Oficiālais Vēstnesis 208 E , 25/08/2005 Lpp. 0054 - 0057



P6_TA(2004)0074 Situācija Ukrainā Eiropas Parlamenta rezolūcija par Ukrainu Eiropas Parlaments, - ņemot vērā savas iepriekšējās rezolūcijas par Ukrainu, - it īpaši ņemot vērā rezolūciju par Ukrainu, ko tas pieņēma 2004. gada 28. oktobrī [1], - ņemot vērā Partnerattiecību un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Kopienām, to dalībvalstīm un Ukrainu [2], kurš stājās spēkā 1998. gada 1. martā, - ņemot vērā Eiropadomes Kopīgo stratēģiju 1999/877/KĀDP par Ukrainu [3], ko pieņēma Helsinku Eiropadomē 1999. gada 11. decembrī, - ņemot vērā ES un Ukrainas Parlamentu sadarbības komitejas 2004. gada 16. un 17. februāra nobeiguma paziņojumu un ieteikumus, - ņemot vērā Komisijas 2004. gada 12. maija paziņojumu par Eiropas kaimiņattiecību politiku (KOM(2004)0373), - ņemot vērā kopīgo nostāju, ko pieņēma Eiropas Savienības un Ukrainas augstākā līmeņa sanāksmē 2004. gada 8. jūlijā Hāgā, - ņemot vērā paziņojumus, kā arī sākotnējos novērojumus un secinājumus par abām prezidenta vēlēšanu kārtām, ko izteikusi starptautiskā vēlēšanu novērotāju misija Ukrainā, - ņemot vērā Nīderlandes prezidentūras paziņojumu par Ukrainas prezidenta vēlēšanu otro kārtu, - ņemot vērā neseno uzrunu, ko Ārlietu komitejai par Ukrainu teica Augstais pārstāvis Eiropas Savienības kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP) jautājumos Javier Solana, - ņemot vērā Centrālās vēlēšanu komisijas paziņotos Ukrainas prezidenta vēlēšanu galīgos rezultātus, - ņemot vērā Ukrainas Augstākajā tiesā sākto tiesvedību par prezidenta vēlēšanu otrās kārtas likumīgumu, - ņemot vērā Ukrainas parlamenta 2004. gada 27. novembra ārkārtas sesijā pieņemto rezolūciju par prezidenta vēlēšanu otro kārtu un tam sekojošo politisko krīzi, - ņemot vērā Reglamenta 103.panta 4.punktu, A. tā kā Eiropas kaimiņattiecību politika atzīst Ukrainas eiropeisko tiecību un Ukrainas kā valsts, kam ir ciešas vēsturiskās, kultūras un ekonomiskās saites ar ES dalībvalstīm, nozīmi un tā kā patiesas un līdzsvarotas partnerattiecības var attīstīt tikai tad, ja ir kopīgas vērtības, it īpaši attiecībā uz demokrātiju, tiesisku valsti un cilvēktiesību un pilsoņu tiesību ievērošanu; B. tā kā Ukrainas sabiedrība ir pierādījusi savu politisko briedumu un Eiropas kopīgo vērtību ievērošanu; C. tā kā apstākļus, kādos notika prezidenta vēlēšanas Ukrainā, jau iepriekš uzskatīja par nopietnu pārbaudi demokrātijas pašreizējam stāvoklim valstī un tam, kā tās vadītāji ievēro šīs kopīgās vērtības; D. tā kā starptautiskie novērotāji secināja, ka Ukrainas prezidenta vēlēšanu otrajā kārtā bija daudz nopietnu pārkāpumu un tā nebūt neatbilda demokrātisku vēlēšanu standartiem; E. tā kā ir izteikti nopietni apgalvojumi, ka balsu skaitīšanas laikā notika liela apmēra krāpšanās par labu tagadējam premjerministram Viktoram Janukovičam, un daudzas norādes to apstiprina; F. tā kā Centrālā vēlēšanu komisija ir atteikusies piekrist šiem apgalvojumiem attiecībā uz krāpšanos un ir pasludinājusi, ka šajās vēlēšanās ir uzvarējis V. Janukovičs; G. tā kā Ukrainas Augstākā tiesa apturēja Centrālās vēlēšanu komisijas pieņemtā lēmuma publicēšanu un pašlaik pārbauda prezidenta vēlēšanu likumīgumu; H. tā kā Ukrainas parlaments, daudzu valdību un starptautisku organizāciju vadītāji, ieskaitot ES prezidentūru un ASV valdību, kā arī daudzi vadoši vietēja un starptautiska mēroga politiķi ir prasījuši anulēt vēlēšanu otrās kārtas rezultātus un nekavējoties organizēt jaunu vēlēšanu kārtu; I. tā kā Krievijas Federācija un it īpaši tās prezidents ir pielicis lielas pūles, lai iespaidotu Ukrainas prezidenta vēlēšanu rezultātus un nodrošinātu viena kandidāta - V. Janukoviča uzvaru; J. tā kā simtiem tūkstošu Ukrainas pilsoņu vairāk nekā nedēļu rīko ielu