Laikposmā no 2013. gada 1. jūlija līdz 2015. gada 1. janvārim zvejas kapacitāte ES-28 dalībvalstīs samazinājās par 1,1 % kilovatos (kW) un palielinājās par 0,3 % bruto tilpībā (GT). Šo pieaugumu var skaidrot ar Horvātijas pievienošanos 2014. gadā. Ja Horvātijas floti neieskaita, laikposmā no 2012. gada līdz 2015. gada sākumam zvejas kapacitāte tika samazināta par 4 % bruto tilpības (GT) izteiksmē un par 3,3 % dzinēju jaudas (kW) izteiksmē, bet kuģu skaits saruka par 3,9 %.

Dalībvalstīm ir pienākums sagatavot gada ziņojumu par zvejas kapacitāti . Komisija ir sniegusi vadlīnijas par to, kā sagatavot šos ziņojumus, un vairums dalībvalstu šīs vadlīnijas ir ievērojušas. Ja dalībvalsts atklāj strukturālu nelīdzsvarotību, tai par attiecīgo flotes segmentu jāsagatavo un jāiesniedz rīcības plāns, kurā nosaka pielāgošanas mērķvērtības, līdzekļus un precīzus īstenošanas termiņus. 2014. gadā Komisija no dalībvalstīm saņēma sešus rīcības plānus (III pielikums). Tomēr patlaban turpinās sarunas ar dažām citām dalībvalstīm, kuras rīcības plānus nav sagatavojušas, lai gan flotu novērtējuma rezultāti ir tādi, ka parastos apstākļos šāds plāns būtu vajadzīgs.

Flotes maksimālais apjoms nevienā dalībvalstī nav ierobežojošs nosacījums, jo (licencētā) kapacitāte nevienā no tām nesasniedz 100 %. Tomēr palielināt kapacitāti nav iespējams, jo darbojas iekļaušanas/izslēgšanas režīms: jaunu kapacitāti flotē iekļaut var tikai tad, ja no tās vispirms izslēdz tikpat lielu kapacitāti. Neaktīvie kuģi ietilpst (licencētajā) kapacitātē saskaņā ar flotes maksimālo apjomu. Aktivizēt šo neaktīvo kapacitāti ir iespējams, un šāda rīcība potenciāli var palielināt aktīvo zvejas kapacitāti un attiecīgi arī zvejas radīto slodzi, jo īpaši gadījumos, kad zvejas iespējas netiek ierobežotas.

2007.–2013. gada laikposmā dalībvalstis ir aktīvi izmantojušas EZF paredzēto ekspluatācijas pārtraukšanas instrumentu. Laikposmā no 2007. gada līdz 2014. gada 31. maijam, izmantojot publisko atbalstu, pārtrauca ekspluatēt 4156 kuģus, un kopējie publiskie izdevumi sasniedza gandrīz 900 miljonus EUR, no kuriem 527 miljoni EUR bija EZF ieguldījums (IV pielikums). Kuģus, kuru ekspluatācija tiek pārtraukta ar EZF publisko atbalstu, nedrīkst aizstāt. Vēl 2620 kuģus no flotes izslēdza bez publiskā atbalsta, bet šo privātā kārtā izslēgto kapacitāti drīkst no jauna iekļaut flotē.

Arī Spānijas, Francijas un Portugāles tālāko reģionu flotes nesasniedz savu maksimāli pieļaujamo zvejas kapacitāti. Regulas (ES) Nr. 1380/2013 II pielikumā šīs flotes ir skatītas atsevišķi no kontinentālās daļas flotēm. 2013. gada 31. decembrī šo flotu kopējo maksimāli pieļaujamo kapacitāti pielāgoja, lai iekļautu Majotu: attiecībā uz tālākajiem reģioniem to palielināja līdz 107 568 GT un 579 296 kW, un zvejas kuģu kopējais skaits sasniedza 4621 kuģi.

Dalībvalstu gada ziņojumi un rīcības plāni

Visas 23 ES piekrastes dalībvalstis ir iesniegušas savus ziņojumus Komisijai. Saskaņā ar Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejas (ZZTEK) informāciju vairums dalībvalstu ir izmantojušas Komisijas sagatavotās vadlīnijas un ziņojumu konsekvence un pilnīgums turpina uzlaboties.

