EIROPAS KOMISIJA Briselē, 18.9.2020 COM(2020) 565 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI, Savienība, kurā valda līdztiesība: ES rasisma apkarošanas rīcības plāns 2020.–2025. gadam























































Mums jārunā par rasismu. Un mums jārīkojas. Vienmēr ir iespējams mainīt virzienu, ja ir vēlme to darīt. Esmu gandarīta dzīvot sabiedrībā, kas nosoda rasismu. Bet mums nevajadzētu pie tā apstāties. Mūsu Eiropas Savienības moto ir: “Vienoti dažādībā”. Mūsu uzdevums ir attaisnot šajos vārdos ietvertās cerības un iedzīvināt tos. Komisijas priekšsēdētāja fon der Leiena (runa Eiropas Parlamentā, 2020. gada 17. jūnijs). 1.Ievads: būt “Vienotiem dažādībā” Eiropas Savienībā (ES) ir aizliegta diskriminācija rasu vai etniskās piederības dēļ. Tomēr šāda diskriminācija joprojām mūsu sabiedrībā pastāv. Nepietiek ar to, ka esam pret rasismu. Mums ir aktīvi jācīnās pret to. Rasisms nodara kaitējumu sabiedrībai daudzos un dažādos veidos. Konkrētāk rasisms nozīmē, ka daudzi cilvēki, kas dzīvo Eiropā, saskaras ar diskrimināciju, kas ietekmē viņu cilvēka cieņu, izredzes dzīvē, labklājību un labjutību, kā arī bieži vien arī viņu personisko drošību. Diskriminācija nozīmē arī to, ka netiek ievērotas ES vērtības. Ikvienam Eiropas Savienībā vajadzētu būt iespējai izmantot savas pamattiesības un brīvības, kā arī vienlīdzīgas līdzdalības iespēju sabiedrības dzīvē neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības. Mūsu sociālais, politiskais un ekonomiskais spēks izriet no mūsu vienotības dažādībā – rasisms novājina mūs visus. ES var darīt vairāk un tai ir jādara vairāk, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi un vienlīdzību visiem. Tagad ir laiks novērtēt situāciju. Vairāk nekā puse eiropiešu uzskata, ka šāda diskriminācija viņu valstī ir plaši izplatīta. Nedrīkst ignorēt konfliktu starp mūsu līdztiesības vērtībām un iesakņotā rasisma realitāti: globālā kustība “Melnādaino cilvēku dzīvība ir svarīga” (Black Lives Matter) ir kalpojusi kā spilgts atgādinājums. Ir pienācis laiks atzīt rasisma un rasu diskriminācijas izplatību un vērsties pret to, apsvērt, ko mēs varam darīt, iesaistoties vietējā, valsts, ES un starptautiskā līmenī. ES pamatā ir dažādība un plurālisma, iecietības un nediskriminēšanas sabiedrības veicināšana: mums jārīkojas ne tikai tāpēc, ka tas ir mūsu pienākums, bet arī tāpēc, lai paliktu uzticīgi mūsu vērtībām. Vērtību ievērošana sākas pašu mājās, mūsu iestādē. Komisija veiks pasākumus, lai ievērojami dažādotu savu darbinieku sastāvu un nodrošinātu, ka visi var vienlīdz pilnveidoties un dot ieguldījumu darba vidē. Rasisms izpaužas dažādos veidos. Atklātas individuālā rasisma un rasu diskriminācijas izpausmes ir visspilgtākās. Pārāk bieži par diskriminācijas iemeslu kļūst rasu vai etniskā piederība – Covid-19 pandēmija un teroristu uzbrukumi ir tikai nesenākie gadījumi, kad vaina ir netaisnīgi uzvelta cilvēkiem ar rasu vai etnisko piederību minoritātei. Āzijas un Āfrikas izcelsmes cilvēki, musulmaņi, ebreji un romi ir cietuši no neiecietības. Tomēr tikpat postoši var būt arī citi mazāk viennozīmīgi rasisma un rasu diskriminācijas veidi, piemēram, tādi, kuru pamatā ir neapzināti aizspriedumi. Rasistiska un diskriminējoša rīcība var būt iesakņojusies sociālajās, finanšu un politiskajās institūcijās, ietekmējot varas sviras un politikas veidošanu. Ar šo strukturālo rasismu tiek saglabāti šķēršļi, kas pilsoņiem radīti tikai viņu rasu vai etniskās piederības dēļ. Katru dienu rasisma skartie cilvēki var uz savas ādas sajust, kā tas ietekmē viņu piekļuvi darbavietām, veselības aprūpei, mājokļiem, finansējumam vai izglītībai, kā arī kā vardarbības gadījumus. Pastāv dažādi rasisma veidi – rasisms pret melnādainajiem cilvēkiem, neiecietība pret čigāniem, antisemītisms un pret Āzijas izcelsmes cilvēkiem vērsts rasisms; tas saistīts ar reliģiju vai pārliecību tādos gadījumos kā naids pret musulmaņiem. Visiem ir kopīga realitāte, ka personas vērtību mazina uz aizspriedumiem balstīti stereotipi. Papildus reliģijai vai pārliecībai rasisms var būt sasaistīts arī ar diskrimināciju un naidu citu iemeslu dēļ, tostarp dzimuma, seksuālās orientācijas, vecuma un invaliditātes dēļ, vai ar diskrimināciju un naidu pret migrantiem. Tas ir jāņem vērā, izmantojot intersekcionālo pieeju. ES ir ieviesti tiesību instrumenti un visaptveroša politika patiesas Savienības, kurā valda līdztiesība, izveidei. Tas tagad tiek pastiprināts konkrētās līdztiesības jomās . Komisija papildinās šos tematiskos centienus, nākot klajā ar visaptverošu stratēģiju, lai nodrošinātu, ka ES Pamattiesību harta tiek efektīvi piemērota dalībvalstīs un ka hartā noteiktās tiesības, tostarp vienlīdzība un nediskriminēšana, ir īstenojamas visiem. Šajā rīcības plānā ir paredzēta virkne pasākumu, lai pastiprinātu rīcību, palīdzētu sadzirdēt cilvēkus ar rases vai etnisko piederību minoritātei un apvienotu visu līmeņu dalībniekus kopīgos centienos efektīvāk risināt rasisma problēmu un veidot dzīvi bez rasisma un diskriminācijas visiem. 2.Rasisms individuālā līmenī – cilvēkiem un sabiedrībai nodarītā kaitējuma novēršana Avots: FRA (2017a), Second European Union Minorities and Discrimination Survey – main results . ES Pamattiesību aģentūra (FRA) ir veikusi dažādus apsekojumus kas liecina par augstu diskriminācijas līmeni ES. Apsekojumos arī tika noteiktas tās dzīves jomas, kurās rasu diskriminācija ir jūtama visvairāk. Diskriminācija darba tirgū rada bažas, tai izpaužoties ne tikai darba meklējumos, bet arī darbā, jo 22 % respondentu jūtas diskriminēti etniskās vai imigrantu izcelsmes dēļ.

Mēģinot īrēt vai iegādāties dzīvokli vai māju, personas tika diskriminētas sava vārda (44 %), ādas krāsas vai fiziskā izskata (40 %) un pilsonības (22 %) dēļ. Attiecībā uz piekļuvi precēm un pakalpojumiem (valsts pārvalde, sabiedriskais transports, veikali, restorāni utt.) romi (28 %) un Ziemeļāfrikas izcelsmes cilvēki (27 %) saskārās ar visaugstāko diskriminācijas līmeni. Rasu diskriminācija veselības aprūpē bija mazāk izplatīta (pagājušajā gadā 3 %), tomēr ar lielām atšķirībām starp dažādām grupām: vislielākā diskriminācija bija romu vidū (8 %), kuriem arī ir mazāks paredzamais mūža ilgums salīdzinājumā ar pārējiem iedzīvotājiem. Apsekojumu dati arī liecina, ka rasu apsvērumi ietekmē iespējamību, ka personas apturēs policija. No 14 % aptaujāto, kuri teica, ka pagājušajā gadā viņus ir apturējusi policija, 40 % uzskatīja, ka pēdējo reizi tas ir noticis viņu etniskās vai imigrantu izcelsmes dēļ. Kopumā 3 % respondentu norādīja, ka pēdējā gadā ir saskārušies ar rasistisku vardarbību, un vēl 24 % šajā laikposmā piedzīvoja rasistiskus aizskārumus. Gandrīz puse (47 %) ebreju respondentu pauda bažas par to, ka varētu kļūt par antisemītisku verbālu apvainojumu vai aizskārumu upuriem, savukārt vairāk nekā trešdaļa (40 %) ir noraizējušies par fizisku uzbrukumu sabiedriskās vietās. Tomēr bieži vien nemaz netiek ziņots par naida motivētu vardarbību un aizskaršanu. FRA apsekojumu dati par Āfrikas izcelsmes cilvēkiem, piemēram, liecina, ka gandrīz divas trešdaļas (64 %) rasistiskas vardarbības upuru nav ziņojuši policijai, citai organizācijai vai dienestam par nesenāko incidentu, ar ko viņi saskārušies. 