EIROPAS KOMISIJA Briselē, 28.2.2017 COM(2017) 99 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 6. jūnija Direktīvas 2000/30/EK par Kopienā izmantotu komerciālo transportlīdzekļu tehniskām pārbaudēm uz ceļiem piemērošanu dalībvalstīs



2013.-2014. g. pārskata periods



Saturs 1.IEVADS 2.DIREKTĪVA 2000/30/EK 3.DALĪBVALSTU PAZIŅOTIE DATI 4.PĀRBAUŽU SATURS 5.STATISTIKAS DATI 5.1. Kopējais pārbaudīto transportlīdzekļu skaits un to izcelsme 5.2.Transportlīdzekļi, kuru ekspluatācija aizliegta 5.3.Trūkumu veidi un dati pa dalībvalstīm 5.4. Transportlīdzekļi, kuru ekspluatācija ir aizliegta, pa transportlīdzekļu kategorijām un reģistrācijas dalībvalstīm 1. IEVADS Eiropas tiesību aktos ir paredzēts pasākumu kopums, lai satiksmes drošības, vides aizsardzības un godīgas konkurences interesēs nodrošinātu to, ka komerciālie transportlīdzekļi uz Eiropas ceļiem ir piemērotā tehniskā stāvoklī. Minētais kopums ietver noteikumus par piekļuvi profesionālās darbības veikšanai, kuros noteikts, ka autopārvadātājiem ir jābūt pietiekamiem finanšu līdzekļiem, lai nodrošinātu transportlīdzekļu pienācīgu tehnisko apkopi (Regula (EK) Nr. 1072/2009); transportlīdzekļu regulāras tehniskās apskates, ko veic dalībvalstīs to teritorijā reģistrētajiem transportlīdzekļiem noteiktos laikposmos atbilstoši Eiropā noteiktam minimālajam biežumam (Direktīva 2009/40/EK); tehniskās pārbaudes uz ceļiem — uz kurām attiecas šis ziņojums —, lai nodrošinātu, ka komerciālie transportlīdzekļi tiek izmantoti vienīgi tad, ja tie ir labā tehniskā stāvoklī (Direktīva 2000/30/EK).

