(3)Krievijas iebrukums Ukrainā globālās pandēmijas izskaņā ir būtiski mainījis ģeopolitisko un ekonomisko kontekstu. Iebrukuma ietekme uz dalībvalstu tautsaimniecībām izpaužas, piemēram, kā augstākas enerģijas un pārtikas cenas un vājākas izaugsmes izredzes. Enerģijas cenu pieaugums īpaši smagi skar visneaizsargātākās mājsaimniecības, kuras ir nonākušas enerģētiskajā nabadzībā vai kurām tā draud. Turklāt Eiropas Savienībā ierodas nepieredzēti daudz cilvēku, kuri bēg no Ukrainas. Šajā sakarā 2022. gada 4. martā pirmo reizi tika piemērota Pagaidu aizsardzības direktīva, pārvietotajām personām no Ukrainas piešķirot likumīgas uzturēšanās tiesības Eiropas Savienībā, kā arī piekļuvi izglītībai un apmācībai, darba tirgum, veselības aprūpei, mājoklim un sociālajai palīdzībai.

(6)Ievērojot pieeju, kas izklāstīta Padomes 2021. gada 18. jūnija atzinumā par 2021. gada stabilitātes programmu, fiskālo nostāju pašlaik vislabāk var izmērīt kā izmaiņas primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus), neierēķinot ar Covid-19 krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus, bet ietverot no Atveseļošanas un noturības mehānisma un citu ES fondu neatmaksājamā atbalsta (dotācijām) finansētos izdevumus, attiecībā pret vidēja termiņa potenciālo izaugsmi. Papildus atzinumam par vispārējo fiskālo nostāju, novērtējot, vai valsts fiskālā politika ir piesardzīga un vai tās struktūra spēs nodrošināt ilgtspējīgu atveseļošanu, kas būtu saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos, uzmanība tiek pievērsta arī valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un ar Covid-19 krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus) un investīcijām.

(7)Komisija 2022. gada 2. martā pieņēma paziņojumu, kurā sniegtas plašas norādes par fiskālo politiku 2023. gadā un kura mērķis ir atbalstīt dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu un tādējādi stiprināt politikas koordināciju. Pamatojoties uz 2022. gada ziemas prognozes makroekonomisko perspektīvu, Komisija atzīmēja, ka piemērota šķistu pāreja no kopējās atbalstošās fiskālās nostājas 2020.–2022. gadā uz kopumā neitrālu kopējo fiskālo nostāju 2023. gadā, vienlaikus saglabājot gatavību reaģēt uz mainīgo ekonomisko situāciju. Komisija paziņoja, ka fiskālie ieteikumi 2023. gadam arī turpmāk būtu jādiferencē starp dalībvalstīm un tajos būtu jāņem vērā iespējamā pārrobežu blakusietekme. Komisija aicināja dalībvalstis atspoguļot norādes savās stabilitātes un konverģences programmās. Komisija apņēmās cieši uzraudzīt ekonomikas norises un pielāgot savas politikas norādes pēc vajadzības un ne vēlāk kā savā pusgada pavasara paketē, kas sagatavota 2022. gada maija beigās.

(8)Attiecībā uz 2022. gada 2. martā sniegtajām fiskālajām norādēm fiskālajos ieteikumos 2023. gadam ir ņemta vērā ekonomikas perspektīvas pasliktināšanās, paaugstinātā nenoteiktība un papildu lejupvērstie riski, kā arī augstāka inflācija salīdzinājumā ar ziemas prognozi. Ņemot vērā šos apsvērumus, fiskālajai reakcijai ir jāpalielina publiskās investīcijas, kas sekmēs zaļo un digitālo pārkārtošanos un enerģētisko drošību, un jāsaglabā visneaizsargātāko mājsaimniecību pirktspēja, lai mīkstinātu enerģijas cenu kāpuma ietekmi un palīdzētu ierobežot inflācijas otrreizējās ietekmes spiedienu, izmantojot mērķtiecīgus un pagaidu pasākumus; fiskālajai politikai arī turpmāk jābūt dinamiskai, lai pielāgotos strauji mainīgajiem apstākļiem, un dažādās valstīs tā ir jādiferencē atkarībā no to fiskālā un ekonomiskā stāvokļa, tostarp ņemot vērā krīzes ietekmi uz tām un pārvietoto personu pieplūdumu no Ukrainas.

