Eiropas Parlamenta ieteikums Padomei par sarunām par nolīguma noslēgšanu ar Amerikas Savienotajām Valstīm attiecībā uz pasažieru datu reģistra (PNR) izmantošanu, lai novērstu un apkarotu terorismu un starptautisko noziedzību, tostarp organizēto noziedzību (2006/2193(INI))



Oficiālais Vēstnesis 305 E , 14/12/2006 Lpp. 0250 - 0254



P6_TA(2006)0354 Nolīguma noslēgšana ar Amerikas Savienotajām Valstīm attiecībā uz pasažieru datu reģistra izmantošanu Eiropas Parlamenta ieteikums Padomei par sarunām par nolīguma noslēgšanu ar Amerikas Savienotajām Valstīm attiecībā uz pasažieru datu reģistra (PNR) izmantošanu, lai novērstu un apkarotu terorismu un starptautisko noziedzību, tostarp organizēto noziedzību (2006/2193(INI)) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā priekšlikumu Eiropas Parlamenta ieteikumam Padomei, ko iesniedza Sophia in 't Veld ALDE grupas vārdā, par saturu nolīgumam ar Amerikas Savienotajam Valstīm attiecībā uz pasažieru datu reģistra (PNR) izmantošanu, lai novērstu un apkarotu terorismu un starptautisko noziedzību, tostarp organizēto noziedzību (B6-0382/2006), - ņemot vērā Reglamenta 114. panta 3. punktu un 94. pantu, - ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu (A6-0252/2006), A. atgādinot iepriekšējās rezolūcijas par pasažieru datu reģistra informācijas izmantošanu [1], kurās Eiropas Parlaments no paša sākuma izteica šādu viedokli: - savu gatavību valsts iestādēm apstiprināt piekļuvi pasažieru personas datiem drošības iemeslu dēļ, kad tas nepieciešams, lai veiktu identificēšanu un pārbaudītu, vai konkrēti pasažieri nav bīstamu personu, zināmu kriminālnoziedznieku vai teroristu sarakstā (kā ES tas notiek saistībā ar Šengenas Nolīgumu vai atbilstīgi Direktīvai 2004/82/EK [2], kas sniedz piekļuvi identitātes datiem, ko aviosabiedrības pārvalda, izmantojot Papildu informācijas par pasažieri sistēmu (APIS)); - dziļas bažas par valsts iestāžu sistemātisku piekļuvi datiem par "parastajiem" pasažieriem (t. i., tādiem, kas uzņemšanas valstī nav reģistrēti kā bīstamas personas vai kriminālnoziedznieki), piemēram, kredītkartes numurs, e-pasta adrese, piederība konkrētai grupai, pastāvīgo pasažieru informācija utt., lai tikai teorētiski pārbaudītu, vai konkrētais pasažieris nevar potenciāli apdraudēt lidojumu, valsti, kurā viņš vai viņa ieceļo, vai valsti, caur kuru viņš vai viņa ir tranzītlidojumā; B. apzinoties, ka sistemātiska piekļuve darba režīma datiem nav pieņemama Eiropas Savienībā, taču to pieprasa citas valstis, tostarp ASV, Kanāda un Austrālija savas iekšējās drošības aizsardzībai, bet norādot, ka: - Kanādas un Austrālijas valstu tiesību akti paredz piekļuvi tādiem datiem, kuriem ir jomas, laika un apjoma ierobežojumi un kurus kontrolē tiesu iestādes, un šo iemeslu dēļ Eiropas Parlaments un ES dalībvalstu datu aizsardzības iestādes minētās sistēmas ir atzinušas par atbilstīgām, - attiecībā uz ASV pat pēc ilgām sarunām ar Komisiju un formulētajos "pasākumos" paustās labās gribas gaisa satiksmes jomā joprojām nav legālas ASV datu aizsardzības; tāpēc var piekļūt visiem pasažieru datu reģistra datiem, izņemot vienīgi "jutīgos" datus, un tos var saglabāt daudzus gadus pēc tam, kad ir veikta drošības pārbaude; turklāt tiem, kas nav ES pilsoņi, nav tiesiskas aizsardzības; C. ņemot vērā, ka kopš 2001. gada 11. septembra nežēlīgā nozieguma visā pasaulē ir ieviesti vienoti drošības pasākumi, kas bieži paredz sistemātisku personas datu vākšanu attiecībā uz visiem iedzīvotājiem, jo īpaši datus par naudas pārskaitījumiem, telekomunikācijām un pasažieru informāciju; ņemot vērā, ka saskaņotas ES drošības politikas trūkuma dēļ atsevišķa pilsoņa stāvoklis attiecībā pret valsti ir pakļauts apdraudējumam; D. atgādinot, ka Eiropas Parlaments nolēma apstrīdēt