/* COM/2010/0548 galīgā redakcija */ KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM 2010. GADA NOVĒRTĒJUMS PAR ES BIOLOĢISKĀS DAUDZVEIDĪBAS RĪCĪBAS PLĀNA ĪSTENOŠANU





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 8.10.2010 COM(2010) 548 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM 2010. GADA NOVĒRTĒJUMS PAR ES BIOLOĢISKĀS DAUDZVEIDĪBAS RĪCĪBAS PLĀNA ĪSTENOŠANU SEC(2010) 1163 SEC(2010) 1164 SEC(2010) 1165 KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM 2010. GADA NOVĒRTĒJUMS PAR ES BIOLOĢISKĀS DAUDZVEIDĪBAS RĪCĪBAS PLĀNA ĪSTENOŠANU I EVADS Komisijas 2006. gada paziņojumā “Kā apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos līdz 2010. gadam un turpmāk – Ilgtspējīgi ekosistēmu pakalpojumi cilvēka labklājībai”[1] ir uzsvērts, ka bioloģiskās daudzveidības saglabāšana ir priekšnoteikums ilgtspējīgai attīstībai, un ir izklāstīts sīki izstrādāts bioloģiskās daudzveidības rīcības plāns (BDRP), lai to sasniegtu. Te ir ietverta arī Komisijas apņemšanās regulāri ziņot Padomei un Parlamentam par īstenošanā sasniegto progresu. BDRP 2008. gada vidusposma novērtējumā[2] ir izklāstītas svarīgākās darbības, ko Komisija un dalībvalstis veikušas kopš 2006. gada. Tajā ir atainots, ka ES bija ļoti maz iespēju sasniegt savu 2010. gada mērķi – apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos. Kopš 2008. gada bioloģiskā daudzveidība pastāvīgi ir svarīgs jautājums politiskajā dienas kārtībā gan ES, gan pasaules mērogā. 2010. gads ir starptautiskais bioloģiskās daudzveidības gads. Bioloģiskā daudzveidība pirmo reizi tiks apspriesta valstu un valdību vadītāju līmenī Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālajā asamblejā septembrī pirms oktobrī paredzētās ANO Konvencijas par bioloģisko daudzveidību (ANO KBD) līgumslēdzēju pušu desmitās konferences Nagojā, Japānā. 2010. gada janvārī Eiropas Komisija pieņēma paziņojumu “ES redzējuma un mērķu iespējamības bioloģiskās daudzveidības jomā laikposmam pēc 2010. gada”[3]. Tajā tika novērtēti pašreizējās politikas sasniegumi un trūkumi. Savos 2010. gada marta secinājumos Vides padome vienojās par jaunu ilgtermiņa redzējumu un vidusposma galveno mērķi attiecībā uz bioloģisko daudzveidību Eiropas Savienībā laikposmam pēc 2010. gada. Jaunais mērķis izvirza ES uzdevumu “līdz 2020. gadam apturēt bioloģiskās daudzveidības un ekosistēmu pakalpojumu samazināšanos ES un atjaunot tos, ciktāl reāli iespējams, un vienlaikus palielināt ES ieguldījumu, lai novērstu bioloģiskās daudzveidības mazināšanos pasaulē”. Vēlāk – Eiropadomes 2010. gada pavasara sanāksmē[4] – ES valstu un valdību vadītāji vienojās par redzējumu un mērķiem attiecībā uz bioloģisko daudzveidību ES laikposmā pēc 2010. gada. Visbeidzot, ES 2020 stratēģijā[5], ko 2010. gada jūnijā atbalstīja Eiropadome, ir uzsvērts, cik svarīgi ir sasniegt bioloģiskās daudzveidības mērķus, jo īpaši izstrādājot ierosmi par resursu efektīvu izmantošanu. Šajā BDRP 2010. gada novērtējumā ir uzsvērtas galvenās darbības, kas veiktas kopš vidusposma novērtējuma. Novērtējumā ir sniegts kopsavilkums par panākumiem katrā no četrām galvenajām politikas jomām, desmit mērķiem un četriem atbalsta pasākumiem, kas izklāstīti 2006. gada BDRP. Lai gan šajā ziņojumā galvenā uzmanība ir pievērsta progresam ES līmenī, pavaddokumentos un 27 valstu profilos[6] ir sniegta sīka atskaite par attīstību arī valstu līmenī. Pamatojoties uz šajā ziņojumā atainoto progresu, Komisija pašlaik izstrādā bioloģiskās daudzveidības stratēģiju laikposmam pēc 2010. gada, kuras mērķis ir sasniegt ES 2020. gada bioloģiskās daudzveidības mērķi. BIOLOĢISKĀS DAUDZVEIDĪBAS STĀVOKLIS UN TENDENCES ES 2010. gada pamatindikatoros bioloģiskās daudzveidības jomā, ko 2010. gada jūnijā publicējusi Eiropas Vides aģentūra (EVA)[7], ir uzsvērts, ka ES bioloģiskā daudzveidība ir nopietni apdraudēta. Pamatindikatoros galvenā uzmanība pievērsta tam, kādā stāvoklī ir bioloģiskā daudzveidība salīdzinājumā ar veiktajiem pasākumiem, kā izklāstīts šajā ziņojumā. No pamatindikatoriem ir skaidri redzams, ka mērķis – līdz 2010. gadam apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos Eiropā – nav sasniegts. Turklāt