Saskaņā ar Direktīvu 2000/30/EK (turpmāk “direktīva”), lai uzlabotu ceļu satiksmes drošību un aizsargātu vidi, dalībvalstu teritorijās izmantotiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, to piekabēm un puspiekabēm ir jāveic tehniskās pārbaudes uz ceļiem. Direktīvas 6. pantā paredzēts, ka reizi divos gados dalībvalstīm jāsniedz Komisijai dati, kas apkopoti par iepriekšējiem diviem gadiem, attiecībā uz pārbaudīto komerciālo transportlīdzekļu skaitu, sagrupējot septiņās transportlīdzekļu kategorijās un sagrupējot sīkāk atbilstoši reģistrācijas valstij; pārbaudītajiem elementiem saskaņā ar direktīvu, kā arī atklātajiem trūkumiem. Direktīvā ir norādīti deviņi dažādi punkti (sk. turpmāk 4. sadaļu), kurus var pārbaudīt, veicot tehniskās pārbaudes uz ceļiem. Ja kāds no pārbaudītajiem elementiem neatbilst attiecīgajām ceļu satiksmes drošības prasībām, var tikt piemērots aizliegums ekspluatēt šo transportlīdzekli. Visi pārbaudītā transportlīdzekļa trūkumi ir jānorāda pārbaudes ziņojumā, kas jāizsniedz transportlīdzekļa vadītājam. Direktīvā prasīts, ka Komisijai ir jāiesniedz Padomei un Eiropas Parlamentam ziņojums par direktīvas piemērošanu, pamatojoties uz datiem, kas saņemti no dalībvalstīm, kā arī sasniegto rezultātu kopsavilkums. 2014. gadā Eiropas Parlaments un Padome pārskatīja noteikumus un procedūras komerciālo transportlīdzekļu tehniskajām pārbaudēm uz ceļiem. Direktīvu 2014/47/ES pieņēma 2014. gada 3. aprīlī, un dalībvalstīm tā ir jāpiemēro no 2018. gada 20. maija. Ar jauno direktīvu cita starpā ievieš prasību, ka kopējam skaitam pirmreizējo pārbaužu uz ceļiem ES ir jāatbilst vismaz 5 % no visiem šādiem transportlīdzekļiem, kuri ir reģistrēti dalībvalstīs. Ziņošanas pienākums, ņemot vērā šo noteikumu, pirmo reizi būs jāizpilda līdz 2021. gada 31. martam par 2019.–2020. gadu. 2. DIREKTĪVA 2000/30/EK Saskaņā ar Direktīvu 2009/40/EK par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm komerciālos nolūkos izmantotie transportlīdzekļi ir jāpārbauda katru gadu. Tomēr, tā kā uzskata, ka ar ikgadējo apskati nepietiek, lai garantētu, ka šie transportlīdzekļi ir labā tehniskā stāvoklī visu gadu, kā īstenošanas pasākums ir jāveic mērķtiecīgas papildu pārbaudes uz ceļiem. Grozītajā direktīvā, kas ir piemērojama līdz 2018. gada 19. maijam, ir noteikta virkne nosacījumu saistībā ar ES izmantotu komerciālo transportlīdzekļu tehniskajām pārbaudēm uz ceļiem. Saskaņā ar Direktīvu 2010/47/ES kopš 2012. gada 1. janvāra ir veikti grozījumi transportlīdzekļu kategorijās un elementu sarakstā direktīvas I pielikumā. Pirms grozījumu veikšanas transportlīdzekļus ziņojumos par pārbaudēm uz ceļiem (I pielikums) dalīja klasēs, piemēram, autovilciens, kas nozīmēja jebkuru mehānisko transportlīdzekli preču pārvadāšanai, kura masa nepārsniedz 3,5 t (N2 un N3 kategorija) un kurš savienots ar piekabi (O3 un O4 kategorija). Savukārt N2 kategorijas transportlīdzekļi bija jānorāda pie “vieglais kravas automobilis”, N3 kategorijas transportlīdzekļi pie “smagais automobilis”, bet O3 un O4 kategorijas transportlīdzekļi pie “piekabe” un “puspiekabe”. Tomēr ar grozījumiem Direktīvā 2010/47/ES ir ieviests atšķirīgs transportlīdzekļu grupēšanas veids atbilstoši to kategorijas apzīmējumam saskaņā ar tipa apstiprināšanas tiesību aktiem. Tāpēc transportlīdzekli, kuru varēja norādīt dažādās klasēs, tagad var norādīt tikai vienā transportlīdzekļu kategorijā. Turklāt velkošais transportlīdzeklis un piekabe ir jānorāda atsevišķi. Ņemot vērā to, ka velkošo transportlīdzekli un piekabi var reģistrēt atšķirīgās dalībvalstīs, šāds iedalījums sniedz precīzāku informāciju un ir svarīgs arī saistībā ar pienākumu paziņot reģistrācijas dalībvalstij, ja kādā no transportlīdzekļiem ir konstatēti nopietni trūkumi. Tehniskā pārbaude uz ceļiem ir dalībvalsts teritorijā izmantota komerciāla transportlīdzekļa pārbaude, par kuru iepriekš nepaziņo. Pārbaudes pārsvarā notiek uz valsts automaģistrālēm, un tās veic valsts iestādes vai cita struktūra, kas darbojas iestāžu uzraudzībā. Visas tehniskās pārbaudes uz ceļiem jāveic, nediskriminējot autovadītāju pēc valstspiederības vai pēc valsts, kurā komerciālais transportlīdzeklis ticis reģistrēts vai laists ekspluatācijā. Tās jāveic arī tā, lai līdz minimumam samazinātu izmaksas un kavējumus autovadītājiem un īpašniekiem. Izvēloties komerciālos transportlīdzekļus tehniskajām pārbaudēm uz ceļiem, jāpiemēro mērķtiecīga pieeja, īpašu nozīmi piešķirot to transportlīdzekļu noteikšanai, kuri visdrīzāk varētu būt slikti uzturēti. Pārbaudes uz ceļiem veic, izmantojot pakāpenisku pieeju. Vispirms tiek vizuāli novērtēts stāvoša transportlīdzekļa tehniskās apkopes stāvoklis, pēc tam pārbauda dokumentāciju par transportlīdzekļa pēdējām pārbaudēm uz ceļa un tehnisko apskati. Uz vietas vai tuvākajā apskates centrā var veikt arī trūkumu sīkāku pārbaudi, pamatojoties uz direktīvā iekļauto elementu sarakstu. Sīkākas pārbaudes gadījumā uz ceļa veiktās pārbaudes rezultāts ir jādokumentē ziņojumā par tehnisko pārbaudi uz ceļa, ievērojot direktīvā norādīto paraugu. Šī informācija ir pamats tai informācijai, kas dalībvalstīm jāpaziņo Eiropas Komisijai. Ja komerciālais transportlīdzeklis ar bīstamiem trūkumiem nopietni apdraud ceļu satiksmes drošību, tā ekspluatāciju var aizliegt līdz atklāto trūkumu novēršanai. Par ārvalstu transportlīdzekļiem ar nopietniem trūkumiem ir jāpaziņo reģistrācijas dalībvalstij, lai ļautu veikt atbilstošus turpmākos pasākumus. 3. DALĪBVALSTU PAZIŅOTIE DATI Šis ir piektais ziņojums par to, kā Direktīva 2000/30/EK tiek piemērota dalībvalstīs, un tas attiecas uz 2013.–2014. gadu. Dalībvalstu apkopotie dati par šo laikposmu bija jāpaziņo Komisijai ne vēlāk kā līdz 2015. gada 31. martam.

