Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS, ar ko groza Lēmumu Nr. 574/2007/EK, lai paaugstinātu Eiropas Ārējo robežu fonda līdzfinansējuma likmi konkrētām dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām grūtībām vai kurām draud šādas grūtības saistībā ar to finanšu stabilitāti /* COM/2012/0527 final - 2012/0253 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS · Pamatojums un mērķi Ilgstošā finanšu un ekonomikas krīze palielina spiedienu uz valstu finanšu resursiem, jo dalībvalstis samazina savus budžetus. Tāpēc programmu, kas pieņemtas saistībā ar četriem Vispārīgās programmas “Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība” ietvaros izveidotajiem fondiem (turpmāk – "fondi"), sekmīgas īstenošanas nodrošināšana ir īpaši būtiska kā instruments līdzekļu iepludināšanai ekonomikā. Tomēr šo programmu īstenošanu bieži apgrūtina budžeta ierobežojumu izraisītās likviditātes problēmas, kuru rezultātā bieži vien tiek ievērojami samazināti izdevumi, un tādējādi palielinās problēmas ilgstošās krīzes laikā. Tas jo īpaši attiecas uz dalībvalstīm, ko pašreizējā krīze ir skārusi visvairāk un kas programmas ietvaros ir saņēmušas finansiālu palīdzību no Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisma (EFSM), Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta (EFSI) vai no divpusējiem aizdevumiem euro zonas valstīm, vai no maksājumu bilances (MB) mehānisma valstīm ārpus euro zonas. Līdz šim sešas valstis – tostarp Grieķija, kas arī ir saņēmusi finansiālu palīdzību ar divpusējiem aizdevumiem pirms EFSM izveides, – ir pieprasījušas finansiālu palīdzību saskaņā ar dažādiem atbalsta mehānismiem un ir vienojušās ar Komisiju par makroekonomikas pielāgošanas programmu. Šīs sešas valstis ir Ungārija, Rumānija, Latvija (no maksājumu bilances instrumenta), Portugāle, Grieķija un Īrija (no EFSM vai EFSI, vai divpusēji). Jāatzīmē, ka programmas Ungārijai darbības termiņš beidzās 2010. gadā, bet programmas Latvijai darbības termiņš – 2012. gada sākumā. Lai nodrošinātu, ka dalībvalstis, kuras izmanto finansiālā atbalsta mehānismu (vai citas dalībvalstis, uz ko nākotnē varētu attiekties šāda palīdzība), turpina īstenot programmas, kuras pieņemtas saistībā ar fondiem, un izsniedz līdzekļus projektiem, šajā priekšlikumā ir paredzēti noteikumi, kas ļautu Komisijai paaugstināt Savienības līdzfinansējuma likmi šīm valstīm uz laiku, kurā tās saņem finansiālo palīdzību no kāda atbalsta mehānisma finansēšanas instrumentu ietvaros. Tas nodrošinās šīm dalībvalstīm papildu finanšu resursus un atvieglos turpmāku programmu īstenošanu vietējā līmenī. · Vispārīgais konteksts Nav šaubu, ka finanšu krīzes padziļināšanās dažās dalībvalstīs būtiski ietekmē reālo ekonomiku, tostarp, ņemot vērā uzkrāto parādu un grūtības, ar ko saskaras valdības, kuras vēlas aizņemties naudu tirgū par pieņemamām cenām. Komisija ir bijusi ļoti aktīva un sniegusi priekšlikumus par to, kā labāk reaģēt uz pašreizējo finanšu krīzi un tās sociālekonomiskajām sekām. Ir pieņemti trīs tās priekšlikumi attiecībā uz minēto. Pirmajā priekšlikumā paredzēti grozījumi Regulā (EK) Nr. 1083/2006, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu, lai par maksimāli 10 procentu punktiem virs pašreizējā sliekšņa paaugstinātu likmi Savienības ieguldījumam, kuru izsniedz starpposma maksājumu un noslēguma maksājumu veidā (2011. gada 13. decembra Regula (ES) Nr. 1311/2011). Otrajā priekšlikumā paredzēti grozījumi Padomes Regulā (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai, lai paaugstinātu no fonda piešķirto ieguldījuma likmi līdz 95 % reģionos, kas ir tiesīgi uz atbalstu saskaņā ar konverģences mērķiem, attālākajos reģionos un Egejas jūras nelielajās salās, un līdz 85 % – citos reģionos (2011. gada 19. decembra Regula (ES) Nr. 1312/2011). Trešajā