Komisijas paziņojums Padomei, Eiropas Parlamentam un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai atbilstīgi 5. pantam Direktīvā (EK) Nr. 84/2000 par noteikumiem attiecībā uz vasaras laiku /* COM/2007/0739 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 23.11.2007 COM(2007) 739 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI, EIROPAS PARLAMENTAM UN EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI atbilstīgi 5. pantam Direktīvā (EK) Nr. 84/2000 par noteikumiem attiecībā uz vasaras laiku KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI, EIROPAS PARLAMENTAM UN EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI atbilstīgi 5. pantam Direktīvā (EK) Nr. 84/2000 par noteikumiem attiecībā uz vasaras laiku (Dokuments attiecas uz EEZ) PRIEKŠVĒSTURE Padome un Eiropas Parlaments 2001. gada 19. janvārī kopīgi pieņēma direktīvu par noteikumiem attiecībā uz vasaras laiku[1]. Direktīvas 5. pantā noteikts, ka Komisija ziņo Eiropas Parlamentam, Padomei un Ekonomikas un sociālo lietu komitejai par šīs direktīvas noteikumu ietekmi uz attiecīgajām nozarēm. Saskaņā ar minēto pantu ziņojumu sagatavo, pamatojoties uz informāciju, ko katra dalībvalsts ir nosūtījusi Komisijai vēlākais līdz 2007. gada 30. aprīlim. Šis paziņojums ir Direktīvas (EK) Nr. 84/2000 5. pantā noteiktais ziņojums. 1. LĪDZŠINĒJIE EIROPAS SAVIENĪBAS TIESĪBU AKTI Lielākā daļa dalībvalstu vasaras laiku ieviesa 20. gadsimta septiņdesmitajos gados, citas to bija piemērojušas īsāku vai ilgāku laiku jau daudz agrāk. Ar pirmo, 1980. gada 22. jūlijā pieņemto direktīvu , kas stājās spēkā 1981. gadā, noteica vienotu datumu tikai vasaras laika sākumam. Turpmākajās direktīvās bija noteikts vienots sākuma datums — marta pēdējā svētdiena — un divi iespējamie beigu datumi — septembra pēdējā svētdiena Eiropas kontinenta valstīs un oktobra ceturtā svētdiena Apvienotajā Karalistē un Īrijā. Šāds bija stāvoklis līdz brīdim, kad 1994. gada 30. maijā pieņēma septīto Direktīvu 94/21/EK, ar kuru pirmo reizi noteica vienotu vasaras laika beigu datumu, proti, oktobra pēdējo svētdienu, sākot ar 1996. gadu. Ar šo direktīvu, 16 gadus pēc pirmās direktīvas pieņemšanas, beidzot ieviesa pilnīgu harmonizāciju. Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 22. jūlijā pieņemtā astotā Direktīva 97/44/EK[2] atjaunināja septītās direktīvas noteikumus uz četriem gadiem (no 1998. līdz 2001. gadam ieskaitot). Visbeidzot, pašreiz spēkā esošā direktīva atjaunināja astotās direktīvas noteikumus un šoreiz — atšķirībā no iepriekšējām direktīvām — uz nenoteiktu laiku. Kā tas izskaidrots direktīvas apsvērumos, dažu nozaru pareizai darbībai ir vajadzīga stabila ilgtermiņa plānošana. Apsvērumos minēts arī tas, ka direktīvas īstenošana jāuzrauga un šajā nolūkā Komisija iesniedz ziņojumu. 2. KOMISIJAS PADZIļINāTāS ANALīZES PAR VASARAS LAIKA IETEKMI ATKāRTOTS IZKLāSTS Pirms Komisija ierosināja devīto direktīvu, tā organizēja padziļinātu analīzi par vasaras laika ietekmi Eiropas Savienības dalībvalstīs, konkrēti, kāda ietekme ir tam, ka pulksteni pagriež divas reizes gadā un ka no rītiem ir tumšāks, bet vakaros gaišāks. Toreiz pētījumu veica neatkarīgs konsultants. Konsultanta uzdevums bija apzināt Kopienas un dalībvalstu pētījumus par šo tematu, izjautāt skarto jomu ekspertus, aptaujāt ieinteresētās personas un dalībvalstis un noslēgumā, pamatojoties uz veikto analīzi un pētījumiem, iesniegt secinājumus un ieteikumus. Galvenie secinājumi[3], ko Komisija, pamatojoties uz minēto pētījumu, iestrādāja pašreiz spēkā esošajā direktīvā, ir šādi. 1. Vairāk nekā 20 gadus pēc tam, kad šajā jomā tika pieņemta pirmā direktīva, ekonomikas nozares, kuras uzskata par visvairāk skartajām, proti, lauksaimniecība, tūrisms un transports , vasaras laiku ir iekļāvušas savā darbībā un neapstrīd šo kārtību. 