Lai veicinātu to, ka dalībvalstis pilda savu ziņošanas pienākumu, Komisija 2015. gada marta sākumā izsūtīja informatīvu vēstuli, kurai bija pievienota tabulas veidne. Šo veidni izstrādāja Komisija kopā ar dalībvalstu ekspertiem, lai atvieglotu ļoti sarežģītā datu kopuma vākšanu un paziņošanu. Tomēr tās izmantošana nav obligāta. Katra dalībvalsts, kas izpildīja savu pienākumu, izmantoja veidni un iesniedza datus elektroniski, kas būtiski atviegloja turpmāko analīzi. Taču ne vienmēr dati tika iesniegti laikus. Astoņpadsmit dalībvalstis (Beļģija, Bulgārija, Horvātija, Dānija, Igaunija, Somija, Grieķija, Ungārija, Latvija, Lietuva, Malta, Nīderlande, Polija, Rumānija, Slovēnija, Spānija, Zviedrija, Apvienotā Karaliste) sniedza datus par pārbaudīto transportlīdzekļu skaitu, sagrupējot tos atbilstoši kategorijai un reģistrācijas valstij, kā arī datus par pārbaudītajiem elementiem un konstatētajiem trūkumiem. Pēc Komisijas apspriešanās ar pārējām 10 dalībvalstīm 8 dalībvalstis iesniedza pieprasītos datus. Tomēr dialogā ar Franciju un Vāciju tika konstatēts, ka šīs dalībvalstis nevar iesniegt pieprasītos datus atbilstoši direktīvas prasībām. Francija paziņoja tikai kumulatīvus datus par divām smago kravas automobiļu kategorijām (N2 un N3) un divām autobusu kategorijām (M2 un M3), tās nenodalot. Turklāt Francija nesniedza informāciju par piekabēm (O3 un O4 kategorija). Attiecīgi šā ziņojuma vajadzībām tika izmantots vienīgi kopējais skaits, bet, veicot sīkāku salīdzinājumu, Francijas iesniegtie dati netika ņemti vērā. Savukārt Vācija izmantoja transportlīdzekļu klases, kas bija spēkā, pirms tika veikti grozījumi Direktīvā 2010/47/ES, un nevarēja iesniegt datus atbilstoši transportlīdzekļu kategorijām, kas paredzētas grozījumos. Tāpēc nevar noskaidrot sīkāku informāciju par transportlīdzekļu kategorijām un šajā ziņojumā ir izmantoti tikai kopējie skaitļi. Dalībvalstis sniedza datus dažādos pabeigtības līmeņos. Austrija, Čehijas Republika, Rumānija, Nīderlande, Grieķija, Luksemburga, Polija un Horvātija iesniedza datus arī par transportlīdzekļiem, kas reģistrēti ārpus ES, pa reģistrācijas valstīm, savukārt Beļģija un Itālija iesniedza datu kopsavilkumu par trešām valstīm. 4. PĀRBAUŽU SATURS Punkti, kurus var pārbaudīt un kuri jāiekļauj dalībvalstu nosūtītajos datos, ir vismaz tie, kas norādīti Direktīvas 2000/30/EK I pielikumā ietvertā ziņojuma parauga 10. punktā. Tie ir: identifikācija; bremžu iekārta; stūres mehānisms; redzamība; apgaismes iekārtas un elektrosistēma; asis, riteņi, riepas, balstiekārta; šasija un uz šasijas stiprinātas detaļas; cits aprīkojums, tostarp tahogrāfs un ātruma ierobežošanas ierīces; traucējumi, tostarp emisijas un degvielas un/vai eļļas noplūde. 5. STATISTIKAS DATI 5.1. Kopējais pārbaudīto transportlīdzekļu skaits un to izcelsme Saskaņā ar Direktīvas 2000/30/EK 3. pantu pārbaudes jāveic, nediskriminējot autovadītāju pēc valstspiederības vai pēc valsts, kurā transportlīdzeklis ticis reģistrēts.

