Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei - Paplašināšanās stratēģija un galvenie uzdevumi 2006. -2007. gadam Ar pievienoto īpašo ziņojumu par ES spēju integrēt jaunas dalībvalstis {SEC(2006) 1383} {SEC(2006) 1384} {SEC(2006) 1385} {SEC(2006) 1386} {SEC(2006) 1387} {SEC(2006) 1388} {SEC(2006) 1389} {SEC(2006) 1390} /* COM/2006/0649 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 8.11.2006 COM(2006) 649 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Paplašināšanās stratēģija un galvenie uzdevumi 2006. -2007. gadam Ar pievienoto īpašo ziņojumu par ES spēju integrēt jaunas dalībvalstis {SEC(2006) 1383}{SEC(2006) 1384}{SEC(2006) 1385}{SEC(2006) 1386}{SEC(2006) 1387}{SEC(2006) 1388}{SEC(2006) 1389}{SEC(2006) 1390} KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Paplašināšanās stratēģija un galvenie uzdevumi 2006. -2007. gadam Ar pievienoto īpašo ziņojumu par ES spēju integrēt jaunas dalībvalstis 1. IEVADS Paplašināšanās ir bijusi ES attīstības uzmanības centrā jau vairākus gadu desmitus. Eiropas integrācijas būtība ir novērst Eiropas sadalītību un veicināt mierīgu kontinenta apvienošanos. Politiski ES paplašināšanās ir palīdzējusi reaģēt uz tādām nozīmīgām pārmaiņām kā diktatūru krišana un komunisma sabrukums. Tā ir konsolidējusi demokrātiju, cilvēktiesības un stabilitāti visā kontinentā. Paplašināšanās atspoguļo ES kā diplomātiska spēka ( soft power ) būtību, kas ar savu spēju pārliecināt un iesaistīt ir sasniegusi daudz vairāk nekā ar citiem līdzekļiem. Ekonomiski paplašināšanās ir palīdzējusi uzlabot labklājību un konkurētspēju, ļaujot paplašinātajai Eiropas Savienībai labāk reaģēt uz globalizācijas izaicinājumiem. Kopumā tas ir devis Eiropai tiešus ieguvumus. Paplašināšanās ir palielinājusi ES nozīmi pasaulē un padarījusi to par spēcīgāku starptautisko spēlētāju. Bulgārijas un Rumānijas pievienošanās 2007. gada 1. janvārī noslēgs ES piekto paplašināšanās kārtu pēc desmit jauno dalībvalstu pievienošanās ES 2004. gada maijā. Rūpīgs sagatavošanās darbs ir palīdzējis nodrošināt šo valstu vienmērīgu integrāciju ES iestādēs un politikas jomās. Desmit jaunās dalībvalstis ir nodrošinājušas teicamu atbilstību ES tiesību aktiem un ir devušas ievērojamu ieguldījumu ES iestāžu darbā. Tās ir uzlabojušas ekonomiskās darbības, tirdzniecības un ieguldījumu līmeni un ir sasniegušas augstus ekonomiskā pieauguma tempus. Šobrīd paplašināšanās darba kārtībā ir Rietumbalkānu valstis un Turcija. Šīm valstīm ir dota iespēja kļūt par ES dalībvalstīm, tiklīdz tās būs izpildījušas vajadzīgos nosacījumus. Šīs valstis atrodas dažādās attīstības stadijās ceļā uz dalību ES. Horvātija un Turcija risina sarunas par pievienošanos. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika kļuva par kandidātvalsti 2005. gada decembrī. Pārējās Rietumbalkānu valstis ir panākušas zināmu progresu ceļā uz vienoto Eiropu nākotnē. ES paplašināšanās darba kārtībā ir vairāki galvenie uzdevumi 2006.-2007. gadam. Šie uzdevumi pamatā ir vērsti uz pievienošanās sarunām ar Turciju, jautājumu par Kosovas turpmāko statusu, attiecībām ar Serbiju un Bosnijas un Hercegovinas arvien plašāku iesaistīšanos pašpārvaldē. Šie jautājumi paši par sevi ir ļoti svarīgi un skar ģeopolitiskos jautājumus, kas ietekmē Eiropas drošību un stabilitāti kopumā. Ceļš uz dalību ir vērtīgs pats par sevi – pat tad, ja līdz pievienošanās brīdim ir vēl daudzi gadi. Tā kā šis ceļš ir saistīts ar daudzām problēmām, ES ir jāturpina aktīvi līdzdarboties šajā procesā. Pirmspievienošanās stratēģija un sarunas ar kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm jāīsteno ar vislielāko rūpību, pilnībā ievērojot saskaņotos nosacījumus. Sākot ar 2007. gada janvāri, ES sniegs finansiālu atbalstu, izmantojot jaunizveidoto pirmspievienošanās palīdzības instrumentu. Šis finansiālais atbalsts tiks vērsts uz prioritātēm, ko nosaka pievienošanās partnerības un Eiropas partnerības. ES paplašināšanās ir vēsturisks projekts, kura pamatā ir vienotas Eiropas perspektīva un tās loma pasaulē. Šajā projektā pēc iespējas vairāk jāiesaista Eiropas tautas un jāgūst to atbalsts, lai nodrošinātu pilnīgu demokrātisko leģitimitāti. Galvenos lēmumus saistībā ar valsts pievienošanos ES pieņem katras dalībvalsts un Eiropas Savienības demokrātiski vēlētas institūcijas. Dalībvalstīm ir jārāda priekšzīme, skaidrojot, kāpēc tās uzskata, ka paplašināšanās ir ES interesēs. Komisija ir gatava uzlabot objektīvas informācijas plūsmu lietotājdraudzīgā veidā un strādāt kopā ar dalībvalstīm un Eiropas Parlamentu, lai nodrošinātu efektīvāku saziņu ar sabiedrību paplašināšanās jautājumos. Eiropadome 2006. gada decembra sanāksmes laikā organizēs debates par paplašināšanos. Padome 2005. gada decembra secinājumos atzīmēja, ka Komisijas pagājušajā gadā iesniegtā stratēģija ir labs pamats 2006. gada debatēm par paplašināšanos. Šī stratēģija akcentē, ka rūpīgi pārvaldīts paplašināšanās process var paplašināt un padziļināt Eiropas integrāciju. Tās pamatā ir trīs pamatprincipi: esošo saistību konsolidācija attiecībā pret valstīm, kas iesaistītas paplašināšanās procesā, taisnīgu un stingru nosacījumu piemērošana un pastiprināta saziņa ar sabiedrību paplašināšanās jautājumos. ES ir nopietni pievērsusies jautājumam par paplašināšanās tempu. Lai izvairītos no pārmērīgām saistībām, ES pilda pašreizējās saistības, ko tā uzņēmusies attiecībā pret valstīm, kas jau ir iesaistītas šajā procesā, un ir piesardzīga pret jaunu saistību uzņemšanos. Stingrus nosacījumus piemēro visām kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm. Jauni pasākumi pievienošanās procesā ir atkarīgi no katras valsts sasniegumiem politisko un ekonomisko reformu jomā. Tā kā pievienošanās process ir ilgtermiņa process, jārada stimuls valstīm turpināt reformas. ES ir jāuzlabo arī šā procesa caurskatāmība. Reformas ES iestādēs jāveic atbilstoši Eiropadomes 2006. gada jūnija sanāksmes secinājumiem. Līdz brīdim, kad nākamā jaunā dalībvalsts būs gatava pievienoties ES, jārod jauns institucionālais risinājums. ES finansējums ir vēl viens svarīgs jautājums. ES spēja uzņemt jaunas dalībvalstis, saglabājot integrācijas tempu, nākotnē būs vēl svarīgāka nekā šodien. Šim dokumentam pievienotajā Komisijas īpašajā ziņojumā izklāstīta pieeja, kas izvēlēta, lai nodrošinātu to, ka ES spēj saglabāt spēju efektīvi darboties, risinot paplašināšanās darba kārtībā esošos jautājumus, lai nodrošinātu nākamajos gados paredzēto uzdevumu izpildi. Paplašināšanās procesā nav iesaistītas visas Eiropas valstis. ES ir nodibinājusi dažāda veida draudzīgas attiecības arī ar citām valstīm, tostarp ar valstīm Eiropas ekonomikas zonā, divpusējus sakarus ar Šveici, un ir izveidojusi Eiropas kaimiņattiecību politiku un stratēģisku partnerību ar Krieviju. Eiropas kaimiņattiecību politikas mērķis ir veicināt labklājību, stabilitāti un labu pārvaldību ES kaimiņvalstīs, pamatojoties uz ciešākām politiskajām attiecībām un ekonomisko integrāciju. Tuvāko mēnešu laikā Komisija iesniegs priekšlikumus par kaimiņattiecību politikas pastiprināšanu. Pamatojoties uz ES pašreizējo stratēģiju, šajā dokumentā galvenajos vilcienos aprakstīta pieeja, kuras mērķis ir izmantot pieredzi, kas gūta piektās paplašināšanās kārtas laikā, sniegt atbalstu valstīm, kas ir ceļā uz dalību ES, veicināt sabiedrības atbalstu paplašināšanās nākamajām kārtām, risināt paplašināšanās problēmas un nodrošināt ES integrācijas spēju. Tas ir pamats jaunai vienprātībai paplašināšanās jautājumos. 2. PIEKTā PAPLAšINāšANāS KāRTA Paplašināšanās kā viena no ES visefektīvākajām politikas jomām ir pierādījusi tās nezūdošo vērtību, veiksmīgi sekmējot mieru, stabilitāti un demokrātisku attīstību visā kontinentā. Desmit dalībvalstis, kas pievienojās ES 2004. gadā, ir turpinājušas vienmērīgi integrēties ES iestādēs un politikas jomās. Kopumā jauno dalībvalstu demokrātiskās politiskās sistēmas darbojas labi. Tās ir nodrošinājušas teicamu atbilstību ES tiesību aktiem un ir devušas ievērojamu ieguldījumu ES iestāžu darbā. ES iestādes joprojām darbojas efektīvi. Paplašināšanās ir palielinājusi Eiropas lomu starptautiski politiskajā un ekonomiskajā dzīvē un ir uzlabojusi ES prasmi vest sarunas dažādos forumos. Tā ir bagātinājusi arī Eiropas Savienības kultūras mantojumu. Paplašināšanās ir ne tikai palielinājusi drošību un stabilitāti Eiropā, bet devusi arī ekonomiskos ieguvumus. Jaunās dalībvalstis ātri panāk vecās dalībvalstis. Vecajām dalībvalstīm savukārt ir pavērušās jaunas tirdzniecības un ieguldījumu iespējas. Paplašināšanās ir visas ES ekonomikas kopējais ieguvums, kas ir palīdzējis tikt galā ar globalizācijas radītajām problēmām[1]. Šo pozitīvo tendenci nostiprinās jauno dalībvalstu, sākot ar Slovēniju 2007. gada 1. janvārī, turpinātais euro ieviešanas process. Paplašinātā Eiropas Savienība ietver sevī efektīvāku darba dalīšanu, uzlabojot ES iespējas konkurēt pasaules mērogā. Pēdējā paplašināšanās kārta kopumā ir darbojusies kā katalizators, veicinot ekonomisko izaugsmi un modernizāciju ES. To skaidri rāda arī vairāki nesen veiktie pētījumi. Piemēram, pēc desmit jauno dalībvalstu pievienošanās konkrēti ieguvumi vērojami trijās dalībvalstīs, kas ieviesa brīvu darba kustību. Ir pieaudzis to nacionālais ienākums un nodokļu ieņēmumi, un ir samazinājies ēnu ekonomikas apjoms. Jauno dalībvalstu darbaspēks ir palīdzējis novērst kvalificēta darbaspēka trūkumu darba tirgū un ir spējis labi pielāgoties jaunajai kultūrvidei[2]. Ņemot vērā šo pieredzi, vēl piecas dalībvalstis atvēra savu darba tirgu pilnībā, bet divas – daļēji[3]. Bulgārijas un Rumānijas gatavošanās dalībai ES ir turpinājusies saskaņā ar stingriem nosacījumiem un pilnu ES atbalstu. Pievienošanās sarunu gaitā abas valstis īstenoja reformas ar tālejošām sekām. Taču Komisijas 2005. gada oktobra, 2006. gada maija un 2006. gada septembra pārraudzības ziņojumos minētas vairākas īpaši svarīgas jomas, kurās veicami papildpasākumi. Pateicoties gūtajiem panākumiem, Bulgārija un Rumānija 2007. gada 1. janvārī varēs uzņemties dalības tiesības un pienākumus. Septembra ziņojumā noteikti stingri nosacījumi, kas jāievēro, lai reformu īstenošanas gaitā šajās valstīs nodrošinātu nepārtrauktu progresu pirms un pēc pievienošanās. Tajā pievērsta uzmanība arī acquis un Pievienošanās līguma noteikumiem, lai nodrošinātu ES politikas un iestāžu efektīvas darbības nepārtrauktību. Vajadzības gadījumā Komisija nekavējoties izmantos šos mehānismus. Bulgārijas un Rumānijas pievienošanās rāda valstīm, kas vēl tikai sāk gatavoties dalībai ES, ka to galamērķis ir sasniedzams. Tā dod iespēju izmantot šo pieredzi, ko tagad iekļaus pirmspievienošanās stratēģijā. Tādējādi ir skaidrs, ka tādi jautājumi kā tiesu reforma un cīņa pret korupciju un organizēto noziedzību jārisina jau sākuma stadijā. Komisija, piemēram, veicina labāku izpratni par to, kā vislabāk nodrošināt tiesu varas neatkarību, objektivitāti un efektivitāti un novērst korupciju. Turklāt Komisija uzsver, ka jāturpina iesāktās reformas valsts pārvaldē. Atbildīgs un efektīvs civildienests, kas ievēro profesionālās karjeras attīstības kritērijus, ļauj valstij efektīvi sagatavoties iestājai ES un pēc tam pilnvērtīgi darboties kā dalībvalstij. Tas ir visas valsts interesēs. Kopumā ES piektā paplašināšanās kārta vērtējama kā ievērojams panākums. Tās devums būs jūtams vēl daudzus gadus. Vairāk nekā 100 miljoni jauno ES pilsoņu ar pieaugošiem ienākumiem palīdzēs Eiropas ekonomikas virzībai. Paplašināšanās ir nodrošinājusi augstākus demokrātijas standartus un likuma varu ES. Tā nostiprināja visu ES pilsoņu drošību un uzlaboja Eiropas Savienības labklājību. 3. PAPLAšINāšANāS PROCESS Šobrīd ES paplašināšanās politikas pamatā ir trīs pamatprincipi: saistību konsolidācija, nosacītība un saziņa. ES paplašināšanās darba kārtības konsolidācija nozīmē to, ka Eiropas Savienība ir piesardzīga pret jaunu saistību uzņemšanos un pilda pašreizējās saistības, ko tā uzņēmusies attiecībā pret valstīm, kas jau ir iesaistītas paplašināšanās procesā. ES ir sākusi pievienošanās sarunas ar Turciju un Horvātiju un ir piedāvājusi arī citām Rietumbalkānu valstīm iespēju nākotnē pievienoties ES. Šīs saistības ir spēcīgs stimuls valstīm turpināt reformas. Visām kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm piemēro stingrus, bet taisnīgus nosacījumus. Katrs solis uz priekšu ir atkarīgs no katras valsts gūtā progresa vajadzīgo nosacījumu izpildē pievienošanās procesa katrā stadijā. Šī pieeja palīdz konsolidēt reformas un gatavot jaunās dalībvalstis pienākumu izpildei pēc pievienošanās ES. Lai paplašināšanās būtu sekmīga, ES jānodrošina pilsoņu atbalsts. Dalībvalstīm ir jārāda priekšzīme, nodrošinot efektīvu saziņu paplašināšanās procesa jautājumos un jo īpaši iepazīstinot ar ieguvumiem, ko paplašināšanās dod ES pilsoņiem. Demokrātiskā leģitimitāte joprojām ir ES pievienošanās procesa būtisks elements. 