37.

Iekļauj šādu iedaļu. “3.11. Rekapitalizācijas pasākumi 44. Šajā pagaidu regulējumā ir noteikti kritēriji saskaņā ar ES valsts atbalsta noteikumiem, uz kuru pamata dalībvalstis drīkst sniegt valsts atbalstu pašu kapitāla un/vai hibrīdkapitāla instrumentu veidā uzņēmumiem, kas nonākuši finansiālās grūtībās Covid-19 uzliesmojuma dēļ ( 21 ) . Tā mērķis ir nodrošināt, lai ekonomikas traucējumi neradītu tādu uzņēmumu nevajadzīgu aiziešanu no tirgus, kuri bija dzīvotspējīgi pirms Covid-19 uzliesmojuma. Tāpēc rekapitalizācija nedrīkst pārsniegt minimumu, kas nepieciešams, lai nodrošinātu saņēmēja dzīvotspēju, un tā nedrīkstētu pārsniegt saņēmēja kapitāla struktūras atjaunošanai vajadzīgo tādā līmenī, kāds tas bija pirms Covid-19 uzliesmojuma. Lieliem uzņēmumiem ir jāziņo par to, kā saņemtais atbalsts atbalsta to darbību saskaņā ar ES mērķiem un valstu saistībām, kas saistīti ar zaļo un digitālo pārkārtošanos, tostarp ES mērķi līdz 2050. gadam panākt klimatneitralitāti. 45. Tajā pašā laikā Komisija norāda, ka valsts publiskā sektora atbalsta sniegšana pašu kapitāla un/vai hibrīdkapitāla instrumentu veidā shēmu ietvaros vai individuālos gadījumos būtu jāapsver tikai tad, ja nav iespējams rast citu piemērotu risinājumu. Turklāt šādu instrumentu izdošanai būtu jāpiemēro stingri nosacījumi, jo tie ļoti kropļo konkurenci starp uzņēmumiem. Tāpēc uz šādu iejaukšanos jāattiecina skaidri nosacījumi par valsts līdzdalības iegūšanu, atlīdzību un līdzdalības izbeigšanu attiecīgo uzņēmumu kapitālā, pārvaldības noteikumi un atbilstīgi pasākumi konkurences kropļojumu ierobežošanai. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija norāda, ka valsts atbalsta pasākumu izstrāde tā, lai tie atbilstu ES rīcībpolitikas mērķiem saistībā ar šo valstu ekonomikas zaļo un digitālo pārkārtošanos, ļaus panākt ilgtspējīgāku ilgtermiņa izaugsmi un sekmēs pāreju uz apstiprināto ES mērķi – līdz 2050. gadam sasniegt klimatneitralitāti. 3.11.1. Piemērojamība 46. Dalībvalstu rekapitalizācijas shēmām un individuāliem rekapitalizācijas pasākumiem, ko saskaņā ar šo paziņojumu veic nefinanšu uzņēmumiem (kopā saukti par “Covid-19 rekapitalizācijas” pasākumiem), uz kuriem neattiecas šā paziņojuma 3.1. iedaļa, piemēro šādus nosacījumus. Tie attiecas uz Covid-19 rekapitalizācijas pasākumiem lieliem uzņēmumiem un MVU ( 22 ) 47. Pakārtotā parāda instrumentiem, kas pārsniedz šā paziņojuma 3.3. iedaļas 27.a punkta i. un ii. apakšpunktā minētos abus maksimālos apjomus, piemēro arī šādus nosacījumus. 48. Covid-19 rekapitalizācijas pasākumus piešķir ne vēlāk kā 2021. gada 30. jūnijā. 3.11.2. Atbilstības un līdzdalības iegūšanas nosacījumi 49. Covid-19 rekapitalizācijas pasākumam ir jāatbilst šādiem nosacījumiem: a) bez valsts iejaukšanās saņēmējs pārtrauktu uzņēmējdarbību vai saskartos ar nopietnām grūtībām uzturēt savu darbību. Par šādām grūtībām var liecināt jo īpaši saņēmēja parāda attiecības pret pašu kapitālu vai līdzīgu rādītāju pasliktināšanās; b) iejaukšanās ir kopīgās interesēs. Tas var būt saistīts ar izvairīšanos no sociālām grūtībām un tirgus nepilnībām, ko rada ievērojams nodarbinātības zudums, inovatīvu uzņēmuma