Salīdzinājumā ar iepriekšējo periodu 2013.–2014. gadā tika veikts par 2 561 820 pārbaudēm mazāk, kas ir samazinājums par 31,5 %. Vērā ņemamas izmaiņas ir vērojamas Somijas paziņotajos datos, kuros nav iekļautas pārbaudes attiecībā uz transportlīdzekļiem no valstīm, kas nav ES, un tāpēc kopējais pārbaužu skaits bija uz pusi mazāks nekā iepriekšējā periodā, bet Somijā reģistrēto transportlīdzekļu īpatsvars palielinājās par 30 %. Lai gan arī Polija paziņoja datus par transportlīdzekļiem no trešām valstīm, tās kopējais pārbaužu skaits bija uz pusi mazāks nekā iepriekšējā periodā. Vienlaikus pārbaudīto Polijas transportlīdzekļu īpatsvars samazinājās no 92,1 % līdz 47,3 %, kas nozīmē, ka Polija pievērsa lielāku uzmanību ārvalstīs, jo īpaši trešās valstīs, reģistrētu transportlīdzekļu pārbaudēm, tā kā šo pārbaužu skaits ir piecas reizes lielāks nekā 2011.–2012. gadā. Beļģija un Luksemburga paziņoja par lielāku īpatsvaru ārvalstu transportlīdzekļiem, kurus pārbaudīja uz ceļiem, kā tas bija arī iepriekšējos divos periodos (2011.–2012. gadā un 2009.–2010. gadā). Citas dalībvalstis, kurās ir būtiska tranzīta satiksme, ziņoja par līdzsvarotāku pārbaužu sadalījumu attiecībā uz vietējiem un ārvalstu transportlīdzekļiem. Sava ģeogrāfiskā novietojuma dēļ Kipra un Īrija ziņoja tikai par vietējiem transportlīdzekļiem, tāpat ļoti liels vietējo transportlīdzekļu īpatsvars ir novērojams Maltā, Igaunijā un Rumānijā.



