EIROPAS KOMISIJA Briselē, 30.9.2020 SWD(2020) 326 final KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 2020. gada ziņojums par tiesiskumu



Valstu sadaļa - tiesiskuma situācija Zviedrijā Pavaddokuments dokumentam KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI 2020. gada ziņojums par tiesiskumu

Tiesiskuma situācija Eiropas Savienībā {COM(2020) 580 final} - {SWD(2020) 300 final} - {SWD(2020) 301 final} - {SWD(2020) 302 final} - {SWD(2020) 303 final} - {SWD(2020) 304 final} - {SWD(2020) 305 final} - {SWD(2020) 306 final} - {SWD(2020) 307 final} - {SWD(2020) 308 final} - {SWD(2020) 309 final} - {SWD(2020) 310 final} - {SWD(2020) 311 final} - {SWD(2020) 312 final} - {SWD(2020) 313 final} - {SWD(2020) 314 final} - {SWD(2020) 315 final} - {SWD(2020) 316 final} - {SWD(2020) 317 final} - {SWD(2020) 318 final} - {SWD(2020) 319 final} - {SWD(2020) 320 final} - {SWD(2020) 321 final} - {SWD(2020) 322 final} - {SWD(2020) 323 final} - {SWD(2020) 324 final} - {SWD(2020) 325 final}



Kopsavilkums Zviedrijas tiesu sistēmu raksturo sabiedrības priekšstats par augstu tiesu sistēmas neatkarības līmeni. Lai turpinātu sekmēt tiesu sistēmas neatkarību, Zviedrijā ir sākts parlamentārais process vairāku partiju veiktas izmeklēšanas formā, lai izskatītu atsevišķus konstitucionālos elementus, kas saistīti ar tiesu iestādēm. Turklāt ar nesenu Tiesas procesa kodeksa grozījumu ir kodificēti lietu iedalīšanas noteikumi. Valdība ir sākusi likumdošanas iniciatīvu, kuras mērķis ir risināt ar tiesu sistēmas digitalizāciju saistītās problēmas. Konkrētāk, iespēja veikt atsevišķas tiesas procesa darbības tiešsaistē ir daļēji pieejama gan attiecībā uz lietas iesniegšanu, gan pavēstu nosūtīšanu. Saskaņā ar aptaujām Zviedrija tiek uzskatīta par vienu no vismazāk korumpētajām valstīm ES un pasaulē. Kriminālkodeksā kriminālatbildība paredzēta par lielāko daļu publiskas un privātas korupcijas formu. Lai gan nav visaptverošas kodificētas pretkorupcijas stratēģijas, valdība ir paziņojusi par iniciatīvu izstrādāt valsts pretkorupcijas rīcības plānu. Valsts iestādes ir izveidojušas labu reputāciju, kas balstīta uz pārredzamu administrāciju un uzticamu, funkcionālu korupcijas novēršanas regulējumu. Lobēšana netiek reglamentēta tiesību aktos. Plašas tiesības iegūt informāciju ir viens no galvenajiem elementiem Zviedrijas pieejā korupcijas novēršanai, un amatpersonām ir tiesības atklāt informāciju plašsaziņas līdzekļiem. Ir izveidoti pasākumi trauksmes cēlēju aizsardzībai, un notiek pārskatīšana, lai novērtētu, vai nepieciešami grozījumi saistībā ar Direktīvu (ES) 2019/1937 par to personu aizsardzību, kuras ziņo par Savienības tiesību aktu pārkāpumiem. Ārvalstu kukuļošana vēl arvien ir joma, kurā pastāv risks. Zviedrijā ir senas plašsaziņas līdzekļu brīvības un plurālisma regulējuma tradīcijas. Plašsaziņas līdzekļu brīvības un plurālisma tiesiskās garantijas sakņojas gan konstitucionālajā sistēmā, gan tiesiskajā regulējumā un, šķiet, ir pilnīgi īstenotas praksē. Zviedrijas plašsaziņas līdzekļu regulatīvajai iestādei ir spēcīgas neatkarības garantijas, tās ir nostiprinātas konstitucionālajos noteikumos. Plašsaziņas līdzekļu īpašumtiesību jomā nav ziņots par būtiskām problēmām par spīti tam, ka nav konkrētu noteikumu plašsaziņas līdzekļu uzņēmumiem. Zviedrijai ir arī spēcīga sistēma žurnālistu aizsardzībai. Apstākļi, kādos darbojas Zviedrijas žurnālisti, tiek uzskatīti par vieniem no labvēlīgākajiem pasaulē. Tomēr 2020. gadā ir ticis ziņots par atsevišķiem fiziskiem un tiešsaistē paustiem draudiem žurnālistiem. Līdzsvara un atsvara sistēmas īpaša iezīme ir iekļaujošais un strukturētais tiesību aktu sagatavošanas process. Šis process tiek izmantots iepriekš minētajā konstitucionālās kārtības izskatīšanā saistībā ar tiesu iestādēm. Procesa ietvaros konstitūcijas grozīšanas procedūras reforma tiks izskatīta kā iespējamais līdzeklis demokrātiskās sistēmas pamatstruktūru aizsardzības uzlabošanai. Vairākām neatkarīgām iestādēm ir sava loma pamattiesību aizsardzībā, un pašlaik notiek reformu process, kura mērķis ir paplašināt valsts cilvēktiesību iestādes mandātu. Turklāt valdība ir īstenojusi speciālus instrumentus dialogam ar pilsonisko sabiedrību. I.Tiesu sistēma Zviedrijas tiesu sistēmai ir divi atzari: vispārējās tiesas, ko veido 48 apgabaltiesas, 6 apelācijas tiesas un Augstākā tiesa; un vispārējās administratīvās tiesas: 12 administratīvās tiesas, 4 administratīvās apelācijas tiesas un Augstākā administratīvā tiesa. Ir arī divas specializētās tiesas . Valsts tiesu administrācija — aģentūra, kas darbojas Tieslietu ministrijas ietvaros — ir atbildīga par kopējo tiesu pārvaldību, tostarp resursu, personāla un aprīkojuma sadali. Neatkarīgā Tiesnešu ierosināšanas padome sagatavo priekšlikumus visām tiesnešu iecelšanām ; balstoties uz šiem priekšlikumiem, valdība ieceļ tiesnešus . Zviedrijas Prokuratūra ir neatkarīga un nošķirta no valdības. Zviedrijas Advokātu asociācija ir neatkarīga pašpārvaldes asociācija, kas izveidota ar likumu . Neatkarība Tiesu sistēmas neatkarības līmenis pastāvīgi tiek uzskatīts par ļoti augstu. Kopumā 80 % iedzīvotāju un uzņēmumu uzskata, ka tiesu un tiesnešu neatkarība Zviedrijā ir “ļoti liela vai diezgan liela” . Šie priekšstati par augstu tiesu sistēmas neatkarības līmeni kopumā ir bijuši stabili un kopš 2016. gada iedzīvotāju vidū ir nedaudz pieauguši. Reformu process turpmākai tiesu sistēmas neatkarības stiprināšanai ir sākts. Valdība 2020. gada februārī pēc parlamenta 2018. gadā izteiktā lūguma izveidoja izmeklēšanas komisiju “par demokrātijas aizsardzības un tiesu neatkarības stiprināšanu”. Vairāku partiju veikto izmeklēšanu vada Augstākās tiesas priekšsēdētājs, izmeklēšanas