priekšlikumā paredzēti Regulas (EK) Nr. 1198/2006 par Eiropas Zivsaimniecības fondu grozījumi, saskaņā ar kuriem ir noteikta par maksimāli 10 procentu punktiem virs pašreizējā sliekšņa augstāka likme Savienības ieguldījumam, kuru izsniedz starpposma maksājumu un noslēguma maksājumu veidā (2012. gada 19. aprīļa Regula (ES) Nr. 387/2012). · Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. maija Lēmuma Nr. 574/2007/EK, ar ko laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Ārējo robežu fondu kā daļu no Vispārīgās programmas „Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība”, 16. pantā paredzēts, ka Savienības līdzfinansējuma likme atbalstītajām darbībām parasti nepārsniedz 50 %. Lēmuma 16. pantā arī paredzēts, ka šo Savienības līdzfinansējuma likmi var paaugstināt līdz 75 %, ja uz attiecīgo dalībvalsti attiecas Kohēzijas fonds vai ar attiecīgo darbību risina konkrētus prioritārus jautājumus, kas ir noteikti stratēģiskajās pamatnostādnēs. · Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Šis priekšlikums saskan ar citiem priekšlikumiem un iniciatīvām, kuras Eiropas Komisija pieņēmusi, reaģējot uz finanšu krīzi. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI · Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Apspriešanās ar ārējām ieinteresētajām personām nenotika. · Ekspertu pakalpojumu iepirkums un izmantošana Ārēju ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. · Ietekmes analīze Priekšlikums ļaus Komisijai piemērot augstāku līdzfinansējuma likmi valstīm, kas izmanto vienu no finansiālā atbalsta mehānismiem. Šim palielinājumam nav vajadzīgs papildu budžets, jo fonda gada piešķīrums valstīm un programmām 2007.–2013. gada programmu īstenošanas periodam nemainīsies. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI · Priekšlikuma kopsavilkums Tiek ierosināts grozīt Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmuma Nr. 574/2007/EK 16. pantu, lai ļautu par 20 procentu punktiem paaugstināt Savienības līdzfinansējuma likmi, ko piemēro attiecīgo dalībvalstu Ārējo robežu fonda programmām, ja šīs dalībvalstis izmanto vienu no finansiālā atbalsta mehānismiem. Pēc tam, kad ir pieņemts lēmums piešķirt finansiālu atbalstu dalībvalstij, piemērojot vienu no atbalsta mehānismiem, dalībvalsts var iesniegt Komisijai gada programmas projektu vai pārskatītas gada programmas projektu, kurā piemērota paaugstinātā Savienības līdzfinansējuma likme. Dalībvalstij var piemērot paaugstināto Savienības līdzfinansējuma likmi gadījumā, ja gada programmas projekta vai pārskatītas gada programmas projekta iesniegšanas laikā tā izmanto vienu no atbalsta mehānismiem. Tomēr, ja kādu darbību konkrētas gada programmas ietvaros līdzfinansēja, piemērojot paaugstināto Savienības līdzfinansējuma likmi, to turpina piemērot līdz attiecīgās gada programmas atbilstības laikposma beigām neatkarīgi no tā, vai dalībvalsts joprojām izmanto vienu no atbalsta mehānismiem vai neizmanto to. · Juridiskais pamats Juridiskais pamats ir Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. maija Lēmums Nr. 574/2007/EK, ar ko laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Ārējo robežu fondu kā daļu no Vispārīgās programmas "Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība". Pamatojoties uz dalītas vadības principu, ko īsteno Eiropas Komisija un dalībvalstis, šajā lēmumā ir ietverti noteikumi plānošanas procesam, kā arī noteikumi par programmas pārvaldību (tostarp finanšu pārvaldību), uzraudzību, finanšu kontroli un projektu izvērtēšanu. · Subsidiaritātes princips Priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam, ciktāl tā mērķis ir ar fondu palīdzību nodrošināt lielāku atbalstu konkrētām dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām grūtībām, jo īpaši attiecībā uz savu ekonomisko