EIROPAS KOMISIJA Strasbūrā, 29.5.2018 COM(2018) 375 final 2018/0196(COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu Plus, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un finanšu noteikumus attiecībā uz tiem un uz Patvēruma un migrācijas fondu, Iekšējās drošības fondu un Robežu pārvaldības un vīzu instrumentu



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Komisija 2018. gada 2. maijā pieņēma priekšlikumu nākamajai daudzgadu finanšu shēmai 2021.–2027. gadam. Pārdomu dokumentā par ES finansēm, ex post izvērtējumā un sabiedriskajā apspriešanā par galveno mērķi tika izvirzīta administratīvā vienkāršošana. Pieredze liecina, ka noteikumi ir pārāk sarežģīti un sadrumstaloti starp fondiem un finansējuma veidiem, un tas rada nevajadzīgu slogu programmu vadītājiem un galasaņēmējiem. Šajā priekšlikumā par Kopīgo noteikumu regulu ("KNR") ir izklāstīti kopīgi noteikumi attiecībā uz septiņiem dalītā pārvaldībā īstenotiem fondiem. Šis priekšlikumu neaizstāj spēkā esošo Regulu (ES) Nr. 1303/2013, ar ko turpina reglamentēt programmas, kuras pieņemtas 2014.–2020. gada periodam. Priekšlikums samazina noteikumu sadrumstalotību, nodrošinot vienotu pamatnoteikumu kopumu septiņiem fondiem: ·KF: Kohēzijas fonds ·EJZF: Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonds ·ERAF: Eiropas Reģionālās attīstības fonds ·ESF+: Eiropas Sociālais fonds Plus ·AMIF: Patvēruma un migrācijas fonds ·BMVI: Robežu pārvaldības un vīzu instruments ·IDF: Iekšējās drošības fonds Šie priekšlikumi, kurus paredzēts piemērot no 2021. gada 1. janvāra, tiek iesniegti 27 dalībvalstu Savienībai atbilstoši Eiropadomes 2017. gada 29. martā saņemtajam Apvienotās Karalistes paziņojumam par nodomu izstāties ko Eiropas Savienības un Euratom, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 317. pantā ir noteikts, ka Komisijai sadarbībā ar dalībvalstīm ir jāuzņemas atbildība par budžeta izpildi atbilstīgi to regulu noteikumiem, kas pieņemtas saskaņā ar LESD 322. pantu. LESD 322. panta 1. punkta a) apakšpunktā ir noteikts juridiskais pamats to regulu pieņemšanai, ar ko nosaka finanšu noteikumus, kuros jo īpaši nosaka budžeta apstiprināšanas un īstenošanas, kā arī aprēķinu uzrādīšanas un revīzijas procedūru. Subsidiaritātes princips neattiecas uz finanšu noteikumiem, par kuriem ir skaidrs, ka tikai pati Savienība var rīkoties vai pat tai ir jārīkojas. ES rīcība attiecībā uz Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem ir pamatota ar LESD 174. pantā noteiktajiem mērķiem. Tiesības rīkoties ir paredzētas LESD 175. pantā, kas skaidri aicina Savienību īstenot šo politiku, izmantojot struktūrfondus, sasaistē ar 177. pantu, kurā ir definēta Kohēzijas fonda nozīme. ESF, ERAF un kohēzijas fonda mērķi ir noteikti attiecīgi LESD 162., 176. un 177. pantā. Darbības, kas attiecas uz zivsaimniecību, pamatojas uz LESD 39. pantu. LESD 174. pantā ir noteikts, ka īpaša uzmanība ir jāvelta lauku apvidiem, apvidiem, kurus skar rūpniecības restrukturizācija, kā arī reģioniem, kuros ir būtiska un pastāvīga ekonomiska vai demogrāfiska atpalicība. Minētajos reģionos ietilpst galējie ziemeļu reģioni ar mazu iedzīvotāju blīvumu, kā arī salas un pārrobežu un kalnu reģioni. LESD 349. pantā ir noteikts, ka ir jāpieņem īpaši pasākumi, ņemot vērā tālāko reģionu struktūras sociālo un ekonomisko stāvokli, ko sarežģī noteiktas īpatnības, kuras būtiski ierobežo šo reģionu attīstību. Regula, ar ko izveido Patvēruma un migrācijas fondu, balstās uz LESD 78. panta 2. punktu un 79. panta 2. un 4. pantu. Regula, ar ko Integrētās robežu pārvaldības fonda ietvaros izveido finansiālā atbalsta instrumentu robežu pārvaldībai un vīzām, ir balstīta uz LESD 77. panta 2. punktu. Regula, ar ko izveido Iekšējās drošības fondu, balstās uz LESD 82. panta 1. punktu, 84. pantu un 87. panta 2. punktu. LESD 317. pantā ir noteikts juridiskais pamats vienotu tiesību normu kopumam attiecībā uz budžeta izpildi sadarbībā ar dalībvalstīm. LESD 322. pantā noteikta to darbības joma un izveides procedūras.

Iepriekšminēto atsevišķo fondu subsidiaritāte un proporcionalitāte katram fondam ir noteikta paskaidrojuma rakstā. Tomēr KNR veic papildu ieguldījumus: ·attiecībā uz subsidiaritāti, veicinot dalītās pārvaldības principu: ciktāl programmas ir nevis tiešā Eiropas Komisijas pārvaldībā, bet tiek īstenotas partnerībā ar dalībvalstīm. ·attiecībā uz proporcionalitātes principu, vienādojot un konsolidējot noteikumus (un tādējādi samazinot slogu ieinteresētajām personām). LESD 11. pantā noteikts, ka, nosakot un īstenojot Savienības politiku un darbības, tajās jāparedz vides aizsardzības prasības, lai veicinātu noturīgu attīstību, un tas tiek risināts šajā regulā. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI Dažādajiem fondiem ir savi izvērtējumi, un daudzi konstatējumi visvairāk attiecas uz to konkrētajām regulām. Šādi ir galvenie konstatējumi, kas piemērojami KNR. 1. Vienkāršošana: vajadzība samazināt administratīvo slogu. Šāds bija galvenais un atkārtoti paustais konstatējums visu fondu izvērtējumā: ·ERAF un Kohēzijas fonda ex post izvērtējumos konstatēts, ka pārvaldības, kontroles un revīzijas sistēmas ir pārāk sarežģītas. Tas izraisīja administratīvo nenoteiktību un īstenošanas aizkavēšanu. Sarežģītība bija īpašs apgrūtinājums ES-15 valstīs, kam iedalīts relatīvi mazāks finansējums; šis fakts liecina par vajadzību ievērot proporcionalitātes principu. ·ESF izvērtējumā tika konstatēts, ka gan finansēšanas noteikumi (t. i., instrumentu klāsts un kombinācija), gan īstenošanas process ir jāvienkāršo. ·EJZF izvērtējumā arī tika konstatēts, ka administratīvais slogs ir pārāk liels. Pieteikumu iesniegšanas posmā tas bija traucēklis stimulam pieteikties uz atbalstu. Turklāt šķita, ka konkrētu projektu sarežģītība radījusi šķēršļus potenciālajiem saņēmējiem, jo īpaši gadījumos, kad bija iesaistīts liels partneru tīkls. ·AMIF, BMVI un IDF attiecīgo komponentu starpposma novērtējumos arī tika konstatēts, ka ir vajadzīga vienkāršošana. Īpaši tika ieteikta vienkāršotu izmaksu iespēju izmantošana. Šis aspekts ir risināts visā KNR. Vērā ņemami piemēri ir V sadaļa (piemēram, vienkāršotas izmaksu iespējas, maksājumi, kas pamatojas uz nosacījumu izpildi, īpašu noteikumu atcelšana lieliem projektiem un investīcijas, kas rada ieņēmumus) un VI sadaļa (vienkāršota un samērīgāka kontrole un revīzija). 2. Vajadzība pēc elastīguma, lai reaģētu uz jaunām vajadzībām: ·ERAF un Kohēzijas fonda ex post izvērtējumos tika secināts, ka programmu pielāgošana ekonomikas krīzes laikā 2007.–2013. gada periodā bija ļoti gudra rīcība, tāpēc šī pieeja būtu jāizmanto arī turpmāk. ·ESF ex post izvērtējumā kā viens no galvenajiem uzlabojumu aspektiem ir norādīta elastība. ·AMIF, BMVI un IDF iepriekšējo programmu starpposma novērtējumi liecina, ka minētie fondi pienācīgi reaģēja migrācijas un drošības krīzes situācijās. Tomēr finansējuma piešķiršanai ir vajadzīgi elastīgāki mehānismi. Šis aspekts ir aplūkots III sadaļā (kas bez nepieciešamības grozīt programmu ļauj veikt relatīvi nelielus pārvietojumus) un II sadaļā (programmas piešķīrumi ir noteikti pirmajiem 5 gadiem, un pēc tam pēdējo 2 gadu laikā līdzekļus piešķir, pamatojoties uz pārskatu), savukārt papildu noteikumi attiecībā uz AMIF, BMVI un IDF ir izklāstīti konkrētu fondu regulās. Turklāt iespēja izmantot InvestEU garantiju mehānismu palielina dalībvalstu elastību. 3. Finanšu instrumentu (FI) potenciāls: ·ERAF un Kohēzijas fonda ex post izvērtējumos tika konstatēts, ka dažās politikas jomās investīciju finansēšanai FI varētu izmantot efektīvāk, taču ir kavējumi īstenošanā un to plašāka izmantošana ir apgrūtināta. ·EaSI vidusposma novērtējumā tika konstatēts, ka dažādi noteikumi apgrūtina papildināmības starp fondiem izmantošanu. Izvērtējumā ieteikts racionalizēt un saskaņot FI noteikumus.

Šis aspekts ir aplūkots V sadaļā, ar ko vienkāršo FI īstenošanu, saskaņojot daudzus noteikumus ar noteikumiem par dotācijām. •Sabiedriskā apspriešana Komisija veica šādas sabiedriskās apspriešanas: ·ES fondi kohēzijas politikas jomā (no 2018. gada 10. janvāra līdz 9. martam); ·apspriešanās ar ieinteresētajām personām EJZF ex post izvērtējuma kontekstā (no 2016. gada februāra līdz maijam); ·ES fondi migrācijas jomā (no 2018. gada 10. janvāra līdz 9. martam); ·ES fondi drošības jomā (no 2018. gada 10. janvāra līdz 9. martam). Apspriešanās ar ieinteresētajām personām noveda pie līdzīgas atziņas kā ex post izvērtējumi — galvenais secinājums attiecībā uz KNR ir vienkāršošana (jo īpaši attiecībā uz revīzijas un kontroles procedūrām), kam seko elastība. ·Kohēzijas politikas apspriešanā ieinteresētās personas norādīja, ka galvenais šķērslis panākumiem ir sarežģītās procedūras, kam seko apjomīgās revīzijas un kontroles prasības, elastības trūkums, grūtības nodrošināt finansiālo ilgtspēju un maksājumu kavējumi. ·EJZF gadījumā sarežģītās administratīvās prasības tiek uzskatītas par lielāko trūkumu, un daudzas ieinteresētās personas pieprasa radikālu vienkāršošanu un elastību. Tiek uzskatīts, ka intervences loģika ir pārāk neelastīga un neļauj dalībvalstīm ņemt vērā savas īpatnības. ·No apspriešanās migrācijas un drošības jomā izrietēja, ka respondenti stingri atbalsta vienkāršāku īstenošanu un lielāku elastību (jo īpaši saistībā ar spēju reaģēt uz migrācijas un drošības krīzēm). Ieinteresēto personu paustās bažas tiek risinātas dažādos vienkāršošanas pasākumos visā KNR (sk. turpmāk). •Zinātība un administratīvās izmaksas Kas attiecas uz zinātību, tika sasaukta augsta līmeņa ekspertu grupa, lai apspriestu kohēzijas politikas vienkāršošanu. Tā izdarīja šādus secinājumus. ·Dažādiem ES fondiem piemērojamo noteikumu saskaņošana. Šis jautājums daļēji ir risināts pašreizējās regulas piemērošanas jomā. ·Mazāks noteikumu apjoms, skaidrāki un īsāki noteikumi. Kā norādīts iepriekš, pašreizējā regulā ir paredzēti vairāki vienkāršojumi. ·Patiesa subsidiaritāte un proporcionalitāte: daudz lielākā mērā paļaušanās uz valstu pārvaldības un kontroles sistēmām un procedūrām. Šis jautājums ir risināts VI sadaļā (sk. turpmāk). ·Stabila, bet elastīga sistēma: nav nepieciešamības atkārtoti nozīmēt iestādes nākamajam plānošanas periodam. Arī programmu grozīšanai vajadzētu būt vienkāršākai. Tas ir risināts attiecīgi VI un III sadaļā. ·Vienotas revīzijas princips: vienotās revīzijas principa paplašināšana. Šis jautājums ir risināts VI sadaļā. Ir pierādījumi, ka ERAF un Kohēzijas fonda administrēšana rada ievērojamas administratīvās izmaksas, nesenā pētījumā tika aplēsts, ka ERAF tās veido vidēji 3 % no programmas izmaksām, bet Kohēzijas fondam – 2,2 %. Administratīvais slogs saņēmējiem (tostarp MVU) ir augstāks.

