I. Ievads. Vērtīga partnerība

Šā dokumenta mērķis ir sākt plašu sabiedrisko apspriešanu par galvenajiem jautājumiem saistībā ar partnerību un attiecībām starp Eiropas Savienību (ES) un Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstu grupas locekļiem pēc 2020. gada. Šajā ziņā ir svarīgi veikt pašreizējā Partnerattiecību nolīguma novērtēšanu, izpētīt, cik lielā mērā tas paliek spēkā nākotnē un nodrošina platformu kopīgo interešu virzīšanai. Ir rūpīgi jāpārskata pieņēmumi, uz kuriem pamatota partnerība, tās apjoms, instrumenti un darbības veidi. Rezultāti veidos analīzes galveno daļu un sekmēs pašreizējā nolīguma novērtēšanu un politikas priekšlikumu izstrādi turpmākajām attiecībām.

Attiecības starp ES un ĀKK ir ilgstošas, tās sākās pirms 1975. gada ar pirmo Lomes konvenciju. Šī konvencija sekoja pirmajai 1963. gada Jaundes konvencijai, kas bija saistoša toreizējai Eiropas Ekonomikas kopienai un dažu tās dalībvalstu bijušajām kolonijām. Sekojošie partnerattiecību nolīgumi ir veidojuši attiecības līdz šai dienai.

Pašreizējais ĀKK un EK partnerattiecību nolīgums tika parakstīts 2000. gada 23. jūnijā Kotonū (Benina), tādēļ tā nosaukums ir “Kotonū Partnerattiecību nolīgums” (KPN). Tas tika pārskatīts 2005. un 2010. gadā saskaņā ar tā noteikumiem. Nolīgums tika noslēgts uz divdesmit gadiem, un tā darbības termiņš beigsies 2020. gada 29. februārī. Partnerība ir visaptveroša — tā ietver politisko dimensiju, ekonomisko un tirdzniecības sadarbību, kā arī attīstības finansiālo sadarbību. To galvenokārt finansē Eiropas Attīstības fonds (EAF) — ārpusbudžeta daudzgadu fonds, ko veido tiešas ES dalībvalstu iemaksas, un papildus daļēji finansē ar ārējās finansēšanas instrumentiem, kuri ir pieejami saskaņā ar ES budžetu. KPN ir juridiski saistošs nolīgums, ar ko ir nodibinātas kopīgas iestādes un kas nodrošina satvaru dialogam ar katru tā dalībnieku. Nolīgumi ar ĀKK daudzus gadus ir bijuši ES ārpolitikas uzmanības centrā.

Strauji mainīgais konteksts

Patlaban ĀKK un ES attiecību pārskatīšana notiek strauji mainīgā un aizvien daudzpolārākā pasaulē. Pagājušā gadsimta 90. gadu sākumā sākušos globālo pārmaiņu vadošie spēki aizvien spēcīgāk un straujāk maina pasauli. Pasaule kļūst arvien apdzīvotāka, savienotāka, savstarpēji saistītāka, sarežģītāka, un tai rodas jauni izaicinājumi drošības jomā. Globālā tirdzniecība ir izteikti palielinājusies un dažādojusies. Izskatās, ka pieaugošā Āzijas ekonomiskā un politiskā nozīme turpināsies līdz ar citu ekonomikas lielvaru parādīšanos Āfrikā un Latīņamerikā.

Pēdējo divdesmit gadu laikā gan ES, gan ĀKK valstu grupa ir attīstījušās, un to attiecībās ir notikušas lielas pārmaiņas. ĀKK valstu grupa ir pieaugusi līdz 79 valstīm, un ES ir palielinājusi savu dalībvalstu skaitu līdz 28 valstīm, kopā pārstāvot valstu vairākumu Apvienoto Nāciju Organizācijā, un to kopējais iedzīvotāju skaits ir aptuveni 1,5 miljardi. Attiecības jau ilgu laiku ir daudz plašākas, skarot ne tikai attīstības sadarbību un tirdzniecību vien. Partnerība ar trim reģioniem, kas veido ĀKK grupu, ir pastiprināta, neņemot vērā Kotonū nolīgumu, lai gan veido sinerģiju ar to. Iepriekš minētais ir atspoguļots ES un Āfrikas stratēģiskajā partnerībā, kopīgajā Karību jūras reģiona un ES partnerības stratēģijā un stratēģijā nostiprinātām partnerattiecībām ar Klusā okeāna salām. Ir pastiprināta arī sadarbība ar reģionālajām un apakšreģionu organizācijām, īpaši ekonomikas jautājumos un miera un drošības jomā. Ir noslēgti ekonomisko partnerattiecību nolīgumi (EPN), nosakot jaunu satvaru tirdzniecības attiecībām ar ĀKK valstu reģionu grupām.

Starptautiskajā līmenī 2015. gada septembrī ir pieņemts jauns globāls satvars attiecībā uz ilgtspējīgas attīstības mērķiem (IAM) un tā finansējums, vienlaikus risinot savstarpēji saistītās problēmas nabadzības izskaušanas un ilgtspējīgas attīstības jomā. Minētā satvara pamatā ir jauna globāla partnerība, kas mobilizē visus īstenošanas instrumentus un visus dalībniekus. Minētais satvars, ko paredzēts vienādi piemērot visām valstīm, atspoguļo nopietnas izmaiņas attīstības redzējumā, un tas ietekmēs ĀKK un ES attiecības nākotnē.