un finanšu stabilitāti, un ar deficīta un parāda stāvokļa pasliktināšanos vai ar palēninātu ekonomisko izaugsmi, kas atspoguļo valsts struktūras problēmas un starptautisko ekonomikas un finanšu vidi. Tāpēc ir nepieciešams Eiropas Savienības līmenī izveidot pagaidu mehānismu, kas ļautu Eiropas Savienībai līdzfinansēt saskaņā ar fondiem apstiprinātos izdevumus, izmantojot augstāku līdzfinansējuma likmi. · Proporcionalitātes princips Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam. Šis priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam, jo veicina palielināta fondu atbalsta piešķiršanu dalībvalstīm, kurām ir grūtības vai kuras nopietni apdraud lielas grūtības, ko izraisījuši ārkārtēji notikumi, kurus tās nav varējušas ietekmēt, atbilstoši nosacījumiem Padomes Regulā (ES) Nr. 407/2010 (ar ko izveido Eiropas finanšu stabilizācijas mehānismu (EFSM)) vai dalībvalstīm, kuras to pašu iemeslu dēļ saņem finansiālu atbalstu no Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta (EFSI) vai Eiropas Stabilizācijas mehānisma (ESM) vai kurām ir grūtības vai draud lielas grūtības attiecībā uz maksājumu bilanci atbilstoši nosacījumiem Padomes Regulā (EK) Nr. 332/2002. Tas būtu jāattiecina arī uz Grieķiju, kas ir saņēmusi finansiālu palīdzību atbilstoši konkrētam nolīgumam ārpus atbalsta mehānismiem saskaņā ar kreditoru nolīgumu un Euro zonas aizdevumu mehānisma aktu. · Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātais juridiskais instruments: lēmums. Citi instrumenti nebūtu piemēroti šādu iemeslu dēļ. Komisija ir apsvērusi tiesiskā regulējuma piedāvātās iespējas un, ņemot vērā līdzšinējo pieredzi, uzskata par nepieciešamu ierosināt grozījumus lēmumā. Šīs pārskatīšanas mērķis ir atvieglot darbību līdzfinansēšanu, tādējādi paātrinot gan darbību īstenošanu, gan šo ieguldījumu ietekmi uz reālo ekonomiku. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Saistību apropriācijas netiek ietekmētas, jo nav ierosināti grozījumi attiecībā uz fondu finansējuma maksimālo summu, kas paredzēta gada programmās plānošanas periodam no 2007. līdz 2013. gadam. Priekšlikums liecina par Eiropas Komisijas vēlmi palīdzēt dalībvalstīm to centienos pārvarēt finanšu krīzi. Grozījumi nodrošinās attiecīgajām dalībvalstīm vajadzīgos līdzekļus, kas nepieciešami projektu un ekonomikas atveseļošanās atbalstam. 2012/0253 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS, ar ko groza Lēmumu Nr. 574/2007/EK, lai paaugstinātu Eiropas Ārējo robežu fonda līdzfinansējuma likmi konkrētām dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām grūtībām vai kurām draud šādas grūtības saistībā ar to finanšu stabilitāti EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. maija Lēmumu Nr. 574/2007/EK[1] izveido Eiropas Ārējo robežu fondu laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam kā daļu no Vispārīgās programmas „Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība”, un šajā lēmumā paredzētas dažādas Savienības līdzfinansējuma likmes, ko piemēro fonda atbalstītajām darbībām. (2) Nepieredzētā globālā finanšu krīze un ekonomikas lejupslīde ir nopietni kaitējušas ekonomikas izaugsmei un finanšu stabilitātei, izraisot finanšu, ekonomikas un sociālo apstākļu būtisku pasliktināšanos vairākās dalībvalstīs. Dažām dalībvalstīm ir nopietnas grūtības vai tām draud šādas grūtības, jo īpaši attiecībā uz savu finanšu un ekonomikas stabilitāti, tādējādi ir pasliktinājies deficīta un parāda stāvoklis un ir apdraudēta ekonomiskā izaugsme, un situāciju vēl vairāk sarežģī starptautiskā ekonomikas un finanšu vide. (3) Kaut arī jau ir veikti nozīmīgi pasākumi krīzes negatīvās ietekmes mazināšanai, plaši jūtama finanšu krīzes ietekme uz reālo ekonomiku, darba tirgu un iedzīvotājiem kopumā. Spiediens uz valstu finanšu resursiem palielinās, un