mandāts ietver vairāku Zviedrijas tiesu sistēmas neatkarības satvara aspektu izskatīšanu, lai nāktu klajā ar priekšlikumiem par tiesību aktu un konstitucionālās kārtības grozījumiem . Komisija pētīs, vai Augstākās tiesas un Augstākās administratīvās tiesas tiesnešu skaitu un pensionēšanās vecumu ir nepieciešams reglamentēt Konstitūcijā . Komisijas mandāts nosaka, ka izmeklēšanā cita starpā jāņem vērā Tiesas nesenā judikatūra . Saskaņā ar mandātu mērķis ir aizsargāt tiesnešus no iespējamas iejaukšanās, ko varētu izraisīt pensionēšanās vecuma pazemināšana vispārējās tiesībās. Jautājums par tiesnešu skaita reglamentēšanu abās augstākajās tiesās tiks novērtēts, ņemot vērā jurisprudences akadēmiskās debates Zviedrijā, kuru kontekstā ir izskanējis viedoklis, ka tiesnešu skaita palielināšana vai samazināšana var tikt izmantota kā politiskas ietekmēšanas līdzeklis. Turklāt komisija pētīs, vai nepieciešams stiprināt Valsts tiesu administrācijas neatkarību . Ja komisija konstatēs, ka šāda stiprināšana ir nepieciešama, tās mandāts ļauj ierosināt izveidot Tiesu iestāžu padomi vai Valsts tiesu administrācijas padomi , kuras sastāvā būtu galvenokārt tiesneši; tas būtu saskaņā ar Eiropas Padomes ieteikumiem . Komisijas darbs ir agrīnā stadijā un ietvers citās ES dalībvalstīs pastāvošo sistēmu izskatīšanu. Darba rezultāti tiks prezentēti 2023. gada februārī. Šādas reformas sagatavošanas iekļaujošā metode, tostarp vairākas partijas ietverošais process un nesenās Tiesas judikatūras izskatīšana ir pelnījusi īpašu uzmanību. Lietu iedalīšanas noteikumi ir kodificēti. Grozījums Tiesas procesa kodeksā nosaka, ka lietu iedalīšanai jābalstās uz objektīviem, tiesas iepriekš noteiktiem kritērijiem un tā nedrīkst spēt ietekmēt lietas virzību vai iznākumu . Grozījums kodificē jau pastāvošo praksi un nodrošina ka lietu iedalīšanas standarti ir noteikti likumā; tas saskan ar Eiropas Padomes ieteikumiem . Konkrētas lietu iedalīšanas detaļas vēl tiek precizētas reglamentos un citos līdzīgos tiesu standartos . Kvalitāte Valsts tiesu administrācija ir lūgusi papildu resursus, lai tiktu galā ar pieaugušo izskatāmo lietu daudzumu. Pēc policijas un prokuratūras resursu palielināšanas to izmeklēšanas jaudas stiprināšanai pirmās instances tiesās ir ievērojami pieaudzis ienākošo krimināllietu skaits. Šā ienākošo lietu pieauguma risināšanas nolūkā Valsts tiesu administrācija ir lūgusi palielināt tiesu budžetu 2021.–2023. gadam , lai segtu izmaksas saistībā ar papildu tiesas personālu, apmācību un reformām, kuru mērķis ir uzlabot tiesu efektivitāti . Turpinās centieni risināt problēmas saistībā ar digitālās saziņas lietošanu Zviedrijas tiesu sistēmā. Iespēja veikt atsevišķas tiesas procesa darbības tiešsaistē vēl arvien ir tikai daļēji pieejama Zviedrijā gan attiecībā uz lietas iesniegšanu, gan pavēstu nosūtīšanu, sekot tiesvedības posmu gaitai tiešsaistē nav iespējams . Tāpat nav iespējams tiešsaistē piekļūt pirmās instances tiesu spriedumiem . Lai padarītu iespējamu un veicinātu digitālo saziņu tiesvedībā un uzlabotu iedzīvotājiem sniegtos pakalpojumus, valdība ir ierosinājusi likumprojektu, kurš pirmo reizi tika prezentēts 2019. gada augustā un kura mērķis cita starpā ir padarīt iespējamu tiešsaistē dokumentu iesniegšanu civillietu un atsevišķu citu prasījumu uzsākšanai un digitāla formāta pilnvaras iesniegšanu, kā arī atcelt liekas drukātu kopiju iesniegšanas prasības . Priekšlikums tika iesniegts parlamentam 2020. gada jūnijā. Ja tas tiks pieņemts, paredzams, ka lielākā daļa normu stāsies spēkā 2021. gada janvārī. Efektivitāte Zviedrijas tiesu sistēmā nav īpašu efektivitātes problēmu par spīti ievērojamam ienākošo administratīvo lietu skaitam. Zviedrijas sistēmas sniegums ir vidēja līmeņa attiecībā uz strīdīgu civillietu un komerclietu, kā arī administratīvo lietu izskatīšanas laiku. Ienākošo administratīvo lietu skaits ir īpaši liels, un neizskatīto administratīvo lietu skaits ir turpinājis lēnām pieaugt kopš 2016. gada. Administratīvo lietu pabeigšanas koeficients tā rezultātā ir krities 2016. un 2017. gadā, bet 2018. gadā vērojama pozitīva tendence, koeficientam atkal tuvinoties 100 %, vidējais administratīvo lietu pabeigšanai nepieciešamais laiks vēl arvien ir salīdzinoši zems . Plaši ierobežojumi netika noteikti, līdz ar to Covid-19 pandēmijas laikā tiesas lielākoties turpināja darboties ierastajā kārtībā, atsevišķos gadījumos uzklausīšanas tika atceltas vai atliktas sabiedrības veselības apsvērumu dēļ . II.Pretkorupcijas regulējums Zviedrijā kopumā ir izveidots tiesiskais un institucionālais regulējums korupcijas apkarošanai un novēršanai. Lai gan Zviedrijai nav visaptverošas kodificētas pretkorupcijas stratēģijas, valdība plāno izstrādāt valsts pretkorupcijas rīcības plānu. Korupcijas novēršanas un represiju dimensijas ir risinātas vairākos tiesību aktos un citos reglamentējošos noteikumos, īpašos noteikumos valdības aģentūrām, kā arī ar tiesībaizsardzības un tiesu iestāžu starpniecību. Valsts Pretkorupcijas vienība ir specializēta aģentūra Prokuratūras ietvaros, kas ir atbildīga par visām kriminālizmeklēšanām saistībā ar korupciju un ārvalstu kukuļošanu. Valsts Pretkorupcijas policijas vienība ir daļa no Zviedrijas Policijas, un tās uzdevumi ir gan korupcijas nodarījumu izmeklēšana, gan arī novēršanas loma, atbalstot dažādas valsts iestādes pretkorupcijas politiku izstrādē. Citas aģentūras, piemēram, Valsts revīzijas birojs, Valsts konkurences iestāde, Valsts padome noziedzības novēršanai un Finanšu policija (Zviedrijas finanšu ziņu vākšanas vienība un daļa no Zviedrijas Policijas), ir atbildīgas par korupcijas novēršanu un izmeklēšanu un tiesu ekspertīzes un revīzijas kompetenci.