2. Transporta jomā pilnīga kalendāra harmonizācija ir ļāvusi novērst nopietnās grūtības, ar kurām saskārās pagātnē. 3. Vasaras laiks, proti, garākas dabīgā apgaismojuma stundas, ir veicinājušas dažādu vakara izklaides veidu attīstību. 4. Tā kā vides jomā par šo tematu veikto pētījumu rezultāti ir pretrunīgi, nevar izdarīt viennozīmīgus secinājumus par vasaras laika ietekmi uz vidi. Šis apgalvojums jo īpaši attiecas uz jautājumu par to, vai vasaras laika ieviešanas rezultātā tiek saražots vairāk vai mazāk ozona nekā tad, ja pulksteni nepagrieztu. 5. Vasaras laiks veicina enerģijas ietaupījumus , jo gaišo vakaru dēļ apgaismojumu lieto mazāk. Tomēr no šiem ietaupījumiem jāatņem tā papildu enerģija, ko patērē apsildei rītos pēc pulksteņa pagriešanas, un papildu patērētā degviela, potenciāli palielinoties satiksmei gaišo vakaru dēļ. Turklāt faktiskos ietaupījumus ir grūti aprēķināt, un jebkurā gadījumā tie ir salīdzinoši nelieli. 6. Lielākā daļa no vasaras laika iespējamās ietekmes uz veselību ir saistīta ar faktu, ka aprīlī un oktobrī ķermenim jāpielāgojas pulksteņa pagriešanai. Šajā saistībā speciālisti, pamatojoties uz pašreiz pieejamiem pētījumiem un zināšanām, ir vienisprātis, ka lielākā daļa izjusto traucējumu ir īslaicīgi un veselību neapdraud. 7. Attiecībā uz ceļa drošību jautājums ir, vai tumšāki rīti pavasarī un rudenī un gaišāki vakari ietekmē ceļa negadījumu skaitu. Tā kā nav pieejami pietiekami dati un ceļa negadījumu biežumu ietekmē arī citi faktori, piemēram, laika apstākļi, nav iespējams noteikt drošu kauzālu saikni starp vasaras laiku un ceļa negadījumu skaitu. Informācijai, ko dalībvalstis iesniegušas šā ziņojuma sagatavošanas nolūkā, būtu jāsniedz iespēja attiecīgajā gadījumā aktualizēt un/vai papildināt minētā pētījuma secinājumus. 3. VASARAS LAIKA IETEKME — DALīBVALSTU IESNIEGTāS INFORMāCIJAS KOSAVILKUMS 25 dalībvalstis ir iesniegušas Komisijai informāciju par vasaras laika ietekmi savā valstī. Attiecībā uz pārējām dalībvalstīm Komisija pieņem, ka tām nav īpašu komentāru par vasaras laika ietekmi.[4] Dalībvalstu sniegtā informācija ir apkopota turpmākajās rindkopās. 3.1. Dalībvalstu viedoklis par pašreizējo kārtību Neviena dalībvalsts neprasa mainīt pašreizējo kārtību. Vairākums dalībvalstu uzsver, ka ir svarīgi, lai vasaras laika kalendārs ES būtu saskaņots, jo īpaši transporta nozarē. Beļģija uzskata, ka vai nu jāsaglabā pašreizējā kārtība, vai arī vasaras laiks jāpiemēro visa gada garumā. 3.2. Ietekme uz visvairāk skartajām ekonomikas nozarēm Daļēji pamatojoties uz konsultācijām ar nozaru pārstāvjiem, lielākā daļa dalībvalstu konstatē, ka to valstī nav novērojams, ka vasaras laiks būtiski ietekmētu visvairāk skartās ekonomikas nozares, konkrēti, lauksaimniecību, transportu un tūrismu. Latvijas tūrisma speciālisti uzskata, ka vasaras laiks pozitīvi ietekmē tūrismu, piemēram, ir palielinājies pieprasījums pēc izklaides pakalpojumiem (velosipēdiem, laivām u.c.). Itālija ziņo, ka būvniecības un lauksaimniecības nozares iegūst labumu no vasaras laika, jo īpaši valsts dienvidos, jo no rītiem tajā pašā stundā ir vēsāks nekā tad, ja vasaras laiku nepiemērotu. Pamatojoties uz dalībvalstīs pieejamo informāciju, var secināt, ka pašreiz spēkā esošajā direktīvā izteiktais secinājums joprojām ir pareizs — ekonomikas nozares ir iekļāvušas vasaras laiku savā darbībā. 