Grozītais priekšlikums Padomes direktīvai ar kuru groza Direktīvu 77/388/EEK attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli, kas noteikts pakalpojumiem, kurus sniedz pasta pakalpojumu nozarē (iesniegusi Komisija saskaņā ar EK līguma 250. panta 2. punktu) /* COM/2004/0468 galīgā redakcija - CNS 2003/0091 */





Grozītais priekšlikums PADOMES DIREKTĪVAI ar kuru groza Direktīvu 77/388/EEK attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli, kas noteikts pakalpojumiem, kurus sniedz pasta pakalpojumu nozarē (iesniegusi Komisija saskaņā ar EK līguma 250. panta 2. punktu) PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. priekslikuma mērķis Sestajā PVN direktīvā ir noteikumi, kas paredz atbrīvojumu atsevisķiem pakalpojumiem, kurus sniedz sabiedrisko pasta pakalpojumu iestādes, un ar tiem saistīto preču piegādei. Tā paredz atbrīvojumu arī attiecībā uz pasta pakalpojumos izmantojamu pastmarku piegādi. Minētie noteikumi tika pieņemti 1977. gadā un kops tā laikā nav atjaunināti. Tajā pasā laikā tagad pasta pakalpojumi Eiropā, protams, arvien lielākā mērā ir pakļauti konkurencei, un, tā kā pasreizējie noteikumi paredz to, ka par līdzīgiem pakalpojumiem tiek maksāti atsķirīgi nodokļi atkarībā no pakalpojuma sniedzēja veida, tie vairs nav saskaņā ar neitralitātes principu. 2. Galvenie fakti - Komisija pieņēma savu sākotnējo priekslikumu [COM (2003) 234 final] 2003. gada 5. maijā. - Līguma 93. pantā paredzētās saskaņosanas laikā Eiropas Parlaments sniedzis savu atzinumu 2004. gada 11. martā. Atzinumā Komisijā ir uzdots pieņemt 12 grozījumus. 3. Komisijas viedoklis par Eiropas Parlamenta grozījumiem 3.1 Vispārējs novērtējums Dazi no Eiropas Parlamenta 11. marta plenārsēdē apstiprinātajiem grozījumiem ir saskaņā ar Komisijas mērķiem atjaunot godīgas konkurences apstākļus Eiropas pasta pakalpojumu tirgū, tajā pasā laikā aizsargājot atsevisķu pasta pakalpojumu izmantotājus no augstākām pasta pakalpojumu cenām. Tāpēc Komisija apstiprina minētos grozījumus un atbilstosi groza savu priekslikumu. 3.2 Attiecīgo grozījumu izvērtējums - Jaunā piegādes vietas noteikuma darbības joma [1. panta 1. punkts] Parlaments ierosina paplasināt darbības jomu Komisijas priekslikumā ietilpstosajam noteikumam par īpaso piegādes vietu tā, lai tas būtu piemērojams standarta pasta pakalpojumiem, kas ir saistīti ar kādām adresētām parastas korespondences aploksnēm vai sūtījumiem, tiesiem pasta sūtījumiem, grāmatām, katalogiem un laikrakstiem, kur katra vienība atsevisķi sver ne vairāk kā 10 kg. Šis grozījums konkrēto svaru pielīdzinātu Direktīvas 97/67 3. panta 4. punktā minētajam, un tas ir dabiska robezlīnija attiecīgajā nozarē. Šis grozījums Komisijai ir pieņemams. - Pakalpojumi, kuri ir atbrīvoti sakarā ar to, ka tie ir saistīti ar eksporta precēm [1. panta 3. punkts] Pasreizējais 15.13. panta teksts Sestajā PVN direktīvā atbrīvojumu, kas paredzēts attiecībā uz pakalpojumiem, kas saistīti ar preču eksportu, neattiecina uz tiem pakalpojumiem, kas ir atbrīvoti saskaņā ar 13. pantu. Komisijas priekslikums groza 15.13. pantu tā, lai atbrīvojums netiktu attiecināts arī uz pakalpojumiem, ko aptver jaunais noteikums par piegādes vietu 1. panta 1. punktā. Ņemot vērā 1. panta 1. punkta grozījumus, ir jāgroza