(9)Beļģija savu nacionālo atveseļošanas un noturības plānu saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 18. panta 1. punktu iesniedza Komisijai 2021. gada 30. aprīlī. Komisija atbilstoši Regulas (ES) 2021/241 19. pantam novērtēja atveseļošanas un noturības plāna atbilstību, efektivitāti, lietderīgumu un saskanīgumu, ņemot vērā minētās regulas V pielikumā sniegtās novērtēšanas vadlīnijas. Padome 2021. gada 13. jūlijā pieņēma lēmumu par Beļģijas atveseļošanas un noturības plāna novērtējuma apstiprināšanu. Maksājuma daļas tiek darītas pieejamas ar nosacījumu, ka Komisija saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 24. panta 5. punktu ir pieņēmusi lēmumu par to, ka Beļģija ir apmierinoši izpildījusi attiecīgos atskaites punktus un mērķrādītājus, kas bija noteikti Padomes īstenošanas lēmumā. Apmierinoša izpilde nozīmē arī to, ka nav bijis regresa attiecībā uz iepriekšējo atskaites punktu un mērķrādītāju sasniegšanu.

(10)Beļģija savu 2022. gada valsts reformu programmu un 2022. gada stabilitātes programmu iesniedza 2022. gada 30. aprīlī, tādējādi ievērojot Regulas (EK) Nr. 1466/97 4. pantā noteikto termiņu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus. Kā paredzēts Regulas (ES) 2021/241 27. pantā, 2022. gada valsts reformu programma atspoguļo arī Beļģijas pienākumu divreiz gadā ziņot par panākto progresu atveseļošanas un noturības plāna īstenošanā.

(11)Komisija 2022. gada ziņojumu par Beļģiju publicēja 2022. gada 23. maijā. Tajā novērtēts, kā Beļģija ir īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019., 2020. un 2021. gadā, un uz atveseļošanas un noturības rezultātu pārskata pamata bija aplūkots, kā Beļģija īsteno atveseļošanas un noturības plānu. Balstoties uz šo analīzi, ziņojumā par valsti bija norādīti trūkumi attiecībā uz tādu problēmjautājumu risināšanu, kuri nav ietverti vai ir tikai daļēji ietverti atveseļošanas un noturības plānā, kā arī jauni un nupat iezīmējušies problēmjautājumi, tai skaitā sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā. Tajā bija arī novērtēts Beļģijas progress Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanā un ES pamatmērķu sasniegšanā nodarbinātības, prasmju un nabadzības mazināšanas jomā, kā arī progress ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanā.

(12)2022. gada 23. maijā Komisija nāca klajā ar ziņojumu saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu. Ziņojumā bija aplūkots Beļģijas budžeta stāvoklis, ņemot vērā to, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2021. gadā pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP, turklāt vispārējās valdības parāds pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 60 % no IKP, un neatbilda parāda samazināšanas kritērijam. Ziņojumā secināts, ka deficīta un parāda kritēriji nav izpildīti. Ievērojot 2022. gada 2. marta paziņojumu, Komisija, novērtējot visus attiecīgos faktorus, uzskatīja, ka atbilstība parāda samazināšanas kritērijam nozīmētu pārāk stingru fiskālo stimulu esību, kas varētu apdraudēt izaugsmi. Tāpēc Komisija uzskata, ka pašreizējos ārkārtas ekonomiskajos apstākļos atbilstība parāda samazināšanas kritērijam nav uzskatāma par vajadzīgu. Kā paziņots, Komisija 2022. gada pavasarī neierosināja sākt jaunas pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras, bet 2022. gada rudenī tā no jauna novērtēs, vai būtu jāierosina šo procedūru sākšana.

(13)2020. gada 20. jūlijā Padome ieteica Beļģijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Beļģijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem 2021. gadā Beļģijas vispārējās valdības budžeta deficīts samazinājās no 9,0 % no IKP 2020. gadā līdz 5,5 % no IKP 2021. gadā. Beļģijas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumu apmērs samazinājās no 4,4 % no IKP 2020. gadā līdz 2,9 % 2021. gadā. Beļģijas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi lielākoties ir pagaidu pasākumi vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Vienlaikus daži no valdības 2020.–2021. gadā pieņemtajiem diskrecionārajiem pasākumiem nebija ne pagaidu pasākumi, ne arī tika atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem, un tos galvenokārt veidoja minimālo pensiju un veselības nozares darbinieku algu pastāvīgs pieaugums. Pēc Eurostat validētajiem datiem vispārējās valdības parāds 2021. gadā bija 108,2 % no IKP.

