiski lietoto grāmatvedības noteikumu un pašreizējās ekonomiskās vides dēļ. Ja procentu likmes palielinātos, būtu sagaidāma pretēja ietekme.

Turklāt, tā kā tas ir aptuvens aktuāra kopējo saistību vērtības aprēķins konkrētā laikā – 2014. gada 31. decembrī – un tā pamatā ir dažādi šajā laikā spēkā esoši pieņēmumi, šie zaudējumi nenorāda faktiskos maksājumus ES budžetā, kā arī neietekmē tās summas, kas no ES budžeta nākamajos gados jāizmaksā pensionāriem. Šie maksājumi jau tikuši aplēsti 2014.–2020. gada DFS un tiks iekļauti ikgadējā budžeta procesā.

Aktīvi

Nozīmīgākie posteņi bilances aktīvu pusē ir finanšu aktīvi (ieguldījumi, aizdevumi, nauda) un priekšfinansējuma summas, kas veido gandrīz 85 % ES aktīvu. Aizdevumu apjoms saglabājas stabils, aptuveni EUR 60 miljardi (skatīt 4.3.2. paskaidrojumu turpmāk), turpretim no ES budžeta finansēto finanšu instrumentu apjoms ir palielinājies par gandrīz EUR 2 miljardiem (skatīt 4.3.1. paskaidrojumu). Aktīvu pusē pamatlīdzekļu kategorijā ir iekļauti aktīvi, kas saistīti ar Copernicus programmu (EUR 1,5 miljardi), bet Galileo aktīvi – pie nepabeigtajiem pamatlīdzekļiem (EUR 1,5 miljardi).

Pēdējos gados ES iestādēm gada beigās ir izdevies saglabāt naudā un tās ekvivalentos turētās summas mazā apjomā. Liels naudas atlikums EUR 17,5 miljardu apmērā 2014. gada 31. decembrī ir saistīts ar budžeta procedūru un pašu resursu iemaksām saistībā ar PVN un NKI atlikumiem, kas saņemti no dalībvalstīm 2014. gada decembrī (skatīt 2.8.1. paskaidrojumu finanšu pārskatu paskaidrojumos).

Nauda un naudas ekvivalenti gada beigās

EUR 163 miljardi aktīvu un EUR 221 miljards saistību ES 2014. gada bilancē

Aktīvi Saistības

Saistības

Saistības galvenokārt sastāv no četriem galvenajiem elementiem: Pensijas un citi darbinieku pabalsti, saistības, finanšu saistības, maksājumi un uzkrātie izdevumi. Lielākās izmaiņas, salīdzinot ar 2013. gadu, ir pensiju un citu darbinieku pabalstu saistību pieaugums no EUR 46,8 miljardiem 2013. gadā līdz EUR 58,6 miljardiem 2014. gadā, galvenokārt tāpēc, ka būtiski samazinājās procentu likmes (skatīt iepriekš).

Tas, ka saistību apjoms pārsniedz aktīvus, nenozīmē, ka ES iestādēm ir finansiālas grūtības, bet gan to, ka noteiktas saistības tiks segtas no turpmākajiem ikgadējiem budžetiem. Daudzus izdevumus saskaņā ar uzkrāšanas principu grāmatvedībā atzīst 2014. gadā, lai gan faktiski tos, iespējams, apmaksās 2015. gadā vai vēlāk un segs, izmantojot turpmāko gadu budžetus. Nozīmīgākās summas, kas jāuzsver, ir Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) pasākumi (samaksāti 2015. gadā) un darbinieku pabalsti (kas jāizmaksā vairāk nekā 30 turpmāko gadu laikā).

4.2. Priekšfinansējums

Komisija dara visu iespējamo, lai nodrošinātu, ka priekšfinansējuma līmenis tiek uzturēts pienācīgā līmenī. Ir jāatrod līdzsvars starp pietiekamas kontroles veikšanu un savlaicīgu izdevumu atzīšanu. Jāatzīmē, ka priekšfinansējuma līmeni būtiski ietekmē DFS cikls, piemēram, DFS perioda sākumā var gaidīt, ka saskaņā ar kohēzijas politiku dalībvalstīm būs jāizmaksā lieli avansa maksājumi.

Kopējais priekšfinansējuma apjoms (tostarp citi avansa maksājumi dalībvalstīm) ES bilancē veido EUR 45,2 miljardus, no kuriem 99,8 % attiecas uz Komisijas pasākumiem. Aptuveni 76 % Komisijas priekšfinansējuma tiek īstenots, izmantojot dalītu pārvaldību, kas nozīmē, ka budžeta izpildi deleģē dalībvalstīm (Komisija saglabā uzraudzības funkciju).

Komisijas priekšfinansējuma pārvaldības režīms

Lielākā daļa izdevumu dalītas pārvaldības ietvaros attiecas uz lauksaimniecības izdevumiem un strukturālajiem pasākumiem. Nozīmīgākās priekšfinansējuma summas attiecas uz Eiropas reģionālās attīstības fondu un Kohēzijas fondu (ERAF un KF), Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas Sociālo fondu (ESF).

Dalītas pārvaldības izdevumi pa fondiem

4.3. Finanšu instrumenti

4.3.1. Finanšu instrumenti, kurus finansē no ES budžeta tiešas un netiešas pārvaldības ietvaros

Finanšu instrumentu nozīme un apjoms budžeta izpildei pieaug katru gadu. Šīs pieejas pamatideja atšķirībā no tradicionālās budžeta izpildes metodes, kurā izsniedz dotācijas un subsīdijas, ir tāda, ka par katru euro, kas iztērēts no budžeta, izmantojot finanšu instrumentus, galīgais atbalsta saņēmējs sviras efekta dēļ saņem vairāk nekā vienu euro finansiālam atbalstam. Šādas pamatotas ES budžeta izmantošanas pieejas mērķis ir maksimāli palielināt pieejamo fondu ietekmi.

Pārdošanai pieejamos finanšu aktīvus finanšu instrumentiem finansē no ES budžeta

Kopumā izmanto trīs galvenos finanšu instrumentu veidus:

— pašu kapitāla instrumenti,

— aizdevumu instrumenti un

— garantijas instrumenti.

Informācija par galvenajiem instrumentiem ir dota turpmāk.

Garantiju fonds ārējai darbībai (EUR 1 996 miljoni aktīvu)

Garantiju fonds ārējai darbībai attiecas uz aizdevumiem, ko ES garantē saskaņā ar Padomes lēmumu, jo īpaši Eiropas Investīciju bankas (EIB) aizdevumiem ārpus ES, aizdevumiem saistībā ar mikrofinansiālo atbalstu (MFA) un Euratom aizdevumiem ārpus ES. Tas ir ilgtermiņa instruments (ilgtermiņa daļa ir EUR 1 489 miljoni), kuru pārvalda EIB, lai segtu neatmaksātus aizdevumus, kurus garantējusi ES. Fonda līdzekļus veido iemaksas no ES vispārējā budžeta (lai sasniegtu 9 % kapitāla vērtības saistībā ar darbībām), procentu ienākumi no ieguldījumiem, kuros izmantoti fonda aktīvi, un summas, kas atgūtas no saistības nepildošiem parādniekiem, attiecībā uz kuriem fondam nācies pildīt sniegtās garantijas. Ja gada beigās izveidojas pārpalikums, to atmaksā, iekļaujot ES budžetā kā ieņēmumus.

ES jāiekļauj garantijas rezerve trešām valstīm izsniegtiem aizdevumiem. Šī rezerve paredzēta Garantiju fonda prasību un, ja nepieciešams, tādu izmantoto garantiju finansēšanai, kas pārsniedz fondā pieejamos līdzekļus, tā, lai šīs summas varētu ieskaitīt budžeta izdevumos. Šī rezerve atbilst plānotajai summai, kas ir 9 % no izsniegtajiem aizdevumiem gada beigās.

Riska dalīšanas finanšu mehānisms (EUR 961 miljoni aktīvu)

Riska dalīšanas finanšu mehānismu (RDFM) pārvalda EIB, un Komisijas ieguldījumu portfelis tiek izmantots, lai veidotu uzkrājumus finanšu riskam aizdevumiem un garantijām, ko EIB piešķīrusi attiecināmiem pētniecības projektiem. Kopumā EUR 1 miljards no Komisijas budžeta ir paredzēts RDFM, un no šīs summas ne vairāk kā EUR 800 miljonu ir no programmas “Sadarbība” un ne vairāk kā EUR 200 miljonu ir no programmas “Kapacitāte”. EIB pati uzņēmusies saistības nodrošināt tādu pašu summu. DFS 2014.–2020. gadam ietvaros nebūs jaunu budžeta iemaksu RDFM. 2014. gada 31. decembrī Komisija kopā ar EBTA un trešām valstīm bija iemaksājusi RDFM EUR 856 miljonus. 2014. gadā 375 miljoni euro no ES iemaksām RDFM tika nodoti tā saistību pārņēmējam parāda instrumentam programmas “Apvārsnis 2020” ietvaros. Summa, kas tika uzrādīta kā iespējamās saistības (5.2.1. paskaidrojums finanšu pārskatu paskaidrojumos), atspoguļo aplēsi par maksimālajiem zaudējumiem 2014. gada 31. decembrī, kas veidotos Komisijai, ja netiktu pildītas saistības par EIB piešķirtajiem aizdevumiem vai garantijām saistībā ar RDFM. Jāņem vērā, ka Komisijas vispārējais risks ir ierobežots un nepārsniedz summu, kādu Komisija iemaksā mehānismā.

“Apvārsnis 2020” (EUR 643 miljoni aktīvu)

“Apvārsnis 2020” ir jauns pašu kapitāla instruments 2014.–2020. gada DFS ietvaros. “Apvārsnis 2020” tiek uzskatīts par līdzekli ekonomiskās izaugsmes virzīšanai un darbavietu radīšanai, un tam ir Eiropas vadītāju un EP deputātu politiskais atbalsts. Viņi ir vienisprātis, ka pētniecība ir investīcija nākotnē, tāpēc šī programma ir ES gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes un darbavietu attīstības plāna centrā. Savienojot pētniecību un inovācijas, “Apvārsnis 2020” palīdz to īstenot, liekot uzsvaru uz izcilu zinātnes, rūpniecības vadību un sociālo problēmu risināšanu. Mērķis ir nodrošināt Eiropā pasaules klases zinātnes veidošanos, noņemt šķēršļus inovācijām, un veicināt vieglāku sadarbību starp publisko un privāto sektoru inovāciju jomā. Programmu “Apvārsnis 2020” pārvalda EIF.

ETF uzsākšanas mehānisms (EUR 524 miljoni aktīvu)

Eiropas tehnoloģiju uzsākšanas mehānisms (ETF) aptver Izaugsmes un nodarbinātības programmu, daudzgadu programmu uzņēmumiem un uzņēmējdarbībai (MAP), Konkurences un inovāciju pamatprogrammu (CIP), kas ir EIF aizgādnībā, un nodrošina atbalstu jaunu MVU izveidei un finansēšanai, ieguldot līdzekļus piemērotos specializētos riska kapitāla fondos.

Aizdevumu garantiju instruments TEN-T projektiem (EUR 235 miljoni aktīvu)

Aizdevumu garantiju instruments TEN-T projektiem (LGTT) piešķir garantijas, lai mazinātu ieņēmumu risku TEN transporta projektiem sākuma gados. Konkrēti tas nozīmē, ka garantija segtu rezerves kredītlīnijas, kuras varētu tikt izmantotas tikai tad, ja projekta naudas plūsmas nebūtu pietiekamas augstākas kārtas parāda apkalpošanai. Instruments ir Komisijas un EIB kopīgs finanšu produkts. Sākotnēji kapitāla ieguldījumi LGTT instrumentā 2007.–2013. gada finansēšanas periodā tika noteikti EUR 1 miljarda apmērā, vienlīdzīgi sadalot starp Komisiju un EIB. Regulā (ES) Nr. 670/2012, ar kuru veica grozījumus, tika pārdalīti EUR 200 miljoni Projektu obligāciju iniciatīvai un vēl EUR 50 miljoni piešķirti finansējumam, tāpēc kopējais ES ieguldījums šim instrumentam veido EUR 250 miljonus.

