LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 44/75

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Inovācija tūrisma nozarē: izstrādāt stratēģiju salu ilgtspējīgai attīstībai” (pašiniciatīvas atzinums)

2011/C 44/13

Ziņotāja: GAUCI kdze

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2009. gada 16. jūlijā nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Inovācija tūrisma nozarē: izstrādāt stratēģiju salu ilgtspējīgai attīstībai”.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Ekonomikas un monetārās savienības, ekonomiskās un sociālās kohēzijas specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2010. gada 23. jūnijā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 464. plenārajā sesijā, kas notika 2010. gada 14. un 15. jūlijā (15. jūlija sēdē), ar 153 balsīm par, 1 balsi pret un 3 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi.

1.1. EESK ierosina izstrādāt pastāvīgas programmas mūžizglītības jomā, kas paredzētas salu tūrisma jomā nodarbinātajiem, un šim nolūkam būtu jāparedz īpašs finansējums no ESF un kohēzijas fonda līdzekļiem. Tūrisma attīstību salās sekmētu atbilstošs darba tiesību kopums, lai veicinātu kvalitatīvus darba apstākļus, kā arī pasākumi uzņēmēju atbalstam (tīkli, tirdzniecība, reklāma…).

1.2. Ņemot vērā interneta izmantošanas aizvien lielāko nozīmi ceļojumu un tūrisma pakalpojumu rezervēšanā, maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas darbojas (salu) tūrisma jomā, vajadzētu būt apmācības iespējai ar ES atbalstu vai iespējai atviegloti piekļūt attiecīgu pakalpojumu sniedzējiem, lai sekmētu veiksmīgu klātesamību internetā, bez kuras tie riskē zaudēt “mūsdienīgus” klientus.

1.3. EESK ierosina stratēģiski nozīmīgā salā izveidot starpreģionālu skolu, par paraugu ņemot Erasmus programmu tūrisma nozarē nodarbinātajiem un tiem, kas iegūst apmācību šajos jautājumos.

1.4. Lai gan uzņēmumi, jo īpaši mazi uzņēmumi, ir ieguvēji, ja tiesību aktu skaits ir mazāks un tie ir kvalitatīvāki, būtu jāapsver iespēja Eiropas Komisijas dienestos izveidot īpašu administratīvu struktūru, piemēram, Tūrisma ģenerāldirektorātu, jo tūrisms veido 11-12 % no ES IKP, bet salās, piemēram, Maltā, tā īpatsvars sasniedz 25 % no IKP. EESK uzskata, ka šāda Komisijas pārziņā esoša tūrisma iestāde varētu pārstāvēt (salu) tūrisma nozares intereses ES iestāžu darbā un Kopienas politikās. EESK iepriekšējos atzinumos ir izteikusi priekšlikumu izveidot Eiropas tūrisma aģentūru, un Komiteja atkārto minēto priekšlikumu.

1.5. Salām salīdzinājumā ar kontinentālo daļu ir dabiski trūkumi, proti, attālums, apgrūtināta piekļuve un izolētība. EESK uzskata, ka būtu jānosaka labvēlīgs fiskālais režīms, ņemot vērā īpašos centienus sekmēt ieguldījumus, saglabāt un radīt darba vietas, pielāgot uzņēmumu darba laiku nolūkā mazināt sezonalitātes ietekmi.

1.6. Eiropas Savienībā piemērotā salu definīcija daudzos gadījumos ir neatbilstoša, un tāpēc risinājumi bieži vien kavējas. EESK iepriekšējos atzinumos (1) ir ierosinājusi grozīt minēto definīciju. Komiteja atkārtoti vērš uzmanību uz šo ierosinājumu.

1.7. Eiropas Savienība izstrādā jaunu pieeju reģionālās politikas jomā, proti, tā ir orientēta uz makroreģionālo sadarbību (piemēram, Baltijas jūras stratēģija – Donavas stratēģija). EESK pauž pārliecību, ka minētā pieeja ir interesanta un to neapšaubāmi var attiecināt arī uz salu grupām. Tādējādi, izstrādājot makroreģionālu stratēģiju Vidusjūras rietumu reģiona salām, varētu labāk risināt dažas problēmas, kas saistītas ar piekļuvi tām.