Attiecībā uz ekonomisko darbību situācija ĀKK valstu grupā ir dažāda. Visas Karību jūras reģiona valstis, izņemot Haiti, ir sasniegušās vidēju vai augstu ienākumu statusu, tomēr tās joprojām sastopas ar lielām grūtībām, īpaši saistībā ar to neaizsargātību pret ārējiem satricinājumiem un dabas katastrofām. Klusā okeāna valstu ekonomika ir attīstījusies ļoti atšķirīgi, un vairums šo valstu saskaras ar nopietniem ierobežojumiem to teritoriālā lieluma un atrašanās vietas dēļ. Tās ir tikpat neaizsargātas kā Karību jūras reģiona valstis. Āfrikā ekonomiskā darbība kopumā ir bijusi sekmīga, un lielākajā daļā valstu desmit vai vairāk gadus ir vērojama stabila un būtiska ekonomikas izaugsme. Cīņa pret nabadzību ĀKK valstīs ir guvusi panākumus, ko apliecina panāktais progress virzībā uz Tūkstošgades attīstības mērķu (TAM) sasniegšanu. Joprojām ir lieli izaicinājumi attiecībā uz humāno attīstību, nabadzības izskaušanu un nevienlīdzību, kas dažviet ir pārauguši atklātā konfliktā, arvien lielākā nestabilitātē, ilgstošā krīzē un arvien lielākās migrācijas plūsmās visā pasaulē. Saikne ar reģionālajām un globālajām vērtību ķēdēm ir bijusi ierobežota, īpaši vismazāk attīstītajās valstīs (VAV).

II. Kopīgi principi un kopējas intereses (“kas?”)

Sākotnējais uzsvars ĀKK un ES partnerattiecībās tika likts uz palīdzību attīstības jomā un tirdzniecības jautājumiem, atspoguļojot līdzekļu devēja un saņēmēja attiecības. Ņemot vērā, ka apstākļi un attiecības ir mainījušās, partnerattiecībās galvenā uzmanība ir pievērsta kopējo interešu īstenošanai. Partnerības politisko pīlāru būtiski pastiprināja 2000. gadā parakstītais KPN, iekļaujot pastāvīgu politisko dialogu ar ĀKK valstīm un reģioniem. Tomēr tas nespēja apvienot ES un ĀKK grupu kā vienotus partnerus starptautiskajā arēnā. Ar KPN tika ieviesta arī miera un drošības dimensija, kas visstraujāk ir attīstījusies Āfrikas un ES partnerībā, un papildu apliecinājums šai attīstībai ir aizvien lielākā sadarbība pilsoņu drošības jomā Karību jūras reģiona valstīs un klimata apdraudējumu un dzimumu līdztiesības jautājumos Klusā okeāna valstīs. EPN noslēgšana ar lielāko daļu ĀKK valstu ir pārveidojusi KPN tirdzniecības pīlāru par sazarotām attiecībām ar vairākām reģionu grupām.

Turpmākās attiecības būs jāpielāgo jaunajiem daudzdimensiju un daudzu dalībnieku partnerattiecību apstākļiem. Ņemot vērā, ka vislabākie rezultāti tiek sasniegti, ja ES un ĀKK partneriem ir patiesi kopīga darba kārtība, stabilu kopējo interešu un kopīgo vērtību noteikšana ir izšķirīgi svarīga tālākai partnerības virzībai. Sākotnējais novērtējums norāda uz šādām galvenajām kopējām interesēm un kopīgiem principiem, kas apspriežami un apsverami turpmāk.

Kopīgas globālās intereses daudzpolārā pasaulē

Stabilas politiskās apvienības, kas balstās uz kopīgām interesēm un kopējām vērtībām, ir pamats veiksmīgai sadarbībai globālo problēmu risināšanā. ĀKK valstu un ES kopīgajās interesēs ir veicināt globālo sabiedrisko labumu un tādu izaicinājumu ilgtspējīgu pārvaldību kā klimata pārmaiņas un ūdensapgāde, energoapgāde vai nodrošinātība ar pārtiku. Citi globālie izaicinājumi, kas ietekmē arī ES un ĀKK valstis, ietver miera un drošības (ieskaitot terorisma, ekstrēmisma un starptautiskās noziedzības), vides (konkrēti bioloģiskās daudzveidības), migrācijas, veselības un finanšu jautājumus (ieskaitot starptautisko finanšu arhitektūru, finanšu plūsmas un nodokļu sistēmu).

Klimata pārmaiņas ir precīzs piemērs jomai, kurā ES ir galvenā nozīme pasaules mērogā un kurā ĀKK valstis ir īpaši ieinteresētas, jo klimata pārmaiņu sekas nopietni ietekmēs dažus no šiem reģioniem. Šā gada decembrī ir paredzēts pieņemt jaunu globālu vienošanos par klimata pārmaiņām, un šajā sakarā ļoti svarīga ir ĀKK valstu aktīva iesaistīšanās. Tajā pašā laikā daudzām ĀKK valstīm ir liels atjaunojamās enerģijas ražošanas un jūras nozaru izaugsmes potenciāls, — tās ir jomas, kurās būs nepieciešami ievērojami privātā sektora ieguldījumi.

1. Cik lielā mērā partnerība ir bijusi efektīva globālo problēmu novēršanā? 2. Kas būtu vajadzīgs, lai šajā saistībā uzlabotu rezultātus, un attiecībā uz kurām globālām problēmām partnerība varētu sniegt lielāko pievienoto vērtību nākotnē jaunā IAM satvara kontekstā un attiecīgos starptautiskajos forumos?

Cilvēktiesības, demokrātija un tiesiskums un laba pārvaldība