LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 224/100

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas Atzinums par tematu “Jauniešu mobilitātes veicināšana Eiropā — praktiskie aspekti un pasākumu plānošana”

(2008/C 224/23)

Francijas Valsts sekretārs Eiropas lietās Jouyet kgs savā 2007. gada 25. oktobra vēstulē, saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 262. pantu aicināja Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju izstrādāt izpētes atzinumu par tematu

“Jauniešu mobilitātes veicināšana Eiropā — praktiskie aspekti un pasākumu plānošana”.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Nodarbinātības, sociālo lietu un pilsoniskuma specializētā nodaļa atzinumu pieņēma 2008. gada 7. maijā. Ziņotājs — Rodríguez García-Caro kgs.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 445. plenārajā sesijā, kas notika 2008. gada 28. un 29. maijā (29. maija sēdē), ar 117 balsīm par, 4 balsīm pret un 1 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi

1.1 Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja atzinīgi vērtē Padomes nākamās prezidentvalsts Francijas ieinteresētību un atbalstu saistībā ar jauniešu mobilitāti Eiropā. Eiropadome Nicas sanāksmē 2000. gada decembrī pieņēma rezolūciju, minot 42 pasākumus, lai atbalstītu un sekmētu jauniešu mobilitāti. Dažus gadus vēlāk, Francijai kļūstot par jauno prezidentvalsti, atkal radusies nepārprotama interese risināt problēmas, kas ietekmē jauniešu mobilitāti Eiropā.

1.2 EESK uzskata, ka jauniešu pārrobežu mobilitātes galvenā problēma Eiropas Savienībā ir tā, ka iepriekš jau vairākkārt norādītajām problēmām nav risinājumu un ir grūti īstenot problēmu risināšanai paredzētos pasākumus. Noteikto problēmu saraksts ir tikpat apjomīgs kā pasākumu kopums, kas jāpieņem to risināšanai. Tāpēc EESK uzskata, ka nevis jāturpina atpazīt šķēršļus un jāuzskaita tās veicināšanas pasākumi, bet gan galvenokārt jārunā par pamatjautājumu, proti,, kas ir sasniegts, kas vēl jāsasniedz un kādā veidā var novērtēt rezultātus.

1.3 EESK uzskata, ka nav nepieciešams izveidot papildus ekspertu vai augsta līmeņa grupas, kas vēlreiz jau agrāk risinātus jautājumus, bet gan jāizveido darba grupa, tajā iekļaujot dažādu par mobilitātes jomu atbildīgu Komisijas ģenerāldirektorātu pārstāvjus, kas analizētu stāvokli un sistemātiski risinātu šādus jautājumus: — precizētu jau iepriekš noteiktos un aprakstītos šķēršļus; — noteiktu ES līmenī apstiprinātus efektīvus pasākumus šķēršļu pārvarēšanai, (noteikumi, direktīvas, lēmumi, rezolūcijas, ieteikumi utt.); — kā vēl neatrisinātas noteiktu tās problēmas, kas ir apzinātas un tiek risinātas likumdošanas ceļā; — noteiktu problēmas, kas ir apzinātas, bet pagaidām nav rasti piemēroti risinājumi; — noteiktu pasākumus, kas ir ierosināti, bet dalībvalstis tos nav ņēmušas vērā vai īstenojušas.

1.4 Turklāt vajadzētu sistemātiski noteikt jauniešu stāvokli, iedalot viņus dažādās mērķgrupās ar salīdzināmiem apstākļiem un līdzīgām problēmām. Tādējādi varētu noskaidrot faktorus, kas ietekmē dažādas jauniešu grupas, un selektīvi izvēlēties šīm grupām atbilstošus pasākumus, lai uzlabotu lietderību un efektivitāti, izvairoties no lēmumiem, kas visiem piemērojami vienādi.

1.5 Minētajā analīzē iekļaujamas šādas mērķgrupas: — universitāšu studenti, — jaunieši, kas ieguvuši augstāko izglītību vai arodizglītību, un uzsāk darba gaitas, — studenti, kuri iegūst profesionālo apmācību, pārmaiņus strādājot, — mākslinieki, — jaunie brīvprātīgie, — jaunie uzņēmēji, — jaunieši bez finanšu līdzekļiem, — jaunās ģimenes, kas cenšas saskaņot ģimenes un darba dzīvi vai mācības, — sociāli atstumti jaunieši, — jaunieši, kas meklē darbu, un jaunieši, kas pēdējo gadu laikā uzsākuši profesionālu karjeru.