tiek secināts, ka Eiropas ekosistēmu pakalpojumi ir neviennozīmīgā stāvoklī vai degradēti, t. i., vairs nav iespējams sniegt tādus optimālas kvalitātes un kvantitātes pamatpakalpojumus kā kultūraugu apputeksnēšana, tīrs gaiss un ūdens[8]. Situācija pasaulē ir vēl satraucošāka, jo apdraudējums bioloģiskajai daudzveidībai turpina palielināties, kā norādīts 2010. gada maijā publicētajā Trešajā pārskatā par bioloģisko daudzveidību pasaulē[9]. Starptautiskā sabiedrība nav spējusi sasniegt mērķi saskaņā ar ANO KBD – līdz 2010. gadam ievērojami apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos pasaulē. Arī Eiropa ir līdzatbildīga par šo neveiksmi. Pēdējo 40 gadu laikā Eiropas ekoloģiskā pēda, kas salīdzina cilvēku pieprasījumu ar planētas ekoloģisko kapacitāti, ir palielinājusies par 33 %[10]. KOPSAVILKUMS PROGRESAM, KAS PANĀKTS KOPŠ VIDUSPOSMA NOVĒRTĒJUMA A. 1. POLITIKAS JOMA. ES BIOLOģISKā DAUDZVEIDīBA Mērķi 1. Aizsargāt ES svarīgākos biotopus un sugas. Putnu direktīva un Dzīvotņu direktīva nodrošina juridisko pamatu aizsargājamo dabas teritoriju Natura 2000 tīklam. Ir panākts ievērojams uzlabojums, cenšoties pabeigt Natura 2000 tīklu, jo īpaši jūras vides jomā. Tomēr jūras teritoriju izveide joprojām ir nepietiekama, lai gan Baltijas jūrā tādu teritoriju skaits ir vairāk nekā divkāršojies. Natura 2000 tīklā tagad ir aptuveni 26 000 teritoriju, kas aptver gandrīz 18 % no ES sauszemes. Tomēr lielākā daļa Kopienas nozīmes teritoriju dalībvalstīm vēl oficiāli jāklasificē par īpašām aizsargājamām teritorijām. [pic] Galvenā uzmanība aizvien vairāk tiek pievērsta Natura 2000 tīkla efektīvai pārvaldībai un atjaunošanai, lai ievērojami uzlabotu ES apdraudēto sugu un biotopu aizsardzības stāvokli. Citi būtiskākie elementi - Vides novērtējums. 2009. gadā pieņemti divi Komisijas ziņojumi par Ietekmes uz vidi novērtējuma (IVN) direktīvas un Stratēģiskā vides novērtējuma (SVN) direktīvas piemērošanu un efektivitāti. - Bioloģiskā daudzveidība attālākos reģionos un aizjūras zemēs un teritorijās (AZT) . Komisija un dažas dalībvalstis izstrādā brīvprātīgu dabas aizsardzības shēmu ( BEST ) attālākiem reģioniem un AZT – vietām, kas ir vienas no bagātākajām bioloģiskās daudzveidības oāzēm pasaulē un kur netiek piemēroti ES tiesību akti dabas aizsardzības jomā. 2. Saglabāt un atjaunot bioloģisko daudzveidību un ekosistēmu pakalpojumus ES lauku reģionos. Kopējā lauksaimniecības politika (KLP) ir politikas instruments, kam ir ļoti nozīmīga ietekme uz bioloģisko daudzveidību lauku apgabalos. 2009. gadā tai tika veikta politikas “veselības pārbaude”. Šā uzdevuma veikšanas laikā tika grozīti savstarpējās atbilstības labi lauksaimniecības un vides apstākļi (LLVA). Viens no triecieniem bioloģiskajai daudzveidībai bija obligāto atmatas shēmu likvidācija. Atmata, ko ieviesa ar KLP 1988. gadā un padarīja par obligātu 1992. gadā, sniedza ievērojamu labumu bioloģiskās daudzveidības saglabāšanai un uzlabošanai. Tomēr “veselības pārbaudē” tika ieviestas citas svarīgas un pozitīvas pārmaiņas attiecībā uz bioloģisko daudzveidību, piemēram: - bioloģiskā daudzveidība tika noteikta par vienu no pieciem jaunajiem KLP uzdevumiem, - tika ieviests jauns izvēles LLVA standarts attiecībā uz biotopu izveidi un/vai saglabāšanu, - tika ieviests jauns obligāts standarts attiecībā uz buferjoslu izveidi gar ūdensceļiem, - tika palielināta naudas pārvietošana no KLP pirmā uz otro pīlāru (izmantojot “modulāciju”), tādējādi bioloģiskajai daudzveidībai padarot pieejamu papildu finansējumu. Tika pieņemtas jaunas direktīvas par dārzeņu savvaļas sugām un šķirnēm, ko apdraud ģenētiskā erozija un kas ir dabīgi pielāgotas vietējiem un reģionālajiem apstākļiem[11]. Citi būtiskākie elementi - Enerģētika. Progress, kas panākts ceļā uz ilgtspējas kritēriju pieņemšanu attiecībā uz šķidro biodegvielu un attiecībā uz Atjaunojamās enerģijas direktīvas[12] īstenošanu, lai novērstu negatīvo ietekmi uz ES un pasaules bioloģisko daudzveidību. - Ūdens . Laikposmā no 2009. gada decembra līdz 2010. gada martam dalībvalstis pieņēmušas un iesniegušas Komisijai upju baseinu apsaimniekošanas plānus atbilstīgi Ūdens pamatdirektīvas[13] 13. pantam. Komisija pašlaik veic plānu pilnīgu novērtējumu. Ar minētajiem plāniem jācenšas panākt, lai līdz 2015. gadam tiktu sasniegts mērķis – labs ūdeņu ekoloģiskais stāvoklis. - Mežs . 