Konkrētāk, daudzas ieinteresētās personas uzskata, ka konkrēti atvasināto instrumentu tirgus dalībnieki saskaras ar būtiskām problēmām šo prasību īstenošanā, piemēram, ziņošanā par dažiem darījumiem un to tīrvērtes veikšanā, tādā mērā, kas var tikt uzskatīts par nesamērīgu ar Regulas par Eiropas tirgus infrastruktūru mērķiem un kas dažos gadījumos var pārmērīgi ietekmēt uzņēmumus, jo šo prasību īstenošana būtu dārga salīdzinājumā ar to radītajiem ieguvumiem tirgus pārredzamības un finanšu stabilitātes ziņā. Daudzi respondenti publiskajā apspriešanā savās atbildēs sniedza salīdzinājumu ar citu jurisdikciju īstenoto pieeju regulatīvajai reformai.

Ir svarīgi norādīt, ka dažas Regulā par Eiropas tirgus infrastruktūru noteiktās pamatprasības vēl jāievieš vai to ieviešana jāpabeidz. Konkrētāk, šajā posmā tīrvērtes pienākumus un maržu prasības attiecībā uz ārpusbiržas atvasināto instrumentu darījumiem, kuriem nav veikta tīrvērte, pagaidām nepiemēro pilnā apjomā. Saistībā ar to šajā posmā nav iespējams visaptveroši pārskatīt Regulas par Eiropas tirgus infrastruktūru ietekmi.

b) EVTI novērtējums par nefinanšu uzņēmumu veikto ārpusbirzas atvasināto instrumentu darījumu sistēmisko nozīmi, jo īpaši šīs regulas ietekmi uz ārpusbiržas atvasināto instrumentu izmantošanu nefinanšu uzņēmumos. EVTI secina, ka pašreizējā riska ierobežošanas pieeja neaptver nozīmīgākos tirgus dalībniekus. EVTI ierosina likvidēt riska ierobežošanas izņēmumu un apsvērt tikai vienkāršas robežvērtības ieviešanu, lai aptvertu apjoma ziņā vislielākos tirgus dalībniekus. Pamatojoties uz EVTI atsauksmēm, Komisija piekrīt, ka dažiem nefinanšu darījumu partneriem pašreizējās pieejas piemērošana saskaņā ar Regulu par Eiropas tirgus infrastruktūru varētu radīt pārāk lielu slogu, ņemot vērā iespēju, ka ar to uzticamā veidā nesamazina sistēmisko risku. Riska ierobežošanas darbības iezīmes tomēr ir būtisks faktors, kad tiek apsvērta nefinanšu darījumu partneru sistēmiskā atbilstība, jo riska ierobežošanas iestādes parasti pārāk nepalielina saistību īpatsvaru, un tām ir kompensējošas pozīcijas attiecībā uz to ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem.

Saistībā ar tematu par ziņošanu darījumu reģistriem tika iesniegts liels skaits atbilžu no tirgus dalībniekiem un iestādēm. Respondenti, proti, galvenokārt nozaru apvienības un uzņēmumi, kā arī publiskas iestādes, konsultāciju uzņēmumi, NVO un arodapvienība, uzskatīja, ka pašreiz daudzi ziņojumi, kurus sagatavojuši divi darījumu partneri, kas iesaistīti vienā un tajā pašā darījumā, nav precīzi saskaņoti darījumu reģistros. Tas daļēji saistīts ar skaidrības trūkumu par to, kas jāziņo un kādā veidā tas jādara, kā arī ar atšķirībām darījumu reģistru prasībās. Turklāt respondenti ierosināja, ka prasības varētu ievērojami vienkāršot, nezaudējot būtiskus datus, jo īpaši attiecībā uz biržā tirgotiem atvasinātiem instrumentiem. Respondenti arī apšaubīja, vai precīzu datu iesniegšanas un saskaņošanas grūtību rezultātā dati ir uzticami un lietojami tādā veidā, kā tam jābūt. Visbeidzot, respondenti apšaubīja, cik lietderīga ir prasība, ar ko paredz ziņošanu par darījumiem, kuri veikti pirms ziņošanas pienākuma piemērošanas sākuma (tā sauktā “atlikšana”), jo šos datus ir ļoti grūti paziņot — tie aptver atvasināto instrumentu darījumus, kas tika noslēgti, pirms darījumu partneri varēja zināt, kāda informācija jāsaglabā un jāziņo —, turklāt šī prasība tiek uzskatīta par aizvien mazāk noderīgu, jo tā attiecas uz senākiem datiem, kas regulatoriem nav īpaši svarīgi.