Eiropas Kopienu Tiesā Padomes Lēmumu 2004/496/EK [3] par nolīguma slēgšanu ar ASV, par ko bija apspriešanās, pamatojoties uz Komisijas Lēmumu 2004/535/EK [4], jo tam nebija juridiska pamata un juridiskas skaidrības un saskaņā ar nolīgumu bija atļauta pārmērīgi liela personas datu vākšana salīdzinājumā ar vajadzību apkarot organizēto noziedzību un terorismu; E. atzinīgi novērtējot Eiropas Kopienu Tiesas lēmumu anulēt Padomes Lēmumu 2004/496/EK un Komisijas Lēmumu 2004/535/EK [5]; F. paužot nožēlu, ka Eiropas Kopienu Tiesa nereaģēja uz Eiropas Parlamenta paustajām bažām par nolīguma juridisko struktūru un tā satura atbilstību Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 8. pantā noteiktajiem datu aizsardzības principiem; G. ņemot vērā to, ka Eiropas Kopienu Tiesa konstatēja, ka Padomes Lēmums 2004/496/EK nevar tikt likumīgi pieņemts, pamatojoties uz EK līguma 95. pantu saistībā ar Direktīvu 95/46/EK [6], jo pasažieru datu reģistra datu pārsūtīšana ASV Muitas un robežapsardzības birojam un to izmanto šana šajā birojāattiecas uz tādām datu apstrādes darbībām, kuras saistītas ar sabiedrības drošību un valsts darbībām krimināltiesību jomā, bet uz kurām neattiecas Direktīvas 95/46/EK darbības joma un pirmais pīlārs; H. ņemot vērā Komisijas un Padomes pausto vēlmi cieši sadarboties ar Eiropas Parlamentu, lai nodrošinātu pilnīgu atbilstību Tiesas lēmumiem; taču, izsakot nožēlu, ka Padomei nav izdevies iesaistīt Parlamentu notiekošajās sarunās; I. piekrītot atzinumam, ko 2006. gada 14. jūnijā pieņēma 29. pantā minētā darba grupa par Eiropas Kopienu Tiesas sprieduma izpildes nepieciešamo kontroli [7]; J. uzskatot, ka šis jautājums ir tik nozīmīgs, ka ES jebkurā gadījumā ir jāvienojas ar ASV par pieņemamu starptautisko nolīgumu, kurā, pienācīgi ņemot vērā pamattiesības, ir noteikts: a) kādi dati ir nepieciešami identifikācijas nolūkiem un sistemātiski jāpārsūta automātiskā veidā (APIS) un kādi darba režīma dati par pasažieriem būtu jāpārsūta, ņemot vērā katru atsevišķo gadījumu, ttiecībā uz personām, kuras iekļautas sabiedrības drošībai bīstamo personu sarakstos sakarā ar to noziedzīgo vai teroristisko darbību; b) to smago noziegumu saraksts, saistībā ar kuriem var veikt jebkādu papildu informācijas pieprasījumu; c) to iestāžu un aģentūru saraksts, kuras varētu apmainīties ar datiem, un datu aizsardzības apstākļi, kas jāievēro; d) datu aizturēšanas periods diviem datu veidiem, skaidri nosakot, ka to datu apmaiņai, kas attiecas uz smagu noziegumu novēršanu, jānotiek saskaņā ar ES un ASV nolīgumu par tiesisko palīdzību [8] un personu izdošanu [9]; e) aviosabiedrību, datorizētu rezervēšanas sistēmu vai privātu organizāciju (piemēram, SITA un AMADEUS) loma pasažieru datu pārsūtīšanā un sabiedrības drošības nodrošināšanai paredzētie līdzekļi (APIS, PNR utt.); f) garantijas, kādas piešķiramas pasažieriem, lai ļautu viņiem izlabot datus, kuri uz tiem attiecas, vai ļautu sniegt paskaidrojumu gadījumā, ja ir neatbilstības starp datiem, kas uzrādīti ceļojuma līgumā, un datiem, kas ir identifikācijas dokumentos, vīzās, pasēs un citos oficiālos dokumentos; g) aviosabiedrību atbildība pret pasažieriem un valsts iestādēm drukas kļūdu vai šifru kļūdu gadījumā, kā arī attiecībā uz apstrādāto datu aizsardzību; h) tiesības vērsties ar pārsūdzību neatkarīgā iestādē un kompensācijas mehānismi, ja tiek pārkāptas pasažieru tiesības; i) prasība stingri ievērot 1989. gada 24. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2299/89 par rīcības kodeksu attiecībā uz datorizētām rezervēšanas sistēmām [10] 6. panta d) apakšpunktu, ar kuru nosaka, ka jebkura personas informācija ir pieejama tikai ar iepriekšēju pasažiera piekrišanu; 1. iesniedz Padomei šādus ieteikumus: Vispārēji principi a) no 2006. gada 1. oktobra nepieļaut tiesiskas nepilnības Eiropas līmenī attiecībā uz pasažieru datu pārsūtīšanu un nodrošināt pasažieru tiesību un brīvību aizsardzību augstākā pakāpē nekā patlaban atbilstīgi ASV administrācijas ierosinātajiem vienpusējiem pasākumiem; b) visus jaunos nolīgumus šajā jomā pamatot ar ES datu aizsardzības principiem, kā noteikts Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 8. pantā; Attiecībā uz sarunu procedūru c) organizēt sarunas saskaņā ar šādu grafiku: - jaunais starptautiskais īstermiņa nolīgums aptver periodu no 2006. gada 1. oktobra līdz 2007. gada novembrim (sākotnēji paredzētais periods ASV un ES nolīgumā, kas ir pretrunā Tiesas spriedumam), - vidējā termiņā un ilgtermiņā nolīgums ietver saskaņotāku pieeju pasažieru datu apmaiņai Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas līmenī, lai nodrošinātu gan gaisa satiksmes drošību, gan cilvēktiesību ievērošanu visā pasaulē; d) pilnvarot prezidentūru kopā ar Komisiju informēt Eiropas Parlamentu par sarunām attiecībā uz nolīgumu un iesaistīt attiecīgo komiteju pārstāvjus kā novērotājus dialogā ar ASV administrāciju; Attiecībā uz īstermiņa nolīguma saturu e) pirmkārt, izskaust trūkumus, ko konstatēja pirmajā ES un ASV kopīgajā nolīguma pārskatīšanā [11], un ņemt vērā Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja un 29. pantā minētās darba grupas [12] ieteikumus; f) iekļaut "pasākumu" tekstu nolīguma tekstā, lai tie kļūtu juridiski saistoši un tā rezultātā abām pusēm nākotnē būtu jānosaka vai jāgroza visi spēkā esošie tiesību akti, bet tiesu sistēmai jāaizsargā personas, uz kurām attiecas nolīguma noteikumi; g) kā ASV administrācijas labas gribas apliecinājumu nekavējoties iekļaut jaunajā nolīgumā saistības, kuras divus gadus pēc nolīguma stāšanās spēkā vēl joprojām nav pilnībā izpildītas: - stingri ierobežot iemeslus, kā iepriekš bija paredzēts 3. pasākumā, lai darba režīma datus nevarētu izmantot finansiālu noziegumu pārbaudei vai putnu gripas profilaksei; šāds ierobežojums jānosaka arī šo datu turpmākai pārsūtīšanai; - pārslēgties uz PUSH sistēmu (paredzēts 13. pasākumā), kā tas ir EK nolīgumos ar Kanādu un Austrāliju, jo visas tehniskās prasības ir spēkā un to jau ir veikusi, piemēram, SITA; - informēt pasažierus par pasažieru datu reģistra noteikumiem un uzsākt pienācīgas juridiskas sūdzību izskatīšanas procedūras, kā paredzēts 36.—42. pasākumā, kā arī nolīgumos par pasažieru datu reģistru ar Kanādu un Austrāliju; - nodrošināt atbilstīgas instrukcijas un datu apstrādes personāla apmācību, kā arī IT sistēmu aizsardzību; - katru gadu noteikti jāveic 43. pasākumā paredzētā ikgadējā kopīgā pārskatīšana sadarbībā ar valsts datu aizsardzības iestādēm; šis pārskats jāpublicē pilnībā un tajā jāsniedz vērtējums ne tikai par pasākumu īstenošanu, bet arī par nolīguma darbības rezultātiem attiecībā uz terorisma un noziedzības likvidēšanu; Attiecībā uz vidēja termiņa nolīguma saturu h) nodrošināt ES skaidru tiesisko regulējumu, t. i., steidzamības kārtā pieņemot Datu aizsardzības pamatlēmuma projektu; i) nepieļaut mākslīgu dalījumu starp "pīlāriem", šai nolūkā izveidojot konsekventu visu pīlāru aptverošu datu aizsardzības sistēmu ES, aktivizējot Līguma par Eiropas Savienību 42. panta passarelle klauzulu, lai nodrošinātu, ka jauno nolīgumu noslēdz sadarbībā ar Eiropas Parlamentu un tā pārbaudi veic Eiropas Kopienu Tiesa; j) ierobežot to datu apjomu, ko var pieprasīt, un jutīgos datus filtrēt izcelsmes vietā, kā paredzēts Direktīvas 95/46/EK 8. pantā; atzīmē, ka pārvadātājiem ir jāsniedz tikai viņiem pieejamie dati, tādējādi praksē ASV Muitas un robežapsardzības birojs reti saņem pieprasīto datu visas 34 kategorijas; nobeigumā secina, ka saskaņā ar nolīguma mērķi — nepieļaut un apkarot terorismu