LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 345/91

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Turpmākie pasākumi ilgtspējīgai Eiropas nākotnei: Eiropas rīcība ilgtspējības jomā””

(COM(2016) 739 final)

(2017/C 345/15)

Ziņotājs: Etele BARÁTH

Apspriešanās Eiropas Komisija, 8.12.2016. Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pants Pilnsapulces lēmums 13.12.2016. Atbildīgā specializētā nodaļa Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa Pieņemts specializētās nodaļas sanāksmē 15.6.2017. Pieņemts plenārsesijā 5.7.2017. Plenārsesija Nr. 527 Balsojuma rezultāts (par/pret/atturas) 124/0/7

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. EESK ir vīlusies, ka paziņojums “Turpmākie pasākumi ilgtspējīgai Eiropas nākotnei” rada priekšstatu, ka visi galvenie mērķi un prasības, kas ANO Ilgtspējīgas attīstības programmā izvirzītas 2030. gadam, jau aplūkotas un ņemtas vērā pašreizējos ES politikas pasākumos. Paziņojumā nav paredzēts, ka ES politikā ievieš paradigmas maiņu, kas pamatojas uz Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam un kas nozīmē virzību uz jaunu attīstības modeli, kurš ir ekonomiski ilgtspējīgāks, sociāli iekļaujošāks un ekoloģiski dzīvotspējīgāks ilgtermiņā. Kā uzsvēris Eiropas Politiskās stratēģijas centrs (1) un kā teikts iepriekšējos EESK atzinumos, šāda paradigmas maiņa ir steidzami nepieciešama, lai, ņemot vērā pieaugošo sociālo nevienlīdzību un augsto bezdarba līmeni Eiropā, kā arī tās ekonomikas neilgtspējīgo vides pēdas nospiedumu, Eiropas Savienībā pienācīgi īstenotu 17 ilgtspējīgas attīstības mērķus (IAM).

1.2. EESK vienmēr ir atzinīgi vērtējusi Komisijas izvirzīšanos vadībā, kad tika izstrādāta ANO Ilgtspējīgas attīstības programma 2030. gadam. Tagad, kad 17 ilgtspējīgas attīstības mērķi ir jāievieš praksē, EESK uzskata, ka ES neuzņemas šādu konkrētu vadošo lomu, jo ES nav nedz nākusi klajā ar vērienīgu rīcības plānu par ilgtspējīgas attīstības mērķu īstenošanu līdz 2030. gadam, nedz arī apliecinājusi gatavību kritiski izvērtēt un mainīt savu pašreizējo politiku.

1.3. Līdz šim 2030. gada programma nav izmantota kā iespēja sniegt jaunu, proaktīvu, pārmaiņu pilnu un pozitīvu vēstījumu Eiropai, kā to aicinājusi EESK, EP un daudzi pilsoniskās sabiedrības pārstāvji: jauns redzējums uz ilgtspējīgāku un sociāli iekļaujošāku Eiropu, kas darbojas savu iedzīvotāju interesēs un nevienu neatstāj novārtā; uz nākotni vērsts redzējums, kura pamatā ir vērtības, kas Eiropu padarījušas par veiksmes paraugu, piemēram, solidaritāte un cilvēktiesības, sociālais taisnīgums un līdztiesība, demokrātija un līdzdalība, uzņēmējdarbība un atbildība pret vidi. Nedz Komisijas Baltajā grāmatā par Eiropas nākotni, nedz Romas deklarācijā par godu ES 60. gadadienai nav pietiekami atzīta vērtība, kādu Eiropas iedzīvotājiem sniedz ilgtspējīga Eiropas attīstība.