Attiecībā uz Regulas par Eiropas tirgus infrastruktūru prasību darījumu partneru tvērumu respondenti norādīja, ka nefinanšu darījumu partneri saskaras ar būtiskām problēmām prasību izpildē, jo īpaši ziņošanas prasību izpildē, ierobežotu resursu un pieredzes trūkuma dēļ. Ņemot vērā šo problēmu nozīmīgumu, daudzi nefinanšu darījumu partneri apšaubīja, vai šādi darījumu partneri rada tādu sistēmisku risku, kas pamato Regulas par Eiropas tirgus infrastruktūru prasību turpmāku piemērošanu. Respondenti arī norādīja, ka Regula par Eiropas tirgus infrastruktūru attiecībā uz nefinanšu darījumu partneriem šķiet stingrāka par daudziem līdzīgiem regulatīvajiem režīmiem trešās valstīs.

Tāpēc ir lietderīgi novērtēt, vai jāpielāgo Regulas par Eiropas tirgus infrastruktūru pamatprasību tvērums, lai novērstu nefinanšu darījumu partneru problēmas.

Šādi pielāgojumi varētu ietvert tādu nefinanšu darījumu partneru juridisko pienākumu atcelšanu, kas attiecas uz darbības riska mazināšanas prasību izpildi, kā arī ziņošanas vienkāršošanu attiecībā uz to darījumiem. Tomēr šīs prasības nedrīkst pilnīgi atcelt attiecībā uz šādiem darījumiem, lai saglabātu Regulas par Eiropas tirgus infrastruktūru pamatmērķu piemērošanu finanšu stabilitātes ziņā. Jāizpēta iespējas, lai apsvērtu, vai a) finanšu darījumu partneriem būtu jāziņo par atsavināto instrumentu datiem nefinanšu darījumu partneru vārdā; b) finanšu darījumu partneriem (nevis nefinanšu darījumu partneriem) būtu jānodrošina darbības riska mazināšanas prasību piemērošana darījumos ar nefinanšu darījumu partneriem; c) nefinanšu darījumu partneri būtu jāatbrīvo no ziņošanas par grupas iekšējiem darījumiem.

Turklāt EVTI ziņojumā par šo tematu sniedza jaunu ieskatu nefinanšu darījumu partneru darbībā pēc Regulas par Eiropas tirgus infrastruktūru ziņošanas prasību ieviešanas. Saskaņā ar EVTI konstatējumiem nefinanšu darījumu partneri atbrīvojumu no riska ierobežošanas var uzskatīt par grūti pārraugāmu un piemērojamu praksē. Tādējādi Savienībā nefinanšu darījumu partneriem varētu piemērot nesaskaņotus regulatīvos režīmus. Saskaņā ar pieejamajiem datiem ir arī skaidrs, ka nefinanšu darījumu partneriem raksturīgs zems savstarpējās savienotības līmenis ar finanšu sistēmu, jo tie tirgos slēdz darījumus ar ļoti mazu skaitu darījumu partneriem, proti, vidēji 1 vai 2 darījumu partneri uz katru uzņēmumu; salīdzinājumam — finanšu darījumu partneriem šis rādītājs vidēji ir 31 darījumu partneris uz katru uzņēmumu.