3.1. Pievienošanās sarunas Saskaņā ar dalībvalstu vienprātīgu lēmumu pievienošanās sarunas ar Horvātiju un Turciju sākās 2005. gada oktobrī, veicinot politiskās un ekonomiskās reformas šajās valstīs un labas attiecības ar kaimiņvalstīm. Šīs sarunas notiek, pamatojoties uz skaidriem un stingriem sarunu noteikumiem, par kuriem panākta vienprātīga vienošanās ar Padomi. Sarunu gaita ir atkarīga no reformu gaitas. Pievienošanās sarunu laikā ir noteikta kārtība, kādā kandidātvalstis apņemas piemērot ES tiesību aktu un politikas jomu kopumu, kas pazīstams kā acquis . Valstīm ir jāpieņem un jāīsteno acquis un jāievēro Līgumu politiskie mērķi. Sarunas ļaus kandidātvalstīm un ES vienoties par pasākumiem, kas varētu būt vajadzīgi integrācijas sekmēšanai. Katra valsts tiek vērtēta atsevišķi: sarunas dod valstīm iespēju pierādīt, ka tās var pabeigt vajadzīgās reformas un izpildīt visas prasības, kas izvirzītas dalībai ES. Sarunu norise ir strukturēta. No 2005. gada oktobra tiesību aktu atbilstības izvērtēšanas process ir pulcinājis kopā simtiem ekspertu no Turcijas, Horvātijas un Komisijas, lai skaidrotu acquis , novērtētu valstu atbilstības līmeni un izskatītu īstenošanas plānus. Tikko ir noslēdzies tiesību aktu atbilstības izvērtēšanas process visām acquis sadaļām. Pēc tam, kad sadaļas atbilstība ir izvērtēta, dalībvalstis pēc Komisijas ieteikuma pieņem lēmumu par sadaļas atvēršanu sarunām vai kritērijiem, kas kandidātvalstij jāizpilda, pirms var sākt sarunas. Uzsākot sarunas, Eiropas Savienība iesniedz savu kopējo nostāju, tostarp kritērijus, kas nosaka, kādos gadījumos sadaļu uz laiku var slēgt. Kritēriji ir jauns līdzeklis, kas ieviests, pamatojoties uz piektās paplašināšanās kārtas laikā gūto pieredzi. To mērķis ir uzlabot sarunu kvalitāti, stimulējot kandidātvalstis veikt vajadzīgās reformas sākuma stadijā. Kritēriji ir izmērāmi un saistīti ar acquis sadaļu galvenajiem elementiem. Parasti sarunu sākšanas kritēriji ir saistīti ar sagatavošanās pamatpasākumiem atbilstības nodrošināšanai nākotnē (tādiem kā stratēģijas un darbības plāni) un to līgumsaistību izpildi, kas atspoguļo acquis prasības. Savukārt sarunu noslēgšanas kritēriji galvenokārt ir saistīti ar likumdošanas pasākumiem, administratīvajām un tiesu iestādēm un acquis īstenošanas rezultātiem. Sadaļas ekonomikas jomā ietver arī kritēriju par funkcionējošu tirgus ekonomiku. Ja kandidātvalsts vairs neatbilst sarunu sākšanas kritērijiem, kas noteikti sarunām atvērtajai sadaļai, Komisija var ierosināt apturēt sarunas par šo sadaļu. Ja kandidātvalsts vairs neatbilst sarunu slēgšanas kritērijiem, kas noteikti uz laiku slēgtai sadaļai, Komisija var ierosināt dalībvalstīm atsākt pievienošanās sarunas par šo sadaļu. Eiropas Savienība sagaida, ka sarunu dalībvalstis izpildīs politiskos kritērijus un strādās pie augstāku standartu sasniegšanas visa sarunu procesa gaitā. Sarunu procesā tiks ņemti vērā rezultāti, kas gūti dialogos ar valstīm par to panākumiem, risinot jautājumus saskaņā ar politiskajiem kritērijiem. Komisija sagatavos dialogu ar dalībvalstīm un informēs tās attiecīgajās Padomes institūcijās. Turklāt pašreizējā sarunu struktūra paredz sadaļu par tiesu varu un pamattiesībām, saskaņā ar kuru risināmi politiskie jautājumi. Tas ļaus rūpīgi kontrolēt priekšdarbu virzību svarīgākajās jomās. Pašreizējie sarunu pamatprincipi paredz iespēju apturēt pievienošanās sarunas nopietnu un atkārtotu brīvības principu, demokrātijas, cilvēktiesību un pamatbrīvību un likuma varas pārkāpumu gadījumā. Pastiprināta uzmanība politiskajām reformām uzlabos pievienošanās sarunu kvalitāti un stimulēs vajadzīgās reformas kandidātvalstīs. Turpmāk sarunu procesā tiks ņemti vērā rezultāti, kas gūti dialogos ar valstīm par to ekonomiskajām reformām. Komisija sagatavos dialogu ar dalībvalstīm un informēs tās attiecīgajās Padomes institūcijās. Šī dialoga uzmanības centrā ir ekonomisko kritēriju izpilde un konverģence ar ES ekonomiku. Ir svarīgi, lai pirms pievienošanās ES valstis, kas pievienojas, būtu funkcionējošas tirgus ekonomikas valstis, kas spēj konkurēt iekšējā tirgū. Pirmspievienošanās palīdzība tiks virzīta uz šī mērķa sasniegšanu. 3.2. Pirmspievienošanās stratēģija Pievienošanās partnerības un Eiropas partnerības ir pirmspievienošanās stratēģijas pamatelements. Pamatojoties uz Komisijas progresa ziņojumos sniegtajiem atzinumiem par katru valsti, partnerības noteica šīm valstīm prioritātes, lai tās panāktu progresu ceļā uz mērķi pievienoties ES. Tās nosaka arī pamatu ES palīdzībai, lai sasniegtu šo mērķi. Lēmumu par pašreizējām partnerībām Padome pieņēma jau šogad. Komisija plāno tās pārskatīt 2007. gada beigās. Tagad, kad Melnkalne ir atguvusi neatkarību, Komisija ierosina izveidot Eiropas partnerību arī Melnkalnei. Pirmspievienošanās palīdzības instruments No 2007. gada 1. janvāra Komisija izmantos jaunu finanšu instrumentu modernizācijas, reformu un atbilstības acquis veicināšanai – pirmspievienošanās instrumentu ( PPI ). Tas pilnībā aizstās iepriekšējos palīdzības instrumentus, tādus kā Phare , Cards , ISPA un Sapard . Saskaņā ar jauno instrumentu kandidātvalstis un potenciālās kandidātvalstis ir tiesīgas saņemt finansējumu. Vienots noteikumu un procedūru kopums un lielāks elastīgums ES līdzekļu sadalē nodrošinās šo līdzekļu lielāku efektivitāti un vērtību. Nākamo septiņu gadu laikā Rietumbalkānu valstu un Turcijas rīcībā būs gandrīz 11,5 miljardi euro. Komisija iepazīstina ar daudzgadu finanšu plānu, kas nosaka paredzamās summas pirmspievienošanās instrumenta līdzekļu sadalei katrai valstij un katram galvenajam komponentam. Tā kā būtiski pēckonflikta atjaunošanas uzdevumi Serbijā, Melnkalnē un Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā ir pabeigti, Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra līdz 2008. gada beigām pakāpeniski izbeigs savu darbību. Atbalsta īstenošanu, pielāgojot prioritātes jaunajiem apstākļiem, pārņems Komisijas delegācijas, bet, kad tās būs gatavas, – valstu iestādes. Pirmspievienošanās instrumenta ieviešana dod iespēju ciešāk sadarboties ar Eiropas Investīciju banku, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banku, Pasaules banku un citām starptautiskām finanšu institūcijām. Komisija, pamatojoties uz pašreizējo sadarbību, kopā ar saviem partneriem nodrošinās visefektīvākā dotāciju un aizdevumu apvienojuma izmantošanu modernizācijas un attīstības atbalstam visā reģionā. Rietumbalkānu plāna īstenošana Visas Rietumbalkānu valstis ir panākušas progresu ceļā uz savu nākotni Eiropas valstu saimē, īstenojot plānu, ko Komisija pagājušajā gadā iekļāva paplašināšanās stratēģijas dokumentā. Katras valsts progress ir atkarīgs no tās panākumiem prasību izpildē. Jo īpaši būtisks elements, lai ES izskatītu ikvienu dalības pieteikumu, ir apmierinoši rezultāti, ko valsts guvusi saistību izpildē saskaņā ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumiem (tostarp tirdzniecības noteikumiem). Zalcburgā 2006. gada martā, pamatojoties uz Saloniku darba kārtību, ES atkārtoti apliecināja savu apņemšanos un pārliecību, ka Rietumbalkānu valstu nākotne ir Eiropas Savienība, un aicināja šīs valstis vairāk iesaistīties reģionālās sadarbības procesā. Reģionālā sadarbība joprojām ir būtisks elements ilgtermiņa stabilitātes, ekonomiskās attīstības un saskaņas nodrošināšanai Rietumbalkānos. Dienvidaustrumeiropas valstis šogad vienojās par jaunas sistēmas izveidi, kas paredz šo valstu lielāku līdzdalību Dienvidaustrumeiropas sadarbības procesā. Tiks izveidota Reģionālās sadarbības padome, pulcinot kopā Dienvidaustrumeiropas un starptautiskās sabiedrības pārstāvjus. Komisija stingri atbalsta šo procesu. Komisija atbalsta arī Enerģētikas kopienas līguma un Eiropas kopējās aviācijas telpas nolīguma stāšanos spēkā 2006. gadā. ES veicinās cilvēku savstarpējos sakarus, uzlabojot stipendiju pieejamību studentiem un pētniekiem un vienkāršojot vīzu procedūras. Horvātijas pilsoņiem vairs nav jāpieprasa īstermiņa vīza. Komisija ir ierosinājusi Padomei pilnvarot Komisiju sarunām par vīzu atvieglojumu nolīgumiem ar citām valstīm reģionā, lai 2007. gadā varētu noslēgt minētos nolīgumus. Šis priekšlikums ietver arī atpakaļuzņemšanas nolīgumus, izņemot Albāniju, ar kuru ES jau ir parakstījusi atpakaļuzņemšanas nolīgumu. Turklāt ES turpinās sniegt palīdzību tādās pamatjomās kā enerģētika, transports un ekonomiskā sadarbība. Dienvidaustrumeiropas valstis 2006. gada aprīlī sāka sarunas par reģionālo brīvās tirdzniecības nolīgumu un nosprauda sev mērķi noslēgt līgumu līdz 2006. gada beigām. Komisija, kā arī Stabilitātes pakts pilnībā atbalsta šo procesu[4]. Drīz ES ieviesīs izcelsmes noteikumu diagonālo kumulāciju nolīgumos ar Horvātiju un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku un pēc tam arī ar nākamajām valstīm. Tas veicinās reģionālo tirdzniecību un ieguldījumus. Albānija, Horvātija un Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika jau ir PTO dalībvalstis. Arī pasākumi, kas Bosnijai un Hercegovinai, Melnkalnei un Serbijai tuvākajā nākotnē jāveic, lai iestātos PTO, palīdzēs padziļināt to reģionālās tirdzniecības saites, īstenot ekonomiskās reformas un izpildīt nākotnē paredzētos Stabilizācijas un asociācijas nolīgumus. 4. SABIEDRīBAS ATBALSTA NODROšINāšANA PAPLAšINāšANāS PROCESAM Paplašināšanās darba kārtība nosaka Eiropas Savienībai veidus un līdzekļus daudzu iepriekš minēto problēmu risinājumam. Rietumbalkānu valstīm un Turcijai piedāvātā iespēja pievienoties ES ir svarīgs reformu katalizators šajās valstīs. Kopumā ES gūst nepārprotamas priekšrocības izaugsmes, stabilitātes un drošības ziņā. Taču par šiem ieguvumiem ir vairāk jāinformē arī sabiedrība. Ir svarīgi ieklausīties pilsoņu teiktajā, risināt to problēmas un sniegt faktiskos datus. Ar Eiropas Parlamenta un Komisijas atbalstu dalībvalstīm ir jārāda priekšzīme. Ar reģionālo un vietējo iestāžu un sabiedrībai tuvāk esošo pilsoniskās sabiedrības organizāciju atbalstu dalībvalstīm ir jādara zināmi ieguvumi, ko šī paplašināšanās politika dod paplašinātās ES pilsoņiem. Nodrošinot sabiedrības atbalstu paplašināšanās procesam, jāuzlabo savstarpējā sapratne. Tālab Komisija 2005. gadā uzsāka pilsoniskās sabiedrības dialogu starp ES un kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm. Šīs programmas mērķis ir veicināt nevalstisko organizāciju mijiedarbību, piemēram, studentu apmaiņu, mācību komandējumus žurnālistiem, kā arī pieredzes apmaiņu starp sieviešu organizācijām, arodbiedrībām un uzņēmējdarbības aprindām. Komisija veiks šādus pasākumus: - Komisija atbalsta lielāku caurskatāmību. Tā iesaka ziņojumus par tiesību aktu atbilstības izvērtēšanu, sarunu sadaļu atvēršanas kritērijus, kā arī ES kopējās nostājas darīt zināmas sabiedrībai; - Komisija paplašinās savu atbalstu pilsoniskās sabiedrības dialogam, pamatojoties uz pasākumiem, kas veikti saistībā ar Turciju un Rietumbalkānu valstīm; - Komisija veicinās cilvēku savstarpējos sakarus tādās jomās kā izglītība, pētniecība un kultūra; - Komisija turpinās apzināt sabiedrības viedokli paplašināšanās jautājumos un ieklausīties sabiedrības paustajās bažās. Izmantojot savas pārstāvniecības dalībvalstīs un delegācijas kandidātvalstīs un potenciālajās kandidātvalstīs, Komisija nodrošinās efektīvāku saziņu paplašināšanās politikas jautājumos; - Komisija sagatavos lietotājdraudzīgu informāciju saprotamā valodā plašai sabiedrībai un īpašiem lietotājiem par paplašināšanās politiku, izmantojot galvenokārt konkrētas tīmekļa vietnes. Tā izskaidros arī praktiskās problēmas, īpaši to, kā tiek izmantota nosacītība un ietekmes novērtējumi. 5. GALVENIE UZDEVUMI 2007. GADā 5.1. Piektās paplašināšanās kārtas laikā neatrisinātās problēmas Joprojām svarīgs uzdevums ir Kipras jautājuma pilnīgs atrisinājums un salas apvienošanās. Komisija atzinīgi vērtē pasākumus, ko 2006. gadā veica Kipras grieķu un Kipras turku kopienas, lai atkārtoti uzsāktu procesu, kura mērķis ir šā jautājuma pilnīgs atrisinājums ANO aizgādībā. Šie centieni 2007. gadā ir jāpastiprina. Komisija ir gatava atbalstīt šādus centienus, kā agrāk. Padome ir pieņēmusi divus no Komisijas ierosinātajiem trijiem pasākumiem izbeigt Kipras turku kopienas izolāciju. Kipras grieķu un turku kopienu, kā arī citu ES pilsoņu brīvu pārvietošanos salas teritorijā nodrošina Zaļās līnijas regula. Tika pieņemta Kipras turku kopienas atbalsta programma, kas šobrīd tiek īstenota. Komisijas ierosinātā regula par tiešo tirdzniecību ar Kipras ziemeļu daļu ir pamatinstruments, kas vēl ir jāpieņem. Ir vajadzīgi papildpasākumi un vēlme panākt kompromisu, lai nodrošinātu tās ātru pieņemšanu. 