Eiropas Parlamenta rezolūcija par gaidāmās ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmes Vašingtonā 2005. gada 20. jūnijā panākumu nodrošināšanu



Oficiālais Vēstnesis 124 E , 15/05/2006 Lpp. 0556 - 0559



P6_TA(2005)0238 Transatlantiskās attiecības Eiropas Parlamenta rezolūcija par gaidāmās ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmes Vašingtonā 2005. gada 20. jūnijā panākumu nodrošināšanu Eiropas Parlaments, - ņemot vērā 1990. gada transatlantisko deklarāciju par EK un ASV attiecībām un 1995. gada jauno transatlantisko darba kārtību, - ņemot vērā 2004. gada 16.— 17. decembra Briseles Eiropadomes secinājumus, it īpaši sadaļas ar nosaukumu "Starptautiskā kārtība, pamatojoties uz efektīvu daudzpusību" un "Sadarbība ar partneriem"; - ņemot vērā tā 2004. gada 22. aprīļa rezolūciju par transatlantisko partnerattiecību stāvokli pirms ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmes Dublinā 2004. gada 25.— 26. jūnijā [1], - ņemot vērā ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmes Dublinā 2004. gada 25.— 26. jūnijā rezultātus, - ņemot vērā tā 2005. gada 13. janvāra rezolūciju par transatlantiskajām attiecībām [2], - ņemot vērā tā iepriekšējās rezolūcijas 2001. gada 17. maijā par transatlantiskā dialoga stāvokli [3], 2001. gada 13. decembrī par ES tiesu iestāžu sadarbību ar ASV, lai apkarotu terorismu [4], 2002. gada 15. maijā par Komisijas paziņojumu Padomei par transatlantisko attiecību stiprināšanu - pievēršanās stratēģijai un rezultātu sasniegšana [5] un 2003. gada 19. jūnijā par atjaunotām transatlantiskajām attiecībām trešajā tūkstošgadē [6] un tā 2004. gada 10. marta ieteikumu par Gvantanamo ieslodzīto tiesībām uz taisnīgu tiesu [7], - ņemot vērā ASV Kongresa Pārstāvju palātas 2005. gada 9. februāra rezolūcijas projektu Nr. 77 par transatlantiskajām attiecībām, - ņemot vērā paziņojumus pēc Eiropas Savienības valstu un valdību vadītāju un ASV prezidenta sanāksmes 2005. gada 22. februārī Briselē, - ņemot vērā Komisijas 2005. gada 18. maija paziņojumu ar nosaukumu "Ciešākas partnerattiecības starp ES un ASV un atvērtāks tirgus 21. gadsimtā" (KOM(2005)0196), - ņemot vērā 2005. gada 26. maijā Starptautiskās tirdzniecības komitejā notikušo uzklausīšanu par transatlantiskajām ekonomiskajām attiecībām, - ņemot vērā Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) sagatavoto dokumentu, kas norāda ieguvumus no preču tirgu liberalizācijas un starptautiskās tirdzniecības un ieguldījumu šķēršļu samazināšanas ("Preferenciālie tirdzniecības noteikumi lauksaimniecības un pārtikas produktu tirgū — ASV un ES lieta 2005. gada maijā", publicēts 2005. gada martā), - ņemot vērā Reglamenta 103. panta 4. punktu, A. tā kā demokrātija, cilvēktiesības un tiesiskums, ilgtspējīgas ekonomikas un ilgtspējīga attīstība ir pārbaudītas kopējas vērtības, kas spēj kalpot par stabilu pamatu gan transatlantiskajām partnerattiecībām, gan Eiropas integrācijai, kopumā mūsu sabiedrībās nodrošinot stabilitāti, mieru un labklājību pēdējos 60 gados; B. tā kā saskaņā ar Eiropas drošības stratēģiju transatlantiskās partnerattiecības ir ļoti svarīgas; C. tā kā jauni draudi un konflikti šīs vērtības un sasniegumus jaunajos starptautiskajos apstākļos tomēr apdraud tādā pakāpē, ka tikai uz stipras institucionalizētas