P9_TA(2021)0369

Jauna pieeja Atlantijas reģiona jūrlietu stratēģijai

Eiropas Parlamenta 2021. gada 14. septembra rezolūcija par jaunu pieeju Atlantijas reģiona jūrlietu stratēģijai (2020/2276(INI))

(2022/C 117/04)

Eiropas Parlaments,

— ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 174., 225. un 349. pantu,

— ņemot vērā Komisijas 2020. gada 23. jūlija paziņojumu “Jauna pieeja Atlantijas reģiona jūrlietu stratēģijai: Atlantijas reģiona rīcības plāns 2.0. Atjaunināts rīcības plāns kopīgam redzējumam par ilgtspējīgu, izturētspējīgu un konkurētspējīgu zilo ekonomiku ES atlantiskajā reģionā” (COM(2020)0329),

— ņemot vērā Komisijas 2020. gada 20. maija paziņojumu “ES Biodaudzveidības stratēģija 2030. gadam. Atgriezīsim savā dzīvē dabu” (COM(2020)0380),

— ņemot vērā nolīgumu, kas 2015. gada 12. decembrī Parīzē tika pieņemts ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām Pušu 21. konferencē (COP 21) (Parīzes nolīgums) (1),

— ņemot vērā Komisijas 2019. gada 11. decembra paziņojumu “Eiropas zaļais kurss” (COM(2019)0640),

— ņemot vērā 2020. gada 15. janvāra rezolūciju par Eiropas zaļo kursu (2),

— ņemot vērā 2013. gada 13. maijā pieņemto pirmo Atlantijas reģiona rīcības plānu (COM(2013)0279) un tā 2018. gada 23. februāra vidusposma pārskatu (SWD(2018)0049),

— ņemot vērā ES stratēģijas: 2009. gada 10. jūnijā pieņemto Baltijas jūras reģiona stratēģiju (COM(2009)0248), 2010. gada 8. decembrī pieņemto Donavas reģiona stratēģiju (COM(2010)0715), 2015. gada 28. jūlijā pieņemto Alpu reģiona stratēģiju (COM(2015)0366) un 2014. gada 17. jūnijā pieņemto Adrijas un Jonijas jūras reģiona stratēģiju (COM(2014)0357), kā arī par šīm stratēģijām pieņemtās rezolūcijas (3),

— ņemot vērā Konvenciju par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām (4),

— ņemot vērā Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvu 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (Dzīvotņu direktīva) (5) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīvu 2009/147/EK par savvaļas putnu aizsardzību (Savvaļas putnu direktīva) (6),

— ņemot vērā Parlamenta 2020. gada 16. janvāra rezolūciju par Konvencijas par bioloģisko daudzveidību (7) Pušu konferences 15. sesiju (COP 15),

— ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2021. gada 24. jūnija Regulu (ES) 2021/1060, ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu Plus, Kohēzijas fondu, Taisnīgas pārkārtošanās fondu un Eiropas Jūrlietu, zvejniecības un akvakultūras fondu un finanšu noteikumus attiecībā uz tiem un uz Patvēruma, migrācijas un integrācijas fondu, Iekšējās drošības fondu un Finansiāla atbalsta instrumentu robežu pārvaldībai un vīzu politikai (8),

— ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2021. gada 24. jūnija Regulu (ES) 2021/1059 par īpašiem noteikumiem attiecībā uz Eiropas teritoriālās sadarbības mērķi (Interreg), kas saņem atbalstu no Eiropas Reģionālās attīstības fonda un ārējās finansēšanas instrumentiem (9),

— ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regulu (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (10),

— ņemot vērā 2018. gada 12. jūnija priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 508/2014 (COM(2018)0390),

— ņemot vērā 2019. gada 28. novembra rezolūciju par ārkārtas situāciju klimata un vides jomā (11),

— ņemot vērā Eiropas Reģionu komitejas 2021. gada 19. marta atzinumu par Komisijas paziņojumu “Jauna pieeja Atlantijas reģiona jūrlietu stratēģijai: Atlantijas reģiona rīcības plāns 2.0. Atjaunināts rīcības plāns kopīgam redzējumam par ilgtspējīgu, izturētspējīgu un konkurētspējīgu zilo ekonomiku ES atlantiskajā reģionā”,

— ņemot vērā 2021. gada 25. marta rezolūciju par ES ilgtspējīga tūrisma stratēģijas izstrādi (12),

— ņemot vērā Komisijas Veselīgu okeānu, jūras un piekrastes un iekšzemes ūdeņu misijas padomes 2020. gada 21. septembra ziņojumu “Misija “Jūras zvaigzne 2030”: atjaunot mūsu okeānu un ūdeņus līdz 2030. gadam”,

— ņemot vērā Padomes 2019. gada 5. jūnija secinājumus par ES makroreģionālo stratēģiju īstenošanu,

— ņemot vērā 2011. gada 9. marta rezolūciju par Eiropas stratēģiju Atlantijas reģionam (13),

— ņemot vērā 2012. gada 13. septembra rezolūciju par ES kohēzijas politikas stratēģiju Atlantijas okeāna reģionam (14),

— ņemot vērā Komisijas 2014. gada 20. maija ziņojumu par makroreģionālo stratēģiju pārvaldību (COM(2014)0284),

— ņemot vērā Komisijas 2011. gada 26. janvāra paziņojumu “Reģionālā politika, kas veicina ilgtspējīgu izaugsmi Eiropā līdz 2020. gadam” (COM(2011)0017),

— ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Direktīvu 2014/52/ES, ar ko groza Direktīvu 2011/92/ES par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (15),