1.8. EESK atzinīgi vērtē un pilnībā atbalsta CALYPSO programmu sociālā tūrisma jomā. EESK uzskata, ka pēc sagatavošanās pasākumiem, kuri tika uzsākti 2009. gadā, programma būtu jāīsteno pilnībā. EESK ierosina iekļaut CALYPSO programmu turpmākajā makroreģionālajā stratēģijā, kas aptvertu Vidusjūras rietumu reģionu.

2. Ievads

2.1. Tūrisms dod nozīmīgu un aizvien lielāku ieguldījumu ekonomikas izaugsmē, un atsevišķos gadījumos tā īpatsvars var sasniegt līdz 70 % no salas IKP. Tas nodrošina vienu no labākajām ienākumu un nodarbinātības radīšanas iespējām. Lai gan Eiropas tirgus daļa pasaules tūrismā pakāpeniski samazinās, paredzams, ka tūristu skaits ES palielināsies. Tomēr izaugsmi tūrisma jomā nevar uzskatīt par pašsaprotamu; par to skaidri liecina 2008. un 2009. gada finanšu krīze.

2.2. Tradicionālā jūras un saules masu tūrisma vietā rodas jauni tūrisma veidi. Tie ietver inovatīvākus un “zaļāka”, individuāla un uz pieredzi orientēta tūrisma specializētus veidus. Turklāt augošais pieprasījums pēc tūrisma pakalpojumiem, kā arī demogrāfiskās pārmaiņas, piemēram, aizvien lielāks skaits vecāka gadagājuma ceļotāju, paātrina tūrisma produktu segmentāciju un jaunu tūrisma produktu izveidi, kuros iekļauti daudzi jauni pakalpojumi.

2.3. Inovācijas jautājums ir ļoti aktuāls gan ES ekonomikas politikā (saistībā ar Lisabonas stratēģiju un stratēģiju “ES 2020”), gan reģionālajā politikā, palielinoties valsts ieguldījumiem pētniecībā, izglītībā, apmācībā un visinovatīvāko nozaru atbalstā (piemēram, transportā, enerģētikā un videi nekaitīgā ražošanā). Iepriekš minētais attiecas arī uz pakalpojumiem, īpaši tādiem, kuru sniegšanai ir vajadzīgs attiecīgs zināšanu līmenis vai kvalifikācija; parasti tas attiecas arī uz vairumu tūrisma pakalpojumu (piemēram, viesu izmitināšana, ēdināšana, nekustamie īpašumi).

2.4. Mūsdienu tūrists vēlas saņemt vislabāko kvalitāti par viszemāko cenu. Tādēļ veiksmīgai salu tūrisma attīstībai ir vajadzīgs ne tikai izglītots personāls, bet arī darba devēju un viņu darbinieku vēlme iesaistīties mūžizglītības projektos, lai saglabātu augstus pakalpojumu standartus strauji mainīgajā pasaulē, kad ceļotājs ir kritiski vērtējošs un prasīgs. Viens no kvalitatīvu tūrisma pakalpojumu priekšnoteikumiem ir labi apmācītu un kvalificētu darbinieku nodrošināšana.

2.5. Pārmaiņas un inovācija tūrismā galvenokārt saistīta ar informācijas un komunikācijas tehnoloģijas (IKT) izmantošanu. IKT un interneta izplatība tūrisma nozarē dod iespēju klientiem tieši sazināties ar pakalpojumu sniedzējiem. Tāpēc nozarē kopumā varētu samazināties (darījumu) izmaksas, pakāpeniski izslēdzot starpniekus, piemēram, ceļojumu aģentus vai pat ceļojumu rīkotājus. Nozīmīgi jauninājumi masu tūrisma jomā, piemēram, zemo cenu aviolīniju rašanās, ir būtiski ietekmējuši tūrisma nozares izaugsmi un turpmāko attīstību.

2.6. Vēl aizvien saglabājas vairākas ar salām saistītas problēmas. Kopumā salas ir mazāk attīstītas nekā kontinentālā daļa. Turklāt uzņēmumi, kas tieši saistīti ar daudzām šīm jaunajām tehnoloģijām un procesiem, tos nekontrolē, neizstrādā un pat neuztur.

2.7. Salu iestādes pārskata šīs jaunās prakses ietekmi uz savu tūrisma politiku un pasākumiem. Galvenā uzmanība tiek pievērsta tam, lai nodrošinātu politikas un pasākumu atbalstu inovācijai un sekmētu jauninājumus, kas savukārt sniedz ieguldījumu salu tūrisma nozares turpmākajā attīstībā.