2014. gada 31. decembrī Komisija bija iemaksājusi LGTT EUR 212 miljonus. Summa, kas tika atzīta kā iespējamās saistības (5.2.1. paskaidrojums finanšu pārskatu paskaidrojumos), atspoguļo aplēsi par maksimālajiem zaudējumiem 2014. gada 31. decembrī, kas veidotos Komisijai, ja netiktu pildītas saistības par EIB piešķirtajiem aizdevumiem saistībā ar LGTT darbībām. Jāņem vērā, ka Komisijas vispārējais risks ir ierobežots un nepārsniedz summu, kādu Komisija iemaksā instrumentā.

Finanšu instrumenti (FI) pa to veidiem

(miljoni EUR) Kopējie aktīvi Kopējās saistības Piešķirtās garantijas Aizdevumu/pašu kapitāla/tehniskās palīdzības instrumenti: MEDA ekonomikas un finanšu sadarbības instruments Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partnerības ietvaros 290 (3) Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības instruments (EKPI) 167 (7) 457 (9) Aizdevumu instrumenti: aizdevumi MVU atbalstam 19 — Pašu kapitāla instrumenti: Straujas izaugsmes un inovatīvu MVU mehānisms (GIF) “Konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammas” ietvaros 323 (0) COSME – uzņēmumu un MVU konkurētspēja 31 — Eiropas Fonds Dienvidaustrumeiropai (EFSE) 118 — Uzņēmumu paplašināšanas fonds Rietumbalkānu Uzņēmumu attīstības un inovācijas mehānisma (EDIF) ietvaros 10 0 Uzņēmumu inovācijas fonds (EIF) Rietumbalkānu Uzņēmumu attīstības un inovācijas mehānisma (EDIF) ietvaros 21 0 Eiropas Tehnoloģiju uzsākšanas mehānisms 1998 (ETF) 19 (0) Pasaules Energoefektivitātes un atjaunojamās enerģijas fonds (GEEREF) 72 — Daudzgadu shēmas programma (MAP) Pašu kapitāla mehānisms 183 (0) Fonds Marguerite 37 — Eiropas mikrofinansēšanas instruments nodarbinātībai un sociālajai iekļaušanai 60 — SE4F – Vides izaugsmes fonds austrumu kaimiņreģionam 52 — Eiropas energoefektivitātes fonds 89 — Tehnoloģiju nodošanas izmēģinājumu projekti 2 (0) Āzijas parādu fonda mikrofinansēšanas iniciatīva 10 — SANAD – MENA fonds mikrouzņēmumiem, mazajiem un vidējiem uzņēmumiem 9 — 1 035 (1) Garantiju instrumenti: MVU Garantiju mehānisms “Konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammas” ietvaros (CIP SMEG) 151 (259) — COSME LGF – uzņēmumu un MVU konkurētspēja 39 (1) (42) “Apvārsnis 2020” – ES finansējums inovācijām 478 (11) (98) “Apvārsnis 2020” – MVU garantija 165 (1) (267) Aizdevumu garantijas instruments Ten-T projektiem (LGTT) 235 (3) (209) Garantiju mehānisms Rietumbalkānu Uzņēmumu attīstības un inovācijas mehānisma ietvaros 21 (2) (10) Daudzgadu programma (MAP) uzņēmumiem 26 (41) — Dabas kapitāla finansēšanas mehānisms 3 — — Projektu obligāciju instruments (PBI) 149 (2) (138) Energoefektivitātes privātā finansējuma instruments (PF4EE) 6 (0) — Eiropas progresa mikrofinansēšanas mandāts (PMF TA) 13 (9) — Riska dalīšanas finanšu mehānisms (RDFM) 961 (32) (883) MVU garantiju mehānisms 60 (15) — 2 309 (376) (1 647) Kopā 3 820 (386) (1 647) Garantiju fonds ārējai darbībai 1 996 (25) (19 198)

4.3.2. Aizņēmumu un aizdevumu darbības, kuras pārvalda Komisija

Saskaņā ar ES līgumu ES ir pilnvarota pieņemt aizņēmumu darbības, lai mobilizētu finanšu līdzekļus, kas nepieciešami tās pilnvaru īstenošanai. Komisija, rīkojoties ES uzdevumā, pašlaik īsteno trīs galvenās programmas (makrofinansiālais atbalsts (MFA), maksājumu bilances (MB) atbalsts un Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisms (EFSM)), kuru ietvaros tā var piešķirt aizdevumus un kuras tā var finansēt, emitējot parāda instrumentus kapitāla tirgos vai ar finanšu iestādēm.

Aizņēmumu un aizdevumu darbības ir darījumi ārpus ES budžeta. Saskaņā ar programmām ES aizdevumu darbībām nepieciešamais kapitāls tiek piesaistīts kapitāla tirgos vai izmantojot finanšu iestādes. ES nedrīkst aizņemties, lai finansētu savus parastos budžeta izdevumus vai budžeta deficītu. Aizņēmumu apjoms ir dažāds, sākot no privātiem vērtspapīru izvietojumiem par summām, kas nepārsniedz EUR 500 miljonus, un beidzot ar etalonapjoma obligāciju emisijām (vismaz EUR 1 miljarda apmērā). Parasti līdzekļi tiek aizdoti saņēmējvalstij ar kompensējošām darbībām, t. i., ar tādu pašu kuponu, dzēšanas termiņu un summu. Neraugoties uz kompensējošo metodoloģiju, parāda apkalpošana saistībā ar finansējuma instrumentiem ir ES juridisks pienākums, kas nodrošina visu maksājumu veikšanu pilnā apmērā un savlaicīgi. Komisija ir ieviesusi procedūras tā, lai nodrošinātu aizņēmumu atmaksu pat tad, ja aizdevuma saistības netiek pildītas. Attiecībā uz katras valsts programmu ar EP, Padomes un Komisijas lēmumiem tiek noteikta kopējā summa, kas tiks piešķirta, maksājumu daļas (maksimālais skaits), kas jāveic, un aizdevuma paketes maksimālais (vidējais) dzēšanas termiņš. Pēc tam Komisija un saņēmējvalsts vienojas par aizdevuma/finansējuma parametriem, tostarp daļām un to maksājumiem. Turklāt visu aizdevuma daļu izmaksa, izņemot pirmo, ir atkarīga no stingriem atbilstības nosacījumiem, kas ietver Starptautiskā Valūtas fonda (SVF) atbalstam līdzīgus noteikumus kopīgās ES/SVF finanšu palīdzības kontekstā, kas ir vēl viens faktors, kas ietekmē finansējuma grafiku. Tas nozīmē, ka piešķiršanas laiks un termiņi ir atkarīgi no saistītām ES aizdevumu darbībām. Finansējums tiek piešķirts tikai euro, un dzēšana termiņš ir no trīs līdz 30 gadiem.

ES aizņēmumi ir tiešas beznosacījumu saistības ES, un tos garantē 28 dalībvalstis. Aizņēmumus, kas tiek veikti, lai finansētu aizdevumus valstīm ārpus ES, sedz Garantiju fonds ārējai darbībai. Ja saņēmējvalsts nepilda saistības, parāda apkalpošanas maksājumiem, ja iespējams, izmanto pieejamo Komisijas naudas līdzekļu atlikumu kasē. Ja tas nav iespējams, Komisija nepieciešamos līdzekļus ņem no dalībvalstīm. Saskaņā ar ES pašu resursu tiesību aktiem (Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 12. pants) ES dalībvalstīm ir juridisks pienākums darīt pieejamus pietiekamus līdzekļus, lai izpildītu ES saistības. Tādējādi ieguldītāji ir pakļauti tikai ES kredītriskam, nevis finansēto aizdevumu saņēmēju kredītriskam. Kompensējošie aizdevumi nodrošina, ka ES budžets nav pakļauts nekādam procentu likmju vai ārvalstu valūtas riskam.

Maksājumu bilance

Maksājumu bilances (MB) aizdevums ir uz politiku balstīts finanšu instruments, lai sniegtu vidēja termiņa finansiālu atbalstu ES dalībvalstīm. Saskaņā ar šo instrumentu var piešķirt aizdevumus dalībvalstīm, kurām ir vai kurām draud grūtības saistībā ar to maksājumu bilanci vai kapitāla apriti. Šo iespēju var izmantot tikai dalībvalstis, kuras vēl nav ieviesušas euro. MB palīdzība Latvijai tika piešķirta pirms 2014. gada 1. janvāra, kad valstī tika ieviests euro. Maksimālā aizdevuma summa ir ierobežota un nepārsniedz EUR 50 miljardus. Ar šādiem MB aizdevumiem saistītus aizņēmumus garantē ES budžets, un attiecīgi 2014. gada 31. decembrī budžets bija pakļauts maksimālajam iespējamam riskam EUR 8,6 miljardu apmērā saistībā ar šādiem aizdevumiem (turpmāk norādītā summa EUR 8,4 miljardi ir nominālvērtība).

(miljoni EUR) Ungārija Latvija Rumānija Kopā Piešķirtie aizdevumi kopā 6 500 3 100 8 400 18 000 Izmaksāti 31.12.2013. 5 500 2 900 5 000 13 400 Izmaksāti 2014. gadā — — — — Aizdevumi, kas atmaksāti 31.12.2014. 5 500 2 900 5 000 13 400 Nenokārtotā summa 31.12.2014. (4 000) (1 000) — (5 000) Nenokārtotā summa 31.12.2014. 1 500 1 900 5 000 8 400

Tabula, kurā norādīts šo aizdevumu atmaksas grafiks, sniegta turpmāk.

Laikā starp 2008. gada novembri un 2009. gada beigām finansiāla palīdzība EUR 14,6 miljardu apmērā tika piešķirta Ungārijai, Latvijai un Rumānijai, un no šīs summas EUR 13,4 miljardi tika izmaksāti līdz 2011. gada vidum. Jāņem vērā, ka MB atbalsta programma Ungārijai beidzās 2010. gada novembrī (neizmantotais apjoms bija EUR 1 miljards) un pirmā atmaksātā summa EUR 2 miljardu apmērā tika saņemta saskaņā ar grafiku 2011. gada decembrī un tika saņemta saskaņā ar grafiku. MB atbalsta programma Latvijai beidzās 2012. gada janvārī (neizmantotais apjoms bija EUR 200 miljoni), un pirmās divas atmaksātās summas EUR 1 miljarda apmērā 2014. gada aprīlī un EUR 1,2 miljardu apmērā 2015. gada janvārī arī tika saņemtas laikā. Pirmā MB atbalsta programma Rumānijai beidzās 2012. gada maijā, un tika izmaksāta visa piešķirtā summa EUR 5 miljardu apmērā. Pirmā atmaksātā summa EUR 1,5 miljardu apmērā 2015. gadā janvārī tika saņemta saskaņā ar grafiku.

Rumānija 2011. gada februārī pieprasīja turpmāku finanšu atbalsta programmu piesardzības pasākumu (PFA) veidā MB instrumenta ietvaros, lai atbalstītu ekonomikas izaugsmes atsākšanu. Padome 2011. gada 12. maijā nolēma piešķirt Rumānijai ES MB atbalstu piesardzības pasākumu (PFA) veidā par summu, kas nepārsniedz EUR 1,4 miljardus (Padomes Lēmums 2011/288/ES), tomēr atbalsts beidzās 2013. gada marta beigās, un tā summa tā arī netika izmantota. Pēc tam, kad tika saņemts Rumānijas otrais pieprasījums sniegt atbalstu PFA veidā, Padome 2013. gada 22. oktobrī nolēma piešķirt jaunu ES MB atbalstu PFA veidā par summu, kas nepārsniedz EUR 2 miljardus (Padomes Lēmums 2013/531/ES), un to var aktivizēt līdz 2015. gada 30. septembrim. Ja tiks pieprasīts aktivizēt šo finanšu atbalstu, tas tiks piešķirts aizdevuma veidā ar maksimālo vidējo dzēšanas termiņu astoņi gadi. Tā kā šis PFA EUR 2 miljardu apmērā ir pašlaik vienīgā aktīvā programma MB mehānisma ietvaros, tā ir vienīgā vēl pieejamā summa.

Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisms

(miljoni EUR) Īrija Portugāle Kopā Piešķirtie aizdevumi kopā 22 500 26 000 48 500 Izmaksāti 31.12.2013. 21 700 22 100 43 800 Izmaksāti 2014. gadā 800 2 200 3 000 Izmaksātie aizdevumi 31.12.2014. 22 500 24 300 46 800 Nenokārtotā summa 31.12.2014. — — — Nenokārtotā summa 31.12.2014. 22 500 24 300 46 800

Tabula, kurā norādīts šo aizdevumu atmaksas grafiks, sniegta turpmāk.

Padome 2010. gada 11. maijā pieņēma Eiropas finanšu stabilizācijas mehānismu (EFSM), lai saglabātu Eiropā finanšu stabilitāti (Padomes Regula (ES) Nr. 407/2010). Mehānisms, kura pamatā ir LESD 122. panta 2. punkts un kas dod iespēju piešķirt finansiālu palīdzību dalībvalstīm, kas ir nonākušas grūtībās vai kam draud nopietni sarežģījumi, kurus var izraisīt ārpus to kontroles esoši ārkārtēji apstākļi. Palīdzību var sniegt kā aizdevumu vai kredītlīniju. Komisija aizņemas naudas līdzekļus kapitāla tirgū vai, izmantojot finanšu iestādes, ES vārdā un pēc tam aizdod šos naudas līdzekļus saņēmējai dalībvalstij. Attiecībā uz katru valsti, kura saņem EFSM aizdevumu, pirms nākamā maksājuma veikšanas tiek sagatavots ceturkšņa novērtējums par politikas noteikumu izpildi.

ECOFIN Padomes 2010. gada 9. maija secinājumos noteikts, ka mehānisma līdzekļu apjoms ir ierobežots un nepārsniedz EUR 60 miljardus, savukārt juridiskais ierobežojums ir noteikts Padomes Regulas (ES) Nr. 407/2010 2. panta 2. punktā, kas aizdevumu vai kredītlīniju neatmaksāto summu samazina līdz tādai, kas ir pieejama saskaņā ar pašu resursu maksimālo apjomu. Aizņēmumus saistībā ar EFSM ietvaros izmaksātajiem aizdevumiem piešķir no ES budžeta, tādējādi 2014. gada 31. decembrī budžets bija pakļauts maksimālajam iespējamam riskam EUR 47,5 miljonu apmērā saistībā ar šiem aizdevumiem (iepriekš minētā summa EUR 46,8 miljardi ir nominālvērtība). Tā kā aizņēmumus EFSM ietvaros garantē ES budžets, EP pārbauda Komisijas darbības saistībā ar EFSM un īsteno kontroli budžeta un izpildes apstiprinājuma procedūras ietvaros. Tā kā abas MB programmas ir beigušās, tabulā iepriekš nav uzrādītas pieejamās summas.

Ar Īstenošanas lēmumu Padome 2010. gada decembrī nolēma piešķirt aizdevumu Īrijai ne vairāk kā EUR 22,5 miljardu apmērā un 2011. gada maijā – aizdevumu Portugālei maksimāli EUR 26 miljardu apmērā. Sākotnējos īstenošanas lēmumos tika noteikta nemainīga procentu likme ar starpību, kas nozīmē, ka nosacījumi ir līdzīgi SVF atbalsta nosacījumiem. Pieņemot Padomes Īstenošanas lēmumus 2011/682/ES un 2011/683/ES 2011. gada 11. oktobrī, Padome samazināja procentu likmes starpību ar atpakaļejošu datumu un vidējo atmaksas termiņu palielināja no 7,5 gadiem līdz 12,5 gadiem, un atsevišķu daļu termiņu – līdz 30 gadiem. Pieņemot Padomes Īstenošanas lēmumus 2013/313/ES un 2013/323/ES 2013. gada 21. jūnijā, Padome pagarināja EFSM aizdevumu Īrijai un Portugālei maksimālo vidējo dzēšanas termiņu vēl par septiņiem gadiem, un tagad tas ir 19,5 gadi. Pagarinājums izlīdzina parāda atmaksas profilu abām valstīm un samazina refinansēšanas vajadzības laikposmā pēc programmas.

2014. gadā tika izmaksātas pēdējās trīs daļas: EUR 0,8 miljardi Īrijai un EUR 1,8 miljardi Portugālei 2014. gada martā, un visbeidzot EUR 0,4 miljardi Portugālei 2014. gada novembrī. Portugāle piešķirto finanšu palīdzību EUR 1,7 miljardu apmērā līdz termiņa beigām nav pieprasījusi. EFSM ietvaros pašlaik nekādas summas nav pieejamas.

Tabulā turpmāk sniegts pārskats par plānoto atmaksas grafiku, izteiktu nominālvērtībā, saistībā ar piešķirtajiem EFSM un MB aizdevumiem (miljardos EUR) šo finanšu pārskatu parakstīšanas dienā:

Gads MB EFSM Kopā Ungārija Latvija Rumānija Kopā Īrija Portugāle Kopā 2015 0 5,0 5,0 5,0 2016 1,5 1,5 4,75 4,75 6,25 2017 1,15 1,15 0 1,15 2018 1,35 1,35 3,9 0,6 4,5 5,85 2019 0,5 1,0 1,5 0 1,5 2021 0 3,0 6,75 9,75 9,75 2022 0 2,7 2,7 2,7 2024 0 0,8 1,8 2,6 2,6 2025 0,2 0,2 0 0,2 2026 0 2,0 2,0 4,0 4,0 2027 0 1,0 2,0 3,0 3,0 2028 0 2,3 2,3 2,3 2029 0 0,4 0,4 0,4 2032 0 3,0 3,0 3,0 2038 0 1,8 1,8 1,8 2042 0 1,5 1,5 3,0 3,0 Kopā 1,5 0,7 3,5 5,7 22,5 24,3 46,8 52,5

Makrofinansiālais atbalsts (MFA)

MFA ir uz politiku balstīts finanšu instruments konkrētam mērķim nepiesaistīta atbalsta sniegšanai maksājumu bilances un/vai budžeta jomā trešām partnervalstīm, kuras ģeogrāfiski atrodas tuvu ES teritorijai. Tie ir vidēja termiņa/ilgtermiņa aizdevumi vai dotācijas vai atbilstīga to kombinācija, kas parasti papildina finansējumu saistībā ar SVF atbalstīto korekciju un reformu programmu. Šos aizdevumus garantē no garantiju fonda ārējai darbībai (skatīt 2.4. paskaidrojumu finanšu pārskatu paskaidrojumos).

4.3.3. Starpvaldību finanšu stabilitātes mehānismi, uz kuriem neattiecas ES līgums: Eiropas Finanšu stabilitātes instruments un Eiropas Stabilizācijas mehānisms

Eiropas finanšu stabilitātes instrumentu (EFSI) izveidoja eurozonas dalībvalstis, un tā uzdevums ir saglabāt finanšu stabilitāti Eiropā, sniedzot finansiālu atbalstu eurozonas dalībvalstīm. EFSU nav ES struktūra, ir pilnībā pastāvīga un netiek konsolidēta ES finanšu pārskatos. To negarantē ES budžets. Attiecīgi tas neietekmē ES finanšu pārskatus, izņemot turpmāk aprakstītos ieņēmumus no sankcijām. Līdz ar ESM stāšanos spēkā (skatīt turpmāk) EFSI nav piešķīris jaunu finansiālu atbalstu pēc 2013. gada 1. jūlija.

Komisija atbild par vienošanos par politikas nosacījumiem, kas ir saistīti ar finansiālo atbalstu, un par atbilstības uzraudzību šiem nosacījumiem. Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1173/2011 ļauj dalībvalstīm, kuru valūta ir euro, piemērot sankcijas soda naudu veidā. Šīs soda naudas, kas iepriekšējā gadā bija 0,2 % no attiecīgās dalībvalsts IKP, var piemērot gadījumos, kad dalībvalsts nav veikusi piemērotus pasākumus, lai koriģētu pārmērīgo budžeta deficītu vai tad, kad ir veikta manipulācija ar statistikas datiem. Līdzīgi arī Regula (ES) Nr. 1174/2011 par makroekonomisko nelīdzsvarotību paredz ikgadējas soda naudas eurozonas dalībvalstīm 0,1 % no IKP apmērā gadījumos, kad dalībvalstis nav veikušas pieprasītos korektīvos pasākumus, vai gadījumos, kad nav iesniegts pietiekams korektīvo darbību plāns. Ar Regulu (ES) Nr. 1177/2011 tika atjaunināta Regula (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu. Šī atjauninātā regula paredz arī iespēju piemērot soda naudas eurozonas dalībvalstīm (0,2 % no IKP plus mainīgais komponents). Šādas soda naudas tiks pārskaitītas, izmantojot ES budžetu, un tad tiks ieskaitītas EFSI. Tas nozīmē, ka šie naudas līdzekļi tiktu uzskaitīti gan kā budžeta ieņēmumi, gan kā izdevumi, tādējādi neietekmējot kopējos budžeta izpildes rezultātus. Tāpat arī tiem nebūtu nekādas ietekmes uz ES finanšu pārskatos uzrādītajiem saimnieciskās darbības rezultātiem.

Eiropas Stabilizācijas mehānisms (ESM) ir starpvaldību organizācija, kas atbilst starptautiskajām publiskajām tiesībām, bet uz kuru neattiecas ES līgums. ESM līgumu parakstīja 17 eurozonas dalībvalstis, un tas stājās spēkā 2012. gada oktobrī. ESM ir uzņēmies uzdevumus, kurus pilda EFSM un EFSI, tādējādi kļūstot par vienīgo un pastāvīgo mehānismu, kas reaģē uz eurozonas dalībvalstu pieprasījumiem sniegt finansiālo palīdzību. Attiecīgi EFSI un EFSM turpmāk vairs neiesaistās jaunās finansēšanas programmās un neslēdz jaunus aizdevumu nolīgumus. Jāņem vērā, ka ES budžets negarantēs ESM aizņēmumus. Šis mehānisms būs atsevišķa juridiska persona, un to tieši finansēs eurozonas dalībvalstis, tāpēc tas nav ES struktūra un neietekmēs ne ES finanšu pārskatus, ne ES budžetu, izņemot iespējamos ieņēmumus no sankcijām, kā tas aprakstīts turpmāk.

Ieturētās soda naudas tiks pārskaitītas, izmantojot ES budžetu, un, tiklīdz EFSF darbības termiņš beigsies, tās tiks nodotas ESM. Turklāt Līgums par stabilitāti, koordināciju un pārvaldību paredz soda maksājumus jebkurai “līgumslēdzējai pusei”, ja attiecīgā dalībvalsts nav veikusi nepieciešamos pasākumus, lai novērstu deficīta kritērija pārkāpumu. Noteiktie sodi (kas nedrīkst pārsniegt 0,1 % IKP) būs jāmaksā ESM, ja tos piemēros eurozonas dalībvalstīm (tādējādi neietekmējot ES budžeta izpildes rezultātus, kā tas minēts EFSF gadījumā iepriekš), vai arī ES budžetā, ja tos piemēros dalībvalstīm, kas nav eurozonā. Pēdējā minētajā gadījumā sankciju summa kā ieņēmumi tiks ieskaitīta ES budžetā un attiecīgi atspoguļota finanšu pārskatos.

5. ES BUDŽETA IZPILDES EKONOMISKAIS UN FINANSIĀLAIS KONTEKSTS

Makroekonomiskā vide

Valsts parāda krīzes kontekstā ES dalībvalstu ekonomiskā izaugsme no 2012. gada līdz 2013. gadam palēninājās, bet no 2013. gada līdz 2014. gadam – palielinājās. Šis vispārējais ekonomikas stāvoklis dalībvalstīs atspoguļojas ES pašu resursu ieņēmumos, kas radīja nelielu tradicionālo pašu resursu un PVN ieņēmumu pieaugumu. Tā kā NKI resursu ieņēmumi ir atlikusī sastāvdaļa, kas ir tieši saistīta ar kopējo maksājumu apropriāciju apjomu, kurus pieņem budžeta lēmējinstitūcija (un šīs apropriācijas dalībvalstis 2014.–2020. gada DFS ir samazinājušas), NKI resursu ieņēmumu summa 2014. gadā samazinājās.

Stabilitātes un izaugsmes pakta nostiprināšana ES paver ceļu Eiropas Savienības attiecīgo dalībvalstu publisko finanšu stabilitātei. Fiskālā pakta mērķis ir konsolidēt dalībvalstu publiskās finanses un ļaut tām turpmākajos gados palielināt IKP.