1.6 EESK uzskata, ka nevis jāturpina šķēršļu un risinājumu meklēšanu, bet gan pietiekami īsā laikā jārealizē piemēroti pasākumi, lai visu, kas līdz šim runāts un rakstīts par mobilitāti, varētu leģitimizēt kā risinājumus mobilitātes problēmām, ar kurām saskaras jaunieši Eiropā.

1.7 Iesaistot visas ieinteresētās puses, lai mobilitāte jauniešiem kļūtu par realitāti, un aktīvāk īstenojot proaktīvu pieeju dažādām ES politikām minētajā jomā, būtu iespējamas būtiskas pārmaiņas pašreizējā situācijā.

2. Ievads

2.1 Izpētes atzinuma izstrādes pamatojums.

2.1.1 Šis dokuments ir izstrādāts kā atbilde Francijas Valsts sekretāra Eiropas lietās 2007. gada 25. oktobrī izteiktajam aicinājumam Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai sagatavot izpētes atzinumu par tematu “Jauniešu mobilitātes veicināšana Eiropā — praktiskie aspekti un pasākumu plānošana”. Atzinums tika pieprasīts sakarā ar Francijas Eiropas Savienības Padomes prezidentūru 2008. gada otrajā pusē.

2.1.2 Vienlaikus Eiropas Komisārs izglītības un apmācības lietās ir aicinājis izveidot augsta līmeņa ekspertu grupu eiropiešu mobilitātes uzlabošanai. Grupas pirmā sanāksme notika 2008. gada 24. janvārī, un tās mērķis ir noteikt pasākumus, ko varētu ieviest, lai palielinātu jauniešu apmaiņu, uzlabotu atbalstu mobilitātei arodizglītībā un pieaugušo izglītībā, kā arī veicinātu jauno mākslinieku, uzņēmumu vadītāju un brīvprātīgo mobilitāti. Ekspertu grupa plāno pabeigt darbu gada vidū, sagatavojot stratēģisku ziņojumu.

2.2 Mobilitāte Eiropas Savienībā nozīmē vairāk nekā tiesības brīvi pārvietoties.

2.2.1 Tiesības uz mobilitāti ir iekļautas Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 18. pantā. Šīs tiesības attiecībā uz izglītību un apmācību sīkāk precizētas EK dibināšanas līguma 149. panta 4. punktā un 150. panta 4. punktā. Tādējādi ES un katrai dalībvalstij jāveic nepieciešamie pasākumi, lai garantētu tiesības uz mobilitāti darba, mācību, brīvprātīga darba nolūkos vai vienkārši brīvā laika pavadīšanai.

2.2.2 Sākotnēji darba ņēmēju brīva pārvietošanās bija noteikta kā viena no Eiropas Ekonomikas kopienas četrām pamatbrīvībām, līdztekus brīvai preču, kapitāla un pakalpojumu apritei, kas ir ES pilsoņu mobilitātes pamatā. Lai nodrošinātu darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, būtiski tika uzlabota Kopienas likumdošana (īpaši saistībā ar sociālajiem pakalpojumiem), un tas ietekmēja arī ģimenes locekļu pārvietošanos ES. Vēlāk, ieviešot Kopienas izglītības, apmācību un izpētes programmas, sāka rasties daudzi citi šķēršļi pārrobežu mobilitātei.

2.2.3 Gadu gaitā daudzos dokumentos dažādās jomās tika norādīts uz mobilitāti ierobežojošiem traucējumiem un piedāvāti, aprakstīti un dažreiz arī īstenoti efektīvi risinājumi, kas ļāva novērst šķēršļus tam, lai ES iedzīvotāji pārvietotos un uzturētos ārpus izcelsmes valstīm.

2.2.4 Laika gaitā tomēr ir pierādījies, ka ne vienmēr pietiek tikai ar šķēršļu noteikšanu un ierosinājumiem to novēršanai vai problēmu, kas kavē brīvu pārvietošanos un mobilitāti, atrisināšanai. Eiropas iestāžu publicētajos dažādajos dokumentos vairākkārt uzsvērtas tās pašas problēmas un pat ierosināti korektīvi pasākumi, lai gan tie bijuši ierosināti jau agrāk, taču bieži nav tikuši ieviesti.