Daudzus KNR vienkāršojumus ir grūti izteikt skaitļos iepriekš, taču pētījumā ir aplēsts, ka: ·plašāka vienkāršotu izmaksu iespēju (vai maksājumu, kas pamatojas uz nosacījumu izpildi) izmantošana attiecībā uz ERAF un Kohēzijas fonda finansējumu varētu ievērojami samazināt kopējās administratīvās izmaksas — par 20–25 %, ja šīs iespējas tiktu piemērotas vispārēji. ·Samērīgāka kontroles un revīzijas pieeja būtiski samazinātu verifikāciju skaitu, kā arī revīzijas slogu t. s. zema riska programmām, tādējādi ERAF un Kohēzijas fonda kopējās administratīvās izmaksas samazinātos par 2–3 %, bet zema riska programmās — vēl lielākā apmērā. •Ietekmes novērtējums Uz pašu KNR neattiecas ietekmes novērtējums, jo tā paredz kopīgus noteikumus un īstenošanas mehānismu attiecībā uz citām rīcībpolitikām. Katram no saistītajiem fondiem tiek sniegts savs ietekmes novērtējums. •E-kohēzija un datu apmaiņa 2014.–2020. gada perioda programmām, izņemot AMIF, BMVI un IDF iepriekšējās programmas, bija vajadzīga elektroniskas datu apmaiņas sistēma, kurā ar datiem apmainījās saņēmēji un vadošās iestādes, kā arī dažādās pārvaldības un kontroles sistēmas iestādes. Pašreizējā regula turpina līdzšinējo pieeju, un tajā ir sīkāk izstrādāti daži datu vākšanas aspekti. Visus datus, kas vajadzīgi īstenošanas progresa (ieskaitot programmu rezultātus un veikumu) uzraudzībai, Komisijai turpmāk nosūtīs elektroniski reizi divos mēnešos, kas nozīmē, ka atvērto datu platformā dati tiks atjaunināti gandrīz reāllaikā. Tāpat elektroniskā veidā īpašā tīmekļa vietnē, ko administrēs vadošā iestāde, būs pieejami dati par saņēmējiem un darbībām. Tas nodrošinās sasniegumu lielāku redzamību un labāku komunikāciju. •Pamattiesības Ieviešot veicinošu nosacījumu, kas nodrošina ES Pamattiesību hartas ievērošanu, šai regulai būs pozitīva ietekme uz visu pamattiesību ievērošanu un aizsardzību visu septiņu fondu pārvaldībā. Tiesiskuma ievērošana ir iekļauta atsevišķā regulā, kura pamatojas uz LESD 322. pantu. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Komisijas priekšlikumā par daudzgadu finanšu shēmu 2021.–2027. gada periodam ekonomikas, sociālajai un teritoriālajai kohēzijai ir paredzēta summa 330 miljardu EUR apmērā. Kohēzijas politika kopā 330 624 Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) 200 629 ·Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei 190 752 ·Eiropas teritoriālā sadarbība 8430 ·Tālākie reģioni un mazapdzīvoti apgabali 1447 Kohēzijas fonds (KF) 41 349 ·t. sk. iemaksas EISI "Transports" 10 000 Eiropas Sociālais fonds Plus (1) 88 646 (1) Šajā summā nav iekļauta summa par veselības aprūpi, nodarbinātību un sociālo inovāciju (1042 miljoni EUR). Šīs ir lielākās finanšu pozīcijas, uz kurām attiecas KNR. Komisijas priekšlikums par EJZF, AMIF, BMVI un IDF finansēšanu tiks iekļauts konkrētu fondu regulās. 5.REGULAS SATURA KOPSAVILKUMS

Galvenie ierosinātās KNR struktūras un noteikumu mērķi ir šādi. 1.Ievērojami samazināt nevajadzīgo administratīvo slogu saņēmējiem un vadošajām iestādēm, vienlaikus saglabājot augstu pārliecības līmeni par likumību un pareizību. Tas ir reformas galvenais vadošais princips, un tas ietver lielu skaitu vienkāršojumu un saskaņojumu starp regulām, jo īpaši attiecībā uz: i)pārvaldības un kontroles sistēmu (un citu pasākumu, kas veicina programmas uzsākšanu) saglabāšanu. "Samērīgu pasākumu" plašāka izmantošana zemāka riska programmās, kas var vairāk paļauties uz valstu sistēmām; ii)vienkāršotu izmaksu iespēju un maksājumu, kas pamatojas uz nosacījumu izpildi, izmantošanu; iii)finanšu instrumentiem. 2.Palielināt elastību attiecībā uz programmas mērķu un resursu pielāgošanu, ņemot vērā mainīgos apstākļus, kā arī brīvprātīgas iemaksas ES līmenī tieši pārvaldītajos instrumentos. 3.Ciešāk saskaņot programmas ar ES prioritātēm un palielināt to rezultativitāti. Tajā ietilpst: i)saskaņot intervences loģiku un ziņot par DFS kategorijām, kā arī pastiprināt koncentrācijas prasības par prioritārajām jomām; ii)veidot ciešāku saikni ar Eiropas pusgada procesu; iii)noteikt jēgpilnākus veicinošos nosacījumus, kas jāievēro visā īstenošanas periodā. I sadaļa. Mērķi un vispārēji atbalsta noteikumi KNR sasaista septiņus dalītā pārvaldībā īstenotos Eiropas fondus. Mērķis ir izveidot vienotu vienkāršotu un konsolidētu noteikumu kopumu, samazinot administratīvo slogu programmas iestādēm un saņēmējiem. Kā vadmotīvs šeit uzsvars ir uz dalītu pārvaldību un partnerību, kas aptver visus regulas noteikumus. Regulas 5. pantā noteikts dalītas pārvaldības pamats, 6. pantā — pamats partnerībai ar reģionālajām un vietējām iestādēm, pilsētu un publiskā sektora iestādēm, ekonomiskajiem un sociālajiem partneriem, pilsonisko sabiedrību un struktūrām, kas veicina sociālo iekļaušanu, pamattiesības, dzimumu līdztiesību, nediskrimināciju un personu ar invaliditāti tiesības. Komisijas priekšlikumā daudzgadu finanšu shēmai 2021.–2027. gadam noteikti vērienīgāki mērķi klimata pasākumu integrēšanai visās ES programmās ar mērķi kopumā 25 % ES izdevumu novirzīt klimatisko mērķu sasniegšanai. Šīs programmas ieguldījumam šā vispārējā mērķrādītāja sasniegšanā sekos ar atbilstošā pakāpē detalizētu marķēšanas kritēriju sistēmu klimata jomā, tostarp izmantojot precīzākas metodes, ja tādas būs pieejamas. Komisija ik gadu turpinās sniegt informāciju (saistību apropriāciju izteiksmē) gada budžeta projekta kontekstā. Lai atbalstītu programmas potenciāla izmantošanu pilnā apjomā attiecībā uz ieguldījumu klimatisko mērķu sasniegšanā, Komisija visā programmas sagatavošanas, īstenošanas, pārskatīšanas un izvērtēšanas procesā mēģinās noteikt attiecīgās darbības. II sadaļa. Stratēģiskā pieeja 2014.–2020. gada periodā izmantotie vienpadsmit tematiskie mērķi šajā regulā ir noreducēti līdz pieciem skaidriem politikas mērķiem. 1.Viedāka Eiropa — inovatīvas un viedas ekonomiskās pārmaiņas. 2.Zaļāka Eiropa ar zemām oglekļa emisijām.

3.Ciešāk savienota Eiropa — mobilitāte un reģionālo IKT savienotība. 4.Sociālāka Eiropa — Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošana. 5.Iedzīvotājiem tuvāka Eiropa — pilsētu, lauku un piekrastes teritoriju ilgtspējīga un integrēta attīstība ar vietējo iniciatīvu palīdzību. Turklāt AMIF, BMVI un IDF politikas mērķi ir noteikti attiecīgajās konkrētu fondu regulās. Šī vienkāršošana veicina konkrēta mērķa dažādo sadaļu sinerģiju un elastību un novērš mākslīgo nošķīrumu starp dažādām politikas jomām, kas kalpo viena mērķa sasniegšanai. Tā arī kalpo par pamatu tematiskai koncentrācijai attiecībā uz ERAF un ESF. Ex ante nosacījumi, kas paredzēti 2014.–2020. gada periodam, ir aizstāti ar "veicinošajiem nosacījumiem". To ir mazāk, tie vairāk koncentrējas uz attiecīgā fonda mērķiem un — atšķirībā no 2014.–2020. gada perioda — tos uzrauga un piemēro visā periodā. Šis princips tiks pastiprināts: dalībvalstis nevarēs deklarēt izdevumus, kas attiecas uz konkrētiem mērķiem, līdz brīdim, kamēr nav izpildīti veicinošie nosacījumi. Tas nodrošinās, ka visas līdzfinansētās darbības atbilst ES politikas satvaram. Liekot lietā labo praksi par orientēšanos uz veikumu, veikuma satvaru ir ierosināts saglabāt racionalizētā un skaidrākā veidā. Ar Eiropas pusgadu saistītā nosacījumu sistēma ir līdzīgi saglabāta, bet ir vienkāršota. Jo īpaši vismaz divos gadījumos plānošanā tiks ņemti vērā konkrētai valstij adresēti ieteikumi (KVAI): plānošanas sākumā un vidusposma pārskatīšanas laikā. Pasākumi pareizas ekonomikas pārvaldības veicināšanai ir saglabāti. Tomēr apturēšana attieksies tikai uz saistībām, nevis uz maksājumiem, lai izvairītos no ekonomikas krīzes saasināšanās. KNR rada elastību attiecībā uz ERAF, ESF+ un Kohēzijas fondu. Sākotnēji plānošana attieksies tikai uz pirmajiem 5 gadiem. Piešķīrumus pēdējiem 2 gadiem veiks, pamatojoties uz būtisku un padziļinātu vidusposma pārskatu, kā rezultātā 2025. gadā veiks attiecīgo pārplānošanu. Pārskatīšanā no jauna izskatīs programmu sākotnējās prioritātes un mērķus, ņemot vērā: progresu mērķu sasniegšanā līdz 2024. gada beigām; sociālekonomiskā stāvokļa izmaiņas; jaunas problēmas, kas konstatētas konkrētai valstij adresētajos ieteikumos. Tā pamatā ir veikuma satvara un izpildes rezerves koncepcija, un tas vēl vairāk pastiprina politikas veikuma aspektu, t. sk. veicot pārplānošanu. Tomēr izpildes rezervi pārtrauks piemērot. Sinerģiju starp dažādiem ES instrumentiem veicinās stratēģiskās plānošanas procesā, kurā noteiks kopīgos mērķus un kopīgās darbības jomas dažādām programmām tādās jomās kā kopējā lauksaimniecības politika (KLP); Apvārsnis Eiropa; Eiropas infrastruktūras savienošanas instruments (EISI); Digitālās Eiropas programma (DEP); Erasmus+ programma; InvestEU fonds; LIFE; Erasmus+ un Ārējais instruments. III sadaļa. Programmu plānošana Programmu saturs būs racionālāks un stratēģiskāks. Lai saskaņotu un paātrinātu plānošanas procesu un īstenošanu perioda sākumā, šai regulai ir pievienota vienota programmas veidne attiecībā uz ERAF, Kohēzijas fondu, ESF+ un EJZF programmām un atsevišķas programmas veidnes attiecībā uz AMIF, BMVI un IDF. Lai padarītu plānošanu elastīgāku, prioritātes līmenī tiks noteikta 5 % sliekšņvērtība, līdz kurai būs iespējams koriģēt programmas piešķīrumus bez oficiālu programmas grozījumu nepieciešamības. Lai risinātu konkrētas problēmas apakšreģionālā un vietējā līmenī, ar KNR tiek ieviesta vienkāršota pieeja sabiedrības virzītai vietējai attīstībai (tostarp iespēja izraudzīties galveno fondu, samazinot administratīvo slogu saņēmējiem). KNR saskaņo pieeju arī attiecībā uz citiem teritoriāliem rīkiem, tostarp esošajām integrētajām teritoriālajām investīcijām. KNR ir paredzēti arī noteikumi, kas ļauj brīvprātīgi pārvietot resursus uz piecām InvestEU instrumentu politikas sadaļām, lai gūtu labumu no ES līmeņa budžeta garantiju mehānisma. Turklāt dalībvalstis varētu pieprasīt pārvietot līdz 5 % no programmas finanšu piešķīrumiem no jebkura fonda uz jebkuru citu dalīti pārvaldīto fondu vai uz jebkuru instrumentu, uz ko attiecas tieša vai netieša pārvaldība. Tam vajadzētu veicināt to mērķu sasniegšanu, kas izvirzīti programmām to īstenošanas laikā. Pieeja dalībvalstu tehniskajai palīdzībai ir vienkāršota. Ir ieviests vienotas likmes mehānisms, kas atkarībā no fonda starpposma maksājumu ļauj palielināt par 2,5–6 % un tādējādi sasaista ES maksājumu par tehnisko palīdzību ar īstenošanas gaitu. Turklāt administratīvo spēju veidošanas darbības var turpināt, paredzot maksājumus, kas pamatojas uz nosacījumu izpildi. IV sadaļa. Uzraudzība, novērtēšana, informācija un komunikācija Elektroniskie dati ļauj kombinēt vienkāršošanu un pārredzamību. 2014.–2020. gada periodā, izņemot AMIF, BMVI un IDF iepriekšējās programmas, bija prasība izveidot elektroniskas datu apmaiņas sistēmu, kurā ar datiem apmainās saņēmēji un vadošās iestādes, kā arī dažādās pārvaldības un kontroles sistēmas iestādes. Pašreizējā regula turpina līdzšinējo pieeju, un tajā ir sīkāk izstrādāti daži datu vākšanas aspekti. Visus datus, kas vajadzīgi īstenošanas progresa (ieskaitot programmu rezultātus un veikumu) uzraudzībai, turpmāk nosūtīs elektroniski reizi divos mēnešos, kas nozīmē, ka atvērto datu platformā dati tiks atjaunināti gandrīz reāllaikā. Ierosināts programmas veikuma un visu to ietekmējošo faktoru uzraudzībā lielāku nozīmi piešķirt uzraudzības komitejām. Lai nodrošinātu pārredzamību, uzraudzības komitejām iesniegtajiem dokumentiem jābūt publiski pieejamiem. Visu fondu gadījumā ikgadējā veikuma izvērtēšana būs iespēja veikt politisko dialogu par galvenajiem jautājumiem saistībā ar programmas īstenošanu un veikumu. Bieža datu nosūtīšana ļauj vienkāršot veikuma izvērtēšanas procesu. Kohēzijas politikas fondu gadījumā tas ļauj atteikties no gada ziņojuma dokumenta — ikgadējā izvērtēšanas sanāksme notiks, pamatojoties uz jaunākajiem rezultātiem un ierobežotu iesniegtās kvalitatīvās informācijas apjomu. Pastiprināta gan programmas iestāžu, gan saņēmēju atbildība attiecībā uz redzamību un komunikāciju. Vienotas komunikācijas, pārredzamības un redzamības prasības nodrošina saskanīgākas, rezultatīvākas un efektīvākas komunikācijas darbības.