un starptautisko noziedzību, tostarp organizēto noziedzību, — pietiktu pat ar APIS datiem; aicina Padomes prezidentūru un Komisiju iekļaut šo jautājumu sarunu darba kārtībā; 2. atkārtoti pauž savu iepriekšējo prasību, ka jaunajā nolīgumā jāparedz Eiropas pasažieriem tāds pats datu aizsardzības līmenis kā ASV pilsoņiem; 3. uzsver savu iepriekšējo nostāju, ka ES nevajadzētu pieļaut Eiropas pasažieru datu reģistra sistēmas netiešu radīšanu, attiecīgos datus caur ASV Muitas un robežapsardzības biroju pārsūtot uz dalībvalstu policijas un tiesu iestādēm; uzskata, ka "parasto" pasažieru datu sistemātiska vākšanai, ja to neprasa tiesvedība vai policijas izmeklēšana, joprojām jāpaliek aizliegtai ES un ka datu apmaiņai vajadzības gadījumā jānotiek saskaņā ar pastāvošo Eiropas Savienību un ASV nolīgumu par savstarpējo juridisko palīdzību un personu izdošanu; 4. ierosina līdz 2006. gada beigām uzsākt dialogu ar Parlamentu pārstāvju piedalīšanos starp ES, ASV, Kanādu un Austrāliju, lai kopīgi sagatavotos 2007. gada pārskatīšanai un noteiktu vispārējo standartu pasažieru datu reģistra informācijas pārsūtīšanai, ja tas ir nepieciešams; 5. iesaka, ka Eiropas Parlaments varētu šajā sakarā organizēt kopīgu sesiju ar ASV Kongresu, jo šīs iestādes ir attiecīgo pilsoņu demokrātiskas pārstāvniecības institūcijas, un šajā sesijā uzsākt dialogu par terorisma apkarošanu un tā sekām attiecībā uz pilsoņu brīvībām un cilvēktiesību ievērošanu; * * * 6. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo ieteikumu Padomei un informēšanas nolūkā Komisijai. [1] Rezolūcija par personas datu pārsūtīšanu ar starpkontinentālo lidojumu aviosabiedrībām ( 2003. gada 13. marts) (OV C 61 E, 10.3.2004., 381. lpp.); Rezolūcija par personas datu pārsūtīšanu ar starpkontinentālo lidojumu aviosabiedrībām: sarunu posms ar ASV ( 2003. gada 9. oktobris) (OV C 81 E, 31.3.2004., 105. lpp.) un Rezolūcija par Komisijas lēmuma projektu, kurā uzsvērts to pasažieru datu reģistra personas datu atbilstīgs aizsardzības līmenis, ko pārsūta ASV Muitas un robežapsardzības birojam ( 2004. gada 31. marts) (OV C 103 E, 29.4.2004., 665. lpp.). [2] Padomes Direktīva 2004/82/EK ( 2004. gada 29. aprīlis) par pārvadātāju pienākumu paziņot datus par pasažieriem (OV L 261, 6.8.2004., 24. lpp.). [3] Padomes Lēmums 2004/496/EK ( 2004. gada 17. maijs) par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Amerikas Savienotajām Valstīm attiecībā uz personas datu apstrādi un pārsūtīšanu, ko aviopārvadātāji veic ASV Nacionālās drošības ministrijas Muitas un robežsardzes departamentam (OV L 183, 20.5.2004., 83. lpp.). [4] Komisijas Lēmums 2004/535/EK ( 2004. gada 14. maijs) par pietiekamu aizsardzību "Passenger Name Record" iekļautajiem lidmašīnu pasažieru personas datiem, kas nosūtīti Amerikas Savienoto Valstu Muitas un robežapsardzes birojam (OV L 235, 6.7.2004., 11. lpp.). [5] EKT 2006. gada 30. maija spriedums apvienotajās lietās C-317/04 un 318/04. [6] Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.). [7] Atzinums 5/2006 par Eiropas Kopienu Tiesas 2006. gada 30. maija spriedumu apvienotajās lietās C-317/04 un C-318/04 par "Passenger Name Records" (pasažieru vārdu reģistru) nosūtīšanu Amerikas Savienotajām Valstīm (sk. http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/workinggroup/wpdocs/2006_en.htm). [8] OV L 181, 19.7.2003., 34. lpp. [9] OV L 181, 19.7.2003., 27. lpp. [10] OV L 220, 29.7.1989., 1. lpp. [11] Kopīgā izvērtēšana, kā ASV Muitas un robežapsardzības birojs īsteno saistības, kas noteiktas Komisijas 2004. gada 14. maija Lēmumā 2004/535/EK ( 12.12.2005., rediģēta versija). [12] (sk. http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/workinggroup/wpdocs/2006_en.htm). --------------------------------------------------