arī 1. panta 3. punkts. - Saraksts, kur uzskaitītas preces un pakalpojumi, kam var piemērot samazinātas PVN likmes [1. panta 6. punkts] Komisijas sākotnējais priekslikums pieļāva to, ka dalībvalstis piemēro samazinātu likmi atsevisķiem pasta pakalpojumiem, jo īpasi tiem, ko aptver noteikumi 1. panta 1. un 3. punktā. Līdz ar grozījumiem minētajos divos pantos ir jāizdara atbilstoss grozījums 1. panta 6. punktā. - Termiņs ierosinātās direktīvas īstenojumam [jaunais 10. apsvērums un 2. panta 1. punkts] Gan sabiedriskām, gan privātām pasta pakalpojumu iestādēm var būt vajadzīgs laiks, lai savas sistēmas pielāgotu jaunajām nodokļu saistībām, kas izriet no sīs direktīvas. Parlaments ir izrādījis savas raizes sajā sakarā un lūdzis, lai dalībvalstīm un uzņēmumiem būtu atvēlēts pietiekami daudz laikā, lai sagatavotos izmaiņām. Tas ir ierosinājis par direktīvas īstenojuma termiņu noteikt 2007. gada 1. janvāri. Šis 2. panta grozījums Komisijai ir pieņemams. 4. Secinājums Saskaņā ar EK Līguma 250. panta 2. punktu Komisija groza savu priekslikumu kā noteikts ieprieks. 2003/0091 (CNS) Grozītais priekslikums Padomes direktīvai ar kuru groza Direktīvu 77/388/EEK attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli, kas noteikts pakalpojumiem, kurus sniedz pasta pakalpojumu nozarē Eiropas savienības padome, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināsanas līgumu un jo īpasi tā 93. pantu, ņemot vērā Komisijas priekslikumu [1], [1] OJ C ..., ..., p. ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2], [2] OJ C ..., ..., p. ... ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3], [3] OJ C 80, 30.3.2004, p.135 tā kā 1) esosais pasta pakalpojumu atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa (PVN) saskaņā ar 1977. gada 17. maija Padomes Sesto direktīvu 77/388/EEK par likumu saskaņosanu dalībvalstīs attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem - Kopējā pievienotās vērtības nodokļa sistēma: vienota bāze [4], attiecas vienīgi uz sabiedrisko pasta pakalpojumu sniedzējiem, un attiecīgā neatbilstība, kur minētie pakalpojumi ir brīvi no nodokļiem, ja tos sniedz valsts uzņēmumi, bet gadījumā, kad tos sniedz privāti uzņēmumi, pakļauti nodokļu maksāsanai, rada konkurences izkropļojumu; [4] OJ L 145, 13.6.1977, p.1. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/7/EK (OJ L 27. 30.1.2004. p. 44). 2) ieksējā tirgus pareizai darbībai pēc iespējas ir jālikvidē sādi izkropļojumi; 3) Komisija ir apņēmusies īstenot PVN sistēmas darbības atjaunināsanas un vienkārsosanas stratēģiju ieksējā tirgus sakarā [5]; [5] COM(2000) 348 final. 4) attiecībā uz PVN piemērosanu pasta pakalpojumiem ir jāgādā, lai par visiem sādiem pakalpojumiem nodoklis būtu jāmaksā kā par preču transporta pakalpojumiem, tādējādi ļaujot pasta pakalpojumu sniedzējiem atskaitīt prieksnodokli, kurs tiek maksāts par pirkumiem. Līdz ar to kopējām tīrajām cenām būtu jākļūst zemākām, un ir maz ticams, ka kopējais cenas pieaugums sakarā ar PVN ieviesanu varētu būt tāds pats kā standarta likmes procents, ko piemēro katrā dalībvalstī; 5) lai atsevisķos gadījumos neitralizētu kopējos pieaugumus cenai, ko maksā privāti patērētāji, būtu jāpiemēro samazināta likme, kas nodrosina tādu pasu ieņēmumu kā tas, ko