3. Inovācijas nepieciešamība.

3.1. Ņemot vērā mainīgo dinamiku sabiedrībā un atteikšanos no masu tūrisma ceļojumiem, ko organizēja 20. gadsimta ceļojumu rīkotāji, salu tūrisma jomā ir jāievieš jauninājumi un jāpielāgojas jaunajam modelim, lai tas veiksmīgi attīstītos. Inovācija ir saistīta ar cilvēkiem, kuri pašreiz darbojas tūrisma nozarē. Vienlaikus jāatzīmē, ka inovācija arī iznīcina paradumus, un cilvēki pretosies pārmaiņām, ja nesaskatīs tūlītējas priekšrocības.

3.2. Divdesmitā gadsimta otrajā pusē piedāvājums masu tūrisma tirgū noteica pieprasījumu. Tā kā pieejamo ceļa mērķu skaits palielinājās, tirgus tomēr tika piesātināts. Mūsdienās nestabilais pieprasījums kļuvis noteicošais tipiskā tirgū, kurā dominē patērētāji. Rezultātā cieš pakalpojumu sniedzēji. Tas rada jaunu problēmu, kuru var atrisināt ar inovatīvu un radošu domāšanu, attīstot daudzveidīgus tūrisma veidus, piemēram, medicīnisko tūrismu, zaļo un ekotūrismu, lauku tūrismu, dabas tūrismu u. c.

3.3. Turklāt pēdējos gados būtiski mainījies dzīvesveids. Tūrisma nozare saskaras ar sabiedrības novecošanu, un veselīgāki un turīgāki iedzīvotāji izvēlas biežāku un īsāku atvaļinājumu. Lielai daļai tūristu mainījusies attieksme, proti, viņi vairs nemeklē “zemākās pieejamās cenas”, bet vēlas saņemt “vislabāko kvalitāti par vislabāko cenu”. Klientu lojalitāte samazinās, un tūristi aizvien vairāk meklē ilgtspēju un autentiskumu, novēršoties no masu tūrisma. Salu tūrisma jomā neapšaubāmi ir jārisina jautājums par inovāciju, lai izdzīvotu šajos apstākļos.

4. Salu tūrisms un produktu inovācija.

4.1. Lielos tūrisma uzņēmumos inovācija ir regulāra, un lēmumu pieņemšanas procesā tā ir standarta sastāvdaļa. Lai nodrošinātos pret gadījumiem, kad negaidīti jauninājumi pārsteidz bez iepriekšējas sagatavošanās, mūsdienās uzņēmumi iekļauj inovāciju ikdienas plānošanā. Inovāciju tie vienkārši uzskata par papildu ražošanas faktoru.

4.2. Tomēr uz galamērķiem orientētiem maziem tūrisma uzņēmumiem ir ierobežotas iespējas pilnībā izmantot inovācijas priekšrocības. Galvenais ierobežojums ir saistīts ar darbinieku un līdzekļu trūkumu. MVU tūrisma nozarē galvenokārt nodarbojas ar pastāvīgo klientu ikdienas vajadzību apmierināšanu, un uzņēmumiem nav iespēju novirzīt līdzekļus pētniecībai un izstrādei.

4.3. Tūrisma nozarē pārsvarā darbojas MVU, jo īpaši salās. Lai izdzīvotu globālajā vidē, kurā aizvien pieaug konkurence, tūrisma uzņēmumiem, sevišķi mazajiem, būs jāpanāk apjomradīti ietaupījumi un jānodrošina kritiskā masa, lai samazinātu darījumu izmaksas, paaugstinātu ražīgumu un iegūtu ietekmi tirgū. Pārstrukturēšanas un sadarbības mehānismi palīdzēs uzņēmumiem pielāgoties pārmaiņām un paaugstināt konkurētspēju.

4.4. Tūrisma nozarē jāpiedāvā jauni produkti un pakalpojumi. Uz pieredzi balstīts tūrisms, ilgtspējīgs tūrisms un dabas/kultūras/vēsturiskā mantojuma tūrisms ir dažas no stratēģijām, kas mūsdienās ir tādu daudzu inovatīvu tūrisma produktu pamatā, kurus piedāvā daudzos galamērķos Eiropā. Salām būtu plašāk jāreklamē minētie produkti, jo tie ir saistīti ar salu identitāti.

4.5. Tūristu un apmeklēto vietu mijiedarbība ir uz pieredzi balstīta tūrisma pamatā. Tūristu vispārējā pieredze veidojas, īsi saskaroties ar daudziem dažādiem cilvēkiem, kas darbojas tūrisma nozarē.