Izvērtējumus veiks saskaņā ar 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīguma 22. un 23. punktu, kuros visas trīs iestādes apstiprinājušas, ka spēkā esošo tiesību aktu un politikas izvērtējumi būtu jāizmanto par pamatu ietekmes novērtējumiem, kuros izvērtē turpmākās rīcības variantus. Izvērtējumos novērtēs programmas efektu uz vietas, par pamatu izmantojot programmas rādītājus un mērķrādītājus un detalizētu analīzi par to, cik lielā mērā programma ir relevanta, rezultatīva, efektīva, sniedz ES pievienoto vērtību un ir saskanīga ar citām ES rīcībpolitikām. Izvērtējumos ietvers gūtās atziņas, problēmas un iespējas, lai turpinātu uzlabot darbības un to ietekmi. V sadaļa. Finansiālais atbalsts Lai samazinātu administratīvo slogu, KNR sistematizē un palielina vienkāršotu izmaksu iespēju izmantošanu, t. i., vienotas likmes atlīdzināšanu, standarta likmes vienības izmaksas vai vienreizējos maksājumus. Lai atvieglotu šādu iespēju piemērošanu, KNR vienkāršo noteikumus un aprēķina metodes, nodrošinot vairāk standartizētu iespēju, kas balstās uz Komisijas Omnibus priekšlikumu. Arī maksājumu, kas pamatojas uz nosacījumu izpildi, iespēja veicinās orientēšanos uz veikumu, ļaujot maksājumus pamatot ar sasniegto un pārbaudīto veikumu. Finanšu instrumenti būs 2021.–2027. gada investīciju galvenais īstenošanas mehānisms, kas radīs ieņēmumus vai izmaksu ietaupījumus; to izmantošanas noteikumi ir racionalizēti un atjaunināti, nodrošinot labāku un vienkāršāku īstenošanu, kā arī ātrāku izveidi: ·finanšu instrumenti jau no paša sākuma būs labāk integrēti plānošanas un īstenošanas procesā un attiecīgi tiks racionalizēts ex ante novērtējums; ·vadošajām iestādēm būs vienādas elastīgas īstenošanas pamatiespējas — pārvaldība vadošās iestādes atbildībā vai pārvaldības iestādes īstenota tiešā pārvaldība —, bet attiecīgie nosacījumi ir vienkāršoti; ·ES resursu kombinācija būs iespējama atbilstoši vienam noteikumu kopumam; vairs nebūs daudz dažādu noteikumu, kurus piemēro līdzīgās situācijās; ·ir ierosināta elastība dotāciju kombinēšanai ar finanšu instrumentiem; ·ir precizēti attiecināmības noteikumi un ir vienkāršoti noteikumi par pārvaldības izmaksām un maksām, taču nolūkā veicināt efektīvu pārvaldību tie joprojām būs veikumā balstīti; ·noteikumi par maksājumiem ir būtiski vienkāršoti, vienlaikus saglabājot vissvarīgāko saikni starp maksājumiem uz finanšu instrumentiem un izmaksām galasaņēmējiem; ·atmaksājumi un fondu atkārtota izmantošana ir tikai kodificēti, lai nodrošinātu netraucētāku pāreju no viena perioda uz nākamo; ·nebūs vēl papildus atsevišķi jāziņo par finanšu instrumentiem, jo tie jau ir iekļauti tajā pašā ziņošanas sistēmā, tāpat kā visi pārējie finansējuma veidi. Vēl citi vienkāršošanas pasākumi: ·ar vienkāršiem noteikumiem ir izklāstītas dažādu fondu — un finanšu instrumentu un dotāciju — kombinēšanas iespējas; ·vairs nebūs īpašu noteikumu investīcijām, kas rada ieņēmumus; ·nebūs liela projekta procesa (tā vietā stratēģiskajiem projektiem sekos līdzi uzraudzības komiteja); ·finansējums tiks vienkāršots, piemēram, izmantojot izcilības zīmoga pieeju; Lai nepieļautu izšķērdīgu subsidēšanas sacensību, noteikumi par uzņēmumu pārvietošanu ir pastiprināti. VI sadaļa. Pārvaldība un kontrole

Dažādu pārvaldības un kontroles sistēmas struktūru uzdevumi un atbildība ir izklāstīti skaidrāk. Nav paredzēta prasība īstenot izraudzīšanās procesu; noteikumi atbalsta esošo sistēmu saglabāšanu un vienkāršākus noteikumus jaunu struktūru noteikšanai. Atbalsttiesīguma prasības palīdzēs nodrošināt, ka tikai kvalitatīvas darbības, kas sniedz vislielāko ieguldījumu saskaņotajos mērķos ar vislabāko izmaksu un ieguvumu attiecību, tiek atzītas par atbalsttiesīgām. Ierosināts arī sistemātiski pārbaudīt, vai darbība ir finansiāli ilgtspējīga un vai tās vides aspektu pārbaudes pamatā ir jaunākās prasības. Pārbaužu un revīziju skaits tiks ievērojami samazināts. Tas samazinās administratīvo slogu programmas iestādēm un saņēmējiem. Papildus iepriekšējo sadaļu noteikumiem, kas samazina revīzijas slogu, šī sadaļa vēl vairāk samazina slogu, nosakot: ·vienotās revīzijas principa paplašināšanu; ·mazāku kontroļu skaitu; ·attiecībā uz programmām ar zemu kļūdu īpatsvaru, uzlabotu samērīgu pieeju, kas balstās uz labi funkcionējošas valsts sistēmas veiktu minimālo revīziju, lai nodrošinātu pārliecību. Projektu priekšlikumiem, kas saņēmuši programmas "Apvārsnis Eiropa" izcilības zīmogu, nebūs atkārtoti jāveic pieteikumu iesniegšanas un atlases process, ja tie atbilst programmas pārdomātas specializācijas stratēģijai. Tas mazina slogu gan programmu vadītājiem, gan saņēmējiem. Līdzīgi šo pieeju varētu attiecināt uz citiem ES instrumentiem, piemēram, LIFE+ vai Erasmus+. VII sadaļa. Finanšu pārvaldība, pārskatu iesniegšana un izskatīšana un finanšu korekcijas Gada pārskatu sistēma ir saglabāta, t. sk. ieturējums 10 % apjomā no summām, kas deklarētas starpposma maksājumos. Maksājuma pieprasījumus iesniedz atbilstoši regulāram grafikam, un to īsteno četras reizes gadā. Ja konta bilance ir nulle, attiecīgā procedūra nav jāveic. Šajā sadaļā ir iekļauti arī saistību atcelšanas noteikumi. Tā kā vienkāršošana palīdz programmām samazināt kavēšanos un lai veicinātu pareizu finanšu pārvaldību, kā arī savlaicīgu īstenošanu, KNR ir iekļauts "n+2" noteikums. Tā paša iemesla dēļ priekšfinansējuma līmenis ir samazināts līdz ikgadējam maksājumam 0,5 % apjomā no fondu sniegtā kopējā atbalsta. Lai nodrošinātu pietiekamus līdzekļus, šajā saistībā var būt nepieciešamība pārskatīt 2014.–2020. gada perioda ikgada priekšfinansējuma kārtību attiecībā uz ERAF, ESF+, Kohēzijas fondu un EJZF. VIII sadaļa. Finanšu shēma Šajā sadaļā noteikti finanšu piešķīrumi un līdzfinansējums, pamatojoties uz reģionu kategorijām, un to attiecina uz ERAF, ESF+ un Kohēzijas fondu. Attiecībā uz minētajiem trim fondiem KNR arī atgriež līdzfinansējuma likmes līmeņos, kādi bija pirms finanšu krīzes. Attiecībā uz minētajiem trim fondiem 2007.–2013. gada periodā ES līdzfinansējuma likmes palielinājās. Tā bija reakcija uz finanšu krīzi, lai saglabātu būtiskās investīcijas laikā, kad valsts budžets ir ierobežots. Augstās ES līdzfinansējuma likmes vairs nav vajadzīgas, un zemākas likmes veicina līdzdalību. Zemākas ES līdzfinansējuma likmes arī palielina kopējo kohēzijas politikas budžetu, ņemot vērā valstu iemaksas. Tas arī palielina dalībvalstu finansiālo elastību, jo līdzfinansējuma likmes programmas un prioritātes līmenī var noteikt elastīgi. IX sadaļa. Pilnvaru deleģēšana, īstenošanas, pārejas un nobeiguma noteikumi Lai nodrošinātu agrīnu īstenošanas uzsākšanu nākamajā periodā, visas nepieciešamās tiesību normas tiks iekļautas tiesību aktu paketē (vai nu KNR, vai konkrētu fondu regulās). Jo īpaši pilnvarojumu skaits ir ievērojami samazināts un ierobežots līdz minimumam. Tas novērsīs iespējamo kavēšanos, sagatavojot un pieņemot sekundāros tiesību aktus. Tas arī nodrošinās tiesību normu iekšējo saskaņotību un prognozējamību ieinteresētajām personām, jo visi piemērojamie ES noteikumi atradīsies vienuviet. Ir ieviesti nosacījumi attiecībā uz pakāpeniski īstenojamām darbībām, lai nodrošinātu lielāku skaidrību un juridisko noteiktību par apstākļiem, kādos ir pieņemama pakāpeniska īstenošana. 2018/0196 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,

ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu Plus, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un finanšu noteikumus attiecībā uz tiem un uz Patvēruma un migrācijas fondu, Iekšējās drošības fondu un Robežu pārvaldības un vīzu instrumentu EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 177. pantu, 322. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 349. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu, ņemot vērā Revīzijas palātas atzinumu, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1)Līguma par Eiropas Savienības darbību ("LESD") 174. pantā ir noteikts, ka Savienībai, lai stiprinātu savu ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju, jātiecas mazināt dažādu reģionu attīstības līmeņa atšķirības un vismazāk attīstīto reģionu vai salu atpalicību, un īpaša uzmanība ir jāpievērš lauku apvidiem, apvidiem, kurus skar rūpniecības restrukturizācija, kā arī reģioniem, kuros ir būtiska vai pastāvīga ekonomiska vai demogrāfiska atpalicība. LESD 175. pantā noteikts, ka Savienībai šo mērķu sasniegšana jāatbalsta ar darbībām, ko tā veic, izmantojot Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda Virzības nodaļu, Eiropas Sociālo fondu, Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Investīciju banku un citus instrumentus. LESD 322. pantā noteikts pamats to finanšu noteikumu pieņemšanai, ar kuriem nosaka budžeta apstiprināšanas un īstenošanas procedūru, aprēķinu uzrādīšanas un revīzijas procedūru, kā arī finanšu jomas subjektu atbildības kontroli. (2)Lai turpinātu pilnveidot to, ka koordinēti un saskaņoti tiek apgūti dalītā pārvaldībā īstenotie Savienības fondi, proti, Eiropas Reģionālās attīstības fonds ("ERAF"), Eiropas Sociālais fonds Plus ("ESF+"), Kohēzijas fonds, un dalītā pārvaldībā finansētie pasākumi, ko īsteno Eiropas Jūrniecības un zivsaimniecības fonds ("EJZF"), Patvēruma un migrācijas fonds ("AMIF"), Iekšējās drošības fonds ("IDF") un Integrētās robežu pārvaldības fonds ("BMVI"), pamatojoties uz LESD 322. pantu, visiem šiem fondiem ("fondi") būtu jānosaka finanšu noteikumi, skaidri norādot attiecīgo noteikumu piemērošanas jomu. Turklāt, pamatojoties uz LESD 177. pantu, būtu jānosaka kopīgi nosacījumi, kas aptver ERAF, ESF+, Kohēzijas fonda un EJZF rīcībpolitikas noteikumus. (3)Ņemot vērā katra fonda specifiku, īpašie noteikumi, kas piemērojami katram fondam un ERAF atbalstītajam mērķim "Eiropas teritoriālā sadarbība" (Interreg), būtu jānosaka atsevišķās regulās ("konkrētu fondu regulās"), papildinot šī regulas noteikumus. (4)Tālākajiem reģioniem un mazapdzīvotiem ziemeļu reģioniem būtu jāparedz īpaši pasākumi un papildu finansējums atbilstoši LESD 349. pantam un 1994. gada Pievienošanās akta Protokola Nr. 6 2. pantam. (5)Ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartu, fondu apguvē būtu jāievēro horizontālie principi, kas izklāstīti Līguma par Eiropas Savienību ("LES") 3. pantā un LESD 10. pantā, tostarp LES 5. pantā noteiktie subsidiaritātes un proporcionalitātes principi. Dalībvalstīm būtu jāievēro arī ANO Konvencijā par personu ar invaliditāti tiesībām noteiktie pienākumi un jānodrošina pieejamība saskaņā ar konvencijas 9. pantu un saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, ar kuriem saskaņo produktu un pakalpojumu pieejamības prasības. Dalībvalstīm un Komisijai būtu jācenšas novērst nevienlīdzību, veicināt sieviešu un vīriešu līdztiesību un iekļaut dzimumu līdztiesības aspektu, kā arī apkarot diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas dēļ. No fondu līdzekļiem nevajadzētu atbalstīt pasākumus, kas veicina jebkādu segregāciju. Fondu mērķi būtu jāsasniedz, pamatojoties uz ilgtspējīgu attīstību un Savienībā atbalstot mērķi saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti, kā noteikts LESD 11. pantā un 191. panta 1. punktā, ņemot vērā principu "piesārņotājs maksā". Lai aizsargātu iekšējā tirgus integritāti, nodrošina, ka darbības, no kurām labumu gūst uzņēmumi, ir saderīgas ar Savienības valsts atbalsta noteikumiem, kas noteikti LESD 107. un 108. pantā. (6)Šai regulai piemēro horizontālos finanšu noteikumus, ko Eiropas Parlaments un Padome pieņēmuši, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 322. pantu. Šie noteikumi ir paredzēti Finanšu regulā un jo īpaši nosaka procedūru budžeta apstiprināšanai un īstenošanai, izmantojot dotācijas, iepirkumu, prēmijas, netiešu izpildi, kā arī paredz finanšu jomas subjektu atbildības kontroli. Noteikumi, kas pieņemti, pamatojoties uz LESD 322. pantu, attiecas arī uz Savienības budžeta aizsardzību vispārēju trūkumu gadījumā saistībā ar tiesiskumu dalībvalstīs, jo tiesiskuma ievērošana ir būtisks priekšnosacījums pareizai finanšu pārvaldībai un efektīvam ES finansējumam. (7)Ja ir noteikts termiņš, kurā Komisijai jārīkojas attiecībā uz dalībvalstīm, Komisijai laikus un efektīvi būtu jāņem vērā visa vajadzīgā informācija un dokumenti. Ja dalībvalstu iesniegtie dokumenti ir nepilnīgi vai neatbilst šīs regulas un konkrētu fondu regulu prasībām, tādējādi neļaujot Komisijai rīkoties, pamatojoties uz pilnīgu informāciju, minētais termiņš būtu jāaptur līdz brīdim, kad dalībvalstis izpilda normatīvās prasības. (8)Lai veicinātu Savienības prioritātes, fondiem savs atbalsts būtu jāvērš uz ierobežotu politikas mērķu skaitu saskaņā ar konkrēto fondu pamatuzdevumiem atbilstoši to Līgumā noteiktajiem mērķiem. AMIF, IDF un BMVI gadījumā politikas mērķi būtu jānosaka attiecīgajās konkrētu fondu regulās. (9)Atspoguļojot to, cik svarīgi ir cīnīties pret klimata pārmaiņām, kā to apliecina Savienības saistības īstenot Parīzes nolīgumu un apņemšanās sasniegt Apvienoto Nāciju Organizācijas ilgtspējīgas attīstības mērķus, fondi palīdzēs integrēt klimata pasākumus un panākt, ka no ES budžeta kopumā 25 % izdevumu ir novirzīti klimatisko mērķu sasniegšanai. (10)Daļa no Savienības budžeta, kas piešķirts fondiem, Komisijai būtu jāizpilda dalītā pārvaldībā ar dalībvalstīm saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) [jaunās Finanšu regulas numurs] ("Finanšu regula"). Tāpēc, apgūstot dalītā pārvaldībā īstenotos fondus, Komisijai un dalībvalstīm būtu jāievēro principi, kas norādīti Finanšu regulā, piemēram, pareiza finanšu pārvaldība, pārredzamība un nediskriminācija.