3.3. Jaunākie pētījumi Dažas dalībvalstis dalījās informācijā par nesen veiktiem kvantitatīviem pētījumiem. Šie pētījumi ir par vasaras laika ietekmi uz enerģijas patēriņu , ceļu drošību un veselību . Enerģētika Bulgārijas elektroenerģijas sistēmas operators ir analizējis elektroenerģijas patēriņu pēdējos trijos gados un secinājis, ka mākslīgā apgaismojuma nelietošanas rezultātā tiek ietaupīts aptuveni 20,5 GWh gadā, kas ir 0,01 % no kopējā valsts patēriņa 2005. gadā[5]. Francijā 2006. gadā veiktā pētījumā salīdzināja pašreizējo situāciju ar modelētu situāciju, ja nepārietu uz vasaras laiku. Pētījumā secināja, ka vasaras laika ietekmē ietaupa 684 GWh enerģijas (mazāk lietojot apgaismojumu un gaisa kondicionētājus), taču papildus patērē 14 GWh apsildei, kopvērtējumā ietaupot 0,014 % no kopējā 2005. gada patēriņa[6]. Pētījumā arī atklājās, ka varētu papildus ietaupīt 45 GWh apgaismojuma, ja vasaras laiku sāktu vienu mēnesi agrāk. Vairākas statistikas analīzes, ko Slovēnijā veikuši elektrības uzņēmumi, liecina, ka pulksteņa pagriešanai martā un oktobrī nav ietekmes uz enerģijas patēriņu vai tā ir ļoti maza. Igaunijā , pamatojoties uz statistiku, ir secināts, ka 2000. un 2001. gadā, kad šajā valstī vasaras laiku izņēmuma kārtā nepiemēroja, elektrības patēriņš mājsaimniecībās no aprīļa līdz oktobrim bija lielāks nekā gados pirms un pēc tam. Tomēr šī atšķirība bija mazāka par 10 %, un attiecība starp vasaras un ziemas patēriņu bija līdzīga kā tajos gados, kad vasaras laiku piemēroja. Latvijā salīdzināja elektroenerģijas patēriņu un maksimālo elektroapgādes sistēmas noslodzi pirms un pēc pārejas uz vasaras laiku 2006. gada marta beigās. Konstatēja, ka šo divu parametru izmaiņas bija minimālas. Kipras astronomijas asociācija savā ziņojumā ierosina saīsināt vasaras laiku un to piemērot tikai no maija līdz septembrim. Šis periods ietver tos mēnešus (izņemot aprīli), kad saules gaismas ir vairāk nekā 12 stundas dienā un vidējā temperatūra ir augstāka par 24°C. Ziņojumā teikts, ka tādējādi iegūtu ar faktisko kalendāru saskaņotus enerģijas ietaupījumus, tomēr šis apgalvojums nav pamatots ar kvantitatīvu analīzi. Satiksmes drošība Igaunijā ir veikts salīdzinošs pētījums par satiksmes negadījumos cietušo (mirušo un ievainoto) skaitu 30 dienas pirms un pēc pulksteņa pagriešanas 2004.–2006. gadā, ņemot vērā kopējo ceļa negadījumu skaitu gadā; nozīmīgas statistiskas atšķirības neatklāja. „ Estradas de Portugal ” [7] pētījumā secināts, ka nav konstatēta tieša saikne starp vasaras laiku un satiksmes drošību. Šo viedokli apstiprināja vairāki transporta eksperti. Veselība Somijā 2003. un 2004. gadā, izmeklējot 10 cilvēkus, veikti divi pētījumi par pulksteņa pagriešanas ietekmi uz ķermeni. Pētījumā konstatēja zināmu ietekmi uz miegu un ķermeņa dabisko ritmu četras dienas pēc pulksteņa pagriešanas. Tomēr autori uzsvēra, ka no pētījuma rezultātiem nevar izdarīt secinājumus par visiem iedzīvotājiem, jo atlases grupa bija ļoti maza. Apkopojot var teikt, ka daži neseni kvantitatīvi pētījumi par ietekmi uz enerģijas patēriņu apstiprina, ka enerģija tiek ietaupīta, kaut arī šie ietaupījumi nav lieli attiecībā pret kopējo enerģijas patēriņu; turklāt tajos nav analizēts papildu enerģijas patēriņš, kas saistīts ar palielināto satiksmi vakaros. Tiesa ir arī tas, ka enerģijas, proti, apgaismojuma, ietaupījumi varētu samazināties, jo arvien plašāk izmanto energoefektīvas spuldzes; to minēja arī Asociācija pret divkāršu vasaras laiku ( Association contre l'heure d'été double , ACHED ). Tomēr vienīgi nākotne rādīs, cik lielā mērā šos ietaupījumus atsvērs gaisa kondicionētāju izmantojuma pieaugums, jo apkalpojošajā sfērā tos uzstāda arvien vairāk. 