2.1.Rasisma un rasu diskriminācijas apkarošana, izmantojot tiesību aktus: pārskatīšana un rīcība Šodien rīcība diskriminācijas, rasisma, ksenofobijas un citu neiecietības veidu apkarošanai Eiropas līmenī balstās uz iedibinātu ES tiesisko regulējumu. Tā pamatā ir vairāki Līgumu noteikumi, kā arī vispārējie nediskriminēšanas un vienlīdzības principi, kas atkārtoti apstiprināti arī ES Pamattiesību hartā. Lai gan rasisma apkarošanai ir nepieciešama apņēmīga rīcība daudzās jomās, tiesību aktu sniegtā aizsardzība ir ļoti svarīga. Lai izveidotu visaptverošu sistēmu aizsardzībai pret diskrimināciju, pirmkārt un galvenokārt ir efektīvi jāpanāk tiesiskā regulējuma izpilde, lai nodrošinātu, ka praksē tiek ievērotas individuālās tiesības un pienākumi. Tas nozīmē arī to, ka jānodrošina, lai šajā aizsardzībā nebūtu trūkumu. Nesenie notikumi, kas liecina par rasistisku spriedzi, ir raisījuši bažas, ka tiesiskā aizsardzība pret rasu vai etnisku diskrimināciju netiek efektīvi īstenota. Tas ir saistīts arī ar bažām par attiecībām starp tiesībaizsardzības iestādēm un minoritātēm (sk. 2.2. iedaļu). Komisija veiks spēkā esošā tiesiskā regulējuma visaptverošu novērtējumu, lai noteiktu, kā uzlabot īstenošanu, un to, vai tas joprojām atbilst paredzētajam mērķim un vai ir jānovērš trūkumi. Šā novērtējuma pamatā būs ES tiesību aktu transponēšanas un īstenošanas pastāvīgā uzraudzība, jo īpaši regulārais dialogs ar dalībvalstīm un gaidāmais ziņojums par Rasu vienlīdzības direktīvas īstenošanu. Ieinteresēto personu atsauksmes, jo īpaši tās, kurās paustas rasisma un rasu diskriminācijas skarto personu bažas, arī būs būtiskas, lai noteiktu, kas ir jāmaina, lai maksimāli vairotu ES rīcības apjomu un ietekmi. Rasu vienlīdzības direktīva un līdztiesības iestādes Rasu vienlīdzības direktīva vairāk nekā divdesmit gadus ir veidojusi tiesisko aizsardzību pret diskrimināciju rasu vai etniskās piederības dēļ. Tā aizliedz tiešu un netiešu diskrimināciju rasu vai etniskās piederības dēļ tādās jomās kā nodarbinātība un profesija, izglītība, sociālā aizsardzība, tostarp veselības aprūpe, sociālās priekšrocības, kā arī piekļuve precēm un pakalpojumiem, kas pieejami sabiedrībai, tostarp mājokļiem, un to nodrošināšana. Pēdējos gados Komisija ir pastiprinājusi tās īstenošanas uzraudzību. Īpaša uzmanība tika pievērsta romu bērnu diskriminācijai izglītībā. Komisija 2021. gadā ziņos par direktīvas piemērošanu un līdz 2022. gadam veiks turpmākus pasākumus, izmantojot iespējamos tiesību aktus. Ziņojumā tiks izvērtēta pieredze, kas gūta, īstenojot direktīvu, un identificēti visi trūkumi; viena no jomām, kas jāaplūko īpaši saistībā ar iespējamiem jauniem tiesību aktiem, ir tiesībaizsardzība. Ziņojums arī palīdzēs iegūt informāciju turpmākai rīcībai, lai par prioritārām noteiktu pārkāpumu procedūras, kurām ir būtiska ietekme. Direktīvā noteikts, ka visām dalībvalstīm jāizraugās iestāde, kas sniegtu neatkarīgu palīdzību diskriminācijas upuriem, veicinātu vienlīdzību, veiktu neatkarīgus apsekojumus un izdotu neatkarīgus ziņojumus un ieteikumus. Šīm līdztiesības iestādēm ir būtiska nozīme, lai nodrošinātu, ka indivīdi un grupas, kas saskaras ar diskrimināciju, var pilnībā izmantot savas tiesības; tām būtu jāspēj efektīvi veikt uzdevumus, kas tām uzticēti saskaņā ar ES tiesību aktiem. Tomēr ES tiesību aktos dalībvalstīm ir atstāta rīcības brīvība attiecībā uz līdztiesības iestāžu pilnvarām un darbību. Tas rada būtiskas atšķirības starp valstu līdztiesības iestādēm, ko Komisija centās mazināt 2018. gadā ieteikumā par līdztiesības iestāžu standartiem. Līdztiesības iestāžu loma un neatkarība, kā arī iespējamā vajadzība pēc jauniem tiesību aktiem, lai stiprinātu šo iestāžu lomu, būs svarīgs temats 2021. gada ziņojumā. Komisija arī mudina dalībvalstis atvieglot stratēģisku tiesvedību valsts līmenī saskaņā ar Komisijas ieteikumu par līdztiesības iestāžu standartiem un saskaņā ar valsts procesuālajiem noteikumiem. Stratēģiskā tiesvedība ir būtiska, lai palielinātu sabiedrības informētību un veicinātu cilvēktiesību skaidrošanu un aizsardzību. Pašlaik tie ES tiesību akti diskriminācijas novēršanas jomā, kas neattiecas uz nodarbinātību, profesionālo apmācību un arodmācībām, attiecas tikai uz dzimumu un rasu vai etnisko piederību. Trūkst horizontālas pieejas, kas aptvertu visus diskriminācijas veidus. Lai novērstu nepilnības aizsardzībā pret jebkāda veida diskrimināciju, Komisija turpinās veicināt virzību uz vajadzīgo vienprātību Padomē, lai pieņemtu 2008. gada priekšlikumu par vienlīdzīgas attieksmes principa īstenošanu neatkarīgi no reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas . Pamatlēmums par cīņu pret rasismu un ksenofobiju un citi juridiski līdzekļi cīņā pret rasismu Pamatlēmuma par krimināltiesību izmantošanu cīņā pret rasismu un ksenofobiju mērķis ir nodrošināt, ka nopietnas rasisma un ksenofobijas izpausmes ir sodāmas ar efektīviem, samērīgiem un preventīviem kriminālsodiem visā ES. Šā instrumenta efektīvai īstenošanai ir būtiska nozīme, lai nodrošinātu, ka naida runa un naida noziegumi tiek efektīvi krimināli sodīti un ka noziegumos cietušie tiek atzīti un viņiem tiek nodrošināti efektīvi tiesiskās aizsardzības līdzekļi. Pamatlēmumu papildina Cietušo tiesību direktīva, kuras mērķis cita starpā ir nodrošināt taisnīgumu, aizsardzību un atbalstu cietušajiem no naida noziegumiem un naida runas. Kopš 2014. gada Komisija ir uzraudzījusi pamatlēmuma transponēšanu ES dalībvalstu tiesību sistēmās. Pastāv nopietnas bažas par to, cik lielā mērā valstu kriminālkodeksos ir pareizi noteikta kriminālatbildība par naida runu un naida noziegumiem. Komisija prioritārā kārtā veiks visaptverošus centienus, lai nodrošinātu pilnīgu un pareizu pamatlēmuma transponēšanu un īstenošanu visā ES, jo īpaši gadījumos, kad naida runas definīcija vai kriminālatbildības noteikšana par naida noziegumiem nav pareizi transponēta valsts tiesību aktos, un vajadzības gadījumā sāks pārkāpuma procedūras. Rasisms ir pieredzēts arī tiešsaistē. Pamatlēmumā prasīts, ka dalībvalstīm ir jānosaka kriminālatbildība par sabiedrības kūdīšanu uz vardarbību vai naidu rases, ādas krāsas, reliģijas, izcelsmes, nacionālās, rasu vai etniskās piederības dēļ, tostarp, ja darbības veiktas tiešsaistē. Tomēr joprojām turpina pieaugt nelikumīgu naidu runu daudzums tiešsaistē, un rasistiska naida runa ir izplatīta parādība. Pirms četriem gadiem Komisija ierosināja Rīcības kodeksu cīņai pret nelikumīgiem naidīgiem izteikumiem tiešsaistē, un informācijas tehnoloģiju (IT) platformas brīvprātīgi apņēmās pārskatīt un vajadzības gadījumā dzēst nelikumīgu naidīgu izteikumu saturu. Lai gan rīcības kodeksa piektais novērtējums liecina, ka ir panākts ievērojams progress naidīgu izteikumu izskaušanā tiešsaistē , platformām joprojām ir jāuzlabo pārredzamība un atgriezeniskā saite ar lietotājiem. Komisija turpinās sadarboties ar IT uzņēmumiem un paplašināt šos centienus, tos attiecinot arī uz citām sociālo plašsaziņas līdzekļu platformām, tostarp tām, kuras galvenokārt izmanto bērni un pusaudži, kā arī turpinās veicināt praktiskus pasākumus, lai apkarotu naidīgus izteikumus tiešsaistē un veicinātu dažādības pieņemšanu. Nākamais pasākums tiks veikts ar digitālo pakalpojumu tiesību aktu, ar ko tiks palielināti un saskaņoti tiešsaistes platformu un informācijas pakalpojumu sniedzēju pienākumi un pastiprināta platformu satura politikas pārraudzība ES . Apsveramie risinājumi ietver pienākumus ieviest paziņošanas un rīcības sistēmas, kā arī ziņošanas un pārredzamības pienākumus, saskaņā ar kuriem platformām ir jāsniedz informācija par to, kā tās vēršas pret nelikumīgu saturu, tostarp nelikumīgām naida runām. Tas ne tikai veicinātu satura moderācijas politiku, kas aizsargā vārda brīvību tiešsaistē, bet arī nodrošinātu pamatu datu vākšanai par rasistisku naida runu apmēru un veidiem tiešsaistē, palīdzot pilsoniskajai sabiedrībai un politikas veidotājiem formulēt politiku, kas efektīvi vērsta pret rasismu. ES Interneta foruma paspārnē Komisija sadarbojas ar dalībvalstīm un interneta uzņēmumiem, lai izveidotu tādu atsauces sarakstu ar aizliegtiem vardarbīga ekstrēmisma simboliem un grupām, kas jāizmanto brīvprātīgi, lai iekļautu savā satura moderācijas politikā. Ar to paredzēts iepazīstināt ES Interneta foruma ministru sanāksmē 2020. gada decembrī. Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīvā ir noteiktas prasības audiovizuālo mediju pakalpojumu un video koplietošanas platformu lietotāju aizsardzībai pret kūdīšanu uz vardarbību vai naidu, kā arī pret diskriminējošiem audiovizuāliem komercpaziņojumiem. Tā arī uzliek par pienākumu video koplietošanas platformām veikt atbilstošus pasākumus, lai aizsargātu lietotājus no rasistiska un ksenofobiska satura. Būtu jāuzsver, ka visos pasākumos, kas ierobežo tiesības uz vārda brīvību, attiecīgā gadījumā ir jāievēro Pamattiesību hartas 11. un 52. pantā noteiktās prasības un dalībvalstu konstitucionālās tradīcijas.