(14)2022. gada stabilitātes programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir labvēlīgs. Valdība prognozē, ka reālais IKP 2022. gadā pieaugs par 3,0 % un 2023. gadā — par 1,9 %. Savukārt Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēts mazāks reālā IKP pieaugums — par 2,0 % 2022. gadā un par 1,6 % 2023. gadā, galvenokārt tādēļ, ka agrākais robeždatums makroekonomikas prognozēm, kas ir 2022. gada stabilitātes programmas pamatā, bija pirms Krievijas agresīvā kara pret Ukrainu sākuma. Valdība savā 2022. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālais deficīts samazināsies līdz 5,2 % no IKP 2022. gadā un līdz 3,6 % 2023. gadā. Samazinājums 2022. gadā galvenokārt atspoguļo stabilo ekonomiskās aktivitātes izaugsmi un lielākās ārkārtas pasākumu daļas atcelšanu. Saskaņā ar programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā (nedaudz) samazināsies līdz 108,0 % un 2023. gadā pieaugs līdz 108,8 %. Pamatojoties uz prognozes termiņa datumā zināmajiem politikas pasākumiem, Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēts, ka valdības budžeta deficīts 2022. un 2023. gadā būs attiecīgi 5,0 % un 4,4 % no IKP. 2022. gadā tas atbilst 2022. gada stabilitātes programmā prognozētajam deficītam, neraugoties uz mazāk labvēlīgo makroekonomikas scenāriju Komisijas 2022. gada pavasara prognozē, jo budžeta prognozēs 2022. gada stabilitātes programmā ir ņemta vērā tehniskā korekcija, kas atspoguļo Krievijas agresīvā kara pret Ukrainu seku ietekmi uz budžetu (tikai) 2022. gadā. Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēts lielāks vispārējās valdības budžeta deficīts 2023. gadā, kas galvenokārt saistīts ar mazāk labvēlīgu makroekonomikas scenāriju un pasākumiem, kuri programmas vēlākajos gados vēl nav precizēti. Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēta kopumā līdzīga vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 107,5 % apmērā 2022. gadā, bet zemāka attiecība 107,6 % apmērā 2023. gadā, kas atspoguļo IKP deflatora mazāko pieaugumu 2022. gada stabilitātes programmā.

Pamatojoties uz Komisijas 2022. gada pavasara prognozi, potenciālās izlaides vidēja termiņa pieauguma aplēse ir 1,4 % (10 gadu vidējais rādītājs). Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un var palielināt Beļģijas potenciālo izaugsmi.

(15)Valdība 2022. gadā pakāpeniski atcēla lielāko daļu pasākumu, kas veikti, reaģējot uz Covid-19 krīzi, — tiek prognozēts, ka pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumu apmērs samazināsies no 2,9 % no IKP 2021. gadā līdz 0,4 % 2022. gadā. Valdības budžeta deficītu 2022. gadā ietekmē pasākumi, kuri pieņemti, lai novērstu enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi, un kuru apjoms Komisijas 2022. gada pavasara prognozē tiek lēsts 0,5 % apmērā no IKP 2022. gadā un 0 % apmērā no IKP 2023. gadā. Šie pasākumi galvenokārt ietver vienreizējus pārvedumus mājsaimniecībām un enerģijas patēriņa netiešo nodokļu samazinājumu. Par šiem pasākumiem tika paziņots, ka tiem ir pagaidu raksturs un ka tie attiecas uz 2022. gadu. Tomēr, ja enerģijas cenas saglabāsies augstas arī 2023. gadā, dažus no šiem pasākumiem varētu turpināt. Daži no šiem pasākumiem nav mērķorientēti, jo īpaši vispārējie pārvedumi mājsaimniecībām, lai atbalstītu enerģijas patēriņu, un PVN likmes gāzei un elektrībai un akcīzes nodokļu degvielai samazinājums. Valdības budžeta deficītu ietekmē arī izmaksas, kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas un kas Komisijas 2022. gada pavasara prognozē tiek prognozētas 0,1 % apmērā no IKP gan 2022. gadā, gan 2023. gadā, kā arī lielākas izmaksas aizsardzības izdevumiem (0,1 % no IKP 2022. gadā).

(16)Padome 2021. gada 18. jūnijā ieteica Beļģijai 2022. gadā izmantot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu investīcijas atveseļošanas atbalstam, tajā pašā laikā turpinot piesardzīgu fiskālo politiku. Turklāt tai būtu jāsaglabā valsts finansētās investīcijas. Tā arī ieteica Beļģijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā, un vienlaikus veicināt investīcijas, lai vairotu izaugsmes potenciālu.