2010. gadā pieņemta Komisijas Zaļā grāmata par mežiem, ar ko sākta sabiedriskā apspriešana par ES pieejas variantiem mežu aizsardzībai un informācijai par meža resursiem klimata pārmaiņu apstākļos[14]. - Augsnes . ES vēl nav spējusi saskaņot un pieņemt Pamatdirektīvu par augsnes aizsardzību, kas novērstu galvenos augsnes apdraudējumus un būtiski ietekmētu augsnes bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu, tādējādi veicinot bioloģiskās daudzveidības samazināšanās apturēšanu. 3. Saglabāt un atjaunot bioloģisko daudzveidību un ekosistēmu pakalpojumus plašākā ES jūras vidē. Komisijai jāpieņem lēmums par kritērijiem un metodoloģiskajiem standartiem attiecībā uz jūras ūdeņu labu vides stāvokli, kas ir galvenais solis Jūras stratēģijas pamatdirektīvas īstenošanas procesā, kuras galveno mērķu skaitā ir jūras bioloģiskās daudzveidības saglabāšana. Lai to panāktu, šīs direktīvas īstenošana tiek nodrošināta ar kopīgas dalībvalstu un Komisijas stratēģijas starpniecību, inter alia pievēršoties datu apstrādes un monitoringa darbībām. Runājot par zivsaimniecību, Komisija 2009. gadā pieņēma Zaļo grāmatu par Kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) reformu[15], kurā atzīta īstenošanas neveiksme, kuras rezultātā 88 % no Kopienas krājumiem nozvejoti, pārsniedzot maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu, un 46 % nozvejoti, pārsniedzot drošas bioloģiskās robežas, kas nozīmē, ka krājumi var neatjaunoties. Tas tika secināts, lai gan iepriekšējā – 2002. gada KZP reformā – bija ieviesti vairāki pozitīvi jauninājumi, jo īpaši uz ekosistēmu balstīta, ilgtermiņa pieeja krājumu pārvaldībai. Zaļā grāmata bija pirmais solis ceļā uz KZP pilnu reformu, kura jāpabeidz līdz 2012. gadam. Svarīgs apsvērums šajā ziņā būs tas, vai ES ir izpildījusi saistības, ko tā uzņēmās 2002. gadā Johanesburgā Vispasaules samitā par ilgtspējīgu attīstību, – proti, līdz 2015. gadam panākt maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu attiecībā uz noplicinātajiem krājumiem. Citi būtiskākie elementi - Integrēta jūrniecības politika (IJP) . Komisijas progresa ziņojumā par ES IJP[16] ir konsolidēta Jūras stratēģijas pamatdirektīva kā minētās politikas vides pīlārs. Direktīvā ir plānota platforma veiksmīgai visu jūrniecības darbību attīstībai, pievēršot pienācīgu uzmanību to kumulatīvajai ietekmei. 4. Pilnveidot reģionālās un teritoriālās attīstības savietojamību ar bioloģisko daudzveidību ES. Kohēzijas politikas 2007.–2013. gada plānošanas laikposms gan tieši, gan netieši risina jautājumu par bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu. Dalībvalstis ir piešķīrušas kopumā apmēram 2,7 miljardus euro “bioloģiskās daudzveidības un dabas aizsardzības (tostarp Natura 2000 ) veicināšanai”. Saistībā ar tūrismu vēl 1,1 miljards euro ir piešķirts “dabas aktīvu veicināšanai” un 1,4 miljardi euro – “dabas mantojuma aizsardzībai un attīstībai”, un abās ierosmēs ir iekļauti dabas un bioloģiskās daudzveidības projekti. Kopumā tas norāda, ka aptuveni 1,5 % no kopējā Kohēzijas politikas finansējuma 2007.–2013. gadam dod tiešu ieguldījumu bioloģiskās daudzveidības politikā. Ieguldījumu dabas un bioloģiskās daudzveidības saglabāšanā var dot arī citi būtiski ieguldījumi vides jomā, piemēram, notekūdeņu attīrīšanas un dabīgo risku profilakse, kā arī sadarbība pārrobežu un starpreģionālā līmenī[17], arī attālākos reģionos. Visas dalībvalstis, izņemot divas, ir piešķīrušas finansējumu dabas un bioloģiskās daudzveidības jomai, lai gan to proporcionālā daļa no kopējiem piešķīrumiem dažādās valstīs ir atšķirīga. Septiņas dalībvalstis plāno izmantot vairāk nekā 2 % no piešķirtajiem līdzekļiem ar bioloģisko daudzveidību saistītām kategorijām. Turklāt 2010. gada stratēģiskajā ziņojumā[18] tika atklāts, ka vairākas dalībvalstis saskaras ar grūtībām, izmantojot dabas un bioloģiskās daudzveidības aizsardzībai piešķirtos līdzekļus. Cits būtiskākais elements - Zaļā infrastruktūra . Gan Komisija, gan Padome ir uzsvērusi “Zaļās infrastruktūras” izstrādi un ieguldījumu tajā[19]. Komisija atbalsta paraugprakses apmaiņu kā pamatu ES zaļās infrastruktūras stratēģijai, kas jāizstrādā pēc 2010. gada[20]. 