aiziešanu no tirgus, sistēmiski nozīmīga uzņēmuma aiziešanu no tirgus, nozīmīga pakalpojuma pārtraukšanas risku vai līdzīgām situācijām, ko pienācīgi pamato attiecīgā dalībvalsts; c) saņēmējs nespēj rast finansējumu tirgos ar pieņemamiem noteikumiem, un horizontālie pasākumi, kas attiecīgajā dalībvalstī pastāv, lai segtu likviditātes vajadzības, nav pietiekami, lai nodrošinātu uzņēmuma dzīvotspēju; un d) saņēmējs nav uzņēmums, kas 2019. gada 31. decembrī jau bija nonācis grūtībās (Vispārējās grupu atbrīvojuma regulas (23) nozīmē). 50. Dalībvalstis piešķir Covid-19 rekapitalizācijas pasākumus saskaņā ar Komisijas apstiprinātu atbalsta shēmu tikai pēc tam, kad potenciālie atbalsta saņēmēji uzņēmumi ir iesnieguši rakstisku šāda atbalsta pieprasījumu. Attiecībā uz atbalstu, par kuru jāziņo atsevišķi, dalībvalstis sniedz pierādījumus par šādu rakstisku pieprasījumu kā daļu no paziņojuma Komisijai par individuālā atbalsta pasākumu. 51. Šīs iedaļas un 3.11.4., 3.11.5., 3.11.6. un 3.11.7. iedaļas prasības attiecas gan uz Covid-19 rekapitalizācijas shēmām, gan uz individuāliem atbalsta pasākumiem. Apstiprinot shēmu, Komisija pieprasīs atsevišķu paziņojumu par individuālo atbalstu, kas pārsniedz 250 miljonu EUR robežvērtību. Saistībā ar šādiem paziņojumiem Komisija novērtēs, vai tirgū esošais finansējums vai horizontālie pasākumi likviditātes vajadzību segšanai ir nepietiekami, lai nodrošinātu saņēmēja dzīvotspēju; ka izvēlētie rekapitalizācijas instrumenti un ar tiem saistītie nosacījumi ir piemēroti, lai risinātu saņēmēja nopietnās grūtības; ka atbalsts ir samērīgs un ka ir izpildīti šīs iedaļas un 3.11.4., 3.11.5., 3.11.6. un 3.11.7. iedaļas nosacījumi. 3.11.3. Rekapitalizācijas pasākumu veidi 52. Dalībvalstis var nodrošināt Covid-19 rekapitalizācijas pasākumus, izmantojot divus atšķirīgus rekapitalizācijas instrumentu kopumus: a) pašu kapitāla instrumenti, jo īpaši jaunu parasto vai priekšrocību akciju emisija; un/vai b) instrumenti ar pašu kapitāla komponentu (turpmāk “hibrīdkapitāla instrumenti”) (24), jo īpaši tiesības uz dalību peļņā, līdzdalība bez balsstiesībām un konvertējamas nodrošinātas vai nenodrošinātas obligācijas. 53. Valsts iejaukšanās var izpausties kā iepriekš minēto instrumentu jebkāda variācija vai kā pašu kapitāla un hibrīdkapitāla instrumentu kombinācija. Dalībvalstis var arī parakstīties uz iepriekš minētajiem instrumentiem saistībā ar tirgus piedāvājumu ar nosacījumu, ka rezultātā radusies valsts iejaukšanās atbalsta saņēmēja darbībā atbilst šā paziņojuma 3.11. iedaļā izklāstītajiem nosacījumiem. Dalībvalstij jānodrošina, ka izvēlētie rekapitalizācijas instrumenti un ar tiem saistītie nosacījumi ir piemēroti, lai apmierinātu saņēmēja rekapitalizācijas vajadzības, vienlaikus vismazāk kropļojot konkurenci. 3.11.4. Rekapitalizācijas summa 54. Lai nodrošinātu atbalsta samērīgumu, Covid-19 rekapitalizācijas summa nedrīkst pārsniegt minimumu, kas nepieciešams, lai nodrošinātu saņēmēja dzīvotspēju, un tā nedrīkst pārsniegt saņēmēja kapitāla struktūras atjaunošanai vajadzīgo tādā līmenī, kāds tas bija pirms Covid-19 uzliesmojuma, t. i., stāvokli 2019. gada 31. decembrī. Novērtējot atbalsta samērīgumu, ņem vērā valsts atbalstu, kas saņemts vai plānots saistībā ar Covid-19 uzliesmojumu. 