Eiropas Centrālās bankas (ECB) politika, saglabājot zemas procentu likmes, atbalsta eurozonas ekonomikas stabilizāciju. ECB tās pilnvarojuma robežās veicina izaugsmes palielināšanos eurozonā.

ES 28 iekšzemes kopprodukts tirgus cenās

NKI resursu ieņēmumi

Nesamaksāto maksājumu pieprasījumi

ES makroekonomiskās vides dēļ spiediens uz dalībvalstu valsts budžetu radīja spiedienu uz ES budžeta maksājumu apropriācijām. Šī situācijas attīstība radīja tūlītēju ietekmi uz maksājumu pieprasījumiem, kas saņemti no dalībvalstīm un citiem saņēmējiem. Nesamaksāto maksājumu pieprasījumu apjoms gada beigās bija palielinājies no EUR 24,3 miljardiem 2013. gadā līdz EUR 25,8 miljardiem 2014. gadā. Kaut arī vienmēr būs kādi nesamaksāti pieprasījumi, ņemot vērā summas, kas iesniegtas gada beigās, tomēr galvenais iemesls pēdējos gados konstatētajām ļoti lielajām summām ir nepietiekamās maksājumu apropriācijas.

Nesamaksāto maksājumu pieprasījumus finansē no nākamo gadu budžetiem. Paturot to prātā, 2015. gada maijā EP, Padome un Komisija vienojās par maksājumu plānu, lai panāktu, ka ES budžets atkal kļūst ilgtspējīgs. ES ir ļoti svarīgi apsvērt ilgtermiņa vajadzības budžeta maksājumu apropriācijām, jo tieši par tām lemj budžeta iestāde un bez tām nav iespējams veikt maksājumus vai naudas pārskaitījumus. Tiklīdz šāda vienošanās ir panākta, apropriācijas tiek automātiski pārveidotas par pieejamu ES naudu, veicot ikmēneša pašu resursu ieturēšanu.

Komisija katru nedēļu (reizēm katru dienu) veido īstermiņa naudas plūsmas prognozes, lai nodrošinātu tūlītēju ES maksājumu saistību izpildi, ievērojot budžetā pieejamo apropriāciju ierobežojumus. Šī īstermiņa prognoze ir pamatojums, ko izmanto, lai aprēķinātu pašu resursu apjomu, kas katru mēnesi tiks pieprasīts no dalībvalstīm. Katra mēneša pirmajā darba dienā dalībvalstīm ir jāieskaita Komisijas pašu resursu kontos viena divpadsmitā daļa no kopējās PVN summas un resursiem, kuru pamatā ir NKI, kas iemaksājami Eiropas Savienības budžetā. Atkarībā no Komisijas situācijas naudas līdzekļu jomā dalībvalstīm gada pirmajā ceturksnī var lūgt par vienu vai diviem mēnešiem ātrāk pārskaitīt PVN summas un resursus, kuru pamatā ir NKI. Šie avansa maksājumi ir atskaitāmi no iemaksu pieprasījumiem turpmākajos mēnešos, atkarībā no prognozētajām naudas vajadzībām.

Attiecībā uz vidēja termiņa un ilgtermiņa prognozēm Komisija savas ikdienas darbības ietvaros detalizēti pārrauga ES maksājumu prasības. Piemēram, tas ir nepieciešams Komisijas priekšlikumu sagatavošanai attiecībā uz DFS, gada budžeta sagatavošanas ietvaros un gatavojot budžeta grozījumus. DFS apspriešanas posmā regulāri tiek pārraudzīti un pēc vajadzības atjaunoti izmantotie modeļi un pamatā esošie pieņēmumi. Modeļa simulācijas rezultātus izmanto budžetu apspriešanā, nosakot DFS maksājumu ierobežojumus.

KONSOLIDĒTO FINANŠU PĀRSKATU PIEZĪME

Eiropas Savienības 2014. gada konsolidētie finanšu pārskati sagatavoti, pamatojoties uz iestāžu un struktūru sniegto informāciju atbilstoši 148. panta 2. punktam Finanšu regulā, ko piemēro Eiropas Savienības vispārējam budžetam. Ar šo paziņoju, ka tie sagatavoti atbilstoši Finanšu regulas IX sadaļai un finanšu pārskatu paskaidrojumos norādītajiem grāmatvedības principiem, noteikumiem un metodēm.

No minēto iestāžu un struktūru grāmatvežiem, kas apliecinājuši informācijas ticamību, esmu saņēmis visu informāciju, kas nepieciešama, lai sagatavotu finanšu pārskatus, kuros atspoguļoti Eiropas Savienības aktīvi un saistības, kā arī budžeta izpilde.

Ar šo apliecinu, ka, pamatojoties uz šo informāciju un pārbaudēm, kuras uzskatīju par nepieciešamām, lai apstiprinātu Eiropas Komisijas finanšu pārskatus, man ir pietiekama pārliecība, ka finanšu pārskati no visiem būtiskajiem viedokļiem patiesi atspoguļo Eiropas Savienības finanšu stāvokli, darbību rezultātus un naudas plūsmas.

(paraksts) Manfred KRAFF Komisijas grāmatvedis 2015. gada 17. jūlijā

KONSOLIDĒTIE FINANŠU PĀRSKATI UN PASKAIDROJUMI (1)

SATURS

BILANCE 24

FINANŠU DARBĪBAS REZULTĀTU PĀRSKATS 25

NAUDAS PLŪSMAS PĀRSKATS 26

PĀRSKATS PAR NETO AKTĪVU PĀRMAIŅĀM 27

FINANŠU PĀRSKATU PASKAIDROJUMI 28

1. NOZĪMĪGA GRĀMATVEDĪBAS POLITIKA 28

2. PASKAIDROJUMI PAR BILANCI 39

3. PASKAIDROJUMI PAR FINANŠU DARBĪBAS REZULTĀTU PĀRSKATU 61

4. PASKAIDROJUMI PAR NAUDAS PLŪSMAS PĀRSKATU 73

5. IESPĒJAMIE AKTĪVI UN IESPĒJAMĀS SAISTĪBAS UN CITA NOZĪMĪGA INFORMĀCIJA 73

6. ES BUDŽETA AIZSARDZĪBA 77

7. FINANŠU RISKU PĀRVALDĪBA 83

8. INFORMĀCIJA PAR SAISTĪTĀM PERSONĀM 94

9. NOTIKUMI PĒC BILANCES DATUMA 96

10. KONSOLIDĀCIJAS DARBĪBAS JOMA 96

BILANCE

(miljoni EUR) Piezīme 31.12.2014. 31.12.2013. ILGTERMIŅA AKTĪVI Nemateriālie aktīvi 2.1. 282 237 Pamatlīdzekļi 2.2. 7 937 6 104 Pēc pašu kapitāla metodes uzskaitīti ieguldījumi 2.3. 409 349 Finanšu aktīvi 2.4. 56 438 59 844 Priekšfinansējums 2.5. 18 358 38 072 Debitoru parādi no komerciālas apmaiņas un ar komerciālu apmaiņu nesaistītas atgūstamās summas 2.6. 1 198 498 84 623 1 05 104 APGROZĀMIE LĪDZEKĻI Finanšu aktīvi 2.4. 11 811 5 571 Priekšfinansējums 2.5. 34 237 21 367 Debitoru parādi no komerciālas apmaiņas un ar komerciālu apmaiņu nesaistītas atgūstamās summas 2.6. 14 380 13 182 Krājumi 2.7. 128 128 Nauda un naudas ekvivalenti 2.8. 17 545 9 510 78 101 49 758 KOPĒJIE AKTĪVI 1 62 724 1 54 862 ILGTERMIŅA SAISTĪBAS Pensijas un citi darbinieku pabalsti 2.9. (58 616) (46 818) Uzkrājumi 2.10. (1 537) (1 323) Finanšu saistības 2.11. (51 851) (56 369) (1 12 005) (1 04 510) ĪSTERMIŅA SAISTĪBAS Uzkrājumi 2.10. (745) (545) Finanšu saistības 2.11. (8 828) (3 163) Kreditoru parādi 2.12. (43 180) (36 213) Uzkrātie izdevumi un nākamo periodu ienākumi 2.13. (55 973) (56 282) (1 08 726) (96 204) KOPĒJĀS SAISTĪBAS (2 20 730) (2 00 714) NETO AKTĪVI (58 006) (45 852) Rezerves 2.14 4 435 4 073 No dalībvalstīm pieprasāmās summas (2) 2.15 (62 441) (49 925) NETO AKTĪVI (58 006) (45 852)

FINANŠU DARBĪBAS REZULTĀTU PĀRSKATS

(miljoni EUR) Piezīme 2014 2013 (pārklasificēts) (20) IEŅĒMUMI Ieņēmumi no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu NKI resursi 3.1. 1 04 688 1 10 194 Tradicionālie pašu resursi 3.2. 17 137 15 467 PVN resursi 3.3. 17 462 14 019 Soda naudas 3.4. 2 297 2 757 Izdevumu atgūšana 3.5. 3 418 1 777 Citi 3.6. 5 623 4 045 Kopā 1 50 625 1 48 259 Ieņēmumi no komerciālas apmaiņas darījumiem Finanšu ieņēmumi 3.7. 2 298 1 991 Citi 3.8. 1 066 1 443 Kopā 3 364 3 434 1 53 989 1 51 693 IZDEVUMI (22) Īstenojušas dalībvalstis 3.9. Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds (44 465) (45 067) Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai un citi lauku attīstības instrumenti (14 046) (13 585) Eiropas Reģionālās attīstības fonds un Kohēzijas fonds (43 345) (47 767) Eiropas Sociālais fonds (12 651) (12 126) Citi (2 307) (1 525) Īstenojusi Komisija un izpildaģentūras 3.10. (15 311) (12 519) Īstenojušas citas ES aģentūras un struktūras 3.11. (1 025) (656) Īstenojušas trešās valstis un starptautiskās organizācijas 3.11. (2 770) (2 465) Īstenojušas citas iestādes 3.11. (1 799) (1 694) Personāla un pensiju izmaksas 3.12. (9 662) (9 058) Izmaiņas darbinieku pabalstu aktuāra pieņēmumos 3.13. (9 170) (2 033) Finansējuma izmaksas 3.14. (2 926) (2 383) Daļa kopuzņēmumu un asociēto iestāžu neto deficītā 3.15. (640) (608) Citi izdevumi 3.16. (5 152) (4 572) (1 65 269) (1 56 058) GADA SAIMNIECISKĀS DARBĪBAS REZULTĀTI (11 280) (4 365)

NAUDAS PLŪSMAS PĀRSKATS

(miljoni EUR) Piezīme 2014 2013 Gada saimnieciskās darbības rezultāti (11 280) (4 365) Pamatdarbība 4.2. Amortizācija 61 48 Nolietojums 408 401 Aizdevumu (palielinājums)/samazinājums (1 298) 20 Priekšfinansējuma (palielinājums)/samazinājums 6 844 (1 695) Debitoru parādu no komerciālas apmaiņas un ar komerciālu apmaiņu nesaistīti atgūstamo summu (palielinājums)/samazinājums (1 898) 923 Krājumu (palielinājums)/samazinājums — 10 Pensiju un darbinieku pabalstu saistību palielinājums/(samazinājums) 11 798 4 315 Uzkrājumu palielinājums/(samazinājums) 414 (196) Finanšu saistību palielinājums/(samazinājums) 1 146 (330) Kreditoru parādu palielinājums/(samazinājums) 6 967 14 655 Uzkrātie izdevumi un nākamo periodu ienākumi (309) (12 154) Iepriekšējā gada budžeta pārpalikums kā bezskaidras naudas ieņēmumi (1 005) (1 023) Citas bezskaidras naudas līdzekļu pārmaiņas 130 (50) Ieguldījumu darbība 4.3. Nemateriālo aktīvu un pamatlīdzekļu (palielinājums)/samazinājums (2 347) (624) Pēc pašu kapitāla metodes uzskaitītu ieguldījumu (palielinājums)/samazinājums (60) 43 Pārdošanai pieejamu finanšu aktīvu (palielinājums)/samazinājums (1 536) (1 142) NETO NAUDAS PLŪSMA 8 035 (1 164) Naudas un naudas ekvivalentu neto pieaugums/(samazinājums) 8 035 (1 164) Nauda un naudas ekvivalenti gada sākumā 2.8. 9 510 10 674 Nauda un naudas ekvivalenti gada beigās 2.8. 17 545 9 510