(11)Fondu apguvē galvenais elements ir partnerības princips, kas balstās uz daudzlīmeņu pārvaldības pieeju un nodrošina pilsoniskās sabiedrības un sociālo partneru iesaistīšanos. Lai nodrošinātu partnerības organizēšanas nepārtrauktību, būtu jāturpina piemērot Komisijas Deleģēto Regulu (ES) Nr. 240/2014. (12)Savienības mērogā Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgads ir pamats, kas nosaka valstu reformu prioritātes un uzrauga to īstenošanu. Dalībvalstis izstrādā savas valsts daudzgadu investīciju stratēģijas, kas atbalsta minētās reformu prioritātes. Minētās stratēģijas līdz ar ikgada valsts reformu programmām būtu jāiesniedz, lai izklāstītu un koordinētu prioritāros investīciju projektus, kas jāatbalsta ar valsts un Savienības finansējumu. Tām arī vajadzētu kalpot tam, lai Savienības finansējums tiktu izmantots saskaņoti un lai maksimāli palielinātu finansiālā atbalsta pievienoto vērtību, kas jāsaņem jo īpaši no fondiem, Eiropas investīciju stabilizācijas funkcijas un InvestEU. (13)Dalībvalstīm būtu jānosaka, kā attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, kas pieņemti saskaņā ar LESD 121. panta 2. punktu, un attiecīgie Padomes ieteikumi, kas pieņemti saskaņā ar LESD 148. panta 4. punktu ("KVAI"), tiek ņemti vērā plānošanas dokumentu izstrādē. 2021.–2027. gada plānošanas periodā ("plānošanas periods") dalībvalstīm uzraudzība komiteja un Komisija regulāri būtu jāinformē par progresu to programmu īstenošanā, ar ko atbalsta KVAI. Vidusposma pārskatīšanas laikā dalībvalstīm cita starpā būtu jāapsver nepieciešamība grozīt programmu, ņemot vērā attiecīgos KVAI, kas pieņemti vai grozīti kopš plānošanas perioda sākuma. (14)Dalībvalstīm būtu jāņem vērā sava valsts enerģētikas un klimata plāna projekta saturs, kas jāizstrādā saskaņā ar regulu par enerģētikas savienības pārvaldību, un procesa iznākums, kas izriet no Savienības ieteikumiem par šiem plāniem, to programmām, kā arī finanšu vajadzībām, kas piešķirtas investīcijām mazoglekļa risinājumos. (15)Partnerības nolīgumam, ko sagatavojusi katra dalībvalsts, vajadzētu būt stratēģiskam dokumentam, kas starp Komisiju un attiecīgo dalībvalsti vada sarunas par programmu izstrādi. Lai samazinātu administratīvo slogu, plānošanas periodā partnerības nolīgumus nevajadzētu grozīt. Lai atvieglotu plānošanu un plānošanas dokumentos izvairītos no satura pārklāšanās, partnerības nolīgumus var iekļaut kā programmas daļu. (16)Katrai dalībvalstij būtu vajadzīga elastība lemjot, vai veikt iemaksas InvestEU, lai nodrošinātu budžeta garantijas investīcijām attiecīgajā dalībvalstī. (17)Lai nodrošinātu vajadzīgos priekšnosacījumus fondu piešķirtā Savienības atbalsta rezultatīvai un efektīvai izmantošanai, būtu jāizveido ierobežots veicinošo nosacījumu saraksts, kā arī īss un izsmeļošs to novērtējuma objektīvo kritēriju kopums. Katrs veicinošais nosacījums būtu jāsaista ar konkrētu mērķi un automātiski jāpiemēro gadījumos, kad konkrētais mērķis ir atlasīts atbalsta saņemšanai. Ja šie nosacījumi nav izpildīti, izdevumi attiecībā uz darbībām, kas saistītas ar attiecīgajiem konkrētajiem mērķiem, maksājuma pieteikumos nebūtu jāiekļauj. Lai nodrošinātu labvēlīgu investīciju sistēmu, regulāri būtu jāuzrauga veicinošo nosacījumu turpmākā izpilde. Ir arī svarīgi nodrošināt, ka atbalstam atlasītās darbības tiek īstenotas saskaņā ar ieviestajām stratēģijām un plānošanas dokumentiem, kas ir izpildīto veicinošo nosacījumu pamatā, tādējādi nodrošinot, ka visas līdzfinansētās darbības atbilst Savienības politikas satvaram. (18)Dalībvalstīm būtu jānosaka veikuma satvars katrai programmai, kas aptver visus rādītājus, starpposma un galīgos mērķrādītājus, lai uzraudzītu programmas veikumu, ziņotu par to un novērtētu to. (19)Dalībvalstij būtu jāsniedz vidusposma pārskats par katru programmu, ko atbalsta no ERAF, ESF+ un Kohēzijas fonda. Minētajai pārskatīšanai vajadzētu nodrošināt programmu pilnīgu pielāgošanu, pamatojoties uz programmas veikumu, vienlaikus arī sniedzot iespēju ņemt vērā jaunās problēmas un attiecīgos 2024. gadā sniegtos konkrētām valstīm adresētos ieteikumus. Paralēli Komisijai 2024. gadā vienlaikus ar tehnisko korekciju 2025. gadam būtu jāpārskata visu dalībvalstu kopējie piešķīrumi kohēzijas politikas mērķim "Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei" 2025., 2026. un 2027. gadā, piemērojot attiecīgajā pamataktā noteikto piešķīrumu sadales metodi. No minētās pārskatīšanas un vidusposma pārskatīšanas iznākuma būtu jāizriet programmas grozījumiem, ar ko groza finanšu piešķīrumus 2025., 2026. un 2027. gadam. (20)Mehānismi, kas nodrošina saikni starp Savienības finansēšanas politiku un Savienības ekonomikas pārvaldību, būtu vēl jāprecizē, ļaujot Komisijai iesniegt priekšlikumu Padomei par saistību pilnīgu vai daļēju apturēšanu attiecībā uz vienu vai vairākām attiecīgās dalībvalsts programmām, ja minētā dalībvalsts neveic efektīvus pasākumus ekonomikas pārvaldības procesa kontekstā. Lai nodrošinātu vienotu īstenošanu un ņemot vērā veicamo pasākumu finansiālās ietekmes nozīmīgumu, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Padomei, kurai jārīkojas, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu. Lai atvieglotu lēmumu pieņemšanu, kas nepieciešami rezultatīvas rīcības nodrošināšanai ekonomikas pārvaldības procesa kontekstā, būtu jāizmanto apvērstā kvalificētā vairākuma balsojums. (21)Ir jānosaka kopīgas prasības attiecībā uz programmu saturu, ņemot vērā katra fonda īpašās iezīmes. Šīs kopīgās prasības var papildināt ar konkrēta fonda noteikumiem. Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) [XXX] ("ETS regula") būtu jānosaka īpaši noteikumi par to programmu saturu, uz kurām attiecas mērķis "Eiropas teritoriālā sadarbība" (Interreg). (22)Lai nodrošinātu elastību programmas īstenošanā un samazinātu administratīvo slogu, būtu jāatļauj ierobežoti finanšu pārvietojumi starp vienas programmas prioritātēm, neprasot Komisijas lēmumu grozīt programmu. Lai nodrošinātu atjauninātu informāciju par finanšu piešķīrumiem katrai prioritātei, pārskatītās finanšu tabulas būtu jāiesniedz Komisijai. (23)Lai stiprinātu integrētas teritoriālās attīstības pieeju, uz teritoriālās un vietējās attīstības stratēģijām būtu jābalsta investīcijas teritoriālo rīku veidā, piemēram, integrētas teritoriālās investīcijas ("ITI"), sabiedrības virzīta vietējā attīstība ("SVVA") vai jebkurš cits teritoriālais rīks atbilstoši politikas mērķim "iedzīvotājiem tuvāka Eiropa", ar ko atbalsta dalībvalsts izstrādātas iniciatīvas investīcijām, kuras plānotas attiecībā uz ERAF. ITI un dalībvalstu izstrādāto teritoriālo rīku nolūkā būtu jānosaka minimālās prasības attiecībā uz teritoriālo stratēģiju saturu. Šīs teritoriālās stratēģijas būtu jāizstrādā un jāapstiprina attiecīgo iestāžu vai struktūru atbildībā. Lai nodrošinātu attiecīgo iestāžu vai struktūru iesaistīšanos teritoriālo stratēģiju īstenošanā, šīm iestādēm vai struktūrām vajadzētu būt atbildīgām par atbalstāmo darbību izvēli vai arī jāiesaistās šajā atlasē. (24)Lai labāk mobilizētu potenciālu vietējā līmenī, ir jāstiprina un jāveicina SVVA. Tajā būtu jāņem vērā vietējās vajadzības un potenciāls, kā arī attiecīgās sociālās un kultūras īpatnības, un būtu jāparedz strukturālas pārmaiņas, jāuzlabo sabiedrības spējas un jāstimulē inovācija. Lai īstenotu vietējās attīstības stratēģijas, būtu jāstiprina cieša sadarbība un integrēta fondu izmantošana. Principā pienākums izstrādāt un īstenot SVVA stratēģijas būtu jāuzņemas vietējām rīcības grupām, kas pārstāv sabiedrības intereses. Lai attiecībā uz SVVA stratēģijām veicinātu koordinētu atbalstu no dažādiem fondiem un atvieglotu to apgūšanu, būtu jāveicina "galvenā fonda" pieejas izmantošana. (25)Lai samazinātu administratīvo slogu, tehniskā palīdzība pēc dalībvalsts iniciatīvas būtu jāīsteno, izmantojot vienotu likmi, kas balstās uz programmas īstenošanas progresu. Minēto tehnisko palīdzību var papildināt ar konkrētiem administratīvo spēju veidošanas pasākumiem, izmantojot atlīdzināšanas metodes, kas nav saistītas ar izmaksām. Darbības un nodevumi, kā arī attiecīgie Savienības maksājumi var tikt saskaņoti ceļvedī un paredzēt maksājumus atbilstoši rezultātiem uz vietas. (26)Ir lietderīgi precizēt, ka tad, ja dalībvalsts Komisijai ierosina, ka programmas vai tās daļas prioritāti atbalsta ar finansēšanas shēmu, kas nav saistīta ar izmaksām, saskaņotajai rīcībai, nodevumiem un nosacījumiem vajadzētu būt saistītiem ar konkrētām investīcijām, ko attiecīgajā dalībvalstī vai reģionā veic saskaņā ar dalītā pārvaldībā īstenotām programmām. (27)Lai pārbaudītu programmu veikumu, dalībvalstij būtu jāizveido uzraudzības komitejas. Attiecībā uz ERAF, ESF+ un Kohēzijas fondu gada īstenošanas ziņojumi būtu jāaizstāj ar ikgadēju strukturētu politikas dialogu, kura pamatā ir jaunākā informācija un dati par programmas īstenošanu, ko dalībvalsts darījusi pieejamus. (28)Saskaņā ar 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīguma par labāku likumdošanas procesu 22. un 23. punktu fondi ir jāizvērtē, par pamatu izmantojot informāciju, kas savākta atbilstoši īpašām uzraudzības prasībām, taču ir jāizvairās no pārmērīga regulējuma un administratīvā sloga, jo īpaši dalībvalstīm. Minētajās prasībās vajadzības gadījumā var iekļaut izmērāmus rādītājus, ko izmanto par pamatu, lai novērtētu fondu ietekmi uz vietas. (29)Lai nodrošinātu, ka ir pieejama visaptveroša jaunākā informācija par programmas īstenošanu, būtu vajadzīga biežāka elektroniskā ziņošana par kvantitatīvajiem datiem. (30)Lai atbalstītu saistīto programmu un aktivitāšu sagatavošanu nākamajam plānošanas periodam, Komisijai būtu jāveic fondu vidusposma novērtējums. Plānošanas perioda beigās Komisijai būtu jāveic fondu retrospektīvie izvērtējumi, kuros galvenā uzmanība būtu jāpievērš fondu ietekmei.

(31)Programmas iestādēm, saņēmējiem un ieinteresētajām personām dalībvalstīs būtu jāveicina izpratne par Savienības finansējuma sasniegumiem un attiecīgi jāinformē sabiedrība. Pārredzamības, komunikācijas un redzamības aktivitātes ir būtiskas, lai Savienības rīcību padarītu redzamu uz vietas, un to pamatā vajadzētu jābūt patiesai, precīzai un atjauninātai informācijai. Lai šīs prasības būtu izpildāmas, programmas iestādēm un Komisijai neatbilstības gadījumā būtu jāspēj piemērot korektīvus pasākumus. (32)Vadošajām iestādēm būtu jāpublicē strukturēta informācija par atlasītajām darbībām un saņēmējiem tās programmas tīmekļa vietnē, kas sniedz atbalstu darbībai, vienlaikus ņemot vērā prasības par personas datu aizsardzību saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/679. (33)Nolūkā vienkāršot fondu izmantošanu un samazināt kļūdu risku, ir lietderīgi definēt gan dalībvalstīm paredzētās Savienības iemaksas veidus, gan tā atbalsta veidus, ko dalībvalstis sniedz saņēmējiem. (34)Attiecībā uz dotācijām, kas piešķirtas saņēmējiem, dalībvalstīm arvien vairāk būtu jāizmanto vienkāršoto izmaksu iespējas. Sliekšņvērtība, kas saistīta ar vienkāršotu izmaksu iespēju obligātu izmantošanu, būtu jāsaista ar darbības kopējām izmaksām, lai nodrošinātu vienādu attieksmi pret visām darbībām, kas ir zem sliekšņvērtības, neatkarīgi no tā, vai atbalsts ir publisks vai privāts. (35)Lai nodrošinātu vienoto likmju tūlītēju ieviešanu, jebkuru vienotu likmi, ko dalībvalstis noteikušas 2014.–2020. gada periodā, pamatojoties uz taisnīgu, objektīvu un pārbaudāmu aprēķina metodi, būtu jāturpina piemērot līdzīgām darbībām, ko atbalsta saskaņā ar šo regulu, neprasot jaunu aprēķina metodi. (36)Lai optimizētu līdzfinansēto vides investīciju apguvi, būtu jānodrošina sinerģija ar LIFE vides un klimata pasākumu programmu, jo īpaši izmantojot LIFE stratēģiskos integrētos projektus un stratēģiskos dabas projektus. (37)Lai nodrošinātu juridisko skaidrību, ir lietderīgi noteikt attiecināmības periodu izdevumiem vai izmaksām, kas saistīti ar darbībām, kuras saskaņā ar šo regulu atbalsta no fondiem, un ierobežot atbalstu pabeigtām darbībām. Būtu arī jāprecizē datums, no kura izdevumi kļūst tiesīgi pretendēt uz atbalstu no fondiem jaunu programmu pieņemšanas vai programmu izmaiņu gadījumā, tostarp izņēmuma iespēja pagarināt attiecināmības periodu dabas katastrofas sākšanās gadījumā, ja, reaģējot uz šādu katastrofu, ir steidzama nepieciešamība mobilizēt resursus. (38)Lai nodrošinātu fondu rezultativitāti, taisnīgumu un ilgstošu iedarbību, būtu jāievieš noteikumi, kas garantē, ka investīcijas infrastruktūrā vai ienesīgas investīcijas ir noturīgas un novērš to, ka fondus izmanto kā nepamatotas priekšrocības. Vadošajām iestādēm īpaša uzmanība būtu jāpievērš tam, lai, atlasot darbības, netiktu atbalstīta pārcelšana un lai nepamatoti izmaksātās summas par darbībām, kas neatbilst prasībai par ilglaicīgumu, tiktu uzskatītas par pārkāpumiem. (39)Lai uzlabotu papildināmību un vienkāršotu īstenošanu, vajadzētu būt iespējai mērķa "Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei" kopīgajās programmās kombinēt atbalstu no Kohēzijas fonda un ERAF ar atbalstu no ESF+. (40)Lai optimizētu pievienoto vērtību no investīcijām, kuras pilnībā vai daļēji finansē no Savienības budžeta, būtu jācenšas izveidot sinerģiju, jo īpaši starp fondiem un tieši pārvaldītiem instrumentiem, t. sk. reformu īstenošanas instrumentu. Šī sinerģija būtu jāsasniedz, izmantojot galvenos mehānismus, proti, vienoto likmju atzīšanu attiecināmajām izmaksām no programmas "Apvārsnis Eiropa" par līdzīgu darbību un iespēju kombinēt finansējumu no dažādiem Savienības instrumentiem tajā pašā darbībā, ja vien tiek novērsta dubulta finansēšana. Tāpēc šajā regulā būtu jāparedz noteikumi par papildu finansējumu no fondiem. (41)Finanšu instrumentus nevajadzētu izmantot refinansēšanas darbību atbalstīšanai, piemēram, lai aizstātu esošos aizdevuma līgumus vai citiem investīciju finansēšanas veidiem, kas investīciju lēmuma pieņemšanas dienā jau ir fiziski pabeigti vai pilnībā īstenoti, bet gan lai atbalstītu jebkāda veida jaunas investīcijas saskaņā ar pamatā esošajiem politikas mērķiem. (42)Lēmums finansēt atbalsta pasākumus ar finanšu instrumentu starpniecību būtu jāpieņem, pamatojoties uz ex ante novērtējumu. Ar šo regulu būtu jānosaka ex ante novērtējumu minimālie obligātie elementi un jāļauj dalībvalstīm izmantot attiecībā uz 2014.–2020. gada periodu veikto ex ante novērtējumu, vajadzības gadījumā to atjauninot, lai novērstu administratīvo slogu un kavēšanos finanšu instrumentu veidošanā. (43)Lai veicinātu noteiktu finanšu instrumentu veidu īstenošanu, attiecībā uz kuriem ir paredzēts papildinošs dotāciju atbalsts, šādai kombinācijai vienā finanšu instrumenta darbībā var piemērot noteikumus par finanšu instrumentiem. Vajadzētu paredzēt īpašus nosacījumus, lai šādos gadījumos novērstu dubultu finansēšanu. (44)Pilnībā ievērojot piemērojamos valsts atbalsta un publiskā iepirkuma noteikumus, kas jau precizēti 2014.–2020. gada plānošanas periodā, vadošajām iestādēm vajadzētu būt iespējai lemt par vispiemērotākajiem finanšu instrumentu īstenošanas variantiem, lai apmierinātu mērķa reģionu īpašās vajadzības. (45)Saskaņā ar dalītās pārvaldības principu un noteikumiem dalībvalstīm un Komisijai vajadzētu būt atbildīgām par programmu pārvaldību un kontroli un jānodrošina fondu likumīga un pareiza izmantošana. Tā kā dalībvalstīm būtu jāuzņemas galvenā atbildība par šādu pārvaldību un kontroli un jānodrošina, ka fondu atbalstītās darbības atbilst piemērojamiem tiesību aktiem, šajā saistībā būtu jānosaka to pienākumi. Šajā kontekstā būtu jānosaka arī Komisijas pilnvaras un pienākumi. (46)Lai paātrinātu programmas īstenošanas sākumu, būtu jāatvieglo iepriekšējā plānošanas perioda īstenošanas kārtības saglabāšana. Ja vien nav vajadzīga jauna tehnoloģija, jāsaglabā jau iepriekšējam plānošanas periodam izveidotās datorizētās sistēmas izmantošana, attiecīgi pielāgojot to. (47)Lai racionalizētu programmas pārvaldības funkcijas, grāmatvedības funkciju integrācija vadošās iestādes grāmatvedības funkcijās būtu jāsaglabā attiecībā uz programmām, ko atbalsta no AMIF, IDF un BMVI, un citu fondu gadījumā tā jānodrošina kā izvēles iespēja. (48)Tā kā vadošajai iestādei ir galvenā atbildība par fondu rezultatīvu un efektīvu apguvi un līdz ar to tā pilda ievērojamu skaitu funkciju, būtu sīki jāizklāsta tās funkcijas attiecībā uz projektu atlasi, programmu pārvaldību un atbalsta sniegšanu uzraudzības komitejai. Izraudzītajām darbībām būtu jāatbilst horizontālajiem principiem. (49)Lai optimizētu sinerģiju starp fondiem un tieši pārvaldītiem instrumentiem, būtu jāveicina atbalsta sniegšana darbībām, kas jau ir saņēmušas izcilības zīmoga sertifikātu. (50) Lai nodrošinātu atbilstošu līdzsvaru starp fondu rezultatīvu un efektīvu apguvi un saistītajām administratīvajām izmaksām un slogu, pārvaldības verifikācijas biežums, darbības joma un aptvērums būtu jābalsta uz riska novērtējumu, kurā vērā ņemti tādi faktori kā īstenoto darbību veids, saņēmēji, kā arī riska līmenis, kas noteikts iepriekšējās pārvaldības verifikācijās un revīzijās.

