par to, kā tiek piemērota Padomes Direktīva 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā

Tā pamatā ir informācija un dati, kas apkopoti no anketām, un dalībvalstu statistikas dati par to direktīvas piemērošanas centieniem, kā arī par praktisko pieredzi, sadarbojoties ar citām dalībvalstīm.

SWD ir ietverta kvalitatīva un kvantitatīva informācija par Direktīvas 2011/16/ES piemērošanu. Tajā ir aplūkoti direktīvas galvenie noteikumi, it sevišķi dažādie informācijas apmaiņas (EOI) veidi, proti, pēc pieprasījuma (EOIR), spontāni (SEOI) un automātiski (AEOI). Tas aptver arī citus sadarbības veidus, piemēram, klātbūtni administratīvos birojos un līdzdalību administratīvās procedūrās, vienlaicīgas pārbaudes un paziņojuma pieprasījumus, kā arī vispārējos nosacījumus, kas reglamentē administratīvo sadarbību tiešo nodokļu jomā.

Otrs ziņojums saskaņā ar direktīvas 8.b pantu ir jāsagatavo līdz 2019. gada 1. janvārim, un tajā būs aplūkoti un novērtēti saskaņā ar minētā panta 1. punktu saņemtie statistikas dati un informācija. Tas aptver statistikas datus par automātisko informācijas apmaiņu saskaņā ar 8. un 8.a pantu (t. i., tiks aptverta apmaiņa saskaņā ar DAC1, DAC2 un DAC3) par tādiem jautājumiem kā automātiskās informācijas apmaiņas administratīvās un citas attiecīgās izmaksas un ieguvumi, kā arī ar to saistītie praktiskie aspekti.

Kopš tā laika, lai risinātu konkrētas problēmas, ar kurām saskārās dalībvalstu nodokļu administrācijas, direktīva ar grozījumu direktīvu palīdzību ir grozīta četras reizes nolūkā nostiprināt dalībvalstu administratīvo sadarbību. Ar Direktīvu 2014/107/ES (DAC2) ieviesa automātisku informācijas apmaiņu par finanšu pārskatiem; ar Direktīvu (ES) 2015/2376 (DAC3) — automātisku informācijas apmaiņu par tādiem jautājumiem kā nodokļu nolēmumi un iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu; ar Direktīvu (ES) 2016/881/ES (DAC4) — valstu ziņojumu automātisku apmaiņu; ar Direktīvu (ES) 2016/2258 (DAC5), kas atšķirībā no iepriekšējām grozījumu direktīvām nepaplašina automātiskās informācijas apmaiņas darbības jomu, bet drīzāk nodrošina, ka nodokļu iestādēm ir piekļuve faktisko īpašumtiesību informācijai, kura apkopota saskaņā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas tiesību aktiem. Turpmāk 1. attēlā ir parādīta attīstība laika gaitā.

Kopš Padomes Direktīvas 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā (turpmāk — direktīva jeb DAC) pieņemšanas ir paveikts liels darba apjoms. Šī direktīva ir galvenais notikums ES sadarbības regulējumā. Ar to tika atcelta Direktīva 77/799/EEK par savstarpējo palīdzību (MAD).

Izšķirīga nozīme ir administratīvajai sadarbībai. Izolēti strādājošas 28 atsevišķas nodokļu administrācijas nav risinājums. Lai gan nodokļu piemērošana lielā mērā joprojām ir valsts līmeņa jautājums, ekonomikas vide ir kļuvusi daudz lielākā mērā globalizēta, mobila un digitāla. Uzņēmumi spēj pārvietot peļņu pāri robežām, nodokļu maksātāji var gūt ienākumus no ārvalstīm, neapliekot tos ar nodokli, un vienas dalībvalsts lēmumi nodokļu jomā var ietekmēt citu dalībvalstu nodokļu bāzi. Lai nodrošinātu, ka visi iedzīvotāji un uzņēmumi iemaksā taisnīgu daļu pareizajā valstī, ES dalībvalstīm ir cieši jāsadarbojas.

Intensīvāks un taisnīgāks iekšējais tirgus ir viena no Eiropas galvenajām prioritātēm. Lai sasniegtu šo mērķi, Savienībai ir nepieciešams regulējums efektīvai un lietderīgai sadarbībai starp dalībvalstu nodokļu administrācijām. Eiropas Savienība un tās dalībvalstis ir apņēmušās pastiprināt cīņu pret pārrobežu krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas vai nodokļu nemaksāšanu un nodrošināt, lai nodokļi peļņai tiktu piemēroti vietā, kurā šī peļņa tiek gūta. Taču, lai politikas darbības būtu sekmīgas, būtiska ir efektīva praktiskā īstenošana.