1.4. EESK ir norūpējusies par to, ka Komisija nav uzsākusi līdzdalības procesu, kas ļautu izstrādāt visaptverošu un integrētu stratēģiju ilgtspējīgai Eiropas attīstībai līdz 2030. gadam un pēc tam. Šāda stratēģija ir vajadzīga, lai nodrošinātu nepieciešamo ilgtermiņa perspektīvu, politikas koordināciju un saskaņotību ANO 2030. gada programmas īstenošanā. Tai vajadzētu būt daļai no jaunā, vienotā stratēģiskās ilgtermiņa politikas satvara laikposmam pēc 2020. gada.

1.5. EESK pauž bažas par to, ka starp ES un dalībvalstīm netiek pietiekami koordinēta 2030. gada programmas īstenošana. Iepriekš minētajai visaptverošajai stratēģijai būtu jākalpo kā saskaņotas rīcības vienotam satvaram.

1.6. EESK atzinīgi vērtē darbu, ko Komisija ir veikusi, lai noteiktu iespējamo ieguldījumu, kādu Komisijas desmit prioritātes var dot Ilgtspējīgas attīstības programmas (2030) īstenošanā. EESK tomēr uzsver, ka ES politikas apzināšana saistībā ar IAM ir jāpapildina ar padziļinātu analīzi par faktiskajām nepilnībām, kuras saistībā ar IAM īstenošanu pašlaik ir vērojamas Eiropas Savienībā. Tikai reālo apstākļu izvērtēšana ļaus ES noteikt jomas, kurās vajadzīga iepriekšēja rīcība, un kritiski izvērtēt ES pašreizējās politikas efektivitāti IAM īstenošanā.

1.7. EESK atzinīgi vērtē Komisijas lēmumu, ar ko tiek izveidota daudzpusēja ieinteresēto personu platforma ilgtspējīgas attīstības mērķu īstenošanai Eiropas Savienībā (2). EESK norāda, ka ir nepieciešams nodrošināt nevalstiskā sektora dalībnieku iespējas sadarboties ar iestāžu pārstāvjiem šajā platformā, pamatojoties uz vienlīdzīgiem noteikumiem, lai ANO 2030. gada programmas daudzpusējo pieeju pārņemtu ES politikā attiecībā uz ilgtspējīgu attīstību. Ar platformas palīdzību vajadzētu iesaistīt virkni nevalstiskā sektora dalībnieku visā ciklā IAM īstenošanā Eiropas Savienībā, sākot no jaunu politikas iniciatīvu, ilgtermiņa stratēģiju un informēšanas pasākumu radīšanas līdz politikas īstenošanas pārskatīšanai un uzraudzībai un paraugprakses apmaiņai. Platformai būtu arī jāveicina sadarbība un partnerattiecības starp daudzām ieinteresētajām personām. EESK atbalstīs platformas darbību, gan izvirzot EESK locekli, kas to pārstāvēs platformā un sniegs speciālās zināšanas, gan arī veicinot kontaktus ar pilsonisko sabiedrību un citādi sniedzot ieguldījumu.

1.8. Attiecībā uz ilgtspējīgas attīstības veicināšanu EESK uzskata, ka daudzgadu finanšu shēma laikposmam pēc 2020. gada ir jāsaskaņo ar ilgtspējīgas attīstības prioritātēm Eiropas Savienībā. Tādējādi vajadzētu būtiski palielināt pašu resursu un ieņēmumu īpatsvaru un panākt, ka īstenošana ir efektīvāka un iedarbīgāka.

1.9. EESK uzskata, ka papildus vispāratzītajam IKP rādītājam, kas līdz šim ir izrādījies atbilstošs, ir svarīgi ieviest citus rādītājus, ar kuriem var novērtēt ne tikai ekonomikas izaugsmi, bet arī tās ietekmi un sniegumu saistībā ar vidi un iedzīvotāju labklājību (3). Tas ir tādēļ, ka vēlamo attīstības virzību līdz 2030. gadam būs iespējams garantēt, tikai nodrošinot un uzraugot kompleksas sociālās un vides pārmaiņas.