(51)Revīzijas iestādei būtu jāveic revīzijas un jānodrošina, lai Komisijai sniegtais revīzijas atzinums ir uzticams. Revīzijas atzinumam būtu jāsniedz Komisijai pārliecība par trim jautājumiem, proti, deklarēto izdevumu likumību un pareizību, pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvu darbību un pārskatu pilnīgumu, precizitāti un patiesumu. (52)Verifikāciju un revīzijas prasību samazināšanai vajadzētu būt iespējamai, ja ir pārliecība, ka programma ir darbojusies rezultatīvi divus pēdējos gadus pēc kārtas, jo tas liecina par fondu efektīvu un lietderīgu apguvi ilgākā laikposmā. (53)Lai samazinātu administratīvo slogu saņēmējiem un administratīvās izmaksas, attiecībā uz fondiem būtu jānosaka vienotās revīzijas principa konkrēta piemērošana. (54)Lai uzlabotu finanšu pārvaldību, būtu jāparedz vienkāršota priekšfinansējuma shēma. Priekšfinansējuma shēmai būtu jānodrošina, ka dalībvalstij ir līdzekļi atbalsta sniegšanai saņēmējiem no programmas īstenošanas sākuma. (55)Lai samazinātu administratīvo slogu dalībvalstīm, kā arī Komisijai, būtu jāizveido obligāts ceturkšņa maksājuma pieteikumu grafiks. Komisijas maksājumiem būtu jāturpina piemērot 10 % ieturējumu līdz kontu gada atlikuma maksājumam, ja Komisija var secināt, ka pārskati ir pilnīgi, precīzi un patiesi. (56)Lai samazinātu administratīvo slogu, gada pārskatu akceptēšanas procedūra būtu jāvienkāršo, paredzot vienkāršāku kārtību attiecībā uz maksājumiem un atgūšanu, ja starp Komisiju un dalībvalsti nav domstarpību. (57)Lai aizsargātu Savienības finanšu intereses un budžetu, dalībvalstu un Komisijas līmenī būtu jānosaka un jāīsteno samērīgi pasākumi. Komisijai vajadzētu būt iespējai pārtraukt maksājumu termiņus, apturēt starpposma maksājumus un piemērot finanšu korekcijas, ja ir izpildīti attiecīgie nosacījumi. Komisijai būtu jāievēro proporcionalitātes princips, ņemot vērā pārkāpumu raksturu, smagumu un biežumu un to finansiālo ietekmi uz Savienības budžetu. (58)Dalībvalstīm būtu arī jānovērš, jākonstatē un efektīvi jārisina pārkāpumi, tostarp saņēmēju veikta krāpšana. Turklāt saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013, Regulu (Euratom, EK) Nr. 2988/95 un Regulu Nr. 2185/96 Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) var veikt administratīvu izmeklēšanu, tostarp pārbaudes un apskates uz vietas, lai noteiktu, vai ir notikusi krāpšana, korupcija vai jebkāda cita nelikumīga darbība, kas ietekmē Savienības finanšu intereses. Saskaņā ar Regulu (ES) 2017/1939 Eiropas Prokuratūra var izmeklēt un ierosināt kriminālvajāšanu par krāpšanu un citiem noziedzīgiem nodarījumiem, kas skar Savienības finanšu intereses, kā paredzēts Direktīvā (ES) 2017/1371 par cīņu pret krāpšanu, kas skar Savienības finanšu intereses, izmantojot krimināltiesības. Dalībvalstīm būtu jāveic vajadzīgie pasākumi, lai jebkura persona vai subjekts, kas saņem Savienības fondu līdzekļus, pilnībā sadarbojas Savienības finanšu interešu aizsardzībā, piešķir Komisijai, Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai (OLAF), Eiropas Prokuratūrai (EPPO ) un Eiropas Revīzijas palātai (ECA) nepieciešamās tiesības un piekļuvi un nodrošina, ka līdzvērtīgas tiesības piešķir Savienības fondu apguvē iesaistītās trešās personas. Dalībvalstīm būtu jāziņo Komisijai par atklātajiem pārkāpumiem, tostarp krāpšanu, un par turpmākajiem pasākumiem, kā arī par turpmākajiem pasākumiem pēc OLAF izmeklēšanas. (59)Lai veicinātu finanšu disciplīnu, ir lietderīgi noteikt kārtību budžeta saistību atcelšanai programmas līmenī. (60)Lai veicinātu LESD ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas mērķu sasniegšanu, mērķim "Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei" būtu jāatbalsta visi reģioni. Lai nodrošinātu līdzsvarotu un pakāpenisku atbalstu un atspoguļotu ekonomiskās un sociālās attīstības līmeni, resursi saskaņā ar minēto mērķi no ERAF un ESF+ būtu jāpiešķir, pamatojoties uz sadales principu, kas galvenokārt balstās uz IKP uz vienu iedzīvotāju. Dalībvalstīm, kurās nacionālais kopienākums (NKI) uz vienu iedzīvotāju ir mazāks nekā 90 % no Savienības vidējā rādītāja, būtu jāgūst labums no mērķa "Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei", ko finansē no Kohēzijas fonda. (61)Būtu jānosaka objektīvi kritēriji to reģionu un teritoriju noteikšanai, kuri ir tiesīgi pretendēt uz atbalstu no fondiem. Tālab reģionu un teritoriju apzināšanai Savienības mērogā vajadzētu balstīties uz kopējo reģionu klasifikācijas sistēmu, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1059/2003, kura grozīta ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 868/2014. (62)Lai noteiktu atbilstošu finanšu shēmu ERAF, ESF+ un Kohēzijas fondam, Komisijai būtu jānosaka pieejamo piešķīrumu ikgada sadalījums pa dalībvalstīm atbilstīgi mērķim "Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei" kopā ar atbalsttiesīgo reģionu sarakstu, kā arī piešķīrumi mērķim "Eiropas teritoriālā sadarbība" (Interreg). Ņemot vērā to, ka dalībvalstu piešķīrumi būtu jānosaka, pamatojoties uz 2018. gadā pieejamiem statistikas datiem un prognozēm, un ņemot vērā prognožu nedrošību, Komisijai 2024. gadā vajadzētu pārskatīt visu dalībvalstu kopējos piešķīrumus, pamatojoties uz jaunākajiem tobrīd pieejamajiem statistikas datiem, un, ja kumulatīvā novirze pārsniedz ± 5 %, tai vajadzētu koriģēt 2025.–2027. gadam paredzētos piešķīrumus, lai vidusposma pārskatīšanas rezultāti un tehnisko korekciju rezultāti vienlaikus atspoguļotos programmas grozījumos. (63)No Kohēzijas fonda līdzekļiem turpinās finansēt Eiropas transporta tīklu projektus atbilstoši Regulai (ES) Nr. [jaunā EISI regula], izmantojot gan dalītu pārvaldību, gan tiešas īstenošanas režīmu saskaņā ar Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu ("EISI"). Pamatojoties uz sekmīgo pieeju 2014.–2020. gada plānošanas periodā, šajā nolūkā no Kohēzijas fonda uz EISI būtu jāpārvieto 10 000 000 000 EUR. (64)Noteikta līdzekļu summa no ERAF, ESF+ un Kohēzijas fonda būtu jāpiešķir Eiropas pilsētiniciatīvai, kas būtu jāīsteno Komisijas tiešā vai netiešā pārvaldībā. (65)Lai nodrošinātu atbilstošu piešķīrumu pa reģionu kategorijām, principā dalībvalstīm paredzētajiem kopējiem piešķīrumiem attiecībā uz mazāk attīstītiem, pārejas un vairāk attīstītiem reģioniem nevajadzētu būt pārvietojamiem starp kategorijām. Tomēr, ievērojot dalībvalsts vajadzības risināt konkrētas problēmas, dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai pieprasīt pārvietojumu no to piešķīrumiem vairāk attīstītiem reģioniem vai pārejas reģioniem uz mazāk attīstītiem reģioniem, un šī izvēle būtu jāpamato. Lai nodrošinātu pietiekamus finanšu resursus mazāk attīstītiem reģioniem, būtu jānosaka maksimālais apjoms pārvedumiem uz vairāk attīstītiem reģioniem vai pārejas reģioniem. Resursu pārvietojamībai starp mērķiem nevajadzētu būt iespējamai. (66)Īrijas salas unikālo un īpašo apstākļu kontekstā un nolūkā atbalstīt ziemeļu un dienvidu sadarbību atbilstoši Belfāstas nolīgumam būtu jāturpina jaunā programma PEACE PLUS un jābalstās uz iepriekšējo programmu PEACE un INTERREG darbu Īrijas un Ziemeļīrijas robežapgabalos. Ņemot vērā šīs programmas praktisko nozīmi, tā būtu jāatbalsta ar īpašu piešķīrumu, lai turpinātu atbalstīt miera un samierināšanās pasākumus, un programmai būtu jāpiešķir attiecīga daļa no Īrijas piešķīruma atbilstoši mērķim "Eiropas teritoriālā sadarbība" (Interreg). (67)Ir jānosaka kohēzijas politikas jomas līdzfinansējuma maksimālā likme katrai reģionu kategorijai, lai nodrošinātu, ka līdzfinansējuma princips tiek ievērots, pienācīgā līmenī izmantojot valsts publiskā vai privātā sektora atbalstu. Šīm likmēm būtu jāatspoguļo reģionu ekonomikas attīstības līmenis IKP izteiksmē uz vienu iedzīvotāju salīdzinājumā ar ES 27 valstu vidējo rādītāju. (68)Lai papildinātu un grozītu dažus nebūtiskus šīs regulas elementus, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz grozījumu veikšanu elementos, kas iekļauti konkrētos šīs regulas pielikumos, t. i., attiecībā uz intervences veidu dimensijām un kodiem, partnerības nolīgumu un programmu veidnēm, datu nosūtīšanas veidnēm, Savienības emblēmas izmantošanu, finansējuma līgumu un stratēģijas dokumentu elementiem, revīzijas taku, elektroniskas datu apmaiņas sistēmām, veidnēm, kas attiecas uz pārvaldības un kontroles sistēmas aprakstu, pārvaldības deklarāciju, revīzijas atzinumu, gada kontroles ziņojumu, revīzijas stratēģiju, maksājuma pieteikumiem, pārskatiem, kā arī finanšu korekciju apmēra noteikšanu. (69)Turklāt Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu nolūkā noteikt kritērijus, saskaņā ar kuriem nosaka pārkāpumu gadījumus, par kuriem jāziņo, vienības izmaksu, fiksētas summas maksājumu, vienotas likmes un tāda finansējuma definīciju, kas nav saistīts ar izmaksām, kuras piemērojamas visām dalībvalstīm, kā arī standartizētas darbderīgas atlases metodes izstrādi. (70)Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu. Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaikus ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.