2. tabula. Pārbaudīto transportlīdzekļu izcelsme Ziņojošā dalībvalsts (DV) Reģistrēts DV Reģistrēts citā DV Reģistrēts ārpus ES Kopā DV transportlīdzekļi (%) Beļģija 6203 11 287 583 18 073 34,3 % Bulgārija 254 651 65 752 922 321 325 79,3 % Čehijas Republika 81 711 51 945 3325 136 981 59,7 % Dānija 1748 333 2081 84,0 % Vācija 989 524 541 168 70 036 1 600 728 61,8 % Igaunija 1669 20 1689 98,8 % Īrija 12 939 12 939 100,0 % Grieķija 14 922 1424 470 16 816 88,7 % Spānija 652 259 70 991 723 250 90,2 % Francija* 460 918 572 841 19 933 1 053 692 43,7 % Itālija 10 153 4576 414 15 143 67,0 % Kipra 1174 1174 100,0 % Latvija 4196 1711 194 6101 68,8 % Lietuva 64 531 15 329 79 860 80,8 % Luksemburga 125 584 17 726 17,2 % Ungārija 164 307 52 197 216 504 75,9 % Malta 3968 44 4012 98,9 % Nīderlande 4373 4256 231 8860 49,4 % Austrija 23 416 23 932 1536 48 884 47,9 % Polija 420 147 74 007 393 957 888 111 47,3 % Portugāle 602 29 631 95,4 % Rumānija 7404 516 215 8135 91,0 % Slovēnija 3948 1165 5113 77,2 % Slovākija 11 135 5076 16 211 68,7 % Somija 9250 1902 11 152 82,9 % Zviedrija 46 059 7468 53 527 86,0 % Apvienotā Karaliste 174 678 118 160 292 838 59,7 % Kopā 3 455 127 1 629 421 499 616 5 584 164 61,9 % * Francija nav paziņojusi datus par piekabju kategorijām O3, O4. 5.2. Transportlīdzekļi, kuru ekspluatācija aizliegta Ja transportlīdzeklim ir bīstami trūkumi, kas nopietni apdraud tā lietotājus vai citus ceļu satiksmes dalībniekus, var aizliegt tā turpmāku ekspluatāciju līdz šo trūkumu novēršanai. Saskaņā ar dalībvalstu nosūtīto informāciju tādu transportlīdzekļu īpatsvars, kuru ekspluatācija aizliegta, attiecībā pret visiem pārbaudītajiem transportlīdzekļiem dažādās dalībvalstīs būtiski atšķiras, no lielākā rādītāja 90,1 % Igaunijā līdz tikai 0,2 % Čehijas Republikā un pat 0 % Portugālē. Tādu vietējo transportlīdzekļu īpatsvars, kuru ekspluatācija aizliegta, salīdzinājumā ar citās dalībvalstīs reģistrētiem transportlīdzekļiem liecina, ka vietējie transportlīdzekļi ir sliktāk uzturēti, savukārt transportlīdzekļi, kurus sūta uz ārvalstīm, ir labākā stāvoklī. Būtiskas atšķirības var novērot Igaunijā, kur 90,1 % aizliegumu piemēroti vietējiem transportlīdzekļiem, bet 45 % aizliegumu piemēroti citu dalībvalstu transportlīdzekļiem. Tā pati attiecība Zviedrijā ir 82,3 % pret 39,6 %, Maltā 48,7 % pret 13,6 %, bet Itālijā 44,6 % pret 26,1 %. Austrija paziņoja salīdzinoši lielu, taču līdzsvarotu aizliegumu īpatsvaru gan attiecībā uz vietējiem transportlīdzekļiem — 55,9 %, gan attiecībā uz ārvalstu transportlīdzekļiem — 58,7 %. Rādītāji liecina, ka Austrija veiksmīgāk pievēršas slikti uzturētiem transportlīdzekļiem, un tas palielina ekspluatācijas efektivitāti un samazina administratīvo slogu. Dažas dalībvalstis, piemēram, Igaunija (90,1 % pret 45 %), Somija (56 % pret 34,9 %) vai Itālija (44,6 % pret 26,1 %), veiksmīgāk pievēršas vietējiem transportlīdzekļiem, savukārt citās dalībvalstīs reģistrēto transportlīdzekļu aizliegumu īpatsvars liecina, ka slikti uzturēti transportlīdzekļi retāk tiek pārbaudīti uz ceļiem. Ļoti zems aizliegumu īpatsvars gan attiecībā uz vietējiem transportlīdzekļiem, gan uz ārvalstu transportlīdzekļiem, kā tas ir Čehijas Republikā (0,5 % pret 0,2 %), Bulgārijā (1,7 % pret 2,3 %), Latvijā (0,7 % pret 1,1 %), Lietuvā (1 % pret 2 %) vai Nīderlandē (1,2 % pret 1,3 %), liecina par to, ka komerciālo transportlīdzekļu pārbaudes metode ir diezgan neattīstīta. Salīdzinājumā ar iepriekšējā perioda aizliegumu īpatsvaru rezultāti liecina par iespaidīgu pārbaudes metodes attīstību dažās dalībvalstīs. Kopējais aizliegumu īpatsvars attiecībā uz ES transportlīdzekļiem Zviedrijā 2011.–2012. gadā bija 17,8 %, savukārt šajā periodā tas ir 76,4 %. Arī Itālija ziņoja par būtiskiem uzlabojumiem no tikai 12,9 % iepriekšējā periodā līdz 38,9 % šajā periodā, savukārt Slovākijas rādītāji ir 22,6 % un 38 %. Tomēr rādītāji liecina par būtisku pasliktināšanos Rumānijā, kur aizliegumu īpatsvars samazinājās no 39,9 % līdz 4,3 %, un Luksemburgā – no 58,9 % līdz 4,4 %. Īrijā aizliegumu īpatsvars ir samazinājies par 37,4 % — no 43,4 % iepriekšējā periodā līdz 6 % šajā periodā, ņemot vērā arī to, ka Īrija ziņoja vienīgi par vietējo transportlīdzekļu pārbaudēm abos periodos. Komisijai nav zināmi aizliegumu īpatsvara samazināšanās iemesli. Aizliegumu īpatsvars Igaunijā (90,1 %), Zviedrijā (82,3 %) un Kiprā (146,4 %) liecina par iespējamām atšķirībām ne tikai starp dalībvalstu pārbaudes metodēs un trūkumu novērtēšanu, bet arī ziņojuma gatavošanas metodēm. Kipras gadījumā paziņoto aizliegumu skaits pārsniedza pārbaudīto transportlīdzekļu skaitu, tāpēc iespējams, ka tad, ja tika atklāti vairāki trūkumi, kuru dēļ tika aizliegta transportlīdzekļa ekspluatācija, šos trūkumus paziņoja kā atsevišķus aizliegumus. Jānorāda arī tas, ka, lai gan saskaņā ar direktīvu ir jāpaziņo “pārbaudīto komerciālo transportlīdzekļu skaits”, aptvertajā periodā dalībvalsts var pārbaudīt vienu un to pašu transportlīdzekli vairāk nekā vienu reizi, tāpēc faktiski ziņojumā ir iekļauts “veikto pārbaužu skaits”.



3. tabula. Transportlīdzekļu, kuru ekspluatācija aizliegta, attiecība pret visiem pārbaudītajiem ES transportlīdzekļiem Ziņojošā

dalīb

valsts Transportlīdzekļi, kas ir reģistrēti ziņojošajā dalībvalstī Transportlīdzekļi, kas ir reģistrēti ES (ieskaitot ziņojošo dalībvalsti) Pārbaudīto