4.6. Patērētāju plašāka apziņa vides jautājumos veicina tūrisma uzņēmumu jauninājumus un uzlabo to darbību vides jomā — tas attiecas gan uz tūristu un vides mijiedarbību, gan pašu uzņēmumu ietekmi uz vidi. Neapšaubāmi galvenie produkti, kas ir inovatīvi, saistīti ar īpašiem tūrisma veidiem, piemēram, ekotūrismu un piedzīvojumu tūrismu.

4.7. Kultūras tūrisms ir arī nozīmīga un augoša nozare, kas piesaista samērā pārtikušus un izglītotus apmeklētājus. Vairākās salās notiek izmaiņas kultūras pakalpojumu jomā un tiek attīsta inovācija, lai, izmantojot kultūru, palielinātu vērtību. Tās dažādo tūrisma sniegtās iespējas un pagarina uzturēšanās ilgumu, piemēram, uzlabojot ceļojuma kompleksos piedāvājumus un reklamējot pieejamos kultūras objektus un pasākumus.

4.8. Ja tūrismu harmoniski neiekļaus salu sabiedrībā un ieguvēji būs tikai atsevišķi iedzīvotāji, bet daudziem citiem tūrisms traucēs, šī nozare nebūs ilgtspējīga un harmoniska sociālās attīstības daļa. Lai nodrošinātu iedzīvotāju atbalstu salu tūrisma sabiedrībai, ir vajadzīga augšupēja plānošana un līdzdalība. Tūrisms var dot iespēju tuvināt salu iedzīvotājus, iesaistot viņus un palīdzot ikvienam saprast, ka tūrisms būtiski ietekmē dabiskās vides un pilsētvides uzlabošanu, teritorijas apsaimniekošanu un zemes izmantošanas plānošanu, sociālos pakalpojumus un kultūras mantojuma saglabāšanu (arhitektūra, amatniecība, tradicionālie ēdieni u. c.).

4.9. Var izrādīties, ka dažādi tūrisma veidi nav savstarpēji savietojami, jo īpaši nelielā salu vidē. Piemēram, attīstot tādu tirgus nišu kā vasaras valodu kursi studentiem, var izrādīties, ka to nav iespējams savienot ar vasaras piedāvājumu vecāka gadagājuma ceļotājiem, kad jauniešu trokšņainā uzvedība pēc nodarbībām rada neapmierinātību vecāka gadagājuma cilvēkos, kas vēlas klusumu. Arī šajā gadījumā iedzīvotājiem jāatbalsta salā izraudzītais konkrētais tūrisma veids (veidi), lai izvēle izrādītos veiksmīga.

4.10. Visbeidzot, tūrisms neattiecas vienīgi uz tiem, kuri strādā viesnīcās, restorānos vai aviolīnijās. Tūrismā ir iesaistītas vairākas citas jomas, kas līdzdarbojas ar tūrisma nozari, sākot no vietējā santehniķa līdz vietējam lauksaimniekam.

5. Salu tūrisma uzlabošana, izmantojot inovāciju.

5.1. Tūrisma nozare vienmēr ir bijusi ļoti proaktīva attiecībā uz jaunu tehnoloģiju, piemēram, globālās izplatīšanas sistēmu, izmantošanu. Nesenie sasniegumi telekomunikāciju jomā, tīklu izveide, datu bāzes, datu apstrāde un elektroniskā tirdzniecība sniedz tūrisma uzņēmumiem daudz jaunu iespēju. Minētie aspekti būtiski ietekmē tradicionālos tūrisma uzņēmējdarbības modeļus. Platjoslas interneta piekļuves izmantošana un informācijas un komunikācijas tehnoloģija (IKT) ir faktori, kas tūrisma pakalpojumiem un produktiem pievieno vērtību, kā arī sekmē nozares tīklu un klasteru veidošanos. Problēmas rada platjoslas tehnoloģijas neesamība un īpašu zināšanu un prasmju trūkums, lai pilnībā varētu izmantot IKT priekšrocības. Lai novērstu šādus trūkumus, būtu jāparedz īpaša apmācība salu iedzīvotājiem.