5.2. Kandidātvalstis Horvātija Horvātija 2006. gadā turpināja gūt panākumus politisko, ekonomisko un acquis kritēriju un Stabilizācijas un asociācijas nolīguma īstenošanas jomā. Galvenais uzdevums 2007. gadā būs, pamatojoties uz gūtajiem sasniegumiem, paātrināt reformu gaitu, īpaši tiesu un valsts pārvaldes reformas, cīņas pret korupciju un ekonomiskās reformas pamatjomās. Horvātijai jāsaglabā virzība uz ES integrāciju, pilnībā izpildot savas saistības tādās jomās kā valsts atbalsts un nekustamais īpašums. Horvātijai jāturpina īstenot likumdošanas atbilstības programmu un jāpalielina administratīvie resursi. Labas kaimiņattiecības un reģionālā sadarbība joprojām ir pamatuzdevums, un prioritāte piešķirama svarīgu divpusēju jautājumu risināšanai, īpaši robežas noteikšanai. Būs jāpievērš pastiprināta uzmanība minoritāšu tiesībām un bēgļu atgriešanās jautājumiem. Ar Horvātiju iesāktās pievienošanās sarunas rit labi. Pēc tiesību aktu atbilstības izvērtēšanas Horvātija daudzās jomās ir veikusi svarīgus pasākumus, lai pielīdzinātu tiesību aktus ES prasībām. Tā strādā pie vajadzīgo administratīvo resursu nodrošināšanas. Pamatojoties uz sasniegto un ar noteikumu, ka Horvātija atrisinās iepriekšminētās problēmas, sagaidāms, ka sarunas noritēs raiti. Turcija Turcija 2006. gadā guva jaunus panākumus reformu jomā, īpaši saistībā ar dažiem nesen pieņemtiem lēmumiem par 9. reformu paketes elementiem. Turklāt reģistrēto spīdzināšanas un ļaunprātīgas izturēšanās gadījumu skaits kopumā samazinās atbilstoši neiecietības programmas prasībām, lai gan situācija dienvidaustrumos šajā ziņā rada bažas. Taču reformu gaita ir palēninājusies. Svarīgi, lai 2007. gadā tiktu uzsākti konkrēti pasākumi reformu īstenošanas paātrināšanai visā Turcijā. Nekavējoties jānodrošina vārda brīvība, atceļot vai grozot Sodu kodeksa 301. pantu un saskaņojot tiesību aktus ar Eiropas standartiem kopumā. Papildus vārda brīvībai vajadzīgi arī papildpasākumi, kas paredzēti, lai nostiprinātu reliģijas brīvību, sieviešu tiesības un arodbiedrību tiesības. Jāatbalsta demokrātiskā civilā kontrole pār militārajām vajadzībām, un jāturpina reformas tiesību aizsardzībā un tiesu praksē. Tajā pašā laikā Turcijai ir jārisina svarīgas ekonomiskas un sociālas problēmas dienvidaustrumos un jādod kurdu tautības iedzīvotājiem iespēja izmantot savas tiesības un brīvības pilnībā. Pievienošanās partnerība, kas tika pieņemta 2006. gada janvārī, paredz kritērijus reformu jomā gūto rezultātu novērtēšanai. Komisija pastiprinās politisko kritēriju uzraudzību. Kā minēts Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu 2005. gada 21. septembra deklarācijā, ES sagaida, ka Turcija nodrošinās pilnīgu un nediskriminējošu Ankāras nolīguma papildprotokola izpildi un likvidēs visus preču brīvai apritei radītos šķēršļus, tostarp ierobežojumus transportlīdzekļiem. Saistību nepilnīga izpilde ietekmēs sarunu kopējo gaitu. Ja Turcija nebūs izpildījusi savas saistības, Komisija pirms Eiropadomes decembra sanāksmes sniegs attiecīgus ieteikumus. Kā minēts Pievienošanās partnerībā, ir ļoti svarīgi, lai Turcija pēc iespējas ātri veiktu konkrētus pasākumus divpusējo attiecību normalizēšanai ar ES dalībvalstīm. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika Kandidātvalsts statusa piešķiršana Bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai 2005. gada decembrī ir atzinība par valsts sasniegumiem reformu jomā. Turklāt tas iedrošina turpināt reformas ceļā uz valsts nākotni Eiropā. Lai arī nedaudz lēnākā tempā, 2006. gadā Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika turpināja gūt panākumus. Vēlēšanas jūlijā notika saskaņā ar starptautiskajiem standartiem. Konstatētie trūkumi jānovērš pilnībā. Valdībai joprojām jārisina īpašas problēmas saistībā ar policijas un tiesu iestāžu reformu, cīņu pret korupciju un Stabilizācijas un asociācijas nolīguma izpildi. Ohridas nolīguma turpmākā īstenošana joprojām ir būtisks elements pozitīvas reformu gaisotnes nodrošināšanai. Ir svarīgi, lai reformu centieni, pamatojoties uz sadarbību un politisko vienprātību, saglabātos arī nākamajā laikposmā. Kopumā prioritāte jāpiešķir reformu gaitas paātrināšanai pamatjomās, ja jāpanāk progress virzībā uz mērķi pievienoties ES. 5.3. Potenciālās kandidātvalstis Albānija Albānija ir veicinājusi stabilitāti reģionā, īpaši ar savu nosvērto nostāju jautājumā par situāciju kaimiņvalstīs. Pēc Stabilizācijas un asociācijas nolīguma parakstīšanas ES attiecības ar Albāniju uzlabojās. Tagad prioritāte ir uzdevumam izpildīt pagaidu nolīgumu, kas stāsies spēkā 2006. gada 1. decembrī un attiecas uz tirdzniecības jautājumiem. Ar ES atbalstu Albānija risina problēmas, kas saistītas ar politisko, tiesu un ekonomisko reformu un cīņu pret korupciju un organizēto noziedzību. Šie jautājumi būs prioritātes arī turpmāk. Bosnija un Hercegovina Eiropas nākotnes perspektīva ir izšķirošais faktors, lai iedrošinātu visas iesaistītās puses Bosnijā un Hercegovinā veikt politiskās un ekonomiskās reformas, piemēram, policijas reformu. Pilnīga sadarbība ar Starptautisko kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai ir galvenais nosacījums, saskaņā ar kuru valsts var tuvināties ES. Augstā pārstāvja biroja ( OHR ) darbības izbeigšana dos iedzīvotājiem un iestādēm reālu iespēju pašiem noteikt savu likteni. Sarunu pabeigšana par Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu un šī nolīguma īstenošana pastiprinās valsts virzību uz Eiropas perspektīvas īstenojumu. Ja tiks izpildīti attiecīgie nosacījumi, šīs sarunas var pabeigt dažu mēnešu laikā. Konstitucionālā attīstība ir svarīgs faktors, lai izveidotu funkcionālāku, ilgtspējīgu un demokrātisku valsti. ES būs jārisina jautājums par tās turpmāko pārstāvniecību valstī pēc OHR darbības izbeigšanas. Melnkalne Melnkalne ieguva neatkarību 2006. gada jūnijā pēc brīvā un godīgā gaisotnē sarīkotā referenduma, ievērojot ar Eiropas Savienību saskaņotos nosacījumus. Pēc neatkarības iegūšanas Melnkalne ir uzsākusi sarunas par atsevišķa Stabilizācijas un asociācijas nolīguma noslēgšanu saskaņā ar jaunajām direktīvām, kurām Padome ātri piekrita. Sadarbojoties ar ES, Melnkalnei ir iespēja veidot valsti stabilā un drošā pirmspievienošanās procesa vidē. Būs svarīgi saglabāt sasniegto reformu tempu un turpināt sadarbību ar Starptautisko kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai ( ICTY ), lai nākamo mēnešu laikā varētu pabeigt sarunas par Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu. Melnkalnei vēl ir daudz darāmā, lai pienācīgi nostiprinātu savas iestādes tālākai virzībai uz priekšu. Eiropas partnerībā ir noteikti galvenie pasākumi, kas ierosināti kopā ar šo paziņojumu. Prioritāte piešķirama tiesu reformai un cīņai pret korupciju un organizēto noziedzību. Melnkalnei jāuzlabo administratīvā rīcībspēja, lai varētu īstenot Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu. Serbija Jāizsaka atzinība Serbijai par tās konstruktīvo pieeju pēc Melnkalnes neatkarības atgūšanas. Jaunajai konstitūcijai jābruģē ceļš uz valsts pārvaldes sistēmas stiprināšanu. Serbija ir guvusi panākumus makroekonomiskās stabilitātes nodrošināšanā, turpinot privatizāciju un piesaistot ārvalstu tiešos ieguldījumus. Ekonomiskā integrācija ar ES ir pavirzījusies uz priekšu vēlamajā virzienā. Tā ir panākusi zināmu progresu administratīvās reformas jomā. Sarunās ar ES par Stabilizācijas un asociācijas nolīguma noslēgšanu Serbija pierādīja, ka tai ir ievērojami institucionālie resursi. Tā ir laba zīme, kas rāda, ka Serbijai ir visas iespējas panākt pārējās reģiona valstis virzībā uz ES, tiklīdz Serbija būs izpildījusi nosacījumus sarunu atsākšanai par Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu (SAN). Komisija pienācīgi izvērtē to problēmu loku, kuras Serbijai nākas risināt pašreizējos politiskajos apstākļos. Serbijai jāpieņem konstruktīva nostāja Kosovas jautājumā. Iespēja pievienoties ES jādara ticama un acīmredzama Serbijas iedzīvotājiem, uzreiz atjaunojot un ātri noslēdzot sarunas par Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu, tiklīdz būs izpildīti nosacījumi pilnīgai sadarbībai ar Starptautisko kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai ( ICTY ). ES strādā arī pie tā, lai iesaistītu Serbijas iedzīvotājus Eiropas procesos, izmantojot vīzu atvieglojumus[5] un palīdzot Serbijai pilnvērtīgi līdzdarboties Kopienas programmās, ko īsteno tādās jomās kā izglītība, jaunatne, pētniecība un kultūra. Kosova [6] ES turpināja risināt Kosovas jautājumu, kontrolējot standartu ievērošanu, sniedzot palīdzību un strādājot kopā ar ANO pagaidu pārvaldi Kosovā ( UNMIK ), kā arī atbalstot statusa noteikšanas procesu, ko vada ANO ģenerālsekretāra īpašais sūtnis Marti Ahtisāri ( Martti Ahtisaari ). ES būs galvenā loma statusa jautājuma noteikšanā un šī jautājuma īstenošanā, tiklīdz būs panākta vienošanās ar ANO Drošības padomi. Statusa jautājuma noregulējumam ir jābūt politiski un juridiski skaidram, un tam jānosaka Kosovas attīstības perspektīva nākotnē. Kosovas statusa jautājums ir sui generis , un tādējādi tam nav precedenta. Tas stimulēs Kosovas iestādes turpināt reformas, kas vajadzīgas likuma varas, ekonomikas, valsts pārvaldes pamatjomās un nodrošinās pamatu ANO pagaidu pārvaldes Kosovā ( UNMIK ) atbildības sekmīgai nodošanai. Minoritāšu tiesības tāpat kā minoritāšu līdzdalība Kosovas iestāžu darbā joprojām ir īpaši svarīgs jautājums. Eiropas perspektīva ir izšķiroši svarīga, lai visas iesaistītās puses vienoti saistītu savu nākotni ar Eiropas Savienību. 6. SECINāJUMI UN IETEIKUMI Pamatojoties uz iepriekš minēto analīzi, Komisija ierosina izdarīt šādus secinājumus: 1. ES paplašināšanās politika vēl aizvien pamatojas uz trīs principiem: konsolidāciju, nosacītību un saziņu. ES pilda saistības, ko tā uzņēmusies attiecībā pret valstīm, kas jau ir iesaistītas šajā procesā, bet ir piesardzīga pret jaunu saistību uzņemšanos. Pievienošanās procesa gaita ir atkarīga no reformu gaitas kandidātvalstī. 2. Pašreizējā paplašināšanās stratēģija kopā ar metodēm un līdzekļiem, kas paredzēti, lai nodrošinātu ES spēju integrēt jaunas dalībvalstis, veido pamatu jaunai vienprātībai paplašināšanās jautājumos. 3. ES spēju integrēt jaunas dalībvalstis nosaka divi faktori: - spēja saglabāt stimulu pastiprināt un padziļināt Eiropas integrāciju, nodrošinot ES spēju darboties. Tas ir gan pašreizējo, gan nākotnes pilsoņu interesēs; - kandidātvalstu gatavība, pievienojoties ES, pēc noteikto stingro nosacījumu izpildes uzņemties dalības pienākumus. To izvērtē Komisija, pamatojoties uz stingru nosacītību. 4. ES integrācijas spēja tiks pārskatīta visos pievienošanās procesa galvenajos posmos. Savos atzinumos par dalības pieteikumiem un pievienošanās sarunu laikā Komisija sniegs novērtējumus par pievienošanās ietekmi uz politikas pamatjomām. Tas dalībvalstīm palīdzēs noteikt ES kopējo nostāju attiecībā uz attiecīgo sadaļu sarunām, tostarp, ja vajadzīgs, pārejas periodus vai citus pasākumus. 5. Izvērtējot nākamo paplašināšanās kārtu ietekmi uz budžetu, Komisija sīki analizēs ietekmi uz politikas pamatjomām, īpaši ietekmi uz lauksaimniecības un kohēzijas politiku. 6. ES ir jānodrošina, ka tā spēj saglabāt un padziļināt savu attīstības gaitu, risinot paplašināšanās darba kārtības jautājumus. Iestāžu reforma ir vajadzīga, lai uzlabotu lēmumu pieņemšanas efektivitāti paplašinātā ES. Tādēļ līdz brīdim, kad nākamā jaunā dalībvalsts būs gatava pievienoties ES, jārod jauns institucionālais risinājums. 7. Komisija turpinās uzlabot pievienošanās procesa kvalitāti. Kritērijus var noteikt gan sarunu sadaļu atvēršanai, gan slēgšanai, un tie būs pamats sarunu apturēšanai vai atsākšanai par atsevišķām sadaļām. Sarunu procesā tiks ņemti vērā rezultāti, kas gūti politiskajos un ekonomiskajos dialogos ar valstīm. Sarežģīti jautājumi, tādi kā tiesu reforma un cīņa pret korupciju, jārisina pievienošanās procesa sākuma stadijā. 8. Lai veicinātu caurskatāmību, Komisija iesaka darīt pieejamus sabiedrībai sarunu pamatdokumentus, tostarp ietekmes novērtējumus, ziņojumus par tiesību aktu atbilstības izvērtēšanu, sarunu sadaļu atvēršanas kritērijus un ES kopējās nostājas. 9. Ir svarīgi iegūt sabiedrības atbalstu paplašināšanās procesam. Stingri pasākumi un pastāvīga nosacītība ir būtiskākie elementi, lai garantētu šo atbalstu. Tāpat arī pārliecība par ES integrācijas spēju. Mums ir jānodrošina efektīvāka saziņa ar sabiedrību paplašināšanās jautājumos. Ir svarīgi ieklausīties pilsoņu teiktajā, ar atbilstīgu politiku risināt to problēmas un sniegt faktiskos datus. Dalībvalstīm ir galvenā loma šajā procesā. Komisija savus uzdevumus veiks kopā ar Eiropas Parlamentu, valstu, reģionālajām un vietējām iestādēm un pilsonisko sabiedrību. 