Komisija: -ziņos par Rasu vienlīdzības direktīvas īstenošanu 2021. gadā; -līdz 2022. gadam iesniegs visus tiesību aktus, kas vajadzīgi, lai novērstu trūkumus, tostarp stiprinātu līdztiesības iestāžu lomu un neatkarību; -nodrošinās Pamatlēmuma par cīņu pret rasismu un ksenofobiju pilnīgu un pareizu transponēšanu un īstenošanu visā ES, tostarp izmantojot pārkāpuma procedūras. Komisija mudina dalībvalstis: -nodrošināt ES tiesību aktu pilnīgu transponēšanu un pareizu piemērošanu dalībvalstīs; -strauji panākt vienošanos par Komisijas 2008. gada priekšlikumu par vienlīdzīgas attieksmes principa īstenošanu neatkarīgi no reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas. 2.2.Pasākumi ārpus ES tiesību aktiem – darīt vairāk, lai risinātu rasisma problēmu ikdienas dzīvē Tiesībaizsardzības iestāžu veiktā diskriminācijas apkarošana Efektīva policijas darbība un pamattiesību ievērošana papildina viena otru. Tiesībaizsardzības iestādēm ir vislielākā nozīme, lai nodrošinātu, ka tiesību akti tiek ievēroti un ka tiek garantēta drošība. Cīņā pret rasismu ir svarīgi atzīt dažādību un nodrošināt taisnīgu tiesībaizsardzību. Tomēr ziņojumi par diskrimināciju ir seni: FRA savos pētījumos ir iekļāvusi nelikumīgu profilēšanu un policijas darbības. Šāda diskriminācija var iedragāt uzticēšanos iestādēm un radīt citus negatīvus rezultātus, piemēram, nepietiekamu ziņošanu par noziegumiem un pretestību valsts iestādēm. ES aģentūras, piemēram, FRA un Tiesībaizsardzības apmācības aģentūra (CEPOL), jau ir devušas ievērojamus resursus , lai uzlabotu dalībvalstu spēju nodrošināt, ka valsts dalībnieki ievēro pamattiesības un principus, jo īpaši nediskriminēšanas jomā. Arī starptautiskās organizācijas ir veicinājušas šā mērķa sasniegšanu. Tiesībaizsardzības amatpersonas parasti un likumīgi izmanto profilēšanu, lai novērstu noziedzīgus nodarījumus, izmeklētu tos un sauktu pie atbildības par tiem. Tomēr profilēšana, kas izraisa diskrimināciju, pamatojoties uz īpašu kategoriju personas datiem, piemēram, datiem, kas atklāj rasu vai etnisko piederību, ir nelikumīga . Eiropas Padomes iestāde Eiropas Komisija pret rasismu un neiecietību (ECRI) 2020. gada jūlijā īpaši brīdināja pret rasu profilēšanu . Ar augsta līmeņa grupas rasisma, ksenofobijas un citu neiecietības veidu apkarošanas jautājumos starpniecību Komisija atbalstīs dalībvalstis, lai novērstu diskriminējošu attieksmi tiesībaizsardzības jomā, attīstītu vajadzīgās prasmes naida noziegumu izmeklēšanai un kriminālvajāšanai par tiem un nodrošinātu taisnīgu un pienācīgu attieksmi pret cietušajiem. Tas ietvers galveno trūkumu un vajadzību apzināšanu ES dalībvalstīs un apmācības pasākumus, lai atklātu naida noziegumus un veiktu kriminālvajāšanu par tiem. FRA tiks aicināta apkopot un izplatīt labu praksi, kas veicina taisnīgu policijas darbību, pamatojoties uz spēkā esošo apmācības rokasgrāmatu un rokasgrāmatu par nelikumīgas profilēšanas novēršanu. Aģentūrai būtu arī jāturpina vākt un publicēt datus par policijas attieksmi pret minoritātēm. CEPOL būtu jāpastiprina darbs pie visaptverošiem apmācību piedāvājumiem par cilvēktiesībām, ētiku un rasismu un jāpalielina vidējā līmeņa un vecāko policijas darbinieku un tiesībaizsardzības iestāžu pārstāvju informētība par taisnīgu un iekļaujošu policijas darbību. Nepietiekama ziņošana par naida noziegumiem ar rasistisku motivāciju ir nopietns šķērslis tiesībaizsardzībai un politikas veidošanai. Nesenajā ES stratēģijā par cietušo tiesībām ir atzīts, ka noziegumos cietušajiem, kas pieder pie nelabvēlīgā situācijā esošām vai neaizsargātām kopienām vai minoritātēm, var būt maza uzticēšanās valsts iestādēm, un tas liedz viņiem ziņot par noziegumiem. Viena no stratēģijas piecām galvenajām prioritātēm ir droša vide cietušajiem, kuri ziņo par noziegumiem. Tiesībaizsardzības iestāžu darbinieku dažādība un iekļaujoša policijas darbība var pastiprināt uzticēšanās līmeni tiesībaizsardzības iestādēm un tādējādi uzlabot ziņošanu par noziegumiem. ECRI stingri mudināja dalībvalstis izstrādāt darbā pieņemšanas procedūras, kas nodrošinātu, ka policijas sastāvs atspoguļo iedzīvotāju dažādību, kā arī izveidot sistēmas dialogam starp policiju un minoritāšu grupu locekļiem. Uzticēšanās un ticamība ir būtiski svarīgas, lai uzlabotu sadarbību starp visiem un līdz ar to arī tiesībaizsardzības efektivitāti. Pašreizējā darba grupa naida noziegumu reģistrēšanas, datu vākšanas un ziņošanas veicināšanas jautājumos izstrādās galvenos pamatprincipus, kā mudināt cietušos ziņot par naida noziegumiem, un FRA 2021. gadā nāks klajā ar ziņojumu par naida noziegumu ziņošanas veicināšanu. Drošība un drošums Dažas dalībvalstis ir veikušas pasākumus, lai aizliegtu rasistiskus grupējumus un to simbolus, bieži vien saskaņā ar tiesību aktiem par naida noziegumiem, naida runu vai terorismu, vai ir noteikušas kriminālsankcijas saistībā ar noziegumu pret cilvēci un/vai nacistiskā un fašistiskā perioda noliegšanu, kā arī teroristu grupu propagandu. Komisija sadarbosies ar dalībvalstīm, lai panāktu labāku kopīgu izpratni par to, kā vērsties pret vardarbīgiem ekstrēmistu grupējumiem. Tas ietver pārskatu par valstu reakciju uz vardarbīgu ekstrēmismu, kas jāiesniedz attiecīgajām Padomes darba grupām 2020. gada novembrī. Turpināsies kopīgs darbs ar dalībvalstīm, lai apzinātu trūkumus, paraugpraksi un ieteikumus cīņā pret vardarbīgu ekstrēmismu, ar kuriem paredzēts nākt klajā 2021. gada sākumā. Jānodrošina labāka to vietu aizsardzība, kurās pulcējas daudz cilvēku. Lai gan jautājums galvenokārt ir dalībvalstu kompetencē, Komisija ir pastiprinājusi centienus saskaņā ar 2017. gada rīcības plānu, lai atbalstītu sabiedrisku vietu aizsardzību . Pēdējos gados gan Eiropā, gan visā pasaulē vairāki teroristu uzbrukumi bija vērsti pret cilvēkiem kulta vietās, un to pamatā bieži bija rasu naids . Drošības savienības stratēģijā ir paskaidrots, kā Komisija sadarbosies gan ar privāto sektoru, gan ar reģionālajām un vietējām iestādēm, lai mazinātu risku cilvēkiem sabiedriskās vietās. Riski saistībā ar jaunajām tehnoloģijām Līdzās daudzajām digitālās pārejas un jaunu tehnoloģiju izstrādes piedāvātajām iespējām tās var izmantot, lai pastiprinātu cīņu pret rasismu. Tomēr tās var arī radīt jaunas problēmas rasu līdztiesībai un nediskriminēšanai un iespēju vienlīdzībai kopumā, ja tās nav pietiekami un pienācīgi reglamentētas. Komisijas Baltajā grāmatā par mākslīgo intelektu ir izklāstīts, kā konkrēti šīs tehnoloģijas, kas strauji attīstās, izmantošanas veidi ietver vairākus potenciālus riskus. Algoritmu izmantošana var saglabāt vai pat stimulēt rasu aizspriedumus, ja dati algoritmu izstrādei neatspoguļo ES sabiedrības dažādību. Piemēram, pētījumi ir parādījuši, ka uz mākslīgo intelektu balstīti sejas atpazīšanas algoritmi var uzrādīt augstus nepareizas klasifikācijas rādītājus, ja tos izmanto dažās demogrāfiskās grupās, piemēram, sievietēm un cilvēkiem ar rasu vai etnisko piederību minoritātei. Tā var iegūt neobjektīvus rezultātus, un tas galu galā var izraisīt diskrimināciju. Komisija un aģentūra eu-LISA strādā pie sejas atpazīšanas tehnoloģijām, kas izmantojamas ES lielajās IT sistēmās robežu pārvaldībai un drošībai. ES datu aizsardzības noteikumi jau ietver vairākus aizsardzības pasākumus attiecībā uz biometrisko datu apstrādi fiziskas personas unikālas identifikācijas nolūkā. Gaidāmajā priekšlikumā par horizontālu tiesisko regulējumu mākslīgā intelekta jomā uzmanība īpaši tiks veltīta neobjektivitātes un diskriminācijas riskam, kas var rasties mākslīgā intelekta sistēmās. Paredzams, ka tiks ierosinātas īpašas prasības attiecībā uz apmācības datu kopu kvalitāti un neobjektivitātes noteikšanas un koriģēšanas testēšanas procedūrām, kas agrīnā posmā palīdzēs novērst negatīvu diskriminējošu ietekmi un nodrošināt nepārtrauktu uzraudzību un modrību attiecībā uz atbilstību spēkā esošajiem tiesību aktiem līdztiesības jomā visā mākslīgā intelekta darbības ciklā. Attālinātu biometrisko identifikāciju un citas intruzīvas uzraudzības tehnoloģijas varētu uzskatīt par augsta riska mākslīgā intelekta lietojumprogrammām, kurām būtu jāatbilst konkrētām prasībām un kurām būtu jāveic ex ante atbilstības novērtējums. Nodarbinātība, izglītība, veselība un mājokļi Neraugoties uz uzlaboto tiesisko regulējumu, kas vērsts pret diskrimināciju, joprojām pastāv nevienlīdzība attiecībā uz piekļuvi nodarbinātībai, izglītībai, veselības aprūpei un mājokļiem, un tiesību akti ir jāatbalsta ar politikas pasākumiem. Ja tiesiskā aizsardzība nav pietiekama, Komisija apkaros rasismu, izmantojot arī politiku un finansēšanas programmas. Eiropas sociālo tiesību pīlāra mērķis ir nodrošināt taisnīgumu ikviena iedzīvotāja ikdienas dzīvē neatkarīgi no tā, vai viņš mācās, strādā, meklē darbu vai ir pensijā, dzīvo pilsētā vai lauku apvidū, neatkarīgi no personiskajām pazīmēm, tostarp rasu vai etniskās piederības. Ar rīcības plānu attiecībā uz Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ar ko Komisija nāks klajā 2021. gadā, vēl vairāk tiks atbalstīta līdztiesība darba tirgū, tostarp attiecībā uz cilvēkiem ar rasu vai etnisko piederību minoritātei . Tāpat 2021. gadā Komisija nāks klajā ar Garantiju bērniem, kuras mērķis būs nodrošināt labāku sociālo iekļaušanu visiem bērniem, kam tā nepieciešama, un nodrošināt viņiem piekļuvi galvenajiem pakalpojumiem. Mums visiem ir jāpieliek pūles, lai Eiropā valdītu labklājība un sociāls taisnīgums. Tomēr Covid-19 krīze ir parādījusi vai pat saasinājusi nevienlīdzību. Pilnībā izmantojot iespējas, ko piedāvā Next Generation EU un tehniskā atbalsta instruments strukturālajām reformām, Komisija sadarbosies ar dalībvalstīm, lai nodrošinātu, ka atbalsts tādās jomās kā darba tirgus, izglītība un apmācība, sociālā aizsardzība, veselības aprūpe un mājokļi veicina vienlīdzību. 2021.–2027. gada plānošanas periodā ES fondi atbalstīs dalībvalstu centienus veicināt sociālo iekļaušanu, nodrošinot vienlīdzīgas iespējas visiem un apkarojot diskrimināciju. ES fondi veicinās infrastruktūras attīstību un vienlīdzīgu piekļuvi darba tirgum, veselības un sociālajai aprūpei, mājokļiem un augstas kvalitātes, nenošķirtiem un iekļaujošiem pakalpojumiem izglītībā un apmācībā visiem, jo īpaši nelabvēlīgā situācijā esošām grupām.

