Gatavojoties nākamajai daudzgadu finanšu shēmai, Komisija 2018. gada jūnijā pieņēma priekšlikumu par kaimiņattiecību, attīstības sadarbības un starptautiskās sadarbības instrumentu (NDICI). NDICI racionalizēs ES ārējās darbības arhitektūru un palielinās finanšu instrumentu elastīgumu, saskaņotību un efektivitāti. Caur to arī tiks novirzīta lielākā daļa ES ārējās darbības finansējuma ar 89,2 miljardu EUR budžetu 2021.–2027. gadam. Notiek sarunas ar Padomi un Eiropas Parlamentu.

ES 2018. gadā izveidoja Āfrikas un Eiropas ilgtspējīgu investīciju un darbvietu aliansi. Šī pieeja ir būtiska pārmaiņa ES partnerībā ar Āfriku. Alianse veicina ieguldījumus, piesaista vairāk privāto investoru, paplašina tirdzniecību, uzlabo darījumdarbības vidi un atbalsta izglītību un darbam piemērotas prasmes, pamatojoties uz saistībām, ko Āfrikas Savienība (ĀS) un ES uzņēmās 2017. gada samitā. Alianse ir būtisks pavērsiens pārejā no līdzekļu devēja un saņēmēja partnerības modeļa uz vienlīdzīgu dalībnieku partnerības modeli.

2017. gada Eiropas Konsenss par attīstību ir ES un tās dalībvalstu kopīgs redzējums un satvars sadarbībai attīstības jomā. Ar to ES attīstības politika tiek pielāgota programmai 2030. gadam. Konsenss veicina ES ārējās darbības mērķus un principus, kā noteikts Lisabonas līgumā, un atbalsta globālo ārpolitikas un drošības politikas stratēģiju.

Viena no pamatprioritātēm bija iesaiste ANO Augsta līmeņa politiskajā forumā un Attīstības finansēšanas forumā, un ES paziņoja par jaunu ES un ANO partnerību attīstības jomā. ES arī stingri atbalstīja reformas ANO attīstības sistēmā.

Tika panākts ievērojams progress to starpposma mērķrādītāju sasniegšanā, kurus paredz Parīzes nolīgums, ANO Ilgtspējīgas attīstības programma 2030. gadam, vienošanās par Irānas kodolprogrammu un ANO globālais pakts par migrāciju. ES arī uzņēmās vadību brīvas un godīgas tirdzniecības veicināšanā un Pasaules Tirdzniecības organizācijas reformas atbalstīšanā.

Tagad ES savā misijā, ko tā īsteno visā pasaulē, liek lielāku uzsvaru uz apmācību un speciālajām zināšanām kā spēju veidošanas daļu. Šīs pieejas ietvaros spēju veidošana drošības un attīstības iniciatīvām pirmo reizi tika integrēta ES misijās Centrālāfrikas Republikā, Mali un Somālijā. Stabilitātes veicināšanai Sāhelā tika atvēlēti 8 miljardi EUR. ES un Nigēras Sāhelas G5 prezidentūra februārī organizēja Sāhelas G5 valstu konferenci, kas bija viens no būtiskajiem pagrieziena punktiem apvienoto spēku sagatavošanā, lai risinātu problēmas, tostarp vērstos pret terorismu, organizēto noziedzību, klimata pārmaiņām un iedzīvotāju skaita pieaugumu.

ES 2018. gadā ieguldīja 74,4 miljardus EUR oficiālajā attīstības palīdzībā, no kuriem 13,2 miljardus EUR pārvaldīja Eiropas Komisija. Tas ir vairāk nekā visā pārējā pasaulē kopā un vairāk nekā puse no šīs palīdzības visā pasaulē.

ES un tās dalībvalstis sadarbojas, lai pieņemtu Eiropas pieeju sadarbībai attīstības jomā, ievērojot Eiropas Konsensu par attīstību un IAM. Galvenās iezīmes ir kopīga plānošana, kopīgs rezultātu satvars un kopīga īstenošana. Līdz 2018. gadam bija izstrādāti 23 kopīgas plānošanas dokumenti un vēl 17 partnervalstīs notika kopīga plānošana.