5.2. Patērētāji aizvien iepazīstas ar IKT iespējām, lai rezervētu tūrisma braucienus. Eiropas Savienībā 2/3 tūristu, kas plāno ceļojumus, tos rezervē internetā, un vairāk nekā 50 % pērk ceļojumus tiešsaistē. Viņi meklē elastīgus un viegli pieejamus produktus un vēlas sazināties tieši ar tūrisma produktu veidotājiem. Lai izmantotu šo IKT attīstību, nozares uzņēmējiem ir jāpārstrukturē viss tirdzniecības process. Interneta tehnoloģija gan uzņēmumiem, gan individuāliem patērētājiem piedāvā lielas iespējas tiešsaistes pakalpojumu jomā.

5.3. Izaugsmes un ražošanas nepilnības negatīvi ietekmē daudzas Eiropas salas ar senām tūrisma tradīcijām. Tūrisma nozarei šeit ir jāsaskaras ar ļoti lielu konkurences spiedienu. Liberalizētajā globālajā tūrisma tirgū salas sacenšas ar jauniem tūrisma galamērķiem, kuri var gūt labumu, izmantojot neskartus vai ļoti maz izmantotus resursus, un kuriem ir ļoti labvēlīgi saimnieciskie apstākļi, tostarp zems atalgojums, dažādi valsts atbalsta veidi un valūtas ar zemu vērtību.

5.4. Tāpat kā visās pakalpojumu nozarēs pakalpojumu piedāvājuma kvalitāte salu tūrismā ir ļoti atkarīga no nozarē strādājošo darba kvalitātes un cilvēkiem. Labi darba apstākļi ir saistīti ar labu pakalpojumu līmeni.

5.5. Eiropas salu tūrismā, kurā galvenokārt darbojas MVU un ko raksturo augsts darbietilpīgums, ir ražīguma problēma tā sadrumstalotības dēļ. Samazinātais ražīgums apgrūtina salu tūrisma konkurētspēju. Tas atspoguļojas cenā.

5.6. Sezonalitāte reāli ietekmē nodarbinātības stabilitāti un padara darbu tūrisma nozarē mazāk pievilcīgu. Tādēļ būtu jāsekmē speciāli līgumi, kas garantē stabilu nodarbinātību sezonas darba ņēmējiem, lai viņiem būtu nodrošinātas tādas pašas darba un sociālās tiesības kā pastāvīgiem strādājošajiem. EESK jau agrāk ir izvirzījusi šo jautājumu (2).

5.6.1. Salu tūrisma sekmēšanai un inovācijai vajadzēs izmainītas un aktualizētas darba attiecības, jo īpaši tādās jomās kā apmācība, profesionālās izaugsmes veicināšana, profesionālā nodarbinātība, darbdienas, darba laiks un darba apstākļi, sociālo partneru sociālā dialoga un sarunu par darba koplīguma slēgšanu ietvaros.

5.7. Lai piekļūtu salām, jo īpaši mūsdienu dinamiskajā pasaulē, galvenokārt tiek izmantots gaisa transports. Ceļošana pa jūru ne vienmēr ir konkurētspējīga alternatīva. Lai izmantotu šo transporta veidu, ir vajadzīga labi attīstīta infrastruktūra uz sauszemes, kas saistīta ar uzticamu jūras transporta tīklu. Jūras transports pēc būtības ir ļoti atkarīgs no laika apstākļiem.

6. Politikas instrumenti salu tūrisma mārketinga inovācijai.

6.1. Par salu tūrismu atbildīgajām iestādēm jārisina šāds sarežģīts uzdevums: proti, tām ir jānosaka, kā visefektīvāk izstrādāt un īstenot atbilstošus politikas instrumentus, lai atbalstītu tūrisma inovāciju, neiejaucoties tirgus dinamikā. Laba prakse nozīmētu to, ka valdības pieļauj iespējami plašāku tirgus darbību un iejaucas vienīgi gadījumā, kad parādās tirgus nepilnības.

6.2. Salās pārdomāti jālīdzsvaro potenciāli pretrunīgās pušu intereses — tas attiecas uz uzņēmumiem, kas cenšas attīstīties, tūristiem-patērētājiem, kuri meklē atpūtas iespējas, un vides aktīvistiem, kas cenšas aizsargāt dabu. Saistībā ar pilsētvides plānošanu galvenais jautājums ir šāds: kas pieņem lēmumu par celtniecības projektu atļaušanu? Pastāv iespējamas pretrunas starp vietējām padomēm, kuru darbību varētu virzīt vietējo uzņēmēju intereses, un reģionālajām vai centrālajām iestādēm, kas vēlas plašāku redzējumu un vēlas ierobežot neapstādināmu izaugsmi ekoloģiski jutīgos reģionos.