5. Būtiski samazināt invazīvu svešzemju sugu un svešzemju genotipu ietekmi uz ES bioloģisko daudzveidību. 2008. gada paziņojums “Ceļā uz ES stratēģiju par invazīvajām sugām”[21] ir izraisījis debates ieinteresēto personu un Eiropas iestāžu starpā. 2009. gada jūnijā Vides padome aicināja izstrādāt efektīvu stratēģiju, kas novērstu esošos trūkumus ES līmenī, apsverot visas politikas iespējas. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja un Reģionu komiteja pieprasīja pieņemt tieši tiesību aktus. Komisija strādā pie ES stratēģijas par invazīvajām sugām. B. 2. POLITIKAS JOMA. BIOLOģISKā DAUDZVEIDīBA ES UN PASAULē Mērķi 6. Būtiski paaugstināt bioloģiskās daudzveidības un ekosistēmu pakalpojumu starptautiskās pārvaldības efektivitāti. Kopš ANO KBD līgumslēdzēju pušu ( CoP ) devītās konferences ( CoP9 ) 2008. gadā Komisija ir koncentrējusi pūles uz savu saistību izpildes nodrošināšanu – no mežu bioloģiskās daudzveidības un aizsargājamām teritorijām līdz aizsargājamām jūras teritorijām –, kā arī uz gatavošanos līgumslēdzēju pušu desmitajai konferencei ( CoP10 ) 2010. gada oktobrī, lai nodrošinātu sekmīgu iznākumu. Trīs galvenie jautājumi CoP10 dienas kārtībā ir šādi: panākt vienošanos par atjauninātu un pārskatītu konvencijas stratēģisko plānu 2011.–2020. gadam, par Protokolu par piekļuvi ģenētiskajiem resursiem un ieguvumu sadali, un finansēšanas mērķis attiecībā uz bioloģisko daudzveidību pasaules līmenī – un tiem būs būtiska ietekme uz starptautiskās sabiedrības spēju risināt bioloģiskās daudzveidības uzdevumu. Lai gan ES nemitīgi iegulda lielas pūles, lai stiprinātu starptautiskās saistības attiecībā uz bioloģisko daudzveidību, pasaules līmeņa mērķis – līdz 2010. gadam ievērojami apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanās tempu pasaulē – nav sasniegts[22], kā norādīts jaunajā ziņojumā par Tūkstošgades attīstības mērķiem un 2010. gadā izdotajā Trešajā pārskatā par bioloģisko daudzveidību pasaulē ( GBO3 ), kas publicēts, izmantojot Pasaules bioloģiskās daudzveidības indikatoru partnerību ( BIP ) un ar EK atbalstu. Citi būtiskākie elementi - G8 . 2009. gada aprīlī Itālijas G8 prezidentūras laikā un spēcīgā G8 ES dalībvalstu un Komisijas vadībā tika pieņemts vērienīgais dokuments “ Siracusa Carta ” par bioloģisko daudzveidību, kurā noteiktas prioritārās darbības pasaules mērogā. G8 Akvilas samita paziņojums arī uzliek G8 dalībniekiem par pienākumu, inter alia , “stiprināt un paplašināt starptautiskās, reģionālās, valstu un vietējās darbības, lai saglabātu bioloģisko daudzveidību”. - ES Padomes secinājumi par bioloģisko daudzveidību pasaulē . 2009. gada decembrī tika pieņemti Padomes secinājumi par starptautisko bioloģisko daudzveidību pēc 2010. gada, inter alia uzsverot saikni starp klimata pārmaiņām un bioloģisko daudzveidību un “iesakot izstrādāt un izmantot uz ekosistēmām balstītu pieeju, lai mazinātu klimata pārmaiņas un pielāgotos tām”. - Vides un dabas resursu tematiskā programma ( ENRTP ) . EK 2010. gada rīcības programmā ir paredzēts viens miljons euro, lai atbalstītu ANO KBD Sekretariātu KBD CoP10 lēmumu īstenošanā, un vēl viens miljons euro, lai atbalstītu KBD darba programmas par aizsargājamām teritorijām īstenošanu, galveno uzmanību pievēršot aizsargājamām jūras teritorijām. - ĀKK valstu 10. EAF . EK 2010. gada rīcības programmā ir paredzēti 20 miljoni euro, lai uzlabotu bioloģiskās daudzveidības ilgtermiņa saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu Āfrikā, Karību jūras reģionā un Klusā okeāna valstīs un samazinātu ap aizsargājamām teritorijām dzīvojošo tautu nabadzības līmeni. 7. Būtiski palielināt atbalstu bioloģiskajai daudzveidībai un ekosistēmu pakalpojumiem ES ārējās palīdzības sistēmā. BDRP 2008. gada novērtējums parādīja, ka vidējā ES dalībvalstu ārējā palīdzība gadā, kas tiek sniegta bioloģiskajai daudzveidībai, sasniedza aptuveni 740 miljonus euro laikposmā no 2003. līdz 2006. gadam, kas bija 48 % no visas ar bioloģisko daudzveidību saistītās attīstības palīdzības. Šis skaitlis tiek atjaunināts par laikposmu no 2007. līdz 2009. gadam. Komisija pirms CoP10 atjauninās savu ieguldījumu. Eiropas Komisijas pārvaldīto ārējo darbību portfelī 2007.