2.2.5 EESK apzinās, ka konkrētu mobilitātes problēmu risināšana var būt sarežģīta. Tomēr Komiteja ir arī norādījusi, ka vēlme risināt šīs problēmas ne vienmēr ir nozīmē pietiekamu izpratnei par to, cik svarīga iedzīvotājiem ir tas, lai administratīvie un juridiskie šķēršļi viņu mobilitātei tiktu novērsti.

2.2.6 No juridiskā viedokļa iespēja risināt mobilitātes problēmas, īstenojot dažādus pasākumus, ir tieši ir atkarīga no piemērojamo tiesību aktu izvēles. Jo vairāk ieteikumu vai rezolūciju izmanto, jo lielāka ir iespēja, ka ierosinātie pasākumi netiks īstenoti visās dalībvalstīs. Lai gan Komisijai dažreiz jāvēršas Tiesā, lai panāktu direktīvas noteikumu transponēšanu dalībvalsts tiesību aktos, ierosinātie pasākumi kļūst neefektīvi, ja netiek ievēroti vienkārši ieteikumi.

2.2.7 Lai arī laika gaitā juridiskos šķēršļus ir nomainījuši praktiskāka rakstura problēmas, kas saistītas ar valodu zināšanām, finanšu resursu pieejamību mobilitātes īstenošanai, informāciju, jauniešu interesi utt., tomēr nepašaubāmi ES arī turpmāk būs svarīgi tādi juridiski un praktiski aspekti kā kvalifikāciju atzīšana.

2.2.8 EESK pēc Eiropas iestāžu pieprasījuma un savas iniciatīvas vairākkārt ir izteikusi viedokli par šo svarīgo jautājumu, kas tieši ietekmē ES iedzīvotājus. Savos atzinumos EESK ir noteikusi vai apstiprinājusi visdažādāko šķēršļu pastāvēšanu, un ir atbalstījusi vai piedāvājusi dažādus risinājumus. EESK kā organizētas pilsoniskās sabiedrības pārstāve turpinās aktīvi iesaistīties jebkādu problēmu risināšanā, kas ietekmē ES pilsoņu tiesību uz mobilitāti īstenošanu Eiropas Savienībā.

3. Analīze par mobilitātes šķēršļiem Eiropas Savienībā

3.1 Zaļajā grāmatā par izglītību, apmācībām un izpēti: šķēršļi pārrobežu mobilitātei (1) apkopota iepriekšējā pieredze, šķēršļi un mobilitātes iespējas cilvēkiem, kas Eiropas Savienībā pārvietojas, lai iegūtu izglītību. EESK sagatavoja atzinumu par šo tematu (2), piedāvājot dažādus risinājumus, kas papildina Zaļajā grāmatā sniegtos risinājumus. Atzinumā minēts: “Līgumos ietvertie materiālie nosacījumi ir stingrāki par cilvēcisko aspektu. Rezultātā preču aprite Kopienā ir daudz vienkāršāka nekā cilvēku pārvietošanās. Tāpēc ir nepieciešama politiska vienošanās, kas sekmētu patiesākas pilsoniskās Eiropas izveidi.”

3.2 Daži no dokumentā minētajiem šķēršļiem ir likvidēti, citas problēmas joprojām tiek risinātas, tomēr ir jautājumi, kas joprojām ir tikpat problemātiski vai kļuvuši vēl problemātiskāki. Šie šķēršļi ir saistīti ar tādiem jautājumiem kā tiesības uz dzīvesvietu, kvalifikāciju atzīšana, stipendiju pārvedamības trūkums, katras dalībvalsts nodokļu sistēma, sociālā aizsardzība utt. Papildus juridiskajām problēmām pastāv arī šķēršļi saistībā ar valodas un kultūras problēmām, pieejamās informācijas trūkumu uzņēmējvalstī, ikdienas dzīvi uzņēmējvalstī utt. Minētās problēmas daudzos gadījumos ir aktuālas arī šobrīd.