transportlīdzekļu

skaits Aizliegumu

skaits Aizliegumu

īpatsvars (%) Pārbaudīto

transportlīdzekļu

skaits Aizliegumu

skaits Aizliegumu

īpatsvars (%) Beļģija 6203 452 7,3 % 17 490 972 5,6 % Bulgārija 254 651 4319 1,7 % 320 403 5804 1,8 % Čehijas Republika 81 711 402 0,5 % 133 656 507 0,4 % Dānija 1748 432 24,7 % 2081 532 25,6 % Vācija 989 524 13 628 1,4 % 1 530 962 32 125 2,1 % Igaunija 1669 1504 90,1 % 1689 1513 89,6 % Īrija 12 939 779 6,0 % 12 939 779 6,0 % Grieķija 14 922 202 1,4 % 16 346 228 1,4 % Spānija 652 259 79 872 12,2 % 723 250 83 280 11,5 % Francija* 460 918 77 327 16,7 % 1 033 759 165 465 16,0 % Itālija 10 153 4533 44,6 % 14 729 5728 38,9 % Kipra 1174 1719 146,4 % 1174 1719 146,4 % Latvija 4196 28 0,7 % 5907 47 0,8 % Lietuva 64 531 625 1,0 % 79 860 933 1,2 % Luksemburga 125 8 6,4 % 709 31 4,4 % Ungārija 164 307 2955 1,8 % 216 504 5651 2,6 % Malta 3968 1931 48,7 % 4012 1937 48,3 % Nīderlande 4373 51 1,2 % 8629 107 1,2 % Austrija 23 416 13 078 55,9 % 47 348 27 123 57,3 % Polija 420 147 28 697 6,8 % 494 154 29 740 6,0 % Portugāle 602 11 1,8 % 631 11 1,7 % Rumānija 7404 326 4,4 % 7920 342 4,3% Slovēnija 3948 386 9,8 % 5113 477 9,3 % Slovākija 11 135 4738 42,6 % 16 211 6154 38,0 % Somija 9250 5177 56,0 % 11 152 5840 52,4 % Zviedrija 46 059 37 917 82,3 % 53 527 40 871 76,4 % Apvienotā Karaliste 174 678 37 310 21,4 % 292 838 80 283 27,4 % Kopā 3 455 127 319 420 9,2 % 5 084 818 499 837 9,8 %

* Francija nav paziņojusi datus par piekabju kategorijām O3, O4.



4. tabula. Vietējo transportlīdzekļu, kuru ekspluatācija aizliegta, attiecība pret citiem pārbaudītajiem ES transportlīdzekļiem Ziņojošā

dalīb

valsts Transportlīdzekļi, kas ir reģistrēti ziņojošajā dalībvalstī Transportlīdzekļi, kas ir reģistrēti ES (izņemot ziņojošo dalībvalsti) Pārbaudīto

transportlīdzekļu

skaits Aizliegumu

skaits Aizliegumu

īpatsvars (%) Pārbaudīto

transportlīdzekļu

skaits Aizliegumu

skaits Aizliegumu

īpatsvars (%) Beļģija 6203 452 7,3 % 11 287 520 4,6 % Bulgārija 254 651 4319 1,7 % 65 752 1485 2,3 % Čehijas Republika 81 711 402 0,5 % 51 945 105 0,2 % Dānija 1748 432 24,7 % 333 100 30,0 % Vācija 989 524 13 628 1,4 % 541 438 18 497 3,4 % Igaunija 1669 1504 90,1 % 20 9 45,0 % Īrija 12 939 779 6,0 % 0 0 Nepiemēro Grieķija 14 922 202 1,4 % 1424 26 1,8 % Spānija 652 259 79 872 12,2 % 70 991 3408 4,8 % Francija* 460 918 77 327 16,7 % 572 841 88 138 15,4 % Itālija 10 153 4533 44,6 % 4576 1195 26,1 % Kipra 1174 1719 146,4 % 0 0 Nepiemēro Latvija 4196 28 0,7 % 1711 19 1,1 % Lietuva 64 531 625 1,0 % 15 329 308 2,0 % Luksemburga 125 8 6,4 % 584 23 3,9 % Ungārija 164 307 2955 1,8% 52 197 2696 5,2 % Malta 3968 1931 48,7 % 44 6 13,6 % Nīderlande 4373 51 1,2 % 4256 56 1,3 % Austrija 23 416 13 078 55,9 % 23 932 14 045 58,7 % Polija 420 147 28 697 6,8 % 74 007 1043 1,4 % Portugāle 602 11 1,8 % 29 0 0,0 % Rumānija 7404 326 4,4 % 516 16 3,1 % Slovēnija 3948 386 9,8 % 1165 91 7,8 % Slovākija 11 135 4738 42,6 % 5076 1416 27,9 % Somija 9250 5177 56,0 % 1902 663 34,9 % Zviedrija 46 059 37 917 82,3 % 7468 2954 39,6 % Apvienotā Karaliste 174 678 37 310 21,4 % 118 160 42 973 36,4 % Kopā 3 455 127 319 420 9,2 % 2 743 970 286 642 10,4 % * Francija nav paziņojusi datus par piekabju kategorijām O3, O4.