Analizējot no dalībvalstīm saņemto informāciju, šajā ziņojumā tika izdarīti trīs galvenie konstatējumi:

-DAC noteikumi ir īstenoti, taču ne visi ir īstenoti efektīvi;

-DAC informācijas apmaiņas piemērošanas rezultātā ir būtiski pieaudzis to datu apjoms, kas ir jāapstrādā nodokļu administrācijām, taču caurmērā nav līdzvērtīgi pieaugusi nodokļu administrāciju spēja, lai apstrādātu šos datus;

-DAC ieguvumu novērtējums tiek veikts ļoti agrīnā posmā.

DAC noteikumi ir īstenoti, taču ne visi ir īstenoti efektīvi

Kā liecina dalībvalstu sniegtā informācija, kopumā DAC ir tikusi piemērota saskaņā ar prasībām. Tomēr ir apzinātas tās turpmāk minētās jomas, kurās iespējami uzlabojumi, lai panāktu direktīvas pienācīgu piemērošanu.

Neraugoties uz centieniem iekļauties direktīvā noteiktajos termiņos, informācijas apmaiņa pēc pieprasījuma (EOIR) nav tik savlaicīga, kādai tai vajadzētu būt. Direktīvā ir noteikti termiņi atbildes sniegšanai uz informācijas pieprasījumiem, bet ir atzīti īpaši gadījumi, kad izņēmuma kārtā var vienoties par atšķirīgiem termiņiem. Tomēr atbilžu savlaicīgums ir ļoti svarīgs, lai nodrošinātu efektīvu sadarbību. Šajā saistībā DAC noteikumi ir ļoti skaidri, proti, informācija ir jāsniedz pēc iespējas ātrāk, jo novēlota atbilde var pieprasītājai dalībvalstij nebūt tik noderīga. Kā parādīts SWD 5. iedaļā, pašlaik ne visi informācijas pieprasījumi saņem atbildi direktīvā noteiktajā termiņā.

Izmantojot spontānu informācijas apmaiņu (SEOI), dalībvalstis apmainās ar informāciju, kas var būt būtiska citas dalībvalsts administrācijai un vietējo nodokļu tiesību aktu piemērošanai. Spontāni sniegtajai informācijai ir jābūt efektīvai, jo to izraugās nodokļu jomas ierēdņi, balstoties uz savu praktisko pieredzi un speciālajām zināšanām nodokļu iekasēšanas jomā. Tomēr, tā kā netiek regulāri sniegta atgriezeniskā saite, nav iespējams novērtēt apmaiņas ietvaros sniegtās informācijas efektivitāti. Kā aprakstīts SWD 7. iedaļā, gadu gaitā ir spontāni sniegts neliels informācijas apjoms, taču SEOI nav bijusi tik efektīva, cik efektīva tā būtu varējusi būt, it sevišķi saistībā ar tādiem jautājumiem kā pārrobežu nodokļu nolēmumi un iepriekšējas vienošanas par cenas noteikšanu. LuxLeaks lieta skaidri parādīja, ka šajā jomā administratīvā sadarbība nedarbojas, un Komisija 2015. gadā ierosināja DAC3, kas dalībvalstīm uzliek pienākumu automātiski apmainīties ar informāciju par to nodokļu nolēmumiem.

Pirmie (DAC1) noteikumi par obligātu automātisku informācijas apmaiņu (AEOI) stājās spēkā 2015. gada 1. janvārī attiecībā uz piecām ienākumu un kapitāla kategorijām, proti, ienākumiem no nodarbinātības, direktoru atalgojumu, konkrētiem dzīvības apdrošināšanas produktiem, pensijām un nekustamā īpašuma īpašumtiesībām un ienākumiem no tā. Tomēr, kā liecina saņemtā informācija, nav skaidru liecību, ka šāda informācija tiktu faktiski izmantota. Pat ja lielākā daļa dalībvalstu ir norādījušas, ka pēc saņemšanas atver apkopotās informācijas datnes, šķiet, ka vairākām dalībvalstīm ir grūti izmantot šādu informāciju, ko nosaka vairāki iemesli, tostarp resursu trūkums vai nodokļu maksātāju automatizētas identificēšanas procesu trūkums, kā parādīts SWD 6. iedaļā.