— ņemot vērā Komisijas 2021. gada 17. maija paziņojumu “Jauna pieeja ceļā uz ilgtspējīgu ES zilo ekonomiku. ES zilās ekonomikas pārveide ilgtspējīgas nākotnes labā” (COM(2021)0240),

— ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Direktīvu 2008/56/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai jūras vides politikas jomā (Jūras stratēģijas pamatdirektīva) (16),

— ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Direktīvu 2007/60/EK par plūdu riska novērtējumu un pārvaldību (17),

— ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. jūnija Direktīvu 2001/42/EK par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu (18),

— ņemot vērā Iekšpolitikas ģenerāldirektorāta (politikas departaments B: Struktūrpolitika un kohēzijas politika), 2015. gada 15. janvāra pētījumu “New Role of Macro-Regions in European Territorial Cooperation” (“Jauna makroreģionu loma Eiropas teritoriālajā sadarbībā”),

— ņemot vērā Reglamenta 54. pantu,

— ņemot vērā Transporta un tūrisma komitejas un Zivsaimniecības komitejas atzinumus,

— ņemot vērā Reģionālās attīstības komitejas ziņojumu (A9-0243/2021),

A. tā kā Atlantijas reģionu ir smagi skārusi Covid-19 sociālekonomiskā ietekme un Brexit izraisītās negatīvās sekas;

B. tā kā Atlantijas reģions ir Eiropas Savienības lielākais jūras baseins;

C. tā kā Atlantijas reģiona lielākais nodarbinātības avots ir piekrastes un jūras tūrisms, kuru ir īpaši smagi skārusi Covid-19 pandēmijas izraisītā sociālekonomiskā krīze;

D. tā kā klimata krīze un jūras līmeņa paaugstināšanās nopietni ietekmē visu Atlantijas okeāna piekrasti un salas, kuru sauszemes un jūras vide ir neaizsargāta un unikāla;

E. tā kā ES Atlantijas reģiona tālākie reģioni ir Madeira, Azoru salas, Kanāriju salas, Francijas Gviāna, Martinika, Gvadelupa un Senmartēna un tā kā jaunajam Atlantijas reģiona rīcības plānam vajadzētu būt vērstam uz visiem šiem reģioniem, vienlaikus sekmējot ciešu sadarbību ar Atlantijas reģiona aizjūras zemēm un teritorijām un Atlantijas reģiona trešām valstīm un to reģioniem;

F. tā kā 2015. gadā Atlantijas reģiona kopējais IKP bija 2 175 miljardi EUR, kas veido 15 % no ES IKP (19);

G. tā kā Atlantijas reģiona stratēģijā būtu jāiekļauj materiālas un nemateriālas apmaiņas plūsmas ar aizjūras zemēm un teritorijām un trešām valstīm, par pamatu ņemot ES Atlantijas reģionus, tostarp aizjūras zemes un teritorijas;

H. tā kā jaunā ES Biodaudzveidības stratēģija 2030. gadam, Atjaunojamo energoresursu direktīvas (20) pārskatīšana un zilā ekonomika ir galvenie elementi pārejā uz ļoti energoefektīvu un pilnībā uz atjaunojamajiem energoresursiem balstītu ekonomiku, tostarp stingrākiem ilgtspējas kritērijiem;

I. tā kā okeāniem ir liela nozīme klimatadaptācijā;

J. tā kā veselīgi okeāni un to ekosistēmu aizsardzība un atjaunošana ir būtiski svarīgi cilvēcei, jo okeāni regulē klimatu, ražo Zemes atmosfērā esošo skābekli, ir biodaudzveidības mājvieta un pasaules mēroga pārtikas nodrošinājuma un cilvēku veselības avots, kā arī tie nodrošina iespēju veikt saimnieciskas darbības tādās jomās kā zivsaimniecība, transports, kuģubūve, tirdzniecība, tūrisms, gastronomija, atjaunojamie energoresursi, pētniecība un veselības produkti;

K. tā kā stratēģijas “No lauka līdz galdam” mērķis ir ieviest taisnīgu, veselīgu un videi nekaitīgu pārtikas sistēmu;

L. tā kā ostām un transportam kopumā ir būtiska nozīme ilgtspējīgas attīstības veicināšanā un pārejā uz bezoglekļa un uz atjaunojamiem energoresursiem balstītu ekonomiku;

M. tā kā ES jūrniecības nozarei būtu jāsekmē arī biodaudzveidības zuduma un vides degradācijas novēršana un jaunās Biodaudzveidības stratēģijas 2030. gadam mērķu sasniegšana;

N. tā kā pārskatītajam Atlantijas reģiona rīcības plānam 2.0 ir jāatraisa zilās ekonomikas potenciāls Atlantijas reģionā, vienlaikus saglabājot jūras ekosistēmas un veicinot pielāgošanos klimata pārmaiņām un palīdzot mazināt to sekas;

O. tā kā šo stratēģiju veiksmīgi īstenot palīdzēs izglītība un apmācība jūrnozaru prasmju jomā, kopīgi pētniecības projekti un sabiedrības izpratnes veidošana par okeāna kā dabiskās vides potenciālu un trauslumu;

P. tā kā Atlantijas reģiona rīcības plānā 2.0 netiek pieminētas Atlantijas reģiona aizjūras zemes un teritorijas, kas pastiprina Eiropas Savienības jūrlietu un Atlantijas dimensiju,

Atlantijas reģiona stratēģijas darbības pārskats kopš 2013. gada

1. izceļ darbu, ko paveikušas visas vietējās, reģionālās, valstu un ES ieinteresētās personas, un jo īpaši Atlantijas reģiona stratēģijas grupa;