5.3. Trūkumu veidi un dati pa dalībvalstīm I pielikumā ir norādīts konkrētas dalībvalsts veiktajās pārbaudēs konstatēto transportlīdzekļu trūkumu īpatsvars. Pārbaužu laikā visbiežāk konstatētie trūkumi attiecas uz šādu detaļu tehnisko stāvokli: - apgaismes iekārtas un elektrosistēma (20,9 %); - asis, riteņi, riepas, balstiekārta (20,6 %); - bremžu iekārtas (18,8 %), kā arī - cits aprīkojums, tostarp tahogrāfs un ātruma ierobežošanas ierīce (17,4 %). Attiecībā uz dažādiem pārbaudāmajiem elementiem paziņotais trūkumu īpatsvars būtiski atšķīrās. Tam iemesls varētu būt atšķirīgās pārbaudes metodes, ko izmanto dalībvalstis, un pievēršanās konkrētiem elementiem pārbaužu laikā. Kad sāks piemērot Direktīvu 2014/47/ES, tiks ieviesta lielāka saskaņošana pārbaudes metožu, trūkumu novērtēšanas un diagnostikas iekārtu izmantošanas jomā, lai veiktu sīkākas tehniskās pārbaudes uz ceļiem. Salīdzinot rādītājus ar iepriekšējā perioda rādītājiem, būtiski ir samazinājies konstatēto apgaismes iekārtu un elektrosistēmas trūkumu īpatsvars (no 47 % līdz 20,9 %). Tomēr, pārbaudot šos rādītājus padziļināti, ir redzami daži pārsteidzoši rezultāti. 47,3 % pārbaužu Zviedrijā un 45,4 % pārbaužu Portugālē tika konstatēti trūkumi apgaismes iekārtās un elektrosistēmā. Iepriekšējā periodā šajās dalībvalstīs īpatsvars bija gandrīz tāds pats (Zviedrijā 49 %, Portugālē 50,7 %). Bremžu iekārtu trūkumus visbiežāk konstatēja iestādes Dānijā (46,7 %), Apvienotajā Karalistē (34,3 %) un Polijā (31,8 %). Savukārt Grieķijā konstatēja šādus transportlīdzekļu trūkumus 1,6 % gadījumu, Igaunijā un Luksemburgā — 2,9 % gadījumu, bet Spānijā nevienā gadījumā (0 %). Attiecībā uz trūkumiem saistībā ar emisijām un noplūdēm — kas ne tikai apdraud drošību uz ceļiem, bet arī ietekmē vidi — pēc samazinājuma par 3,1 % iepriekšējā periodā (no 4,1 % līdz 1,0 %) ir vērojams pieaugums par 3,2 % (4,2 %). Transportlīdzekļi ar šo trūkumu visbiežāk tika konstatēti Lietuvā (14,6 %) un Kiprā (10,6 %). Jānorāda, ka Kipra pārbaudīja tikai vietējos transportlīdzekļus šajā periodā. I pielikumā ir minēti pārējie pārbaužu rezultāti un dalībvalstu veiktajās pārbaudēs konstatētie trūkumi.