demonstrācijas, masveidā protestējot pret manipulācijām ar vēlēšanu rezultātiem; K. tā kā situācija saistībā ar šīm vēlēšanām ir izraisījusi Ukrainā nopietnu politisko krīzi un pat draud izjaukt valsts vienotību, L. tā kā Eiropas Savienība un tās dalībvalstis rīkojās nekavējoties, nosūtot starpniekus, un tā kā tas novērsa krīzes padziļināšanos, jo abi kandidāti apsēdās pie sarunu galda un kliedēja spriedzi, 1. izsaka solidaritāti ar Ukrainas tautu, kuras tiesības brīvi ievēlēt prezidentu ir jāatzīst un jāīsteno, nevis jāapspiež; 2. sevišķi nosoda apstākļus, kādos notika Ukrainas prezidenta vēlēšanu otrā kārta - attiecībā uz vēlēšanu kampaņas nobeiguma posmu un pārkāpumiem un uz acīmredzamo krāpšanos balsu skaitīšanā; 3. noraida Sergija Kivalova vadītās Centrālās vēlēšanu komisijas lēmumu pasludināt V. Janukoviču par uzvarētāju prezidenta vēlēšanās, ja nav pilnībā izskatīts vēlēšanu un vēlēšanu procesa likumīgums, tādējādi neņemot vērā Ukrainas tautas vēlmes; 4. aicina Ukrainas varasiestādes anulēt prezidenta vēlēšanu otro kārtu un līdz gada beigām organizēt jaunu otro kārtu ar starptautisku novērotāju piedalīšanos, garantējot atklātu un pārskatāmu vēlēšanu procesu saskaņā ar starptautiski pieņemtiem demokrātijas standartiem gan vēlēšanu kampaņas, gan vēlēšanu un balsu skaitīšanas laikā, kā arī ievērojami uzlabojot apstākļus kampaņas laikā; 5. aicina Ukrainas valdību atturēties no jebkāda spiediena izdarīšanas uz plašsaziņas līdzekļiem, it sevišķi uz sabiedriskajiem plašsaziņas līdzekļiem, lai Ukrainas iedzīvotāji saņemtu objektīvu un neatkarīgu informāciju par kandidātiem un pašreizējo politisko situāciju valstī; 6. pilnībā atbalsta ES Augstā pārstāvja KĀDP jautājumos, Lietuvas un Polijas prezidentu, kā arī Krievijas Valsts Domes priekšsēdētāja pūles panākt mierīgu politisku risinājumu krīzei Ukrainā un aicina visus, kam svarīga Ukraina, sadarboties šāda politiska risinājuma meklējumos; 7. aicina Padomi un Komisiju skaidri norādīt Ukrainas valdībai, ka nekādā gadījumā netiks paciesta spēka lietošana pret mierīgu, demokrātisku protesta izteikšanu, pretējā gadījumā Partnerattiecību un sadarbības nolīgumu nekavējoties apturēs un piemēros sankcijas; 8. aicina visus protestētājus ļaut Ukrainas valsts varas orgāniem normāli darboties un atturēties no galveno valsts iestāžu ēku aizbarikādēšanas; 9. uzskata, ka separātisma draudi un draudi sašķelt Ukrainu ir nepieņemami, un izsaka apņemšanos atbalstīt Ukrainas teritoriālo integritāti; 10. noraida apgalvojumus, it īpaši tos, ko izteicis Krievijas prezidents, ka, paužot atbalstu Ukrainas tautas tiesībām īstenot tās demokrātiskās tiesības, Eiropas Savienība un starptautiskā sabiedrība veicina vardarbību; uzsver, ka tajā pašā laikā Krievija ir lielā mērā atbildīga par situāciju Ukrainā; 11. uzskata, ka attiecības ar Ukrainu ir atkarīgas no demokrātiska risinājuma, un apņemas turpināt sniegt atbalstu un palīdzību Ukrainas iedzīvotājiem, lai izveidotu brīvu un atklātu demokrātisku iekārtu, pārticīgu tirgus ekonomiku; 12. aicina Komisiju, Padomi un dalībvalstis, cerot uz pašreizējās situācijas apmierinošu atrisinājumu, paātrināt Rīcības plāna Ukrainai pieņemšanu, sākt to ātri īstenot un iekļaut jaunus pasākumus, kuru mērķis ir nostiprināt pilsonisku sabiedrību; 13. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Komisijai, Padomei, Ukrainas parlamentam un valdībai, NATO un EDSO Parlamentārajām Asamblejām, Eiropas Padomei, Krievijas Federācijas valdībai un Parlamentam. [1] Pieņemtie teksti, P6_TA(2004)0046. [2] OV L 49, 19.2.1998., 3.lpp. [3] OV L 331, 23.12.1999., 1. lpp. Kopīgajā stratēģijā grozījumi izdarīti ar Eiropadomes 2003. gada 12. decembra Kopīgo stratēģiju 2003/897/KĀDP (OV L 333, 20.12.2003., 96. lpp.). --------------------------------------------------