Saskaņā ar Transparency International korupcijas uztveres indeksu Zviedrija ir saņēmusi 85 punktus no 100 un ierindojas 3. vietā Eiropas Savienībā un 4. vietā pasaulē. 2020. gada Eirobarometra speciālaptauja par korupciju liecina, ka 40 % respondentu uzskata, ka korupcija ir plaši izplatīta (vidēji ES: 71 %), un 9% cilvēku jūtas korupcijas personīgi skarti ikdienas dzīvē (vidēji ES: 26%) . 30 % uzņēmumu uzskata, ka darījumdarbības jomā korupcija ir plaši izplatīta (vidēji ES: 63 %), un 12% uzskata, ka korupcija ir problēma, veicot darījumdarbību (vidēji ES: 37 %). 55% cilvēku uzskata, ka kriminālvajāšana ir pietiekoši sekmīga, lai atturētu cilvēkus no korupcijas (vidēji ES: 36 %), savukārt 48% uzņēmumu uzskata, ka cilvēki un uzņēmumi, kuri pieķerti augsta ranga ierēdņu kukuļošanā, tiek atbilstoši sodīti (vidēji ES: 31%) . Zviedrijā kopumā ir ieviests tiesiskais regulējums kriminālatbildības noteikšanai par korupciju. Zviedrijas Kriminālkodekss paredz kriminālatbildību par tādiem nodarījumiem kā kukuļa došana un pieņemšana, tirgošanās ar ietekmi un kukuļošanas finansēšana aiz nevērības. Par kukuļa došanu vai pieņemšanu var piemērot naudassodu vai ieslodzījumu līdz diviem gadiem (noilguma termiņš ir pieci gadi). Sods par rupju kukuļa došanu/pieņemšanu ir ieslodzījums diapazonā no sešiem mēnešiem līdz sešiem gadiem. Turklāt tādi noziedzīgi nodarījumi kā ierēdņa amatpārkāpums vai konfidencialitātes pienākuma pārkāpums ir reglamentēti Kriminālkodeksā. Papildus 1994. gadā pieņemtais Likums par valsts sektorā nodarbinātajiem nosaka disciplināro atbildību brīdinājuma vai algas samazinājuma formā par nevērīgu izturēšanos pret darba pienākumiem. Likums aizliedz arī darbinieku iesaistīšanos aktivitātēs, kas var nelabvēlīgi ietekmēt uzticību viņu objektivitātei darbā vai iestādes reputāciju . Lai gan nav visaptverošas kodificētas pretkorupcijas stratēģijas, valdība ir paziņojusi par iniciatīvu izstrādāt valsts pretkorupcijas rīcības plānu. Rīcības plānu plānots prezentēt 2020. gada beigās, un diskusijas ar attiecīgajām iestādēm ir agrīnā stadijā. Nolūks ir pārskatīt notiekošo darbu novēršanā un konstatēt nepieciešamību pēc jauniem pretkorupcijas pasākumiem, piemēram, nodrošinot lietderīgāku un efektīvāku koordināciju un sadarbību galveno iestāžu starpā. Atbildība par korupcijas novēršanu un apkarošanu ir sadalīta vairāku iestāžu starpā. Valsts pārvaldes aģentūra pārvalda nacionālo pretkorupcijas tīklu kopš 2017. gada un veic izpēti un politikas koordināciju, tā atbalstot labu pārvaldību un korupcijas apkarošanu. Valsts Revīzijas birojs, kura kompetences ietver tiesas un revīzijas ekspertīzi, veic finanšu un cita veida pārbaudes valsts sektora organizācijās. Valsts padome noziedzības novēršanai darbojas kā valdības zinātības struktūra tiesu sistēmā . Zviedrijas Pašvaldību un reģionu asociācija (SALAR) ir koordinējusi virkni semināru par korupcijas novēršanu. Papildus tam Finanšu policija darbojas kā Zviedrijas finanšu ziņu vākšanas vienība (FIU) un piedalās Valsts policijas veiktajās izmeklēšanās. Saskaņā ar Zviedrijas Valsts padomi noziedzības novēršanai (Brå) 2018. gadā tika ziņots par 297 kukuļa pieņemšanas gadījumiem un 143 kukuļdošanas gadījumiem. Ārvalstu kukuļošana vēl arvien ir joma, kurā pastāv risks, jo Zviedrijā ir viens no lielākajiem daudznacionālu uzņēmumu skaita uz vienu iedzīvotāju rādītājiem un ārvalstu kukuļošanas kriminālvajāšana ir ierobežota abpusējas sodāmības prasības un uzņēmumu atbildības prasības dēļ . Valsts Pretkorupcijas vienība (VPKV) Prokuratūras ietvaros ir atbildīga par visām kriminālizmeklēšanām, kas saistītas ar korupciju un ārvalstu kukuļošanu. Aptuveni desmit prokurori un divi grāmatveži strādā šajā vienībā, kura koncentrējas tikai uz korupcijas apkarošanas lietām. Aģentūra ir saskārusies ar pieejamās analītiskās kapacitātes un resursu problēmām attiecībā uz izmeklēto un ierosināto lietu skaitu un risku saistībā ar nespēju izskatīt lietu pirms noilguma iestāšanās. Valsts Pretkorupcijas policijas vienība (VPKPV) tika izveidota ar mērķi apkopot vienuviet valsts kompetences korupcijas nodarījumu izmeklēšanā, un to veido 27 darbinieki, tostarp 14 policijas izmeklētāji, 6 civilie izmeklētāji un 4 grāmatvedības tiesu eksperti. Līdztekus korupcijas nodarījumu izmeklēšanai VPKPV ir arī preventīva loma, atbalstot valsts aģentūras pretkorupcijas politiku izstrādē. Vienība sniedz arī apmācību korupcijas novēršanas jautājumos dažādām iestādēm un organizācijām Zviedrijā. Dažām ierēdņu kategorijām, kā arī parlamenta deputātiem un valdības ministriem ir jāiesniedz aktīvu deklarācijas. Likums Nr. 2018:1625 par atsevišķu amatpersonu pienākumu ziņot par finanšu instrumentu turēšanu satur noteikumus par ministru un atsevišķu valsts iestāžu, pašvaldību un reģionu ierēdņu