2. ar bažām norāda uz Brexit un Covid-19 pandēmijas radītajām sekām Atlantijas reģiona jūras un piekrastes teritorijās; norāda, ka līdz ar to var tikt apdraudēta šo teritoriju ekonomiskā, sociālā un teritoriālā kohēzija, kas rada lielu risku, ka pastiprināsies depopulācijas tendences;

3. uzskata, ka 2013. gada Atlantijas reģiona rīcības plāns palīdzēja gūt plašāku skatījumu par to, kas notiek Atlantijas reģionā, tomēr plašās darbības jomas dēļ tas nevarēja pienācīgi ietekmēt prioritāšu noteikšanu un atbalstīt attiecīgu projektu izstrādi;

4. uzsver centienus sekmēt Atlantijas reģiona stratēģijas starptautisko dimensiju, jo īpaši izmantojot 2013. gada 24. maija Golvejas paziņojuma par sadarbību Atlantijas okeāna jautājumos un 2017. gada 14. jūlija Belenas paziņojuma par Atlantijas pētniecības un inovācijas sadarbību veiksmes modeli; atgādina, ka 2013. gada Atlantijas reģiona rīcības plāna starptautiskā dimensija un tās īstenošanas atbalstīšana palīdz izprast Atlantijas okeānā notiekošās izmaiņas, kā arī to ietekmi uz dažādām piekrastes kopienām;

5. diemžēl norāda, ka šī rīcības plāna kopējie rezultāti bija ļoti vāji salīdzinājumā ar to, ko tas būtu varējis sasniegt, un pauž nožēlu par to, ka šim rīcības plānam netika piešķirts budžets un ka tam bija sarežģīta pārvaldība;

6. atzīmē, ka Komisijas norādītie 1 200 jaunie jūrlietu projekti un investīcijas gandrīz 6 miljardu EUR apmērā ( 21 ) īsti neizriet no 2013. gada Atlantijas reģiona rīcības plāna, tomēr atzinīgi vērtē to, ka Atlantijas reģiona stratēģija ir piesaistījusi vai iedvesmojusi dažus no šīm investīcijām un projektiem; turklāt pauž nožēlu, ka tikai 30 % no pieminētajiem projektiem bija transnacionāli ( 22 ) un ka vidusposma novērtējumā nav sniegts reāls pārskats par stratēģijā īstenotajiem projektiem; uzskata, ka stratēģijas pārvaldība nav pietiekami iesaistīti Atlantijas reģioni;

7. pauž nožēlu par to, ka Komisijas 2017. gada vidusposma novērtējums ļoti maz pievērsās zvejniecības un akvakultūras nozarēm, lai gan tās bija iekļautas 2013. gada Atlantijas reģiona stratēģijā;

JAUNAIS RĪCĪBAS PLĀNS 2.0. IETEICAMIE UZLABOJUMI

Vispārīgas piezīmes

8. atzinīgi vērtē rīcības plāna novērtējumu un atzīst pārvaldības jomā panākto progresu; tomēr pauž nožēlu par to, ka šim rīcības plānam joprojām ir vairākas nepilnības;

9. atzinīgi vērtē jaunajā rīcības plānā stingrāk noteiktās prioritātes salīdzinājumā ar 2013.–2020. gada Atlantijas reģiona rīcības plānu un aicina pieņemt praktiskus pasākumus, kas tieši izriet no šīs stratēģijas; ierosina katram mērķim paredzēt konkrētus ceļvežus vai starpposma mērķrādītājus, lai noteiktās darbības būtu konkrētākas un vieglāk izvērtējamas;

10. pauž nožēlu, ka Atlantijas reģiona rīcības plānam nav piešķirts ES budžeta finansējums; iesaka ar 2021.–2027. gada DFS pašreizējām programmām un finansēšanas iespējām, piemēram, Iterreg , Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu un “Apvārsnis Eiropa”, veicināt uzaicinājumus iesniegt projektus, kas ir vērsti uz Atlantijas reģionu daudzšķautņainajiem izaicinājumiem un iespējām;

11. uzsver, ka ir vajadzīga lielāka sinerģija starp dažādiem ES fondiem, stratēģijām un programmām, jo īpaši tieši pārvaldītām programmām un valsts un reģionālajām programmām, lai Atlantijas reģionos atbalstītu ilgtspējīgu, stabilu un konkurētspējīgu zilo ekonomiku; aicina Komisiju apsvērt iespēju marķēt projektus, kas atbilst dažādām jaunās stratēģijas prioritātēm un mērķiem, lai tos varētu vieglāk finansēt ar attiecīgām ES programmām un fondiem; aicina iesaistītās dalībvalstis un reģionus pieminēt šo stratēģiju minētajiem reģioniem paredzētajās kohēzijas politikas programmās un fondos;

12. uzskata, ka šī stratēģija var sekmēt Atlantijas reģiona zilās ekonomikas nozaru kopīgu plānošanu un attīstību, izmantojot kopdarbīgas, iekļaujošas un starpnozaru jūras teritoriālās plānošanas paraugpraksi un tās centrā izvirzot vides, biodaudzveidības un klimata apsvērumus, tādējādi palīdzot sasniegt ES klimata un enerģētikas mērķus un veicinot atkrastes elektroenerģijas ražošanas tehnoloģijas, kas izmanto tādus atjaunojamos energoresursus kā plūdmaiņu, viļņu, saules un vēja enerģija;

13. uzsver, cik svarīgi ir plaši iepazīstināt iespējamos saņēmējus ar ES finansēšanas programmām, un aicina Komisiju nākt klajā ar skaidriem un vienkāršotiem praktiskiem norādījumiem par šīm iespējām; turklāt aicina Komisiju apsvērt iespēju marķēt projektus, lai Eiropas dimensiju padarītu sabiedrībai redzamāku;