-Nodarbinātība Nodarbinātības jomā diskriminācijas aizliegums attiecas uz dzimumu, rasi vai etnisko izcelsmi, invaliditāti, vecumu, dzimumorientāciju un reliģiju vai pārliecību. Tomēr diskriminācija darbā vai darba meklējumos ir plaši izplatīta; tā var izpausties dažādos veidos un ietekmēt atsevišķas grupas vairāk nekā citas . Piemēram, Āfrikas izcelsmes cilvēki saskata īpaši lielu neatbilstību starp viņu nodarbinātības kvalitāti un izglītības līmeni, kas izpaužas kā zemāks apmaksātā darba rādītājs to cilvēku vidū, kuriem ir augstākā izglītība, salīdzinājumā ar pārējiem iedzīvotājiem . Ir pierādījumi, ka kandidāti, kuri savā dzīves aprakstā (curriculum vitae) atklāti norāda, ka ir musulmaņi, saņem mazāk uzaicinājumu uz darba intervijām nekā vienlīdz kvalificēti kandidāti ar “reliģiski neitrālu” dzīves aprakstu. Salīdzinājumā ar pārējiem iedzīvotājiem ir daudz augstāks to jauniešu īpatsvars ar Ziemeļāfrikas, Āfrikas vai romu kopienu izcelsmi, kas nestrādā, nemācās vai neapgūst arodu . Paredzams, ka problēmas saasināsies līdz ar Covid-19 krīzi, jo ekonomikas lejupslīdei ir tendence saasināt nevienlīdzību. Šajā sakarā izšķiroša nozīme ir spēkā esošo juridisko instrumentu pilnīgai īstenošanai un izpildei. Turklāt rīcības plāns attiecībā uz Eiropas sociālo tiesību pīlāru palīdzēs labāk novērst diskrimināciju nodarbinātības jomā. Tāpat arī pareizās prasmes nozīmē, ka ir vieglāk atrast darbu, palikt darba tirgū un pāriet no vienas darbavietas uz citu. Tam nepieciešama vienlīdzīga piekļuve profesionālās pilnveides iespējām visiem cilvēkiem neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības vai citiem aspektiem, uz kuriem var būt balstīta diskriminācija. Komisija nesen pieņēma Eiropas prasmju programmu, kuras stūrakmens ir sociālais taisnīgums, ieskaitot Padomes ieteikumu par profesionālo izglītību un apmācību (PIA), kurā pausts aicinājums nodrošināt, lai PIA programmas būtu iekļaujošas attiecībā uz neaizsargātām grupām, tostarp cilvēkiem ar rasu vai etnisko piederību minoritātei. Jaunieši no nelabvēlīgā situācijā esošām grupām, piemēram, jaunieši ar rasu vai etnisko piederību minoritātei vai jaunieši migranti saskaras ar papildu šķēršļiem ienākšanai darba tirgū. Pastiprinātajā garantijā jauniešiem šī problēma ir atzīta un dalībvalstīm ir ieteikts pastiprināti vērsties pie visneaizsargātākajiem jauniešiem un pievērst pienācīgu uzmanību visu veidu diskriminācijai. Eiropas valstu nodarbinātības dienestu tīkls apzinās valstu nodarbinātības dienestos visā ES piemērotās pieejas nediskriminēšanai un veicinās savstarpēju mācīšanos uz šā pamata . Arī sociālie uzņēmumi un sociālā ekonomika kopumā var būt celmlauži cīņā pret rasu nevienlīdzību, un to loma tiks apskatīta Eiropas rīcības plānā sociālajai ekonomikai, ar ko Komisija nāks klajā 2021. gadā. -Izglītība Saskaņā ar Rasu vienlīdzības direktīvu bērniem ar jebkuru rasu vai etnisko piederību jābūt vienlīdzīgai piekļuvei izglītībai. Skolotāji ir jāapmāca strādāt ar visiem bērniem un ņemt vērā dažādas izcelsmes skolēnu vajadzības, tostarp jautājumos, kas skar rasu diskrimināciju. Skolām vajadzētu būt drošām patvēruma vietām, bez iebiedēšanas, rasisma un diskriminācijas. Bērni būtu savlaicīgi jāizglīto tādos jautājumos kā līdztiesība, cieņa un iekļaušana, un viņiem vajadzētu būt spējīgiem veicināt šādas vērtības savu vienaudžu un kopienu vidū. Lai gan par izglītības un apmācības sistēmu saturu un organizāciju ir atbildīgas dalībvalstis, iekļaujošas izglītības stiprināšana ir viena no ES sadarbības prioritātēm. Iekļaušana un taisnīgums izglītībā būs viena no Eiropas izglītības telpas prioritārajām dimensijām. Šis iekļaušanas un taisnīguma pienākums vienlīdz attiecas arī uz digitālo mācīšanos un izglītību saskaņā ar atjaunināto digitālās izglītības rīcības plānu, kas tiks iesniegts šogad. Komisija 2021. gadā nāks klajā ar visaptverošu stratēģiju par bērnu tiesībām, kurā būs iekļautas darbības rasisma un diskriminācijas apkarošanai. Skolām ir būtiska loma, palīdzot mazināt rasu stereotipus un aizspriedumus bērnu vidū. Arī jauniešiem var būt svarīga loma cīņā pret rasismu un diskrimināciju. Komisija kopā ar dalībvalstīm apkopoja Eiropas jauniešu viedokļus, izmantojot ES jaunatnes dialoga procesus, kuru rezultātā tika sasniegti 11 Eiropas jaunatnes mērķi. Tie sniedz redzējumu par Eiropu, kas ļauj jauniešiem pilnībā īstenot savu potenciālu, veicina vienlīdzību un iekļaujošu sabiedrību. Ar programmu “Erasmus+” finansē projektus, kas veicina cilvēku ar rasu vai etnisku piederību minoritātei integrāciju. Tāpat Eiropas Solidaritātes korpuss var veicināt solidaritātes aktivitātes, kas vērstas uz cīņu pret rasismu un diskrimināciju, un plašu līdzdalību. Turpmākās programmas nodrošinās, ka tiek pieliktas pūles, lai veicinātu sociālo iekļaušanu un uzlabotu to cilvēku informēšanu, kuriem ir mazāk iespēju, cita starpā novēršot šķēršļus, ar kuriem saskaras nepietiekami pārstāvētas grupas un minoritātes, lai piekļūtu programmu piedāvātajām iespējām, un dodot iespēju projektu organizētājiem un dalībniekiem diskrēti mijiedarboties ar cilvēkiem no dažādām vidēm. Radikalizācijas izpratnes tīkls atbalstīs skolotāju, jaunatnes darbinieku un plašākas visu vecuma grupu kopienas darbu saistībā ar polarizējošām debatēm un stigmatizējošu runu klasē. -Veselība Covid-19 krīze ir parādījusi, kādas sekas ir pašreizējai veselības aprūpes jomā vērojamajai nevienlīdzībai, no kuras cieš cilvēki ar rasu vai etnisko piederību minoritātei. Rasisms rada traumu un tādējādi var ietekmēt arī cilvēku garīgo veselību. Jaunā programma “ES Veselība” un Eiropas plāns cīņai pret vēzi palīdzēs novērst nevienlīdzību veselības jomā, ņemot vērā dažādu grupu īpašās vajadzības. Paraugprakses apmaiņa starp veselības aprūpes speciālistiem visā ES un diskusijas ar pacientu organizācijām un pilsonisko sabiedrību palīdzēs nodrošināt uz pacientiem orientētu pieeju, kas aptver cilvēku ar rasu vai etnisko piederību minoritātei īpašās vajadzības. ES Veselības politikas platformā īpaša uzmanība tiks pievērsta tādas nevienlīdzības mazināšanai, kuras pamatā ir rasu vai etniskā piederība, un pilsoniskās sabiedrības priekšlikumi tiks nodoti ES un valsts līmeņa veselības politikas veidotājiem. Komisijas Veselības veicināšanas, slimību profilakses un nepārnēsājamu slimību pārvaldības koordinācijas grupa tiks aicināta izvēlēties labāko praksi attiecībā uz to, kā veselības profilakses stratēģijās, kuras jāizvērš ar ES budžeta atbalstu, iekļaut cilvēkus ar rasu vai etnisko piederību minoritātei. Arī papildu pētniecības projekti pamatprogrammas “Apvārsnis Eiropa” ietvaros varētu dot ieguldījumu šajā darbā. Būtu jāveic pētījumi par veselības sociālekonomiskajiem faktoriem no rasu viedokļa. -Mājokļi Personas, kas saskaras ar rasu diskrimināciju, ir vairāk pakļautas sliktu dzīves apstākļu un mājokļa segregācijas riskam. Diskriminācija mājokļu tirgū pastiprina segregāciju, radot domino efektu izglītības vai nodarbinātības iespēju ziņā un – ģimeņu ar bērniem gadījumā – būtisku negatīvu ietekmi uz bērnu attīstību. Valsts un vietējās iestādes ir galvenās atbildīgās par pasākumiem, kas veicami, lai novērstu sociālo un mājokļu segregāciju un atrisinātu šo problēmu. Kohēzijas politikas fondi 2021.–2027. gada periodā joprojām būs galvenie instrumenti, lai atbalstītu darbības tādu mājokļu jomā, kas nav nošķirti, un nodrošinātu piekļuvi iekļaujošiem un kvalitatīviem vispārējiem pakalpojumiem. Joprojām būtiska būs atbilstība ES Pamattiesību hartai, izņemot finansiālu atbalstu darbībām, kas veicina jebkāda veida jaunas segregācijas radīšanu. Komisijas “renovācijas viļņa” iniciatīva veicinās energoefektivitāti sociālajos mājokļos un citos mājokļos, kuros dzīvo cilvēki ar mazākiem ienākumiem. Komisija: -nodrošinās, ka tiesiskajā regulējumā mākslīgā intelekta jomā uzmanība īpaši tiks veltīta neobjektivitātes un diskriminācijas riskam, kas var rasties mākslīgā intelekta sistēmās; -izmantos politikas pasākumus un finansēšanas programmas, lai apkarotu rasismu un diskrimināciju attiecībā uz piekļuvi nodarbinātībai, izglītībai un apmācībai, veselības aprūpei, sociālajai aizsardzībai un mājokļiem; -nodrošinās, ka gaidāmajā visaptverošajā stratēģijā par bērnu tiesībām tiks iekļautas konkrētas darbības rasisma un diskriminācijas apkarošanai. Komisija mudina dalībvalstis: -pastiprināt centienus, lai novērstu diskriminējošu attieksmi tiesībaizsardzības iestādēs un palielinātu uzticamību tiesībaizsardzības darbam pret naida noziegumiem; -veidot pārskatu par valsts reakciju uz vardarbīgu ekstrēmismu un noteikt trūkumus un paraugpraksi tā apkarošanā. FRA būtu jāapkopo dati un jāizplata laba prakse, kas veicina taisnīgu policijas darbību. CEPOL būtu jānodrošina efektīvas apmācību programmas. 3.Strukturālais rasisms – pamatproblēmas risināšana Rasisms bieži vien ir dziļi iesakņojies mūsu sabiedrības vēsturē un ir saistīts ar tās kultūras saknēm un normām. To var redzēt veidā, kā darbojas sabiedrība, kā tiek sadalīta vara un kā iedzīvotāji mijiedarbojas ar valsti un sabiedriskajiem pakalpojumiem. Tas var būt neapzināts un bieži vien izpaužas tādējādi, ka netiek aizstāvētas rasisma skarto cilvēku intereses, pat ja ne vienmēr tas ir tiešs mēģinājums atstumt. Tā kā strukturālā rasisma ietekme var būt tikpat nopietna un kaitīga kā individuālais rasisms, ir jāatzīst tā pastāvēšana un tas ir jānovērš, izmantojot proaktīvu politiku. Intersekcionālā perspektīva padziļina izpratni par strukturālo rasismu un padara atbildes pasākumus efektīvākus.