būtu steidzami jāveic turpmāki pasākumi tā mazināšanai, maksimāli un optimāli izmantojot Savienības finansējumu. (4) Ar Padomes 2002. gada 18. februāra Regulu (EK) Nr. 332/2002, ar ko izveido vidēja termiņa finansiālas palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm[2], paredzēts, ka Padome piešķir vidēja termiņa finanšu palīdzību gadījumā, kad dalībvalsts, kas nav pieņēmusi euro, ir nonākusi grūtībās vai to nopietni apdraud grūtības attiecībā uz tās maksājumu bilanci. (5) Rumānijai ar Padomes Lēmumu 2009/459/EK[3] piešķīra šādu finansiālo palīdzību. (6) Padome 2010. gada 9. maijā pieņēma visaptverošu pasākumu kopumu finanšu stabilitātes pasargāšanai visā euro zonā un dalībvalstīs, tostarp a) Padomes regulu, ar ko izveido Eiropas finanšu stabilizācijas mehānismu[4], pamatojoties uz Līguma 122. panta 2. punktu, un b) Eiropas Finanšu stabilitātes instrumentu, lai nodrošinātu finansiālu atbalstu euro zonas dalībvalstīm, kurām ir grūtības, ko izraisījuši ārkārtēji notikumi, kurus šīs dalībvalstis nav varējušas ietekmēt. (7) Īrijai un Portugālei attiecīgi ar Padomes Īstenošanas lēmumu 2011/77/ES[5] un Īstenošanas lēmumu 2011/344/ES[6] piešķīra finansiālu palīdzību no Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisma. Tās ir saņēmušas līdzekļus arī no Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta. (8) Kreditoru nolīgums un Aizdevumu mehānisma nolīgums attiecībā uz Grieķiju tika noslēgti 2010. gada 8. maijā un stājās spēkā 2010. gada 11. maijā. Septiņpadsmit euro zonas dalībvalstu finanšu ministri 2012. gada 12. martā pārtrauca šo pirmo programmu un apstiprināja otro finansiālās palīdzības programmu Grieķijai. Tika nolemts, ka šīs otrās programmas finanšu instruments būs Eiropas Finanšu stabilitātes instruments, no kura tiks izsniegta euro zonas ieguldījuma, kas paredzēts pirmajā programmā, atlikusī summa. (9) Septiņpadsmit euro zonas dalībvalstu finanšu ministri 2012. gada 2. februārī parakstīja Līgumu par Eiropas stabilizācijas mehānisma izveidi. Minētajā līgumā, kas seko Eiropadomes Lēmumam 2011/199/ES (2011. gada 25. marts), ar ko Līguma par Eiropas Savienības darbību 136. pantu groza attiecībā uz stabilizācijas mehānismu dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro[7], paredzēts, ka Eiropas Stabilizācijas mehānisms pēc tā stāšanās spēkā 2012. gada vidū kļūs par primāro finansiālās palīdzības sniedzēju euro zonas dalībvalstīm. Tādēļ šajā lēmumā jau būtu jāņem vērā Eiropas Stabilizācijas mehānisms. (10) Eiropadome 2011. gada 23. un 24. jūnija secinājumos atzinīgi novērtēja Komisijas ieceri uzlabot sinerģiju starp aizdevumu programmu Grieķijai un Savienības līdzekļiem un atbalstīja centienus palielināt Grieķijas spēju apgūt Savienības līdzekļus, lai veicinātu izaugsmi un nodarbinātību, pārorientējot uzmanību uz konkurētspējas uzlabošanu un darba vietu radīšanu. Turklāt tā atzinīgi novērtēja un atbalstīja to, ka Komisija kopā ar dalībvalstīm gatavo visaptverošu tehniskās palīdzības programmu Grieķijai. Šie Lēmuma Nr. 574/2007/EK grozījumi sniedz ieguldījumu attiecīgajos sinerģijas veicināšanas centienos. (11) Ņemot vērā ārkārtas apstākļus, Regulu (ES) Nr. 1083/2006, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu, grozīja ar Regulu (ES) Nr. 1311/2011, lai ļautu paaugstināt struktūrfondu un Kohēzijas fonda līdzfinansējuma likmi dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām grūtībām to finansiālās stabilitātes jomā[8]. Līdzīga pieeja tika pieņemta attiecībā uz minētajām dalībvalstīm Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai ietvaros (Regula (ES) Nr. 1312/2011, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1698/2005)[9] un Eiropas Zivsaimniecības fonda ietvaros (Regula (ES) Nr. 387/2012, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1198/2006)[10]. Tāpat