PĀRSKATS PAR NETO AKTĪVU PĀRMAIŅĀM

(miljoni EUR) Rezerves (A) No dalībvalstīm pieprasāmās summas (B) Neto aktīvi = (A) + (B) Patiesās vērtības rezerve Citas rezerves Uzkrātais pārpalikums/(deficīts) Gada saimnieciskās darbības rezultāti ATLIKUMS 31.12.2012. 150 3 911 (39 148) (5 329) (40 416) Garantiju fonda rezerves pārmaiņas — 46 (46) — — Patiesās vērtības pārmaiņas (51) — — — (51) Citi — 12 (9) — 3 2012. gada saimnieciskās darbības rezultātu sadalījums — 5 (5 334) 5 329 — Dalībvalstīm kreditētie 2012. gada budžeta izpildes rezultāti — — (1 023) — (1 023) Gada saimnieciskās darbības rezultāti — — — (4 365) (4 365) ATLIKUMS 31.12.2013. 99 3 974 (45 560) (4 365) (45 852) Garantiju fonda rezerves pārmaiņas — 247 (247) — — Patiesās vērtības pārmaiņas 139 — — — 139 Citi — (24) 16 — (8) 2013. gada saimnieciskās darbības rezultātu sadalījums — (0) (4 365) 4 365 — Dalībvalstīm kreditētie 2013. gada budžeta izpildes rezultāti — — (1 005) — (1 005) Gada saimnieciskās darbības rezultāti — — — (11 280) (11 280) ATLIKUMS 31.12.2014. 238 4 197 (51 161) (11 280) (58 006)

FINANŠU PĀRSKATU PASKAIDROJUMI

1. NOZĪMĪGA GRĀMATVEDĪBAS POLITIKA

1.1. JURIDISKAIS PAMATS UN GRĀMATVEDĪBAS NOTEIKUMI

ES finanšu pārskatus kārto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.) (turpmāk “Finanšu regula”) un Komisijas 2012. gada 29. oktobra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1268/2012, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Finanšu regulas piemērošanai (OV L 362, 31.12.2012., 1. lpp.).

ES sagatavo savus finanšu pārskatus saskaņā ar Finanšu regulas 143. pantu, pamatojoties uz noteikumiem par uzkrāšanas principu grāmatvedībā, kuru pamatā ir starptautiski atzīti grāmatvedības standarti publiskajam sektoram (SPSGS). Šie Komisijas grāmatveža pieņemtie grāmatvedības noteikumi jāpiemēro visām iestādēm un ES struktūrām, uz kurām attiecas konsolidācija, lai ieviestu vienotu grāmatvedības, novērtēšanas un finanšu pārskatu uzrādīšanas noteikumu kopumu, tādējādi saskaņojot finanšu pārskatu sagatavošanas un konsolidācijas procesu. Uzskaiti veic euro valūtā, pamatojoties uz kalendāro gadu.

1.2. GRĀMATVEDĪBAS PRINCIPI

Finanšu pārskatu mērķis ir sniegt plašam lietotāju lokam noderīgu informāciju par iestādes finanšu stāvokli, darbības rezultātiem un naudas plūsmām. Attiecībā uz ES kā publiskā sektora struktūru mērķi ir konkrētāki – sniegt lēmumu pieņemšanai noderīgu informāciju un apliecināt struktūras pārskatatbildību par tai uzticētajiem līdzekļiem. Šis dokuments sagatavots, ņemot vērā minētos mērķus.

Vispārējie apsvērumi (vai grāmatvedības principi), kas jāņem vērā, sagatavojot finanšu pārskatus, ir noteikti ES grāmatvedības 2. noteikumā, un tie ir tādi paši kā 1. SPSGS, proti: patiesa uzrādīšana, uzkrāšanas princips, darbības turpināšana, konsekventa uzrādīšana, apkopošana, kompensēšana un salīdzināma informācija. Finanšu regulas 144. pantā ir noteikti finanšu pārskatu sniegšanas kvalitatīvie rādītāji, kas ir būtiskums, uzticamība, saprotamība un salīdzināmība.

Lai sagatavotu finanšu pārskatus saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem un principiem, vadībai ir jāveic aplēses, kuras ietekmē paziņotās summas noteiktos bilances un finanšu darbības rezultātu pārskata posteņos, kā arī uzrādīto informāciju saistībā ar finanšu instrumentiem un iespējamajiem aktīviem un saistībām.

1.3. KONSOLIDĀCIJA

Konsolidācijas darbības joma

Konsolidētajos ES finanšu pārskatos ir iekļautas visas nozīmīgās kontrolētās struktūras (t. i., ES iestādes, tostarp Komisija, un ES aģentūras), asociētās iestādes un kopuzņēmumi, un kopumā tās ir 52 kontrolētas struktūras, septiņi kopuzņēmumi un viena asociētā iestāde. Pilns konsolidēto struktūru saraksts ir sniegts ES finanšu pārskatu 10. paskaidrojumā. Salīdzinot ar 2013. gadu konsolidācijas apjoms paliek nemainīgs, norādot, ka viena asociētā iestāde tagad ir pārklasificēta par kopuzņēmumu un pēc apvienošanās divas citas asociētās iestādes ir klasificētas kā kopuzņēmums.

Kontrolētās struktūras

Lēmums iekļaut struktūru konsolidācijā ir balstīts uz kontroles koncepciju. Kontrolētās struktūras ir visas tās struktūras, kurām ES ir tieši vai netieši pilnvarota noteikt finanšu un darbības politikas virzienus, lai varētu gūt labumu no šo struktūru darbības. Šādām pilnvarām jābūt īstenojamām. Kontrolētās struktūras ir pilnībā konsolidētas. Konsolidācija sākas kontroles pastāvēšanas pirmajā dienā un beidzas līdz ar kontroles izbeigšanos.

Izplatītākie kontroles rādītāji ES ir šādi – struktūras izveide ar dibināšanas līgumu vai sekundārajiem tiesību aktiem, finansējums no vispārējā budžeta, balsstiesības vadības institūcijās, Tiesas veikta revīzija un budžeta izpildes apstiprināšana Eiropas Parlamentā. Ir skaidrs, ka katra struktūra ir jāizvērtē atsevišķi, lai izlemtu, vai kontroles īstenošanai pietiek ar vienu vai visiem iepriekš minētajiem kritērijiem.

Saskaņā ar šo pieeju uzskata, ka ES iestādes (izņemot Eiropas Centrālo banku (ECB)) un aģentūras (izņemot kādreizējā otrā pīlāra aģentūras) atrodas tikai un vienīgi ES kontrolē un attiecīgi tiek konsolidētas. Turklāt likvidējamā Eiropas Ogļu un tērauda kopiena (EOTK) arī tiek uzskatīta par kontrolētu struktūru.

Ir izslēgti visi būtiskie ES kontrolēto struktūru savstarpējie darījumi un atlikumi, savukārt nerealizētā peļņa un zaudējumi saistībā ar šādiem darījumiem nav būtiski un tāpēc nav izslēgti.

Kopuzņēmumi

Kopuzņēmums ir līgumiska vienošanās, saskaņā ar kuru ES un viena vai vairākas personas (“uzņēmēji”) apņemas veikt saimniecisku darbību, kas pakļauta kopīgai kontrolei. Kopīga kontrole ir kontroles tieša vai netieša ar līgumu noteikta savstarpēja dalīšana saistībā ar darbību, kas ietver pakalpojuma potenciālu. Līdzdalību kopuzņēmumos uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi (skatīt 1.5.4. paskaidrojumu turpmāk).

Asociētās iestādes

Asociētās iestādes ir tādas struktūras, kurās ES tieši vai netieši ir būtiska ietekme, bet kuras tā nekontrolē. Pieņem, ka pastāv būtiska ietekme, ja ES līdzdalība balsstiesībās tieši vai netieši ir 20 % vai vairāk. Līdzdalību asociētajās iestādēs uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi (skatīt 1.5.4. paskaidrojumu turpmāk).

Nekonsolidētas struktūras, kuru līdzekļus pārvalda komisija

ES darbinieku veselības apdrošināšanas shēmas, Eiropas Attīstības fonda un Dalībnieku garantiju fonda naudas līdzekļus pārvalda Komisija to vārdā, taču, tā kā šīs iestādes neatrodas ES kontrolē, tās nav konsolidētas tās finanšu pārskatos.

1.4. SAGATAVOŠANAS PAMATS

1.4.1. Valūta un konvertēšanas bāze

Darbības un pārskatu sniegšanas valūta

Finanšu pārskatus sagatavo miljonos euro, un euro ir ES darbības un pārskatu sniegšanas valūta.

Darījumi un atlikumi

Darījumus ārvalstu valūtā pārvērš euro atbilstoši valūtas kursam, kas ir spēkā darījuma veikšanas dienā. Peļņu un zaudējumus no ārvalstu valūtas darījumu norēķiniem un no ārvalstu valūtā izteiktu monetāro aktīvu un saistību pārrēķināšanas atbilstoši valūtas kursam gada beigās norāda finanšu darbības rezultātu pārskatā.

Pamatlīdzekļiem un nemateriāliem aktīviem, kuru vērtība euro, kas noteikta pēc to iegādes datumā spēkā esošā valūtas maiņas kursa, nemainās, piemēro dažādas pārrēķina metodes.

Ārvalstu valūtā izteiktu monetāro aktīvu un saistību atlikumus gada beigās pārrēķina euro pēc valūtas kursa 31. decembrī:

Euro maiņas kurss

Valūta 31.12.2014. 31.12.2013. BGN 1,9558 1,9558 CZK 27,7350 27,4270 DKK 7,4453 7,4593 GBP 0,7789 0,8337 HRK 7,6580 7,6265 HUF 315,5400 297,0400 LVL — 0,7028 LTL 3,4528 3,4528 PLN 4,2732 4,1543 RON 4,4828 4,4710 SEK 9,3930 8,8591 CHF 1,2024 1,2276 JPY 145,2300 144,7200 USD 1,2141 1,3791

Tādu monetāro finanšu instrumentu, kuri izteikti ārvalstu valūtā un iedalīti kā pieejami pārdošanai, patiesās vērtības pārmaiņas, kas ir saistītas ar valūtas pārrēķina starpību, atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Pārrēķina starpību nemonetāriem finanšu aktīviem un saistībām, kas tiek turēti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Pārrēķina starpību nemonetāriem finanšu instrumentiem, kas iedalīti kā pieejami pārdošanai, iekļauj patiesās vērtības rezervē.

1.4.2. Aplēšu izmantošana

Saskaņā ar SPSGS un vispārpieņemtiem grāmatvedības principiem finanšu pārskatos noteikti ir ietvertas summas, kas balstītas uz vadības aplēsēm un pieņēmumiem, pamatojoties uz ticamāko pieejamo informāciju. Būtiskas aplēses ir, piemēram, aplēses par darbinieku pabalstu saistībām, uzkrājumiem, finanšu risku krājumiem un debitoru parādiem, uzkrātajiem ienākumiem un maksām, iespējamiem aktīviem un saistībām, nemateriālo aktīvu un pamatlīdzekļu vērtības samazinājumu un summām, kas uzrādītas paskaidrojumos par finanšu instrumentiem. Faktiskie rezultāti var atšķirties no aplēsēm. Pārmaiņas aplēsēs atspoguļo periodā, kad tās kļūst zināmas.