Pamatojoties uz EVTI atsauksmēm, var secināt, ka dažiem nefinanšu darījumu partneriem pašreizējās pieejas piemērošana saskaņā ar Regulu par Eiropas tirgus infrastruktūru rada pārāk lielu slogu un ka tā būtiski nesamazina sistēmisko risku. Tomēr tiek uzskatīts, ka riska ierobežošanas darbības veids ir būtisks faktors, apsverot nefinanšu darījumu partneru sistēmisko atbilstību, jo riska ierobežošanas iestādes parasti pārāk nepalielina saistību īpatsvaru, un tām ir kompensējošas pozīcijas attiecībā uz to ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem.

Tāpēc, ņemot vērā nefinanšu darījumu partneru ierobežoto savstarpējo savienotību, kas konstatēta, pamatojoties uz finanšu sistēmas pašreizējiem datiem, turpmāk jāapsver arī tas, vai tīrvērtes un maržu prasības jāattiecina uz nefinanšu darījumu partneriem vai tikai uzdažiem no tiem, pamatojoties uz darbības apjomu un veidu atvasināto instrumentu tirgos.

Šajos apsvērumos būtu jāņem vērā tas, ka daži nefinanšu darījumu partneri var tikt pārklasificēti, kad tiks ieviesta FITD II pakete.

b) Nelieli finanšu darījumu partneri

Papildus nefinanšu darījumu partneru grūtībām nelielas finanšu sabiedrības un nozaru apvienības un dažas publiskās iestādes norādīja, ka, veicot ierobežotu darbību ar atvasinātajiem instrumentiem, tās saskaras ar būtiskām problēmām saistībā ar tādas piekļuves nodrošināšanu tīrvērtei, kas nepieciešama turpmāko tīrvērtes pienākumu izpildei. Respondenti uzskatīja, ka tas galvenokārt bija saistīts ar sviras rādītāja prasībām, kuru ieviešanu tīrvērtes dalībnieki paredzēja saskaņā ar Kapitāla prasību regulu un kuras tiek uzskatītas par tādām, kas potenciāli var sadārdzināt klientu tīrvērtes pakalpojumus tādā mērā, ka tie šos pakalpojumus nespēj piedāvāt. Cits respondentu norādītais šķērslis bija nošķiršanas un pārnesamības iespēju elastības un noteiktības trūkums. Respondenti norādīja problēmas šo konkrēto prasību piemērošanā, jo tās var būt grūti īstenot dažās dalībvalstīs vietējo maksātnespējas tiesību aktu dēļ. Visbeidzot, vairāki respondenti ierosināja, ka, pat ja minētos šķēršļus varētu novērst, daži nelieli finanšu darījumu partneri, kam piemēro tīrvērtes prasības, veic tik ierobežotu darbību ārpusbiržas atvasināto instrumentu jomā, ka tiem nav komerciāli izdevīgi izstrādāt tīrvērtes risinājumus. Jāapsver pasākumi, ar kuriem novērš klientu tīrvērtes šķēršļus.

c) Pensiju shēmu mehānismi

Pensiju shēmu mehānismi pašreiz ir atbrīvoti no tīrvērtes saskaņā ar Regulu par Eiropas tirgus infrastruktūru atbilstoši Komisijas deleģētajai regulai. Šis atbrīvojums beigsies vēlākais 2017. gada 16. augustā, un to ar citu Eiropas Komisijas deleģēto aktu var pagarināt uz vienu papildu gadu. Kā aprakstīts Komisijas ziņojumā, ar ko mēra CCP panākto progresu un veltītās pūles, izstrādājot tehniskus risinājumus, kas vajadzīgi, lai pensijas shēmu mehānismi varētu pārvest bezskaidras naudas nodrošinājumu kā mainīgās maržas, kā arī nosaka, vai ir vajadzīgi pasākumi, kas atvieglo šādus risinājumus, tādu tīrvērtes risinājumu pieejamība, ar ko sniedz iespēju pensiju shēmu mehānismiem nodrošināt bezskaidras naudas līdzekļus kā mainīgās maržas, tuvākajā nākotnē tomēr ir maz ticama. Kad pašreiz Regulā par Eiropas tirgus infrastruktūru noteiktais pagaidu atbrīvojums no tīrvērtes beigsies, pensiju shēmu mehānismiem būs vai nu i) jāpaļaujas uz repo tirgiem saistībā ar nodrošinājuma pārveidi, vai ii) jāpalielina to skaidrās naudas apjoms attiecībā pret bezskaidras naudas līdzekļiem. Pirmais scenārijs varētu nenodrošināt stabilu risinājumu tirgus svārstīguma laikā, un slogs uz repo tirgu spējām varētu radīt likviditātes un stabilitātes apdraudējumu šajos tirgos plašākā mērogā. Otrais scenārijs negatīvi ietekmētu pensiju shēmu mehānismu saņēmēju ienākumus no pensijas; Eiropas Komisijas pasūtītajā pamatpētījumā noteikts, ka šis rādītājs ES 20–40 gadu laikā varētu būt līdz 3,66 %.