Ārējo investīciju plāns

Ārējo investīciju plāns (EIP) ir vērienīga iniciatīva investīciju veicināšanai Āfrikā un kaimiņvalstu reģionā, sniedzot ieguvumu gan Eiropai, gan partnervalstīm. Tādējādi tā mērķis ir sniegt ieguldījumu IAM sasniegšanā, un tas paplašina ilgtspējīgas publiskā un privātā sektora investīcijas ekonomiskajā un sociālajā attīstībā, īpaši pievēršoties pienācīgas kvalitātes nodarbinātībai. Paredzams, ka ar ES ieguldījumu 4,5 miljardu EUR apmērā EIP līdz 2020. gadam investīcijās piesaistīs līdz 44 miljardiem EUR.

Politikas saskaņotība attīstībai

ES pievēršas attīstības sadarbības mērķiem visās politikas nostādnēs, tostarp programmā 2030. gadam, īstenojot procesu “politikas saskaņotība attīstībai”. Tādējādi līdz minimumam tiek samazinātas pretrunas starp politikas nostādnēm un to dublēšanās, vienlaikus palielinot attīstības sadarbības efektivitāti. Īpaša uzmanība tiks piešķirta saskaņotībai starp ES ārējās attīstības politiku, no vienas puses, un ES rūpniecības un MVU politikas nostādnēm, no otras puses.

Globālais tvērums

Globālā ārpolitikas un drošības politikas stratēģija nosaka to, kā ES reaģē uz globālām problēmām. Šajā iedaļā ir izklāstīts, kā ES stiprināja savu kā vienota un uzticama partnera lomu. Tajā ir arī sniegts kopsavilkums par to, kā ES strādāja, lai mazinātu nabadzību un nodrošinātu ilgtspējīgu attīstību, vienlaikus veicinot demokrātiju, mieru un drošību.

Āfrika

ES un Āfrika pievērsās ĀS un ES 2017. gada samita rezultātu īstenošanai, ES atbalstot ĀS programmu 2063. gadam un šā kontinenta ekonomisko integrāciju ar Āfrikas Kontinentālās brīvās tirdzniecības zonas (ACFTA) starpniecību. Tas viss tika apvienots, izveidojot Āfrikas un Eiropas aliansi. Tika arī panākts progress starptautiskās okeānu pārvaldības veicināšanā un globāla vides pakta izstrādē, kuras ietvaros tiks apzināti trūkumi starptautiskajos vides tiesību aktos un ar vidi saistītos instrumentos. Tika īstenotas daudzas iniciatīvas kontinentālā, reģionālā un valsts līmenī (piemēram, līdzekļu devēju konference, lai atbalstītu pāreju uz stabilu demokrātisku valdību).

Lai sekmīgi īstenotu Kotonū nolīgumu 2020. gadā, turpinājās sarunas par atjaunotu partnerību ar Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu (ĀKK) grupu.

Paplašināšanās reģions

Komisijas 2018. gada februāra stratēģija Rietumbalkāniem bija nozīmīgs solis Eiropas rīcības virzienā šajā reģionā, un tajā tika atkārtoti apliecināts, ka nākotnē Rietumbalkāni būs ES neatņemama sastāvdaļa. ES un Rietumbalkānu samitā, kas notika 2018. gada maijā Sofijā, ES līderi atkārtoti apstiprināja savu viennozīmīgo atbalstu Eiropas perspektīvai šajā reģionā, un Rietumbalkānu partneri atkārtoti uzņēmās saistības attiecībā uz šo perspektīvu kā to stingru stratēģisko izvēli. Komisija 2018. gada aprīlī pieņēma savu ikgadējo paplašināšanās dokumentu kopumu un ieteica sākt pievienošanās sarunas ar Albāniju un Ziemeļmaķedoniju.