Tālākie reģioni un salas

14. pauž nožēlu, ka Atlantijas reģiona stratēģijā ir tikai ļoti īsi pieminētas Atlantijas okeānā esošās dalībvalstu salas, jo īpaši aizjūras zemes un teritorijas, lai arī šo apgabalu sociālekonomiskā ilgtspēja ir ļoti atkarīga no zilās ekonomikas un tajos atrodas būtiska daļa ES biodaudzveidības;

15. atgādina, ka aizjūras zemes un teritorijas ES sniedz patiesu Atlantijas dimensiju un ka šīs stratēģijas veiksmīga īstenošana ir atkarīga no šo apgabalu pilnīgas integrācijas, kas būtu jāstiprina; atgādina, ka saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 349. pantu ir jāņem vērā to izolētība, attālā atrašanās un mazā teritorija, lai veicinātu patiesu sociālo, ekonomisko un teritoriālo integrāciju, kā arī lai vērstu uzmanību uz to unikālo potenciālu un īpašajām priekšrocībām, piemēram, ģeostratēģisko stāvokli;

16. uzsver, ka ir svarīgi izstrādāt stratēģijas, ar kurām risināt grūtības, kas Atlantijas reģioniem, jo īpaši dalībvalstu salām un aizjūras zemēm un teritorijām, rodas saistībā ar nošķirtību vai zemo iedzīvotāju blīvumu, šajā nolūkā veicinot ilgtspējīgākus transporta savienojumus, likvidējot enerģētisko atkarību ar tādu atjaunojamo energoresursu kā saules, plūdmaiņu un vēja enerģijas plašāku izmantošanu un izveidojot koordinētus informācijas tīklus;

Rūpniecība un nodarbinātība

17. iesaka Atlantijas reģiona līmenī izstrādāt rūpniecisku stratēģiju ar spēcīgu ilgtspējīgas vides un sociālekonomisko zilās ekonomikas elementu un ierosina rīcības plānā koncentrēties uz vadošo nozaru attīstīšanu, kā arī uz attiecīgajām nozaru politikām, kas ir specifiskas Atlantijas reģionam vai jomās, kurās papildu centieni stiprināt jūras baseina līmeņa sadarbību sniegs lielākos rezultātus;

18. aicina stratēģijā īpašu uzmanību pievērst kvalitatīvas nodarbinātības radīšanai; uzskata, ka jaunajā Atlantijas reģiona rīcības plānā nav pietiekami nodrošināti Eiropas sociālo tiesību pīlāra principi un ka līdz ar to stratēģijā ir jāparedz spēcīgāka sociālā dimensija; aicina paredzēt vērienīgu sociālo komponentu, lai izskaustu nabadzību un sociālo atstumtību un veicinātu kvalitatīvu darbvietu radīšanu un jo īpaši jauniešu apmācību tādās jūrlietu profesijās kā kuģubūve un kuģu remonts, akvakultūra un zvejniecība un viņu piekļuvi tām;

Ilgtspējīga zivsaimniecība

19. pauž nožēlu, ka minētajā stratēģijā praktiski nav minēta ilgtspējīga zvejniecība un akvakultūra, lai gan šīm nozarēm ir liela sociālekonomiska un vidiska nozīme visā Atlantijas okeāna piekrastē un aizjūras zemēs un teritorijās; aicina jaunajā stratēģijā iekļaut šo svarīgo zilās ekonomikas nozari, ņemot vērā Komisijas 2021. gada 17. maija paziņojumu par jaunu pieeju ceļā uz ilgtspējīgu ES zilo ekonomiku; uzskata, ka, pieminot šīs nozares, būtu vienmēr netieši jānorāda, ka jūrlietu pārvaldībā īsteno uz ekosistēmu balstītu pieeju;

20. brīdina par pārzvejas kaitīgumu un uzsver, ka dalībvalstīm un Atlantijas reģioniem ir efektīvi jāsadarbojas nereģistrētas un nelegālas zvejas apkarošanā;

21. uzsver, ka ir svarīgi, lai Komisija, Atlantijas piekrastes valstis un aģentūras sadarbotos ar mērķi aizsargāt zivju krājumus, panākt maksimālos ilgtspējīgas ieguves apjomus un izbeigt pārzveju;

22. uzsver, ka jaunajam Atlantijas reģiona rīcības plānam 2.0 būtu jāveicina lielāka sinerģija ar stratēģiju “No lauka līdz galdam” un Biodaudzveidības stratēģiju 2030. gadam, lai Atlantijas reģionā atbalstītu vidiski, sociāli un ekonomiski ilgtspējīgu, stabilu un konkurētspējīgu zilo ekonomiku;

23. norāda, ka Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības var būtiski mainīt ES kuģu darbības Atlantijas okeānā un šajā reģionā esošo vēsturisko dinamiku;

Ilgtspējīgs tūrisms

24. uzsver, ka ir jāattīsta augstas kvalitātes, vieds un ilgtspējīgs tūrisms, jo tā ir ļoti svarīga zilās ekonomikas nozare, un sagaida, ka Parlaments un Komisija īstenos izmēģinājuma projektus šajā jomā; mudina Komisiju nodrošināt, ka Atlantijas reģiona rīcības plāns 2.0 ir pienācīgi saskaņots ar piekrastes un jūras tūrisma stratēģiju, un aicina minēto stratēģiju nekavējoties atkārtoti novērtēt; turklāt aicina Komisiju un dalībvalstis attīstīt jaunus ilgtspējīga piekrastes un jūras tūrisma veidus, kas palielina šo apgabalu vērtību, dažādojot piedāvātās darbības, un vienlaikus tos saglabā, apkarojot masu tūrisma kaitīgo ietekmi uz piekrasti, vidi un kultūras mantojumu; uzsver aprites ekonomikas nozīmi tūrisma nozarē attiecībā uz tādas ilgtspējīgākas prakses izstrādāšanu, kas dod labumu vietējai attīstībai un vietējai nodarbinātībai visa gada garumā; norāda uz ievērojamo potenciālu, kas ir jo īpaši ar zvejas un akvakultūras produktiem saistītajam gastronomiskajam tūrismam;