3.1.Pārmaiņu rīcībpolitikas Stereotipu apkarošana un vēstures izpratnes veidošana Stereotipi var būt gadsimtiem seni, iesīkstējuši un ar tendenci būt pašpietiekamiem. Pārāk bieži stereotipus pastiprina sociālās sašķeltības tendence, kas minoritātes nobīda atsevišķā telpā, nošķirot no vairākuma gan sociālajā, gan arī fiziskajā ziņā. Aizspriedumus un stereotipus, pirmkārt, var risināt, atzīstot rasisma vēsturiskās saknes. Koloniālisms, verdzība un holokausts ir iesakņoti mūsu vēsturē un būtiski ietekmē sabiedrību šodien. Atceres nodrošināšana ir svarīgs elements iekļaušanas un sapratnes veicināšanā: piemēram, ES būtu skaidri jānorāda galvenās ar rasismu saistītās piemiņas dienas, kā Starptautiskā verdzības izskaušanas diena , kā to ierosinājis Eiropas Parlaments. Vēsture un vēstures mācīšana ir svarīgs jautājums Eiropas Padomes izglītības programmās . Eiropas Padome 2020. gada jūlijā pieņēma ieteikumu, kurā aicināja iekļaut romu un/vai Travellers vēsturi skolu mācību programmās un mācību materiālos. Kā daļa no ES rīcības kultūras un vērtību jomā programma “Radošā Eiropa” un programma “Pilsonība, vienlīdzība, tiesības un vērtības” piedāvās atbalstu projektiem, kuru mērķis ir novērst šķēršļus un kuri veicina nepietiekami pārstāvētu un nelabvēlīgā situācijā esošu grupu sociālo iekļaušanu un līdzdalību, tostarp tādus aspektus kā minoritāšu vieta Eiropas sabiedrībā un koloniālisma vēsturiskais mantojums. Veids, kādā plašsaziņas līdzekļos tiek attēloti cilvēki ar rases vai etnisko piederību minoritātei, un tas, vai viņi vispār tiek vai netiek attēloti, var pastiprināt negatīvos stereotipus, jo viņu nepietiekama pārstāvība plašsaziņas līdzekļu profesijās vēl vairāk pastiprina šo tendenci. Līdzsvarotām demokrātiskām debatēm ir vajadzīgi neatkarīgi un plurālistiski plašsaziņas līdzekļi. Līdzsvarota un pozitīva vēstījuma veicināšana, žurnālistu informētības un zināšanu palielināšana, kā arī plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes veicināšana ir izšķirīgi svarīgs devums iekļaujošai sabiedrībai. Pamatojoties uz semināriem par romiem, Komisija izstrādās virkni semināru par rasu un etniskajiem stereotipiem, pulcējot kopā žurnālistus, pilsoniskās sabiedrības organizācijas un cilvēku ar rases vai etnisko piederību minoritātei pārstāvjus. Turklāt Komisija sadarbojas ar Eiropas Žurnālistu federāciju saistībā ar virkni tiešsaistes semināru, kas plānoti 2021. gada sākumā, lai veicinātu informētību un līdzsvarotu informācijas izklāstu par musulmaņiem un islāmu. Kultūras un radošās nozares saskaras ar līdzīgām problēmām, piemēram, nepietiekamu pārstāvību filmu veidotāju vidū vai stereotipiem citos kultūras produktos. Tajā pašā laikā šīs nozares var būt spēcīgs līdzeklis līdztiesības, daudzveidības un iekļaušanas veicināšanai. Komisija 2021. gadā un turpmāk, pamatojoties uz pieredzi, kas gūta no iepriekšējām iniciatīvām, veicinās izpratnes veidošanu, izmantojot mērķtiecīgus komunikācijas pasākumus. Tas ietvers iespēju uzrunāt augsta līmeņa pārstāvjus politiskā, sportā, uzņēmējdarbībā vai kultūras jomā un aicinājumu organizācijām ar plašu auditoriju sniegt atbalstu. Viens no dezinformācijas mērķiem var būt jo īpaši vērsties pret minoritātēm, kā arī plašāk kurināt sociālos nemierus. Covid-19 pandēmija sniedza tam daudzus piemērus. Eiropas Digitālo plašsaziņas līdzekļu novērošanas centra darbā, atbalstot faktu pārbaudītājus un pētniekus cīņā pret dezinformāciju, īpaša uzmanība tiks pievērsta dezinformācijai un sazvērestību teorijām, kas vērstas uz minoritāšu kopienām. Plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes kampaņās svarīga nozīme ir arī rasu diskriminācijas vēstījuma mazināšanai, kas tiek izplatīts ar dezinformācijas palīdzību. Projekti “Plašsaziņas līdzekļu lietotprasme visiem” atbalsta šos mērķus. Šo darbu turpinās izvērst gaidāmajā Eiropas demokrātijas rīcības plānā un plašsaziņas līdzekļu un audiovizuālās jomas rīcības plānā. ES rīcībā sporta jomā prioritāte arī tiek piešķirta projektiem, kas vēršas pret stereotipiem un veicina sociālo iekļaušanu ar sporta palīdzību, tostarp sadarbībā ar tādām nozīmīgām organizācijām kā Eiropas Futbola asociāciju savienība (UEFA) un Starptautiskā Futbola asociāciju federācija (FIFA).

Saskaņā ar 2021.–2027. gada programmu “Erasmus+” īpašā uzmanība tautas sportam ļaus vieglāk piedalīties cilvēkiem no jebkuras vides, tostarp cilvēkiem ar rases vai etnisko piederību minoritātei.

Kultūras nozare, sākot ar mūziku un beidzot ar kino un skatuves mākslu, ir spēcīga joma iekļaušanas veicināšanai un rasisma apkarošanai. Pareizie dati apzinātai rīcībpolitikas izvēlei Precīzi un salīdzināmi dati ir būtiski, lai politikas veidotāji un sabiedrība varētu novērtēt diskriminācijas apmēru un raksturu, kā arī lai izstrādātu, pielāgotu, uzraudzītu un novērtētu rīcībpolitikas. Tādēļ dati ir jāsadala pēc etniskās vai rasu izcelsmes. Tomēr salīdzinājumā ar datiem par citiem diskriminācijas pamatiem, piemēram, dzimumu, invaliditāti un vecumu, šādu datu ir salīdzinoši maz. Šķēršļi ir kopīgas metodikas izveides problēmas, jo dažas dalībvalstis vāc šādus datus, savukārt citas apzināti izvairās no šādas pieejas. Tā rezultātā daudzos apsekojumos galvenā uzmanība ir pievērsta tam, kā tiek uztverta diskriminācija, vai tiek izmantoti aizstājēji, piemēram, pilsonība vai dzimšanas valsts. Uzticamu un salīdzināmu datu vākšana Eiropas un valstu līmenī ir būtisks efektīvas rīcības priekšnoteikums. Svarīga loma ir Pamattiesību aģentūrai, piemēram, sadarbībā ar Komisiju tā atbalsta dalībvalstu centienus uzlabot datu vākšanu un reģistrēšanu par naida noziegumiem. Nākamajos divos gados notiks jauni Pamattiesību aģentūras apsekojumi par imigrantu un imigrantu pēcnācēju stāvokli, kā arī par diskrimināciju un naida noziegumiem pret ebrejiem. Arī turpmāk periodiski tiks veiktas Eirobarometra aptaujas par diskrimināciju , lai laika gaitā varētu uzraudzīt attieksmes un uztveres izmaiņas. Līdztiesības iestāžu sadarbība var būt lietderīga, lai pārbaudītu savas līdztiesības datu vākšanas sistēmas, novērstu šķēršļus, kas traucē šādām sistēmām būt efektīvām un/vai salīdzinošām un sadarbspējīgām, un apsvērtu, kā vislabāk uzlabot un koordinēt savu datu vākšanu. Komisija atbalstīs centienus attīstīt šādu koordināciju. Tomēr ir vajadzīgs nopietnāks solis uz priekšu ceļā uz jaunu pieeju datu vākšanai par līdztiesību. Priekšnoteikums virzībai uz kopīgu datu kopumu ir pilnīga konstitucionālo normu, ES datu aizsardzības tiesību aktu un ES Pamattiesību hartas ievērošana. Ir jāievieš aizsardzības pasākumi, lai nodrošinātu, ka sensitīvus līdztiesības datus nevar sasaistīt atpakaļ ar indivīdu. Tas nozīmē pilnīgu atbilstību datu aizsardzības noteikumiem, jo īpaši, lai mazinātu jebkādu iespējamu ļaunprātīgas izmantošanas risku. Komisija organizēs apaļā galda diskusiju par līdztiesības datiem, kurā pulcēsies galvenās ieinteresētās personas, lai izpētītu šķēršļus tādu datu vākšanai, kas saistīti ar rasi vai etnisko izcelsmi, un noteiktu veidus, kā panākt saskaņotāku pieeju, tostarp attiecībā uz krusteniskajiem datiem, piemēram, attiecībā uz reliģiju vai ticību un dzimumu. Būtu jāizvirza mērķis, lai dalībvalstis, pilnībā ņemot vērā savu nacionālo kontekstu, virzītos uz tādu datu vākšanu, kas sadalīti pēc rasu vai etniskās piederības, lai aptvertu gan subjektīvo diskriminācijas un viktimizācijas pieredzi, gan rasisma un diskriminācijas strukturālos aspektus. Šiem datiem vajadzētu būt visaptverošiem, uzticamiem, regulāriem un savlaicīgiem; integrētiem ES un valstu apsekojumos; gan reprezentatīviem, gan salīdzināmiem. Eurostat 2021. gadā rīkos ES darbaspēka apsekojumu (ES DSA), kas ir īpašs modulis par migrantu situāciju darba tirgū, kurā būs iekļauti aspekti saistībā ar diskrimināciju darbā. Komisija: -veiks virkni pasākumu, lai vērstos pret rasu un etniskajiem stereotipiem, iesaistot plašsaziņas līdzekļus, pilsonisko sabiedrību un cilvēku ar rases vai etnisko piederību minoritātei pārstāvjus; -uzsāks pasākumus, lai veicinātu konsekventu pieeju datu vākšanai par līdztiesību, jo īpaši attiecībā uz datiem, kas sadalīti pēc rasu vai etniskās piederības. Komisija mudina dalībvalstis: -aktīvi vērsties pret rasu un etniskajiem sterotipiem, izmantojot plašsaziņas līdzekļus, izglītību, kultūru un sportu; -uzlabot pēc rases vai etniskās piederības sadalītu datu vākšanu. 3.2.Īstenošanas sistēma: ES rīku pilnīga izmantošana Rīcība vietējā, reģionālā, valsts un starptautiskā līmenī -Valstu rīcības plāni