6.3. Valdībām būtu jāļauj inovatīviem uzņēmumiem panākt apjomradītus ietaupījumus un meklēt inovatīvus risinājumus, izmantojot sadarbības apvienības un citus tīklu veidus. Lai tūrismā sekmētu inovāciju, visveiksmīgākais un daudzsološākais instruments ir sadarbība, apvienības un/vai tīkli tādās jomās kā tehnoloģija, tirdzniecība, izplatīšana un cilvēkresursu kopīga izmantošana. Līdz šim sadarbība tūrismā nav bijusi pietiekama, jo īpaši MVU vidū. Šajā sakarā valdībām būtu jāatbalsta inovatīva tūrisma politika, kas sekmē saskaņotību un sinerģiju.

6.4. Tūrisma jautājumu risināšana nav iedomājama bez telpas dimensijas iekļaušanas. Pirmām kārtam tā ir tūrisma objektu pārvēršana par plaša patēriņa precēm un to reklamēšana. Tūrisma objekti ir tūrisma pakalpojumu pamatā. Tie rada tūrisma tirgū piedāvātos galamērķus. Apmeklētāji izraugās galamērķus, kas šķiet visnozīmīgākie, un preces, par kurām viņi vēlas maksāt. Viņu vēlme maksāt palielinās līdz ar galamērķa vienreizīgumu. Lielākoties tas ir sabiedrības īpašums vai kopīgi resursi, piemēram, aizsargātas ainavas, vai lauksaimnieciskai izmantošanai paredzēta zeme, kas salu iedzīvotājiem ir jāaizsargā un jāpārvalda, lai to nenolietotu vai neiznīcinātu.

6.5. Vietējie tūrisma objekti un inovatīvi pakalpojumi ir faktori, kas ir galamērķu atšķirīgo iezīmju pamatā. Tomēr šīs atšķirīgās iezīmes vienlaikus ierobežo inovācijas iespējas, jo jauninājumus nevar radīt neatkarīgi no galamērķa īpatnībām. Piemēram, piejūras kūrortu nevar pārveidot par kalnu atpūtas centru. Valsts, kurā ir daudz tūrisma objektu, tomēr var izmainīt savu stāvokli tirgū.

6.6. Masu tūrisms, kas ir balstīts uz sauli, jūru un McDonalds, ilgtermiņā nebūt nav labākais salu tūrisma veids. Piemēri Skotijā liecina, ka neliela apjoma, specializēti salu tūrisma veidi var būt ļoti veiksmīgi. Kas der vienam, nav piemērots citam, un ir ļoti svarīgi to atcerēties, izstrādājot salu tūrisma stratēģiju. Kas ir visnotaļ piemērots nelielai Vidusjūras salai, var izrādīties nepiemērots ļoti mazai salai, kura atrodas pie Apvienotās Karalistes, Īrijas vai Zviedrijas krastiem.

6.7. Galamērķu apmeklētība ir atkarīga no daudziem neatkarīgiem faktoriem. Tie iekļauj atrašanās vietu un sākotnējā tirgus potenciālu, kā arī pieejamību transporta izmaksu un laika ziņā. Minētos rādītājus var ietekmēt vienīgi publiskais sektors, izmantojot tādus mehānismus kā, piemēram, sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības vai teritoriālās vienotības sistēmas. Turklāt tie lielā mērā ietekmē produkta inovācijas veidu. Tādēļ vietējā uzņēmēja uzdevums ir līdz ar jauniem produktiem radīt papildu vērtību klientam.

6.8. Šobrīd Eiropas Savienībā aktuāls temats ir vides ilgtspēja; tas aptver centienus izstrādāt lietderīgus mehānismus ar tūrismu saistīto emisiju samazināšanai un daudz vispārīgāko jautājumu par vides ilgtspēju kā svarīgu tūrisma nozares konkurētspējas veicinātāju.

6.9. Piemēram, kas kavē salu iedzīvotājus labiekārtot pludmales vai popularizēt savu kultūras mantojumu? Kādēļ ir norādīti tikai daži tūrisma kūrorti, ja visa sala var kļūt par tūristu piesaistes objektu? Kādēļ ir tik daudz tūristu noteiktā laikā un tik īsas tūrisma sezonas, ja citviet tūristi ierodas visu gadu? Tiek reklamētas tikai pāris vietas, bet varētu reklamēt visus ciematus un pilsētas. Katras pilsētas un ciema iedzīvotājiem būtu jāiemācās būt lepniem par savu dzimto pilsētu un ciemu, un tikai tādā gadījumā viņi var aizsargāt savu kultūras mantojumu un savus produktus un no tiem gūt ienākumus.