(71)Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus partnerības nolīgumu pieņemšanai, programmu pieņemšanai vai grozīšanai, kā arī finanšu korekciju piemērošanai, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Īstenošanas pilnvaras attiecībā uz formātu, kas jāizmanto ziņošanai par pārkāpumiem, elektroniskajiem datiem, kas jāreģistrē un jāglabā, un galīgā veikuma ziņojuma veidnei izmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011. Lai gan šie tiesību akti ir vispārīgi, būtu jāizmanto konsultēšanās procedūra, ievērojot to, ka minētie akti nosaka tikai tehniskus aspektus, veidlapas un veidnes. Īstenošanas pilnvaras attiecībā uz finanšu piešķīrumu sadalījuma noteikšanu ERAF, ESF+ un Kohēzijas fondā būtu jāpieņem bez komitoloģijas procedūras, ievērojot to, ka tās tikai atspoguļo iepriekš noteiktas aprēķināšanas metodoloģijas piemērošanu. (72)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1303/2013 vai jebkuru tiesību aktu, kas attiecas uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu, būtu jāturpina piemērot programmām un darbībām, ko atbalsta fondi, uz kuriem attiecas 2014.–2020. gada plānošanas periods. Tā kā gaidāms, ka Regulas (ES) Nr. 1303/2013 īstenošanas periods turpināsies plānošanas periodā, uz ko attiecas šī regula, un lai nodrošinātu dažu ar minēto regulu apstiprināto darbību īstenošanas nepārtrauktību, būtu jānosaka pārejas perioda noteikumi. Pārejas perioda darbības katrs atsevišķais posms, kas vērsts uz vienu un to pašu vispārējo mērķi, būtu jāīsteno saskaņā ar tā plānošanas perioda noteikumiem, atbilstoši kuram tas saņem finansējumu. (73)Šīs regulas mērķus, proti, stiprināt ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju un noteikt kopīgus finanšu noteikumus Savienības budžeta daļai, ko izpilda dalītā pārvaldībā, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, no vienas puses, ņemot vērā apjomīgās atšķirības dažādu reģionu attīstības līmenī un vismazāk attīstīto reģionu atpalicību, kā arī ierobežotos dalībvalstu un reģionu finanšu resursus un, no otras puses, ņemot vērā vajadzību pēc saskaņotas īstenošanas sistēmas, kas aptver vairākus dalītā pārvaldībā īstenotus Savienības fondus. Tā kā tādējādi šos mērķus drīzāk labāk var sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai. (74)Šajā regulā tiek respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I sadaļa

Mērķi un vispārēji atbalsta noteikumi I NODAĻA

Priekšmets un definīcijas 1. pants

Priekšmets un darbības joma 1.Šajā regulā noteikti: (a)finanšu noteikumi, ko piemēro Eiropas Reģionālās attīstības fondam ("ERAF"), Eiropas Sociālajam fondam Plus ("ESF+"), Kohēzijas fondam, Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondam ("EJZF"), Patvēruma un migrācijas fondam ("AMIF"), Iekšējās drošības fondam ("IDF") un Robežu pārvaldības un vīzu instrumentam ("BMVI") ("fondi"); (b)kopīgi noteikumi, ko piemēro ERAF, ESF+, Kohēzijas fondam un EJZF. 2.Šo regulu nepiemēro ESF+ Nodarbinātības un sociālās inovācijas sadaļai un Veselības sadaļai un EJZF, AMIF, IDF un BMVI tiešas vai netiešas pārvaldības komponentiem, izņemot tehnisko palīdzību pēc Komisijas iniciatīvas. 3.II sadaļas III nodaļas 4. un 10. pantu, III sadaļas II nodaļu un VIII sadaļu nepiemēro AMIF, IDF un BMVI. 4.VIII sadaļu nepiemēro EJZF. 5.II sadaļas II nodaļas 11. pantu un III nodaļas 15. pantu, III sadaļas I nodaļu, IV sadaļas I nodaļas 33.–36. pantu un 38. panta 1.–4. punktu, II nodaļas 39. pantu, III nodaļas 45. pantu, VI sadaļas II nodaļas 67., 71., 73. un 74. pantu un III nodaļu nepiemēro Interreg programmām. 6.Turpmāk uzskaitītajās konkrētu fondu regulās var paredzēt šo regulu papildinošus noteikumus, kas nav pretrunā ar šo regulu. Ja rodas šaubas par šīs regulas un konkrētu fondu regulu piemērošanu, turpmāk norādītā regula ir noteicošā: (c)Regula (ES) [...] ("ERAF un KF regula"); (d)Regula (ES) [...] ("ESF+ regula"); (e)Regula (ES) [...] ("ETS regula"); (f)Regula (ES) [...] ("EJZF regula");

(g)Regula (ES) [...] ("AMIF regula"); (h)Regula (ES) [...] ("IDF regula"); (i)Regula (ES) [...] ("BMVI regula"). 2. pants

Definīcijas Šajā regulā piemēro šādas definīcijas: (1)"attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi" ir Padomes ieteikumi, kas pieņemti saskaņā ar LESD 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu attiecībā uz strukturālām problēmām, ko ir lietderīgi risināt, veicot daudzgadu investīcijas, kuras ietilpst fondu darbības jomā, kā noteikts konkrētu fondu regulās un attiecīgajos ieteikumos, kas pieņemti saskaņā ar [XX]. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) [jaunās Enerģētikas savienības pārvaldības regulas numurs]; (2)"piemērojamie tiesību akti" ir Savienības tiesību akti un valstu tiesību akti, kas attiecas uz to piemērošanu; (3)"darbība" ir: (a)projekts, līgums, rīcība vai projektu grupa, kas atlasīti attiecīgajās programmās; (b)finanšu instrumentu kontekstā — programmieguldījums finanšu instrumentā un sekojošais finansiālais atbalsts, kuru ar minētā finanšu instrumenta starpniecību sniedz galasaņēmējiem; (4)"stratēģiski svarīga darbība" ir darbība, kas sniedz būtisku devumu programmas mērķu sasniegšanā un uz ko attiecas īpaši uzraudzības un komunikācijas pasākumi; (5)"prioritāte" AMIF, IDF un BMVI kontekstā ir konkrēts mērķis; EJZF kontekstā tā ir "atbalsta jomu veids", kā norādīts EJZF regulas III pielikumā noteiktajā nomenklatūrā; (6)"konkrēts mērķis" EJZF kontekstā tiek saprasts kā "atbalsta jomas", kas norādītas EJZF regulas III pielikumā; (7)"starpniekstruktūra" ir publisko vai privāto tiesību subjekts, kas darbojas vadošās iestādes atbildībā vai kas šādas iestādes vārdā veic pienākumus vai uzdevumus; (8)"saņēmējs" ir: (a)publisko vai privāto tiesību subjekts, subjekts, kuram var arī nebūt juridiskas personas statusa, vai fiziska persona, kas atbild par darbību sākšanu vai gan sākšanu, gan īstenošanu; (b)publiskā un privātā sektora partnerību ("PPP") kontekstā — publisko tiesību subjekts, kas uzsāk PPP darbību, vai privātā sektora partneris, kas izraudzīts tās īstenošanai; (c)valsts atbalsta shēmu kontekstā — atbalstu saņemošais uzņēmums; (d)finanšu instrumentu kontekstā — līdzdalības fondu īstenojošā struktūra vai — ja tāds nav paredzēts — īpašo fondu īstenojošā struktūra, vai — ja finanšu instrumentu pārvalda vadošā iestāde — vadošā iestāde; (9)"mazo projektu fonds" ir Interreg programmas darbība, kuras mērķis ir ierobežota finanšu apjoma projektu atlase un īstenošana;

(10)"mērķrādītājs" ir iepriekš noteikta vērtība, kas plānošanas perioda beigās ir jāsasniedz ar konkrētu mērķi raksturojošu rādītāju; (11)"starpposma mērķrādītājs" ir starpposma vērtība, kas konkrētā plānošanas perioda brīdī jāsasniedz ar konkrētu mērķi raksturojošu rādītāju; (12)"izlaides rādītājs" ir rādītājs, ar ko novērtē konkrētos intervences nodevumus; (13)"rezultātu rādītājs" ir rādītājs, ar ko novērtē atbalstītās intervences īstermiņa rezultātus, jo īpaši attiecībā uz tiešajiem adresātiem, mērķa populāciju vai infrastruktūras lietotājiem; (14)"PPP darbība" ir darbība, kuru īsteno saskaņā ar publiskā un privātā sektora partnerību atbilstoši PPP nolīgumam un kuras mērķis ir nodrošināt sabiedriskos pakalpojumus, izmantojot riska dalīšanu, apkopojot privātā sektora pieredzi vai papildu kapitāla avotus; (15)"finanšu instruments" ir struktūra, ar kuras starpniecību tiek nodrošināti finanšu produkti; (16)"finanšu produkts" ir kapitālieguldījumi vai kvazikapitāla ieguldījumi, aizdevumi un garantijas, kā definēts Regulas (ES, Euratom) [...] 2. pantā ("Finanšu regula"); (17)"galasaņēmējs" ir juridiska vai fiziska persona, kas saņem atbalstu no fondiem ar mazo projektu fonda saņēmēja starpniecību vai no finanšu instrumenta; (18)"programmieguldījums" ir finanšu instrumentam sniegtais atbalsts no fondiem un valsts publiskā un privātā, ja tāds ir, līdzfinansējuma; (19)"struktūra, kas īsteno finanšu instrumentu" ir struktūra, publisko vai privāto tiesību subjekts, kas veic līdzdalības fonda vai īpašā fonda uzdevumus; (20)"līdzdalības fonds" ir fonds, ko izveidojusi vadošā iestāde saskaņā ar vienu vai vairākām programmām nolūkā īstenot finanšu instrumentus, izmantojot vienu vai vairākus īpašos fondus; (21)"īpašais fonds" ir fonds, ko izveidojusi vadošā iestāde vai līdzdalības fonds nolūkā nodrošināt galasaņēmējiem finanšu produktus; (22)"sviras efekts" ir galasaņēmējiem piešķirtā atmaksājamā finansējuma summa, kas dalīta ar fondu iemaksāto summu; (23)"multiplikatora koeficients" garantijas instrumentu kontekstā ir attiecība starp pamatā esošo izmaksāto jauno aizdevumu, kapitālieguldījumu vai kvazikapitāla ieguldījumu vērtību un programmieguldījuma summu, kas rezervēta saskaņā ar garantijas līgumiem nolūkā segt paredzamos un neparedzamos zaudējumus no šie jauniem aizdevumiem, kapitālieguldījumiem vai kvazikapitāla ieguldījumiem; (24)"pārvaldības izmaksas" ir tiešās vai netiešās izmaksas, ko atlīdzina, saņemot pierādījumus par izdevumiem, kuri radušies, īstenojot finanšu instrumentus; (25)"pārvaldības maksas" ir cena par sniegtajiem pakalpojumiem, kā noteikts finansēšanas nolīgumā starp vadošo iestādi un struktūru, kas apgūst līdzdalības fondu vai īpašo fondu, un attiecīgā gadījumā starp struktūru, kas apgūst līdzdalības fondu, un struktūru, kas apgūst īpašo fondu; (26)"pārcelšana" ir tādas pašas vai līdzīgas darbības vai tās daļas pārvietošana saskaņā ar 2. panta 61.a punktu Komisijas Regulā (ES) Nr. 651/2014, ar ko noteiktas atbalsta kategorijas atzīst par saderīgām ar iekšējo tirgu, piemērojot LESD 107. un 108. pantu; (27)"publisks ieguldījums" ir jebkāds ieguldījums tādu darbību finansēšanā, kuru avots ir valsts, reģionālo vai vietējo publiskā sektora iestāžu vai jebkuras Eiropas teritoriālās sadarbības grupas (ETSG) budžets, kas noteikts saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1082/2006, Savienības budžets, kas pieejams fondiem, publisko tiesību subjektu budžets vai publiskā sektora iestāžu apvienību vai publisko tiesību subjektu apvienību budžets, un nolūkā noteikt ESF+ programmu vai prioritāšu līdzfinansējuma likmi tas var ietvert jebkādus finanšu resursus, kurus kopīgi iemaksājuši darba devēji un darbinieki; (28)"grāmatvedības gads" ir laikposms no 1. jūlija līdz nākamā gada 30. jūnijam, izņemot pirmo plānošanas perioda grāmatvedības gadu, kad tas ir laikposms no izdevumu attiecināmības sākuma datuma līdz 2022. gada 30. jūnijam; beigu grāmatvedības gadā tas ir laikposms no 2029. gada 1. jūlija līdz 2030. gada 30. jūnijam; (29)"pārkāpums" ir jebkurš piemērojamo tiesību aktu pārkāpums, kas noticis tāda ekonomikas dalībnieka darbības vai bezdarbības dēļ, kurš ir iesaistīts fondu apguvē, un kas ietekmē vai varētu ietekmēt Savienības budžetu, prasot no minētā budžeta segt nepamatotus izdevumus;

(30)"būtisks trūkums” ir tāds trūkums programmas pārvaldības un kontroles sistēmas efektīvā darbībā, attiecībā uz kuru ir vajadzīgi būtiski pārvaldības un kontroles sistēmu uzlabojumi un kuras gadījumā kāda no X pielikumā minētajām galvenajām prasībām Nr. 2, 4, 5, 9, 12, 13 un 15 vai divas vai vairākas citas galvenās prasības tiek novērtētas minētā pielikuma 3. un 4. kategorijā; (31)"kopējais kļūdu īpatsvars" ir prognozēto nejaušo kļūdu un attiecīgā gadījumā sistēmisko kļūdu un nekoriģētu anomālo kļūdu summa, dalīta ar datu kopu; (32)"atlikušo kļūdu īpatsvars" ir kopējais kļūdu īpatsvars, atskaitot dalībvalsts piemērotās finanšu korekcijas, ar ko paredzēts samazināt riskus, kurus darbību revīzijās konstatējusi revīzijas iestāde; (33)"pabeigta darbība" ir darbība, kura ir fiziski pabeigta vai pilnībā īstenota un saistībā ar kuru saņēmēji ir veikuši visus saistītos maksājumus un saņēmējiem ir izmaksāts atbilstošais publiskais ieguldījums; (34)"izlases vienība" ir viena no vienībām, kas var būt darbība, darbības projekts vai saņēmēja iesniegts maksājuma pieprasījums, kurā izlases izveides nolūkā datu kopa ir sadalīta; (35)"darījuma konts" PPP darbības gadījumā ir bankas konts, uz ko attiecas rakstiska vienošanās starp publiskā sektora iestādi kā saņēmēju un privātā sektora partneri, kuru apstiprinājusi vadošā iestāde vai starpniekstruktūra, un ko izmanto maksājumiem attiecināmības perioda laikā un/vai pēc tā; (36)"dalībnieks" ir fiziska persona, kas gūst labumu no darbības, bet nesaņem finansiālu atbalstu no fondiem; (37)"klimatnoturība" ir process, kas nodrošina infrastruktūras noturību pret klimata negatīvo iedarbību saskaņā ar valstu noteikumiem un ieteikumiem (ja pieejami) vai starptautiski atzītiem standartiem. 3. pants