–2009. gadam kopējās saistības ar bioloģisko daudzveidību saistītām darbībām bija aptuveni 325 miljoni euro. Citi būtiskākie elementi - Pasaules Vides fonds. Kopējie līdzekļi Pasaules Vides fonda ceturtajam papildinājumam 2010. gada pavasarī ir palielinājušies par 34 %. Rezultātā bioloģiskajai daudzveidībai piešķirtie līdzekļi ir palielinājušies par 28 %. Tas lielā mērā ir panākts ar vairāku ES dalībvalstu papildu centieniem. - Ietekmes uz vidi novērtējums . Nesens pārskats par divpusējo un daudzpusējo attīstības aģentūru vides novērtējuma režīmiem[23] parādīja, ka, lai gan visas izanalizētās ES dalībvalstu attīstības aģentūras zināmā mērā iekļāva savā darbībā vides novērtējumu, attiecīgās procedūras piemērošanas metodes un stingrība dažādās valstīs bija atšķirīgas. - ENRTP . ENRTP vidusposma pārskatā bija secināts, ka programma pilnībā atbilda mērķiem – tostarp bioloģiskās daudzveidības aizsardzībai. Pārskatā bija arī aicinājums labāk integrēt ENRTP darbā sasniegto galvenajās ģeogrāfijas programmās. ENRTP otrais posms ilgs no 2011. līdz 2013. gadam, un tiek ierosināts palielināt finansējumu bioloģiskajai daudzveidībai. - ES darbinieku mācības bioloģiskās daudzveidības jomā . Ir sāktas mācības ES delegāciju darbiniekiem un pārvaldes darbiniekiem, lai palīdzētu pastiprināt ārējās darbības ar trešām valstīm bioloģiskās daudzveidības jomā. 8. Būtiski samazināt starptautiskās tirdzniecības ietekmi uz bioloģisko daudzveidību un ekosistēmu pakalpojumiem pasaulē. Nelegāla tirdzniecība ar apdraudētajām sugām ļoti apdraud bioloģisko daudzveidību. ES ir vadošais spēks Konvencijā par starptautisko tirdzniecību ar apdraudēto savvaļas sugu dzīvniekiem un augiem ( CITES ), un ES atbalstīja svarīgu lēmumu pieņemšanu Konvencijas līgumslēdzēju pušu 15. konferencē Dohā 2010. gada martā. Tomēr līgumslēdzējām pusēm neizdevās panākt rezultātu jautājumā par jūras sugu saglabāšanu, tostarp simboliskajā jautājumā par zilajām tunzivīm. ES aktīvi piedalās sarunu procesā par starptautiskā režīma noteikšanu attiecībā uz piekļuvi ģenētiskajiem resursiem un ģenētisko resursu patērēšanā iegūto labumu sadali, lai KBD CoP10 to pieņemtu 2010. gada oktobrī. Citi būtiskākie elementi - Meža tiesību aktu ieviešana, pārvaldība un tirdzniecība ( FLEGT ). Pirmais brīvprātīgais partnerības nolīgums tika ratificēts ar Ganu 2009. gada novembrī. Sarunas par FLEGT brīvprātīgajiem partnerības nolīgumiem notiek ar Malaiziju, Indonēziju, Libēriju un Centrālāfrikas Republiku. Tiek saskaņoti nolīgumi ar Kamerūnu un Kongo-Brazavilu. - Nelikumīga mežizstrāde . Nolūkā izskaust nelikumīgos kokmateriālus no ES tirgus Eiropas Parlaments 2010. gada jūlijā apstiprināja regulu, ko plāno pieņemt līdz 2010. gada beigām un kurā noteikti pienākumi uzņēmējiem, kuri laiž tirgū koksni un koksnes izstrādājumus. - Ietekmes uz ilgtspēju novērtējumi (IIN) . Joprojām prioritāte ir ieviest noteikumus, kas sniegti tirdzniecības nolīgumu IIN. C. 3. POLITIKAS JOMA. BIOLOģISKā DAUDZVEIDīBA UN KLIMATA PāRMAIņAS Mērķis 9. Atbalstīt bioloģiskās daudzveidības pielāgošanos klimata pārmaiņām. ES ir turpinājusi uzsvērt svarīgu savstarpējo saikni starp bioloģisko daudzveidību un klimata pārmaiņām, un tas aizvien vairāk tiek atainots politikas izstrādē. Padomes 2009. gada decembra un 2010. gada marta secinājumos ir skaidri atzīts tas, ka, ja jāpalīdz valstīm pielāgoties klimata pārmaiņām, bioloģiskā daudzveidība piedāvā – bieži par zemāku cenu – daudzus no tiem pašiem pakalpojumiem, ko sniedz mākslīgie tehnoloģiskie risinājumi. Tāpēc bioloģiskās daudzveidības aizsardzība un atjaunošana sniedz vairākas rentablas iespējas, kā mazināt klimata pārmaiņas vai pielāgoties tām. 2009. gada decembra secinājumos ir ietverts ieteikums, ka jāizstrādā un jāizmanto uz ekosistēmu balstītas pieejas, lai mazinātu klimata pārmaiņas un pielāgotos tām. Citi būtiskākie elementi - Baltā grāmata par pielāgošanos klimata pārmaiņām[24] . Šajā Baltajā grāmatā, kas pieņemta 