10. Ar Horvātiju iesāktās pievienošanās sarunas rit labi. Pēc tiesību aktu atbilstības izvērtēšanas Horvātija daudzās jomās ir veikusi svarīgus pasākumus, lai pielīdzinātu savus tiesību aktus ES prasībām. Tā strādā pie vajadzīgo administratīvo resursu nodrošināšanas. Taču Horvātijai ir ievērojami jāpaātrina pasākumi, lai atrisinātu galvenās problēmas, tādas kā tiesu reforma, cīņa pret korupciju un ekonomiskā reforma, un jāturpina pilnībā sadarboties ar Starptautisko kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai. Labas attiecības ar kaimiņvalstīm un reģionālā sadarbība vēl aizvien ir pamatuzdevums. 11. Turcija turpina apmierinoši pildīt Kopenhāgenas politiskos kritērijus un ir turpinājusi īstenot politiskās reformas. Taču reformu temps pēdējā gada laikā ir samazinājies. Jāveic pastiprināts darbs, īpaši attiecībā uz vārda brīvību. Ir vajadzīgi tālākie uzlabojumi arī attiecībā uz nemusulmaņu reliģisko kopienu, sieviešu un arodbiedrību tiesībām un civilo kontroli pār militārajām vajadzībām. Turciju var uzskatīt par funkcionējošu tirgus ekonomiku, un tā ir uzlabojusi spēju uzņemties dalības pienākumus. Labas attiecības ar kaimiņvalstīm vēl aizvien ir pamatuzdevums. 12. Kā minēts Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu 2005. gada 21. septembra deklarācijā, ES sagaida, ka Turcija nodrošinās pilnīgu un nediskriminējošu Ankāras nolīguma papildprotokola izpildi un likvidēs visus preču brīvai apritei radītos šķēršļus, tostarp ierobežojumus transportlīdzekļiem. Saistību nepilnīga izpilde ietekmēs sarunu kopējo gaitu. Ja Turcija nebūs izpildījusi savas saistības, Komisija pirms Eiropadomes decembra sanāksmes sniegs attiecīgus ieteikumus. Kā minēts Pievienošanās partnerībā, ir ļoti svarīgi, lai Turcija pēc iespējas ātri veiktu konkrētus pasākumus divpusējo attiecību normalizēšanai ar ES dalībvalstīm. 13. Kandidātvalsts statusa piešķiršana Bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai 2005. gada decembrī ir atzinība par valsts sasniegumiem reformu jomā. Lai arī nedaudz lēnākā tempā, 2006. gadā valsts turpināja gūt panākumus. Visas Rietumbalkānu valstis ir guvušas panākumus, īstenojot plānu, ko Komisija ierosināja pagājušajā gadā. Katra valsts iet savu savdabīgu attīstības gaitu. Valsts apmierinošie rezultāti saistību izpildē saskaņā ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumiem (tostarp tirdzniecības noteikumiem) ir ļoti svarīgs elements ES, lai izskatītu ikvienu dalības pieteikumu. 1. PIELIKUMS Īpašais ziņojums par ES spēju integrēt jaunas dalībvalstis IEVADS Šis īpašais ziņojums ir 2006. gada paplašināšanās stratēģijas dokumenta neatņemama sastāvdaļa. Ievērojot Eiropadomes 2006. gada jūnija sanāksmē izteikto lūgumu, ziņojumā galvenā uzmanība pievērsta vidēja termiņa un ilgtermiņa jautājumiem par ES spēju integrēt jaunas dalībvalstis. Tajā ir izklāstīta pieeja, kā nodrošināt to, ka ES saglabā un padziļina savas attīstības gaitu gan politikas jomās, gan iestādēs, iekļaujot paplašināšanās darba kārtībā uzdevumus, ko pasaule izvirza šodien. Eiropadome 1993. gadā Kopenhāgenā secināja, ka „Eiropas Savienības spēja uzņemt jaunas dalībvalstis, saglabājot Eiropas integrācijas tempu, ir svarīgs apsvērums Savienības un kandidātvalstu kopējās interesēs.” Kā noteikts Komisijas 2005. gada stratēģijas dokumentā un apstiprināts Eiropadomes 2006. gada jūnija sanāksmē, nosakot paplašināšanās tempu, jāņem vērā ES integrācijas spēja. ES jānodrošina savas attīstības gaitas saglabāšana un padziļināšana, risinot paplašināšanās darba kārtībā esošos jautājumus. Iestāžu reforma ir vajadzīga, lai uzlabotu lēmumu pieņemšanas efektivitāti paplašinātā ES. Tādēļ līdz brīdim, kad nākamā jaunā dalībvalsts būs gatava pievienoties ES, jārod jauns institucionālais risinājums. Paplašināšanās ir kopīgs projekts, kas pamatojas uz kopīgiem principiem, politikas jomām un iestādēm. Savienībai ir jāsaglabā spēja darboties un lemt atbilstīgi taisnīgam līdzsvaram starp tās iestādēm, ievērot budžeta ierobežojumus un īstenot sarežģītu kopējo politiku, kas darbojas labi un ļauj sasniegt nospraustos mērķus. ES uzņemšanas spēju jeb integrācijas spēju nosaka ES politikas un iestāžu attīstība un kandidātvalstu pārveidošana labi sagatavotās dalībvalstīs. Komisija, pamatojoties uz stingru nosacītību, rūpīgi izvērtē potenciālo dalībvalstu spēju pievienoties Eiropas Savienībai. Integrācijas spēja būtībā ir ES spēja uzņemt jaunas dalībvalstis dotajā brīdī vai dotajā periodā, neapdraudot Līgumā noteikto politisko un politikas mērķu sasniegšanu. Tādējādi tā pirmām kārtām ir funkcionāls jēdziens. Komisija turpmāk sagatavos novērtējumus par ES paplašināšanās ietekmi uz visām pievienošanās procesa stadijām. Veicot šādus novērtējumus, tiks ņemtas vērā katrai valstij raksturīgās iezīmes. ES ir paplašinājusies piecas reizes, pieaugot no sešām līdz 25 un drīz 27 dalībvalstīm. Šīs paplašināšanās kārtas ir galvenais ieguldījums vienotas Eiropas izveidē, sekmējot demokrātiju, cilvēktiesību ievērošanu un stabilitāti visā kontinentā. Tās sekmē jaunu ES politikas jomu attīstību, tādu kā ekonomiskā un sociālā kohēzija, ārējās attiecības un vides aizsardzība. Paralēli tika attīstīts iekšējais tirgus, Šengenas zona un euro. Piektā paplašināšanās kārta 2004. gadā, kas drīz noslēgsies ar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos, ir palielinājusi ES lomu pasaulē un nodrošinājusi īpašus ekonomiskos ieguvumus tirdzniecības, ieguldījumu un ekonomiskās izaugsmes ziņā. Tajā pašā laikā ES ir turpinājusi attīstīt un ieviest jaunas politikas jomas, piemēram, tiesiskumu, brīvību un drošību. ES paplašināšanās notikusi līdztekus Eiropas integrācijas padziļināšanai. Pašreizējā paplašināšanās darba kārtība pamatojas uz trīs stratēģijas pamatelementiem: konsolidāciju, nosacītību un saziņu. Tā ietver Rietumbalkānu valstis un Turciju, kas atrodas dažādās attīstības stadijās ceļā uz dalību ES. Eiropadome šīm valstīm ir devusi iespēju kļūt par ES dalībvalstīm, tiklīdz tās būs izpildījušas vajadzīgos nosacījumus. Eiropas Savienība pilda pašreizējās saistības, ko tā uzņēmusies attiecībā pret valstīm, kas jau ir iesaistītas šajā procesā, bet ir piesardzīga pret jaunu saistību uzņemšanos. Šobrīd ir maz ticams, ka nākotnē ES varētu pievienoties liela valstu grupa vienlaicīgi. Kandidātvalstis un potenciālās kandidātvalstis ievērojami atšķiras to politiskās un ekonomiskās attīstības un administratīvo resursu ziņā. Nākamā pievienošanās varētu notikt vidējā vai ilgākā laika posmā, ņemot vērā pirmspievienošanās sagatavošanas darbu pašreizējo stāvokli. ES var sekmīgi uzņemt jaunas dalībvalstis, ja tās attīstība ir progresējusi un kandidātvalstis spēj pildīt dalībvalstu pienākumus. ES pilsoņiem jābūt gataviem arī nākamajām paplašināšanās kārtām un labāk jāizprot aktuālie jautājumi. Tas sekmēs šā procesa demokrātisko leģitimitāti sabiedrības acīs. Šajā dokumentā izklāstītā pieeja pamatojas uz šādiem elementiem: - ES spējas saglabāt Eiropas integrācijas tempu nodrošināšana; - kandidātvalstīm noteikto stingro nosacījumu izpildes nodrošināšana; - labāka saziņa. Pēdējos gados ir ierosināts jautājums par Eiropas Savienības galējām robežām. Tas Komisijai ļāva izdarīt vairākus sacinājumus. Termins „Eiropas” ietver sevī ģeogrāfiskus, vēsturiskus un kultūras elementus, kas visi kopā palīdz veidot Eiropas identitāti. Kopējo pieredzi, kas gūta saistībā ar idejām, vērtībām un vēsturisko mijiedarbību, nav iespējams ietilpināt vienā formulā, kas derīga visos laikos, un katrai nākamajai paaudzei tā ir jāpārskata. Paplašināšanās juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienību 49. pants, kas nosaka, ka „ jebkura Eiropas valsts, kas ievēro 6. panta 1. punktā noteiktos principus, var iesniegt pieteikumu, lai kļūtu par Savienības dalībvalsti .” Taču šis līguma noteikums nenozīmē, ka pieteikumus var iesniegt visas Eiropas valstis vai ka ES jāpieņem visi šādi pieteikumi. Eiropas Savienības būtību pirmām kārtām nosaka tās vērtības. ES INTEGRĀCIJAS SPĒJAS ĪSA VĒSTURE Iepriekšējo paplašināšanās kārtu laikā Eiropas Savienība izvērtēja savu spēju integrēt jaunas dalībvalstis. Komisijas atzinumi par dalības pieteikumiem ir pamats Padomes lēmumiem par pievienošanās sarunu sākšanu. Tie izvērtēja kandidātvalstu spēju uzņemties dalības pienākumus, tostarp ES politikas atzīšanu. Atzinumi, kas sniegti attiecībā uz pirmajām četrām paplašināšanās kārtām, ietvēra arī vispārēju analīzi par pievienošanās ietekmi uz Eiropas Savienību šādās jomās: Padomes prezidējošo valstu rotācija, tīro finanšu līdzekļu pārvedumu aprēķini, pamatojoties uz pašreizējo kopējo politiku, vai ES oficiālo valodu skaita pieaugums. Komisija 2004. gadā iesniedza pētījumu par jautājumiem, kas saistīti ar Turcijas iespējamo dalību ES, kā arī ieteikumu sākt pievienošanās sarunas. Pētījumā prognozēts, ka pievienošanās sagatavošanas darbi turpināsies arī nākamajā desmitgadē. Tajā iekļautas aplēses par Turcijas pievienošanās ietekmi uz budžetu un norādītas jomas, kurās varētu rasties īpašas problēmas: lauksaimniecība, kohēzija, enerģētika, migrācija, ārējās robežas un ārpolitika. Gatavojoties iepriekšējām paplašināšanās kārtām, Komisija izskatīja atsevišķos politikas dokumentos pieejamās netiešās norādes ES par jautājumiem, kas kopīgi vairākiem dalības pieteikumiem. Komisija ir uzsvērusi, ka ES iestāžu nostiprināšana, turpmākā ekonomiskā integrācija un kopējās politikas attīstība ir Eiropas integrācijas priekšnoteikums. Komisija 1997. gadā izvērtēja piektās paplašināšanās kārtas iespējamo ietekmi un ierosināja īstenot budžeta un politikas reformas, gatavojoties dalībai ES. „Darba kārtības 2000” pamatmērķis ir nodrošināt ES politikas gatavību paplašināšanās procesam. Piektajai paplašināšanās kārtai ES ekonomiski sāka gatavoties jau 1991. gadā, kad ES parakstīja pirmos Eiropas nolīgumus ar Centrāleiropas un Austrumeiropas valstīm. Šo nolīgumu rezultātā ES īsā laikā kļuva par šo valstu pirmo tirdzniecības partneri. Divpusējā rūpniecības preču tirdzniecība starp ES un šīm valstīm pamatā tika liberalizēta jau pirms pievienošanās, kas lielā mērā sekmēja ekonomisko integrāciju. Ekonomisko integrāciju ar Turciju veicina muitas savienība, kas savukārt ir stimulējusi ekonomiskās reformas un dinamiku. Rietumbalkānu valstis tiek sagatavotas dalībai, izmantojot Stabilizācijas un asociācijas nolīgumus, kas paredz progresīvu tirdzniecības liberalizāciju un ekonomisko palīdzību. Centrāleiropas Brīvās tirdzniecības nolīguma ( CEFTA ) vienlaicīga paplašināšana un uzlabošana rada pamatu dziļākai ekonomikas integrācijai Dienvidaustrumeiropā. ES spēja integrēt jaunās dalībvalstis tika izvērtēta arī pievienošanās sarunu laikā. Komisija ierosināja pasākumus, lai noskaidrotu, kāda konkrētās politikas jomās ir paplašināšanās ietekme uz pašreizējām dalībvalstīm. Piektajā paplašināšanās kārtā tie ietvēra darba ņēmēju pārvietošanos un autotransportu. Komisijas aprēķinātās summas budžetā, kas vajadzīgas piektajai paplašināšanās kārtai, bija pamats sarunu noslēgšanai, tostarp lauksaimniecības maksājumiem. Eiropas Savienība palīdzēja kandidātvalstīm sagatavoties dalības pienākumu veikšanai nākotnē. Tā izstrādāja pirmspievienošanās stratēģiju piektajai paplašināšanās kārtai. Tas ietvēra rūpīgu uzraudzību un regulāru pārskatu sniegšanu par katras valsts gūto progresu, prioritāšu noteikšanu ar pievienošanās partnerību starpniecību un finansiālu palīdzību. Tālejoši asociācijas nolīgumi ļāva kandidātvalstīm pirms pievienošanās uzņemties tiesības un pienākumus saskaņā ar acquis tādās vienotā tirgus jomās kā konkurences politika, intelektuālais īpašums, jūras transports un rūpniecisko produktu sertifikācija. Kandidātvalstis piedalījās ES aģentūru un komiteju darbā. Pēc pievienošanās līgumu parakstīšanas kandidātvalstis novērotāju statusā piedalījās likumu pieņemšanas procesā. Šī stratēģija, kas paredzēta, lai kandidātvalstis pašas veiktu pārdomātus priekšdarbus, sekmēja to vienmērīgu integrāciju ES. Kā rāda Komisijas iekšējā tirgus rezultātu apkopojums un ziņojumi par ES tiesību aktu ieviešanu, divus gadus pēc pievienošanās desmit jaunās dalībvalstis ir nodrošinājušas teicamu atbilstību ES tiesību aktiem. Šīs pievienošanās ekonomiskā ietekme ir bijusi pozitīva. Iestādes ir turpinājušas darboties un pieņemt lēmumus; jaunajām dalībvalstīm ir bijusi aktīva loma. Komisija veica pētījumu par paplašināšanās ekonomisko dimensiju divus