Komisijas rīcības termiņu aprēķināšana Ja Komisijas rīcībai ir noteikts termiņš, minētais termiņš sākas no brīža, kad dalībvalsts ir iesniegusi visu informāciju, kas atbilst šajā regulā vai konkrētu fondu regulās izklāstītajām prasībām. Šo termiņu aptur nākamajā dienā pēc dienas, kurā Komisija nosūta savus apsvērumus vai dokumentu pārskatīšanas pieprasījumu dalībvalstij, un tas ilgst līdz brīdim, kad dalībvalsts atbild Komisijai. II NODAĻA

Politikas mērķi un fondu atbalsta principi 4. pants

Politikas mērķi 1.ERAF, ESF+, Kohēzijas fonds un EJZF atbalsta šādus politikas mērķus: (a)viedāka Eiropa, veicinot inovatīvas un viedas ekonomiskās pārmaiņas; (b)zaļāka Eiropa ar zemām oglekļa emisijām, veicinot tīru un taisnīgu enerģētikas pārkārtošanu, "zaļas" un "zilas" investīcijas, aprites ekonomiku, pielāgošanos klimata pārmaiņām un risku novēršanu un pārvaldību; (c)ciešāk savienota Eiropa, uzlabojot mobilitāti un reģionālo IKT savienotību; (d)sociālāka Eiropa, īstenojot Eiropas sociālo tiesību pīlāru; (e)iedzīvotājiem tuvāka Eiropa, ar vietējo iniciatīvu palīdzību veicinot pilsētu, lauku un piekrastes teritoriju ilgtspējīgu un integrētu attīstību. 2.ERAF, ESF+ un Kohēzijas fonds atbalstīs Savienības darbības, kuru mērķis ir stiprināt tās ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju saskaņā ar LESD 174. pantu, īstenojot šādus mērķus:

(a)investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei dalībvalstīs un reģionos, ko atbalsta no ERAF, ESF+ un Kohēzijas fonda; un (b)Eiropas teritoriālā sadarbība (Interreg), ko atbalsta no ERAF. 3.Dalībvalstis katram fondam sniedz informāciju par atbalstu vides un klimatisko mērķu sasniegšanai, izmantojot metodoloģiju, kas pamatojas uz intervences veidiem. Minētā metodoloģija ietver konkrēta svēruma piešķiršanu sniegtajam atbalstam līmenī, kas atspoguļo, kādā apmērā šāds atbalsts sniedz ieguldījumu vides un klimatisko mērķu sasniegšanā. ERAF, ESF+ un Kohēzijas fonda gadījumā svērums ir saistīts ar I pielikumā norādīto intervences veidu dimensijām un kodu svērumiem. 4.Dalībvalstis un Komisija nodrošina koordināciju, papildināmību un saskaņotību starp fondiem un citiem Savienības instrumentiem, piemēram, reformu atbalsta programmu, t. sk., reformu īstenošanas instrumentu un tehniskā atbalsta instrumentu. Tās optimizē atbildīgo personu koordinācijas mehānismus, lai izvairītos no dublēšanās plānošanas un īstenošanas laikā. 5. pants

Dalīta pārvaldība 1.Dalībvalstis un Komisija apgūst dalītā pārvaldībā īstenotajiem fondiem piešķirto Savienības budžetu saskaņā ar [63]. pantu Regulā (ES, Euratom) [jaunās finanšu regulas numurs] ("Finanšu regula"). 2.Tomēr Komisija apgūst tā atbalsta summu, kas no Kohēzijas fonda pārvietots uz Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu ("EISI"), Eiropas pilsētiniciatīvu, starpreģionālām investīcijām inovācijā, tā atbalsta summu, kas no ESF+ pārvietots uz transnacionālo sadarbību, summas, kas iemaksātas InvestEU, tiešā vai netiešā pārvaldībā īstenotu tehnisko palīdzību pēc Komisijas iniciatīvas saskaņā ar Finanšu regulas [62. panta 1. punkta a) un c) apakšpunktu]. 3.Komisija var īstenot tālāko reģionu sadarbību atbilstoši mērķim "Eiropas teritoriālā sadarbība" (Interreg), veicot netiešu pārvaldību. 6. pants

Partnerība un daudzlīmeņu pārvaldība 1.Katra dalībvalsts organizē partnerību ar kompetentajām reģionālajām un vietējām iestādēm. Partnerībā iesaista vismaz šādus partnerus: (a)pilsētu un citas publiskā sektora iestādes; (b)ekonomiskie un sociālie partneri; (c)attiecīgās struktūras, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, vides partnerus, un struktūras, kas atbild par sociālās iekļaušanas, pamattiesību, personu ar invaliditāti tiesību, dzimumu līdztiesības un nediskriminācijas veicināšanu. 2.Saskaņā ar daudzlīmeņu pārvaldības principu dalībvalstis minētos partnerus iesaista partnerības nolīgumu sagatavošanā, kā arī visā programmu sagatavošanas un īstenošanas laikā, tostarp uzraudzības komiteju darbā saskaņā ar 34. pantu. 3.Partnerības organizēšanu un īstenošanu veic saskaņā ar Komisijas Deleģēto Regulu (ES) Nr. 240/2014. 4.Komisija ar organizācijām, kas pārstāv partnerus Savienības līmenī, vismaz reizi gadā apspriežas par programmu īstenošanu. II sadaļa

Stratēģiskā pieeja I NODAĻA

Partnerības nolīgums 7. pants

Partnerības nolīguma sagatavošana un iesniegšana 1.Katra dalībvalsts sagatavo partnerības nolīgumu, kurā izklāstīta fondu rezultatīvas un efektīvas izmantošanas kārtība laikposmam no 2021. gada 1. janvāra līdz 2027. gada 31. decembrim.

2.Dalībvalsts partnerības nolīgumu Komisijai iesniedz pirms pirmās programmas iesniegšanas vai vienlaikus ar to. 3.Partnerības nolīgumu var iesniegt kopā ar attiecīgo gada valsts reformu programmu. 4.Dalībvalsts partnerības nolīgumu izstrādā saskaņā ar II pielikumā norādīto veidni. Tajā var iekļaut partnerības nolīgumu kādā no tās programmām. 5.Interreg programmas Komisijai var iesniegt pirms partnerības nolīguma iesniegšanas. 8. pants

Partnerības nolīguma saturs Partnerības nolīgumā iekļauj šādus elementus: (a)izvēlētie politikas mērķi, kas norāda, saskaņā ar kuriem fondiem un programmām tie tiks īstenoti, un to pamatojums, kā arī attiecīgā gadījumā pamatojums InvestEU īstenošanas režīma izmantošanai, ņemot vērā attiecīgos konkrētai valstij adresētos ieteikumus; (b)attiecībā uz katru izvēlēto a) punktā norādīto politikas mērķi: i) kopsavilkums par rīcībpolitikas izvēli un galvenajiem rezultātiem, kas gaidāmi katrā no fondiem, t. sk. attiecīgā gadījumā izmantojot InvestEU; ii) fondu koordinācija, norobežošana un papildināmība un attiecīgā gadījumā koordinācija starp valstu un reģionālajām programmām; iii) papildināmība starp fondiem un citiem Savienības instrumentiem, t. sk. LIFE stratēģiskajiem integrētajiem projektiem un stratēģiskajiem dabas projektiem; (c)provizoriskais finanšu piešķīrums no katra fonda katram politikas mērķim valsts līmenī, ievērojot konkrēta fonda noteikumus par tematisko koncentrāciju; (d)attiecīgā gadījumā finanšu resursu sadalījums pa reģionu kategorijām, kas noteiktas saskaņā ar 102. panta 2. punktu, un piešķīrumu summas, ko ierosināts pārvietot starp reģionu kategorijām saskaņā ar 105. pantu;

(e)summas, kas jāiemaksā InvestEU, pa fondiem un reģionu kategorijām; (f)fondu plānoto programmu saraksts, norādot attiecīgos provizoriskos finanšu piešķīrumus pa fondiem, un atbilstošās valstu iemaksas pa reģionu kategorijām; (g)kopsavilkums par darbībām, ko attiecīgā dalībvalsts veic, lai pastiprinātu tās administratīvo spēju fondu apguvē. Attiecībā uz mērķi "Eiropas teritoriālā sadarbība" (Interreg) partnerības nolīgumā ietver tikai plānoto programmu sarakstu. 9. pants

Partnerības nolīguma apstiprināšana 1.Komisija novērtē partnerības nolīgumu un tā atbilstību šai regulai un konkrēta fonda noteikumiem. Savā novērtējumā Komisija jo īpaši vērā ņem attiecīgos konkrētai valstij adresētos ieteikumus. 2.Trīs mēnešu laikā pēc dienas, kurā dalībvalsts iesniegusi partnerības nolīgumu, Komisija var sniegt apsvērumus par to.

3.Dalībvalsts pārskata partnerības nolīgumu, ņemot vērā Komisijas sagatavotos apsvērumus. 4.Ne vēlāk kā četrus mēnešus pēc dienas, kurā attiecīgā dalībvalsts iesniegusi partnerības nolīgumu, Komisija ar īstenošanas aktu pieņem lēmumu par minētā partnerības nolīguma apstiprināšanu. Partnerības nolīgumu negroza. 5.Ja saskaņā ar 7. panta 4. punktu partnerības nolīgums ir iekļauts programmā, Komisija lēmumu par minētās programmas apstiprināšanu ar īstenošanas aktu pieņem ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc dienas, kurā attiecīgā dalībvalsts iesniegusi minēto programmu. 10. pants

ERAF, ESF+, Kohēzijas fonda un EJZF izmantošana, iesaistot InvestEU 1.Dalībvalstis partnerības nolīgumā vai pieprasījumā grozīt programmu var piešķirt summu, kas no ERAF, ESF+, Kohēzijas fonda un EJZF jāiemaksā InvestEU un jāīsteno, izmantojot budžeta garantijas. Summa, kas jāiemaksā InvestEU, nepārsniedz 5 % no katra fonda kopējā piešķīruma, izņemot pienācīgi pamatotus gadījumus. Šādas iemaksas nav uzskatāmas par resursu pārvietošanu atbilstoši 21. pantam. 2.Partnerības nolīguma gadījumā var piešķirt kārtējā kalendārā gada un turpmāko kalendāro gadu resursus. Programmas grozījuma pieprasījuma gadījumā piešķirt var tikai turpmāko kalendāro gadu resursus. 3.Summu, kas minēta 1. punktā, izmanto, lai nodrošinātu ES garantijas daļu dalībvalsts komponentā. 4.Ja iemaksu nolīgums, kā noteikts [InvestEU regulas] [9.] pantā, nav noslēgts līdz 2021. gada 31. decembrim par 1. punktā minēto summu, kas piešķirta partnerības nolīgumā, dalībvalsts iesniedz pieprasījumu grozīt programmu vai programmas, lai izmantotu attiecīgo summu. Iemaksu nolīgumu par 1. punktā minēto summu, kas piešķirta pēc programmas grozījuma pieprasījuma, noslēdz vienlaikus ar lēmuma pieņemšanu par programmas grozīšanu.

5.Ja garantijas nolīgums, kā noteikts [InvestEU regulas] [9.] pantā, deviņu mēnešu laikā pēc iemaksu nolīguma apstiprināšanas nav noslēgts, attiecīgās summas, kas iemaksātas kopējā uzkrājumu fondā kā nodrošinājums, pārvieto atpakaļ uz programmu vai programmām un dalībvalsts iesniedz atbilstošu pieprasījumu grozīt programmu. 6.Ja garantijas nolīgums, kā noteikts [InvestEU regulas] [9.] pantā, četru gadu laikā pēc garantijas nolīguma parakstīšanas nav pilnībā īstenots, dalībvalsts var pieprasīt, lai summas, kas paredzētas garantijas nolīgumā, bet neattiecas uz pamatā esošajiem aizdevumiem vai citiem riska instrumentiem, administrē saskaņā ar 5. punktu. 7.Resursus, kas radušies no vai kas attiecināmi uz summām, kuras iemaksātas InvestEU un nodrošinātas, izmantojot budžeta garantijas, dara pieejamus dalībvalstij un izmanto atbalstam ar tādu pašu mērķi vai mērķiem finanšu instrumentu veidā. 8.Komisija atkārtoti iekļauj budžetā tās iemaksātās summas, kas nav izmantotas InvestEU vajadzībām tajā gadā, kurā attiecīgais programmas grozījums ir apstiprināts. Šādu atkārtotu iekļaušanu budžetā nedrīkst veikt pēc 2027. gada. Saistību atcelšanas termiņš attiecībā uz budžetā atkārtoti iekļauto summu atbilstoši 99. pantam sākas tajā gadā, kurā iemaksa ir atkārtoti iekļauta budžetā. II NODAĻA

Veicinošie nosacījumi un veikuma satvars 11. pants

Veicinošie nosacījumi 1.Šajā regulā izklāstīti priekšnosacījumi katra konkrētā mērķa rezultatīvai un efektīvai īstenošanai ("veicinošie nosacījumi"). III pielikumā izklāstīti horizontālie veicinošie nosacījumi, kas piemērojami visiem konkrētajiem mērķiem, un kritēriji to izpildes novērtēšanai. IV pielikumā izklāstīti tematiskie veicinošie nosacījumi attiecībā uz ERAF, Kohēzijas fondu un ESF+ un kritēriji to izpildes novērtēšanai. 2.Sagatavojot programmu vai programmas grozījuma ietvaros ieviešot jaunu konkrētu mērķi, dalībvalsts novērtē, vai ir izpildīti ar izvēlēto konkrēto mērķi saistītie veicinošie nosacījumi. Veicinošais nosacījums ir izpildīts, ja ir izpildīti visi saistītie kritēriji. Dalībvalsts katrā programmā vai programmas grozījumā nosaka izpildītos un neizpildītos veicinošos nosacījumus, un, ja tā uzskata, ka veicinošais nosacījums ir izpildīts, tā sniedz pamatojumu.