25. uzsver to, cik svarīga ir REACT-EU , kas varētu sniegt Atlantijas reģionam iespēju sākt visu no jauna, izmantojot piekrastes tūrismu, inovāciju un ostu infrastruktūru; atgādina, ka ir svarīgi izveidot, pielāgot un modernizēt tādu jau esošu specifisku infrastruktūru kā kuģniecības un atpūtas atbalsta struktūras;

I pīlārs. Ostas kā zilās ekonomikas vārti un centri

26. uzsver, ka ir svarīgi palielināt Atlantijas reģiona ostu nozīmi un ka ir jāinvestē viedās infrastruktūrās, kā arī ir svarīgi attīstīt un ilgtspējīgi pārvaldīt ostas, tostarp zaļās ostas; uzsver, ka ostām ir būtiska un stratēģiska loma kā ES vārtiem, loģistikas platformām, tūrisma karstajiem punktiem, enerģijas ražošanas resursiem, glabāšanas centriem un rūpnieciskajiem centriem; norāda, ka ir ātri jāpieņem pasākumi, kas ostām sniegtu iespēju aizsargāties pret klimata pārmaiņu radītājām sekām, jo īpaši jūras līmeņa celšanos;

27. aicina Komisiju, dalībvalstis un to reģionus sekmēt inovatīvus vidiski un sociālekonomiski ilgtspējīgus projektus Atlantijas reģiona jūrlietu nozarēs, ostās un ārpus tām, visā Atlantijas okeāna piekrastē un jūras teritorijās, piemēram, “zaļas” jūras iekraušanas infrastruktūras izveidi;

28. aicina Komisiju jaunajā Atlantijas reģiona rīcības plānā iekļaut vairāk pasākumu, ar kuriem veicinātu ostu un lidostu savienojamību, vajadzības gadījumā palielinot to ilgtspēju, un attīstītu piejūras teritoriju iekšzemes apgabalus, izmantojot multimodālus savienojumus; pauž nožēlu, ka joprojām ir problēmas ar dzelzceļa transporta savstarpējo izmantojamību Atlantijas koridorā;

29. aicina Komisiju un dalībvalstis pabeigt prioritāros projektus, kas iekļauti Atlantijas koridora Eiropas transporta tīklā ( TEN-T ), jo īpaši pārrobežu apgabalos un saistībā ar gaidāmajām TEN-T pamatnostādnēm un Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu (2021–2027), un veicināt TEN-T jūras maģistrāļu, kas savieno salas ar kontinentu, pilnīgu attīstību un investēt tajā;

30. aicina Komisiju un Atlantijas reģionu izstrādāt stratēģijas, ar kurām novērst dzelzceļa sastrēgumus, turpināt attīstīt ātrgaitas dzelzceļa savienojumus un paralēli atjaunināt parastās dzelzceļa līnijas, nodrošinot pārrobežu nepārtrauktību, izstrādāt plānus multimodālai pārejai uz ilgtspējīgiem transporta veidiem, atbalstīt Atlantijas dzelzceļa maģistrāli, pastiprināt dzelzceļa un ostas savienojumus un tos pievienot galvenajiem TEN-T koridoriem, jo īpaši Vidusjūras, Ziemeļjūras–Vidusjūras un Reinas–Alpu koridoram, un citām Atlantijas koridora līnijām, ņemot vērā mērķus, kas izvirzīti Eiropas zaļajā kursā un ES Biodaudzveidības stratēģijā 2030. gadam; ar gandarījumu norāda uz to, ka ir plānots pēc Brexit pārorientēt jūras koridorus starp kontinentālo Eiropu un Īriju un jo īpaši integrēt Īriju Atlantijas koridorā;

31. atzinīgi vērtē valstu un reģionālo ieinteresēto personu darbu, ko tās veikušas, lai uzturētu un uzlabotu infrastruktūras drošības līmeni, īstenojot attiecīgus tiesību aktus, sadarbojoties un apmainoties ar paraugpraksi;

32. aicina Komisiju sekmēt jūras transporta dekarbonizāciju, lai veicinātu investīcijas, kas palielina ilgtspēju; aicina Komisiju un jūras transporta nozari izvērtēt ieguvumus, ko sniedz Eiropas jūras transporta partnerības izveide, nolūkā veicināt inovāciju šajā nozarē, sekmēt dekarbonizāciju, radīt infrastruktūru alternatīvo degvielu iekraušanai, glabāšanai un piegādei ostās un kravas termināļos un izstrādāt atkritumu apsaimniekošanas plānus Atlantijas reģiona ostām;

II pīlārs. Nākotnē vajadzīgās jūrnozaru prasmes un okeānpratība

33. uzsver, ka starp universitātēm un mācību centriem ir jāizveido pētniecības un apmācības tīkli jūrnozaru jautājumos, un ar interesi norāda uz iespējām, ko “Erasmus+” 2021.–2027. gada programmā sniedz Eiropas universitāšu alianšu un profesionālās izglītības un apmācības izcilības centru jaunās iniciatīvas; mudina turpmāk attīstīt Eiropas jūrnozaru skolas; uzsver, ka īpaša izglītība un apmācība par zilo ekonomiku, tostarp izmantojot Eiropas Sociālo fondu Plus, palīdzētu uzlabot informētību par jūras ekosistēmām un nepieciešamību tās aizsargāt, risinot jūras piedrazojuma problēmu;