(17)Pamatojoties uz Komisijas 2022. gada pavasara prognozi un ņemot vērā Beļģijas 2022. gada stabilitātes programmā iekļauto informāciju, 2022. gadā tiek prognozēta atbalstoša fiskālā nostāja –2,4 % apmērā no IKP. Beļģija plāno saskaņā ar Padomes ieteikumu turpināt atbalstu atveseļošanai, izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu investīcijas. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti palielināsies par 0,2 IKP procentpunktiem salīdzinājumā ar 2021. gadu. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām 2022. gadā būs neitrāla ietekme uz fiskālo nostāju. Tādējādi Beļģija plāno saglabāt valsts finansētās investīcijas, kā ieteikusi Padome. Vienlaikus plānots, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2022. gadā būs ekspansīva ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 2,1 procentpunktam no IKP. Šī ievērojamā ekspansīvā ietekme ietver papildu ietekmi (0,5 % apmērā no IKP), ko rada pasākumi ar mērķi novērst enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi, kā arī izmaksas (0,1 % apmērā no IKP), kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas. Turklāt tiek prognozēts, ka valdības izdevumu pieaugums, ko rada publiskā sektora algu un sociālo pabalstu automātiskā indeksācija un — mazākā mērā — lielāks valdības preču un pakalpojumu patēriņš, arī veicinās valsts finansēto (neto) primāro kārtējo izdevumu ekspansīvo ietekmi. Komisijas prognozē norādīts, ka šos pasākumus un lielāku izdevumu faktorus kompensējošie pasākumi neatsvērs pilnībā.

(18)Komisijas 2022. gada pavasara prognozē fiskālā nostāja 2023. gadā tiek prognozēta 0,0 % apmērā no IKP, pieņemot, ka politika nemainīsies. Tiek paredzēts, ka Beļģija 2023. gadā turpinās izmantot Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijas, lai finansētu papildu investīcijas atveseļošanas atbalstam. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti saglabāsies stabila salīdzinājumā ar 2022. gadu. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām 2023. gadā būs ekspansīva ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP. Vienlaikus plānots, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2023. gadā kopumā būs neitrāla ietekme uz vispārējo fiskālo nostāju, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP. Tas ietver ietekmi, ko rada ar enerģijas cenu pieaugumu saistīto pasākumu pakāpeniska atcelšana (0,5 % apmērā no IKP).

(19)2022. gada stabilitātes programmā tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts pakāpeniski samazināsies, sasniedzot 3,4 % no IKP 2024. gadā un 2,7 % līdz 2025. gadam. Līdz ar to tiek plānots, ka vispārējās valdības budžeta deficīts būs zem 3 % no IKP līdz 2025. gadam. Šo prognožu pamatā ir makroekonomikas scenārijs, kas izstrādāts pirms Krievijas iebrukuma Ukrainā, un tiek pieņemts, ka pasākumi, kas vēl nav noteikti programmas vēlākajiem gadiem, jo īpaši tā dēvētie “elastīgie fiskālie stimuli”, laikposmā no 2023. līdz 2025. gadam būs 0,8 % apmērā no IKP. Saskaņā ar programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP līdz 2025. gadam pieaugs, proti, 2024. gadā palielināsies līdz 109,7 % un 2025. gadā pieaugs līdz 110,1 %. Pamatojoties uz Komisijas analīzi, parāda atmaksājamības riski vidējā termiņā šķiet augsti.