3.3 2000. gada 14. decembrī Eiropadomes Nicas sanāksmē pieņēma rezolūciju par Mobilitātes rīcības plānu (3). Rezolūcijas pamatā ir 2000. gada marta Eiropadomes Lisabonas sanāksmes secinājumi, kuros atzīta steidzamā nepieciešamība pārvarēt mobilitātes šķēršļus, ar kuriem saskaras ES pilsoņi, lai radītu izpratni par Eiropu kā īstu zināšanu telpu. Rezolūcijā minēti 42 pasākumi mobilitātes šķēršļu pārvarēšanai.

3.3.1 Pasākumi ir grupēti, ievērojot šādus principus: — Eiropas mobilitātes stratēģijas pieņemšana; — iedzīvotāju apmācība, lai viņi varētu sniegt informāciju par jautājumiem saistībā ar mobilitāti; — daudzvalodības sekmēšana; — informācijas par mobilitāti pieejamības atvieglošana; — mobilitātes plāna izstrāde; — iedziļināšanās mobilitātes finansēšanas iespējās; — mobilitātes demokratizēšana, padarot to finansiāli un sociāli pieejamu visiem; — jaunu mobilitātes veidu ieviešana; — interesentu apkalpošanas iespēju uzlabošana; — mobilitātes pasākumu plāna pieejamības vienkāršošana; — noteikta statusa piešķiršana cilvēkiem, kuri izvēlas mobilitātes iespējas; — diplomu un apmācību atzīšanas un atbilstības sistēmas izstrāde; — iegūtās pieredzes atzīšana; — mobilitātes perioda atzīšana.

3.3.2 Rezolūcijā par prioritāriem noteikti šādi pasākumi: — daudzvalodības sekmēšana; — portāla izveide, piedāvājot dažādus informācijas avotus par mobilitāti; — mobilitātes periodu atzīšana, īpaši attiecībā uz diplomu programmām; — mobilitātes pasākumu organizētāju apmācība, lai viņi varētu sniegt ieteikumus un izstrādāt mobilitātes projektus; — mobilitātes kvalitātes hartas formulēšana un pieņemšana; — esošo mobilitātes programmu un parau prakses uzskaite; — saiknes izveide mobilitātes pasākumu finansējumam, ko nodrošina dažādas ieinteresētās puses.

3.4 Eiropas Parlamenta un Padomes pieņemtā pirmā rekomendācijā 2001/613/EK par studentu, personu, kas iegūst izglītību, brīvprātīgo, skolotāju un pasniedzēju mobilitāti Kopienā bija pirmais ieteikums, lai atvieglotu Kopienas rīcības plāna īstenošanu mobilitātes jomā (4). EESK izstrādāja atzinumu (5) par šo rekomendāciju, piebilstot, ka “Patiesa mobilitāte bez šķēršļiem ir priekšnoteikums Eiropas integrācijai — pilsoniskai Eiropai un konkurētspējas veicināšanai starptautiskajā līmenī”.

3.4.1 Rekomendācijā dalībvalstīm izteikts aicinājums — novērst visus juridiskos un administratīvos šķēršļus mobilitātei; — samazināt šķēršļus valodu un kultūras jomā, mudinot apgūt vismaz divas valodas; — veicināt dažādus finansiāla atbalsta pasākumus, sekmējot stipendiju pārvedamību; — sekmēt Eiropas kvalifikācijas telpu; — veicināt pieeju jebkurai noderīgai informācijai.

3.4.2 Turklāt studentiem, personām, kas iegūst izglītību, brīvprātīgajiem jauniešiem, skolotājiem un pasniedzējiem tiek piedāvāta virkne īpašu pasākumu.

3.5 Pašiniciatīvas atzinumā par tematu “Baltā grāmata: jaunatnes politika” (6) saistībā ar mobilitāti EESK norādīja, ka “Pašlaik vairākumam jauniešu šīs tiesības vēl aizvien ir teorētiskā līmenī. Kā iemeslus tam var minēt iespēju un resursu trūkumu, mobilitātes vērtības neatzīšanu pēc būtības un ar mobilitātes iespēju izmantošanas rezultātā apgūtās prasmes, iespēju nevienlīdzīgu sadalījumu, pretestību sociālajā un kultūras jomā, neatzīstot mobilitātes ideju, juridiskos un administratīvos šķēršļus. Tāpēc īpaša uzmanība ir jāpievērš administratīviem šķēršļiem dalībvalstīs attiecībā uz sociālo nodrošinājumu (īpaši apdrošināšanu bezdarba gadījumā), nodokļu sistēmu, tiesībām uz dzīvesvietu un prasmju atzīšanu, kas iegūtas formālā, neformālā veidā vai arī izmantojot interešu izglītības iespējas”.