34. uzsver, ka ir svarīgi apkarot priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu un nodrošināt formālu un neformālu izglītību, lai uzlabotu piekrastes kopienu prasmes, un mudina koordinēt dažādu attiecīgo nozaru darbības, lai veicinātu iekļaujošu un konkurētspējīgu zilo izaugsmi;

35. uzsver, ka ir svarīgi Atlantijas reģionā, aizjūras zemēs un teritorijās un citur, īstenot izmēģinājuma projektus okeānu pārvaldības un zināšanu jomā, iesaistot augstskolas, pētniecības centrus un jūrniecības koledžas;

36. atzinīgi vērtē to, ka vairāk attīstās jaunu jūras biotehnoloģiju pētniecība, jo tās varētu izmantot rūpniecībā un medicīnā; atgādina, ka inovācijas projekti un iniciatīvas var veicināt pētniecības spēju attīstību, tīklošanu un paraugprakses apmaiņu;

III pīlārs. Atjaunojamo jūras energoresursu enerģija

37. atzinīgi vērtē iniciatīvas, kas paredz paātrināt pielāgošanos klimata pārmaiņām un sasniegt mērķi līdz 2050. gadam kļūt par oglekļneitrālu kontinentu, piemēram, All Atlantic Skills Alliance , un tādu iniciatīvu izstrādi, kas paredz veicināt atkrastes un iekšzemes atjaunojamo energoresursu enerģijas ražošanas iekārtu uzstādīšanu; uzsver, ka ir svarīgi, lai Atlantijas piekrastes valstis sadarbotos tādu jaunu atjaunojamo energoresursu pētniecībā un attīstīšanā kā saules, viļņu, plūdmaiņu un vēja enerģija; pauž nožēlu, ka Atlantijas reģionā joprojām netiek pietiekami attīstīti atkrastes atjaunojamie energoresursi;

38. norāda, ka pārskatītā zilā ekonomika Atlantijas reģionā varētu veicināt pāreju uz tīru enerģiju, izmantojot atkrastes atjaunojamo energoresursu augošo potenciālu un ilgtspējīgi pārvaldot jūras telpu atbilstoši Eiropas zaļajam kursam, kurā uzsvērta atkrastes atjaunīgās enerģijas ražošanas būtiskā loma pārejā uz klimatneitrālu ekonomiku;

IV pīlārs. Veselīgs okeāns, noturīgas piekrastes teritorijas

39. pauž nožēlu par to, ka Atlantijas reģiona rīcības plānā 2.0 un tā pīlāros nav minēta ekosistēmas pieejas īstenošana jūras vides pārvaldībā, kas ir Jūras stratēģijas pamatdirektīvas ( 23 ) prasība, un uzsver, ka to būtu jāpiemēro visām zilās ekonomikas darbībām;

40. atbalsta okeāna gultnes pētniecību un aicina Komisiju un Atlantijas reģionu saskaņā ar rīcības plāna IV pīlāru īstenot vērienīgu kopīgu Atlantijas okeāna un tā gultnes attīrīšanas projektu, atbalstīt okeāna gultnes okeanogrāfisko izpēti un novērošanu un veicināt ilgtspējīgus piesārņojuma prevencijas pasākumus; šajā saistībā aicina izstrādāt pasākumus jūras avotu aizsardzībai un dekarbonizācijai, piemēram, attiecībā uz kuģu radītajām oglekļa emisijām;

41. uzskata, ka aprites ekonomika būtu jāpaplašina, vācot un atkārtoti iekļaujot ekonomikā jūras piedrazojumu; mudina Komisiju atbalstīt plastmasas un cita jūras piedrazojuma vākšanas un apstrādes centru būvniecību, jo īpaši Atlantijas reģiona aizjūras zemēs un teritorijās, kuras smagi skar jūras straumju sanestie atkritumi; ierosina vienā no Atlantijas reģiona aizjūras zemēm un teritorijām izveidot jūras piesārņojuma novēršanas un apkarošanas centru;

42. aicina Komisiju un dalībvalstis un to reģionus uzlabot risku novēršanas un pārvaldības spējas jūras un sauszemes negadījumu un dabas katastrofu gadījumā; aicina Komisiju cieši sadarboties ar Eiropas Jūras drošības aģentūru, lai palīdzētu dalībvalstīm mazināt ar kuģošanu saistītos vides riskus un uzlabot jūrniecības nozares vispārējo ilgtspēju un drošību;

43. atzinīgi vērtē Atlantijas reģiona rīcības plānā 2.0 iekļauto atsauci uz piekrastes mitrāju kartēšanu un saglabāšanu vai atjaunošanu kā daļu no 6. mērķa par piekrastes noturības palielināšanu; aicina Komisiju nodrošināt to, lai šiem apgabaliem būtu efektīvi pārvaldības plāni;

44. uzsver, cik svarīgas ir konkrētas Eiropas Reģionālās attīstības fonda/ Interreg programmas, kas īpaši vērstas uz klimata pārmaiņu mazināšanu un pielāgošanos tām, kā arī uz hidroģeoloģisko risku novērtēšanu un novēršanu piekrastes teritorijās un mitrājos;

45. aicina Komisiju sadarbībā ar Starptautisko Jūrniecības organizāciju izstrādāt vērienīgas iniciatīvas un ceļvedi kuģu dekarbonizācijai, pamatojoties uz padziļinātu ietekmes novērtējumu;