kategoriju pienākumu ziņot par finanšu instrumentu turēšanu. Ministriem par viņu turētajiem finanšu instrumentiem ir jāziņo valdības dienestiem. Arī valsts iestāžu vadošajiem darbiniekiem ir jāziņo gadījumos, kad iestādes rīcībā ir iekšējā informācija. Valdība lemj, uz kurām valsts iestādēm attiecas šis ziņošanas pienākums. Šīs iestādes savukārt lemj, uz kuriem ierēdņiem ārpus iestādes vadības attiecas ziņošanas pienākums atkarībā no viņu piekļuves iekšējai informācijai. Pašvaldības un reģioni arī lemj, kurām tur nodarbinātajām amatpersonām ir pienākums ziņot. Parlamenta (Riksdāga) deputātiem ir jādeklarē atsevišķi ekonomiskie aktīvi četru nedēļu laikā pēc Riksdāga pirmās sēdes pēc vēlēšanām. Parlamenta deputātu deklarācijās paustā informācija tiek glabāta publiskā reģistrā, ko uztur Riksdāga administrācija. Dati tiek izņemti no reģistra pēc parlamenta sasaukuma termiņa beigām. Piemērots tiek arī oficiālu dokumentu publiskas pieejamības princips, tas nozīmē, ka parlamenta deputātu deklarācijām jābūt pieejamām arī pēc pieprasījuma. Pastāv pasākumi trauksmes cēlēju aizsardzības nodrošināšanai un ziņošanas par korupciju veicināšanai. Saskaņā ar Likumu par trauksmes cēlējiem Nr. 2016:749 darba devējs nevar darbiniekam vai pagaidu darba aģentūras darbiniekam piemērot sankcijas par ziņošanu par būtiskiem pārkāpumiem darba devēja darbībās . Aizsardzībai ir vairāki komponenti: brīvība sniegt informāciju, brīvība iegūt informāciju un izlūkdatus un tiesības uz anonimitāti. 2019. gada maija beigās valdība sāka pārskatīšanu, lai sagatavotu ES direktīvas par ziņošanu par pārkāpumiem īstenošanu un novērtētu, vai būs nepieciešami jebkādi grozījumi Zviedrijas tiesībās saistībā ar direktīvu . Noteikumi par “virpuļdurvju efektu” ir ieviesti attiecībā uz augsta līmeņa ierēdņiem, bet lobēšana vēl arvien nav reglamentēta. Regulējums par “virpuļdurvju efektu” tika pieņemts 2018. gadā , tas nosaka ierobežojumus ministriem, kabineta locekļiem un departamenta sekretāriem, kuri pāriet darbā un uzņemas pienākumus organizācijās ārpus valdības / valsts sektora. Šis regulējums attiecas uz pāreju uz nevalstiskām aktivitātēm, tostarp, ja ministri un valsts sekretāri vēlas uzņemties pienākumus vai sākt strādāt ārpus valsts sektora, vai dibināt uzņēmumu. “Nevalstiskas aktivitātes” ietver visas aktivitātes, kurās valsts nav atbildīgā iestāde. Regulējums attiecas arī uz uzņēmumiem, kuri pilnībā vai daļēji pieder valstij. Īpaša pārskatīšanas struktūra — Kabineta locekļu un departamenta sekretāru pārejas ierobežojumu pārskatīšanas komiteja — izskata katru pāreju uz aktivitātēm, kurās valdība nav darba devējs. Attiecībā uz lobēšanu nav īpaša pienākuma reģistrēt lobistus vai ziņot par amatpersonu un lobistu kontaktiem. GRECO ir norādījusi uz detalizētu noteikumu trūkumu kontaktu ar lobistiem reglamentēšanai līdztekus tendencei bijušajām amatpersonām kļūt par lobistiem . Iedzīvotāju plašas tiesības uz piekļuvi informācijai ir viens no pamatelementiem Zviedrijas pieejā korupcijas novēršanai. Amatpersonām ir tiesības atklāt informāciju plašsaziņas līdzekļiem, iedzīvotājiem ir tiesības piedalīties lēmējiestāžu (parlamenta, apgabala padomju asambleju) sanāksmēs un tiesas uzklausīšanās. Šī principa ierobežojumi ir skaidri uzskaitīti likumā, lai aizsargātu ierobežotu skaitu svarīgu sabiedrības un privāto interešu . III.Plašsaziņas līdzekļu plurālisms Zviedrijas plašsaziņas līdzekļu plurālisma tiesiskais regulējums ir balstīts uz garantijām, kas izriet gan no konstitucionālās kārtības , gan sekundārajiem tiesību aktiem. Konstitūcija garantē runas brīvību Pamatlikumā par runas brīvību un Preses brīvības likumā. Plašsaziņas līdzekļu regulatīvās iestādes — Zviedrijas Preses un apraides iestādes (Myndigheten för press, radio och tv) — statuss un kompetences ir reglamentētas gan konstitūcijā , gan Radio un televīzijas likumā . Zviedrijas tiesību sistēma neparedz īpašus nozares tiesību aktus attiecībā uz plašsaziņas līdzekļu īpašumtiesību pārredzamību . Zviedrijā pastāv iedarbīgas regulatīvās garantijas plašsaziņas līdzekļu regulatīvās iestādes neatkarībai. Zviedrijas Preses un apraides iestādei ir neatkarīgas administratīvas iestādes statuss . Iestādei ir likumā noteikts pienākums atbalstīt runas brīvību, daudzveidību, neatkarību un pieejamību. Iestādes ietvaros pastāv divas neatkarīgas lēmējstruktūras: Zviedrijas Apraides komisija un Plašsaziņas līdzekļu subsīdiju padome. Jaunākajā Plašsaziņas līdzekļu plurālisma uzraudzības instrumenta (MPM 2020) izdevumā ziņots par ļoti zemu risku attiecībā uz Zviedrijas plašsaziņas līdzekļu regulatīvās iestādes neatkarību un produktivitāti. 