Rasisms ir jāapkaro visos līmeņos, un tas būtu jārisina holistiskā veidā. Valstu rīcības plāni ir izrādījušies veiksmīgs veids, kā dalībvalstis var efektīvi reaģēt uz rasismu un rasu diskrimināciju, vienlaikus pielāgojot konkrētas darbības saviem apstākļiem. Tomēr saskaņā ar neseno FRA ziņojumu tikai aptuveni pusei dalībvalstu jau ir šādi plāni. Komisija mudina visas dalībvalstis izstrādāt un pieņemt valsts rīcības plānus pret rasismu un rasu diskrimināciju. Rīcības plānus varētu izmantot ne tikai kā norādes darbam ar rasisma apkarošanu valsts kontekstā, bet arī kā instrumentus labas prakses apmaiņai starp dalībvalstīm. Komisija ierosina sadarboties ar dalībvalstīm, lai noteiktu kopējus pamatprincipus valstu rīcības plāniem, cieši iesaistot pilsonisko sabiedrību un līdztiesības iestādes. Līdz 2021. gada beigām Komisija nāks klajā ar galvenajiem principiem un elementiem, kas vajadzīgi, lai izstrādātu efektīvus valstu rīcības plānus. Tas varētu kalpot par pamatu tam, lai visas dalībvalstis līdz 2022. gada beigām izstrādātu un pieņemtu valsts rīcības plānus. Kopīgie pamatprincipi varētu ietvert: üievērot ES līmeņa rīcības plānā noteiktās politikas jomas, piemēram, tiesību akti rasisma apkarošanai, diskriminācijas apkarošana no tiesībaizsardzības iestāžu puses vai diskriminācijas novēršana izglītībā un apmācībā, nodarbinātībā, veselības aprūpē un mājokļu jomā; pamatoties uz visaptverošu novērtējumu par rīcību, kas vajadzīga valsts līmenī visās šajā rīcības plānā izklāstītajās jomās; üpielāgoties sociālajam, vēsturiskajam un kultūras kontekstam un valstu īpatnībām , lai risinātu vissteidzamākās vajadzības; üiesaistīt reģionālās un vietējās iestādes, kā arī pilsonisko sabiedrību un līdztiesības iestādes to izstrādē, īstenošanā un novērtēšanā; üaptvert datu vākšanu un rādītāju noteikšanu progresa novērtēšanai; übalstīties uz praktiskiem norādījumiem, ko piedāvā Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā cilvēktiesību komisāra birojs, kā arī uz apzinātajiem galvenajiem elementiem un principiem šādu plānu izstrādei. Komisija aicina dalībvalstis regulāri ziņot par valstu rīcības plānu efektīvu īstenošanu. Tas būs noderīgs, lai apmainītos ar labu praksi, savstarpēji mācītos un novērtētu progresu valstu un ES līmenī. Komisija ierosina regulāri ziņot par valstu rīcības plānu rasisma apkarošanai īstenošanu, pirmo ziņojumu sagatavojot 2023. gada beigās. -Reģionālā un vietējā līmeņa iesaiste, lai panāktu jēgpilnu ietekmi uz vietas Vietējām iestādēm ir liela pieredze efektīvu stratēģiju izstrādē cīņai pret rasismu un tīklu veidošanā. Komisija turpinās atbalstīt šādas shēmas un tīklus. Piemēram, šos tematus varētu apspriest, izmantojot URBACT programmu (ko atbalsta ar kohēzijas politikas finansējumu un sasaistot pilsētu politikas veidotājus). Šā darba pamatā var būt arī sadarbība ar lielāko Eiropas pilsētu tīklu (EUROCITIES) un UNESCO vadīto Eiropas pilsētu koalīciju pret rasismu . Citas vietējās iniciatīvas, piemēram, Starptautiskās pilsētu sadarbības (IUC) programma vai Pilsētu mēru pakts klimata un enerģētikas jomā , varētu vai nu kalpot par platformām vai modeļiem, lai turpinātu attīstīt pilsētu līmeņa pasākumus rasu līdztiesības veicināšanai, kā arī atbalstītu sociālo iekļaušanu tādās jomās kā enerģētiskās nabadzības novēršana vai pienācīga mājokļa pieejamība. Pilsētu tīkla projektos prioritāte būtu jāpiešķir informētības veicināšanai un zināšanu uzlabošanai par to cilvēku lomu Eiropas sabiedrībā un kultūrā, kuru rase vai etniskā piederība ir minoritāte. Lai atzītu un padarītu redzamus pilsētu centienus īstenot stabilu integrācijas politiku vietējā līmenī, Komisija uzsāks ikgadēju Eiropas Integrācijas un dažādības galvaspilsētu izraudzīšanu. Lauku apvidi saskaras ar īpašām problēmām, piemēram, nošķirtību, salīdzinoši lielu jaunpienācēju īpatsvaru iedzīvotāju vidū (tie bieži vien ir migrantu pirmais ierašanās punkts), iespējamu pamatpakalpojumu un infrastruktūras trūkumu un augstāku nabadzības un bezdarba līmeni. ES fondi papildina valstu rīcību, lai risinātu neaizsargātu lauku kopienu problēmas, ko centīsies novērst arī gaidāmais ilgtermiņa redzējums attiecībā uz lauku apvidiem. -Sadarbība ar privāto sektoru Uzņēmēju organizācijām un atsevišķiem uzņēmumiem ir būtiska nozīme diskriminācijas aizlieguma, daudzveidības un iekļaušanas nodrošināšanā. Parakstot daudzveidības hartas, organizācijas brīvprātīgi apņemas radīt un uzturēt saviem darbiniekiem iekļaujošu darba vidi neatkarīgi no dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas, vecuma, invaliditātes vai seksuālā orientācijas. Eiropas daudzveidības hartas mēnesī 2021. gada maijā Komisija organizēs augsta līmeņa pasākumu, kurā pulcēsies politikas veidotāji, Daudzveidības hartas parakstītāju izpilddirektori un citas ieinteresētās personas, lai pārskatītu un veicinātu rasu un etniskās piederības ņemšanu vērā daudzveidības stratēģijās. Tam sekos tiešsaistes rīkkopa, kas palīdzēs uzņēmumiem novērtēt to iekšējo daudzveidību un daudzveidības stratēģijas, pamatojoties uz pielāgojamām personāla aptaujām, lejupielādējamu anketu un ieteikumiem, kā, pamatojoties uz novērtējuma rezultātiem, uzlabot daudzveidību savā organizācijā. Integrēta pieeja Izstrādājot rīcībpolitikas, no sociālās iekļaušanas līdz mākslīgajam intelektam, no zaļā kursa līdz digitālajai iekļaušanai un no naida runas apkarošanas līdz migrācijas politikai, līdztiesības aspekta integrēšana ietver arī to, ka ES un valstu politikai ir jākalpo visu cilvēku interesēm neatkarīgi no viņu rases vai etniskās piederības. Komisija centīsies nodrošināt, lai visās ES politikas jomās, tiesību aktos un finansēšanas programmās būtu integrēta uz konkrētajiem pamatiem balstītas diskriminācijas apkarošana un šo pamatu mijiedarbība ar citiem diskriminācijas pamatiem, kā dzimums, invaliditāte, vecums, reliģija vai seksuālā orientācija. Viens no jaunās iekšējās darba grupas līdztiesības jautājumos uzdevumiem ir nodrošināt visu politikas jomu pilnīgu aptvērumu. Tiks izstrādāti norādījumi un apmācība par integrēšanu, lai atbalstītu visus, kas iesaistīti līdztiesības aspekta integrēšanā visos ES intervences posmos, un visā Komisijas politikas izstrādes ciklā tiks veicināta aktīvāka apspriešanās ar organizācijām, kas pārstāv personas ar rases vai etnisko piederību minoritātei. Citas ES iestādes un valstu iestādes tiek mudinātas sadarboties, lai nodrošinātu veiksmīgus integrēšanas instrumentus un praksi. Dalībvalstis, izmantojot Tehniskā atbalsta instrumentu, varēs griezties pēc tehniskās palīdzības, lai integrētu līdztiesību politikas veidošanas un reformu procesos. ES līdzekļu izmantošana ES budžets atbalsta un turpinās atbalstīt līdztiesības mērķu sasniegšanu, izmantojot gan mērķtiecīgas darbības, gan integrēšanu. Labi izstrādātas programmas, optimāla īstenošana un pārdomāta finansējuma apvienošana stabilā tiesiskajā regulējumā ļauj gūt maksimālu labumu no pieejamajiem resursiem, nodrošinot, ka līdzekļi sasniedz tos, kam tie ir visvairāk vajadzīgi. Komisijas priekšlikums nākamajai daudzgadu finanšu shēmai (DFS) sniedz vairākas svarīgas iespējas ar ES finansējumu atbalstīt diskriminācijas aizliegumu un cilvēkus ar rases vai etnisko piederību minoritātei. Lai gan jaunajai programmai “Pilsoņi, vienlīdzība, tiesības un vērtības” ir konkrēti mērķi diskriminācijas, rasisma un ksenofobijas apkarošanai, arī citi fondi palīdzēs atbalstīt investīcijas, kas veicina līdztiesību un iekļaušanu, piemēram, “Apvārsnis Eiropa”. Kā daļa no Next Generation EU jaunais atveseļošanas un noturības mehānisms atbalstīs investīcijas un reformas, kas ir būtiskas, lai panāktu noturīgu atveseļošanos, un veicinās ekonomisko un sociālo noturību un sociālo kohēziju. Šis atbalsts dos dalībvalstīm iespēju veicināt neaizsargātu grupu, tostarp romu un citu cilvēku ar rases vai etnisko piederību minoritātei, iekļaušanu.

