Pasaules Veselības asambleja katru gadu sanāk Ženēvā, Šveicē. Asamblejas septiņdesmit ceturtā sesija norisināsies virtuālā vidē no 2021. gada 24. maija līdz 1. jūnijam.

–zoonozes risku novēršana un pārvaldība kā daļa no pieejas “Viena veselība”, kas paredz saistību ar vides līgumiem tādos jautājumos kā biodaudzveidība un apdraudēto sugu tirdzniecība, kas cita starpā varētu ietekmēt Padomes 1996. gada 9. decembra Regulu (EK) Nr. 338/97 par savvaļas dzīvnieku un augu sugu aizsardzību, reglamentējot to tirdzniecību;

–strukturēta sistēma, kā koplietot patogēnus un gēnu sekvences un izrietošos ieguvumus sabiedrības veselībai (attiecīgie ES tiesību akti ir Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Regula (ES) Nr. 511/2014 par no Nagojas Protokola par piekļuvi ģenētiskajiem resursiem un to ieguvumu taisnīgu un godīgu sadali, kas gūti no šo resursu izmantošanas, izrietošiem atbilstības pasākumiem lietotājiem Savienībā);

–cilvēktiesību un privātuma aizsardzība, jo īpaši ņemot vērā uzraudzības tehnoloģiju, mākslīgo intelektu un lielo datu izmantošanu sabiedrības veselības vajadzībām (piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 27. aprīļa Regula (ES) 2016/679 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti), un

–īstenošanas un atbilstības veicināšanas pasākumi, piemēram, profesionālapskates un ekspertu pārbaudes procesi, savstarpējas pārskatatbildības nodrošināšanas mehānismi, verifikācijas un pārbaužu kārtība, kā arī strīdu izšķiršanas procedūras.

–Gaidāmais līgums ietekmēs arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 22. oktobra Lēmumu Nr. 1082/2013/ES par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem, kā arī gaidāmo regulu par pārrobežu veselības apdraudējumiem.

Ņemot vērā iepriekš minēto un spēkā esošo ES tiesību aktu iespējamo ietekmi dažādās ES darbības jomās, ir būtiski, lai līdztekus dalībvalstu līdzdalībai tiktu nodrošināta Savienības līdzdalība. Gaidāmajās Pasaules Veselības asamblejas diskusijās par iespējamo lēmumu, ar ko izveido procedūru, kādā tiek izstrādāta PVO pamatkonvencija par sagatavotību pandēmijām un reaģēšanu uz tām, dalībvalstu nostājas pamatā vajadzētu būt tālāk norādītajiem principiem.

a)Lai pilnībā atbalstītu PVO procedūras izveidi attiecībā uz jaunu pamatkonvenciju par sagatavotību pandēmijām un reaģēšanu uz tām, būtu jāļauj ES piedalīties šajā līgumā kā līgumslēdzējai pusei.

b)Pasaules Veselības asamblejas lēmumam, kurā izklāstīti sarunu procesuālie aspekti, būtu jāparedz ES pilntiesīga līdzdalība sarunu procesā.

c)Jaunajai pamatkonvencijai, ņemot vērā 21. maijā gaidāmā Globālā veselības samita rezultātus, ir jāstiprina, jāpapildina un jārada pievienotā vērtība pastāvošajam starptautiskajam regulējumam, kas paredzēts, lai novērstu ārkārtas situācijas veselības jomā un reaģētu uz tām. Saskaņā ar to jebkurai jaunai pamatkonvencijai būtu jāpapildina un jāstiprina Starptautisko veselības aizsardzības noteikumu (SVAN) īstenošana un efektīvi jānovērš visi minēto regulu trūkumi.

d)Diskusijās par pamatkonvenciju būtu jāņem vērā rezultāti, kas gūti neatkarīgās ekspertu grupās, kuras pārskata PVO vadīto starptautisko reaģēšanu uz pandēmijām, lai nodrošinātu, ka tā ir stingri balstīta uz pierādījumiem un atspoguļo pasaules pieredzi Covid-19 pandēmijas apkarošanā.

4.Juridiskais pamats

4.1.Procesuālais juridiskais pamats

4.1.1.Principi

Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras dalībniece vai nolīguma puse.

Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Šis jēdziens ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”.

4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

Pasaules Veselības asambleja ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, Pasaules Veselības organizācijas Konstitūciju, kura parakstīta Ņujorkā 1946. gada 22. jūlijā.

Lēmums par kārtību, ko Pasaules Veselības asambleja tiek aicināta pieņemt, ir akts ar juridiskām sekām. Paredzētais akts saskaņā ar starptautiskajām tiesībām būs saistošs Pasaules Veselības organizācijas dalībniekiem saskaņā ar Pasaules Veselības organizācijas Konstitūcijas 18. un 60. pantu. Paredzētajam aktam ir arī juridiskas sekas, jo tas noteiks Eiropas Savienības spēju pilnībā piedalīties PVO pamatkonvencijas par sagatavotību pandēmijām un reaģēšanu uz tām izstrādē un apspriešanā nolūkā to iesniegt izskatīšanai Pasaules Veselības asamblejā saskaņā ar PVO Konstitūcijas 19. pantu un kļūt par šīs pamatkonvencijas pusi kā reģionāla ekonomiskās integrācijas organizācija.

Pamatkonvencija ietekmēs Savienības kompetenču īstenošanu un — atkarībā no tās darbības jomas — ES tiesību aktus tādās jomās kā veselība, tirdzniecība, brīva pārvietošanās un aprite, datu aizsardzība, iekšējais tirgus, sadarbība attīstības jomā, un visas šīs jomas varētu kļūt būtiskas saskaņā ar pamatkonvenciju.