Dalībvalstu iesniegtie dati par to pārbaužu skaitu, kas veiktas transportlīdzekļiem, kuri ir reģistrēti trešās valstīs, joprojām nav pietiekami, lai izdarītu būtiskus secinājumus par to tehnisko stāvokli. Šā ziņojuma IV pielikumā ir sniegts pārskats par dalībvalstīs pārbaudīto transportlīdzekļu skaitu pa reģistrācijas valstīm un par noteikto aizliegumu īpatsvaru. 5.4. Transportlīdzekļi, kuru ekspluatācija ir aizliegta, pa transportlīdzekļu kategorijām un reģistrācijas dalībvalstīm II pielikumā ir redzams, cik bieži transportlīdzekļos no konkrētās dalībvalsts tika konstatēti trūkumi, kuru dēļ tika noteikts aizliegums. Attiecībā uz transportlīdzekļiem pa kategorijām lielkravas automobiļi (N3 kategorija) tika aizliegti visbiežāk — kopumā 13,6 % pārbaužu. O3 kategorijas piekabēs konstatēto trūkumu īpatsvars bija vismazākais (6,8 %). Jāuzsver, ka transportlīdzekļos nekonkretizētajā kategorijā “citi” 22,2 % gadījumu tika konstatēti tik nopietni trūkumi, ka bija jāpiemēro aizliegums. Šajā kategorijā pārbaudītie transportlīdzekļi parasti ir lauksaimniecības transportlīdzekļi, vieglās piekabes (O1, O2) vai vieglie furgoni (N1). Direktīvā 2014/47/ES būs noteikts, ka ātrgaitas traktoru (T5) pārbaudes būs obligātas gadījumos, kad tos galvenokārt izmanto uz sabiedriskajiem ceļiem komerciālu kravas autopārvadājumu vajadzībām. Kopējais aizliegumu skaits dalībvalstīs liecina, ka Zviedrijas (80,9 %) un Somijas (53,2 %) transportlīdzekļos visbiežāk tika konstatēti nopietni trūkumi, savukārt Grieķijas (2,2 %) un Latvijas (2,8 %) – tikai retos gadījumos. Tomēr jāņem vērā, ka no 47 046 veiktajām Zviedrijas transportlīdzekļu pārbaudēm 46 059 (97,9 %) pārbaudes veica Zviedrijas iestādes, savukārt no 10 573 Somijas transportlīdzekļu pārbaudēm 9520 (90 %) tika veiktas Somijā. Savukārt 29 360 Grieķijas transportlīdzekļu tika pārbaudīti visā Eiropā, bet 50,8 % no tiem (14 922) tika pārbaudīti Grieķijā, vienlaikus tāds pats salīdzinājums Latvijas gadījumā liecina, ka 80 % gadījumu Latvijas transportlīdzekļu pārbaudīja citas dalībvalstis (20 955 pārbaudīti transportlīdzekļi, 4196 transportlīdzekļus pārbaudījusi Latvija). No vienas puses, II pielikumā minētie rādītāji, kas interpretēti 4. tabulā, atklāj, kuru dalībvalstu transportlīdzekļi tiek izmantoti un tādējādi arī pārbaudīti biežāk citās dalībvalstīs. No otras puses, īpaši lielu aizliegto vietējo transportlīdzekļu īpatsvaru varētu būt izraisījušas dažādās pārbaudes metodes un atšķirības trūkumu novērtēšanā. Attiecībā uz atšķirībām trūkumu novērtēšanā ar Direktīvu 2014/47/ES tiks vairāk saskaņotas ne tikai pārbaudes metodes, bet arī trūkumu novērtēšana un pārbaudes iekārtu izmantošana sīkākām tehniskajām pārbaudēm. Sīkāka informācija pa transportlīdzekļu kategorijām pa reģistrācijas dalībvalstīm ir pieejama II pielikumā. III pielikumā ir sniegta sīkāka informācija pa transportlīdzekļu kategorijām pa dalībvalstīm, kas veic pārbaudes. 6. SANKCIJU VEIDI Direktīvā nav paredzēta nekāda sankciju sistēma par atklātajiem pārkāpumiem. Dalībvalstīm jānosaka sankcijas, nediskriminējot autovadītāju pēc valstspiederības vai pēc valsts, kurā transportlīdzeklis ticis reģistrēts vai laists ekspluatācijā. Ja kļūst skaidrs, ka komerciālais transportlīdzeklis nopietni apdraud tā lietotājus vai citus ceļu satiksmes dalībniekus, iestāde vai inspektors, kas veic pārbaudi, saskaņā ar Direktīvu 2000/30/EK ir pilnvarots aizliegt transportlīdzekļa ekspluatāciju līdz brīdim, kad atklātie bīstamie trūkumi ir novērsti. Par jebkuriem būtiskiem trūkumiem, kuri atklāti citas valsts komerciālajam transportlīdzeklim, jo īpaši trūkumiem, kuru dēļ tiek aizliegta tā ekspluatācija, ir jāziņo tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā tas ir reģistrēts. Kompetentās iestādes dalībvalstī, kurā ir konstatēts būtiskais trūkums, var lūgt kompetentajām iestādēm dalībvalstī, kurā transportlīdzeklis ir reģistrēts, īstenot atbilstošus pasākumus, piemēram, veikt transportlīdzeklim papildu tehnisko apskati. Taču par šādiem gadījumiem nav jāziņo.



7. SECINĀJUMU KOPSAVILKUMS Ir uzlabojusies dalībvalstu ziņošanas pienākuma izpilde, lai gan daudzos gadījumos aizvien netika ievērots termiņš, kaut arī Komisija 2015. gada marta sākumā izsūtīja informatīvu vēstuli. Dažos gadījumos ziņojums tika iesniegts tikai pēc apspriešanās starp Komisiju un attiecīgās dalībvalsts iestādēm. Vairumā gadījumu dalībvalstis izmantoja Komisijas ieteikto standarta elektronisko veidlapu sava ziņojuma iesniegšanai. Francijas un Vācijas gadījumā centienos noskaidrot situāciju atklājās, ka ziņojumus nevar iesniegt, jo šajās dalībvalstīs nav nodrošināta pilnīga atbilstība direktīvai. No šā ziņojuma var izdarīt vairākus secinājumus par ES izmantoto komerciālo transportlīdzekļu pārbaudēm uz ceļiem. Būtiska izmaiņa salīdzinājumā ar iepriekšējo periodu ir tā, ka 2013.–2014. gadā tika veikts par 2 561 820 pārbaudēm mazāk, kas ir samazinājums par 31,5 %. Tas varētu būt rezultāts mērķtiecīgākai attieksmei pret transportlīdzekļiem, kuriem varētu būt trūkumi, vai samazinātajiem resursiem pārbaužu veikšanai uz ceļiem dalībvalstīs.