gadus pēc 2004. gada 1. maija paplašināšanās kārtas. Pētījums rāda, ka pēdējo divu gadu laikā gūtā pieredze lielākoties ir pozitīva[7]. Paplašināšanās austrumu virzienā ir sekmējusi izaugsmi un radījusi jaunas darba vietas Eiropas ekonomikā. Noteicošais apstāklis šī veiksmīgā iznākuma nodrošināšanā bija rūpīgs paplašināšanās sagatavošanas darbs iepriekšējo desmit gadu laikā. Lielākā daļa ES un kandidātvalstu pilsoņu atbalstīja paplašināšanos. Taču daudz kas ir likts uz spēles. Sabiedrības paustajā viedoklī par paplašināšanos joprojām manāmas zināmas bažas un neskaidrības. Tās ir jānovērš. ES INTEGRĀCIJAS SPĒJA ŠODIEN Eiropas Savienībai jānodrošina, lai tā arī turpmāk spētu darboties pašreizējo un nākotnes pilsoņu interesēs. Laikā, kad Eiropas Savienība gatavosies nākamajām institucionālajām reformām, rūpīgi vadītais pievienošanās process turpināsies. Šajā iedaļā izklāstīta pieeja, kā izvērtēt ES spēju uzņemties saistības attiecībā uz nākamajām paplašināšanās kārtām, ņemot vērā iepriekšējo pieredzi. ES spējas saglabāt Eiropas integrācijas tempu nodrošināšana ES spēju saglabāt Eiropas integrācijas tempu, tai paplašinoties, raksturo trīs galvenie komponenti: iestādes, kopējā politika un budžets. Eiropas Savienībai jānodrošina tās iestāžu efektīva darbība arī turpmāk, politikā nosprausto mērķu sasniegšana un tās budžeta atbilstība izvirzītajiem mērķiem un finansiālajām iespējām. Iestādes ES šie jaunie institucionālie pasākumi nav vajadzīgi vienkārši tikai paplašināšanās dēļ; ES šie jaunie pasākumi ir vajadzīgi arī tādēļ, lai pašreizējā Savienība varētu darboties labāk. Eiropas Savienībai arī turpmāk jānodrošina, kas tās iestāžu darbība un lēmumu pieņemšanas process ir efektīvs un saprotams gan pašreizējām dalībvalstīm, gan nākamajās paplašināšanās kārtās iesaistītām valstīm. Iepriekšējo paplašināšanās kārtu laikā kandidātvalstu integrācija ES iestādēs bija pievienošanās sarunu daļa. Attiecīgajos Pievienošanās līgumos tika veikti atbilstīgi institucionālo noteikumu pielāgojumi. Pirms pēdējās paplašināšanas kārtas tika veiktas iestāžu reformas. Uz Nicas līgumu pamatojas institucionālie noteikumi Pievienošanās līgumos ar desmit jaunajām dalībvalstīm, kas pievienojās ES 2004. gadā, un Bulgāriju un Rumāniju. Nicas līgums paredz noteikumus Eiropas Savienībai ar dalībvalstu skaitu līdz 27 dalībvalstīm, tas ir, ņemot vērā Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos. Bet šis līgums nosaka, ka, ja Eiropas Savienība sastāv no 27 dalībvalstīm, Komisijas locekļu skaits ir mazāks par dalībvalstu skaitu. Komisijas locekļu skaitu nosaka Padome ar vienprātīgu lēmumu. Šis noteikums piemērojams pirmajai Komisijai pēc 27. dalībvalsts pievienošanās dienas. Tad Padome pieņems noteikumus arī par rotācijas sistēmas ieviešanu, pamatojoties uz vienlīdzības principu. Nicas līgums neparedz sastāva un citu iestāžu darbības pielāgojumus Savienībai ar dalībvalstu skaitu lielāku par 27. Vietu sadalījums Eiropas Parlamentā un balsu sadalījums Padomē nepārprotami ir galvenie elementi, kas ietekmē ES spēju pieņemt lēmumus. Tādējādi pirms nākamajām paplašināšanās kārtām ES būs jāpieņem lēmums par šo institucionālo reformu apjomu un būtību. Paplašināšanās procesam būs arī praktiska ietekme uz iestāžu darbību, piemēram, uz valodu izmantošanu. Novērtējums par paplašināšanās ietekmi uz ES iestādēm tiks ietverts Komisijas atzinumos par ES dalības pieteikumiem nākotnē. Līdz brīdim, kad nākamā jaunā dalībvalsts būs gatava pievienoties ES, jārod jauns institucionālais risinājums. ES darbības uzlabošana ir gan potenciālo dalībvalstu, gan paplašinātās Eiropas Savienības interesēs. ES politika Iepriekšējās paplašināšanās kārtas ir nostiprinājušas ES politiku, jo jaunās dalībvalstis ir devušas savu nacionālo pieredzi un politisko orientāciju Eiropas projektam. Pašreizējais acquis tādās tik dažādās jomās kā kohēzijas politika, lauksaimniecība, zivsaimniecība, vides aizsardzība, ārējās attiecības, caurskatāmība, atbildība un Eiropas pilsonība daļēji atspoguļo arī iepriekšējo paplašināšanās kārtu ietekmi. Dažas ES politikas jomas, piemēram, iekšējā tirgus vai tiesiskuma, brīvības un drošības joma, varētu nodrošināt pat vēl lielākas priekšrocības, ja tās tiktu attiecinātas uz vēl lielāku skaitu valstu, piemērojot pareizus nosacījumus. Paplašināšanās laikā Eiropas Savienībai jānodrošina kopējās politikas attīstība un īstenošana visās jomās. Paplašināšanās ietekme uz ES politiku tiks izvērtēta visos paplašināšanās procesa pamatposmos. Katrā Komisijas atzinumā par valsts pieteikumu dalībai ES turpmāk iekļaus novērtējumu par šīs valsts pievienošanās ietekmi uz ES politiku. Tas atspoguļosies arī sistēmā, kas nosaka darba uzdevumus pievienošanās sarunām. Pamatnostādnes sarunām ar Horvātiju un Turciju paredz pasākumu kopumu, kura mērķis ir nodrošināt šo valstu vienmērīgu integrāciju ES politikas jomās. Šīs pamatnostādnes nosaka arī pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu ES politikas pareizu darbību pēc paplašināšanās, piemēram, pārejas periodus, izņēmumus, īpašus pasākumus un pastāvīgus aizsargpasākumus. Komisija sīki analizēs nākamo paplašināšanās kārtu ietekmi uz lauksaimniecības un kohēzijas politiku, izvērtējot paplašināšanās ietekmi uz budžetu. Analīzē tiks ņemta vērā šo politikas jomu attīstība nākotnē. Pievienošanās sarunu laikā Komisija rūpīgi izvērtēs pievienošanās ietekmi uz politikas pamatjomām, tostarp personu pārvietošanos, robežu pārvaldību, lauksaimniecību, kohēzijas politiku un transportu. Līdzīga rakstura novērtējumi tiks veikti enerģētikas un ārpolitikas un drošības politikas jomās, ņemot vērā ES paplašināšanās stratēģiskos motīvus saistībā ar lielāku stabilitāti, ārpolitikas un drošības politikas ieguvumiem vai drošu energoapgādi. Tas dalībvalstīm ļaus noteikt ES kopējo nostāju attiecībā uz sarunām par konkrētajām sadaļām, tostarp, ja vajadzīgs, pārejas periodus vai citus pasākumus, pilnībā izprotot iespējamo ietekmi. ES budžets Eiropas Savienībai ir jāspēj finansēt savas politikas īstenošanu ilgtspējīgi. Paplašināšanās ietekme uz ES budžetu tiks rūpīgi vērtēta visa paplašināšanās procesa laikā. Katrs Komisijas atzinums par valsts pieteikumu dalībai ES ietvers novērtējumu par šīs dalības ietekmi uz budžetu. Pirms nākamās pievienošanās kārtas ES būs jāpieņem lēmums par vajadzīgajiem kopējiem budžeta līdzekļiem. Pamatojoties uz to, Komisija ierosinās turpmākajās pievienošanās sarunās izmantot vajadzīgo finansiālo pasākumu paketi. Komisijas analīzē tiks ņemti vērā budžeta un paaugstinātas ekonomiskās dinamikas aspekti, ko rada pievienošanās. Kandidātvalstīm noteikto stingro nosacījumu izpildes nodrošināšana Nosacītība ir viens no Komisijas paplašināšanās politikas pīlāriem. Kandidātvalstu labi paveikts sagatavošanās darbs veicina to vienmērīgu integrāciju ES. Uzlabota priekšdarbu kvalitāte ir kļuvusi par izšķirošo faktoru, jo ES darbību apjoms ir pieaudzis. Tas garantē nosacījumu stingru piemērošanu pirmspievienošanās stadijā un prasību pilnīgu izpildi katrā pievienošanās procesa stadijā. Komisija rūpīgi uzraudzīs katras paplašināšanās procesā iesaistītās valsts progresu, kas ir daļa no pirmspievienošanās stratēģijas. Šī uzraudzība pamatosies uz dalības politiskajiem, ekonomiskajiem un acquis kritērijiem. Komisija īpašu uzmanību pievērsīs struktūru izveidei, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu likuma varu. Tas ietver administratīvos un tiesu resursus un krāpšanas un korupcijas apkarošanu. Šie jautājumi jārisina pirmspievienošanās procesa sākuma stadijā. Pamatojoties uz saviem atzinumiem, Komisija ierosinās īstermiņa un vidēja termiņa reformu prioritātes Pievienošanās vai Eiropas partnerībām katrai valstij. Šie politikas pamatprincipi bija efektīvs līdzeklis prioritāšu noteikšanai, gatavojoties piektajai paplašināšanās kārtai. Komisija ierosinās regulāri pārskatīt šos pamatprincipus. Finansiālā palīdzība paplašināšanās procesā iesaistīto valstu atbalstam tiks virzīta uz tām reformām, kas partnerībās norādītas kā prioritātes. Jauna vienotā finanšu instrumenta ieviešana 2007. gadā ietvers visas pirmspievienošanās vajadzības un padarīs efektīvāku ES atbalstu dalības sagatavošanas darbiem. Asociācijas nolīgumiem ar paplašināšanās procesā iesaistītām valstīm ir galvenā loma šo valstu sagatavošanā dalībai ES. Komisija pārbaudīs, kā tiek pildītas saistības. Apmierinoši rezultāti divpusējo saistību izpildē ir svarīgs elements ES, lai izskatītu ikvienu dalības pieteikumu. Pievienošanās sarunu progresu noteiks panākumi, kas gūti sarunu pamatnostādnēs noteikto pievienošanās prasību izpildē, ko katrai valstij izvērtē atsevišķi. Kandidātvalstīm būs jāpierāda, ka tās ir izpildījušas konkrētos kritērijus, kas noteikti sarunu sadaļas atvēršanai vai slēgšanai. Neatbilstība kritērijiem var būt pamats sarunu apturēšanai vai atkārtotai atvēršanai attiecībā uz konkrēto sadaļu. Turpmāk tiks nodrošināta ciešāka saikne starp progresu politisko reformu jomā un sarunu kopējo gaitu. Sarunu procesā tiks ņemti vērā rezultāti, kas gūti dialogos ar valstīm par to panākumiem dalības politisko kritēriju izpildē. Komisija sagatavos dialogu ar dalībvalstīm un informēs tās attiecīgajās Padomes institūcijās. Padomes struktūrai noteikta jauna kārtība, lai nodrošinātu to, ka dalībvalstu amatpersonas, kas atbildīgas par reformu progresa uzraudzību, un amatpersonas, kas atbildīgas par pievienošanās sarunām, būtu iekļautas vienā darba grupā. Turklāt pašreizējā sarunu struktūra paredz sadaļu par tiesu varu un pamattiesībām. Tas ļaus rūpīgi kontrolēt priekšdarbu virzību izšķirošajās jomās. Pievienošanās sarunas var apturēt gadījumos, kad tiek nopietni un atkārtoti pārkāpti brīvības principi, demokrātija, cilvēktiesības un pamatbrīvības un likuma vara. Turpmāk sarunu procesā tiks ņemti vērā arī tie rezultāti, kas gūti dialogos ar valstīm par to ekonomiskajām reformām. Komisija sagatavos dialogu ar dalībvalstīm un informēs tās attiecīgajās Padomes institūcijās. Šī dialoga uzmanības centrā ir ekonomisko kritēriju izpilde un konverģence ar ES ekonomiku. Ir svarīgi, lai pirms pievienošanās ES valstis, kas pievienojas tai, būtu funkcionējošas tirgus ekonomikas valstis, ka spēj konkurēt iekšējā tirgū. Pirmspievienošanās palīdzība tiks virzīta šī mērķa sasniegšanai. Šie pasākumi kopā ar sarunu pamatnostādnēm un kritēriju noteikšanu sarunu sadaļu atvēršanai un slēgšanai nodrošinās stingru pieeju pievienošanās sarunām. Kaut arī valstis varbūt vēlētos pašas noteikt pievienošanās galīgo datumu, lai veiktu savus reformu pasākumus, ES ir jāatturas no šādu datumu noteikšanas, kamēr pievienošanās sarunas nav tuvu noslēgumam. Ir jāpieturas pie principa, ka pievienošanās sarunu pabeigšana būs atkarīga no pašas valsts sasniegumiem. Labāka saziņa Demokrātiskā leģitimitāte ir ES pievienošanās procesa būtisks elements. Katru galveno lēmumu saistībā ar valsts pievienošanos pieņem dalībvalstu un kandidātvalstu demokrātiski vēlētas valdības ar vienprātīgu lēmumu. Šādu lēmumu ratificē valstu parlamenti. Eiropas Parlaments, kura locekļi tiek tieši ievēlēti, dod savu piekrišanu. Demokrātiskā leģitimitāte ir arī Eiropa, kas ieklausās pilsoņu teiktajā un, īstenojot atbilstīgu politiku, risina to problēmas. Jo ES ikvienā tās politikas jomā, tostarp paplašināšināšanās jomā, ir jāgūst tās pilsoņu atbalsts. Noteiktība paplašināšanās procesā un pastāvīga nosacītība ir būtiskākie elementi šī atbalsta garantēšanai. Tāpat arī pārliecība par ES integrācijas spēju. Turklāt labāka saziņa ar sabiedrību ir ES paplašināšanās politikas būtiska sastāvdaļa. Kopumā iepriekšējās paplašināšanās kārtas guva sabiedrības atbalstu, bet izraisīja arī šaubas un neskaidrības. Pilsoņiem ir jābūt pēc iespējas labāk sagatavotiem nākamajām paplašināšanās kārtām. ES ir labāk jāinformē par paplašināšanās priekšrocībām un problēmām. Tas pamatā ir dalībvalstu un kandidātvalstu uzdevums izskaidrot un aizstāvēt savu izvēli. Vadītāji valsts, reģionālajā un vietējā līmenī vislabāk var izprast savu vēlētāju rūpes un tieši sazināties ar tiem. Dalībvalstīm, kas ir iesaistījušās paplašināšanās procesā, ir jāskaidro pilsoņiem konkrētās priekšrocības, kas sagaidāmas no paplašināšanās. Komisija savus uzdevumus pildīs kopā ar Eiropas Parlamentu, valstu, reģionālajām un vietējām iestādēm un pilsonisko sabiedrību. Jo īpaši Komisija uzlabo informācijas pieejamību lietotājdraudzīgā veidā. Tas attiecas gan uz paplašināšanās politikas jautājumiem, gan praktiskām problēmām, tādām kā nosacītības piemērošana, uzraugot reformu īstenošanu, kritēriju noteikšana un ietekmes novērtējumu veikšana. Eiropas Savienībai, tās dalībvalstīm un kandidātvalstīm ir jāpieliek lielākas pūles, lai veicinātu savstarpējas zināšanas un sapratni un palielinātu līdzatbildību par kopējās Eiropas projektu. Ir vajadzīgs ilgstošs darbs daudzu gadu garumā. Jāturpina attīstīt pilsoniskās sabiedrības dialogu, ko 2004. gadā nodibināja ar Turciju un 2006. gadā paplašināja, iesaistot Rietumbalkānu valstis. Komisija plāno paplašināt šo dialogu, iesaistot tajā citas sabiedrības grupas un tautsaimniecības nozares. Komisija darīs to saziņā ar Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, Reģionu komiteju, kā arī citām iestādēm, kas aktīvi darbojas šajā jomā. Ir svarīgi iesaistīt pilsoņus šajā dialogā un novērst bažas un pārpratumus. Komisija atbalsta lielāku caurskatāmību, kas ir veids, kā tuvināt paplašināšanas procesu pilsoņiem. Komisija jau publicē savus atzinumus par dalības pieteikumiem, kā arī ziņojumus par katras valsts progresu. Tā ir publicējusi arī sarunu pamatnostādnes Horvātijai un Turcijai. Tagad jādara sabiedrībai pieejami arī citi pamatdokumenti, kas saistīti ar pievienošanās sarunām. Piektās paplašināšanās kārtas laikā to praktizēja daudzas kandidātvalstis attiecībā uz savu nostāju pievienošanās jautājumā. Komisija uzskata, ka ziņojumi par tiesību aktu atbilstības izvērtēšanu, sarunu sadaļu atvēršanas kritēriji, kā arī ES kopējās nostājas jādara zināmas sabiedrībai ar tīmekļa vietņu starpniecību. Šajā ziņojumā izklāstītā pieeja nostiprinās paplašināšanās procesa demokrātisko pamatu. Visu šajā procesā iesaistīto pušu interesēs ir novērst plaisu starp politikas veidotājiem, no vienas puses, un sabiedrību, no otras puses. Pieredze, kas gūta piektās paplašināšanās kārtas laikā, palīdzēs Eiropas Savienībai nodrošināt šī procesa vēlamo virzību arī nākamajos gados. 