3.6 Lai gan Eiropas iestādes ir vairākkārt centušās atrisināt Zaļajā grāmatā apskatītās problēmas, kas sarežģī mobilitātes iespējas jauniešiem, skolotājiem, pasniedzējiem un pētniekiem, neskatoties uz Mobilitātes rīcības plānā paustajiem labajiem nodomiem, daudzas no šīm problēmām joprojām ir aktuālas.

3.7 Tomēr var minēt dažus tiesību aktus, kas izstrādāti, lai risinātu pastāvošās problēmas, piemēram, turpmāk minētie.

3.7.1 Pieņemtie tiesību akti: — Direktīva Nr. 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā (7); — Regula Nr. 1408/71, ko aizstāj regula Nr. 883/2004, par sociālās nodrošināšanas sistēmu (8); — Lēmums Nr. 2241/2004/EK par vienotu Kopienas sistēmu kvalifikāciju un kompetenču pārskatāmībai (Europass) (9); — Direktīva Nr. 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (10); — Eiropas Parlamenta un Padomes rekomendācija Nr. 2006/961/EK par pārrobežu mobilitāti Kopienā izglītības un mācību nolūkā: Eiropas Mobilitātes kvalitātes harta (11); — Eiropas Parlamenta un Padomes rekomendācija Nr. 3662/07 par Eiropas kvalifikācijas pamatprogrammas izveidi mūžizglītības jomā (12).

3.7.2 Pasākumi, kuri šobrīd tiek īstenoti: — Eiropas kredītu sistēma arodizglītības un apmācību jomā; — to kompetenču atzīšana, kas iegūtas, veicot brīvprātīgu darbību (13); — jauna daudzvalodības pamatstratēģija (14).

3.8 EESK savos atzinumos jau ir izteikusi viedokli par minētajiem jautājumiem. Komiteja ir izklāstījusi arī savu nostāju attiecībā uz dažādiem aspektiem, kas kopumā tieši ietekmē ES pilsoņu un īpaši jauniešu mobilitāti. Konkrēti runājot, šobrīd tiek pieņemti lēmumi, lai risinātu problēmas saistībā ar jauno eiropiešu mobilitāti, bet nav pietiekami apskatīti atsevišķi svarīgi aspekti attiecībā uz mobilitātes veicināšanu un atvieglošanu.

3.9 Visbeidzot ir jāatceras, ka sabiedrības rīcībā ir konkrēti instrumenti, kurus iespējams sekmēt un uzlabot to darbību. Viens būtisks piemērs ir Eiropas darba mobilitātes portāls (EURES). Portāla datu bāzēm jābūt vieglāk pieejamām un tās būtu regulāri jāatjauno, turklāt nepieciešams kontrolēt portālā ievietoto informāciju, jo dažkārt tā var būt pārāk īsa. Pirmām kārtām šim portālam un tīklam jābūt atpazīstamam.

3.10 Minētā sakarā ES iestādēm būtu jāvaicā Eiropas jauniešiem, cik daudz viņi patiesībā zina par dažādām iniciatīvām, kas paredzētas mobilitātes veicināšanai. Cik daudzi zina, kas ir Europass, Youthpass vai Eiropas Mobilitātes kvalitātes harta? Vai dalībvalstis pietiekami izplata informāciju? Kādas mobilitātes programmas, izņemot Erasmus, Eiropas jauniešiem vēl ir zināmas? EESK uzskata, ka informācijas izplatīšana par daudzajiem mūsu rīcībā esošajiem resursiem ir vēl viens veids, kā novērst mobilitātes šķēršļus.

4. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas nostāja jautājumā par Eiropas jauniešu pārrobežu mobilitāti

4.1 EESK uzskata, ka lielākais šķērslis Eiropas jauniešiem ir risinājumu trūkums bieži apskatītām problēmām, un nespēja īstenot pasākumus, kas bieži vien tiek ieteikti kā risinājumi.