(20)Nemainīgas politikas apstākļos paredzams, ka sabiedrības straujās novecošanas rezultātā saasināsies ar sabiedrības novecošanu saistīto izdevumu ietekme uz publiskajām finansēm. 2021. gada ziņojumā par novecošanu prognozēts, ka ar novecošanu saistītie izdevumi līdz 2040. gadam palielināsies par 3,6 procentpunktiem un līdz 2070. gadam — par 5,4 procentpunktiem no IKP, galvenokārt pensiju un ilgtermiņa aprūpes izdevumu dēļ. Savā atveseļošanas un noturības plānā Beļģija ir apņēmusies īstenot pensiju reformu, lai cita starpā uzlabotu sistēmas finansiālo un sociālo ilgtspēju un veicinātu konverģenci starp dažādām pensiju shēmām. Runājot par ilgtermiņa aprūpi, Beļģija jau 2019. gadā bija viena no tām ES valstīm, kuras izdevumi šajā nozarē bija vislielākie, un paredzams, ka tās izdevumi līdz 2030. gadam pieaugs vēl par 14 % un līdz 2070. gadam — par 2,2 procentpunktiem no IKP. Ir sāktas reformas, kuru mērķis ir uzlabot dažādu aprūpes iestāžu izmantošanu izmaksu ziņā efektīvā veidā, jo īpaši, lai novērstu un atliktu nevajadzīgu vai priekšlaicīgu institucionalizāciju, kas skar katru ceturto iestādē aprūpēto personu; taču šajā jomā ir vērojamas lielas reģionālas atšķirības. Covid-19 krīze apturēja plānoto izmaksu taupīšanas pasākumu īstenošanu. Tas liecina, ka varētu būt iespējams vēl vairāk samazināt pārmērīgu institucionalizāciju, vienlaikus stiprinot kvalitatīvu mājas aprūpes pakalpojumu izmantošanu un novēršot finansiālus šķēršļus, kas ierobežo visneaizsargātāko grupu piekļuvi šiem pakalpojumiem. Ātra un vērienīga reformu īstenošana palīdzētu risināt ilgtspējas problēmas.

(21)Beļģijas nodokļu sistēmai ir raksturīgs liels darbaspēka nodokļu slogs ar samērā augstām nodokļu likmēm un šauras nodokļu kategorijas. Tas ierobežo nodokļu sistēmas reālo progresivitāti un vēl vairāk vājina dalību darba tirgū. Lai gan 2016. gada nodokļu reforma samazināja nodokļu slogu darba ņēmējiem ar viszemāko atalgojumu, nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās joprojām ir augstākais ES tiem, kas saņem vidējo algu. Augsti darbaspēka nodokļi var arī atturēt no dalības mūžizglītībā. Turklāt daži bezdarbnieka pabalstu sistēmas elementi rada risku, ka samazināsies darba meklētāju stimuli strādāt, un var mazināt aktivizācijas politikas efektivitāti. Sociālā atbalsta sarežģītība un ierobežotās iespējas apvienot ienākumus no darba ar sociālajiem pabalstiem arī var atturēt no darba uzsākšanas, jo īpaši tos, kuriem ir zems ienākumu gūšanas potenciāls. Bez tam, lai daļēji mazinātu augstās nodokļu likmes, nodokļu bāzes samazina daudzi atbrīvojumi, atskaitījumi un samazinātas likmes, kas rada efektivitātes zudumus un izkropļojumus. Daži nodokļu sistēmas elementi veicina izkropļojumus investīciju izvēlē un rada pārmērīgas investīcijas konkrētos aktīvos. Piemēram, ieņēmumi no nekustamā īpašuma īres netiek pietiekami aplikti ar nodokļiem, un procenti par mājokļa kredītiem otrajiem mājokļiem ir atskaitāmi no nodokļiem. Turklāt nodokļu stimuli uzkrājumiem un strikta nodokļu noteikumu struktūra, ko piemēro ilgtermiņa uzkrājumiem un pensiju shēmām, rada šķēršļus labākai kapitāla sadalei. 2021. gada februārī ieviestais nodoklis, ko uzliek vērtspapīru kontiem, arī mazina stimulus investēt finanšu instrumentos. Turklāt ir iespējas attīstīt vides nodokļus, samazinot fosilo degvielu subsīdijas un veicinot investīcijas mazoglekļa ekonomikā. Piemēram, apkurē izmantojamajām fosilajām degvielām (piemēram, gāzeļļai, dabasgāzei) uzliekamā akcīzes nodokļa pārskatīšana, kas salīdzinājumā ar elektrībai uzliekamo nodokli ir zems, veicinātu investīcijas mazoglekļa apkures risinājumos. Ņemot vērā, ka satiksmes sastrēgumos pavadīto stundu vidējais skaits gadā ir viens no lielākajiem ES, un lai risinātu sastrēgumu problēmu, varētu izmantot tādus politikas risinājumus kā ceļu lietošanas maksas ieviešana privātiem transportlīdzekļiem (piemēram, kravas automobiļiem), vienlaikus nodrošinot pietiekamu sabiedriskā transporta piedāvājumu. Tas varētu arī palīdzēt samazināt ETS neietilpstošo siltumnīcefekta gāzu emisijas. Kombinējot pāreju no darbaspēka nodokļiem ar nodokļu bāzes paplašināšanu, varētu uzlabot nodokļu sistēmas taisnīgumu, veicināt nodarbinātību, kā arī sekmēt sociālo un vidisko mērķu sasniegšanu.