2. Ievads

2.1. Ar “ANO Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam” pasaules valstu un valdību vadītāji 2015. gadā vienojās par līdz šim nepieredzēti plašu rīcības plānu, kas paredz izskaust nabadzību, aizsargāt planētu, nodrošināt cilvēktiesību ievērošanu un garantēt labklājību visiem iedzīvotājiem. Lai sasniegtu 17 ilgtspējīgas attīstības mērķus (IAM) 2030. gadam, ir vajadzīgas radikālas pārmaiņas visās valstīs – gan jaunattīstības, gan attīstītajās valstīs.

2.2. Pamatojoties uz vairāku konferenču secinājumiem, 2016. gadā EESK izstrādāja trīs atzinumus (4), kuros izklāstīja savus ieteikumus attiecībā uz Ilgtspējīgas attīstības programmas (2030) īstenošanu Eiropas Savienībā.

2.3. Savā paziņojumā “Turpmākie pasākumi ilgtspējīgai Eiropas nākotnei” (5) Komisija ir izklāstījusi savu pieeju, pamatojoties uz kuru ES iekšējās politikas un ārpolitikas ietvaros varētu īstenot Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam. Reizē ar šo paziņojumu tika iesniegti arī vairāki citi dokumenti, piemēram, paziņojums par jauno Eiropas Konsensu attīstības jomā un paziņojums par atjaunināto partnerību ar ĀKK valstīm. Savu viedokli par šiem paziņojumiem EESK ir sīkāk izklāstījusi attiecīgajos atzinumos (6).

3. Vispārīgas piezīmes

3.1. Paziņojuma ievadā ir teikts, ka ES ir pilnībā apņēmusies rīkoties, rādot piemēru, kā īstenot 2030. gada programmu (7).

3.2. Tomēr Komisija nav gatava uzņemties vadību, proti, iesniegt vērienīgu ceļvedi IAM īstenošanai.

3.3. Ar šo paziņojumu nav sasniegts Komisijas 2016. gada darba programmā izklāstītais mērķis sniegt jaunu pieeju, “lai nodrošinātu Eiropas ekonomikas attīstību un sabiedrības un vides ilgtspēju pēc 2020. gada un integrētā veidā īstenotu ilgtspējīgas attīstības mērķus ES iekšpolitikā un ārpolitikā”.

3.4. Saskaņā ar paziņojumu ES atbilde uz 2030. gada programmu ietver divas pieejas: IAM pilnīga integrācija ES pašreizējā politikā un pārdomas par IAM ilgtermiņa īstenošanu pēc 2020. gada.

3.5. EESK atzinīgi vērtē šajā paziņojumā atspoguļotos Komisijas centienus, kas vērsti uz to, lai IAM sasaistītu ar pašreizējo ES politiku un Komisijas desmit darba prioritātēm. Tomēr pārāk liela uzmanība paziņojumā ir pievērsta pašreizējām norisēm ES politikā. Komisija neuztver 2030. gada programmu kā aicinājumu kritiski pārskatīt un mainīt savu politiku. Paziņojumā nav atspoguļota paradigmu maiņa, kas atspoguļojas ilgtspējīgas attīstības mērķos (8): “Jauns attīstības modelis, kas ilgtermiņā ir ekonomiski ilgtspējīgāks, sociāli iekļaujošāks un ekoloģiski dzīvotspējīgāks un kas nodrošina, ka mūsu planētas resursi, pieaugot iedzīvotāju skaitam pasaulē, tiks sadalīti taisnīgi” (9).