Pilsoniskās sabiedrības organizācijas ir būtiski dalībnieki cīņā pret rasismu un diskrimināciju. Komisijas mērķis ir ne tikai nodrošināt aktīvu sadarbību ar pilsonisko sabiedrību, bet arī palīdzēt nodrošināt finansiālu atbalstu nevalstiskām organizācijām un kopienu organizācijām. Šajā nolūkā Komisija centīsies izveidot spēcīgu partnerības kultūru ar pilsoniskās sabiedrības dalībniekiem, lai veicinātu sociālo iekļaušanu, pamattiesības un līdztiesību no politikas izstrādes līdz īstenošanas posmam. Komisija mudina dalībvalstis darīt to pašu. Tā kā lielāko daļu ES budžeta īsteno dalībvalstis, tām ir būtiska nozīme, izstrādājot mērķtiecīgas rīcībpolitikas un maksimāli izmantojot finansēšanas programmas, lai atbalstītu tos, kurus skar rasisms un diskriminācija. Dalībvalstis tiek aicinātas risināt šīs vajadzības, izmantojot DFS un Next Generation EU līdzekļus. Komisija centīsies nodrošināt, ka valstu specifiskās problēmas iekļaušanas un diskriminācijas jomā tiek pienācīgi risinātas turpmākajos partnerattiecību nolīgumos un kopējās lauksaimniecības politikas plānos un ka, izmantojot darbības programmas, tiek īstenoti līdztiesības un iekļaušanas veicināšanas pasākumi. To atbalsta arī Komisijas ierosinātie veicinošie nosacījumi, kas piemērojami konkrētiem ES fondiem 2021.–2027. gadā un kuru mērķis ir nodrošināt pamattiesību ievērošanu , tostarp diskriminācijas aizliegumu, kā arī romu līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību . Rasisma un diskriminācijas apkarošana ārpolitikā Rasisms ir globāla problēma, un ir svarīgi, lai ES iekšējās un ārējās darbības rasisma novēršanai un apkarošanai būtu saskaņotas un savstarpēji pastiprinātu viena otru. Cīņa pret rasismu un diskrimināciju jebkādu iemeslu dēļ ir ES cilvēktiesību programmas ārējo attiecību jomā pamatmērķis, kas kā tāds atspoguļots visos ES starptautiskajos nolīgumos un ārējās darbības politikas dokumentos, tostarp Rīcības plānā par cilvēktiesībām un demokrātiju 2015.–2019. gadam, un tas tiks iekļauts pēctecīgajā rīcības plānā 2020.–2024. gadam, ko paredzēts pieņemt 2020. gada pēdējā ceturksnī. ES cilvēktiesību pamatnostādnes par nediskriminēšanu ārējā darbībā, kuras Padome pieņēma 2019. gadā, sniedz konceptuālas un operatīvas norādes ES iestādēm un dalībvalstīm cīņā pret rasismu un rasu diskrimināciju. ES arī mudina paplašināšanās procesa valstis ievērot ES acquis attiecībā uz diskriminācijas, rasisma un ksenofobijas novēršanu. ES tirdzniecības politikai ir nozīme arī diskriminācijas un rasisma apkarošanā. Starptautiskajai konvencijai par jebkuras rasu diskriminācijas izskaušanu ir būtiska nozīme ES cīņā pret rasismu attiecībā uz sadarbību un politiskajiem dialogiem ar partnervalstīm un reģionālām un starptautiskām organizācijām. Covid-19 krīze, visticamāk, vēl vairāk saasinās nevienlīdzību, jo īpaši veselības jomā, kurā cilvēki ar rases vai etnisko piedrību minoritātei un bēgļi ir neaizsargātāki pret pandēmijas sekām. Augsts nevienlīdzības līmenis ir arī šķērslis ilgtspējīgai attīstībai un Ilgtspējīgas attīstības programmas 2030. gadam un ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanai. Attiecībā uz finansiālo atbalstu rasisma novēršanas, diskriminācijas aizlieguma un vienlīdzības vērtības visās to izpausmēs ir stingri nostiprinātas Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instrumentā un ir transversāla prioritāte tā pēctecīgajā instrumentā, proti, Kaimiņattiecību, attīstības sadarbības un starptautiskās sadarbības instrumentā. Pieaugošā nevienlīdzība ir globāla parādība, tāpēc arvien svarīgāk ir veidot starptautiskas partnerības, lai kopīgi un saskaņoti risinātu šīs problēmas. Pamatojoties uz šo stingro ārējās darbības satvaru, Komisija un Augstais pārstāvis centīsies vēl vairāk stiprināt partnerības ar galvenajiem starptautiskajiem, reģionālajiem un divpusējiem partneriem, lai panāktu jaunu un atjauninātu pieeju rasisma apkarošanas programmai. Komisija: -kopīgā darba ar dalībvalstu iestādēm rezultātā nāks klajā ar galvenajiem principiem un elementiem, kas vajadzīgi, lai līdz 2021. gada beigām izstrādātu efektīvus valstu rīcības plānus cīņai pret rasismu; -līdz 2023. gada beigām izdos pirmo ziņojumu par valstu rīcības plānu īstenošanu; -sāks katru gadu nominēt Eiropas Integrācijas un dažādības galvaspilsētu(-as); -rīkos 2021. gada pavasarī augsta līmeņa pasākumu par rasu un etniskās izcelsmes apsvērumiem privāto uzņēmumu daudzveidības stratēģijās; -kopā ar Augsto pārstāvi centīsies vēl vairāk stiprināt partnerības ar galvenajiem starptautiskajiem, reģionālajiem un divpusējiem partneriem, lai panāktu jaunu un atjauninātu pieeju rasisma apkarošanas programmai. Komisija mudina dalībvalstis: -līdz 2022. gada beigām pieņemt valsts rīcības plānus cīņai pret rasismu; -nodrošināt, ka pilsoniskās sabiedrības pārstāvji un līdztiesības iestādes tiek iesaistītas valsts rīcības plānu cīņai pret rasismu izstrādē, īstenošanā un novērtēšanā. 3.3Pozitīva ES rīcība: ieklausīšanās un rīcība Pozitīvai rīcībai var būt svarīga nozīme, lai novērstu patiesu līdztiesības trūkumu sabiedrībā: formāla līdztiesība vien nevar apmierināt konkrētu cilvēku grupu īpašās vajadzības. Var veikt pasākumus, lai kompensētu nelabvēlīgos apstākļus, ar kuriem saskaras personas ar rases vai etnisko piederību minoritātei. ES tiesību akti neliedz dalībvalstīm pieņemt īpašus pasākumus, lai novērstu vai kompensētu nelabvēlīgos apstākļus, kas saistīti ar diskrimināciju rases vai etniskās izcelsmes dēļ, ja ir paredzēta aizsardzība. Dalībvalstis tiek arī mudinātas apzināt veidus, kā veicināt pienākumu integrēt līdztiesības apsvērumus valsts iestāžu ikdienas darbā. Publiskā sektora juridiskie pienākumi proaktīvi un sistemātiski veicināt līdztiesību, ko dēvē arī par likumiskajiem līdztiesības pienākumiem, nosaka, ka līdztiesība ir sabiedriskās politikas centrā. Tie attiecas uz valsts iestādēm kā politikas veidotājiem, pakalpojumu sniedzējiem, darba devējiem un preču un pakalpojumu iepirkumu veicējiem. Ir konstatēts, ka šādi pienākumi ļauj īstenot efektīvu un proaktīvu pieeju diskriminācijas izskaušanai un līdztiesības veicināšanai. Komisija turpinās veicināt labas prakses apmaiņu starp dalībvalstīm, pieņemot tiesību aktus par likumiskajiem pienākumiem un īstenojot tos. Iekļaujoša demokrātija Pirms 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanām palielinājās informētība par demokrātiskās līdzdalības un pārstāvības šķēršļiem attiecībā uz grupām, kuras ir pakļautas marginalizācijai, piemēram, cilvēkiem ar rases vai etnisko piederību minoritātei . Juridiskas un administratīvas problēmas, šķēršļi pieejamībai un institucionālas grūtības kavēja iekļaujošu demokrātiju. Ziņojumā par Eiropas Parlamenta 2019. gada vēlēšanām secināts, ka vēl ir daudz darāmā. Komisija pauda nodomu sadarboties ar Eiropas politiskajām partijām, Eiropas sadarbības tīklu vēlēšanu jautājumos un pilsonisko sabiedrību, lai uzlabotu līdzdalību, un tas būs daļa no darba saskaņā ar Eiropas demokrātijas rīcības plānu un gaidāmo Komisijas ziņojumu par ES pilsonību. Šī ir arī joma, kurā datu vākšana par minoritāšu demokrātisko līdzdalību būtu svarīga, lai noteiktu problēmas mērogu, pilnībā ievērojot pamattiesības un datu aizsardzības prasības. Jaunas struktūras, lai uzklausītu un mācītos: pastāvīga viedokļu apmaiņas sistēma Savās politiskajās pamatnostādnēs priekšsēdētāja fon der Leijena uzsvēra, ka “mums var būt atšķirīgi uzskati, varam piederēt pie dažādām minoritāšu grupām, bet mums jāgādā, lai mēs ieklausītos viens otrā, mācītos cits no cita un pieņemtu šo daudzveidību.”