ES Bēgļu atbalsta mehānisms Turcijā turpināja atbalstīt gan bēgļus, gan uzņēmējkopienas. Finansējuma pirmā daļa 3 miljardu EUR apmērā tiek izlietota 72 projektiem. Komisija 2018. gadā sāka uzņemties saistības vēl par 3 miljardiem EUR 2018.–2019. gadam.

Eiropas kaimiņvalstis

ES kaimiņattiecību politika (EKP) turpināja atbalstīt un veicināt stabilitāti, drošību un labklājību ES kaimiņvalstīs un nodibināt ciešas partnerības ar valstīm austrumos un dienvidos.

Austrumos 2018. gadā veiksmīgi noritēja 2020. gadam noteikto 20 nodevumu īstenošana. Turpinās sadarbība ar sešām partnervalstīm, jo īpaši tiesu iestāžu reformu jomā un iespējas veicinošas vides nodrošināšanā pilsoniskajai sabiedrībai. Gruzija, Moldova un Ukraina strādāja, lai īstenotu savus asociācijas nolīgumus, savukārt Komisija pieņēma vienotu atbalsta satvaru Azerbaidžānai (2018.–2020. gadam) un īpašu pasākumu kopumu Baltkrievijai. Turpinājās humānās palīdzības sniegšana Ukrainai. Komisija arī sāka īstenot ES un Armēnijas 2017. gada novembra Visaptverošo un pastiprināto partnerības nolīgumu (CEPA).

Dienvidos ES turpināja veicināt sociālekonomisko un tiesiskuma programmu reģionā ar visām partnervalstīm, vienlaikus īstenojot reģionālo integrāciju Vidusjūras reģionā. ES risināja arī humanitārās un politiskās problēmas saistībā ar dažādām krīzēm, jo īpaši Sīrijā un Lībijā. Šajā saistībā tika sniegts atbalsts Sīrijas bēgļiem un uzņēmējkopienām (jo īpaši Libānā, Jordānijā un Turcijā), izmantojot ES Reģionālo trasta fondu reaģēšanai uz krīzi Sīrijā. Ar ES Ārkārtas trasta fonda Āfrikai Ziemeļāfrikas logu ES ir veicinājusi tūkstošiem atbalstītas brīvprātīgas atgriešanās un evakuācijas gadījumu no Lībijas, kā arī konflikta skarto neaizsargāto personu konkrētus aizsardzības pasākumus, vienlaikus veicinot pasākumus neatbilstīgas migrācijas apkarošanai. ES un Tunisija vienojās par stratēģiskajām prioritātēm 2018.–2020. gadam, un ES pieņēma vienotu atbalsta satvaru Alžīrijai (2018.–2020. gadam). Tika sagatavoti pirmie partnerības prioritāšu projekti Palestīnai un Izraēlai, un rīcības plāni tika pagarināti par trīs gadiem.

Āzija, Vidusāzija un Klusā okeāna valstis

Āzijas un Eiropas 2018. gada sanāksmē valstu vadītāji vienojās uzlabot sadarbību tirdzniecības, drošības un vides jomā. Viņi atkārtoti pauda atbalstu uz noteikumiem balstītai starptautiskajai kārtībai un atvērtai pasaules ekonomikai.

Vidusāzija ir nepietiekami savienota ar galvenajiem apdzīvotajiem centriem Eiropā un Āzijā, un cilvēku, preču, pakalpojumu un ideju brīva aprite ir ierobežota. Fiziskajai infrastruktūrai parasti ir slikta kvalitāte, un digitālā savienojamība ir vāja. ES 2018. gada Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta un stratēģijas Āzijai mērķis ir uzlabot savienojamību Vidusāzijā. Minētā stratēģija tvēruma ziņā ir plašāka nekā infrastruktūra un ietver pasākumus, lai vērstos pret regulatīvajiem šķēršļiem, kas kavē apriti.