2018. gadā tika sākta izmeklēšana, lai izskatītu pārskatītās Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīvas (AVMPD) īstenošanu, ieskaitot noteikumus par valsts plašsaziņas līdzekļu regulatīvo iestāžu neatkarību un produktivitāti . Izmeklēšanas ziņojums tika prezentēts valdībai 2019. gada augustā, tajā secināts, ka Zviedrijas pārvaldības modelis nodrošina augstu neatkarības līmenī visām Zviedrijas iestādēm, tostarp plašsaziņas līdzekļu regulatīvajai iestādei. Saskaņā ar ziņojumu un kā apstiprināja Zviedrijas Preses un apraides iestādes pārstāvji, visbūtiskākās garantijas izriet no Valdības dokumenta 12. nodaļas 2. daļas, kurā noteikts Zviedrijas administratīvo iestāžu neatkarības princips . Zviedrija pašlaik transponē pārskatīto AVMPD. Tas varētu ietvert turpmākas izmaiņas tiesību aktos ar mērķi stiprināt plašsaziņas līdzekļu regulatīvās iestādes neatkarību īpaši tās locekļu iecelšanas kontekstā . Zviedrijas Preses un apraides iestādes pārstāvji arī norādīja, ka viņi sagaida palielinātu budžeta piešķīrumu . Zviedrijai ir labi izstrādāta pašregulējuma sistēma plašsaziņas līdzekļu nozarē. Sistēma ir pilnīgi brīvprātīga, un to finansē četras preses organizācijas un četri apraides uzņēmumi . Plašsaziņas līdzekļu ombudu, kurš atbild par sūdzību izskatīšanu saistībā ar avīžu, žurnālu, apraides plašsaziņas līdzekļu, to tīmekļa vietņu un sociālo mediju redakcionālo saturu, ieceļ komiteja, kuras sastāvā ir galvenais parlamentārais ombuds, Zviedrijas Advokātu asociācijas priekšsēdētājs un Valsts Preses kluba priekšsēdētājs. Plašsaziņas līdzekļu ombuds nodrošina arī atbilstību pašregulējuma Preses, radio un televīzijas ētikas kodeksam . Plašsaziņas līdzekļu ombuda lēmumu pārsūdzības izskata Plašsaziņas līdzekļu padome, kuru veido 4 tiesneši, 16 pārstāvji no plašsaziņas līdzekļu organizācijām, kuras piedalās pašregulējuma sistēmā, un 12 sabiedrības pārstāvji. Attiecībā uz plašsaziņas līdzekļu īpašumtiesību pārredzamību Zviedrijas tiesībās nav specifisku tiesību aktu plašsaziņas līdzekļiem. Kā ziņo MPM 2020 , visiem uzņēmumiem ir jānodrošina atbilstība vispārējam regulējumam, kas balstīts uz Zviedrijas Likumu par finanšu attiecībām (Pārredzamības likumu), kurā noteikts, ka uzņēmumiem jābūt pārredzamiem attiecībā uz to īpašumtiesību struktūru. Uzņēmumiem jāievēro arī Konkurences likums, kurš reglamentē īpašumtiesību koncentrāciju. Šī režīma ietvaros visiem Zviedrijas uzņēmumiem ir jāinformē Zviedrijas Konkurences iestāde par to īpašumtiesību struktūru un jāiesniedz gada ziņojumi, kuros arī ir iekļauta īpašumtiesību informācija. Šiem ziņojumiem ir jābūt publiski pieejamiem (tostarp publicētiem uzņēmumu tīmekļa vietnēs). Ņemot vērā konkrēta regulējuma trūkumu plašsaziņas līdzekļiem, MPM 2020 ziņo par vidēju risku attiecībā uz plašsaziņas līdzekļu īpašumtiesību pārredzamību. Vienlaikus saskaņā ar Zviedrijas Preses un apraides iestādes pārstāvjiem satraukuma par plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu sniedzēju īpašnieku identificēšanu nav . Zviedrijā ir spēcīga sistēma žurnālistu darbībai un aizsardzībai. Apstākļi, kādos darbojas Zviedrijas žurnālisti, tiek uzskatīti par vieniem no labvēlīgākajiem pasaulē. MPM 2020 ziņo par zemu risku attiecībā uz redakcionālo neatkarību Zviedrijā . Šajā sakarā Preses brīvības likums nosaka autonomiju galveno redaktoru iecelšanā un atlaišanā. Turklāt liela daļa plašsaziņas līdzekļu un žurnālistu organizāciju ir izstrādājušas pašregulācijas iniciatīvas, kas ir saistītas ar redakcionālo neatkarību. Attiecībā uz neslavas celšanu ieslodzījums ir viena no paredzētajām sankcijām par neslavas celšanu un apvainojumiem presē un audiovizuālajos medijos saskaņā ar Preses brīvības likumu (7. nodaļa) un Pamatlikumu par runas brīvību (5. nodaļa) kopā ar Zviedrijas Kriminālkodeksu . Tomēr, kā ziņo Starptautiskais Preses institūts , kriminālvajāšana par neslavas celšanu saistībā ar plašsaziņas līdzekļiem Zviedrijā notiek reti, jo iepriekš minētajos tiesību aktos ir plašas prasības, kas nosaka šādu gadījumu izmeklēšanu. Tomēr daži avoti, tostarp “Reportieri bez robežām” un Zviedrijas Valsts padome noziedzības novēršanai (Brå) ziņoja, ka daži žurnālisti ir saskārušies ar draudiem viņu profesionālās darbības dēļ. Žurnālistu skaits, kuri tiešsaistē saņēmusi aizvainojošus vai pazemojošus komentārus, ir sarucis no 80 % 2013. gadā līdz aptuveni 70 % 2019. gadā . 2019. gadā Eiropas Padomes Žurnālistikas un žurnālistu drošības aizsardzības veicināšanas platforma nepublicēja nevienu brīdinājumu par Zviedriju. 