1.5. BILANCE

1.5.1. Nemateriālie aktīvi

Iegādātās datorprogrammu licences uzrāda to sākotnējās izmaksās, no kurām atskaitīta uzkrātā amortizācija un vērtības samazinājuma zaudējumi. Aktīvu amortizāciju rēķina, izmantojot lineāro metodi, tiem noteiktajā lietderīgās lietošanas laikā. Nemateriāliem aktīviem noteiktais lietderīgās lietošanas laiks ir atkarīgs no to konkrētā saimnieciskās lietošanas laika vai nolīgumā noteikta juridiskā lietošanas laika. Iekšēji izstrādātus nemateriālos aktīvus kapitalizē, kad ir izpildīti ES grāmatvedības noteikumos norādītie attiecīgie kritēriji, un tie attiecas tikai uz aktīva izstrādes posmu. Kapitalizējamās izmaksas ietver visas tieši attiecināmās izmaksas, kas ir nepieciešamas aktīva radīšanai, ražošanai un sagatavošanai darbam atbilstīgi vadības iecerēm. Izmaksas, kas ir saistītas ar pētniecības darbībām, nekapitalizējamās izstrādes izmaksas un uzturēšanas izmaksas atzīst par izdevumiem to rašanās brīdī.

1.5.2. Pamatlīdzekļi

Visus pamatlīdzekļus uzrāda to sākotnējās izmaksās, no kurām atskaitīts uzkrātais nolietojums un vērtības samazinājuma zaudējumi. Sākotnējās izmaksas ietver izdevumus, kas ir tieši attiecināmi uz aktīva iegādi, radīšanu vai nodošanu.

Turpmākās izmaksas tiek ietvertas aktīva uzskaites vērtībā vai pēc vajadzības atzītas par atsevišķiem aktīviem tikai tad, ja ir ticams, ka ES saņems ar pamatlīdzekli saistītos nākotnes saimnieciskos labumus vai pakalpojuma potenciālu un pamatlīdzekļa izmaksas var ticami novērtēt. Remontdarbu un uzturēšanas izmaksas atspoguļo finanšu darbības rezultātu pārskatā finanšu periodā, kurā minētās izmaksas radušās.

Uz zemi un mākslas darbiem netiek attiecināts nolietojums, jo to lietderīgās lietošanas laiks ir neierobežots. Uz nepabeigtiem pamatlīdzekļiem neattiecina nolietojumu, jo šie aktīvi vēl nav pieejami lietošanai. Nolietojumu citiem aktīviem aprēķina, izmantojot lineāro metodi, lai šādu aktīvu izmaksas attiecinātu, atņemot to atlikušo vērtību aplēstās aktīvu lietderīgās lietošanas laikā:

Aktīva veids Lineārā nolietojuma likme Ēkas 4 % līdz 10 % Aprīkojums un iekārtas 10 % līdz 25 % Mēbeles un transportlīdzekļi 10 % līdz 25 % Aprīkojums 10 % līdz 33 % Datortehnika 25 % līdz 33 % Citi 10 % līdz 33 %

Pamatlīdzekļu atsavināšanas peļņu un zaudējumus nosaka, ieņēmumus, no kuriem atskaitīti pārdošanas izdevumi, salīdzinot ar atsavinātā pamatlīdzekļa uzskaites vērtību, un to iekļauj finanšu darbības rezultātu pārskatā.

Noma

Materiālo aktīvu nomu, kad ES būtībā uzņemas visus riskus un iegūst ar īpašumtiesībām saistītos ieguvumus, iedala kā finanšu nomu. Nomas sākumā finanšu nomu kapitalizē nomātā aktīva patiesajā vērtībā vai arī minimālo nomas maksājumu pašreizējā vērtībā – atkarībā no tā, kura no tām ir mazāka. Katru nomas maksājumu sadala starp saistībām un finanšu maksām, lai panāktu nemainīgas likmes piemērošanu nenokārtotajam finanšu atlikumam. Nomas saistības, no kurām atskaitītas finanšu maksas, tiek ietvertas finanšu saistībās (ilgtermiņa un īstermiņa). Finanšu izmaksu procentu daļu atspoguļo finanšu darbības rezultātu pārskatā visā nomas periodā tā, lai saistību atlikumam katrā periodā būtu nemainīga periodiska procentu likme. Saskaņā ar finanšu nomu turētajiem aktīviem nolietojumu aprēķina aktīva lietderīgās lietošanas laikā vai arī nomas termiņā – atkarībā no tā, kurš no šiem termiņiem ir īsāks.

Ja iznomātājs patur ievērojamu daļu riska un atlīdzības saistībā ar īpašumtiesībām, šādu nomu iedala kā operatīvo nomu. Maksājumus, kas veikti saistībā ar operatīvo nomu, nomas periodā atspoguļo finanšu darbības rezultātu pārskatā, izmantojot lineāro metodi.

1.5.3. Nefinanšu aktīvu vērtības samazināšanās

Uz aktīviem, kuru lietderīgās lietošanas laiks ir neierobežots, amortizāciju/nolietojumu neattiecina, bet katru gadu novērtē to vērtības samazinājumu. Amortizējamiem/nolietojamiem aktīviem vērtības samazinājumu novērtē, kad vien notikumi vai apstākļu maiņa liecina par iespējamību neatgūt aktīva uzskaites vērtību. Vērtības samazinājuma zaudējumus atzīst tādā apmērā, par kādu aktīva uzskaites vērtība pārsniedz tā atgūstamo (darba) summu. Atgūstamā (darba) summa ir lielākā no šādām summām: aktīva patiesā vērtība, no kuras atskaitītas pārdošanas izmaksas, vai tā lietošanas vērtība.

Nemateriālo aktīvu un pamatlīdzekļu atlikušo vērtību un lietderīgās lietošanas laiku pārskata un vajadzības gadījumā koriģē vismaz reizi gadā. Aktīva uzskaites vērtību nekavējoties daļēji noraksta līdz tā atgūstamajai (darba) summai, ja aktīva uzskaites vērtība pārsniedz tā aplēsto atgūstamo (darba) summu. Ja iepriekšējos gados atzītie vērtības samazinājuma iemesli vairs nepastāv, attiecīgi veic vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi.

1.5.4. Pēc pašu kapitāla metodes uzskaitīti ieguldījumi

Līdzdalība asociētās iestādēs un kopuzņēmumos

Līdzdalību asociētās iestādēs un kopuzņēmumos uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi, un sākotnēji to atzīst, ņemot vērā izmaksas. ES daļa tās asociētos iestāžu un kopuzņēmumu darbības rezultātos tiek atzīta finanšu darbības rezultātu pārskatā, un tās daļa rezervju pārmaiņās tiek atzīta rezervēs. Asociētās iestādes un kopuzņēmuma bilances vērtību finanšu pārskatos bilances datumā iegūst, sākotnējām izmaksām pieskaitot visas pārmaiņas (turpmākās iemaksas, saimnieciskās darbības rezultātu daļu un rezervju pārmaiņas, vērtības samazinājumus un dividendes). No asociētās iestādes vai kopuzņēmuma saņemtā peļņas daļa samazina aktīva uzskaites vērtību.

Ja ES deficīta daļa kopuzņēmumā ir vienāda vai pārsniedz tās daļu kopuzņēmumā, ES pārtrauc atzīt savu daļu turpmākajos zaudējumos (“neatzītie zaudējumi”). Neatzītā daļa zaudējumos radusies, veicot tehnisku uzskaiti, kas bija nepieciešama saistībā ar pašu kapitāla uzskaites metodes izmantošanu. Šie neatzītie zaudējumi nav zaudējumi ES, un tie radušies tāpēc, ka izdevumi parasti tiek atzīti pirms kapitāla palielināšanas saistībā ar iemaksu natūrā, ko veic uzņēmēji, kas nav ES.

Nerealizētā peļņa un zaudējumi no ES un tās asociēto iestāžu vai kopuzņēmumu savstarpējiem darījumiem nav būtiski, tāpēc tie nav izslēgti. Asociēto iestāžu vai kopuzņēmumu grāmatvedības politika, ko piemēro līdzīgiem darījumiem un notikumiem līdzīgos apstākļos, var atšķirties no ES pieņemtās politikas.

Ja pastāv vērtības samazinājuma pazīmes, jāveic daļēja norakstīšana līdz mazākajai atgūstamajai summai. Atgūstamo summu nosaka atbilstīgi 1.5.3. paskaidrojumam. Ja vērtības samazinājuma iemesls vēlāk vairs nepastāv, veic vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi līdz uzskaites vērtībai, kāda būtu noteikta, ja nebūtu atzīti nekādi vērtības samazinājuma zaudējumi.

Ja ES līdzdalība ieguldījumu kapitāla fondā ir 20 % vai vairāk, tā necenšas īstenot būtisku ietekmi. Tāpēc šādus resursus uzskata par finanšu instrumentiem un iedala kā pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus.

1.5.5. Finanšu aktīvi

Klasifikācija

ES klasificē tās finanšu aktīvus šādās kategorijās: finanšu aktīvi patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, aizdevumi un debitoru parādi, līdz termiņa beigām turēti ieguldījumi un pārdošanai pieejami finanšu aktīvi. Finanšu instrumentu iedalījums tiek noteikts, veicot sākotnējo atzīšanu, un atkārtoti novērtēts katrā bilances datumā.

(i) Finanšu aktīvi patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā

Finanšu aktīvu iekļauj šajā kategorijā, ja tas iegūts galvenokārt ar mērķi to ātri pārdot vai to šādi iedalījusi ES. Šajā kategorijā iekļauj arī atvasinātos instrumentus. Šīs kategorijas aktīvus iedala kā apgrozāmos līdzekļus, ja tos plāno realizēt 12 mēnešu laikā pēc bilances datuma. Šā finanšu gada laikā ES nebija neviena finanšu aktīva šajā kategorijā.

(ii) Aizdevumi un debitoru parādi

Aizdevumi un debitoru parādi ir neatvasināti finanšu aktīvi ar fiksētiem vai nosakāmiem maksājumiem, kuri netiek kotēti aktīvā tirgū. Tie rodas, kad ES nodrošina naudu, preces vai pakalpojumus tieši debitoram bez nodoma pārdot attiecīgo debitoru parādu. Tie ir iekļauti ilgtermiņa aktīvos, izņemot tādus, kuru dzēšanas termiņš ir ne vēlāk par 12 mēnešiem pēc bilances datuma, pat tad, ja visa aizdevuma termiņš ir ilgāks nekā 12 mēneši pēc bilances datuma.

(iii) Līdz termiņa beigām turēti ieguldījumi

Līdz termiņa beigām turēti ieguldījumi ir tādi neatvasināti finanšu aktīvi ar fiksētiem vai nosakāmiem maksājumiem un noteiktu termiņu, kurus ES noteikti vēlas turēt līdz termiņa beigām un kurus var šādi turēt. Šā finanšu gada laikā ES nebija neviena ieguldījuma šajā kategorijā.

(iv) Pārdošanai pieejami finanšu aktīvi

Pārdošanai pieejami finanšu aktīvi ir neatvasināti finanšu aktīvi, kas iedalīti šajā kategorijā vai nav iekļauti nevienā citā kategorijā. Tos iedala kā apgrozāmos līdzekļus vai ilgtermiņa aktīvus atkarībā no laika perioda, kurā ES plāno no tiem atbrīvoties: parasti tas ir atlikušais termiņš bilances datumā. Ieguldījumus nekonsolidētās struktūrās un citus kapitāla vērtspapīru ieguldījumus (piemēram, riska kapitāla darījumus), kurus neuzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi, arī iedala kā pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus.

Sākotnējā atzīšana un novērtēšana

Tādu finanšu aktīvu pirkšanu un pārdošanu, kuri novērtēti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, tiek turēti līdz termiņa beigām un ir pieejami pārdošanai, atzīst darījuma datumā, kas ir datums, kurā ES apņemas pirkt vai pārdot aktīvu. Aizdevumus atzīst, kad nauda ir samaksāta aizņēmējiem avansa veidā. Finanšu instrumentus sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā. Finanšu aktīviem, kurus neuzskaita patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, darījuma izmaksas pieskaita patiesajai vērtībai, veicot sākotnējo atzīšanu. Finanšu aktīvus, kurus uzskaita patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā, un darījuma izmaksas ir izdevumi finanšu darbības rezultātu pārskatā.

Finanšu aktīva patiesā vērtība sākotnējās atzīšanas brīdī parasti ir darījuma cena (t. i., saņemtās atlīdzības patiesā vērtība). Tomēr, ja tiek piešķirts bezprocentu ilgtermiņa aizdevums vai ilgtermiņa aizdevums ar procentu likmi, kas ir zemāka par tirgus likmi, tā patieso vērtību var aplēst kā visu nākotnē saņemamo naudas ieņēmumu pašreizējo vērtību, kas diskontēta, izmantojot līdzīga instrumenta ar līdzīgu kredītvērtējumu dominējošo tirgus procentu likmi.