3.4. Iedzīvotāju viedoklis Dalībvalstīs veiktas aptaujas Dažas dalībvalstis iesniedza rezultātus, kas gūti nesenās aptaujās vai sabiedriskās apspriešanās (internetā) par vasaras laiku. Igaunijas 2001. gada aptaujā atklājās, ka to cilvēku skaits, kas atbalsta vasaras laiku un kas ir pret to, ir gandrīz vienāds. No Lietuvā 2006. gadā veiktas aptaujas varēja secināt, ka 55 % iedzīvotāju ir pret vasaras laiku, bet 32 % ir par to. Latvijā 2006. gadā organizēja divas apspriešanas, izmantojot internetu. 60 % no to dalībniekiem bija pret vasaras laiku. Tomēr jāuzsver, ka šis rezultāts nepamatojas uz reprezentatīvu cilvēku atlasi, bet gan šādas atbildes sniedza tie, kas izvēlējās apspriešanās piedalīties. Saskaņā ar Francijas institūta CREDOC 2005. gadā veikto aptauju aptuveni 2/3 Francijas iedzīvotāju atbalsta vasaras laiku vai arī neiebilst pret to; tādējādi kopš 1993. gada atbalstītāju skaits ir palielinājies par 12 procentu punktiem, bet pretinieku — samazinājies par 13 punktiem. Taču SOFRES 2002. gadā veiktajā aptaujā 45 % atbalstīja vasaras laika piemērošanu visa gada garumā , 31,4 % bija vienalga un 26,3 % izteicās pret vasaras laiku. Apkopojot jāsaka, ka par šo jautājumu veiktu nesenu aptauju ierobežotais skaits neļauj izdarīt pamatotus secinājumus, vēl jo vairāk tāpēc, ka pārstāvības pakāpe un aptauju rezultāti starp valstīm atšķiras. EIROBAROMETRS 1990. gadā veiktajā Eirobarometra Eiropas Kopienas mēroga aptaujā vasaras laika atbalstītāju skaits sasniedza 57,4 %. Eirobarometra 1993. gada aptaujā par vasaras laika beigu datumu atklājās, ka kopumā Kopienas 12 dalībvalstu iedzīvotāji atbalstīja oktobra beigas (54,5 %), tātad pašreizējo kārtību, nevis septembra beigas (38,4 %). Saziņa ar asociācijām un iedzīvotājiem Ar Komisiju regulāri sazinājās ACHED , Francijas asociācija, kas ir pret vasaras laika piemērošanu Francijā un Eiropā. ACHED , lielākoties 20. gadsimta 80. un 90. gados, nosūtīja vēstules, paziņojumus, publicēja rakstus un ziņojumus, kuros autori, to pamatojot ar dažādiem iemesliem, izsakās pret vasaras laiku. Cita starpā asociācija atsaucas uz vairākiem senākiem pētījumiem par vasaras laika ietekmi. Citas asociācijas, tostarp no visvairāk skartajām nozarēm, nav sazinājušās ar Komisiju. Taču Komisija ik pa laikam saņem vēstules no iedzīvotājiem, kuri ierosina mainīt pašreizējo kārtību (piemēram, atcelt vasaras laiku vai piemērot vasaras laiku visa gada garumā). 4. SECINāJUMI Informācija, kas Komisijai tika iesniegta šā ziņojuma sagatavošanas nolūkā, ļauj secināt, ka direktīvas priekšlikumā izklāstītā analīze joprojām ir pareiza — papildus tam, ka vasaras laiks veicina dažādas vakara izklaides un ka tiek ietaupīts nedaudz enerģijas, vasaras laika ietekme ir neliela, un pašreizējā kārtība nerada raizes ES dalībvalstīs. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka vasaras laika pašreizējā kārtība, kā tā ir noteikta direktīvā, joprojām ir piemērota. Neviena dalībvalsts nav izteikusi vēlmi atcelt vasaras laiku vai grozīt spēkā esošo direktīvu. Turpretī ir svarīgi saglabāt kalendāra vienotību, lai nodrošinātu netraucētu vienotā tirgus darbību, kas ir šīs direktīvas galvenais mērķis. [1] OV L 31, 2.2.2001., 21. lpp. [2] OV L 206, 1.8.1997., 62. lpp. [3] Skatīt secinājumu apkopojumu, kas sniegts Direktīvas 2000/84/EK priekšlikuma paskaidrojuma rakstā. [4] Komisija 2007. gada jūnijā informēja dalībvalstis, ka tā izstrādās paziņojumu un to darīs pat tad, ja kāda no dalībvalstīm nebūs iesniegusi informāciju līdz 2007. gada jūlija beigām. Tādējādi šā ziņojuma pamatā ir visa informācija, kas Komisijai bija pieejama 2007. gada 31. jūlijā. [5] Avots: EURELECTRIC publicētā statistika. [6] Avots: EURELECTRIC publicētā statistika. [7] Portugālē par ceļu pārvaldi atbildīgā valsts iestāde.