minētās dalībvalstis būtu jāatbalsta četru fondu ietvaros, kas ir dibināti kā daļa no Vispārīgās programmas "Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība", proti, Eiropas Ārējo robežu fonds, Eiropas Atgriešanās fonds, Eiropas Bēgļu fonds un Eiropas Trešo valstu valstspiederīgo integrācijas fonds (turpmāk – "fondi"), kas izveidoti laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam. (12) Šie fondi ir svarīgākie līdzekļi, kas palīdz dalībvalstīm pārvarēt būtiskas problēmas migrācijas, patvēruma un ārējo robežu jomās, piemēram, visaptverošas Savienības imigrācijas politikas izstrāde, lai veicinātu Savienības konkurētspēju un sociālo kohēziju, un kopējas Eiropas Patvēruma sistēmas izveide. (13) Lai atvieglotu Eiropas Savienības finansējuma pārvaldību migrācijas, patvēruma un ārējo robežu jomās un uzlabotu finansējuma pieejamību dalībvalstīm ar mērķi īstenot to gada programmas fondu ietvaros, uz laiku un, neskarot 2014.–2020. gada plānošanas periodu, ir jāpaaugstina Savienības līdzfinansējuma likme no fondiem dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām grūtībām saistībā ar to finanšu stabilitāti, par summu, kas atbilst 20 procentu punktiem virs pašreiz piemērojamās līdzfinansējuma likmes. Tas nozīmē, ka fondu gada piešķīrums valstīm saskaņā ar pamata tiesību aktiem nemainīsies, bet valstu līdzfinansējums attiecīgi samazināsies. Pašreizējās gada programmas būs jāpārskata, lai atspoguļotu izmaiņas, kas radīsies, piemērojot paaugstināto Savienības līdzfinansējuma likmi. (14) Jebkurai dalībvalstij, kas vēlas piemērot paaugstināto līdzfinansējuma likmi, būtu jāiesniedz Komisijai rakstveida paziņojums kopā ar gada programmas projektu vai pārskatītās gada programmas projektu. Savā paziņojumā dalībvalstij būtu jāsniedz atsauce uz attiecīgo Padomes lēmumu vai uz citu attiecīgo lēmumu, saskaņā ar kuru tai var piemērot paaugstināto Savienības līdzfinansējuma likmi. (15) Vēl nepieredzētā krīze, kas ietekmējusi starptautiskos finanšu tirgus, un ekonomikas lejupslīde ir būtiski kaitējušas finanšu stabilitātei vairākās dalībvalstīs. Tā kā ir steidzami jārīkojas, lai mazinātu ietekmi uz ekonomiku kopumā, šim lēmumam būtu jāstājas spēkā pēc iespējas drīzāk. (16) Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Lēmums Nr. 574/2007/EK. Katra atsauce uz Lēmuma Nr. 574/2007/EK 16. pantu vai tajā paredzēto Savienības ieguldījuma procentuālo daļu būtu jāinterpretē kā atsauce uz pārskatīto 16. pantu un (iespējams, palielināto) Savienības ieguldījuma procentuālo daļu. (17) Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomām, kas minētas 1. panta A un B punktā Padomes Lēmumā 1999/437/EK (1999. gada 17. maijs) par dažiem pasākumiem, lai piemērotu Eiropas Savienības Padomes, Islandes Republikas un Norvēģijas Karalistes Nolīgumu par abu minēto valstu iesaistīšanos Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un izstrādē[11]. (18) Attiecībā uz Šveici saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomām, kas minētas Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A un B punktā, to lasot saistībā ar 3. pantu Padomes Lēmumā 2008/146/EK par to, lai Eiropas Kopienas vārdā noslēgtu Nolīgumu[12]. (19) Attiecībā uz Lihtenšteinu saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomām, kas minētas Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A un B punktā, to lasot saistībā ar 3. pantu Padomes Lēmumā 2011/350/ES par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Protokolu[13]. (20) Saskaņā ar Protokolu par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās pasākumos, kurus Padome pieņem atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību trešās daļas V sadaļai, izņemot tos „pasākum[us], kas nosaka, kuru trešo valstu pilsoņiem vajadzīgas vīzas, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, vai pasākum[us], kas attiecas uz vīzu formu vienādību”. Šis lēmums papildina Šengenas acquis, un saskaņā ar 4. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, sešos mēnešos pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi lēmumu par kādu priekšlikumu vai ierosinājumu, kura mērķis ir attīstīt Šengenas acquis saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību trešās daļas V sadaļas noteikumiem, Dānija izlemj, vai tā šo lēmumu ieviesīs savos tiesību aktos. (21) Šis lēmums papildina tos Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā un tam sekojošo Padomes Lēmumu 2004/926/EK (2004. gada 22. decembris) par to, kā Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste piemēro daļu no Šengenas acquis noteikumiem. Tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro. (22) Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā. Tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro, IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU. 1. pants Lēmuma Nr. 574/2007/EK 16. panta 4. punktu aizstāj ar šādu: “4. Savienības ieguldījums atbalstītiem projektiem par darbībām, ko dalībvalstis īsteno saskaņā ar 4. pantu, nepārsniedz 50 % no katras darbības kopējām izmaksām. Šo apjomu var palielināt līdz 75 % projektiem, ar ko risina konkrētus prioritārus jautājumus, kuri ir noteikti stratēģiskajās pamatnostādnēs, kā paredzēts 20. pantā. Savienības ieguldījumu palielina līdz 75 % dalībvalstīs, uz ko attiecas Kohēzijas fonds. Savienības ieguldījumu var palielināt par 20 procentu punktiem, ja attiecīgā dalībvalsts laikā, kad tā iesniedz savu gada programmas projektu saskaņā ar šā lēmuma 23. panta 3. punktu vai pārskatītās gada programmas projektu saskaņā ar Komisijas Lēmuma 2008/456/EK* 23. pantu, atbilst vienam no šiem nosacījumiem: a) tai ir pieejama vidēja termiņa finansiāla palīdzība saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 332/2002**; b) tai ir pieejama finansiāla palīdzība saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 407/2010*** vai pirms minētās regulas stāšanās spēkā tai ir pieejama citu euro zonas dalībvalstu finansiāla palīdzība; c) tai ir pieejama finansiāla palīdzība saskaņā ar starpvaldību nolīgumu par Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta izveidi vai ar līgumu par Eiropas Stabilizācijas mehānisma izveidi. Attiecīgā dalībvalsts iesniedz Komisijai rakstveida paziņojumu kopā ar gada programmas projektu vai pārskatītās gada programmas projektu, kas apstiprina, ka tā atbilst vienam no ceturtās daļas a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem. Projektam, kura līdzfinansēšanai piemēro paaugstināto likmi, var turpināt piemērot šo likmi neatkarīgi no tā, vai attiecīgās gada programmas īstenošanas laikā dalībvalsts joprojām atbilst vienam no ceturtās daļas a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem vai ne. ________ * OV L 167, 27.6.2008., 1. lpp. ** OV L 53, 23.2.2002., 1. lpp. *** OV L 118, 12.5.2010., 1. lpp.” 2. pants Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. 3. pants Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar Līgumiem. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā – priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] OV L 144, 6.6.2007., 22. lpp. [2] OV L 53, 23.2.2002., 1. lpp. [3] OV L 150, 13.6.2009., 8. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Lēmumu 2010/183/ES (OV L 83, 30.3.2010., 19. lpp.). [4] OV L 118, 12.5.2010., 1. lpp. [5] OV L 30, 4.2.2011., 34. lpp. [6] OV L 159, 17.6.2011., 88. lpp. [7] OV L 91, 6.4.2011., 1. lpp. [8] OV L 337, 20.12.2011., 5. lpp. [9] OV L 339, 21.12.2011., 1. lpp. [10] OV L 129, 16.5.2012., 7. lpp. [11] OV L 176, 10.7.1999., 31. lpp. [12] OV L 53, 27.2.2008., 1. lpp. [13] OV L 160, 18.6.2011., 19. lpp.