3.6. Līdz šim ne Komisija, ne arī Padome 2030. gada programmu nav izmantojušas kā iespēju sniegt jaunu, proaktīvu, pārmaiņu pilnu un pozitīvu vēstījumu Eiropai, kā to aicinājuši EESK, EP (10) un daudzi pilsoniskās sabiedrības pārstāvji; jaunu redzējumu uz ilgtspējīgāku un sociāli iekļaujošāku Eiropu, kas darbojas savu iedzīvotāju interesēs un nevienu neatstāj novārtā (11). Ne Komisijas Baltajā grāmatā par Eiropas nākotni, ne arī Romas deklarācijā, ko, atzīmējot ES 60. gadadienu, pieņēma 27 dalībvalstu vadītāji, Komisija, Eiropadome un Eiropas Parlaments minētā mērķa sasniegšanai nav pietiekami atspoguļota ilgtermiņa ilgtspējīgas attīstības nozīme Eiropas iedzīvotājiem un vajadzība pēc vienotas Eiropas.

3.7. Turklāt paziņojumā nav nodrošinātas steidzami vajadzīgās pamatnostādnes turpmākajai rīcībai 2030. gada programmas īstenošanā. Pagaidām Komisija neplāno uzsākt līdzdalības procesu, kas ļautu izstrādāt visaptverošu un integrētu stratēģiju ilgtspējīgai Eiropai 2030. gadā un pēc tam, kā to aicinājusi EESK (12). Eiropas pašreizējās stratēģiskās pamatprogrammas izstrādātas līdz 2020. gadam. Tas nav pieņemami ne tikai tāpēc, ka ANO programma izstrādāta laikposmam līdz 2030. gadam un Parīzes klimata nolīgums paredzēts pat vēl ilgākam laika periodam, bet arī ņemot vērā ekonomiskās un sociālās modernizācijas procesu ilgumu. Būtu jāizveido vienota un visaptveroša stratēģija laikposmam pēc 2020. gada, pamatojoties uz Eiropas Komisijas desmit darba prioritātēm, stratēģiju “Eiropa 2020” un tās septiņām pamatiniciatīvām, un ES kohēzijas politikas vienpadsmit tematiskajiem mērķiem un integrējot daudzgadu finanšu shēmu laikposmam pēc 2020. gada.

3.8. Komisija pilnībā neizmanto 2030. gada programmā izklāstīto daudzpusējo pieeju. Atšķirībā no procesa, kura rezultātā tika pieņemta 2030. gada programma, Komisijas pieeja līdz šim nav bijusi īpaši pārredzama un iekļaujoša.

4. Īpašas piezīmes

4.1. To Eiropas politikas virzienu apzināšana, kuri sekmē IAM sasniegšanu (paziņojuma 2.1. nodaļa)

4.1.1. Šis apzināšanas process, šķiet, ietver tikai darbu ar dokumentiem: tiek apzināti ES politikas pasākumi, kas vienā vai otrā veidā risina ar 17 IAM saistītus jautājumus. Minētajā procesā nav pietiekami atspoguļota reālā situācija Eiropā. Tas nepamato Komisijas secinājumu, ka Eiropas rīcība ir vērsta uz visu 17 IAM sasniegšanu, jo nav veikts novērtējums, vai šie politikas pasākumi patiešām ir efektīvi vai arī tos negatīvi ietekmē citi savstarpēji pretrunīgi pasākumi. Piemēram, ir norādīts, ka stratēģija “Eiropa 2020” ir vērsta uz IAM sasniegšanu nabadzības un nevienlīdzības jomā, tomēr nav minēts fakts, ka netiks sasniegti attiecīgie stratēģijas “Eiropa 2020” pamatmērķi.

4.1.2. Tādējādi līdztekus ES politikas pasākumu apzināšanai ir jāveic detalizēta nepilnību analīze, lai novērtētu ES reālo situāciju saistībā ar IAM īstenošanu (13). Tikai reālās situācijas izvērtēšana ļautu Eiropas politikas veidotājiem noteikt pareizās prioritātes IAM īstenošanai. Secinājumiem, kurus Komisija izdarījusi, veicot apzināšanu, trūkst ticamības, un tie nav balstīti uz faktiem.