Politikas veidotājiem ES iestādēs un dalībvalstīs ir jāiesaistās un jāmācās no cilvēkiem, kuri ikdienā saskaras ar rasismu. Komisija prioritāti piešķirs cietušo uzklausīšanai un īstenos un pārraudzīs šo rīcības plānu, iesaistot cilvēkus, kuri saskaras ar rasismu un diskrimināciju. Šajā nolūkā tā paredz regulāras apspriedes un dialogu ar dalībvalstīm, līdztiesības iestādēm un vietējā līmeņa pārstāvjiem, kā arī ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kas pārstāv skarto personu bažas. Šie dialogi attieksies ne tikai uz šajā rīcības plānā paziņotajiem mērķtiecīgajiem pasākumiem, bet tiem būs arī galvenā nozīme darbā, lai visās ES politikas jomās integrētu to cilvēku perspektīvu, kuru rases vai etniskā piederība ir minoritāte. Tas nozīmē uzrunāt pilsoniskās sabiedrības dalībniekus uz vietas un vairāk sadarboties ar tiem. Komisija regulāri un vismaz divas reizes gadā tiksies ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kas aktīvi cīnās pret rasismu Eiropas, valstu un vietējā līmenī, lai izvērtētu paveikto cīņā pret rasismu. Šajā dialogā būtu jāiesaista arī diasporas tīklu pārstāvji, sociālie partneri, politiskās partijas, uzņēmumi, izglītības un apmācības sniedzēji, sociālie darbinieki, veselības aprūpes speciālisti, akadēmiskās aprindas, kultūras un sporta organizācijas, kā arī jauniešu organizācijas. Tajā jo īpaši būtu jādod iespēja izteikties vietējiem dalībniekiem, kuriem ir tiešas zināšanas un pieredze, lai noteiktu pareizo turpmāko virzību. Attiecībā uz ekspertiem rīcības plāna īstenošanai būtu jākļūst par svarīgu jautājumu esošajās augsta līmeņa grupās. Tās būs forumi diskusijām, apmaiņai un pastiprinātai koordinācijai un sadarbībai starp valstu iestādēm, pilsonisko sabiedrību un līdztiesības struktūrām. Turklāt Komisija iecels rasisma apkarošanas koordinatoru. Koordinators cieši sadarbosies ar cilvēkiem ar rases vai etnisko piederību minoritātei un ziņos par viņu bažām Komisijai. Koordinators sadarbosies ar dalībvalstīm, Eiropas Parlamentu, pilsonisko sabiedrību un akadēmiskajām aprindām, lai stiprinātu politiskos risinājumus rasisma apkarošanas jomā. Turklāt koordinators apvienos spēkus ar Komisijas dienestiem, lai īstenotu Komisijas politiku rasisma novēršanai un apkarošanai. Konference par Eiropas nākotni sniegs iedzīvotājiem no visiem sabiedrības slāņiem un visiem mūsu Savienības stūriem iespēju apspriest viņiem svarīgos jautājumus, tostarp pamattiesības un ES vērtības, kas ir svarīgas mūsu Savienībai un tās nākotnei.

Cīņai pret rasismu ES ir jāpievērš vislielākā politiskā uzmanība. Komisija rīkos samitu pret rasismu, iesaistot ES iestādes, dalībvalstis, pilsonisko sabiedrību, līdztiesības iestādes un vietējās organizācijas. Samitu rīkos ap Starptautisko rasu diskriminācijas izskaušanas dienu, kas ir 2021. gada 21. martā, un šo dienu Komisija atzīmēs katru gadu. Komisija: -stiprinās dialogu ar dalībvalstīm, līdztiesības iestādēm, pilsoniskās sabiedrības organizācijām un vietējā līmeņa pārstāvjiem, lai īstenotu šo rīcības plānu; -iecels rasisma apkarošanas koordinatoru; -rīkos 2021. gada pavasarī samitu pret rasismu. Komisija mudina dalībvalstis: -pieņemt īpašus pasākumus, lai novērstu vai kompensētu nelabvēlīgos apstākļus, kas saistīti ar diskrimināciju rases vai etniskās izcelsmes dēļ, ja ir paredzēta aizsardzība; -apzināt veidus, kā veicināt pienākumu integrēt līdztiesības apsvērumus valsts iestāžu ikdienas darbā. 4.ES cilvēkresursi Eiropas Komisijai kā darba devējam jārāda piemērs. Lai Komisija būtu moderna organizācija, tai ir vajadzīgs darbaspēks, kas pārstāv mūsu sabiedrību kopumā. Saskaņā ar šīs Komisijas pilnvarām tiks īstenoti jauni pasākumi, lai veicinātu daudzveidību un nodrošinātu no diskriminācijas brīvu un iekļaujošu darba vietu visiem cilvēkiem neatkarīgi no viņu rases, etniskās izcelsmes vai ādas krāsas. Visas šīs darbības būs daļa no plašāka pasākumu kopuma gaidāmajā cilvēkresursu stratēģijā, kas būs Komisijas kā publiskas pārvaldes institūcijas modernizācijas pamatā. Cilvēkresursu un drošības ģenerāldirektorātā tiks izveidots Daudzveidības un integrācijas birojs, lai pārraudzītu visu attiecīgo darbību izstrādi un īstenošanu. Birojs arī nodrošinās “vienas pieturas aģentūru” visiem ekspertiem un dienestiem, kas sekmē daudzveidību, līdztiesību un iekļaušanu visos Komisijas departamentos. Īpašā daudzveidības un iekļaušanas apsekojumā, kas būs brīvprātīgs un anonīms, pirmo reizi tiks vākti dati par Komisijas darbinieku daudzveidību. Tā rezultāti bruģēs ceļu uz pierādījumiem balstītām rīcībpolitikām un pasākumiem saskaņā ar cilvēkresursu stratēģiju. Apsekojums aptvers visas darbinieku kategorijas un pievērsīsies visiem iespējamiem diskriminācijas pamatiem, ietverot datus par darbinieku rases un etnisko izcelsmi, pilnībā ievērojot datu aizsardzības noteikumus. Tas kalpos par pamatu progresa novērtēšanai nākotnē. Līdzīgas darbības varētu veikt arī citas ES iestādes un struktūras . Apņemšanās veicināt daudzveidību attiecas uz visiem organizācijas līmeņiem, un tādējādi tā attiecas visu funkciju grupu un pakāpju darbiniekiem. Šajā ziņā nozīmīgi instrumenti ir ES iestāžu darbā pieņemšanas un atlases procesi. Lai gan atlases process ir balstīts uz nopelniem un tas atbilst vienlīdzīgu iespēju politikai, ir jāatbalsta lielāka kandidātu daudzveidība. Nākamajos sešos mēnešos tiks izstrādāta mērķtiecīgas komunikācijas stratēģija . Līdz 2020. gada beigām Eiropas Personāla atlases birojs (EPSO) izsludinās uzaicinājumu veicināt sadarbību ar dažādām ekspertu organizācijām un apvienībām, kas pārstāv minoritātes, un daudzveidības partnerorganizāciju tīklu, kas izveidots, lai saņemtu informāciju par darba iespējām un konkursiem. Šim tīklam būs arī izšķiroša nozīme, lai labāk izprastu pastāvošos šķēršļus, kas liedz uzskatīt ES iestādes par iespējamiem darba devējiem. Sadarbībā ar dalībvalstīm tiks izstrādāts līdztiesības un daudzveidības uzraudzības instruments, lai apzinātu iespējamās nepilnības pieteikumu iesniedzēju vidū, iespējamos bloķējošos faktorus un to, kā tos varētu novērst. Lai vēl vairāk stiprinātu jebkādas iespējamas diskriminācijas novēršanu darbā pieņemšanas procesā, cilvēkresursu speciālisti piedalīsies obligātajā apmācībā par neapzinātiem aizspriedumiem un apgūs papildu specializāciju talantīgu cilvēku pieņemšanai darbā un intervēšanas tehnikā. To papildinās līdztiesības un daudzveidības pārbaudes darbā pieņemšanas procesos, procedūrās un instrumentos, lai noteiktu jebkādu iespējamu neobjektivitātes vai diskriminācijas risku un nepieciešamās korektīvās darbības. Komisija ir cieši apņēmusies veikt visus atbilstīgos pasākumus, lai nodrošinātu efektīvu risinājumu līdztiesības un daudzveidības pārbaudēs konstatētajām problēmām. Komisijas apņemšanās veicināt daudzveidību attiecas arī uz Komisijas “zilās grāmatas” stažēšanās programmu . Komisija veiks visas programmas līdztiesības un daudzveidības pārbaudi, lai 2021. gadā iesniegtu stratēģiju ar konkrētiem mērķiem attiecībā uz to pieteikuma iesniedzēju pārstāvību, kuru rase vai etniskā piederība ir minoritāte. Šie mērķi attieksies uz uzaicinājumiem iesniegt pieteikumus, kas tiks izsludināti 2022. gadā. Tomēr papildu pasākumi, lai paplašinātu Komisijas darbinieku daudzveidību, būs apdraudēti, ja darba vieta pati par sevi nav pilnībā iekļaujoša. Komisija īstenos papildu pasākumus, lai veicinātu iekļautības kultūru. Tiks uzsvērta augstākā un vidējā līmeņa vadītāju būtiskā loma, tostarp padarot Komisijas daudzveidības un iekļaušanas hartu par katra dienesta vadības saistību neatņemamu daļu. Visiem darbiniekiem tiks piedāvātas regulāras mācības par neapzinātiem aizspriedumiem, tostarp saistībā ar rasi un etnisko piederību, kā arī par mijiedarbību ar citiem diskriminācijas pamatiem. Īpaša iekšēja komunikācijas kampaņa aptvers visus daudzveidības un iekļaušanas aspektus, tostarp rasu un etnisko izcelsmi. Kā daļa no ES pasākumiem tiks īstenotas īpašas personāla informētības veicināšanas darbības, piemēram, personāla pasākumi vai raksti, lai atzīmētu galvenās ar rasismu saistītās piemiņas dienas. Pasākums 2021. gadā notiks darbsemināra veidā “Kā pārtraukt klusēšanu par rasu un etnisko daudzveidību”, kurā ar savu personīgo pieredzi dalīsies vadītāji un darbinieki ar dažādu rasu vai etnisko piederību. Kopā ar preventīviem pasākumiem Komisija turpinās stingri sekot līdzi diskriminācijas, nevienlīdzības vai neiecietības gadījumiem darbā pieņemšanas procesā vai darbavietā. Tas nozīmē, ka pieteikuma iesniedzējiem un darbiniekiem būtu jājūtas drošiem, lai ziņotu par jebkādu iespējamu negodīgu, diskriminējošu vai naidīgu praksi. Komisijas politikas satvars par aizskarošu izturēšanos tiek pārskatīts, un tas nodrošinās satvaru, lai novērstu visus nevēlamas uzvedības veidus darbavietā, tostarp tos, ko veicina rasu diskriminācija. Komisija novērtēs visas savas darbības, lai veicinātu daudzveidību un iekļaušanu, salīdzinot tās ar citām valsts pārvaldes iestādēm, starptautiskām organizācijām un privātiem uzņēmumiem, un iesaistīsies regulārā dialogā ar citām ES iestādēm. Prioritāra uzmanība tiks pievērsta pasākumiem, kas īpaši attiecas uz pieteikuma iesniedzējiem un darbiniekiem ar rases vai etnisko piederību minoritātei. Komisija izvērtēs, cik efektīvas ir darbības, kas veiktas, lai līdz 2023. gadam uzlabotu savu darbinieku rasu un etnisko daudzveidību. Komisija: -rādīs piemēru kā iestāde, kas sper soļus uz priekšu, lai ievērojami uzlabotu Komisijas darbinieku reprezentativitāti, veicot pasākumus, kas vērsti uz pieņemšanu darbā un darbinieku atlasi; -aicinās citas ES iestādes veikt pasākumus saskaņā ar šo rīcības plānu, lai veicinātu daudzveidību un iekļaušanu to attiecīgajās darba vietās.