2020. gadā platformā tika publicēti trīs brīdinājumi par fiziskiem un tiešsaistes uzbrukumiem žurnālistiem . Zviedrijas Policija ir sākusi konkrētas darbības ar mērķi risināt pamattiesību un brīvību problēmas, tostarp likumpārkāpumus pret žurnālistiem. Tas ietver nacionālo kontaktpunktu izveidi, papildu personālu cietušo atbalstam un papildu finansējuma piešķiršanu , lai labāk izmeklētu noziegumus pret demokrātiju un naida noziegumus . Izmeklēšanas vadītājs , kuru valdība iecēla 2020. gada maijā, pašlaik citu jautājumu starpā pārskata krimināltiesību nodrošināto aizsardzību atsevišķām vitālām sabiedriskajām funkcijām, tostarp žurnālistiem. Šajā procesā ir paredzēts noskaidrot, vai ir nepieciešams apsvērt tālākas tiesiskās garantijas runas brīvībai . Papildus tam žurnālistiem darboties palīdz robusta sistēma, kas regulē piekļuvi informācijai. Saskaņā ar MPM 2020 tiesību normas attiecībā uz piekļuvi informācijai un ierobežojumiem, kas balstīti uz privātuma un konfidencialitātes aizsardzību, ir skaidri definētas, un ieinteresētās personas, piemēram, Zviedrijas Plašsaziņas līdzekļu ombuds, uzskata, ka šīs tiesības tiek pilnībā ievērotas un labi īstenotas praksē . IV.Citi institucionāli jautājumi saistībā ar līdzsvara un atsvara sistēmu Zviedrijai ir vienpalātas parlamentāra pārvaldes sistēma, kurā Likumdošanas padome nodrošina ex ante atbilstības konstitūcijai pārbaudi, savukārt tiesas var veikt ex post atbilstības konstitūcijai pārbaudi atsevišķos gadījumos. Tiesību aktu priekšlikumus var iesniegt parlaments vai valdība, praksē lielāko daļu priekšlikumu iesniedz valdība. Tieslietu kanclers, parlamentārie ombudi un Līdztiesības ombuds spēlē nozīmīgu lomu līdzsvara un atsvara sistēmā. Tiesību aktu pieņemšanu raksturo īpaši iekļaujošs process. Tiesību aktu sagatavošanas process sākas ar izmeklēšanas posmu, kura laikā izskatāmais jautājums tiek analizēts un novērtēts, parasti to dara atbildīgās ministrijas ierēdņi, izmeklēšanas komisija, kas darbojas neatkarīgi no valdības, vai izmeklēšanas vadītājs (vienas personas veikta izmeklēšana) . Izmeklēšanas rezultātā tiek izstrādāts tiesību akta projekts. Saskaņā ar konstitūciju iesaistītajām iestādēm un ieinteresētajām personām ir jādod iespēja paust viņu viedokli, tas notiek caur tā saukto atzinumu procesu, kura standarta ilgums ir trīs mēneši. Lai gan šis process ir vērsts uz iestādēm un ieinteresētajām personām, tas ir atvērts arī jebkurai citai organizācijai vai indivīdam. Gan tiesību akta priekšlikums, gan saņemtie komentāri tiek publicēti valdības tīmekļa vietnē. Balstoties uz izmeklēšanas un atzinumu procesa iznākumu, valdība sagatavo likumprojektu. Šis process ietver ietekmes novērtējuma sagatavošanu, kurš gadījumos, kad likumprojektam ir ietekme uz uzņēmumiem, darba apstākļiem vai konkurētspēju, ir jāiesniedz Zviedrijas Labāka regulējuma padomē . Izmeklēšanas komisija par demokrātijas aizsardzības un tiesu neatkarības stiprināšanu ir labs piemērs tam, cik svarīgs ir šāds iekļaujošs process tādos jutīgos jautājumos kā tiesiskums. Tā nodrošina dažādu politisko partiju un tiesu iestāžu pārstāvību, un tās vadītājs ir Augstākās tiesas priekšsēdētājs. Komisijas darba grafiks ir sakārtots tā, lai izvairītos no procesa īstenošanas pārāk īsā termiņā, rezultātiem jābūt gataviem 2023. gadā. Likumdošanas padome ir atbildīga par ex ante tiesību aktu atbilstības konstitūcijai pārbaudi. Pirms tiesību aktu priekšlikumi tiek iesniegti parlamentā, Likumdošanas padome, kuru veido Augstākās tiesas un Augstākās administratīvās tiesas bijušie un esošie tiesneši , izskata valdības sagatavotos tiesību aktu priekšlikumus un sagatavo nesaistošu atzinumu par priekšlikuma atbilstību konstitūcijai un tiesību sistēmai kopumā, tā nodrošinot tiesiskuma principu ievērošanu . Riksdāga (parlamenta) komiteja arī var lūgt Likumdošanas padomes atzinumu. Lai gan Zviedrijā nav Konstitucionālās tiesas, visas tiesas var pārskatīt likumu atbilstību konstitūcijai vai augstākajiem statūtiem konkrētas lietas izskatīšanas gaitā, un tiesu pienākums ir nepiemērot jebkādas nesavietojamas normas (to sauc par normu novērtēšanu). Ja likums ticis pieņemts pretrunā Likumdošanas padomes atzinumam, tiesas šo faktu var ņemt vērā normu novērtēšanas kontekstā . Zviedrija apsver iespēju reformēt konstitūcijas grozīšanas procedūru. Pašlaik konstitucionālus grozījumus var pieņemt ar vienkāršu balsu vairākumu, bet tam nepieciešami divi secīgi parlamenta lēmumi, starp kuriem ir notikušas parlamenta vēlēšanas . Papildus tiesu iestāžu reformai izmeklēšanas komisija par demokrātijas aizsardzības un tiesu neatkarības stiprināšanu izskatīs arī vairākas iespējamās izmaiņas konstitucionālo grozījumu pieņemšanā. Saskaņā ar komisijas mandātu šis jautājums tiks izskatīts, ņemot vērā jaunākos notikumus citās valstīs, kuri ir parādījuši, cik svarīga ir demokrātiskas sistēmas pamatstruktūru robusta aizsardzība . Īpaši izmeklēšanas komisija novērtēs, vai nebūtu nepieciešams kvalificētais balsu vairākums, vai būtu jānosaka minimālais parlamenta deputātu skaits, kam jāpiedalās lēmuma pieņemšanā, un vai vēlēšanām starp diviem lēmumiem ir jābūt parastām vēlēšanām. Šīs izmeklēšanas daļas rezultāti arī tiks prezentēti 2023. gadā.