2. PIELIKUMS Secinājumi par Albāniju, Bosniju un Hercegovinu, Horvātiju, Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, Melnkalni, Serbiju, Kosovu[8] un Turciju Albānija Attiecībā uz politiskajiem kritērijiem Albānija ir panākusi zināmu progresu demokrātijas un likuma varas jomā, tostarp cīņā pret korupciju, kas ir Eiropas partnerības galvenā prioritāte. Ir saglabāta konstruktīva politika attiecībā uz šo reģionu. Ir vajadzīgs papildu darbs pie citām partnerības prioritātēm. Panākts zināms progress demokrātijas un likuma varas jomā . Taču šis progress ir bijis nevienmērīgs. Parlaments pilda visus politiskos pienākumus, un tā Eiropas integrācijas komiteja ir bijusi ļoti aktīva. Tagad Parlamenta darbs ir daudz pārskatāmāks, un tā attiecības ar konstitucionālajām iestādēm ir bijušas efektīvas, bet joprojām pastāv tehniskas un administratīvas nepilnības. Ir vajadzīga lielāka valdības un opozīcijas sadarbība, lai nodrošinātu virzību tādiem svarīgiem pasākumiem kā vēlēšanu reforma un Stabilizācijas un asociācijas nolīguma saistību izpilde. Valdība ir pieņēmusi plānu Eiropas partnerības un Stabilizācijas un asociācijas nolīguma saistību izpildei. Tā veido struktūras ES reformu koordinēšanai un pārvalda resursus to īstenošanai. Šo struktūru darba koordinācija ir svarīgs elements. Ir labāk jāizmanto īpašās zināšanas tiesību aktu projektu izstrādāšanā. Daudzu ministriju pārstrukturēšana īslaicīgi samazinājusi rīcībspēju dažās valsts pārvaldes jomās. Tagad ir svarīgi prast izmantot pārmaiņas, lai nostiprinātu efektivitāti. Ir notikušas dažas izmaiņas personāla sastāvā, nepievēršot pienācīgu uzmanību Civildienesta likumam. Iecelšanu pārvaldes amatos joprojām ietekmē politiski faktori. Valsts civildienesta vadības, karjeras veidošanas struktūru un samaksas līmenis joprojām ir zems. Jaunajam likumam jāuzlabo karjeras veidošanas struktūra un lietu sadales metodes tiesnešiem. Tiesu sistēma ir kļuvusi nedaudz pārskatāmāka. Zināms progress vērojams spriedumu izpildē. Taču kopumā panākumi, kas gūti tiesvedības sistēmas uzlabošanā, ir nelieli. Jāuzlabo procedūras personāla pieņemšanai darbā tiesnešiem un nodarbinātības nosacījumi tiesu administratoriem. Jānodrošina atbilstīga kompetenču sadale abiem tiesu inspektorātiem. Jāuzlabo sadarbība starp policiju un tiesu iestādēm. Kopumā spriedumu izpilde joprojām ir nepilnīga. Ir vajadzīga juridiska noteiktība, lai nodrošinātu pozitīvu vidi tirdzniecībai un ieguldījumiem. Cīņā pret korupciju ļoti liels skaits valsts dienestu darbinieku ir atbrīvoti no amata. Par korupciju notiesāto amatpersonu skaits ir palielinājies. Ir izveidota augsta līmeņa pretkorupcijas taktiskā grupa, un ir uzlabots likums par interešu konfliktu. Tagad Augstā ienākumu un mantiskā stāvokļa deklarēšanas un pārbaudes inspektorāta darbs ir daudz efektīvāks, un ir veikti pasākumi, lai uzlabotu valsts pārvaldes caurskatāmību. Gadījumos, kad korupcijas novēršanas pasākumi pārsniedza konstitucionālos ierobežojumus, iejaucās konstitucionālā tiesa. Šobrīd vajadzīgi institucionālie papildpasākumi, jo korupcija joprojām ir nopietna problēma. Cīņa pret korupciju ir prioritāte, lai varētu īstenot Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu. Neliels progress vērojams cilvēktiesību un minoritāšu aizsardzības jomā . Šobrīd tiesu personāla apmācība cilvēktiesību jautājumos ir obligāta. Ir uzlaboti iepriekšējā apcietinājuma noteikumi. Albānijas ombuds lielāku aktivitāti izrādījis cilvēktiesību jomā. Taču vēl aizvien ir nepilnīga starptautisko standartu izpilde attiecībā uz spīdzināšanas novēršanu, cietumu apstākļiem un aizturēto personu tiesībām, īpaši iepriekšējā apcietinājuma vietās. Pienācīgi jāīsteno nesen veiktās izmaiņas plašsaziņas līdzekļu uzraudzības iestādes sastāvā. Plašsaziņas līdzekļu brīvības tiesiskais regulējums joprojām neatbilst prasībām un nav ieviests pilnībā. Plašsaziņas līdzekļu brīvības veicināšana ir Eiropas partnerības galvenā prioritāte. Jaunas izpildaģentūras izveide varētu paātrināt īpašumu restitūcijas procesu, kas arī ir partnerības galvenā prioritāte, bet šobrīd šis process vēl aizvien ir ļoti lēns. Noteiktība īpašumtiesību jautājumos ir ļoti svarīga, lai izpildītu Stabilizācijas un asociācijas nolīguma saistības. Albānija ir sākusi strādāt pie tiesiskā regulējuma izveides minoritāšu aizsardzībai, starptautisko saistību izpilde joprojām ir nepilnīga, un ir vajadzīgi papildu pasākumi iecietības veicināšanai. Stratēģija Albānijas čigānu mazākumtautības iedzīvotāju jautājumā ir palīdzējusi radīt dažas vērtīgas iniciatīvas, bet to īstenošanai trūkst vajadzīgo resursu. Čigānu tautības bērni ir jo īpaši neaizsargāti pret cilvēku tirdzniecību. Attiecībā uz reģionālajiem jautājumiem un starptautiskajām saistībām Albānijai vēl arvien ir pozitīva loma. Tā ir aktīvi piedalījusies reģionālajos pasākumos politikas, tirdzniecības, vides, ekonomikas, drošības, aviācijas un enerģētikas jomā. Albānija ir turpinājusi attīstīt attiecības ar kaimiņvalstīm un citām valstīm reģionā, saglabājot konstruktīvu pieeju Kosovas jautājumam. Attiecībā uz ekonomiskajiem kritērijiem Albānija kopumā ir sasniegusi makroekonomisko stabilitāti. Tas Albānijai ir palīdzējis panākt progresu virzībā uz funkcionējošu tirgus ekonomiku. Intensīvi jāturpina veikt svarīgas reformas, lai tā varētu izturēt konkurences spiedienu un tirgus konjunktūru Eiropas Savienībā. Politiskā vienprātība būtiskākajos ekonomiskās politikas jautājumos kopumā ir saglabājusies. Pamatā Albānija nodrošināja makroekonomisko stabilitāti . Turpinājās spēcīga ekonomiskā izaugsme, un nabadzības līmenis samazinājās. Makroekonomiskās politikas pasākumu kopums atbilda prasībām. Monetārā politika bija droša, un tai izdevās noturēt inflāciju zemā līmenī. Fiskālā konsolidācija turpinājās, un sabiedrības un nodokļu administrācijas reformas palīdzēja uzlabot fiskālo stāvokli. Mazinājās administratīvie šķēršļi iekļūšanai tirgū. Taču ārējo kontu deficīts ievērojami pieauga, un eksporta devums bija ļoti niecīgs. Jāuzlabo Albānijas tiesiskais regulējums iepirkumu, privatizācijas un koncesiju jomā. Tādas nepilnības uzņēmējdarbības vidē kā juridiskā nenoteiktība un trūkumi tiesību aktu ieviešanā, slikta infrastruktūra vai nepietiekama energoapgāde kavē ekonomisko attīstību. Īpašuma tiesību piemērošana vēl aizvien bija nepilnīga, un tika panākts pavisam minimāls progress tiesu sistēmas efektivitātes uzlabošanā. Galvenais uzdevums ir nostiprināt ārpusbanku finanšu nozares normatīvo un uzraudzības sistēmu. Jāpaātrina pasākumi ēnu ekonomikas lielās ietekmes samazināšanai un formalizēšanai. Privatizācijas process vēl nav pabeigts, un nekavējoties jāveic valsts uzņēmumu pārstrukturizācija, īpaši elektroenerģijas pakalpojumu jomā. Albānija ir guvusi panākumus tiesību aktu, politikas un rīcībspējas saskaņošanā ar Eiropas standartiem , īpaši organizētās noziedzības, muitas un konkurences jomā. Reformu virzība tādās jomās kā publiskais iepirkums, intelektuālais īpašums un veterināri sanitārā un fitosanitārā pārbaude ir ļoti svarīga, lai nodrošinātu Stabilizācijas un asociācijas nolīguma sekmīgu izpildi. Panākts progress dažās iekšējā tirgus jomās, bet citās vēl ir jāiegulda liels darbs, lai varētu izpildīt Albānijas Stabilizācijas un asociācijas nolīguma saistības. Zināms progress vērojams standartu pieņemšanas un kontroles jomā. Ir nostiprināta akreditācijas, metroloģijas un tirgus uzraudzības spēja, bet vēl ir vajadzīgi tiesību aktu pilnveidojumi un labāka koordinācija. Ir uzlabota patērētāju un veselības aizsardzības struktūru saskanība. Tagad tās ir jānostiprina. Stabilizācijas un asociācijas nolīgums ietver saistības attiecībā uz darba ņēmēju pārvietošanos , pakalpojumu sniegšanas brīvību un brīvību veikt uzņēmējdarbību . Pagaidām nav nekādu jūtamu uzlabojumu attiecībā uz darba ņēmēju pārvietošanos. Ārvalstu uzņēmumu diskriminācija saistībā ar reģistrācijas nodevām ir novērsta. Ir vienkāršotas uzņēmumu reģistrācijas procedūras, bet tās vēl aizvien ir samērā neskaidras. Joprojām pastāv šķēršļi uzņēmējdarbības veikšanai un kapitāla aprites ierobežojumi . Lai izpildītu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu, ir vajadzīga efektīva muitas sistēma. Pateicoties būtiskām muitas reformām, muitas ieņēmumi ir palielinājušies. Gūti panākumi datorizācijas, muitas noteikumu un izcelsmes pārvaldības jomā. Ir nostiprināta sadarbība starp policiju un muitu. Jāuzlabo infrastruktūra un jāturpina tiesību aktu saskaņošana ar acquis prasībām. Ir vienkāršots nodokļu administrēšanas process un panākts progress datorizācijas un riska analīzes jomā. Tagad ir vajadzīga tiesību aktu tālāka saskaņošana ar ES tiesību aktiem un visaptveroša nodokļu iekasēšanas un kontroles stratēģija. Albānija saskaņā ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu ir uzņēmusies saistības konkurences jomā. Konkurences institūcijas darbība pretmonopolu jomā ir uzlabojusies, bet tās efektīvu darbību kavē personāla un pieredzes trūkums. Ar valsts atbalstu saistītie Stabilizācijas un asociācijas nolīguma priekšdarbi norit labi. Šobrīd tiesiskā regulējuma izveide un pārbaude ir pabeigta. Tagad ir jānodrošina Valsts atbalsta departamenta darbības neatkarība. Gaidāms jauns publiskā iepirkuma likums, un ir paplašināta apmācība publiskā iepirkuma jautājumos, bet pašreizējais tiesiskais regulējums neatbilst acquis prasībām. Publiskā iepirkuma aģentūras darbs joprojām ir neapmierinošs. Ir svarīgi panākt progresu šajā jomā, lai uzlabotu valsts sektora pārvaldību, kas ir Eiropas partnerības galvenā prioritāte, un izpildītu Stabilizācijas un asociācijas nolīguma saistības. Attiecībā uz intelektuālā īpašuma tiesībām (IĪT) ir sākts darbs pie preču zīmju, patentu un rūpniecisko dizainu datubāzes izveides. Muitas pārvaldē ir izveidota IĪT nodaļa. Taču autortiesību birojs pagaidām vēl nedarbojas, un vēl aizvien netiek nodrošināta IĪT pienācīga piemērošana. Ir jāveic pastiprināts darbs, lai izpildītu Stabilizācijas un asociācijas nolīguma saistības. Panākumi nodarbinātības jomā ir nelieli. Zināms progress vērojams izglītības jomā, ir apstiprināta valsts stratēģija vidējai izglītībai un arodizglītībai. Taču ieinteresētība izglītības jautājumu risināšanā joprojām ir samērā neliela. Dažās nozaru politikas jomās gūti jauni panākumi. Attiecībā uz rūpniecību un maziem un vidējiem uzņēmumiem ir pārskatīts rīcības plāns administratīvo šķēršļu novēršanai un izveidota jauna jumta organizācija, lai veicinātu ieguldījumus, eksportu un mazo un vidējo uzņēmumu attīstību. Taču progress uzņēmējdarbības vides uzlabošanā un neformālās ekonomikas samazināšanā vēl aizvien ir lēns. Arī lauksaimniecības nozarē panākts ļoti neliels progress. Vērojams dažu preču noieta un ieguldījumu pieaugums, bet produktivitātes un konkurētspējas līmenis joprojām ir zems. Atbilstība ES veterinārajām un fitosanitārajām prasībām, kas ir ļoti svarīgs elements, lai veiksmīgi piemērotu