Aģentūras reaģēšanas spēja tika papildināta, arī īstenojot palīdzības aprīkojuma pakalpojuma programmu. Tās mērķis bija, nodrošinot speciālu autonomu aprīkojumu, dažādot EMSA rīkus reaģēšanai uz piesārņojumu. No 2016. gada šāda aprīkojuma krātuves tika izveidotas Ziemeļjūrā un Baltijas jūrā.

No 2005. gada ir izveidots EMSA dežūrkuģu tīkls reaģēšanai naftas noplūžu gadījumos, kuru uztur, īstenojot ikgadējas iepirkuma procedūras. Šo pakalpojumu nodrošina, ilgtermiņā fraktējot tirdzniecības kuģus, kas aprīkoti tā, lai vajadzības gadījumā tos varētu izmantot reaģēšanai uz naftas noplūdēm. Kamēr šie kuģi nav vajadzīgi reaģēšanai noplūdes gadījumā, tie veic savas parastās komercdarbības ar nosacījumu, ka uzturas 24 stundas ilga brauciena attālumā, lai spētu ātri reaģēt ārkārtas situācijā. Šis pakalpojums papildina līdzekļus un pasākumus, kas jau ir izveidoti valstu un reģionālā līmenī.

Pēc Deepwater Horizon katastrofas, kas notika uz atkrastes naftas ieguves platformas, tika nolemts piemērot to pašu sistēmu, proti, EMSA varētu iejaukties lielas katastrofas gadījumā, neuzņemoties naftas un gāzes nozares galveno pienākumu nodrošināt savus reaģēšanas līdzekļus.

Liela mēroga naftas noplūdes ir vairākkārt skārušas jūras vidi, piekrasti un iedzīvotājus — dažādi tankkuģi, piemēram, Torrey Canyon (1967. gadā), Amoco Cadiz (1978. gadā), Erika (1999. gadā) un Prestige (2002. gadā), ir izraisījuši ekoloģiskas katastrofas. Naftas noplūde Meksikas līcī no naftas ieguves platformas Deepwater Horizon (2010. gadā) pievērsa uzmanību lielajiem riskiem, ko rada arī naftas un gāzes ieguves iekārtas un izmēģinājuma urbumi. Lielāka informētība par naftas noplūžu izraisīto sociālekonomisko un ekoloģisko ietekmi laika gaitā ir ievērojami veicinājusi dalībvalstu un nozares gatavības un reaģēšanas struktūru attīstību.

Lai atbalstītu minētās reaģēšanas darbības jūras piesārņojuma gadījumos, Komisija ir atzinusi, ka Aģentūrai būtu jāspēj uzņemties ilgtermiņa finanšu saistības, lai, izmantojot nozares sniegtos pakalpojumus, Komisijai un dalībvalstīm piedāvātu atbilstīgu un ilgtspējīgu operatīvo atbalstu. Tāpēc 2005. gadā Komisija ierosināja izveidot daudzgadu finanšu shēmu Aģentūras reaģēšanas darbībām piesārņojuma gadījumos. Pirmais finansējums 2007.–2013. gadam, bija 154 miljoni euro. Finansējums nākamajam laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam ir nedaudz lielāks — 160,5 miljoni euro, lai nodrošinātu paplašināto pilnvaru īstenošanu attiecībā uz naftas un gāzes ieguves iekārtām.

Attiecībā uz nepieciešamību reaģēt uz riskiem, kas saistīti ar kuģu radītu ķīmisko piesārņojumu, tika rīkota apspriešanās ar dalībvalstīm un Komisiju un nolemts, ka EMSA līdzdalība galvenokārt būtu jāvērš uz to, lai ārkārtas situācijās ātri sniegtu ekspertu līmeņa informāciju un konsultācijas par ķīmiskām vielām, kas palīdzības pieprasītājai pusei palīdzētu pieņemt lēmumus. Galvenā problēma, ar ko saskaras ķīmisku vielu izraisīta negadījuma seku likvidētāji, noteikti ir piekļuve kravas datiem un specializētām konsultācijām par reaģēšanu ārkārtas situācijās, tostarp ātram riska novērtējumam, jo ķīmiskās vielas tiek pārvadātas ne tikai beramkravās, bet arī pakās, un, vielām saskaroties, tās var savstarpēji reaģēt.

·17 pilnīgi aprīkoti dežūrkuģi reaģēšanai naftas noplūžu gadījumos, paredzēti naftas mehāniskai savākšanai, četros no tiem papildus ir uzstādītas šķīdinātāja izsmidzināšanas iespējas;

Pakalpojumi reaģēšanai naftas piesārņojuma gadījumos

Tā kā dežūrkuģu tīklam reaģēšanai naftas noplūžu gadījumos ir piešķirts ievērojams finansējums, kas veido lielāko daļu no reaģēšanai uz piesārņojumu paredzētā EMSA budžeta, šīs spējas efektivitāte tika analizēta īpaši rūpīgi. Līdzšinējie centieni novērtēt pašreizējā kuģu fraktēšanas modeļa izmaksu lietderīgumu rāda, ka EMSA pasākumi reaģēšanai uz naftas piesārņojumu ir rentabli, salīdzinot ar finansiālajām sekām, kas rastos, ja naftas noplūdes gadījumos Aģentūra nespētu atbilstīgi reaģēt un novērst piesārņojuma nokļūšanu līdz krastam . Turklāt var secināt, ka pilnvarās paredzētās prasības EMSA ir izpildījusi rentabli un šim nolūkam piešķirtā budžeta robežās (un nepārsniedzot to). Šā secinājuma pamatā ir fakts, ka pakalpojumu līmeni, ko EMSA nodrošina patlaban, nebūtu iespējams panākt ar zemākām izmaksām, izmantojot jebkādu piemērotu alternatīvu modeli, kā aprakstīts ārējā pētījumā.