46. aicina dalībvalstis noteikt plašas aizsargājamās jūras teritorijas, kā arī atgādina, ka ir svarīgi aizsargāt visas jūras sugas; uzsver, ka aizsargājamās jūras teritorijas ne tikai aizsargā jūras ekosistēmas, bet arī piedalās klimata pārmaiņu mazināšanas un pielāgošanās procesā un veselīgu un noturīgu okeānu veicināšanā; atkārtoti aicina Komisiju tās Biodaudzveidības stratēģijā 2030. gadam nodrošināt aizsardzību vismaz 30 % ES jūras teritorijas, tostarp izmantojot zivju krājumu atjaunošanas apgabalus, kas paredzēti kopējā zivsaimniecības politikā, un vismaz 10 % ES ūdeņu klasificēt kā stingri aizsargājamas teritorijas ( 24 )

47. uzsver, ka ir svarīgi saskaņot Komisijas un dalībvalstu centienus uzlabot okeānu veselību un pārvaldību un veicināt to resursu ilgtspējīgu pārvaldību, kā izklāstīts Golvejas un Belenas paziņojumos;

48. uzsver, cik svarīgs Atlantijas reģiona rīcības plānā ir ziņojums “Misija “Jūras zvaigzne 2030”: atjaunot mūsu okeānu un ūdeņus”, un aicina paredzēt atbalsta pasākumus un īstenot koordināciju ar dalībvalstīm un to reģioniem, īstenojot politikas nostādnes ar mērķi sasniegt tās piecus galvenos mērķus: zināšanas, atjaunošana, nulles piesārņojums, dekarbonizācija un pārvaldība;

Pārvaldība

49. atzinīgi vērtē to, ka Atlantijas reģions tagad ir ciešāk iesaistīts Atlantijas reģiona stratēģijas pārvaldībā, ka valstu delegācijas var aicināt savus reģionus piedalīties stratēģiskās Atlantijas reģiona atbalsta komitejas darbā un ka Perifēro piejūras reģionu konference tika aicināta uzņemties padomdevējas funkcijas; šajā sakarībā norāda, ka piekrastes reģioni, pilsētciemati, pilsētas un pagasti varētu ievērojami palīdzēt īstenot šo rīcības plānu;

50. mudina valstu delegācijās iekļaut visu attiecīgo reģionu pārstāvjus un aicināt šajā stratēģijā piedalīties Atlantijas reģiona aizjūras zemes un teritorijas un Atlantijas reģiona trešās valstis;

51. norāda uz veiksmīgo Alpu reģiona stratēģijas pārvaldības struktūras modeli;

52. ierosina vismaz reizi gadā vai biežāk tikties dalībvalstīm, stratēģijā iesaistītajiem reģioniem, Komisijai, Parlamentam un visām ieinteresētajām personām, lai veicinātu katra reģiona ieviesto pasākumu labāku koordināciju un biežu uzraudzību; uzskata, ka būtu jāpadara redzamāka jaunā pārvaldības struktūra un turpmākās sanāksmes;

53. iesaka Atlantijas reģiona stratēģijas pusēm un Interreg Atlantijas reģiona koordinācijas komitejas locekļiem noteikt kopīgus mērķus un lēmumu pieņemšanas kārtību, lai labāk īstenotu risinājumus ar mērķi pārvarēt reģionālos izaicinājumus inovācijas, resursefektivitātes, vides un kultūras jomā un veicinātu reģionālo attīstību un ilgtspējīgu izaugsmi; uzsver, ka Interreg Atlantijas reģiona programmai nav pietiekamu administratīvo un finansiālo spēju, lai tā būtu vienīgais finansējuma avots ar Atlantijas reģiona stratēģiju saistītajiem projektiem;

54. aicina Komisiju saistībā ar konkrētiem Atlantijas reģiona stratēģijas mērķiem koncentrēties uz Atlantijas reģiona vismazāk attīstītajiem apgabaliem; uzskata, ka ir ārkārtīgi svarīgi palielināt to konkrēto uzaicinājumu skaitu, kas paredzēti Atlantijas reģionā īstenojamiem projektiem, tostarp maza, vidēja un liela mēroga transatlantiskajiem projektiem, par mazāk izvērstām Atlantijas stratēģijas sociālekonomiskajām prioritātēm; šajā sakarībā atgādina, ka ir svarīgi pilnībā īstenot partnerības principu, Atlantijas reģiona kohēzijas politikas programmu izstrādē iesaistot sociālekonomiskos partnerus un citas ieinteresētās personas, arī tādēļ, lai nodrošinātu projektu labāku plānošanu un īstenošanu uz vietas;

55. mudina dalībvalstis sadarbībā ar to reģionālajām un vietējām iestādēm un citām ieinteresētajām personām palielināt iesaisti un īstenot kopīgus stratēģiskus projektus; uzsver, ka ir svarīgi šajā rīcības plānā iekļaut tādas stratēģiskas nozares kā transports, enerģētika, ilgtspējīgs tūrisms, vides aizsardzība un resursu ilgtspējīga izmantošana, pētniecība un izglītība;

56. uzskata, ka tām vides aizsardzības nevalstiskajām organizācijām, kuru darbības ir tieši saistītas ar jūru, būtu aktīvāk jāiesaistās jaunu projektu izstrādē, veicināšanā un īstenošanā izglītības un citās nozarēs, piemēram, Atlantijas reģiona ekosistēmu un biodaudzveidības aizsardzībā;

57. aicina Atlantijas reģiona stratēģijas puses ar Komisijas atbalstu izveidot konkrētu informācijas platformu Atlantijas rīcības plānam 2.0 noderīgas pieredzes un paraugprakses apmaiņai;