struktūras balstīta transatlantisko partneru sadarbība var dot cerības uz panākumiem; D. tā kā jaunā transatlantiskā darba kārtība ir spējusi ievērojami palielināt transatlantiskās ekonomikas integrāciju un kohēziju, tomēr arī izrādījusies nepietiekama, lai atrisinātu augsta līmeņa politiskus jautājumus, tādus kā lēmumi par spēka lietošanu un par jautājumiem saistībā ar pasaules kārtību; E. tā kā tāpēc ir pienācis brīdis steidzami pārskatīt 1995. gada jauno transatlantisko darba kārtību, lai ņemtu vērā pašreizējo situāciju un turpinātu padziļināt transatlantiskās attiecības, noteikti uzskatot, ka kopīga darbība katram partnerim sniedz vairāk ieguvumu nekā darbība atšķirīgos vai pat pretējos virzienos; F. tā kā starptautiski līgumi ir pamatelementi, uz kuriem balstīt efektīvas daudzpusējas sistēmas pamatus, un tā kā vairākās politikas jomās, piemēram, saistībā ar Starptautisko Krimināltiesu, Kioto protokolu par klimata pārmaiņām, datu aizsardzības principiem un atbalstu lielu civilo lidmašīnu izstrādei, starp ES un ASV pastāv atšķirības analīzē, izvērtēšanā un politikas pieejā; G. tā kā situācija Gvantanamo līcī joprojām rada sasprindzinājumu transatlantiskajās attiecībās; H. tā kā cīņa pret terorismu var būt veiksmīga tikai tādā gadījumā, ja pasākumus veic, nostiprinot transatlantiskās partnerattiecības, kas savukārt pievērš nedalītu uzmanību terorisma cēloņiem un godprātīgām saistībām pamattiesību un cilvēktiesību, datu aizsardzības principu un citu pamatvērtību atbalstīšanai un veicināšanai, uz kurām ir veidotas šīs partnerattiecības; I. tā kā šī rezolūcija sniedz pirmo atbildi uz Komisijas paziņojumu par ES un ASV attiecībām, 1. atzinīgi vērtē gaisotnes uzlabošanos ES un ASV attiecībās, ko apliecina valdības un likumdošanas iestāžu vadītāju nesenās iniciatīvas gan globālos, gan divpusējos jautājumos abās Atlantijas okeāna pusēs; uzskata, ka pozitīvais pamats nodrošina patiesas iespējas Eiropas Savienībai un Amerikas Savienotajām Valstīm turpmākajos gados strādāt cieši kopā, risinot plašus politikas uzdevumus vispārsvarīgos jautājumos; 2. uzsver, ka 2005. gada 20. jūnijā paredzētajai transatlantiskajai augstākā līmeņa sanāksmei Vašingtonā jādod jauns impulss transatlantiskajām attiecībām, atjaunojot jauno transatlantisko darba kārtību un aizstājot to ar transatlantisko partnerattiecību nolīgumu, kas stāsies spēkā no 2007. gada; 3. uzskata, ka šim transatlantisko partnerattiecību nolīgumam pašreizējā darba kārtība jāpaplašina politikas, ekonomikas un drošības jomās, tomēr paliekot pie uzskata, ka partnerattiecībām galvenokārt jāpaliek politiskām; uzskata, ka saistībā ar ekonomiskajām attiecībām, kuras saskaņā ar neseno ESAO pētījumu varētu IKP uz vienu iedzīvotāju Eiropā palielināt par 2—3 %, ir jānosaka atlikušie šķēršļi, kas traucē transatlantiskajai tirdzniecībai un ieguldījumiem, un jāizstrādā ceļa karte, kurā noteikts rīcības virziens, lai stiprinātu transatlantisko tirgu pēc skaidri noteikta grafika, nosakot prioritāras rīcības jomas, kā arī procesa veicināšanai izveidojot jomām atbilstīgu normatīvo dialogu; 4. atzīmē, ka jaunā Pārapdrošināšanas direktīva radīs vienotu tirgu noteikumu ieviešanai un pārraudzībai; aicina ASV izbeigt pret Eiropas uzņēmumiem vērsto diskrimināciju, nosakot tiem ievērojamus