Direktīvā ir noteikti citi sadarbības veidi papildus informācijas apmaiņai. Tā paredz nodokļu administrācijām iespēju divpusēji vienoties par to ierēdņu klātbūtni citas dalībvalsts teritorijā; veikt divu vai vairāku dalībvalstu vienlaicīgu nodokļu pārbaudi attiecībā uz nodokļu maksātājiem, kuri interesē iesaistītās dalībvalstis; un nodokļu administrācijas var aicināt sadarboties citu dalībvalstu nodokļu iestādes, lai pārliecinātos, ka nodokļu maksātāji neatkarīgi no atrašanās vietas tiek informēti par lēmumiem un instrumentiem attiecībā uz to nodokļu saistībām. Tomēr, salīdzinot ar pārrobežu darbību apmēru Eiropā vai ar nodokļu administrāciju veikto revīziju kopējo skaitu, administratīvā sadarbība saskaņā ar šiem noteikumiem ir ierobežota, kā parādīts SWD 8. un 9. iedaļā, un tā varētu būt plašāka. Plašāka sadarbība arī nodrošinātu lielāku nodokļu noteiktību pārrobežu nodokļu maksātājiem, ja tā padarītu dažādo nodokļu administrāciju veiktās revīzijas konsekventākas un paredzamākas.

DAC informācijas apmaiņas rezultātā ir būtiski pieaudzis to datu apjoms, kas ir jāapstrādā nodokļu administrācijām, taču nav līdzvērtīgi pieaugusi nodokļu administrāciju spēja, lai apstrādātu šos datus

Saskaņā ar DAC ir sniegts liels daudzums informācijas; pēc papildu noteikumu par automātisko informācijas apmaiņu faktiskās īstenošanas šis apjoms būs vēl lielāks. Taču šīs plūsmas pārvaldībai paredzētie resursi joprojām ir ierobežoti.

Kā liecina dalībvalstu nodokļu administrāciju sniegtā informācija, centrālajā koordinācijas birojā (CLO) ES administratīvajai sadarbībai paredzētais nodokļu jomas darbinieku skaits ir no 1 līdz 5 ierēdņiem lielākajā daļā dalībvalstu, kā parādīts SWD 4. iedaļā. Tas neietver visus administratīvajā sadarbībā iesaistītos darbiniekus, bet nav sniegta informācija par CLO darbinieku skaita būtisku pieaugumu laika gaitā, savukārt administratīvās sadarbības darbības joma ir paplašinājusies un stipri attīstījusies īsā laikposmā. Salīdzinājumā ar dalībvalstu nodokļu administrāciju kopējo darbinieku līmeni šie dati liecina, ka vairāku dalībvalstu ieguldījums ES administratīvajā sadarbībā ir minimāls.

Dalībvalstīs izmantotie informācijas tehnoloģiju resursi (IT) galvenokārt ir iesaistīti drošas vides veidošanā automātiskajai informācijas apmaiņai. IT darbs, lai būtu iespējams automātiski saņemt informāciju, patlaban tikai sākas. Saskaņā ar dalībvalstu sniegto informāciju, kā norādīts SWD 6. iedaļā, nodokļu administrācijām joprojām ir grūti rast risinājumu tam, lai automātiski saskaņotu automātiskās informācijas apmaiņas rezultātā saņemtos ienākumu datus ar savu nodokļu datubāzi.

DAC ieguvumu novērtējums tomēr tiek veikts ļoti agrīnā posmā

DAC mērķis ir panākt, lai, pateicoties labākai datu pieejamībai un sadarbībai, tiktu ierobežota pārrobežu izvairīšanās no nodokļu maksāšanas, krāpšana nodokļu jomā vai nodokļu nemaksāšana. Tomēr, lai gan ir pagājuši gandrīz pieci gadi kopš direktīvas stāšanās spēkā, informācija par DAC īstenošanas faktisko ietekmi šajā ziņā ir ierobežota.

Komisija reizi gadā pieprasa datus par administratīvās sadarbības rezultātā uzkrāto nodokļu ieguvumu vērtību neatkarīgi no šādu ieguvumu veida, tomēr tikai dažas nodokļu administrācijas spēj sniegt vai aplēst šādu informāciju. Kopumā pastāv vienprātība, ka šāda informācija — gan monetārā izteiksmē, gan rīcības raksturojumā — būtu lietderīga, ja tiktu kvantificēta uzticamā veidā. Taču dalībvalstīm ir grūti noteikt, vai šie dati ir saistīti ar administratīvo sadarbību vai, piemēram, ar citām valsts atbilstības iniciatīvām. Turklāt grūti ir kvantificēt, kāda ir plašākas sadarbības nodrošinātā atturošā ietekme.

4.TURPMĀKĀ RĪCĪBA

Pamatojoties uz apkopoto informāciju un veikto analīzi, Komisija uzskata, ka ES ir vajadzīga pilnveidota, pārredzamāka pieeja, lai nodrošinātu, ka administratīvā sadarbība palīdz sasniegt mērķi par taisnīgākiem nodokļiem ikvienam un ka šāda ietekme ir pamanāma. Pieejas pilnveides pasākumi balstīsies uz trim pīlāriem.

Vispusīga un pārredzama DAC īstenošana dalībvalstīs