6.10. Palielinoties tūristu pieplūdumam salās, iestādēm būs jāiegulda vēl vairāk līdzekļu, lai apmeklētajās salās aizsargātu sanitāro kvalitāti, nodrošinot kvalitatīvu dzeramo ūdeni (un ūdeni peldvietās), atkritumu rūpīgu apstrādi, ilgtspējīgu enerģiju un drošu pārtikas piegādi.

6.11. Ir ļoti svarīgi veidot apziņu par konkurētspēju, jo salu iedzīvotājiem ir jārūpējas par to, lai konkurētspēja kļūtu par ļoti nozīmīgu viņu darbības aspektu. Valdība viena pati to nevar izdarīt. Ir jāiesaistās darba ņēmējiem, uzņēmējiem, kā arī pārvaldes un administratīvajām iestādēm.

6.12. Praksē pastāv šādi trīs ietekmīgi un izšķiroši faktori:

— pirmkārt, valdības struktūru iesaistīšanās tādu jautājumu risināšanā kā, piemēram, veselības aizsardzība un vides ilgtspēja;

— otrkārt, privāto uzņēmumu iesaistīšanās, piemēram, sauszemes transporta, gaisa transporta un IKT infrastruktūras jomā; un

— treškārt, kultūras elementi, ņemot vērā katras valsts kultūras bagātības.

6.12.1. Valdība būtiski ietekmē pirmo minēto faktoru. Ja salā netiek ievērots vides ilgtspējas aspekts, tā vienkārši nav pietiekami laba. Tas norāda, cik pareiza ir vides un kultūras aktīvistu grupu rīcība, uzsverot, ka jāturpina izpratnes veidošana par salu kultūras mantojumu, un steidzami vairāk jāiegulda tā aizsardzībā.

6.12.2. Jāīsteno daudzi pasākumi arī saistībā ar tūrisma infrastruktūru. Ja tā nav pietiekami attīstīta, var rasties stimuls rīcībai, kā arī stimuls izmantot iespēju ieguldīt vairāk. Recesijas periods ir piemērots laiks, lai pārskatītu infrastruktūru un novirzītu vairāk līdzekļu tās modernizēšanai. Salās šobrīd ir jāveic uzlabojumi un jāmeklē jaunas tirgus nišas, izmantojot jaunus privātos un publiskos ieguldījumus. Valdībai ir jānodrošina, lai privātajam sektoram būtu plašākas iespējas piekļūt finansējumam, un bankas sniegtu lielāku atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem. Tiem pilnībā ir jāizmanto visi līdzekļi, kas pieejami ES stimulējošo pasākumu ietvaros. Vēl svarīgāk ir tas, lai valsts iestādes neuzspiestu nepiemērotus noteikumus privātajam sektoram, un uzņēmējiem nebūtu jāšķiras no līdzekļiem, kas ir pieejami ieguldījumiem.

6.12.3. Salu tūrismam ir arī negatīvā puse, proti, ēnu ekonomika, kas dod papildu ienākumus salu iedzīvotājiem, bet negatīvi ietekmē nodarbinātību un darba apstākļus. Ņemot vērā tādu faktoru kā otrā dzīvesvieta, palielinās cenas salu iedzīvotājiem, vienlaikus radot arī ienākumus. Turklāt jāņem vērā arī infrastruktūras pārslodze attiecībā uz ūdeni, atkritumiem un enerģiju, jo sezonas galvenajos mēnešos tūristu skaits 20 reizes pārsniedz vietējo iedzīvotāju skaitu.

6.13. Ēnu ekonomika rodas un saglabājas tāpēc, ka pieprasījumā pēc darbaspēka ir sezonālas svārstības. Nepareiza, pat ļaunprātīga studentu darba izmantošana vai nelegālā nodarbinātība negatīvi ietekmē gan tos, kuri strādā legāli, gan nelegālos darba ņēmējus, jo samazinās atalgojuma apjoms.

Tūrisma nozarē nelegāli strādājošo īpatsvars var būt samērā liels. Dažās valstīs vairāk nekā puse no visiem nodarbinātajiem strādā nelegāli.