Vairākas neatkarīgās iestādes veicina pamattiesību aizsardzību. Līdztiesības ombuds ir Zviedrijas valsts cilvēktiesību iestāde (NHRI) un līdztiesības iestāde, kam 2011. gadā Valstu cilvēktiesību iestāžu globālā alianse piešķīra B statusu attiecībā uz atbilstību ANO Parīzes principiem, jo iestādes mandāts ir ierobežots uz līdztiesības jautājumiem un neietver cilvēktiesības plašākā mērogā . 2018. gadā valdība ierosināja izmeklēšanu, lai sagatavotu priekšlikumu NHRI izveidei ar pilnīgu cilvēktiesību mandātu. Izmeklēšanas ziņojums tika prezentēts 2019. gadā, , un par to ir notikusi apspriešanās; 2019. gadā Zviedrija ar valdības deklarāciju formāli paziņoja, ka NHRI tiks izveidota . Valstu cilvēktiesību iestāžu Eiropas tīkls (ENNHRI) ir sniedzis komentārus par izmeklēšanas ziņojumu, uzsverot nepieciešamību nodrošināt pietiekamas garantijas jaunās iestādes neatkarībai un sabiedriskai pārskatatbildībai. Papildus tam gan parlamentārie ombudi (kurus ieceļ parlaments un kuri rīkojas parlamenta vārdā), gan tieslietu kanclers (kuru ieceļ valdība un kurš rīkojas valdības vārdā) uzrauga, kā valsts iestādes, tostarp tiesas un tiesneši, piemēro tiesību aktus un citu regulējumu. Abi var ierosināt disciplinārlietas pret augstākajām amatpersonām, tostarp tiesnešiem , un sniegt nesaistošus atzinumus par valsts iestādes vai tiesas rīcību konkrētos jautājumos (tas attiecas tikai uz to, kā tiesa vai tiesnesis piemēro tiesību aktus un procedūras, nevis uz tiesas lēmuma būtību), 2020. gada februārī parlaments lēma ierosināt parlamentāro izmeklēšanu, lai pārskatītu parlamentāro ombudu konstitucionālo statusu, uzdevumus un aktivitātes, izmeklēšana jāpabeidz 2022. gada maijā . Valdība ir īstenojusi speciālus instrumentus dialogam ar pilsonisko sabiedrību. Tiek uzskatīts, ka Zviedrijā ir atvērta pilsoniskās sabiedrības telpa . Valdība kopš 2017. gada ir īstenojusi īpašu metodi dažādām dialoga ar pilsonisko sabiedrību formām, ko sauc “sakråd” (tematisko apspriežu forums) ; un 2018. gadā izveidotā valsts struktūra dialogam un apspriedēm starp valdību un pilsonisko sabiedrību nodrošina forumu strukturētai sadarbībai un kopīgai problēmu risināšanai . I pielikums. Informācijas avotu saraksts alfabētiskā secībā* * Saraksts ar informāciju, kas saņemta saistībā ar 2020. gada ziņojuma par tiesiskumu apspriešanu, ir pieejams (COM tīmekļa vietnē). Brå, “Hot och våld” [“Draudi un vardarbība”]. https://www.bra.se/publikationer/arkiv/publikationer/2015-04-29-hot-och-vald.html . Brå, “Handlagda brott”. [“Risinātie nodarījumi”]. https://www.bra.se/statistik/kriminalstatistik/handlagda-brott.html . Brå, “Anmälda brott” [“Reģistrētie nodarījumi”]. https://www.bra.se/statistik/kriminalstatistik/anmalda-brott.html . Plašsaziņas līdzekļu plurālisma un plašsaziņas līdzekļu brīvības centrs (2020), 2020. gada plašsaziņas līdzekļu plurālisma uzraudzības instruments. https://cmpf.eui.eu/media-pluralism-monitor/mpm-2020 . CEPEJ (2020). “Study on the functioning of judicial systems in the EU Member States”. CIVICUS Monitor, “Tracking civic space: Sweden”. https://monitor.civicus.org/country/sweden/ . Eiropas Padome, Žurnālistikas un žurnālistu drošības aizsardzības veicināšanas platforma — Zviedrija. https://www.coe.int/en/web/media-freedom/sweden . Eiropas Padome: Ministru komiteja (2010), Ministru komitejas ieteikums CM/Rec(2010)12 “Judges: independence, efficiency and responsibilities”. Eiropas Padome: Ministru komiteja (2016): Ieteikums CM/ REC(2016)4 “Protection of journalism and safety of journalists and other media actors”. Eiropas Padome: Eiropas tiesnešu konsultatīvā padome (CCJE) (2016), atzinums Nr. 19 “The role of Court Presidents”. Eiropas Savienības Tiesa, 2019. gada 24. jūnija spriedums lietā Komisija / Polija, C–619/18. Komunikācijas ģenerāldirektorāts (2019), “Flash Eurobarometer 482: Businesses’ attitudes towards corruption in the EU”. Komunikācijas ģenerāldirektorāts (2020), “Special Eurobarometer 502: Corruption”. Eiropas Komisija (2020), Eiropas Savienības rezultātu apkopojums tiesiskuma jomā. Eiropas Tiesu iestāžu padomju tīkls (ENJC) (2014). “ENCJ Minimum Judicial Standards IV — Allocation of Cases: ENCJ Report 2013-2014”. Valstu cilvēktiesību iestāžu Eiropas tīkls (2019), Apspriešanās par priekšlikumu izveidot valsts cilvēktiesību iestādi Zviedrijā (Ds 2019:4).