3.11.5. Atlīdzība un valsts līdzdalības izbeigšana Vispārīgie principi 55. Valsts saņem atbilstošu atlīdzību par ieguldījumu. Jo vairāk atlīdzība atbilst tirgus nosacījumiem, jo mazāks ir iespējamais konkurences izkropļojums, ko rada valsts iejaukšanās. 56. Covid-19 rekapitalizācija būtu jāatmaksā, kad ekonomika būs stabilizējusies. Komisija uzskata, ka ir lietderīgi dot saņēmējam pietiekami daudz laika, lai atmaksātu rekapitalizāciju. Dalībvalstij ir jāievieš mehānisms, ar ko rada pakāpeniskus stimulus atmaksāšanai. 57. Atlīdzība par Covid-19 rekapitalizācijas pasākumu būtu jāpalielina, lai to tuvinātu tirgus cenām un stimulētu atbalsta saņēmēju un citus akcionārus atmaksāt valsts īstenotu rekapitalizācijas pasākumu un līdz minimumam samazināt konkurences izkropļojumu risku. 58. No tā izriet, ka Covid-19 rekapitalizācijas pasākumos jāietver atbilstoši stimuli uzņēmumiem atmaksāt rekapitalizāciju un meklēt alternatīvu kapitālu, kad tirgus apstākļi to ļauj, pieprasot pietiekami augstu atlīdzību par rekapitalizāciju. 59. Kā alternatīvu turpmāk izklāstītajai atlīdzības metodikai dalībvalstis var paziņot par shēmām vai atsevišķiem pasākumiem, kuros atlīdzības metodika ir pielāgota saskaņā ar kapitāla instrumenta iezīmēm un prioritāti, ar nosacījumu, ka tie kopumā rada līdzīgu rezultātu attiecībā uz stimulējošo ietekmi uz valsts līdzdalības izbeigšanu un līdzīgu vispārēju ietekmi uz valsts atlīdzību. Atlīdzība par pašu kapitāla instrumentiem 60. Valsts kapitāla iepludināšanu vai līdzvērtīgu iejaukšanos veic par cenu, kas nepārsniedz saņēmēja akciju vidējo cenu 15 dienu laikā pirms kapitāla iepludināšanas pieprasījuma. Ja saņēmējs nav biržā kotēts uzņēmums, tā tirgus vērtības aplēse būtu jānosaka neatkarīgam ekspertam vai izmantojot citus samērīgus līdzekļus. 61. Jebkurš rekapitalizācijas pasākums ietver progresivitātes mehānismu, ar ko palielina atlīdzību valstij, lai tādējādi stimulētu saņēmēju atpirkt valsts kapitāla ieguldījumus. Šis atlīdzības palielinājums var izpausties kā papildu akcijas ( 25 ) , kas piešķirtas valstij, vai kā citi mehānismi, un tam būtu jāatbilst vismaz 10 % no valstij paredzētās atlīdzības palielinājuma (par tādu līdzdalību, ko valsts ieguvusi, iepludinot Covid-19 pašu kapitālu, kas nav atmaksāts) katrā no šādiem palielināšanas posmiem: a) četrus gadus pēc Covid-19 pašu kapitāla iepludināšanas (ja valsts nav pārdevusi vismaz 40 % no savas pašu kapitāla līdzdalības, kas iegūta, iepludinot Covid-19 pašu kapitālu) progresivitātes mehānisms tiks aktivizēts; b) sešus gadus pēc Covid-19 pašu kapitāla iepludināšanas (ja valsts nav pilnībā pārdevusi savu pašu kapitāla līdzdalību, kas iegūta, iepludinot Covid-19 pašu kapitālu) progresivitātes mehānisms tiks vēlreiz aktivizēts (26). Ja saņēmējs nav biržā kotēts uzņēmums, dalībvalstis var pieņemt lēmumu īstenot katru no abiem posmiem vienu gadu vēlāk, t. i., attiecīgi piecus gadus un septiņus gadus pēc Covid-19 pašu kapitāla iepludināšanas. 