nodrosina pasreizējais atbrīvojums. Tomēr samazināta likme nebūtu jāievies visā nozarē, jo tas radītu lielākas izkropļojuma iespējas; 6) attiecībā uz vēstuļu pastu piemērojamie noteikumi par piegādes vietu ir jāgroza, lai samazinātu kļūdas vai krāpsanas iespējas, gādātu par vienkārsosanu un nodrosinātu to, ka Kopienas sistēma ir pielīdzināma citām līdzīgām sistēmām; 7) nolūkā kāpināt pasta pakalpojumu sniedzējiem piemērotās vienkārsotās uzskaites shēmas efektivitāti, būtu jābūt iespējai pastmarkas uzskatīt par precēm, bet neņemt vērā nodokļu nolūkiem, kad tās piegādā pasta pakalpojumu sniegsanas nolūkā; 8) sakarā ar to, ka valsts pasta pakalpojumu sniedzēju izmantoto tehnoloģiju līmeņi ir atsķirīgi, dalībvalstīm būtu jāuztic vispiemērotākās īpasās uzskaites sistēmas izstrāde; 9) principā PVN kompensācija būs pieejama tresās valstīs reģistrētiem pasta pakalpojumu sniedzējiem saskaņā ar Padomes 1986. gada 17. novembra Trīspadsmito direktīvu 86/560/EEK par dalībvalstu tiesību aktu saskaņosanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem - Pasākumi nolūkā kompensēt pievienotās vērtības nodokli ārpus Kopienas teritorijas reģistrētām ar nodokļi apliekamām personām. [6] Tomēr, ņemot vērā to, ka dazu valsts īpasumā esosu pasta pakalpojumu sniedzēju darbības nevar uzskatīt par saimnieciskām darbībām, - fakts, kas liedz sādas kompensācijas iespēju, atbrīvojums ar atskaitījuma tiesībām būtu jānosaka attiecībā uz jebkādiem beigu maksājumiem, kuri raksturoti 2. panta 15. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvā 97/67/EK par kopējiem noteikumiem attiecībā uz Kopienas pasta pakalpojumu ieksējā tirgus attīstību un servisa kvalitātes uzlabosanu [7], saistībā ar tāda pārrobezu pasta sadali, kas ienāk no tresām valstīm; [6] OJ L 326, 21.11.1986, p. 40 [7] OJ L 15, 21.1.1998, p. 14. 10) lai pasta pakalpojumu sniedzēji varētu pielāgot savas sistēmas, dalībvalstīm tiks atvēlēts pietiekami daudz laika, lai nodrosinātu, ka stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas ir vajadzīgi, lai īstenotu atbilstību sai direktīvai; 11) sakarā ar to, ka ieprieks minēto iemeslu dēļ dalībvalstis nevar īstenot so direktīvu pietiekamā mērā un ka to var labāk īstenot Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākums saskaņā ar subsidiaritātes principu, kā izklāstīts Līguma 5. pantā. Saskaņā ar proporcionalitātes principu, kā izklāstīts minētajā pantā, sī direktīva nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai sasniegtu minētos mērķus; 12) Direktīva 77/388/EEK tāpēc atbilstīgi ir jāgroza, ir pieņēmusi so DIREktīvu. 1. pants Direktīva 77/388/EEK tiek grozīta sādi. 1. Direktīvas 9. pantā tiek iekļauts sāds 2.a punkts: "Atkāpjoties no 2. punkta b) apakspunkta, standarta pasta pakalpojumus, kas ir saistīti ar kādiem adresētiem parastas korespondences sūtījumiem vai aploksnēm, tiesiem pasta sūtījumiem, grāmatām, katalogiem un laikrakstiem, kur katra vienība atsevisķi sver ne vairāk kā 10 kg, uzskata par tādiem, ko sniedz valstī, kurā sāk transportēsanu, izņemot gadījumus, kad savāksanu un piegādi apmaksā saņēmējs; sādos gadījumos jebkuru sādu vienību uzskata par tādu, kas piegādāta piegādes vietā. Šīs direktīvas nolūkiem "standarta pasta pakalpojumi" ir tradicionālais pamata