papildu maksājumus, kas traucē konkurenci, atbalstot ASV uzņēmumus; 5. uzskata, ka plašāka šāda veida sistēma ļaus ES un ASV efektīvāk apvienot centienus, lai iedrošinātu citas valstis visā pasaulē ievērot būtiskos demokrātijas, cilvēktiesību un tiesiskuma principus; 6. šajā sakarā atzinīgi vērtē iepriekš minēto Komisijas 2005. gada 18. maija paziņojumu, kas ir vērtīgs pirmais solis virzienā uz transatlantisku partnerattiecību nolīgumu, tomēr kritiski vērtē tā drosmes trūkumu; atzīst, ka ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmes procesam jābūt būtiskam forumam, kurā apspriest svarīgākās globālās un divpusējās prioritātes, sniedzot attiecībām stratēģisku impulsu; 7. aicina ASV šajā sistēmā uzņemties savu daļu atbildības par ekonomisko stabilitāti savstarpēji arvien vairāk atkarīgajā pasaulē un pauž bažas par liela ASV federālā budžeta deficīta potenciāli bīstamo ietekmi uz pasaules ekonomiku un starptautisko valūtas tirgu līdzsvaru; 8. vēlreiz atgādina savu negatīvo nostāju par domu atcelt embargo ieroču eksportam uz Ķīnu, ja vien cilvēktiesību stāvoklis šajā valstī ievērojami neuzlabojas, vai arī līdz laikam, kad tas notiks; uzskata, ka būtu lietderīgi ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmē, kas notiks 2005. gada 20. jūnijā, izveidot augsta līmeņa grupu, lai izstrādātu kopēju ES un ASV pieeju jautājumam par eksportu, kas saistīts ar tehnoloģijas nodošanu; 9. atzīmē, ka vīzu politika ir ekskluzīva Kopienas kompetence; tādēļ lūdz Komisiju nekavējoties sākt sarunas ar ASV valdību, lai vīzu atcelšana programmu attiecinātu uz visiem ES pilsoņiem un atceltu pastāvošo diskrimināciju, it īpaši attiecībā uz jauno dalībvalstu pilsoņiem; 10. iesaka ierosinātā transatlantisko partnerattiecību nolīguma ietvaros izveido transatlantisku "rīcības kopienu" sadarbībai reģionālā un pasaules mērogā, un vienoti rīkojoties risina problēmas, it īpaši attiecībā uz: a) demokrātijas, cilvēktiesību un tiesiskuma veicināšanu, kā arī atbalstu efektīvai daudzpusībai, b) Tuvo Austrumu miera procesa stimulēšanu, vienojoties ar reģiona valstu valdībām un iedzīvotājiem un pamatojoties uz "četrinieka ceļa karti", c) centieniem rast drošību visā pasaulē, kopīgi strādājot pie šādiem jautājumiem: i) cīņas pret starptautisko terorismu, ii) kopējas stratēģijas izstrāde par masu iznīcināšanas ieroču neizplatīšanas un kodolenerģijas izmantošanas daudzpusīgumu, iii) kopējas pieejas rašanas un attīstīšanas attiecībās ar citiem ietekmīgie ģeopolitiskiem spēkiem, piemēram Ķīnu, Indiju, Latīņameriku un Krieviju, iv) ieroču kontroles un atbruņošanās atdzīvināšana daudzpusējā līmenī, pamatojoties uz sarunām ANO sistēmā, kā arī divpusējā līmenī; v) ātras rīcības pēkšņu un negaidītu politisko pārmaiņu gaidījumos, kā piemēram, Ukrainā, Libānā un Kirgizstānā, vi) aktīvi līdzdalības ANO, it īpaši tās Drošības Padomes, tostarp tās sastāva, pārkārtošanā, pilnībā ievērojot Drošības Padomes pilnvaras sniegt atļauju spēka pielietošanai starptautisku konfliktu risināšanai, lai celtu tās darbības efektivitāti un padarītu to atbildīgāku par saviem lēmumiem, kā arī palielinātu tās lēmumu ieviešanas kapacitāti, d) transatlantisko ekonomisko partnerattiecību uzlabošanu atbilstīgi iepriekš minētajam transatlantisko partnerattiecību nolīgumam, ko