58. mudina Komisiju pārskatīt pašreizējo stratēģiju, ņemot vērā konstatētās būtiskās nepilnības;

Virzība uz Atlantijas makroreģionu

59. atgādina, ka Padome 2019. gada 5. jūnija secinājumos par ES makroreģionālo stratēģiju īstenošanu bija atvērta iespējai izveidot jaunus makroreģionus; aicina Eiropadomi piešķirt Komisijai pilnvaras izveidot Atlantijas makroreģiona modeli, kas pastiprina reģionālo iestāžu iekļaušanu un Atlantijas reģiona aizjūras zemju un teritoriju lomu Atlantijas reģiona stratēģijas pārvaldībā, veicina vērienīgus projektus Atlantijas reģiona vajadzībām, labāk koordinē ES finansējuma izmantošanu reģionā un darbojas integrēti, koncentrējoties uz jūras dimensijas un ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas sinerģiju;

60. aicina Komisiju padziļināti analizēt to, kādu labumu dalībvalstīm un to reģioniem sniegtu Atlantijas makroreģiona modeļa īstenošana, kas pievērstos šo reģionu ierastajiem izaicinājumiem; aicina Komisiju rīcības plānā un Atlantijas makroreģiona izveides analīzē ņemt vērā aizjūras zemju un teritoriju īpatnības un uzsver, ka tās būtu pienācīgi jāņem vērā, izstrādājot katram baseinam — Karību jūras baseinam, Amazones baseinam un Makronēzijas baseinam — paredzētas stratēģijas, kas koncentrētos uz attiecīgo aizjūras zemju un teritoriju īpašajiem izaicinājumiem, tādējādi garantējot, ka neviens reģions netiek atstāts novārtā;

o

o o

61. uzdod priekšsēdētājam šo rezolūciju nosūtīt Padomei, Komisijai, dalībvalstīm un stratēģijā iesaistītajiem Francijas, Īrijas, Portugāles un Spānijas reģionālajiem parlamentiem, kā arī Reģionu komitejai un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai.

(1) OV L 282, 19.10.2016., 4. lpp.

(2) OV C 270, 7.7.2021., 2. lpp.

(3) Eiropas Parlamenta 2011. gada 17. februāra rezolūcija par Donavas reģionam paredzētās ES stratēģijas īstenošanu (OV C 188 E, 28.6.2012., 30. lpp.); Eiropas Parlamenta 2016. gada 13. septembra rezolūcija par ES stratēģiju Alpu reģionam (OV C 204, 13.6.2018., 57. lpp.); Eiropas Parlamenta 2015. gada 28. oktobra rezolūcija par ES stratēģiju Adrijas un Jonijas jūras reģionam (OV C 355, 20.10.2017., 23. lpp.).

(4) OV L 75, 19.3.2015., 4. lpp.

(5) OV L 206, 22.7.1992., 7. lpp.

(6) OV L 20, 26.1.2010., 7. lpp.

(7) OV C 270, 7.7.2021., 94. lpp.

(8) OV L 231, 30.6.2021., 159. lpp.

(9) OV L 231, 30.6.2021., 94. lpp.

(10) OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.

(11) OV C 232, 16.6.2021., 28. lpp.

(12) Pieņemtie teksti, P9_TA(2021)0109.

(13) OV C 199 E, 7.7.2012., 95. lpp.

(14) OV C 353 E, 3.12.2013., 122. lpp.

(15) OV L 124, 25.4.2014., 1. lpp.

(16) OV L 164, 25.6.2008., 19. lpp.

(17) OV L 288, 6.11.2007., 27. lpp.

(18) OV L 197, 21.7.2001., 30. lpp.

(19) Komisijas 2017. gada decembra pētījums “Study feeding into the mid-term review of the implementation of the Atlantic Action Plan”.

(20) Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Direktīva (ES) 2018/2001 par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV L 328, 21.12.2018., 82. lpp.).

(21) Eiropas Komisija, “The Atlantic Strategy and the 2013-2020 Action Plan”, skatīts 2021. gada 20. jūlijā, pieejams:https://atlanticstrategy.eu/en/atlantic-strategy-glance/atlantic-strategy.

(22) Komisijas 2017. gada decembra pētījums “Study feeding into the mid-term review of the implementation of the Atlantic Action Plan”.

(23) Direktīvas 1. pantā ir norādīts, ka ekosistēmas pieeja ir jāpiemēro tā, lai nodrošinātu, “ka šādu darbību kopējā ietekme tiek saglabāta tādā līmenī, kas ir savienojams ar laba vides stāvokļa sasniegšanu, kā arī to, lai pēc cilvēku radītām pārmaiņām netiktu apdraudēta jūras ekosistēmu spēja saglabāties, vienlaikus ļaujot ilgtspējīgi izmantot jūras preces un pakalpojumus gan šīm, gan nākamajām paaudzēm”.

(24) ES Biodaudzveidības stratēģijā 2030. gadam ir izvirzīti mērķi, kas paredz tiesiski aizsargāt vismaz 30 % ES sauszemes un 30 % ES jūras teritoriju un tajās integrēt ekoloģiskos koridorus (kas nozīmē papildu 4 % sauszemes un 19 % jūras teritoriju salīdzinājumā ar pašreizējo situāciju). Turklāt tajā ir noteikts, ka 10 % ES sauszemes un 10 % ES jūras teritoriju ir jābūt stingri aizsargājamām teritorijām (patlaban stingri aizsargāti ir tikai 3 % sauszemes un mazāk nekā 1 % jūras teritoriju).