Aizdevumus novērtē to nominālsummā, ko uzskata par aizdevuma patieso vērtību. Pamatojums ir šāds:

— ES aizdevumiem ir īpaša “tirgus vide”, kas ievērojami atšķiras no kapitāla tirgus, kurā tiek emitētas komercobligācijas vai valsts obligācijas. Tā kā aizdevējiem šajos tirgos ir iespēja izvēlēties alternatīvus ieguldījumus, iespēju varbūtība ir iekļauta tirgus cenās. Taču ES šādas alternatīvo ieguldījumu iespējas nav, jo tai nav atļauts ieguldīt naudu kapitāla tirgos; tā tikai aizņemas līdzekļus, lai aizdotu tos ar tādiem pašiem procentiem. Tas nozīmē, ka ES nav alternatīvas iespējas aizdot vai ieguldīt summas, ko tā ir aizņēmusies. Attiecīgi nav izvēles izmaksu un bāzes salīdzinājumam ar tirgus likmēm. Faktiski ES aizdevumu darbība pati par sevi nozīmē tirgu. Tā kā izvēles izmaksu “iespēja” netiek piemērota, tirgus cena nesniedz patiesu priekšstatu par ES aizdevumu darījumu būtību. Tāpēc nav pareizi noteikt ES aizdevumu patieso vērtību, atsaucoties uz komercobligācijām vai valsts obligācijām;

— tā kā nav aktīva tirgus vai līdzīgu darījumu, lai veiktu salīdzinājumu, procentu likme, kas ES jāizmanto, lai noteiktu patieso vērtību aizdevuma darījumiem saskaņā ar Eiropas Finanšu stabilizācijas mehānismu (EFSM), maksājumu bilances (MB) un citiem šādiem aizdevumiem, ir prasītā procentu likme;

— turklāt attiecībā uz šiem aizdevumiem aizdevumi un aizņēmumi savstarpēji izlīdzinās to kompensējošā rakstura dēļ. Tādējādi aizdevuma efektīvā procentu likme ir vienāda ar saistīto aizņēmumu efektīvo procentu likmi. Darījuma izmaksas, kas radušās ES un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā.

Finanšu instrumentu atzīšanu pārtrauc, kad tiesības saņemt naudas plūsmas no ieguldījumiem ir beigušās vai nodotas citam un ES būtībā ir nodevusi visus riskus un ieguvumus, kas izriet no īpašumtiesībām.

Turpmākais novērtējums

(i) Finanšu aktīvus patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā pēc tam uzskaita patiesajā vērtībā. Peļņu un zaudējumus, kas rodas no patiesās vērtības pārmaiņām kategorijā “Finanšu instrumenti, kas novērtēti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā”, ietver finanšu darbības rezultātu pārskatā periodā, kurā tie rodas.

(ii) Aizdevumus un debitoru parādus, kā arī līdz termiņa beigām turētus ieguldījumus uzskaita amortizētajās izmaksās, piemērojot efektīvo procentu metodi. Tādu aizdevumu gadījumā, kuri piešķirti no aizņemtiem līdzekļiem, gan aizdevumiem, gan aizņēmumiem piemēro vienu un to pašu efektīvo procentu likmi, jo šiem aizdevumiem ir kompensējošu darbību iezīmes, un atšķirības starp aizdevuma un aizņēmuma nosacījumiem un summām nav būtiskas. Darījuma izmaksas, kas radušās ES un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā.

(iii) Līdz termiņa beigām turēti ieguldījumi. ES patlaban nav līdz termiņa beigām turētu ieguldījumu.

(iv) Pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus pēc tam uzskaita patiesajā vērtībā. Peļņu un zaudējumus no pārdošanai pieejamu finanšu aktīvu patiesās vērtības pārmaiņām atzīst patiesās vērtības rezervē. Ja pārdošanai pieejamu aktīvu atzīšana tiek pārtraukta vai to vērtība samazinās, iepriekš patiesās vērtības rezervē atzītās patiesās vērtības uzkrātās korekcijas atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Procentus par pārdošanai pieejamiem finanšu aktīviem, kuri aprēķināti, izmantojot efektīvo procentu metodi, atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Dividendes par pārdošanai pieejamiem kapitāla instrumentiem atzīst tad, kad stājas spēkā ES tiesības saņemt maksājumu.

Aktīvos tirgos kotētu ieguldījumu patiesās vērtības pamatā ir pašreizējās pirkšanas cenas. Ja finanšu aktīvam ir neaktīvs tirgus, ES nosaka patieso vērtību, izmantojot novērtēšanas metodes (tas attiecas arī uz biržas sarakstā neiekļautiem vērtspapīriem). Var izmantot nesenus nesaistītu pušu darījumus, atsauces uz citiem būtībā līdzīgiem instrumentiem, diskontētu naudas plūsmu analīzi, iespēju līgumu cenu noteikšanas modeļus un citas novērtēšanas metodes, kuras parasti izmanto tirgus dalībnieki.

Ja nevar ticami noteikt tādu kapitāla instrumentos veiktu ieguldījumu patieso vērtību, kuriem aktīvā tirgū nav kotētas tirgus cenas, šādus ieguldījumus novērtē, ņemot vērā to izmaksas, no kurām atskaitīti vērtības samazinājuma zaudējumi.

Finanšu aktīvu vērtības samazinājums

ES katrā bilances datumā novērtē, vai ir objektīvi pierādījumi tam, ka finanšu aktīva vērtība ir samazinājusies. Finanšu aktīva vērtība ir samazinājusies un vērtības samazinājuma zaudējumi ir radušies tikai un vienīgi tad, ja ir objektīvi pierādījumi par vērtības samazinājumu viena vai vairāku tādu notikumu rezultātā, kuri risinājušies pēc konkrētā aktīva sākotnējās atzīšanas, un ar zaudējumiem saistītais notikums (vai notikumi) ietekmē aplēstās finanšu aktīva nākotnes naudas plūsmas, un šādu ietekmi var ticami aplēst.

(a) Aktīvi, kurus uzskaita amortizētās izmaksās

Ja ir objektīvi pierādījumi tam, ka ir radušies vērtības samazinājuma zaudējumi aizdevumiem un debitoru parādiem vai līdz termiņa beigām turētiem ieguldījumiem, kurus uzskaita amortizētās izmaksās, šo zaudējumu apjomu nosaka kā starpību starp aktīva uzskaites vērtību un plānotās nākotnes naudas plūsmas pašreizējo vērtību (izņemot kredītzaudējumus nākotnē, kas vēl nav radušies), to diskontējot atbilstoši finanšu aktīva sākotnējai efektīvajai procentu likmei. Aktīva uzskaites vērtību samazina, un zaudējumu summu atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Ja aizdevumam vai līdz termiņa beigām turētam ieguldījumam ir mainīga procentu likme, diskonta likme vērtības samazinājuma zaudējumu novērtēšanai ir līgumā noteiktā pašreizējā efektīvā procentu likme. Ar ķīlu nodrošināta finanšu aktīva plānotās nākotnes naudas plūsmas pašreizējās vērtības aprēķinā tiek atspoguļotas naudas plūsmas, ko var radīt ienākumi no nodrošinājuma pārdošanas, no kuriem atskaitītas nodrošinājuma iegūšanas un pārdošanas izmaksas, neatkarīgi no tā, vai tiesību atņemšana uz ieķīlātu īpašumu ir ticama vai ne. Ja kādā no nākamajiem periodiem vērtības samazinājuma zaudējumu summa samazinās un šis samazinājums ir objektīvi attiecināms uz notikumu, kas risinās pēc vērtības samazinājuma atzīšanas, tad iepriekš atzīto vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi veic, izmantojot finanšu darbības rezultātu pārskatu.

(b) Aktīvi, kurus uzskaita patiesajā vērtībā

Tādu kapitāla vērtspapīru ieguldījumu gadījumā, kuri iedalīti kā pārdošanai pieejami finanšu aktīvi, nosakot, vai vērtspapīru vērtība ir samazinājusies, ņem vērā to, vai vērtspapīra patiesā vērtība ir būtiski vai pastāvīgi (ilgstoši) samazinājusies, kļūstot mazāka par tā izmaksām. Ja ir šādi pierādījumi attiecībā uz pārdošanai pieejamiem finanšu aktīviem, uzkrātos zaudējumus, kas aprēķināti kā starpība starp iegādes izmaksām un pašreizējo patieso vērtību, no kuras atskaitīti finanšu aktīva vērtības samazinājuma zaudējumi, kas iepriekš atzīti finanšu darbības rezultātu pārskatā, izņem no rezervēm un atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Finanšu darbības rezultātu pārskatā atzīto kapitāla instrumentu vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi neveic, izmantojot finanšu darbības rezultātu pārskatu. Ja kādā no nākamajiem periodiem palielinās pārdošanai pieejama parāda instrumenta patiesā vērtība un šis palielinājums ir objektīvi attiecināms uz notikumu, kas risinās pēc vērtības samazinājuma zaudējumu atzīšanas, vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi veic, izmantojot finanšu darbības rezultātu pārskatu.

Ieguldījumi riska kapitāla fondos

Ieguldījumus riska kapitāla fondos iedala kā pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus un attiecīgi uzskaita to patiesajā vērtībā, savukārt to peļņu un zaudējumus, kas rodas no patiesās vērtības pārmaiņām (tostarp valūtas pārrēķina starpības), atzīst patiesās vērtības rezervē. Tā kā ieguldījumiem riska kapitāla fondos nav kotētas tirgus cenas aktīvā tirgū, tos novērtē, izskatot katru gadījumu atsevišķi un ņemot vērā izmaksas vai attiecināmo neto aktīvu vērtību, atkarībā no tā, kurš no abiem lielumiem ir mazāks. Nerealizēto peļņu, kas rodas, nosakot patieso vērtību, atzīst rezervēs, bet nerealizētos zaudējumus novērtē, lai noteiktu vērtības samazinājumu un to, vai tie atzīti kā vērtības samazinājuma zaudējumi finanšu darbības rezultātu pārskatā vai kā pārmaiņas patiesās vērtības rezervē.

1.5.6. Krājumi

Krājumus uzskaita izmaksās vai arī neto pārdošanas vērtībā – atkarībā no tā, kurš no abiem lielumiem ir mazāks. Izmaksas tiek noteiktas, izmantojot metodi “pirmais iekšā – pirmais ārā” (FIFO). Gatavo preču un nepabeigto ražojumu izmaksas ietver izejmateriālu izmaksas, tiešās darbaspēka izmaksas, citas tieši attiecināmās izmaksas un saistītās netiešās ražošanas izmaksas (pamatojoties uz parasto darbības jaudu). Neto pārdošanas vērtību aprēķina, no parastā uzņēmējdarbības gaitā paredzētās pārdošanas cenas atskaitot pabeigšanas izmaksas un pārdošanas izdevumus. Ja krājumus tur sadalei bez maksas vai par nominālmaksu, tos novērtē izmaksās vai arī pašreizējās aizstāšanas izmaksās – atkarībā no tā, kurš no šiem lielumiem ir mazāks. Pašreizējās aizstāšanas izmaksas ir izmaksas, kas ES rastos, iegādājoties šādu aktīvu pārskata datumā.

1.5.7. Priekšfinansējuma summas

Priekšfinansējums ir maksājums, kas paredzēts, lai saņēmējam piešķirtu naudas līdzekļu avansu, t. i., apgrozāmos līdzekļus. To var sadalīt vairākos maksājumos laikposmā, kas noteikts konkrētajā priekšfinansējuma nolīgumā. Apgrozāmos līdzekļus vai avansu atmaksā vai izmanto paredzētajam mērķim nolīgumā noteiktajā laikposmā. Ja saņēmējam nerodas attiecināmie izdevumi, priekšfinansējums ir jāatdod ES. Priekšfinansējuma summu var samazināt (pilnībā vai daļēji), apstiprinot attiecināmās izmaksas (tās tiek atzītas par izdevumiem) un atmaksātās summas.

Gada beigās pieejamās priekšfinansējuma summas novērtē sākotnējā(-ās) summā(-ās), atskaitot atmaksātās summas, izdevumos iekļautās attiecināmās summas, aplēstās attiecināmās summas, kas gada beigās vēl nav dzēstas, un vērtības samazinājumus.