papildina transatlantiskais aviācijas nolīgums un efektīvs finanšu tirgu reglamentējošo iestāžu dialogs; 11. atgādina, ka PTO Dohas daudzpusējās attīstības programmas secinājums ir patiess priekšnoteikums ilgtspējīgai attīstībai visā pasaulē, un šī secinājuma īstenošanā ES un ASV ir pilnībā jāsadarbojas; uzskata, ka divpusējās ES un ASV ekonomiskās iniciatīvas vēl papildinās šo procesu, jo īpaši reglamentēšanas jomā; 12. cer, ka ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmē tiks panākts ievērojams progress, lai izveidotu kopēju efektīvu atbildes darbību un uzņemtos skaidras finansiālas saistības - pamatojoties uz kopīgiem Tūkstošgades attīstības mērķiem - attiecībā uz jauniem pasaules mēroga uzdevumiem, kas skar daudzas valstis, tostarp, nabadzības samazināšanu, transmisīvajām slimībām un vides stāvokļa pasliktināšanos, it īpaši veicinot dialogus par klimata aizsardzību un transporta emisijām; 13. par tikpat svarīgu uzskata, lai strīdīgos politisko jautājumus, piemēram, attiecībā uz Gvantanamo karabāzi, vai jautājumus, kuros ir atšķirīga nostāja par konkrētiem starptautiskiem instrumentiem, abi partneri apspriestu, ievērojot sadarbības principu; uzsver, cik nozīmīgi ir apzināties iesaistīto vērtību nozīmi, piemēram pilnīgu cilvēktiesību ievērošanu un centienus rast efektīvu daudzpusēju pieeju, ko jāuzskata par pamatu visām kopējām apspriedēm, jo tās ir noteiktas raksturīgas pazīmes mūsu demokrātiskajai pieejai attiecībās ar pārējo pasauli, kopš mēs kopīgi izveidojām Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēmu; 14. vēlreiz atgādina uzskatu, ka NATO ir jāattīsta savs potenciāls kā līdztiesīgu partneru politisko diskusiju forumam, kur ir jāpanāk saprātīgs līdzsvars starp novēršanas, krīzes pārvaldības un militāro iespēju instrumentu; šajā sakarā iesaka stiprināt NATO un Eiropas Savienības attiecības drošības jomā; uzskata, ka ciešas ES un ASV partnerattiecības drīzāk papildinās, nevis pasliktinās šīs attiecības; 15. aicina ES un ASV ugstākā līmeņa sanāksmē sākt stiprināt transatlantisko partnerattiecību parlamentāro dimensiju, pārveidojot transatlantisko likumdevēju dialogu (TLD) par transatlantisko asambleju, kas varētu organizēt likumdevēju augstākā līmeņa sanāksmes pirms ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmēm, kā arī veidot sinerģiju starp TLD un Jaunās transatlantiskās darba kārtības dialogiem, cita starpā sākot arī jaunas, kopēji finansētas programmas likumdevēju darbinieku apmaiņai un izveidojot nelielu TLD sekretariātu; 16. uzskata, ka vēlreiz ir jāizvērtē arī citu Jaunās transatlantiskās darba kārtības ietvaros notiekošo dialogu loma; jo īpaši uzskata, ka ir jāpārveido transatlantiskais uzņēmumu dialogs, lai sniegtu pilnīgu uzņēmumu ieguldījumu šajos jautājumos ar mērķi stiprināt ekonomiskās partnerattiecības; 17. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstu valdībām un parlamentiem, kā arī Amerikas Savienoto Valstu prezidentam un Kongresam. [1] OV C 104 E, 30.4.2004., 1043. lpp. [2] Šajā datumā pieņemtie teksti, P6_TA(2005)0007. [3] OV C 34 E, 7.2.2004., 359. lpp. [4] OV C 177 E, 25.7.2002., 288. lpp. [5] OV C 180 E, 31.7.2003., 392. lpp. [6] OV C 69 E, 19.3.2004., 124. lpp. [7] OV C 102 E, 28.4.2004., 640. lpp. --------------------------------------------------