(22)Kā paredzēts Regulas (ES) 2021/241 19. panta 3. punkta b) apakšpunktā un V pielikuma 2.2. kritērijā, atveseļošanas un noturības plānā ir ietverts plašs savstarpēji pastiprinošu reformu un investīciju kopums, ko paredzēts īstenot līdz 2026. gadam. Tās palīdzēs atrisināt visas ekonomiskās un sociālās problēmas vai ievērojamu to ekonomisko un sociālo problēmu daļu, kuras Padome bija minējusi Beļģijai 2019. un 2020. gada Eiropas pusgadā adresētajos ieteikumos, kā arī attiecīgā gadījumā Beļģijai līdz plāna pieņemšanai adresētajos ieteikumos. Konkrētāk, sagaidāms, ka Beļģijas atveseļošanas un noturības plāns palīdzēs risināt ievērojamu to problēmu daļu, kas norādītas attiecīgajos valstij adresētajos ieteikumos. Lai uzlabotu publisko izdevumu kvalitāti un efektivitāti, Beļģijas atveseļošanas un noturības plāns ietver izdevumu pārskatīšanas sistemātisku integrēšanu visu valdības līmeņu budžeta plānošanas ciklos. Ņemot vērā, ka pieaug publiskie izdevumi pensijām, plānā ir iekļauta pensiju reforma, kuras mērķis cita starpā ir uzlabot pensiju sistēmas finansiālo un sociālo ilgtspēju. Beļģijas atveseļošanas un noturības plānā ir iekļauti arī vairāki pasākumi, kuru mērķis ir risināt darba tirgus problēmas un stiprināt neaizsargāto grupu, piemēram, migrantu izcelsmes personu, sieviešu, jauniešu, personu ar invaliditāti un digitālās atstumtības riskam pakļauto personu, sociālo integrāciju un integrāciju darba tirgū. Saskaņā ar plānu Beļģija nodrošinās 5G izvēršanu. Plānā ir iekļauta arī dienesta automašīnām piemērojamās nodokļa shēmas reforma, kuras mērķis ir pilnībā elektrificēt dienesta autoparkus.

(23)Paredzams, ka Beļģijas atveseļošanas un noturības plāna īstenošana sekmēs turpmāku progresu zaļās un digitālās pārkārtošanās jomā. Klimata mērķu sasniegšanai paredzēto pasākumu izdevumi Beļģijā atbilst 49,6 % no plāna kopējā piešķīruma, savukārt digitālo mērķu sasniegšanai paredzēto pasākumu izdevumi — 26,6 % no plāna kopējā piešķīruma. Atveseļošanas un noturības plāna pilnīga īstenošana atbilstoši attiecīgajiem atskaites punktiem un mērķrādītājiem palīdzēs Beļģijai ātri atgūties no Covid-19 krīzes radītajām sekām, vienlaikus stiprinot noturību. Lai nodrošinātu atveseļošanas un noturības plāna, kā arī citu, ārpus plāna tvēruma esošu ekonomikas un nodarbinātības politiku sekmīgu īstenošanu un rezultātā panāktu plašu līdzatbildību par politiku programmu kopumā, joprojām ir svarīgi sistemātiski iesaistīt sociālos partnerus un citas attiecīgās ieinteresētās personas.

(24)Beļģija vēl nav iesniegusi partnerības nolīgumu un pārējos kohēzijas politikas plānošanas dokumentus. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2021. gada 24. jūnija Regulu (ES) 2021/1060 Beļģijai ir jāņem vērā attiecīgie tai adresētie ieteikumi 2021.–2027. gada kohēzijas politikas fondu plānošanā. Tas ir priekšnoteikums no kohēzijas politikas fondiem paredzētā finansiālā atbalsta efektivitātes uzlabošanai un tā pievienotās vērtības maksimalizēšanai un vienlaikus veicina koordināciju, savstarpējo papildināmību un saskaņotību starp šiem fondiem un citiem Savienības instrumentiem un fondiem. Atveseļošanas un noturības mehānisma un kohēzijas politikas programmu sekmīga īstenošana ir atkarīga arī no to šķēršļu novēršanas, kas kavē investīcijas zaļās un digitālās pārkārtošanās un sabalansētas teritoriālās attīstības atbalstam.