4.1.3. Līdztekus paziņojumam Eurostat publicēja sākotnējo statistikas pārskatu par pašreizējo situāciju ES dalībvalstīs attiecībā uz IAM (14). Tomēr Komisija nav centusies izveidot vajadzīgo saikni starp apzināšanas procesu, statistikas faktiem un IAM īstenošanas politisko prioritāšu noteikšanu.

4.1.4. EESK cer, ka pilnīgas pārraudzības sistēmas ieviešana attiecībā uz IAM īstenošanu Eiropas Savienībā ļaus izmantot uz faktiem vairāk balstītu pieeju, kas ļautu apzināt galvenās nepilnības un problēmas, ar kurām saskaras Eiropas Savienība saistībā ar 2030. gada programmu.

4.1.5. Kā EESK jau ir norādījusi, jomas, kurās ES ir jādara visvairāk, lai sasniegtu IAM, ir saistītas ar vides pēdas nospieduma samazināšanu un sociāli iekļaujošākas Eiropas izveidi: 12. IAM (ilgtspējīgs patēriņš un ražošana), 13. IAM (pasākumi klimata jomā), 14. un 15. IAM (ekosistēmu saglabāšana), 2. IAM (ilgtspējīga lauksaimniecība), 9. IAM (ieguldījumi infrastruktūrā un inovācijā), 10. IAM (nevienlīdzības samazināšana), 8. IAM (pienācīgas kvalitātes nodarbinātība un darbs), 1. IAM (nabadzības samazināšana), 5. IAM (dzimumu līdztiesība) un 4. IAM (izglītība) (15).

4.2. Komisijas desmit prioritāšu ieguldījums 2030. gada programmā (paziņojuma 2.2. nodaļa)

4.2.1. Paziņojumā ir parādīts, kādā veidā Komisijas desmit prioritātes var veicināt IAM īstenošanu. Komisijai arī jābūt tomēr drosmei vajadzības gadījumā savas darba prioritātes pārskatīt/pielāgot, lai pilnībā izmantotu jebkādu iespējamo sinerģiju ar IAM īstenošanas darbu.

4.2.2. EESK uzskata, ka vairāk uzmanības būtu jāpievērš kultūras dimensijai ilgtspējīgas attīstības jomā un komunikācijas nozīmei 2030. gada programmas veicināšanā.

4.3. Pārvaldība (paziņojuma 3.1. nodaļa)

4.3.1. EESK iesaka kopā ar ilgtermiņa stratēģiju, kas paredzēta 2030. gada programmas īstenošanai, ieviest pārvaldības un koordinācijas sistēmu, lai nodrošinātu saskaņotību starp centralizētiem un decentralizētiem pasākumiem, kā arī iesaistītu organizētu pilsonisko sabiedrību valsts un reģionālajā līmenī.

4.3.2. Eiropas pusgads būtu jāizveido par vertikālas daudzlīmeņu koordinācijas instrumentu attiecībā uz IAM īstenošanu dalībvalstīs (16). Paziņojumā Komisija diemžēl nav izmantojusi iespēju pilnveidot ES pusgadu šajā virzienā.

4.3.3. EESK uzskata: lai gan kopš 2010. gada ilgtspējīga attīstība ir iekļauta stratēģijā “Eiropa 2020”, saskaņotība starp ekonomikas, sociālajiem un vides mērķiem nav panākta. Ir jāuzlabo mehānismi, kas nodrošina politikas saskaņotību ilgtspējīgai attīstībai.

4.3.4. EESK atzinīgi vērtē to, ka Komisijas jaunajā struktūrā ir izmantota integrētāka pieeja un pirmajam priekšsēdētāja vietniekam ir piešķirta koordinatora loma, jo tas ļauj turpināt darbu saistībā ar IAM īstenošanu. Tomēr koordinējošajām struktūrvienībām Komisijā būs vajadzīgas pietiekamas spējas, lai šos procesus ar pienācīgu spēku virzītu uz priekšu.