2009. gadā, ir uzsvērts tas, cik svarīgi ir saglabāt un atjaunot ekosistēmu veselumu un attīstīt “zaļo infrastruktūru”. - Kopenhāgenas vienošanās . Pēc Kopenhāgenas vienošanās, kas tika noslēgta 2009. gada decembrī ANO Pamatkonvencijas par klimata pārmaiņām ( UNFCCC ) ietvaros, un jo īpaši pēc noteikumu pieņemšanas par rūpnieciski attīstīto valstu sniegtu finansiālu atbalstu Komisija pēta iespējas, kā vairot bioloģiskās daudzveidības papildu ieguvumus. - To emisiju samazināšana, kuru iemesls ir atmežošana un mežu degradācija ( REDD ) . Pamatojoties uz 2008. gada paziņojumu par atmežošanu, ES aicina vēlākais līdz 2030. gadam apturēt mežu seguma samazināšanos pasaulē un līdz 2020. gadam samazināt tropu mežu izciršanas tempus vismaz par 50 % salīdzinājumā ar pašreizējo tempu. Galvenais šā mērķa sasniegšanas līdzeklis, kā rezultātā rastos lielāki klimata /bioloģiskās daudzveidības papildu ieguvumi, ir REDD . Panākt vienošanos par REDD UNFCCC līgumslēdzēju pušu konferences laikā 2010. gada decembrī Kankunā ir ES galvenais mērķis. - Eiropas Komisijas Pasaules klimata pārmaiņu alianse ( GCCA ) sniedz atbalstu inter alia pielāgošanās pasākumiem vismazāk attīstītajās valstīs un mazo salu jaunattīstības valstīs. Vairāku projektu uzmanības centrā ir uz ekosistēmām balstītas pieejas, piemēram, mitrāju un piekrastes ekosistēmu atjaunošana. D. 4. POLITIKAS JOMA. ZINāšANU BāZE Mērķis 10. Būtiski vairot ES un pasaules zināšanas par bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu. Pēdējos divos gados ir panākts ievērojams progress, uzlabojot zināšanu bāzi par bioloģisko daudzveidību un ekosistēmu pakalpojumiem gan ES, gan, kopš nesenas pagātnes, arī pasaulē. Citi būtiskākie elementi - ES pamatindikatori bioloģiskās daudzveidības jomā . 2010. gada jūnijā EVA iesniedza “ES 2010 bioloģiskās daudzveidības indikatoru saskaņošanas projektu” ( SEBI ) par bioloģiskās daudzveidības un ekosistēmu pakalpojumu stāvokli ES un pasaulē. - Eiropas bioloģiskās daudzveidības informācijas sistēma ( BISE ) . 2010. gada jūnijā Komisija un EVA aktivizēja BISE . Tas ir pirmais tīmekļa portāls kā vienots ieejas punkts visiem datiem un informācijai par bioloģisko daudzveidību ES. - Pamatprogrammas un Eiropas Pētniecības telpa . Veicot novatorisku pētniecības darbu par augsnes, jūras, sauszemes un saldūdens bioloģisko daudzveidību, ir attīstītas jaunas zināšanas, izpratne un spēja informēt politiķus un pārvaldītājus. - IPBES . Pasaules līmenī starptautiskā sabiedrība 2010. gada jūnijā vienojās izveidot Starpvaldību zinātnes politikas platformu bioloģiskās daudzveidības un ekosistēmu pakalpojumu jomā ( IPBES ), lai atkārtotu Klimata pārmaiņu starpvaldību ekspertu padomes ( IPCC ) veiksmīgo darbu. ES ir bijusi IPBES izveides galvenā ierosinātāja un atbalstītāja. - TEEB . Kā daļa no Potsdamas iniciatīvas, par ko G8 valstis vienojās 2007. gadā, tika uzsākts pētījums par Ekosistēmu un bioloģiskās daudzveidības ekonomiku ( TEEB ), lai sniegtu ekonomisko pamatojumu bioloģiskās daudzveidības aizsardzībai. Komisija jau no paša sākuma ir bijusi galvenā TEEB finansētāja. Kopš 2008. gada ir publicēti daudzi turpmāki TEEB rezultāti, tostarp jo īpaši TEEB lēmumu pieņēmējiem un TEEB uzņēmumiem attiecīgi 2009. un 2010. gadā. Visu TEEB ziņojumu pabeigšana ir plānota 2010. gada oktobrī[25]. E. ČETRI GALVENIE ATBALSTA PASĀKUMI 1. Atbilstoša finansējuma nodrošināšana. Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) (jo īpaši saskaņā ar 2. asi) vēl aizvien ir svarīgākais Kopienas finansējuma avots Natura 2000 tīklam un bioloģiskajai daudzveidībai ES. Arī Eiropas Reģionālās attīstības fonds un Eiropas Zivsaimniecības fonds ir būtisks Kopienas finansējuma avots. Joprojām ir grūtības ar saskaņotas metodoloģijas izveidi, lai noteiktu, cik daudz Kopienas finansējuma dalībvalstis ir izmantojušas dabas un bioloģiskās daudzveidības jomai, tāpēc ir grūti iegūt pilnīgi ticamus datus — šī problēma ir jārisina. Tiek segti tikai 20 % kopējā finansējuma, kas vajadzīgs, lai pārvaldītu aizsargājamās teritorijas, tostarp Natura 2000 tīklu Eiropā[26]. 