Jānovērtē, vai pašreizējo atbrīvojumu varētu pagarināt vai noteikt kā pastāvīgu, neapdraudot Regulas par Eiropas tirgus infrastruktūru mērķi samazināt sistēmisko risku, jo uz pensiju shēmu mehānismiem joprojām attiektos divpusējās maržu prasības ārpusbiržas darījumiem, kuriem netiek veikta centralizēta tīrvērte, kas mazinātu sistēmiskos riskus.

5.SECINĀJUMI

Nešķiet, ka būtu vajadzība būtiski mainīt Regulas par Eiropas tirgus infrastruktūru pamatprasības; pamatprasības ir nozīmīgas saistībā ar pārredzamības nodrošināšanu un sistēmisko risku mazināšanu atvasināto instrumentu tirgos.

Tomēr pēc to datu analīzes, kas iegūti Regulas par Eiropas tirgus infrastruktūru pārskatīšanas procesā un uzaicinājuma sniegt atsauksmes ietvaros, jāapsver pasākumi šajā ziņojumā noteikto problēmu risināšanai.

Konkrētāk, nepieciešams papildu novērtējums, lai noteiktu, kā mazināt konstatētās problēmas, lai sniegtu iespēju pilnveidot Regulas par Eiropas tirgus infrastruktūru piemērošanu, ar ko varētu novērst pārmērīgu regulatīvo slogu tirgus dalībniekiem un ļaut vienmērīgāk ieviest prasības, vienlaikus nodrošinot Regulas par Eiropas tirgus infrastruktūru mērķu izpildi. Šajā procesā būtu piesardzīgi jāņem vērā starptautiskie principi atvasināto instrumentu tirgu jomā, lai nodrošinātu pasaules tirgu efektīvu darbību. Turklāt šī iniciatīva sniegtu atbalstu Komisijas labāka regulējuma programmai, jo tiktu novērstas nevajadzīgās izmaksas, kas pašreiz ir uzņēmumiem, un tādējādi rastos līdzekļi ieguldījumiem.

Komisija ierosinās Regulas par Eiropas tirgus infrastruktūru leģislatīvu pārskatu 2017. gadā Normatīvās atbilstības un izpildes programmas (REFIT) ietvaros un papildinās to ar ietekmes novērtējumu, kurā padziļināti aplūkos dažādos attiecīgos jautājumus. Šajā pārskatā Komisija arī novērtēs attiecīgos tehniskos standartus, kas ir saistīti ar Regulu par Eiropas tirgus infrastruktūru.

Visbeidzot, Komisija arī ierosina tiesību aktu par centrālo darījumu partneru atveseļošanu un noregulējumu, kurā aplūkoti elementi, kas nav ietverti Regulā par Eiropas tirgus infrastruktūru, piemēram, atveseļošanas plānošana, noregulējuma plānošana un noregulējamības šķēršļu novēršana attiecībā uz centrālajiem darījumu partneriem, lai iestādes varētu efektīvi novērst to finansiālās grūtības, neradot pārmērīgu finanšu stabilitāti vai neapdraudot publiskos līdzekļus.