62. Komisija var apstiprināt alternatīvus mehānismus ar nosacījumu, ka tie kopumā nodrošina līdzīgu rezultātu attiecībā uz stimulējošo ietekmi izbeigt valsts līdzdalību un līdzīgu kopējo ietekmi uz valsts atlīdzību. 63. Saņēmējam jebkurā laikā vajadzētu būt iespējai atpirkt pašu kapitāla daļu, ko valsts ir iegādājusies. Lai nodrošinātu, ka valsts saņem pienācīgu atlīdzību par ieguldījumu, atpirkšanas cenai vajadzētu būt summai, kas atbilst lielākajai no šādām divām summām: i) valsts nominālā ieguldījuma summa, kurai pieskaitīts ikgadējais procentu atlīdzinājums, kas par 200 bāzes punktiem pārsniedz turpmākajā tabulā izklāstīto likmi ( 27 ) , vai ii) tirgus cena atpirkšanas brīdī. 64. Alternatīvi valsts savu pašu kapitāla daļu var jebkurā laikā pārdot par tirgus cenām pircējam, kas nav saņēmējs. Lai veiktu šādu pārdošanu, principā ir vajadzīga atklāta un nediskriminējoša apspriešanās ar potenciālajiem pircējiem vai arī pārdošana biržā. Esošajiem akcionāriem valsts var piešķirt prioritāras tiesības veikt iegādi par cenu, kas izriet no sabiedriskās apspriešanās. Atlīdzība par hibrīdkapitāla instrumentiem 65. Nosakot kopējo atlīdzību par hibrīdkapitāla instrumentiem, pienācīgi jāņem vērā šādi elementi: a) izvēlētā instrumenta iezīmes, tostarp tā subordinācijas līmenis, risks un maksājumu kārtība; b) iestrādātie iziešanas stimuli (piemēram, progresivitātes un izpirkšanas klauzulas) un c) pienācīga standarta procentu likme. 66. IBOR likme vai līdzvērtīga Komisijas publicētajai Minimālā atlīdzība par hibrīdkapitāla instrumentiem (līdz to pārvēršanai pašu kapitālam līdzīgos instrumentos) ir vismaz līdzvērtīga pamatlikmei (1 gadalikme vai līdzvērtīga Komisijas publicētajai ( 28 ) ), kurai pieskaitīta turpmāk norādītā prēmija. Atlīdzība par hibrīdkapitāla instrumentiem – 1 gada IBOR + Saņēmēja veids 1. gads 2. un 3. gads 4. un 5. gads 6. un 7. gads 8. gads un turpmāk MVU 225 bāzes punkti 325 bāzes punkti 450 bāzes punkti 600 bāzes punkti 800 bāzes punkti Lielie uzņēmumi 250 bāzes punkti 350 bāzes punkti 500 bāzes punkti 700 bāzes punkti 950 bāzes punkti 67. Hibrīdkapitāla instrumentu pārvēršanu pašu kapitālā veic līmenī, kas pārvēršanas brīdī ir par 5 vai vairāk procentiem zemāks par TERP ( Theoretical Ex-Rights Price /teorētiskā jauno tiesību cena) cenu. 68. Pēc pārvēršanas pašu kapitālā ir jāparedz progresivitātes mehānisms, ar ko palielina atlīdzību valstij, lai tādējādi stimulētu saņēmējus atpirkt valsts kapitāla ieguldījumus. Ja pašu kapitāls, ko valsts ieguvusi Covid-19 kapitāla iepludināšanas rezultātā, divus gadus pēc pārvēršanas pašu kapitālā vēl aizvien pieder valstij, tad valsts saņem papildu līdzdalības daļu saņēmēja kapitālā, kura papildina atlikušo līdzdalības daļu, kuru valsts ieguva, pārvēršot Covid-19 hibrīdkapitāla instrumentus. Šī papildu līdzdalības daļa ir vismaz 10 % no atlikušās līdzdalības daļas, ko valsts ieguva, pārvēršot Covid-19 hibrīdkapitāla instrumentus. Komisija var apstiprināt alternatīvus progresivitātes mehānismus ar nosacījumu, ka tiem ir tāda pati stimulējošā ietekme un līdzīga kopējā ietekme uz atlīdzību valstij. 