2004. gadā tika aplēsts, ka Natura 2000 pārvaldībai būtu vajadzīgs ieguldījums 6,1 miljarda euro apmērā gadā ES 25 vajadzībām[27]. Atjaunināts novērtējums, kura pamatā ir dalībvalstu sniegtā informācija, lielā mērā atbalsta šo agrāko aplēsi. Tāpēc EK kopā ar dalībvalstīm ir sākusi novērtēt ekonomiskos un sociālos ieguvumus, kā arī pašreizējos tēriņus un faktiskās Natura 2000 tīkla finansējuma vajadzības. Šajā nolūkā ir izstrādāts informācijas tehnoloģijas rīks. Aplēses par plašākām bioloģiskās daudzveidības vajadzībām, ne vien Natura 2000 tīklam, tiek izstrādātas kā daļa no 2020. gada ES bioloģiskās daudzveidības stratēģijas. Citi būtiskākie elementi - Natura 2000 – teritoriju pārvaldības plāni . Šādu instrumentu nepietiekama izstrāde turpina ierobežot atbilstoša finansējuma nodrošināšanu Natura 2000 tīklam. - LIFE+ . Speciālais finansējums dabas un bioloģiskās daudzveidības jomai no LIFE+ programmas ir mazāks nekā pārējās ES finansējuma plūsmas, bet aptuveni 836 miljoni euro, ko paredzēts tērēt 2007.–2013. gadā, ir tieši vērsti uz ieguvumu dabai un bioloģiskajai daudzveidībai. 2. ES lēmumu pieņemšanas un īstenošanas sistēmas pilnveidošana. Komisija jau agrāk ir konstatējusi nepilnības īstenošanas sistēmā kā vienu no iespējamiem cēloņiem, kāpēc ES nespēja sasniegt savu 2010. gada bioloģiskās daudzveidības mērķi. Komisija jau aktīvi risina galvenās nepilnības īstenošanas sistēmā. Citi būtiskākie elementi - Tiesību akti vides jomā. 2008. gadā tika pieņemts paziņojums par Eiropas Kopienas vides jomas tiesību aktu īstenošanu[28], lai parādītu, kā ES tiesību aktus vides jomā var labāk īstenot, izmantojot dažādas novatorisku instrumentu kombinācijas. - Eiropas vides iestāžu tīkls ( ENEA ) . 2009. gadā ENEA (ko izveidojusi Komisija un kura sastāvā ir dalībvalstu eksperti, kuri nodarbojas ar struktūrfondu programmām) izveidoja speciālu bioloģiskās daudzveidības darba grupu. - BDRP ziņošana . Lai gan BDRP nav saistoša rakstura un tajā minēto ziņošanas prasību izpilde ir brīvprātīga, dalībvalstis ir ieguldījušas lielas pūles, lai iesniegtu Komisijai visaptverošu un atjauninātu informāciju. 3. Partnerību veidošana. Partnerību izveide ar dalībvalstīm, citām iestādēm un ieinteresētajām personām ir atkārtoti uzsvērta gan valstu, gan ES līmenī kā viens no priekšnoteikumiem, lai veiksmīgi īstenotu bioloģiskās daudzveidības politiku. Citi būtiskākie elementi - ES uzņēmējdarbības un bioloģiskās daudzveidības platforma . 2010. gada jūnijā Komisija aktivizēja minēto platformu, lai palīdzētu uzņēmumiem identificēt uzņēmējdarbības riskus un iespējas saistībā ar bioloģisko daudzveidību. Tagad mērķis ir izveidot sinerģijas ar līdzīgām ierosmēm valsts līmenī. - Eiropas Investīciju bankas (EIB) grupa . 2010. gadā Komisija ir iesaistījusies partnerības izveidē ar EIB grupu, lai izstrādātu novatoriskus finanšu instrumentus bioloģiskajai daudzveidībai. 4. Sabiedrības izglītošana, informētība un līdzdalība. ES turpina ieguldīt pūles, lai uzlabotu sabiedrības informētību par to, cik svarīga ir bioloģiskā daudzveidība, un sniegtu pamatojumu bioloģiskās daudzveidības saglabāšanai. Citi būtiskākie elementi - Eirobarometrs . Komisija 2010. gadā veica Eirobarometra sabiedriskās domas aptauju par bioloģisko daudzveidību[29]. Divām trešdaļām ES iedzīvotāju bija pazīstams termins “bioloģiskā daudzveidība”. Tomēr tikai 38 % teica, ka zinot termina nozīmi, un 8 no 10 respondentiem nekad nebija dzirdējuši par Natura 2000 . - ES bioloģiskās daudzveidības kampaņa . 2010. gada janvārī tika uzsākta liela kampaņa[30], lai izmantotu sabiedrības atbalstu pasākumiem bioloģiskās daudzveidības samazināšanas apturēšanai. - Zaļā nedēļa . Zaļā nedēļa 2010. gadā bija pilnībā veltīta bioloģiskajai daudzveidībai, lai kāpinātu attiecīgo personu interesi un mudinātu tās vairāk iesaistīties. F. MONITORINGS Papildus lielajiem iepriekš norādītajiem pasākumiem (ES pamatindikatori bioloģiskās daudzveidības jomā, Eiropas bioloģiskās daudzveidības informācijas sistēmas ( BISE )) ir kāpināti centieni pētniecības un monitoringa jomā, lai novērstu galvenās nepilnības zināšanās un atklātu nezināmos parametrus par bioloģiskās daudzveidības stāvokli. Citi būtiskākie elementi - Zināšanās esošo nepilnību analīze . EVA gatavojas publicēt šādu analīzi, jo īpaši attiecībā uz indikatoriem par ekosistēmām un ekosistēmu pakalpojumiem. - Biosoil . 