4.3.5. ES vadītāju uzdevums ir izmantot labākas pārvaldības potenciālu, stiprināt vadību, saprast, cik svarīga ir starpnozaru koordinācijas metode, kuras mērķis ir uzlabot mijiedarbību, un, iespējams, sagatavošanas posmā nodot uzraudzību sociālekonomisko interešu pārstāvjiem, lai līdzdalību padarītu efektīvāku. Tādējādi viņi varēs izmantot milzīgo slēpto potenciālu, kas parādīsies īstenošanas procesā.

4.3.6. Komisijas paziņojumā diemžēl nav aplūkots jautājums par to, kā šo procesu atpazīt un uzlabot.

4.4. Finansējums (paziņojuma 3.2. nodaļa)

4.4.1. Daudzgadu finanšu shēmas izstrādāšana laikposmam pēc 2020. gada būtu jāizmanto, lai ES līdzekļu izlietojumu saskaņotu ar ilgtspējīgas attīstības prioritāšu īstenošanu ES.

4.4.2. EESK piekrīt, ka Eiropas Savienībai būtu jāpilnveido finansiālā atbalsta sistēma, jo tas uzlabotu ekonomiskos rādītājus teritoriālajā, reģionālajā un vietējā līmenī un veicinātu kopējo labumu, vienlaikus ņemot vērā arī ilgtspējas prasības. Ekonomiskajai labklājībai būtu jāveido IAM ekonomiskais pamats, taču būtu jāievieš regulējums, kas ļautu nodrošināt sociālo un vidisko mērķu sasniegšanu. EESK uzskata, ka Eiropas nodokļu sistēmas reforma varētu nostiprināt budžeta resursu pieaugumu un veicināt labāku 2030. gada programmas īstenošanu.

4.4.3. Komisija īpaši uzsver ar ilgtspējīgu finansēšanu saistītos jautājumus. Pēc EESK domām, īpaši svarīga ir vajadzība izveidot pareizos pamatnosacījumus privātajiem un publiskajiem ieguldītājiem, lai viņi varētu veikt vērienīgus ilgtermiņa ieguldījumus infrastruktūras modernizācijā un inovācijā, jo tas ir nepieciešams, lai veicinātu pāreju uz ilgtspējīgāku ekonomiku (17).

4.5. Progresa mērīšana (paziņojuma 3.3. nodaļa)

4.5.1. EESK atzinīgi vērtē Komisijas nodomu, proti, regulāri veikt sīkāku pārraudzību par IAM īstenošanas gaitu Eiropas Savienībā un izmantot datus no daudziem pārraudzības procesiem, ko patlaban īsteno Komisija, aģentūras, EĀDD un dalībvalstis. Tomēr trūkst konkrētas informācijas par to, kā šī pārraudzības sistēma darbosies.

4.5.2. EESK atzinīgi vērtē Eurostat darbu, ko tā veic, izstrādājot rādītājus IAM īstenošanas pārraudzībai Eiropas Savienībā. EESK uzsver, ka lēmumiem par pārraudzību un jo īpaši par rādītāju izstrādi ir būtiska politiskā ietekme. Tāpēc ir jāapspriež rādītāju turpmākā izstrāde un pārredzamā veidā jākonsultējas ar pilsonisko sabiedrību.

4.5.3. EESK sagaida, ka pēc tam, kad Eurostat būs publicējis kārtējo IAM pārraudzības ziņojumu un pilsoniskās sabiedrības organizācijas būs pietiekami apspriedušās ar attiecīgajiem sabiedrības pārstāvjiem, daudzpusējā ieinteresēto personu platformā notiks dialogs par secinājumiem, kas gūti pārraudzības procesā, un par vajadzīgajiem politikas pārskatīšanas pasākumiem.