Stabilizācijas un asociācijas nolīguma un pagaidu nolīguma tirdzniecības nosacījumus, joprojām ir nepilnīga. Zivsaimniecības dienests kontrolē zivju izkraušanu, bet neatļautā krājumu bojāšana turpinās. Attiecībā uz vidi un transportu vērojams zināms progress horizontālo tiesību aktu jomā, bet ieviešana un infrastruktūras attīstība vēl aizvien ir neapmierinoša. Enerģētikas nozares attīstība joprojām ir ļoti gausa. Albānija ir ratificējusi Enerģētikas kopienas līgumu un ir sākusi pieņemt attiecīgos tiesību aktus, bet elektroenerģijas zudumi ir palielinājušies un iekasēto maksājumu līmenis ir pazeminājies. Albānija joprojām nav gatava uzņemties Stabilizācijas un asociācijas nolīguma saistības informācijas sabiedrības un plašsaziņas līdzekļu jomā. Attiecībā uz elektroniskajiem sakariem un informācijas tehnoloģijām jāievieš un jāpiemēro liberalizācijas tiesību akti. Normatīvā sistēma vēl aizvien neatbilst acquis prasībām. Telekomunikāciju pārvaldes iestāde nav pietiekami aktīva. Attiecībā uz finanšu kontroli valdība ir apstiprinājusi Valsts iekšējās finanšu kontroles politikas dokumentu. Ir panākts progress tiesiskā un normatīvā regulējuma jomā, bet tas joprojām ir tikai sākuma stadijā. Labi panākumi gūti statistikas jomā. Tiesiskuma , brīvības un drošības jomā vērojams progress saistībā ar atsevišķiem aspektiem; taču šīm jomām jāvelta nopietna un ilgstoša uzmanība. Apmācība un dokumentu drošība vīzu administrēšanā ir uzlabojusies. Nav sagatavots centralizētais IT tīkls, un joprojām vajadzīgas juridiska rakstura izmaiņas. Jauns aprīkojums un labāka koordinācija ir uzlabojusi robežu pārvaldību , bet pagaidām vēl nav ieviesta integrētās robežu pārvaldības stratēģija. Jānostiprina robežu pārvaldības infrastruktūra. Patvēruma tiesību akti atbilst starptautiskajiem standartiem, bet ir jāuzlabo to ieviešana. Albānija ir uzlabojusi iekšējo koordināciju un sadarbību ar kaimiņvalstīm, lai apkarotu nelegālo migrāciju . Ir svarīgi, lai Albānija nodrošinātu pietiekamus personāla resursus savu saistību izpildei saskaņā ar atpakaļuzņemšanas nolīgumiem. Attiecībā uz cīņu pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu ir pastiprināta Finanšu kontroles dienesta (FKD) un prokuratūras darbība un uzlabota starptautiskā sadarbība, bet ir jāturpina abu šo iestāžu darbības stiprināšana un tiesiskā pamata izveide. Lielāks politiskais stimuls un labāka starptautiskā sadarbība ir palielinājusi liela mēroga narkotiku tirgotāju arestu skaitu, bet ir vajadzīga labāka kriminālizmeklēšanas spēja, vietējo aģentūru darba koordinācija un procedūras konfiscētajām narkotikām. Narkotiku tirdzniecība joprojām ir nopietna problēma. Tiek gatavoti pasākumi policijas darba organizācijas uzlabošanai. Sadarbība ar muitu un izlūkdienestiem ir uzlabojusies, bet ir jāuzlabo lietu pārvaldība un iekšējās kontroles struktūru darbs. Ir gūti panākumi cīņā pret organizēto noziedzību , kas ir Eiropas partnerības galvenā prioritāte. Pamatojoties uz stingru politisko gribu apkarot organizēto noziedzību, ir veiktas policijas oparācijas pret galvenajiem noziedzīgiem grupējumiem. Operatīvā sadarbība ar Albānijas kaimiņvalstīm ir jūtami uzlabojusies. Nedaudz uzlabojusies arī sadarbība starp policiju un tiesu iestādēm centrālajā līmenī. Taču vēl ir daudz darāmā, lai gūtu konkrētus uzlabojumus. Ir vajadzīga labāka sadarbība starp policiju un tiesu iestādēm vietējā līmenī un papildu darbs augsta līmeņa korupcijas apkarošanai šajās iestādēs. Vajadzīga labāka liecinieku aizsardzība. Valdība ir pieņēmusi valsts stratēģiju cīņai pret cilvēku tirdzniecību un ir uzlabojusi struktūras, lai īstenotu šo stratēģiju. Tika sekmīgi uzsāktas jaunas tirgotāju kriminālvajāšanas un pieņemti notiesājoši spriedumi. Taču cilvēku tirdzniecība joprojām ir nopietna problēma. Ir vajadzīgi papildresursi un labāka koordinācija vietējā un starptautiskā mērogā. Policijas pret terorisma direktorāts ir konfiscējis lielu daudzumu ieroču, bet ir jāpastiprina infrastruktūras un aģentūru sadarbība. Situācija personas datu aizsardzības jomā joprojām rada bažas. Bosnija un Hercegovina Bosnijas un Hercegovinas progress virzībā uz politisko kritēriju izpildi turpinājās, bet nedaudz lēnākā tempā. Galvenās politiskās prioritātes, kas noteiktas Eiropas partnerībās, ir ievērotas tikai daļēji. Būs jārisina vēl daudzi svarīgi jautājumi, pirms varēs noslēgt sarunas par Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu. Daļējs progress panākts demokrātijas un likuma varas jomā . Kopš Deitonas/Parīzes nolīguma noslēgšanas vispārīgās vēlēšanas 1. oktobrī bija pirmās vēlēšanas, ko pilnībā vadīja Bosnijas un Hercegovinas iestādes. EDSO Demokrātisko institūciju un cilvēktiesību biroja ( ODIHIR ) provizoriskie secinājumi rādīja, ka šīs vēlēšanas bija solis uz priekšu demokrātijas un likuma varas konsolidācijā un kopumā tās notika saskaņā ar starptautiskajiem standartiem. Taču, tā kā netika izdarīti vajadzīgie grozījumi Konstitūcijā , tās pilnībā neatbilda Eiropas Cilvēktiesību konvencijas (ECK) prasībām. Ir veikti daži pasākumi, lai nodrošinātu valsts ministrijas un iestādes ar pietiekamiem resursiem uzdevumu izpildei, bet ir vajadzīgi papildu pasākumi, lai īstenotu šo Eiropas partnerības galveno prioritāti. Pavisam neliels progress panākts, nodrošinot Valsts parlamentāro asambleju ar pietiekamiem tehniskiem resursiem un personālu. Valsts iestāžu darba koordinācija joprojām ir nepietiekama, un nav izveidoti nekādi jauni mehānismi šīs koordinācijas uzlabošanai. Kopumā izpildvaras un likumdošanas iestāžu darbs vēl aizvien ir nepilnīgs. Bosnijas un Hercegovinas pēdējo gadu sasniegumi stabilitātes un drošības jomā ir ļāvuši Miera īstenošanas padomei pieņemt lēmumu par Augstā pārstāvja biroja ( OHR ) darbības izbeigšanu līdz 2007. gada 30. jūnijam. Šis lēmums ir jāpārskata 2007. gada sākumā. Visaptverošas valsts pārvaldes reformas stratēģijas pieņemšana daļēji atrisināja jautājumu par Eiropas partnerības galveno prioritāti. Likums par valsts ombudu bija pozitīva rīcība. Ir pastiprināts Valsts pārvaldes koordinācijas biroja darbs, un Civildienesta aģentūras ir uzlabojušas procedūras personāla pieņemšanai darbā. Tagad ir jāīsteno valsts pārvaldes reforma, lai nostiprinātu kopējo administratīvo rīcībspēju. Nelieli panākumi ir gūti, īstenojot policijas reformas galveno uzdevumu. Policijas pārstrukturēšanas direktorāta sekmīgu darbu pamatā kavē Serbijas republikas ( Republika Srpska) pieeja. Tādēļ ir aizkavējusies 2005. gada oktobra Nolīguma par policijas pārstrukturēšanu īstenošana, kas ir Eiropas partnerības galvenā prioritāte. Attiecībā uz tiesu sistēmu Valsts tiesa, Ģenerālprokuratūra un Augstā tiesu un prokuratūru padome savus pienākumus ir veikušas labi. Tās ir pakāpeniski nostiprinājušas savu neatkarību un samazinājušas paļaušanos uz starptautisko kopienu. Taču ir jāturpina stiprināt tiesu sistēmas neatkarība un jāuzlabo tās darba efektivitāte. Ir pieņemta jauna stratēģija cīņai pret korupciju . Korupcija joprojām ir nopietna problēma Bosnijā un Hercegovinā. Ir aktīvāk jāizmeklē lietas un jāsauc pie kriminālatbildības. Neliels progress panākts attiecībā uz cilvēktiesību un minoritāšu aizsardzību . Cilvēktiesību komisija Konstitucionālajā tiesā turpināja strādāt efektīvi. Lielāka uzmanība jāveltī ar cilvēktiesībām saistīto noteikumu ieviešanai un starptautisko cilvēktiesību konvenciju pareizai piemērošanai. Etniskā diskriminācija vēl aizvien ir nopietns jautājums, un ir vajadzīgi papildu pasākumi neiecietības apkarošanai. Jāveic konkrēti pasākumi čigānu mazākumtautības atbalstam. Ir pieņemti likumi par valsts nozīmes apraides sistēmu saistībā ar vārda un plašsaziņas līdzekļu brīvību. Ir pieņemti attiecīgie tiesību akti iestāžu līmenī Serbijas republikā ( Republika Srpska ), bet ne Federācijā. Valsts apraides sistēmas reforma īstenota tikai daļēji. Attiecīgā Eiropas partnerības prioritāte nav īstenota pilnībā. Darbojas Bēgļu atgriešanās fonds, un Bosnija un Hercegovina aktīvi piedalījās Sarajevas procesā. Ir jāveic turpmākie pasākumi, lai atbalstītu bēgļu un valsts iekšienē pārvietoto personu atgriešanos, jo īpaši to sociālo un ekonomisko integrāciju. Neliels progress vērojams attiecībā uz reģionālajiem jautājumiem un starptautiskajām saistībām . Ir veikti daži pasākumi, lai nodrošinātu sadarbību ar Starptautisko Kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai ( ICTY ) – Eiropa partnerības galveno prioritāti, bet šī sadarbība ir ievērojami jāuzlabo. Jāveic papildu pasākumi, lai noteiktu brīvībā esošo apsūdzēto personu atrašanās vietu un apkarotu tīklus, kas atbalsta tos. Valsts tiesa ir sekmīgi turpinājusi kriminālvajāšanu par kara noziegumiem. Jāuzlabo kriminālvajāšana iestāžu līmenī. Bosnijai un Hercegovinai saglabājās labas attiecības ar kaimiņvalstīm. Vēl ir jārisina daži divpusējie jautājumi, īpaši par robežu noteikšanu un tirdzniecību. Attiecībā uz ekonomiskajiem kritērijiem Bosnija un Hercegovina ir panākusi nelielu progresu virzībā uz funkcionējošu tirgus ekonomiku. Jāveic ievērojams papildu darbs, lai varētu izturēt konkurences spiedienu un tirgus konjunktūru Eiropas Savienībā. Padziļinājās sadarbība fiskālās politikas jomā, un 2006. gadā visā valstī tika sekmīgi ieviests pievienotās vērtības nodoklis (PVN). Nedaudz uzlabojās iespēja pamatot politikas veidošanu ar analītisko darbu. Saglabājās noturīga ekonomiskā izaugsme. Turpinājās fiskālā konsolidācija. Izvesto preču pieauguma temps 2006. gada pirmajā puse palielinājās, ko veicināja PVN ieviešana un dažu preču ražošanas apjoma pieaugums. Privatizācija turpinājās, īpaši Serbijas republikā ( Republika Srpska ), un tika pieņemtas dažas juridiska rakstura izmaiņas, lai sekmētu uzņēmumu pārstrukturēšanu. Taču reformu gaita daudzās jomās joprojām bija lēna. Vēl aizvien bija vērojamas lielas atšķirības starp tirdzniecības un tekošajiem kontiem, kas atspoguļo nepietiekami dinamisku uzņēmējdarbību un lielu privāto patēriņu. Pamats ekonomiskajai izaugsmei joprojām bija ierobežots. Valsts fiskālajā nostādnē nav pienācīgi ņemta vērā lielā makroekonomiskā nelīdzsvarotība. Lēmumu pieņemšanas process ekonomikas un fiskālās politikas jomā valstī vēl aizvien ir sarežģīts un netiek pietiekami koordinēts. Turklāt palielinājās nepieciešamība pēc valsts izdevumiem, neraugoties uz šo izdevumu jau tā salīdzinoši lielo apjomu. Arī valsts izdevumu efektivitāte joprojām ir samērā zema. Uzņēmējdarbības vide un uzņēmumu pārvalde kopumā vēl aizvien bija neapmierinoša. Privatizācija un uzņēmumu pārstrukturēšana bija lēna, īpaši Federācijā. Uzņēmumu sektors joprojām nav pārstrukturēts pilnībā. Panākumi, ko Bosnija un Hercegovina guvusi savu tiesību aktu un politikas saskaņošanā ar Eiropas standartiem , ir nelieli. Šajā ziņā Bosnijai un Hercegovinai būs jāiegulda papildu darbs, lai varētu izpildīt Eiropas partnerības prasības. Attiecībā uz iekšējo tirgu pavisam nelieli sasniegumi vērojami preču brīvas aprites jomā. Priekšdarbi standartizācijas, sertifikācijas, metroloģijas un tirgus uzraudzības jomā vēl arvien ir tikai sākuma stadijā, un jaunie tiesību akti netiek pienācīgi ieviesti. Atbilstības novērtēšanas iestāžu un procedūru nepietiekamība kavē eksporta jaudas palielināšanu. Tirgus uzraudzības struktūras izveide, pamatojoties uz atbilstīgiem tiesību aktiem produktu nozarē, un pretrunīgās pirmstirgus kontroles pakāpeniska izbeigšana prasa pieņemt steidzamus pasākumus. Īpaši sasniegumi nav vērojami arī attiecībā uz darba ņēmēju pārvietošanos . Neliels progress panākts pakalpojumu jomā, bet nav nekādu būtisku izmaiņu attiecībā uz tiesībām veikt uzņēmējdarbību un likumiem par uzņēmējdarbību . Jautājums par banku uzraudzību nav risināts valsts līmenī un joprojām ir iestādes kompetencē. Nav nekādu nozīmīgu panākumu kapitāla brīvas aprites jomā, bet Bosnijas un Hercegovinas sagatavošanas darbi šajā jomā norit labi. Neliels progress panākts muitas noteikumu jomā. Muitas tiesību akti ir sakārtoti un lielā mērā atbilst acquis prasībām. Jānodrošina to pilnīga ieviešana, īpaši tādās jomās kā izcelsme, vērtēšana un vienkāršotas procedūras Kas attiecas uz nodokļu politiku , pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sekmīga ieviešana bija pozitīvs solis vēlamajā virzienā. Neliels progress vērojams tiešo nodokļu jomā. Attiecībā uz konkurenci Bosnija un Hercegovina gūst pakāpeniskus panākumus pretmonopolu kontroles jomā, bet nekāds progress nav jūtams valsts atbalsta jomā. Bija vērojama pozitīva virzība publiskā iepirkuma jomā, īpaši saistībā ar Publiskā iepirkuma aģentūras un Iepirkumu uzraudzības biroja izveidošanu. Progress, kas gūts attiecībā uz intelektuālā īpašuma tiesību ieviešanu un