Šo secinājumu pamato dažādi novērtējumi par EMSA darbībām šajā jomā, kā arī ieinteresēto personu atsauksmes. Ir apstiprināta šādas sistēmas pievienotā (operatīvā) vērtība, un ir atzīts, ka tehniskās specifikācijas naftas savākšanas pakalpojumam jūrā, ko sniedz dežūrkuģu tīkls reaģēšanai naftas noplūžu gadījumos, ir piemērotas paredzētajam nolūkam.

Turpmākajās tabulās ir redzams, kā EMSA spēja papildina valstu spējas. Īstenojot savas pilnvaras, galveno uzsvaru EMSA ir likusi uz līdzekļiem, kas paredzēti liela apmēra noplūžu ierobežošanai — šādu ieguldījumu dalībvalstis nebūtu varējušas panākt valsts līmenī.

1. tabula. Dalībvalstu un EMSA kuģi reaģēšanai naftas piesārņojuma gadījumos

Kuģu skaits Uzglabāšanas ietilpība (m3) Uzglabāšanas ietilpība Dalībvalstis un EBTA (dalībvalstis) EMSA Dalībvalstis EMSA < 200 m3 172 0 8861 0 200–700 m3 56 0 17 311 0 700–1500 m3 23 1 24 935 997 > 1500 m3 19 17 70 553 62 475

Īstenojot savas pilnvaras, EMSA ir nolīgusi naftas savākšanas kuģus ar lielu uzglabāšanas ietilpību, kas nodrošina retāku piestāšanu ostā, lai izkrautu savākto naftu, tādējādi optimizējot savākšanas ilgumu jūrā. Proti, Aģentūras 17 kuģu uzglabāšanas ietilpība ir gandrīz vienāda ar visu dalībvalstu līdzīgas ietilpības kuģu uzglabāšanas ietilpību.

2. tabula. Dalībvalstu un EMSA aprīkojums reaģēšanai naftas piesārņojuma gadījumos

Daudzums Dalībvalstis EMSA Ierobežošanas un savākšanas sistēmas 16 12 Ierobežojošās barjeras 2 2 Uguns barjeras 1 8 Savākšanas sviras 12 19 Šķīdinātājs (tonnas) ~ 3500 800

Jānorāda, ka novērtējuma pavadpētījums arī apliecina, ka EMSA pakalpojumi reaģēšanai uz naftas piesārņojumu, ar ko papildina valstu un privātos resursus, šķiet, nav nelabvēlīgi ietekmējuši ES dalībvalstu un EBTA valstu sagatavotības līmeni. Analizētajā laikposmā tas nav mainījies, un, visticamāk, šis līmenis saglabāsies arī nākamajā periodā līdz 2020. gadam.

CleanSeaNet

Novērtējumā ir secināts, ka naftas noplūžu konstatēšanas satelītpakalpojums CleanSeaNet ir nozīmīgs un dalībvalstīm lietderīgs rīks. Tas darbojas ES līmenī, aptverot visus Eiropas jūru ūdeņus un aiz tiem, tādējādi sniedzot lielu pievienoto vērtību. Tas nodrošina vienādu novērtējumu un pārskatu par noplūžu tendencēm un noplūžu novērošanas programmas preventīvu ietekmi. Tā kā pastāvīgi notiek patvaļīgas vai nejaušas noplūdes ES ūdeņos, šis pakalpojums atbilst vajadzībām un pašreizējām tendencēm. Turklāt apvienojumā ar Zemes novērošanas programmas Copernicus īstenošanu tas ir saderīgs ar plašu pārējo ES politikas virzienu klāstu jūras uzraudzības jomā.

Tā kā licences ir pieejamas bez maksas, Eiropas Kosmosa aģentūras pārvaldīto satelītu izmantošana ir ievērojami samazinājusi pakalpojuma izmaksas. Laikposmā no 2014. līdz 2016. gadam pakalpojuma izmaksas par novērotiem 1000 km2 ir samazinājušās par aptuveni 22 %. No 2016. gada otrā pusgada EMSA ir pasūtījusi salīdzinoši vairāk Sentinel-1 Zemes novērošanas produktu, un to skaits turpmākajos gados turpinās pieaugt. Izmantojot Sentinel 1-A un 1-B, pakalpojums CleanSeaNet var nodrošināt labāku satelīta aptvērumu un vienlaikus samazināt pakalpojuma izmaksas.

Par pakalpojuma CleanSeaNet preventīvo ietekmi jānorāda, ka gandrīz visā pēdējā desmitgadē, kā parādīts 2. attēlā, kopumā ik gadu samazinājās konstatēto iespējamo noplūžu skaits uz vienu miljonu novēroto km2. Laikposmā no 2008. līdz 2010. gadam novērotais gada rādītāja samazinājums sakrita ar ekonomikas lejupslīdi, lielāku informētību par jūras piesārņojuma radītajām problēmām, kā arī ar ostu uzņemšanas iespēju uzlabojumiem visā kontinentā, savukārt 2010.–2015. gadā rādītājs samazinājās pakāpeniskāk.

Šī tendence 2016. gadā pavērsās pretēji — konstatēto iespējamo noplūžu skaits pieauga. Tendences maiņai ir vairāki iespējamie iemesli: Sentinel-1 satelītu ieviešana, kas uzlaboja konstatēšanas spējas, CleanSeaNet plānošanas optimizācija un, mazākā mērā, pārvadājamā daudzuma palielināšanās, kas, iespējams, izraisīja konstatēto gadījumu skaita pieaugumu.

2. attēls. CleanSeaNet, 2008.–2016. gads: konstatēto iespējamo piesārņojuma gadījumu tendences

Avots: EMSA