Summas, kas Finanšu regulā noteiktas kā “finanšu instrumenti, kam piemēro dalīto pārvaldību” no grāmatvedības viedokļa ir klasificētas kā priekšfinansējuma summas. Šīs priekšfinansējuma summas tiek novērtētas to sākotnējā summā, kas izmaksātas dalībvalstīm, atskaitot izmantoto summu aplēsi.

Procentus par priekšfinansējumu atzīst tad, kad tie nopelnīti saskaņā ar attiecīgā nolīguma noteikumiem. Gada beigās, pamatojoties uz ticamāko informāciju, aplēš uzkrātos procentu ieņēmumus, ko ietver bilancē.

1.5.8. Debitoru parādi no komerciālas apmaiņas un ar komerciālu apmaiņu nesaistītas atgūstamās summas

Tā kā saskaņā ar ES grāmatvedības noteikumiem nepieciešams atsevišķi uzrādīt komerciālas apmaiņas darījumus un tādus, kas nav komerciālas apmaiņas darījumi, pārskatu sagatavošanas nolūkiem debitoru parādi tiek definēti kā tādi, kas izriet no komerciālas apmaiņas darījumiem, bet atgūstamās summas definē kā tādas, kas izriet no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu un neizriet no līguma (valsts atgūstamās summas).

Ieņēmumi no komerciālas apmaiņas darījumiem atbilst finanšu instrumentu definīcijai un tādējādi ir klasificējami kā aizdevumi un debitoru parādi, un attiecīgi novērtēti (skatīt 1.5.5. paskaidrojumu iepriekš). Finanšu pārskatu paskaidrojumos attiecībā uz ieņēmumiem no komerciālas apmaiņas darījumiem ietver uzkrātos ieņēmumus un atliktos maksājumus no komerciālas apmaiņas darījumiem, jo tie nav būtiski.

Atgūstamās summas no darījumiem bez apmaiņas uzskaita to sākotnējā summā (kas koriģēta atbilstoši procentiem un sodiem), no kuras atskaita daļēji norakstīto vērtības samazinājumu. Atgūstamo summu no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, daļēji norakstāmo vērtības samazinājumu nosaka, ja ir objektīvi pierādījumi tam, ka ES nevarēs saņemt visu pienākošos summu atbilstoši sākotnējiem noteikumiem par atgūstamajām summām. Daļēji norakstītā summa ir starpība starp aktīva uzskaites vērtību un atgūstamo summu. Daļēji norakstīto summu atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Pamatojoties uz iepriekšējo pieredzi, tiek veikta arī vispārēja daļēja norakstīšana neizpildītajiem rīkojumiem atgūt līdzekļus, kuriem vēl nav piemērota noteikta daļējā norakstīšana. Skatīt 1.5.14. paskaidrojumu turpmāk par režīmu uzkrātajiem ienākumiem gada beigās. Summas, kas parādītas un uzrādītas kā atgūstamās summas no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, nav finanšu instrumenti, jo tās neizriet no līguma. Tomēr finanšu pārskatu piezīmēs, kur nepieciešams, atgūstamās summas no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, uzrāda kopā ar ieņēmumiem no komerciālas apmaiņas darījumiem.

1.5.9. Nauda un naudas ekvivalenti

Nauda un naudas ekvivalenti ir finanšu instrumenti, un tie tiek iedalīti kā pārdošanai pieejami finanšu aktīvi. Šeit ietilpst nauda kasē, pieprasījuma noguldījumi bankās un citi īstermiņa ieguldījumi ar augstu likviditāti un ar sākotnējo termiņu, kas nepārsniedz trīs mēnešus.

1.5.10. Pensijas un citi darbinieku pabalsti

Pensiju saistības

ES pārvalda noteiktu pabalstu pensiju plānus. Lai gan vienu trešdaļu šo pabalstu paredzamo izmaksu veido darbinieku iemaksas no algas, pensiju saistībām netiek veidoti naudas līdzekļi. Bilancē atzītās saistības attiecībā uz noteiktu pabalstu pensiju plāniem ir noteikto pabalstu saistību pašreizējā vērtība bilances datumā. Noteikto pabalstu saistības aprēķina aktuāri, izmantojot plānotās vienības kredītmetodi. Noteikto pabalstu saistību pašreizējo vērtību nosaka, diskontējot aplēstās nākotnes naudas aizplūdes, izmantojot tādu valsts obligāciju procentu likmes, kuras ir pensiju izmaksāšanas valūtā un kuru dzēšana termiņš aptuveni atbilst attiecīgo pensiju saistību termiņiem.

Aktuāro peļņu un zaudējumus, kas rodas no pieredzes korekcijām un aktuāro pieņēmumu pārmaiņām, nekavējoties atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Iepriekšējo pakalpojumu izmaksas nekavējoties atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā, ja vien pārmaiņas pensiju plānā nav atkarīgas no nosacījuma, ka darbiniekiem ir jāpaliek dienestā noteiktu laika periodu (tiesību piešķiršanas periods). Šādā gadījumā iepriekšējo pakalpojumu izmaksas tiesību piešķiršanas periodā amortizē, izmantojot lineāro metodi.

Pēcnodarbinātības slimības pabalsti

ES nodrošina veselības pabalstus saviem darbiniekiem, apmaksājot ārstniecības izdevumus. Līdzekļu ikdienas administrēšanai ir izveidots atsevišķs fonds. Šo sistēmu izmanto esošie darbinieki, pensionāri, atraitņi un to apgādājamās personas. Pabalstus, ko piešķir “nestrādājošiem” (pensionāriem, bāreņiem u. c.), iedala kā “Darbinieku pēcnodarbinātības pabalstus”. Ņemot vērā šo pabalstu būtību, ir nepieciešams aktuāra aprēķins. Saistības bilancē tiek noteiktas līdzīgi pensiju saistībām (skatīt iepriekš).

1.5.11. Uzkrājumi

Uzkrājumi tiek atzīti, ja pagātnes notikumu rezultātā ES ir pašreizējs juridisks vai prakses radīts pienākums pret trešām personām, ir ļoti iespējams, ka minētā pienākuma izpildei būs nepieciešams iztērēt līdzekļus, un šo summu var ticami aplēst. Nākotnes zaudējumiem no pamatdarbības uzkrājumus neatzīst. Uzkrājumu summa ir labākā aplēse par prognozējamiem izdevumiem, kas būs vajadzīgi, lai pārskata datumā izpildītu pašreizējās saistības. Ja uzkrājumus veido lielam skaitam posteņu, saistības tiek aplēstas, izvērtējot visus iespējamos iznākumus saistībā ar to iespējamību (“paredzamās vērtības” metode).

1.5.12. Finanšu saistības

Finanšu saistības iedala kā finanšu saistības patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā vai kā finanšu saistības amortizētajās izmaksās. Aizņēmumus veido aizņēmumi no kredītiestādēm un parādi, ko apliecina sertifikāti. Aizņēmumus sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā, no piešķiršanas ieņēmumiem (saņemtās atlīdzības patiesās vērtības) atskaitot radušās darījuma izmaksas, un turpmāk tos uzskaita amortizētās izmaksās, izmantojot efektīvo procentu metodi; jebkuru starpību starp ieņēmumiem, no kuriem atskaitītas darījuma izmaksas, un dzēšanas vērtību atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā aizņēmumu periodā, izmantojot efektīvo procentu metodi.

Finanšu saistības iedala kā ilgtermiņa saistības, izņemot gadījumus, kad to dzēšanas termiņš nepārsniedz 12 mēnešus pēc bilances datuma. Ņemot vērā būtiskuma apsvērumus, ja aizdevumi ir piešķirti no aizņemtiem līdzekļiem, tad atbilstoši būtiskuma apsvērumiem efektīvo procentu metodi nevar piemērot aizdevumiem un aizņēmumiem. Darījuma izmaksas, kas radušās ES un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā.

Finanšu saistības, kas patiesajā vērtībā iekļautas peļņas vai zaudējumu aprēķinā, ietver atvasinātos instrumentus, ja to patiesā vērtība ir negatīva. Tos uzskaita tāpat kā finanšu aktīvus patiesajā vērtībā peļņas vai zaudējumu aprēķinā; skatīt 1.5.5. paskaidrojumu. Finanšu gada laikā ES nebija finanšu saistību šajā kategorijā.

1.5.13. Kreditoru parādi

Liela daļa ES kreditoru parādu nav saistīta ar komerciālas apmaiņas darījumiem, piemēram, preču vai pakalpojumu iegādi, bet tie ir nesamaksātie dotāciju vai cita veida ES finansējuma saņēmēju iesniegtie izmaksu pieprasījumi (darījumi, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu). Tos grāmato kā kreditoru parādus pieprasītās summas apjomā pēc izmaksu pieprasījuma saņemšanas. Pēc pārbaudes un attiecināmo izmaksu apstiprināšanas kreditoru parādus vērtē atbilstoši apstiprinātajai attiecināmajai summai.

Kreditoru parādus, ko rada preču un pakalpojumu iegāde, atzīst sākotnējā summā, saņemot rēķinu, un attiecīgos izdevumus iegrāmato, kad preces vai pakalpojumi saņemti un ES to ir apstiprinājusi.

1.5.14. Uzkrātie un nākamo periodu ienākumi un maksas

Darījumus un notikumus atzīst finanšu pārskatos periodā, uz kuru tie attiecas. Ja gada beigās rēķins vēl nav izsniegts, kaut gan ES ir sniegusi pakalpojumu vai piegādājusi preces, vai arī pastāv līgumiska vienošanās (piemēram, atsaucoties uz kādu līgumu), uzkrātie ienākumi tiks atzīti finanšu pārskatos. Savukārt, ja gada beigās rēķins ir ticis izsniegts, bet pakalpojumi vēl nav sniegti vai preces vēl nav piegādātas, ieņēmumus attiecinās uz nākamo periodu un atzīs nākamajā uzskaites periodā.

Arī izdevumus uzskaita periodā, uz kuru tie attiecas. Uzskaites perioda beigās uzkrātos izdevumus atzīst, pamatojoties uz aplēsto summu, kas attiecīgajā periodā jāpārceļ uz nākamo periodu. Uzkrātos izdevumus aprēķina saskaņā ar Komisijas sīki izstrādātām darbības un prakses pamatnostādnēm, kuru mērķis ir nodrošināt to, ka finanšu pārskati sniedz patiesu to ekonomikas un citu parādību attēlojumu, kas tiem ir jāattēlo.

1.6. FINANŠU DARBĪBAS REZULTĀTU PĀRSKATS

1.6.1. Ieņēmumi

IEŅĒMUMI NO DARĪJUMIEM, KAS NAV SAISTĪTI AR KOMERCIĀLU APMAIŅU

Lielākā daļa ES ieņēmumu attiecas uz darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu.

Resursi, kuru pamatā ir NKI, un PVN resursi

Ieņēmumi tiek atzīti par periodu, kurā Komisija nosūta dalībvalstīm pieprasījumu veikt iemaksas. Tos novērtē pieprasītās summas apmērā. Tā kā PVN un NKI resursu pamatā ir aplēses par attiecīgā budžeta gada datiem, notiekot pārmaiņām, tos var pārskatīt, līdz dalībvalstis iesniedz galīgos datus. Aplēses pārmaiņu radīto ietekmi ņem vērā, nosakot tā perioda neto pārpalikumu vai deficītu, kurā pārmaiņas notikušas.

Tradicionālie pašu resursi

Atgūstamās summas no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, un ar tiem saistītus ieņēmumus atzīst tad, kad no dalībvalstīm tiek saņemti attiecīgie mēneša A pārskati (tostarp ieturētās nodevas un parādu summas, kas ir garantētas un nav apstrīdētas). Pārskata datumā ieņēmumus, ko dalībvalstis attiecīgajā periodā ieturējušas, bet vēl nav samaksājušas Komisijai, aplēš un atzīst kā uzkrātos ieņēmumus. No dalībvalstīm saņemtajos ceturkšņa B pārskatos (tostarp nodevas, kas nav ne ieturētas, ne garantētas, un parādnieka apstrīdētās garantētās summas) tos atzīst kā ieņēmumus, no kuri