piemērošanu, ir neliels. Nodarbinātības politikas jomā pagaidām vēl ir maz uzlabojumu. Bosnijas un Hercegovinas darba tirgū joprojām vērojamas bezdarba problēmas, augsts tirgus fragmentācijas līmenis un pārdomātas nodarbinātības politikas trūkums. Pavisam neliels progress vērojams izglītības jomā. Vēl nav pieņemts Augstākās izglītības likums un citi pamatlikumi. Bērnu nodalīšana skolās pēc to etniskās piederības vēl aizvien ir nopietna problēma. Ir nelieli panākumi virzībā uz īsta iekšējā tirgus izveidi Bosnijā un Hercegovinā, kas ir Eiropas partnerības galvenā prioritāte. Attiecībā uz nozaru politiku nav nekādu nozīmīgu uzlabojumu rūpniecības un mazo un vidējo uzņēmumu jomā (MVU). Rūpniecības stratēģija un MVU attīstības stratēģija vēl nav pieņemta. Lauksaimniecības nozarē kopumā vērojams visai neliels progress. Politika vēl aizvien tiek attīstīta tikai iestāžu līmenī, un koordinācija ir nepietiekama. Visaptverošas lauksaimniecības stratēģijas izstrādāšana ir aizkavējusies, ko daļēji var izskaidrot ar to, ka nav vajadzīgās tiesiskās un institucionālās sistēmas valsts līmenī. Veterinārajā jomā ir pieņemti īstenošanas tiesību akti. Tiesību aktu īstenošanas iespējas joprojām ir ierobežotas, galvenokārt sakarā ar nepietiekamajiem cilvēku un finanšu resursiem un sliktu koordināciju starp valsts un uzņēmuma veterinārajiem dienestiem. Bosnijas un Hercegovinas sagatavošanas darbi vides jomā joprojām ir tikai sākuma stadijā. Nav pieņemts Vides likums valsts līmenī, lai izveidotu saskaņotu vides aizsardzības sistēmu valstī, un nav nodibināta Valsts vides aģentūra. Turpinās progress attiecībā uz Bosnijas un Hercegovinas iesaistīšanos Eiropas transporta tīkla attīstībā. Bosnija un Hercegovina īsteno 2004. gada jūnija Savstarpējas saprašanās memorandu par Dienvidaustrumeiropas galveno reģionālo transporta tīklu. Tā ir guvusi ievērojamus panākumus aviācijas acquis saskaņošanas jomā, parakstot Eiropas kopējās aviācijas telpas nolīgumu. Pozitīva attīstība jūtama enerģētikas jomā. Ir ratificēts Enerģētikas kopienas līgums. Ir nodalīta pārvade elektroenerģijas nozarē, un ir juridiski izveidots Neatkarīgais sistēmas operators (NSO) un Pārvades uzņēmums ( Transco ). Taču vēl ir jāpabeidz Neatkarīgā sistēmas operatora un Pārvades uzņēmuma aktīvu un saistību nodošana. Tas kavē šo uzņēmumu pilnvērtīgas darbības uzsākšanu. Nav izstrādāta valsts stratēģija enerģētikas jomā. Kas attiecas uz informācijas sabiedrību un plašsaziņas līdzekļiem , neatkarīgā Saziņas pārvaldes iestāde visu laiku ir bijusi ļoti aktīva, veicot priekšdarbus efektīvas konkurences sagatavošanai telekomunikāciju tirgū. Taču pavisam neliels progress panākts valsts apraides jomā un Informācijas aģentūras izveides ziņā. Nav nozīmīgu panākumu valsts iekšējās finanšu kontroles (VIFK) jomā. Ir veikti pasākumi statistikas jomā, īpaši saistībā ar sadarbības nolīgumu parakstīšanu starp valsts statistikas iestādēm valsts un iestāžu līmenī. Taču ir jāturpina iesāktais darbs, lai Bosnijā un Hercegovinā izveidotu efektīvu, ES standartiem atbilstošu statistikas sistēmu. Tiesiskuma, brīvības un drošības jomā neliels progress vērojams attiecībā uz vīzu administrēšanu, robežu pārvaldību, patvērumu un migrāciju. Ir apstiprināta vīzu prasības atcelšana visiem ES pilsoņiem. Bosnija un Hercegovina ir noslēgušas vairākus atpakaļuzņemšanas nolīgumus ar ES dalībvalstīm un trešām valstīm un ir izteikusi gatavību sākt sarunas par šādu nolīgumu ES līmenī. Robežpunktos izsniegto vīzu skaits ir samazinājies. Ir gūti jauni panākumi darbotiesspējīgas patvēruma sistēmas izveidē un nelegālās migrācijas apkarošanā. Zināms progress panākts robežu pārvaldībā, atjauninot 2005. gada Valsts integrēto robežu stratēģiju un pabeidzot Integrētās robežu pārvaldības rīcības plāna izstrādi. Taču to īstenošanai trūkst vajadzīgo resursu. Vēl daudz darāmā, lai uzlabotu robežu kontroli. Visās jomās jārisina jautājums par personāla un materiāltehniskā nodrošinājuma nepietiekamību. Progress nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas jomā ir neliels. Pie Valsts izmeklēšanas un aizsardzības aģentūras izveidotā Finanšu kontroles dienesta (FKD) personāla resursi joprojām ir nepietiekams. Nav pieņemti tiesību akti par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanu, un likuma piemērošana joprojām ir ierobežota. Ir veikti daži pasākumi narkotiku apkarošanas jomā, pieņemot Likumu par narkotiku lietošanas un prekursoru ļaunprātīgas izmantošanas novēršanu. Ir jāizstrādā ES standartiem atbilstoša valsts politika narkotiku apkarošanai. Bosnija un Hercegovina ir guvusi zināmus panākumus cīņā pret organizēto noziedzību, cilvēku tirdzniecību un terorismu . Ir pieņemta valsts stratēģija organizētās noziedzības apkarošanai. Ir sakārtots tiesiskais regulējums cīņai pret organizēto noziedzību, bet ir jāuzlabo likumu piemērošana. Valsts informācijas un aizsardzības aģentūras ( SIPA ) veikto izmeklēšanu un arestu skaits ir pieaudzis. Tagad tai ir jānodrošina pilnīga darbotiesspēja, īpaši saistībā ar personālu. Tiek īstenots 2005.-2007. gada Rīcības plāns cilvēku tirdzniecības apkarošanai. Neatbilstība starp valsts un iestāžu līmeņa tiesību aktu normām bieži vien kavē kriminālvajāšanas uzsākšanu. Bosnija un Hercegovina ir pieņēmusi stratēģiju arī terorisma apkarošanai. Kas attiecas uz datu aizsardzību , ir pieņemts likums par personas datu aizsardzību, bet pagaidām vēl nav izveidota Datu aizsardzības aģentūra. Situācija personas datu aizsardzības jomā joprojām rada bažas. Horvātija Horvātija turpināja īstenot politiskos kritērijus . Kopumā ir panākts progress, bet daudzās jomās joprojām vajadzīgs ilgstošs un sistemātisks darbs. Pievienošanās partnerības īstermiņa prioritātes daļēji ir izpildītas. Demokrātijas un likuma varas nostiprināšana turpinājās. Taču vēl ir daudz darāmā, lai nodrošinātu uzlabojumus tiesu varas, valsts pārvaldes un korupcijas apkarošanas jomā. Būtiski uzlabojumi šajās jomā ir obligāti, lai varētu izveidot stabilu pamatu acquis prasību pilnīgai ieviešanai. Ir sācies darbs pie stratēģijas izstrādāšanas valsts pārvaldes reformai . Valdība 2006. gada septembrī pieņēma politikas dokumentu, kas nosaka, ka tai līdz 2007. gada jūlijam ir jāsagatavo pārskatītais Vispārējā administratīvā procesa likums. Taču kopējās pamatstratēģijas pieņemšana šī svarīgā jautājuma risināšanai ir stipri aizkavējusies. Pašreizējā administratīvo tiesību sistēmas darbība ir apgrūtināta, un tā ir jāvienkāršo. Tiesību aktos atļautā lielā rīcības brīvība padara sistēmu neefektīvu, rada juridisku nenoteiktību un veicina korupciju. Jaunais cilvildienesta likums stājās spēkā 2006. gada janvārī, un ir pieņemti tā īstenošanas tiesību akti. Taču civildienests joprojām cieš no pārmērīgas politiskās ietekmes, lielās personāla mainības un kvalificēta personāla trūkuma. Ir sākta tiesu reformas stratēģijas, kas ir Pievienošanās partnerības galvenā prioritāte, īstenošana. Ir veiktas likumdošanas un organizatoriskas izmaiņas, lai uzlabotu tiesu iestāžu darbu un kompetenci. Neizskatīto lietu skaits ir samazinājies, bet tas vēl aizvien ir liels. Reforma ir sākuma stadijā, un tiesu sistēmai joprojām ir nopietni trūkumi. Jāveic papildu darbs, lai samazinātu tiesas procesu ilgumu, uzlabotu lietu pārvaldību, racionalizētu tiesu tīkla darbību un nodrošinātu tiesu spriedumu pareizu izpildi. Jāuzlabo procedūras tiesas amatpersonu iecelšanai amatā, apmācībai un sodīšanai par disciplīnas pārkāpumiem, lai nodrošinātu objektivitāti. Jaunā korupcijas novēršanas programma tika pieņemta 2006. gada martā. Ir nostiprināts Korupcijas un organizētās noziedzības novēršanas dienests (KONND). Nesen tika veikti pasākumi attiecībā uz dažiem līdz šim vēl neizmeklētiem korupcijas gadījumiem. Šie pasākumi daļēji atrisināja jautājumu, kas saistīts ar Pievienošanās partnerības galveno prioritāti. Taču narkotiku tirdzniecība joprojām ir nopietna problēma. Daudzas apsūdzības korupcijas lietās vēl aizvien nav izmeklētas, un korumpēta rīcība parasti paliek nesodīta. Korupcijas novēršanas programmas īstenošana ir sākuma stadijā. Jāturpina stiprināt KONND un citas šajā programmā iesaistītās iestādes, un jāuzlabo koordinācija starp šīm iestādēm. Ir vajadzīga minētās programmas pilnīga īstenošana un stingra politiskā griba, lai paātrinātu pasākumus, īpaši augsta līmeņa korupcijas novēršanai. Lēni turpinās progress cilvēktiesību un minoritāšu aizsardzības jomā. Ir sakārtots attiecīgais tiesiskais regulējums. Taču tiesību aktu faktiskā īstenošana jāpaātrina. Sodu kodeksā 2006. gada jūnijā tika izdarīti grozījumi, lai inter alia atceltu cietumsodu par neslavas celšanu un iekļautu plašāku definīciju uz naida pamata izdarītam noziegumam. Kas attiecas uz mazākumtautībām, ir ievērojami pieaudzis finansējums, un valdība aizvien lielāku uzmanību pievērš rīcības plānam, kas saistīts ar čigānu mazākumtautības integrācijas desmitgadi. Augsta līmeņa politiķi ir pierādījuši savu apņēmību integrēt minoritātes. Taču ir vajadzīgs pastiprināts darbs, lai apkarotu neiecietību un veicinātu saskaņu, kā arī pienācīgi izmeklētu un sauktu pie kriminālatbildības tos, kas atbildīgi par etniski motivētiem noziegumiem. Konstitucionālā mazākumtautību likuma ieviešana joprojām notiek lēni, īpaši attiecībā uz nodarbinātības noteikumiem mazākumtautībām. Šie jautājumi ir galvenās prioritātes saskaņā ar Pievienošanās partnerību. Pagaidām nav pieņemta visaptveroša stratēģija un rīcības plāns visu veidu diskriminācijai. Ir bijušas politiskas iejaukšanās plašsaziņas līdzekļu darbā. Ir pieņemti plāni, kuru mērķis ir pilnveidot sieviešu un bērnu tiesības, un tagad tie ir jāīsteno. Attiecībā uz reģionālajiem jautājumiem un starptautiskajām saistībām turpinājās pilnīga sadarbība ar Starptautisko kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai ( ICTY ), kā to prasa Pievienošanās partnerības galvenā prioritāte, un tika nodrošināta vispārēja atbilstība Deitonas un Erdutas nolīgumiem. Uzlabojās kriminālvajāšanas process saistībā ar kara noziegumiem Horvātijā. Taču vēl joprojām jārisina jautājums par aizspriedumiem pret serbu tautības apsūdzētajiem. Valsts prokurors nopietni pievērsies liecinieku aizsardzības jautājuma risināšanai, kas tiesu sistēmas ietvaros nav pietiekami risināts un pēdējā laikā ir saasinājies. Nevienmērīgs progress vērojams attiecībā uz bēgļu atgriešanos, kas ir Pievienošanās partnerības galvenā prioritāte. Kaut arī atjaunošanas un īpašuma atgūšanas jautājumi kopumā tiek risināti labi, mājokļu aprūpes programmu ieviešana agrākajiem īres tiesību īpašniekiem, kas vēlas atgriezties Horvātijā, notiek gaužām lēni; nav nekāda progresa attiecībā uz pensiju tiesību apstiprināšanu. Ir jāpaātrina pasākumi, kas vajadzīgi, lai radītu ekonomiskos un sociālos apstākļus bēgļu atgriešanās procesa noturīgumam. Vispārējais progress reģionālās sadarbības jomā turpinājās. Ir jānodrošina šī progresa ilgtspējība. Taču vēl ir maz panākumu konkrētu risinājumu rašanā nenokārtotajiem divpusējiem jautājumiem ar Horvātijas kaimiņvalstīm, īpaši robežu noteikšanas jomā. Šis jautājums ir Pievienošanās partnerības galvenā prioritāte. Ir jāiegulda papildu darbs, lai attīstītu sadarbību un labas attiecības ar kaimiņvalstīm. Attiecībā uz ekonomiskajiem kritērijiem Horvātija uzskatāma par funkcionējošu tirgus ekonomiku. Ja Horvātija turpinās intensīvi strādāt pie reformu programmas īstenošanas, novēršot būtiskas nepilnības, tai vidējā termiņā vajadzētu izturēt konkurences spiedienu un tirgus konjunktūru Eiropas Savienībā. Politiskā vienprātība būtiskākajos ekonomiskās politikas jautājumos kopumā ir saglabājusies. Noturīga makroekonomiskā politika ir veicinājusi zemu inflāciju un maiņas kursa stabilitāti un nedaudz paātrinājusi izaugsmi. Ir pieauguši privātie ieguldījumi, un ir samazinājies bezdarbs. Turpinājās pakāpeniska fiskālā konsolidācija, ko sekmēja spēcīgs ieņēmumu pieaugums. Ir veikti daži pasākumi, lai uzlabotu veselības aprūpes izdevumu kontroli. Turpinājās uzņēmumu reģistrācijas procedūru vienkāršošana. Tāpat turpinājās arī banku nozares izaugsme, un ir izveidota jauna uzraudzības aģentūra ārpusbanku finanšu nozarei. Ceļu infrastruktūra uzlabojās. Ir gūti jauni panākumi konkurences veicināšanā telekomunikāciju nozarē. Ir veikti sākotnējie pasākumi zaudējumus nesošās dzelzceļa sistēmas pārstrukturēšanai. Horvātijas ekonomika ir labi integrējusies ES ekonomikā. Taču ievērojamas un pieaugošas atšķirības tirdzniecībā un tekošajos kontos un liels ārējais parāds var apdraudēt makroekonomisko stabilitāti. Subsīdijas zaudējumus nesošiem uzņēmumiem un augsts kārtējo izdevumu līmenis vēl aizvien apgrūtina valsts budžetu. Strukturālo refor