4.5.4. Vairāki EESK pētījumi apstiprina uzskatu, ka papildus vispāratzītajam IKP rādītājam, kas līdz šim ir izrādījies atbilstošs, ir jāievieš cits rādītājs, kurš atspoguļotu ne tikai ekonomikas izaugsmi, bet arī tās ietekmi un rezultātus (iekšzemes koprezultāts). Vēlamā attīstības procesa pārraudzība līdz 2030. gadam ir jābalsta uz kompleksu ekonomisko, sociālo un vides rādītāju kopumu (18).

4.5.5. Pārraudzības sistēmai vajadzētu būt saistītai arī ar Eiropas pusgadu.

4.5.6. Saskaņā ar ANO 2030. gada programmu valdībām ir jāizveido pārraudzības un pārskatīšanas sistēma, tādējādi nosakot instrumentus pilnam politikas ciklam, kas ietver stratēģiju izstrādi, īstenošanu, pārraudzību un pārskatīšanu. Pārskatīšanas posms paziņojumā nav ņemts vērā. Iemesls varētu būt tāds, ka nav visaptverošas IAM īstenošanas stratēģijas un rīcības plāna, ko varētu regulāri pārskatīt.

4.6. Kopīga atbildība un daudzpusēja pieeja

4.6.1. IAM ir daudzpusēja interesentu programma. Šos mērķus var sasniegt tikai tādā gadījumā, ja šajā procesā aktīvi darbojas un piedalās pilsoniskā sabiedrība, uzņēmumi, arodbiedrības, vietējās kopienas un citas ieinteresētās personas. Līdzdalības pārvaldības mehānismiem ir jānodrošina pilsoniskās sabiedrības iesaistīšanās visos līmeņos: no vietējā un valsts līdz Eiropas un ANO līmenim. Lai ilgtspējīgas attīstības mērķus sasniegtu, iestādēm un ieinteresētajām personām ir integrēti jāsadarbojas dažādās jomās.

4.6.2. Ar nesen pieņemtu Komisijas lēmumu tiek izveidota daudzpusēja ieinteresēto personu platforma ilgtspējīgas attīstības mērķu īstenošanai Eiropas Savienībā (19). EESK atzinīgi vērtē šo jauno projektu un piedāvā savu palīdzību platformas veiksmīgas darbības nodrošināšanai.

4.6.3. EESK tomēr ir vīlusies, ka Komisija savā paziņojumā nav ņēmusi vērā nedz EESK priekšlikumu sadarbībā ar Eiropas Komisiju izveidot Eiropas forumu par ilgtspējīgu attīstību, nedz EESK ieteikumus par to, kā šādu forumu veidot (20) – atziņas, kuru pamatā bija secinājumi, kas izrietēja no prezentācijām par ierosināto forumu; šīs prezentācijas bija sagatavotas konferencēm, Padomes darba grupām, Komisijai un apspriedēm ar ieinteresētajām personām, kurās dalībnieki pauda atbalstu forumam.

4.7. EESK atzinīgi vērtē to, ka Komisija savā lēmumā, ar ko tiek izveidota daudzpusēja ieinteresēto personu platforma, ir paplašinājusi platformas uzdevumus attiecībā uz IAM īstenošanas pārraudzību un paraugprakses apmaiņu, kā arī paredzējusi gan konsultēšanos ar pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem pārdomu procesā saistībā ar IAM īstenošanu ilgtermiņā, gan to piedalīšanos īstenošanas pasākumu uzraudzībā un pārskatīšanā. Platformai būtu arī jāveicina sadarbība un partnerattiecības starp daudzām ieinteresētajām personām. EESK uzskata, ka šāda veida līdzdalības platformai ir jāuzņemas būtiska loma jauna veida Eiropas pārvaldībā, kurai ir raksturīga kopīga atbildība.