2009. gadā ES pabeidza šo demonstrējumu projektu mežu augsnes bioloģiskās daudzveidības monitoringam, ko līdzfinansē saskaņā ar Forest Focus regulu[31]. - Natura 2000 tīkla vērotājs. 2010. gadā EK ieviesa interaktīvu rīku, kas dod cilvēkiem iespēju atrast Natura 2000 atrašanās vietas un piekļūt saistītajai informācijai, – Natura 2000 tīkla vērotājs. - Vides un drošības globālais monitorings ( GMES ). Šī ierosme, kuras darbība sāksies 2011. gadā, sniegs Zemes novērojumu datus un atvasinātu informāciju, lai atbalstītu jūras un sauszemes vides monitoringu. SECINĀJUMI Lai gan ir panākts ievērojams progress BDRP īstenošanā, nav sasniegts ne kopējais mērķis – līdz 2010. gada beigām apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos ES —, ne arī mērķis pasaules mērogā. Ievērojams progress, lai gan tas joprojām ir nepietiekams, pēdējos divos gados ir panākts šādās jomās: - Natura 2000 teritoriju turpmāka atlase un efektīvāka aizsardzība, - zināšanu bāzes pilnveidošana, - turpmākas saiknes izveide starp bioloģisko daudzveidību un klimata pārmaiņām, un to papildu ieguvumu popularizēšana, kas tiek gūti integrēto pieeju rezultātā. Konstatējumi šajā ziņojumā arī apstiprina neveiksmes, kas minētas Komisijas paziņojumā par politikas iespējām laikposmam pēc 2010. gada[32]. Lielāks progress jāpanāk šādās jomās: - bioloģiskās daudzveidības apsvērumu integrācija citu nozaru politikās, - vajadzīgā finansējuma pieejamības nodrošināšana, - esošo politikas nepilnību novēršana. Komisija strādā pie turpmākās ES bioloģiskās daudzveidības politikas struktūras. Konstatējumi, kas iekļauti šajā 2010. gada BDRP novērtējumā, būs vērtīgs ieguldījums minētajā darbā. Rīcība un īstenošana vēl aizvien ir vajadzīga vairākos līmeņos – starptautiskā, ES, valstu un reģionālā. ES BDRP pieņemtā pieeja – dalīt atbildību par īstenošanu starp visām nozarēm un veidot partnerības ar dalībvalstīm – joprojām ir aktuāla. Skaidrs ir arī tas, ka, lai nodrošinātu sekmīgu 2020. gada mērķa sasniegšanu ES un pasaules līmenī, būs jārisina līdz šim novērotās nepilnības BDRP īstenošanā un neveiksme 2010. gada bioloģiskās daudzveidības mērķa sasniegšanā. [1] COM(2006) 216. [2] COM(2008) 864 galīgā redakcija. [3] COM(2010) 4 galīgā redakcija. [4] EUCO 7/10 http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/ec/113591.pdf. [5] COM(2010) 2020. [6] Tīmekļa vietne: http://biodiversity.europa.eu/countries_and_networks. [7] http://www.eea.europa.eu/publications/eu-2010-biodiversity-baseline/. [8] http://www.rubicode.net. [9] http://gbo3.cbd.int/. [10] Global Footprint Network 2010 . [11] Direktīva 2008/62/EK un Direktīva 2009/145/EK. [12] Direktīva 2009/28/EK. [13] Direktīva 2000/60/EK. [14] COM(2010) 66 galīgā redakcija. [15] COM(2009)163. [16] SEC(2009) 1343. [17] http://www.surf-nature.eu/index.php?id=2. [18] COM(2010) 110 un SEC(2010) 360 galīgā redakcija. [19] “Zaļā infrastruktūra” ir savstarpēji savienots dabīgu platību tīkls; dabīgas platības ir lauksaimniecības zeme, zaļās joslas, mitrāji, parki, meža rezervāti un vietējās augu kopienas un jūras teritorijas, kas ir dabiski vētru, temperatūras, applūšanas riska un ūdens, gaisa un ekosistēmu kvalitātes regulatori. [20] COM(2010) 4 galīgā redakcija. [21] COM(2008) 789 galīgā redakcija. [22] GBO3 . [23] Ietekmes uz vidi novērtējuma kopsavilkumi. Divpusējas un daudzpusējas attīstības aģentūras, Kanādas Starptautiskā attīstības aģentūra DAC valstu darba grupas par palīdzību vides un attīstības jautājumos vārdā http://www.acdi-cida.gc.ca/acdi-cida/acdi-cida.nsf/en/REN-218131217-PEH. [24] COM(2009) 147 galīgā redakcija. [25] TEEB . www.teebweb.org. [26] TEEB 2009. [27] COM(2004) 431. [28] COM(2008) 2876. [29] Flash Eurobarometer Series Nr. 290 http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_290_en.pdf. [30] http://ec.europa.eu/environment/biodiversity/campaign/index.htm. [31] Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 17. novembra Regula (EK) Nr. 2152/2003 par mežu un vides mijiedarbības monitoringu Kopienā ( Forest Focus ). [32] COM(2010) 4.