Sava ziņojuma gatavošanas laikā Komisija lūdza ZZTEK novērtēt dalībvalstu ziņojumus. ZZTEK tos analizēja, pamatodamās uz indikatoriem, kas izstrādāti saistībā ar dalībvalstīm paredzētajām vadlīnijām. ZZTEK analizēja 85 % flotes segmentu, kas aptver 71 % no aktīvo kuģu skaita un 98 % no deklarētās izkrāvumu vērtības 2012. gadā.

Piezīmes par dalībvalstu ziņojumiem un ZZTEK analīzi

Pēc ZZTEK veiktās analīzes izvērtēšanas Komisijai ir šādas piezīmes.

1. Visā ES flotē ir vērojama stabila virzība uz līdzsvaru starp zvejas kapacitāti un zvejas iespējām. Daudzas dalībvalstis līdzsvara ziņojumu gatavošanā ir izmantojušas ES vadlīnijas. Tomēr ne visos flotes ziņojumos ir norādīts, kuri flotes segmenti ilgākā laikposmā nav līdzsvarā ar zvejas iespējām. Tikai sešas dalībvalstis ir identificējušas flotes segmentus, kuros ir pārmērīgi liela strukturālā kapacitāte. Šī nelīdzsvarotība ir jānovērš. Dažas citas dalībvalstis nav sagatavojušas rīcības plānus, lai gan flotu novērtējuma rezultāti ir tādi, ka parastos apstākļos šāds plāns būtu vajadzīgs.

2. Ex ante nosacījums, kas saista dalībvalstu ikgadējos ziņojumus par zvejas flotes kapacitāti un EJZF finansiālā atbalsta iespējas, ir būtisks jaunās KZP elements, kas palīdz sasniegt veselīgu un ilgtspējīgu līdzsvaru starp ES flotu kapacitāti un zvejas iespējām.

3. Komisija nav saņēmusi rīcības plānus par visiem flotes segmentiem, kuros konstatēta strukturāla nelīdzsvarotība. Lielākajā daļā iesniegto rīcības plānu nelīdzsvarotības novēršanai piedāvāts pasākumu kopums; attiecīgajos flotes segmentos dažas dalībvalstis izvēlas izmantot ekspluatācijas pārtraukšanu ar publisko atbalstu, bet citas plāno strukturālo nelīdzsvarotību novērst ar citu mehānismu (piemēram, individuālu nododamu kvotu sistēmas) palīdzību. Rīcības plāni ir pārredzami un efektīvi līdzekļi, kuri ļauj laika gaitā sasniegt līdzsvaru starp flotes zvejas kapacitāti un zvejas iespējām.

4. Ņemot vērā to, ka EJZF publiskais atbalsts zvejas darbību izbeigšanas shēmām līdz 2017. gada beigām pakāpeniski izbeigsies (un finanšu piešķīrumiem ir noteikti arī limiti), dalībvalstīm ekspluatācijas pārtraukšanas atbalsts būtu jāizmanto mērķtiecīgi, proti, segmentiem, kuros dalībvalstis, pamatodamās uz līdzsvara indikatoriem, kas paredzēti Komisijas vadlīnijās, ir konstatējušas pārmērīgu strukturālo kapacitāti.

5. Ņemot vērā ZZTEK veiktās dalībvalstu ziņojumu analīzes rezultātus, joprojām ir ļoti svarīgi, lai dalībvalstis aktīvi īstenotu flotes kapacitātes pārvaldību. Minētā analīze liecina, ka dažos flotes segmentos tiek zvejots no krājumiem, kuros nozvejas patlaban pārsniedz maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu (sk. II pielikumu).

6. Lai varētu veikt vajadzīgos pielāgojumus, dalībvalstīm jāturpina uzraudzīt savu flotu zvejas kapacitāti, lai tādā veidā izveidotu ekonomiski dzīvotspējīgas flotes, kas ilgtspējīgi izmanto jūras bioloģisko resursus. Šajā sakarībā liela nozīme ir dalībvalstu ikgadējiem ziņojumiem par floti.

7. ZZTEK analīze liecina, ka ne vienmēr ir bijis iespējams Komisijas vadlīnijās iekļautos indikatorus aprēķināt visiem flotes segmentiem. Tam par cēloni ir datu trūkums vai — ekonomisko un tehnisko indikatoru gadījumā — flotes segmentu grupēšana (to dara, lai nodrošinātu komercnoslēpuma aizsardzību).