6.13.1. Rietumu valstīs, ieskaitot salas, tūrisma nozarē aizvien plašāk tiek izmatots lēts un mobils darbaspēks no jaunajām dalībvalstīm, piemēram, no Polijas, Bulgārijas un Rumānijas. Saskaņā ar ES tiesību aktiem par darbaspēka brīvu kustību tā ir pastāvīga tendence, un uzņēmējiem un darba ņēmējiem jārisina jautājums par to, kā viņi var uz to reaģēt. Ir jānodrošina uzņēmumu konkurētspēja, vienlaikus nodrošinot līdztiesību un pārliecinoties, ka tiek ievēroti atbilstīgi darba apstākļi un darba ņēmēji netiek ekspluatēti.

6.14. Tādēļ salu tūrisma nozarē ir vajadzīga pārdomāta pieeja. Tūrisms ir ļoti nozīmīgs salu iedzīvotājiem un MVU. Ir pienācis laiks rīkoties. Salu iedzīvotājiem ir jāizvērtē sava konkurētspēja. Vispirms ir jārisina steidzamas īstermiņa problēmas. Lai saglabātos tūrisma ilgtspēja un tas būtu ekonomikas izaugsmes nozīmīgs virzītājspēks, ir jāīsteno efektīvi vidēja termiņa un ilgtermiņa pasākumi.

7. Veicināt tūrisma uzņēmumu un galamērķu organizatoriskās inovācijas tīklus.

7.1. Vairākas tūrisma nozares jomas, piemēram, aviolīnijas, viesnīcu ķēdes, ceļojumu rīkotāji vai automobiļu nomas aģentūras, ir ļoti koncentrētas un bieži vien darbojas pasaules mērogā. Savukārt salās tūrisma nozarē vēl aizvien lielākoties darbojas MVU. Lai izdzīvotu saskarsmē ar šādiem pasaules līmeņa konkurentiem, salu tūrisma uzņēmumiem būtu jācenšas iesaistīties konstruktīvā, nevis destruktīvā konkurencē. Konstruktīva konkurence palielina pieejamo tirgu, paplašina produktu klāstu un sekmē veiksmīgu produktu diferenciāciju un pasaules līmeņa produktu inovāciju, savukārt destruktīvas konkurences apstākļos uzņēmumi konkurē par vienu un to pašu tirgu, tādējādi izraisot produktu konverģenci un cenu karus. Tāpēc uzņēmējiem, kuri darbojas tūrisma jomā, ir jāzina, kā sekmīgāk sadarboties, lai konkurence būtu konstruktīva.

7.2. Salu tūrismā iesaistītie uzņēmēji, jo īpaši mazie uzņēmēji, asāk izjūt partneru konkurenci nekā apzinās ieguvumus, kas rodas, kopīgi darbojoties. Tūrisma pasaulē var diferencēt ģeogrāfiskus tīklus/klasterus un uz noteiktu darbību vērstus tīklus/klasterus, piemēram, ekotūrisms, vīna un lauku tūrisms u. c. Tīkli/klasteri var ievērojami sekmēt ceļojumu organizatoru inovācijas spējas, piemēram, samazinot eksperimentālās izmaksas, palielinot atpazīstamību un uzlabojot spēju reaģēt uz mainīgo pieprasījumu. Tāpat kā citās pakalpojumu nozarēs, inovācija tūrisma nozarē galvenokārt balstās uz tīkliem un sadarbību.

7.3. Sadarbība starp politiķiem un darba devēju un arodbiedrību organizācijām, kā arī to struktūru, fondu un apvienību iesaiste, kas darbojas tūrisma nozarē, ir vēl viens svarīgs faktors, kurš sekmē salu tūrisma nozares pastāvīgu izaugsmi. Kaut gan galvenā loma tīklu veidošanā ir uzņēmējdarbības sektoram, vietējās pašvaldības ir atbildīgas par tādas infrastruktūras attīstību, kas rada labākas sadarbības iespējas un veicina tirgu tīklu attīstību.

Briselē, 2010. gada 15. jūlijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Mario SEPI

(1) “Labāka integrācija iekšējā tirgū kā galvenais faktors kohēzijas un izaugsmes nodrošināšanai salās”, OV C 27, 3.02.2009., 123. lpp.

(2) Skat. EESK atzinumu par tematu “Sociāli ilgtspējīgs tūrisms ikvienam”, OV C 32, 5.2.2004., 1. lpp.