Briselē, 2017. gada 5. jūlijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Georges DASSIS

(1) EPSC Strategic Notes, Sustainability Now! A European Vision for Sustainability, 2016. gada 20. jūlijs; EESK atzinums “Eiropas pilsoniskās sabiedrības forums par ilgtspējīgu attīstību” (OV C 303, 19.8.2016., 73. lpp.); EESK atzinums “Ilgtspējīga attīstība – pārskats par ES iekšpolitiku un ārpolitiku” (OV C 487, 28.12.2016., 41. lpp.).

(2) C(2017) 2941 final.

(3) EESK atzinums “Jauni uz attīstību orientētas pārvaldības un īstenošanas pasākumi: Eiropas strukturālo un investīciju fondu novērtējums un ar to saistītie ieteikumi” (OV C 487, 28.12.2016., 1. lpp.); sk. arī ESAO Measuring wellbeing and progress: well-being research (http://www.oecd.org/statistics/measuring-well-being-and-progress.htm).

(4) EESK atzinums “Eiropas pilsoniskās sabiedrības forums par ilgtspējīgu attīstību” (OV C 303, 19.8.2016., 73. lpp.); EESK atzinums “Ilgtspējīga attīstība – pārskats par ES iekšpolitiku un ārpolitiku” (OV C 487, 28.12.2016., 41. lpp.); EESK atzinums “Programma 2030. gadam: Eiropas Savienība, kas atbalsta ilgtspējīgu attīstību visā pasaulē” (OV C 34, 2.2.2017., 58. lpp.).

(5) COM(2016) 739 final.

(6) EESK atzinums “Programma 2030. gadam: Eiropas Savienība, kas atbalsta ilgtspējīgu attīstību visā pasaulē” (OV C 34, 2.2.2017., 58. lpp.).

(7) COM(2016) 739 final, 3. lpp.

(8) Komisijas priekšsēdētāja vietnieka Frans Timmermans runa We need to turn around our economies ANO samitā 2015. gada 27. septembrī.

(9) OV C 487, 28.12.2016., 41. lpp., 3.4. punkts.

(10) 2016. gada 12. maija rezolūcija http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P8-TA-2016-0224+0+DOC+XML+V0//LV.

(11) Eiropas pilsoniskās sabiedrības organizāciju un arodbiedrību kopīgais aicinājums Eiropas vadītājiem, 2017. gada 21. marts, The Europe we want, https://concordeurope.org/wp-content/uploads/2017/03/EuropeWeWant_Statement_English_201703.pdf?1855fc; Solidar Statement: Our Common Future, http://www.solidar.org/en/news/statement-our-common-european-future.

(12) OV C 487, 28.12.2016., 41. lpp., 1.5. punkts.

(13) OV C 487, 28.12.2016., 41. lpp., 1.7. punkts.

(14) Eurostat, Ilgtspējīga attīstība Eiropas Savienībā, 2016. gads.

(15) OV C 487, 28.12.2016., 41. lpp., 4.1. punkts.

(16) OV C 487, 28.12.2016., 41. lpp., 1.11. punkts; (EESK atzinums “Gada izaugsmes pētījums par 2017. gadu” (OV C 173, 31.5.2017., 73. lpp.)).

(17) EESK atzinums “Ilgtspējīga attīstība – pārskats par ES iekšpolitiku un ārpolitiku” (OV C 487, 28.12.2016., 41. lpp.); EESK atzinums par ilgtermiņa finansēšanu (OV C 327, 12.11.2013., 11. lpp.); sk. arī Apvienotās Karalistes valdības zaļo grāmatu (https://www.gov.uk/government/uploads/system/uploads/attachment_data/file/220541/green_book_complete.pdf).

(18) Sk. vairāk par patieso progresa rādītāju, laimīgās planētas indeksu, pēdas nospieduma indeksu u. c.

(19) C(2017) 2941 final.

(20) EESK atzinums par tematu “Eiropas pilsoniskās sabiedrības forums par ilgtspējīgu attīstību” (OV C 303, 19.8.2016., 73. lpp.).