3.Ja veicinošais nosacījums programmas vai programmas grozījuma apstiprināšanas laikā nav izpildīts, dalībvalsts, norādot pamatojumu, informē Komisiju, tiklīdz tā uzskata, ka veicinošais nosacījums ir izpildīts. 4.Komisija trīs mēnešu laikā pēc 3. punktā minētās informācijas saņemšanas veic novērtējumu un informē dalībvalsti, ja tā piekrīt izpildei. Ja Komisija nepiekrīt dalībvalsts novērtējumam, tā attiecīgi informē dalībvalsti un dod tai iespēju viena mēneša laikā iesniegt apsvērumus. 5.Izdevumus par darbībām, kas saistītas ar konkrēto mērķi, nevar iekļaut maksājuma pieteikumos, kamēr Komisija nav informējusi dalībvalsti par veicinošā nosacījuma izpildi atbilstoši 4. punktam. Pirmā daļa neattiecas uz darbībām, kas palīdz nodrošināt attiecīgā veicinošā nosacījuma izpildi. 6.Dalībvalsts nodrošina, ka veicinošie nosacījumi tiek izpildīti un piemēroti visā plānošanas periodā. Tā informē Komisiju par jebkādiem grozījumiem, kas ietekmē veicinošo nosacījumu izpildi. Ja Komisija uzskata, ka veicinošais nosacījums vairs netiek pildīts, tā informē dalībvalsti un dod tai iespēju viena mēneša laikā iesniegt apsvērumus. Ja Komisija secina, ka veicinošā nosacījuma neizpilde turpinās, izdevumus par attiecīgo konkrēto mērķi nevar iekļaut maksājuma pieteikumos no dienas, kad Komisija attiecīgi informē dalībvalsti. 7.IV pielikumu nepiemēro programmām, ko atbalsta no EJZF. 12. pants

Veikuma satvars 1.Dalībvalsts izveido veikuma satvaru, kas ļauj veikt ar programmas veikumu saistīto uzraudzību, ziņošanu un novērtēšanu tās īstenošanas laikā, un dod ieguldījumu fondu vispārējā veikuma novērtēšanā. Veikuma satvarā ietilpst: (a)izlaides un rezultātu rādītāji, kas saistīti ar konkrētiem mērķiem, kuri noteikti konkrētu fondu regulās; (b) starpposma mērķrādītāji, kas jāsasniedz līdz 2024. gada beigām attiecībā uz izlaides rādītājiem; un (c) mērķrādītāji, kas jāsasniedz līdz 2029. gada beigām attiecībā uz izlaides un rezultātu rādītājiem. 2.Starpposma un galīgos mērķrādītājus nosaka attiecībā uz katru konkrēto programmas mērķi, izņemot tehnisko palīdzību un konkrēto mērķi novērst materiālo nenodrošinātību, kā izklāstīts ESF+ regulas [4. panta c) punkta vii) apakšpunktā]. 3.Starpposma un galīgie mērķrādītāji ļauj Komisijai un dalībvalstīm novērtēt progresu virzībā uz konkrēto mērķu sasniegšanu. Tie atbilst prasībām, kas noteiktas Finanšu regulas [33. panta 3. punktā]. 13. pants

Metodoloģija veikuma satvara noteikšanai 1.Metodoloģija, ar nosaka veikuma satvaru, ietver: (a)kritērijus, ko dalībvalsts piemēro rādītāju atlasei; (b)izmantotos datus vai pierādījumus, datu kvalitātes nodrošināšanu un aprēķina metodi;

(c)faktorus, kas var ietekmēt starpposma un galīgo mērķrādītāju sasniegšanu, un kā tie ņemti vērā. 2.Dalībvalsts šo metodoloģiju dara pieejamu pēc Komisijas pieprasījuma. 14. pants

Vidusposma pārskatīšana 1.Attiecībā uz programmām, ko atbalsta no ERAF, ESF+ un Kohēzijas fonda, dalībvalsts pārskata katru programmu, ņemot vērā šādus elementus: (a)problēmas, kas apzinātas 2024. gadā pieņemtajos attiecīgajos konkrētai valstij adresētajos ieteikumos; (b)attiecīgās dalībvalsts vai reģiona sociāli ekonomiskā situācija; (c)progress starpposma mērķrādītāju sasniegšanā; (d)attiecīgā gadījumā tehniskās korekcijas iznākums, kā izklāstīts 104. panta 2. punktā. 2.Dalībvalsts līdz 2025. gada 31. martam iesniedz Komisijai pieprasījumu grozīt katru programmu saskaņā ar 19. panta 1. punktu. Dalībvalsts pamato grozījumus, balstoties uz 1. punktā norādītajiem elementiem. Pārskatītajā programmā iekļauj: (a)finanšu resursu piešķīrumus pa prioritātēm, t. sk. summas 2026. un 2027. gadam; (b)pārskatītos vai jaunos mērķrādītājus; (c)attiecīgā gadījumā finanšu resursu pārskatītos piešķīrumus, kas izriet no 104. panta 2. punktā norādītās tehniskās korekcijas, t. sk. summas par 2025., 2026. un 2027. gadu. 3.Ja pārskatīšanas rezultātā tiek iesniegta jauna programma, finansēšanas plāns, kas minēts 17. panta 3. punkta f) apakšpunkta ii) punktā, aptver kopējās finanšu apropriācijas katram fondam, sākot no programmas apstiprināšanas gada. III NODAĻA

Pasākumi, kas saistīti ar pareizu ekonomikas pārvaldību 15. pants

Pasākumi, kas fondu rezultativitāti saista ar pareizu ekonomikas pārvaldību 1.Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus tajās, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Šādam pieprasījumam var būt šādi mērķi: a)atbalstīt attiecīga konkrētai valstij adresēta ieteikuma, kas pieņemts saskaņā ar LESD 121. panta 2. punktu, un attiecīga Padomes ieteikuma, kas pieņemts saskaņā ar LESD 148. panta 4. punktu un adresēts attiecīgajai dalībvalstij, īstenošanu; b)atbalstīt attiecīgu Padomes ieteikumu, kas adresēti attiecīgai dalībvalstij un pieņemti saskaņā ar 7. panta 2. punktu vai 8. panta 2. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1176/2011 īstenošanu, ar noteikumu, ka šos grozījumus uzskata par vajadzīgiem makroekonomiskās nelīdzsvarotības novēršanai.

2.Pieprasījumu dalībvalstij saskaņā ar 1. punktu Komisija pamato, norādot nepieciešamību sekmēt attiecīgo ieteikumu īstenošanu, un tajā norāda programmas vai prioritātes, kuras Komisija uzskata par pielāgojamām, un gaidāmo grozījumu būtību. 3.Dalībvalsts iesniedz atbildi uz 1. punktā minēto pieprasījumu divu mēnešu laikā pēc tā saņemšanas, izklāstot grozījumus, ko tā uzskata par nepieciešamiem attiecīgajās programmās, šādu grozījumu iemeslus, norādot attiecīgās programmas un sniedzot ierosināto grozījumu aprakstu, kā arī to paredzamo ietekmi uz ieteikumu īstenošanu un fondu apguvi. Vajadzības gadījumā Komisija sniedz apsvērumus viena mēneša laikā pēc minētās atbildes saņemšanas. 4.Dalībvalstis iesniedz priekšlikumu grozīt attiecīgās programmas divu mēnešu laikā no 3. punktā minētās atbildes iesniegšanas dienas. 5.Ja Komisija nav iesniegusi apsvērumus vai ja tā uzskata, ka jebkādi iesniegtie apsvērumi ir pienācīgi ņemti vērā, tā pieņem lēmumu apstiprināt grozījumus attiecīgajās programmās saskaņā ar [19. panta 4. punktā] norādīto termiņu. 6.Ja dalībvalsts 3. un 4. punktā noteiktajos termiņos nerīkojas konstruktīvi, reaģējot uz pieprasījumu, kas sniegts saskaņā ar 1. punktu, Komisija saskaņā ar 91. pantu pilnībā vai daļēji var apturēt maksājumus par attiecīgajām programmām vai prioritātēm. 7.Komisija Padomei iesniedz priekšlikumu pilnībā vai daļēji apturēt saistības vai maksājumus attiecībā uz vienu vai vairākām dalībvalsts programmām šādos gadījumos: (a)ja Padome saskaņā ar LESD 126. panta 8. punktu vai 126. panta 11. punktu nolemj, ka dalībvalsts nav konstruktīvi rīkojusies, lai novērstu savu pārmērīgo budžeta deficītu; (b)ja Padome pieņem divus secīgus ieteikumus tajā pašā nelīdzsvarotības novēršanas procedūrā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1176/2011 8. panta 3. punktu, pamatojoties uz to, ka dalībvalsts ir iesniegusi nepietiekamu korektīvo pasākumu plānu; (c)ja Padome pieņem divus secīgus lēmumus tajā pašā nelīdzsvarotības novēršanas procedūrā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 10. panta 4. punktu, ar kuriem nosaka dalībvalsts neatbilstību, pamatojoties uz to, ka tā nav veikusi ieteiktos korektīvos pasākumus; (d)ja Komisija secina, ka dalībvalsts nav veikusi pasākumus, kā norādīts Padomes Regulā (EK) Nr. 332/2002, un rezultātā nolemj neatļaut finansiālās palīdzības izmaksu, kas piešķirta minētajai dalībvalstij; (e)ja Padome nolemj, ka dalībvalsts neievēro makroekonomikas korekciju programmu, kas minēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 472/2013 7. pantā, vai neveic pasākumus, kuri pieprasīti Padomes lēmumā, kas pieņemts saskaņā ar LESD 136. panta 1. punktu. Par prioritāti izvirza saistību apturēšanu; maksājumus aptur tikai gadījumos, kad ir vajadzīga tūlītēja rīcība, un noteikumu būtiskas neatbilstības gadījumos. Maksājumu apturēšana attiecas uz maksājuma pieteikumiem, kas saistībā ar attiecīgajām programmām iesniegti pēc lēmuma par apturēšanu pieņemšanas dienas. Pamatojoties uz ārkārtējiem ekonomiskajiem apstākļiem vai pēc attiecīgās dalībvalsts Komisijai adresēta pamatota pieprasījuma 10 dienu laikā no iepriekšējā daļā minētā lēmuma vai ieteikuma pieņemšanas, Komisija var ieteikt Padomei atcelt minētajā daļā norādīto apturēšanu. 8.Komisijas priekšlikums par saistību apturēšanu ir uzskatāms par pieņemtu Padomē, ja vien Padome, izmantojot īstenošanas aktu, nenolemj noraidīt šādu priekšlikumu ar kvalificētu balsu vairākumu viena mēneša laikā no Komisijas priekšlikuma iesniegšanas dienas. Saistību apturēšana attiecas uz saistībām no fondiem attiecīgajai dalībvalstij no 1. janvāra nākamajā gadā pēc lēmuma par apturēšanu pieņemšanas. Padome pieņem lēmumu, izmantojot īstenošanas aktu, par 7. punktā minēto Komisijas priekšlikumu saistībā ar maksājumu apturēšanu. 9.Uzlikto saistību vai maksājumu apturēšanas apjoms un līmenis ir samērīgs, ievēro vienlīdzīgu attieksmi starp dalībvalstīm un ņem vērā attiecīgās dalībvalsts ekonomiskos un sociālos apstākļus, jo īpaši bezdarba līmeni, attiecīgās dalībvalsts nabadzības vai sociālās atstumtības līmeni attiecībā pret Savienības vidējo līmeni un apturēšanas ietekmi uz attiecīgās dalībvalsts ekonomiku. Apturēšanas ietekme uz programmām, kam ir izšķirīga nozīme nelabvēlīgu ekonomisko vai sociālo apstākļu novēršanā, ir īpašs faktors, kas jāņem vērā. 10.Saistību apturēšana nepārsniedz 25 % no saistībām nākamajam kalendāram gadam attiecībā uz fondiem vai 0,25 % no nominālā IKP, atkarībā no tā, kurš rādītājs ir zemāks, jebkurā no šādiem gadījumiem: (a)pirmajā neatbilstības gadījumā saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, kā norādīts 7. punkta a) apakšpunktā; (b)pirmajā neatbilstības gadījumā saistībā ar korektīvo pasākumu plānu saskaņā ar pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru, kā norādīts 7. punkta b) apakšpunktā;

(c)ja nav ievēroti ieteiktie korektīvie pasākumi saskaņā ar pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru, kā norādīts 7. punkta c) apakšpunktā; (d)pirmajā neatbilstības gadījumā, kā norādīts 7. punkta d) un e) apakšpunktā. Pastāvīgas neatbilstības gadījumā saistību apturēšana var pārsniegt maksimālo procentuālo likmi, kas norādīta pirmajā daļā. 11.Padome atceļ saistību apturēšanu pēc Komisijas priekšlikuma saskaņā ar 8. punktā izklāstīto procedūru šādos gadījumos: (a)ja pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra uz laiku tiek atlikta saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 9. pantu vai Padome saskaņā ar LESD 126. panta 12. punktu ir nolēmusi atcelt lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta esamību; (b)ja Padome attiecīgās dalībvalsts iesniegto korektīvo pasākumu plānu ir apstiprinājusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 8. panta 2. punktu vai pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūra pagaidām ir atlikta saskaņā ar minētās regulas 10. panta 5. punktu, vai Padome pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru ir izbeigusi saskaņā ar minētās regulas 11. pantu; (c)ja Komisija ir secinājusi, ka dalībvalsts ir veikusi atbilstošos pasākumus, kas minēti Regulā (EK) Nr. 332/2002; (d)ja Komisija ir secinājusi, ka attiecīgā dalībvalsts ir veikusi atbilstošus pasākumus, lai īstenotu korekciju programmu, kas minēta Regulas (ES) Nr. 472/2013 7. pantā, vai pasākumus, kas pieprasīti ar Padomes lēmumu atbilstoši LESD 136. panta 1. punktam. Pēc tam, kad Padome ir atcēlusi saistību apturēšanu, Komisija apturētās saistības atkārtoti iekļauj budžetā saskaņā ar Padomes Regulas (ES, Euratom) [ […] (DFS regula)]. [8.] pantu. Apturētās saistības nedrīkst atkārtoti iekļaut budžetā pēc 2027. gada. Saistību atcelšanas termiņš attiecībā uz budžetā atkārtoti iekļauto summu atbilstoši 99. pantam sākas tajā gadā, kurā apturētās saistības ir atkārtoti iekļautas budžetā. Lēmumu par maksājumu apturēšanas atcelšanu pieņem Padome pēc Komisijas priekšlikuma, ja ir izpildīti piemērojamie nosacījumi, kas izklāstīti pirmajā daļā. 12.Komisija informē Eiropas Parlamentu par šā panta īstenošanu. Jo īpaši tad, ja dalībvalsts izpilda kādu no 7. punktā paredzētajiem nosacījumiem, Komisija nekavējoties informē Eiropas Parlamentu un sniedz sīku informāciju par fondiem un programmām, uz ko varētu attiekties saistību apturēšana. Eiropas Parlaments var aicināt Komisiju iesaistīties strukturētā dialogā par to, kā piemērot šo pantu, ņemot vērā pirmajā daļā minētās informācijas nosūtīšanu. Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei nosūta priekšlikumu par saistību apturēšanu vai priekšlikumu atcelt šādu apturēšanu. 13.Šā panta 1.–12. punktu nepiemēro prioritātēm vai programmām, uz ko attiecas ESF+ regulas [4. panta c) punkta v) apakšpunkta ii) punkts]. III sadaļa

Programmu plānošana I NODAĻA

Vispārīgi noteikumi par fondiem 16. pants

Programmu sagatavošana un iesniegšana 1.Dalībvalstis sagatavo programmas par fondu apguvi laikposmā no 2021. gada 1. janvāra līdz 2027. gada 31. decembrim.

2.Dalībvalstis Komisijai programmas iesniedz ne vēlāk kā 3 mēnešus pēc partnerības nolīguma iesniegšanas. 3.Dalībvalstis programmas izstrādā atbilstoši V pielikumā norādītajai programmas veidnei. AMIF, IDF un BMVI gadījumā dalībvalsts programmas izstrādā atbilstoši VI pielikumā norādītajai programmas veidnei. 17. pants

Programmu saturs 1.Katrā programmā izklāsta stratēģiju par programmas devumu politikas mērķu sasniegšanā un paziņojumu par tās rezultātiem. 2.Programma sastāv no prioritātēm. Katra prioritāte atbilst vienam politikas mērķim vai tehniskajai palīdzībai. Prioritāte, kas atbilst politikas mērķim, sastāv no viena vai vairākiem konkrētiem mērķiem. Vienam politikas mērķim var atbilst vairāk nekā viena prioritāte. Attiecībā uz programmām, ko atbalsta no EJZF, katra prioritāte var atbilst vienam vai vairākiem politikas mērķiem. Konkrētie mērķi atbilst atbalsta j