69. Dalībvalstis var izvēlēties cenu noteikšanas formulu, kas ietver papildu klauzulas par progresivitāti vai atmaksu. Šādi elementi būtu jāizstrādā tā, lai tie sekmētu valsts piešķirtā rekapitalizācijas atbalsta agrīnu izbeigšanu. Komisija var apstiprināt arī alternatīvas cenu noteikšanas metodes ar nosacījumu, ka tās nodrošina lielāku vai līdzīgu atlīdzību salīdzinājumā ar to, ko iegūst, izmantojot iepriekš minēto metodi. 70. Tā kā hibrīdinstrumentu būtība ievērojami atšķiras, Komisija nesniedz norādes par visiem instrumentu veidiem. Hibrīdinstrumentu gadījumā vienmēr ievēro iepriekš minētos principus, proti, atlīdzība atspoguļo konkrēto instrumentu risku. 3.11.6. Pārvaldība un pārmērīgu konkurences izkropļojumu novēršana 71. Lai novērstu pārmērīgus konkurences izkropļojumus, saņēmēji nedrīkst īstenot agresīvu komerciālas darbības izvēršanu, ko finansē ar valsts atbalstu, vai uzņemties pārmērīgus riskus. Vispārējs princips ir tāds, ka, jo mazāka ir dalībvalsts pašu kapitāla daļa un jo lielāka ir atlīdzība, jo mazākā mērā ir vajadzīgi aizsardzības līdzekļi. 72. Ja Covid-19 rekapitalizācijas pasākuma, kurš pārsniedz 250 miljonus EUR, saņēmējs ir uzņēmums, kam ir būtiska tirgus ietekme vismaz vienā no konkrētajiem tirgiem, kurā tas darbojas, tad dalībvalstīm jāierosina papildu pasākumi, lai saglabātu efektīvu konkurenci šajos tirgos. Ierosinot šādus pasākumus, dalībvalstis jo īpaši var piedāvāt strukturālas vai rīcības saistības, kas paredzētas Komisijas paziņojumā par pieņemamiem aizsardzības līdzekļiem saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 802/2004. 73. Covid-19 rekapitalizācijas pasākumu saņēmējiem ir aizliegts reklamēt tos komerciālos nolūkos. 74. Kamēr nav atlīdzināti vismaz 75 % no Covid-19 rekapitalizācijas pasākumiem, saņēmējiem, kuri nav MVU, neļauj iegādāties vairāk par 10 % līdzdalības konkurentos vai citos uzņēmumos, kas darbojas tajā pašā darījumdarbības jomā, tostarp augšupējos un lejupējos tirgos. 75. Ārkārtas apstākļos un neskarot noteikumus par apvienošanās kontroli, šādi saņēmēji var iegādāties vairāk par 10 % līdzdalības uzņēmumos, kas šo saņēmēju darījumdarbības jomā darbojas augšupējos vai lejupējos tirgos, tikai tad, ja iegāde ir vajadzīga, lai saglabātu saņēmēja dzīvotspēju. Komisija var atļaut veikt iegādi, ja tā ir vajadzīga, lai saglabātu saņēmēja dzīvotspēju. Iegādi nedrīkst īstenot, pirms Komisija nav pieņēmusi lēmumu šajā jautājumā. 76. Valsts atbalstu neizmanto, lai šķērssubsidētu tādu integrētu uzņēmumu saimniecisko darbību, kuri jau 2019. gada 31. decembrī bija nonākuši ekonomiskās grūtībās. Integrētos uzņēmumos ievieš skaidri nodalītu uzskaiti, lai nodrošinātu, ka rekapitalizācijas pasākums nenāk par labu minētajām darbībām. 77. Kamēr nav pilnībā atlīdzināti Covid-19 rekapitalizācijas pasākumi, saņēmēji nevar veikt nedz dividenžu, nedz neobligātos kupona maksājumus, nedz arī atpirkt akcijas (izņemot no valsts). 78. Kamēr nav atlīdzināti vismaz 75 % no Covid-19 rekapitalizācijas pasākumiem, neviens saņēmēja vadības loceklis nedrīkst saņemt atalgojumu, kas pārsniedz viņa atalgojuma fiksēto daļu 2019. gada 31. decembrī. To personu gadījumā, kuras kļūst par vadības locekļiem rekapitalizācijas brīdī vai pēc tās, piemērojamā maksimālā robeža ir vadības locekļa mazākais fiksētais atalgojums 2019. gada 31. decembrī. Nekādā gadījumā netiek maksātas prēmijas, atalgojuma mainīgā daļa vai līdzīgi atalgojuma elementi. 