serviss, ko sniedz pasta sūtītājam, ieskaitot piegādes ātrākā standarta kategorijā tad, kad pastāv vairāk nekā viena kategorija, un reģistrētu vai ierakstītu vienību piegādi, bet ne kādus ātrpiegādes pakalpojumus vai pakalpojumus, kurus sniedz apaksuzņēmēji, vai kādus pakalpojumus, kas attiecas uz beigu maksājumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/67/EK [8] 2. panta 15. punkta nozīmē. Adresēta aploksne vai sūtījums ir aploksne vai sūtījums, uz kura ir personas vārds kādā konkrētā adresē." [8] OJ L 15, 21.1.1998, p. 14. 2. Direktīvas 13. pantu groza sādi. a) A sadaļā 1. punkta a) apakspunktu svītro; b) B sadaļā, e) apakspunktu aizstāj ar sādu: "e) nodokļu marku un citu līdzīgu marku, izņemot pastmarkas, piegāde par nominālvērtību;" 3. Direktīvas 15. pantā 13. punktu aizstāj ar sādu: "13. pakalpojumu nodrosināsana, ieskaitot transporta un saistītas darbības, bet izņemot tādu pakalpojumu nodrosināsanu, kuri atbrīvoti saskaņā ar 13. pantu, un standarta pasta pakalpojumus attiecībā uz jebkādām adresētām parastas korespondences aploksnēm vai sūtījumiem, tiesu pastu, grāmatām, katalogiem un laikrakstiem, kur katra vienība individuāli sver ne vairāk par 10 kg, tad, kad tie ir tiesi saistīti ar tādu preču eksportu vai importu, ko aptver 7. panta 3. punkts vai 16. panta 1. punkts, A sadaļā." 4. Direktīvas XIV sadaļā tiek pievienots sāds 26.d pants: "26.d pants Īpasā shēma, kas piemērojama pasta pakalpojumu sniedzējiem" Gadījumos, kad dalībvalstis pasta pakalpojumiem piemēro samazinātu likmi saskaņā ar 12. panta 3. punkta a) apakspunktu un H pielikuma 18. kategoriju, neskarot Kopienas noteikumus un ievērojot nosacījumus, kurus tās var noteikt, lai novērstu kādu varbūtēju izvairīsanos vai ļaunprātīgu izmantosanu, dalībvalstis var pieļaut to, ka maksājamā nodokļa summa tiek noteikta pēc transportējamo vienību skaita. Lai izvairītos no nodokļu dubultas uzliksanas, dalībvalstis, kuras pieņem sādu shēmu, var dazādot pastmarkām piemērojamos noteikumus tiktāl, ciktāl tās uzskata to par vajadzīgu, lai nodrosinātu, ka nodokļus maksā tikai par pasta pakalpojumiem. Gadījumā, kad tiek pieņemts sāds rezīms, dalībvalstis iekļauj piemērotu noteikumu attiecībā uz jebkuru ar nodokli apliekamu personu, kurai kā pasta pakalpojumu sniedzēja klientam ir tiesības uz atskaitījumu saskaņā ar 17. pantu." 5. F pielikumā 5. kategorija tiek svītrota. 6. H pielikumā, tiek pievienota sāda kategorija: "18. Standarta pasta pakalpojumi, kas ir saistīti ar kādiem adresētiem parastas korespondences sūtījumiem vai aploksnēm, tiesiem pasta sūtījumiem, grāmatām, katalogiem un laikrakstiem, kur katra vienība atsevisķi sver ne vairāk kā 10 kg, kas ir noteikts limits sīs iespējas īstenosanas nolūkiem." 2. pants Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais 2007. gada 1. janvārī izpildītu sīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju. Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz so direktīvu, vai arī sādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka to, kā izdarāma sāda atsauce. 3. pants Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēsanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. 4. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, ... Padomes vārdā priekssēdētājs