4.2 EESK uzskata, ka daudz svarīgāk ir veltīt centienus efektīvai piedāvāto pasākumu īstenošanai, nevis izveidot jaunas ekspertu grupas, kas konstatē, ka jau iepriekš atzītās problēmas tiek risinātas.

4.3 Tas nenozīmē, ka nav jāuzsver patiesās grūtības, ar kurām saskaras Eiropas jaunieši, piedaloties mobilitātes un apmaiņas pasākumos saistībā ar mūžizglītību (15) un Erasmus Mundus (16), Youth in Action (17) un Culture (18) programmām. Tomēr EESK uzskata, ka vispirms ir jāveic iepriekšējs novērtējums. Jāapstājas un aktīvi jāpārdomā pašreizējais stāvoklis mobilitātes jomā, kas tik tieši ietekmē Eiropas jauniešus.

4.4 EESK uzskata, ka būtu jāizveido to Komisijas par šo jomu atbildīgo dažādo ģenerāldirektorātu koordinācijas grupa. Darba grupas īpašais uzdevums būtu veikt vispusīgu situācijas analīzi, izvirzot šādus pamatmērķus: — noteikt jau iepriekš minētos un aprakstītos šķēršļus; — noteikt efektīvus pasākumus šķēršļu pārvarēšanai, apstiprinot tos ES līmenī (noteikumi, direktīvas, lēmumi, rezolūcijas, ieteikumi utt.); — noteikt tās vēl neatrisinātās problēmas, kas ir apzinātas un tiek risinātas likumdošanas ceļā; — noteikt problēmas, kas ir apzinātas, bet pagaidām tām nav risinājumu; — noteikt pasākumus, kas ir ierosināti, bet dalībvalstis tos nav ņēmušas vērā vai īstenojušas.

4.5 Pēc šīs vispārējās analīzes nākamajā posmā būtu metodoloģiski jādefinē jauniešu stāvoklis, nosakot dažādas mērķa grupas ar salīdzināmiem apstākļiem un līdzīgām problēmām, kā norādīts šī dokumenta 1.5. punktā.

4.6 Pamatojoties uz šo analīzi un ņemot vērā dažādu minēto grupu pilnīgi atšķirīgos apstākļus, ES iestādes un dalībvalstis varētu veikt daudz konkrētākus, nevis tikai vispārējus pasākumus. Tādējādi varētu uzlabot pasākumu lietderību un mobilitātes problēmu risināšanas efektivitāti.

4.7 EESK kā organizētas pilsoniskās sabiedrības pārstāve un konsultatīva struktūra, kurai ir plaša pieredze mobilitātes problēmu analīzes un problēmu risinājumu ierosināšanas jomā, īpaši attiecībā uz jauniešu stāvokļa uzlabošanu darba tirgū, (19) labprāt sadarbotos ar Eiropas Komisiju, lai sasniegtu iepriekš minētos mērķus. Gados jaunu darba ņēmēju mobilitātes veicināšanai jāīsteno īpaši pasākumi, ko vēl pastiprinātu noteikumi par tiesību pārnesamību, kuri piemērojami visiem iedzīvotājiem. EESK, pateicoties savai pieredzei un tuvumam sabiedrībai, ir būtiska partnere šajā jomā.

4.8 Tomēr EESK saprot, ka pasākumi tiek īstenoti, lai risinātu konkrētas problēmas, kas pagātnē mobilitātei patiešām radīja juridiskus un administratīvus šķēršļus, kas izzūd. Taču ir jāuzsver, ka joprojām pastāv nopietni traucējumi. Kā raksturīgu piemēru var minēt zināšanu un prasmju atzīšanu un apstiprināšanu. Viens no iespējamiem risinājumiem varētu būt Eiropas kvalifikācijas programma, bet problēmas saistībā ar tās izmantošanu jau ir apskatītas attiecīgā EESK atzinumā (20).