3.11.7. Stratēģija rekapitalizācijas rezultātā iegūtās valsts līdzdalības izbeigšanai un ziņošanas pienākumi 79. Saņēmējiem, kuri nav MVU un ir saņēmuši Covid-19 rekapitalizāciju, kas valsts iejaukšanās brīdī pārsniedza 25 % no pašu kapitāla, ir jāuzrāda ticama stratēģija dalībvalsts līdzdalības izbeigšanai, ja vien 12 mēnešu laikā no atbalsta piešķiršanas dienas valsts iejaukšanās apmērs nav samazināts zem 25 % līmeņa no pašu kapitāla ( 29 ) 80. Līdzdalības izbeigšanas stratēģijā izklāsta šādus elementus: a) saņēmēja plāns savas darbības turpināšanai un valsts ieguldīto līdzekļu izmantošanai, tostarp grafiks atlīdzības piešķiršanai un valsts ieguldījumu atmaksai (kopā “atmaksas grafiks”), un b) pasākumi, kurus veiks saņēmējs un valsts, lai ievērotu atmaksas grafiku. 81. Līdzdalības izbeigšanas stratēģija būtu jāsagatavo un jāiesniedz dalībvalstij 12 mēnešu laikā pēc atbalsta piešķiršanas, un dalībvalstij šī stratēģija ir jāapstiprina. 82. Papildus pienākumam, kas noteikts 79.–81. punktā, saņēmējiem 12 mēnešu laikā pēc atmaksas grafika iesniegšanas un pēc tam regulāri ik pēc 12 mēnešiem ir jāziņo dalībvalstij par progresu atmaksas grafika īstenošanā un atbilstību 3.11.6. iedaļā izklāstītajiem nosacījumiem. 83. Kamēr nav pilnībā atlīdzināti Covid-19 rekapitalizācijas pasākumi, Covid-19 rekapitalizācijas pasākumu saņēmēji, kuri nav MVU, 12 mēnešu laikā pēc atbalsta piešķiršanas dienas un pēc tam regulāri ik pēc 12 mēnešiem publicē informāciju par saņemtā atbalsta izlietojumu. Jo īpaši būtu jāiekļauj informācija par to, kā ar saņemtā atbalsta izlietojumu tiek atbalstīta šo saņēmēju darbība saskaņā ar ES mērķiem un valstu saistībām, kas saistītas ar zaļo un digitālo pārkārtošanos, tostarp saskaņā ar ES mērķi līdz 2050. gadam panākt klimatneitralitāti. 84. Dalībvalstij katru gadu būtu jāziņo Komisijai par atmaksas grafika īstenošanu un atbilstību 3.11.6. iedaļā izklāstītajiem nosacījumiem. Ja saņēmējs ir saņēmis Covid-19 rekapitalizāciju, kas pārsniedz 250 miljonus EUR, ziņojumā iekļauj informāciju par atbilstību 54. punktā izklāstītajiem nosacījumiem. 85. Ja sešus gadus pēc Covid-19 rekapitalizācijas valsts iejaukšanās apmērs nav samazināts zem 15 % no saņēmēja pašu kapitāla, tad Komisijai apstiprināšanai ir jāpaziņo pārstrukturēšanas plāns saskaņā ar Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādnēm. Komisija novērtēs to, vai pārstrukturēšanas plānā paredzētās darbības nodrošina saņēmēja dzīvotspēju (arī ņemot vērā ES mērķus un valstu saistības, kas saistītas ar zaļo un digitālo pārkārtošanos) un valsts līdzdalības izbeigšanu, neietekmējot tirdzniecību negatīvā veidā tādā mērā, ka tas būtu pretrunā kopīgajām interesēm. Ja saņēmējs nav biržā kotēts uzņēmums vai tas ir MVU, dalībvalsts var pieņemt lēmumu par pārstrukturēšanas plāna paziņošanu Komisijai tikai tad, ja septiņus gadus pēc Covid-19 rekapitalizācijas valsts iejaukšanās apmērs nav samazināts zem 15 % no pašu kapitāla.”