Valstu cilvēktiesību iestāžu Eiropas tīkls (2020), sniegtā informācija apspriedē ar ieinteresētajām personām saistībā ar 2020. gada ziņojumu par tiesiskumu. GRECO (2018) piektā novērtēšanas kārta. “Preventing corruption and promoting integrity in central governments (top executive functions) and law enforcement agencies”. Novērtēšanas ziņojums par Zviedriju. JMG, “Continued hatred and threats against Swedish journalists”. https://jmg.gu.se/aktuellt/Nyheter/Nyheter+detalj/fortsatt-hat-och-hot-mot-svenska-journalister.cid1637975 . Valsts tiesu administrācija (2020), “Allt fler mål till landets domstolar” [“Arvien vairāk lietu nonāk tiesā”]. https://www.domstol.se/domstolsverket/nyheter/2020/02/allt-fler-mal-till-landets-domstolar/ . Valsts tiesu administrācija, “Statistik med anledning av coronaviruset” [“Ar koronavīrusu saistīta statistika”]. https://www.domstol.se/om-sveriges-domstolar/statistik-styrning-och-utveckling/statistik/statistik-med-anledning-av-coronaviruset/ . ESAO (2017), “Sweden’s Laws on Corporate Responsibility for International Bribery need Urgent Reform”. http://www.oecd.org/corruption/sweden-s-laws-on-corporate-responsibility-for-international-bribery-need-urgent-reform.htm . “Reportieri bez robežām”, Zviedrija. https://rsf.org/en/sweden . Riksdāgs (2020), “Utredning om översyn av Riksdagens ombudsmän (JO)” [“Izmeklēšana par parlamentāro ombudu pārskatīšanu (JO)”]. https://www.riksdagen.se/sv/press/pressmeddelanden/2020/feb/21/utredning-om-oversyn-av-riksdagens-ombudsman-jo/ . Riksdāgs, “Making Laws”. https://www.riksdagen.se/en/how-the-riksdag-works/what-does-the-riksdag-do/makes-laws/ . Statskontoret, “Myndighetsnätverket mot korruption” [“Iestāžu tīkls korupcijas apkarošanai”]. http://www.statskontoret.se/var-verksamhet/myndighetsnatverket-mot-korruption/ . Zviedrijas valdība (2019), valdības 2019. gada 10. septembra deklarācija. https://www.government.se/speeches/20192/09/statement-of-government-policy-10-september-2019/ . Zviedrijas valdība (2020), “Kommittédirektiv. Förstärkt skydd för demokratin och domstolarnas oberoende” [“Komitejas mandāts. Demokrātijas aizsardzības un tiesu neatkarības stiprināšana”]. https://www.regeringen.se/4915d2/contentassets/2399f42ba83d48f4ad2e5ebb3ddb0e21/forstarkt-skydd-for-demokratin-och-domstolarnas-oberoende-dir-2020-11.pdf . Zviedrijas valdība (2020), “Digital kommunikation i domstolsprocesser” [“Digitālā saziņa tiesvedībā”]. https://www.regeringen.se/rattsliga-dokument/proposition/2020/06/prop.-201920189 . Zviedrijas valdība (2020), Zviedrijas sniegtā informācija 2020. gada ziņojumam par tiesiskumu. Zviedrijas valdība (2018. gada 22. februāris), “Karens införs för statsråd och statssekreterare”. https://www.regeringen.se/pressmeddelanden/2018/02/karens-infors-for-statsrad-och-statssekreterare/ . Zviedrijas valdība, Sakråd. https://www.regeringen.se/sakrad/ . Zviedrijas valdība, priekšlikums izveidot valsts cilvēktiesību iestādi Zviedrijā. Zviedrijas valdība, “Regeringen håller samtal med mediebranschen och polisen om hot och hat mot journalister” [“Valdība notur sarunas ar plašsaziņas līdzekļu nozari un policiju par draudiem un naidīgumu pret žurnālistiem”]. https://www.regeringen.se/pressmeddelanden/2020/02/regeringen-haller-samtal-med-mediebranschen-och-polisen-om-hot-och-hat-mot-journalister/ . Zviedrijas Augstākā tiesa (2020), sniegtā informācija apspriedei ar ieinteresētajām personām saistībā ar 2020. gada ziņojumu par tiesiskumu. ANO Narkotiku un noziedzības novēršanas birojs, “goAML (Anti-Money-Laundering System)”. https://www.unodc.org/unodc/en/global-it-products/goaml.html .

Virtuāls Zviedrijas apmeklējums 2020. gada ziņojuma par tiesiskumu sagatavošanas kontekstā. II pielikums. Valsts (Zviedrijas) apmeklējums 2020. gada jūnijā notika Komisijas dienestu virtuālas sanāksmes, kurās piedalījās: ·Valsts pārvaldes aģentūra ·Tiesu neatkarības izmeklēšanas komiteja ·Likumdošanas padome ·Ekonomiskās noziedzības apkarošanas iestāde ·Finanšu ministrija ·Tieslietu ministrija ·Valsts tiesu administrācija ·Tieslietu kanclera birojs ·Premjerministra birojs ·Preses un apraides iestāde ·Preses Ombuds ·Prokuratūra ·Augstākā administratīvā tiesa ·Augstākā tiesa ·Zviedrijas Tiesnešu asociācija ·Zviedrijas Advokātu asociācija

·Zviedrijas Žurnālistu apvienība ·Transparency International Zviedrijas nodaļa * Komisija vairākās horizontālās sanāksmēs tikās arī ar šādām organizācijām: ·Amnesty International ·Eiropas Pilsonisko brīvību savienība ·“Pilsoniskā sabiedrība — Eiropa” ·Eiropas baznīcu konference ·EuroCommerce ·Eiropas Bezpeļņas organizāciju tiesību centrs ·Eiropas Preses un plašsaziņas līdzekļu brīvības centrs ·Eiropas Pilsoniskās sabiedrības forums ·Free Press Unlimited ·Front Line Defenders ·Starptautiskās Lesbiešu un geju asociācijas Eiropas reģionālā nodaļa (ILGA-Europe) ·Starptautiskā Juristu komisija ·Starptautiskā Cilvēktiesību federācija ·Starptautiskais preses institūts ·Mūžizglītības platforma ·Iniciatīva Open Society Justice / Atvērtās sabiedrības Eiropas politikas institūts