4.9 Papildus iepriekš minētajam un atbilstoši EESK atzinumiem raksturīgajai konstruktīvajai kritikai, Komiteja vienmēr atbalstīs jebkuru iniciatīvu, lai novērstu šķēršļus, kas kavē iedzīvotājus izmantot tiesības uz mobilitāti un brīvu pārvietošanos. Tomēr dažkārt šie šķēršļi saistīti ar situācijām, kas neattiecas uz tiesiskajiem vai administratīvajiem jautājumiem, piemēram, finanšu resursu trūkums jauniešiem, kas vēlas piedalīties mobilitātes iniciatīvās, un tādēļ viņi nevar ceļot, lai piedalītos minētajās programmās, problēmas ar valodu apguvi, kas rada nepārvaramu šķērsli ceļošanai uz citām valstīm, nedrošība par gaidāmo situāciju uzturēšanās valstī, par kuru, iespējams, nav nekādas informācijas. Neapšaubāmi tās ir situācijas, kuru risināšanai nav vajadzīgas nozīmīgas juridiski pasākumi, bet jāveltī visi iespējamie centieni. Tādi dokumenti kā Mobilitātes rīcības plāns jau ietver pasākumus, kas ierosināti mobilitātes uzlabošanai, finanšu apvienībām, mobilitātes demokratizēšanai, padarot to finansiāli pieejamu, apkalpošanas iespēju uzlabošanai, noteikta statusa piešķiršanai utt.

4.10 Nobeigumā EESK vēlas uzsvērt, ka nepieciešams ne tikai, turpināt šķēršļu un risinājumus apzināšanu bet arī īstenot atbilstošus pasākumus pietiekami īsā laikā, lai visu, kas jau plaši runāts un rakstīts par mobilitāti varētu leģitimizēt. Iesaistot visas ieinteresētās puses un izmantojot aktīvāku pieeju dažādām ES politikām minētajā jomā, būtu iespējams panākt būtiskas izmaiņas.

Briselē, 2008. gada 29. maijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Dimitris DIMITRIADIS

(1) COM(96) 462 galīgā redakcija.

(2) Skat. EESK 1997. gada 29. februāra atzinumu par tematu “Green Paper on education, training and research: obstacles to cross-frontier mobility” (nav pieejams latviešu val.), ziņotājs — Rodríguez García-Caro kgs, OV C 133, 28.4.1997., 3.1.2. punkts.

(3) OV C 371., 23.12.2000.

(4) OV L 215, 9.8.2001.

(5) Skat. EESK 2000. gada 27. aprīļa atzinumu par tematu “Proposal for a recommendation of the European Parliament and of the Council on mobility within the Community for students, persons undergoing training, young volunteers, teachers and trainers” (nav pieejams latviešu val.), ziņotāja — Hornung-Draus kdze, OV C 168, 16.6.2000., 1.3. punkts.

(6) Skat. EESK 2000. gada 29. novembra atzinumu par tematu “White Paper: Youth Policy” (nav pieejams latviešu val.), ziņotāja — Hassett kdze, OV C 116, 20.4.2001.

(7) OV L 158, 30.4.2004.

(8) OV L 166, 30.4.2004.

(9) OV L 390, 31.12.2004.

(10) OV L 255, 30.9.2005.

(11) OV L 394, 30.12.2006.

(12) PE-CONS 3662/07.

(13) Skat. EESK 2006. gada 13. decembra atzinumu par tematu “Brīvprātīga darbība: tās loma Eiropas sabiedrībā un tās ietekme”, ziņotāja — Koller kdze, līdzziņotāja — zu Eulenburg kdze, OV C 325, 30.12.2006.

(14) Skat. EESK 2006. gada 26. oktobra atzinumu par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Jauna daudzvalodības pamatstratēģija””, ziņotāja — Le Nouail-Marlière kdze, OV C 324, 30.12.2006.

(15) OV L 327, 24.11.2006.

(16) OV L 345, 31.12.2003.

(17) OV L 327, 24.11 2006.

(18) OV L 372, 27.12.2006.

(19) Skat. EESK 2008. gada 12. marta atzinumu par tematu “Sociālo partneru loma jauniešu nodarbinātības veicināšanā”, ziņotājs — Soares kgs, līdzziņotāja — Päärendson kdze, CESE 500/2008.

(20) Skat. EESK 2007. gada 30. maija atzinumu par tematu “Priekšlikums: Eiropas Parlamenta un Padomes ieteikums par Eiropas Kvalifikāciju ietvarstruktūras izveidošanu mūžizglītībai”, ziņotājs — Rodríguez García-Caro kgs, OV C 175, 27.7.2007.