EIROPAS KOMISIJA Briselē, 18.5.2022 COM(2022) 236 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Elektroenerģijas tirgus īstermiņa intervences un ilgtermiņa uzlabojumi elektroenerģijas tirgus modelī: rīcības virziens

















































1.Ievads Pēdējo mēnešu laikā elektroenerģijas cenas Eiropā ir strauji palielinājušās līdz līmenim, kas ir daudz augstāks nekā pēdējās desmitgadēs. Šī dinamika ir cieši saistīta ar augsto gāzes cenu, kas palielina tās elektroenerģijas cenu, kas saražota ar gāzi darbināmās elektrostacijās, kuras bieži vien ir vajadzīgas, lai apmierinātu pieprasījumu. Cenas sāka strauji augt pagājušajā vasarā, kad pasaules ekonomika pēc Covid-19 ierobežojumu atvieglošanas sāka atgūties. Pēc tam šo situāciju saasināja Krievijas iebrukums Ukrainā. Enerģija ir svarīgs patēriņa produkts mājsaimniecībām un rūpniecībai. Attiecībā uz šo situāciju ir nepieciešama skaidra politiskā reakcija. Tajā pašā laikā pašreizējā krīze parāda, cik ļoti svarīgi ir īstenot Eiropas zaļā kursa ieceres un samazināt atkarību no fosilā kurināmā, jo īpaši no gāzes importa. Visos pasākumos ir jācenšas sasniegt klimatneitralitātes ilgtermiņa mērķi un jāizvairās no iesīkstes efektiem. Augstām gāzes un elektroenerģijas cenām var būt ievērojama negatīva ietekme sociālajā, sadales un nodarbinātības jomā. Tas īpaši smagi skar neaizsargātās un maznodrošinātās mājsaimniecības, jo gāzes un elektrības cenu pieaugums negatīvi ietekmē mājsaimniecību budžetu. Rīkkopa, ar ko Komisija iepazīstināja 2021. gada oktobrī, tika izstrādāta, lai nodrošinātu koordinētu pieeju, ar kuru aizsargāt tos, kas apdraudēti visvairāk, un noteiktu vidēja termiņa pasākumus dekarbonizētas un noturīgas energosistēmas izveidei . 2022. gada 8. marta paziņojumā “REPowerEU” ir izklāstīta virkne pasākumu, kuru mērķis ir stiprināt rīkkopu, kas izstrādāta, lai reaģētu uz augošajām enerģijas cenām. Komisija apņēmās izpētīt visus iespējamos ārkārtas pasākumus gāzes cenu domino efekta uz elektroenerģijas cenām ierobežošanai un novērtēt iespējamos pasākumus elektroenerģijas tirgus modeļa optimizēšanai. Krievijas iebrukums Ukrainā ir bijis smags atgādinājums par ietekmi, ko Eiropas stratēģiskā atkarība no trešo valstu fosilā kurināmā (gāzes, naftas un ogļu) importa var atstāt uz Savienības enerģijas tirgiem un piegādes drošību. Pamatojoties uz Komisijas paziņojumiem, ES līderi 10. un 11. martā Versaļā vienojās pēc iespējas ātrāk izbeigt Eiropas atkarību no Krievijas enerģijas importa un aicināja Komisiju līdz marta beigām nākt klajā ar plānu, kā nodrošināt piegādes drošību un pieņemamas enerģijas cenas nākamās ziemas sezonas laikā. Komisija 23. martā Eiropadomei un citām Eiropas iestādēm nosūtīja paziņojumu par īstermiņa ārkārtas risinājumiem augsto enerģijas cenu novēršanai. Eiropadome 2022. gada 24. un 25. martā uzdeva Komisijai steidzami sazināties ar enerģētikā ieinteresētajām personām un apspriest, vai un kā Komisijas izklāstītie īstermiņa risinājumi palīdzētu samazināt gāzes cenu un risinātu tās domino efektu uz elektroenerģijas tirgiem. Eiropadome arī aicināja Komisiju “iesniegt priekšlikumus, kuros efektīvi pievērstos pārmērīgu elektroenerģijas cenu problēmai, vienlaikus saglabājot vienotā tirgus integritāti un vienlīdzīgus konkurences apstākļus, uzturot stimulus zaļās pārkārtošanās realizēšanai, saglabājot piegādes drošību un izvairoties no nesamērīgām budžeta izmaksām”. Šā paziņojuma mērķi ir šādi: ·ierosināt papildu īstermiņa pasākumus, kas papildina rīkkopu un ko ES vai dalībvalstis var veikt gāzes un elektroenerģijas nozarē, lai efektīvi novērstu pastāvīgi augsto enerģijas cenu ietekmi uz patērētājiem un uzņēmumiem; ·noskaidrot iespējamos pasākumus iespējamā Krievijas gāzes piegādes pārrāvuma gadījumā; ·izstrādāt veidu, kā optimizēt Eiropas elektroenerģijas tirgus darbību, lai tas labāk spētu izturēt nākotnes cenu svārstības un būtu piemērotāks turpmākai dekarbonizētai energosistēmai, palielinot atjaunīgo energoresursu īpatsvaru elektroenerģijas ražošanā. 2.Tirgus prognozes Gāzes un elektroenerģijas cenas rekordaugstus līmeņus sasniedza jau 2021. gadā, taču pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā tās 2022. gada marta pirmajās nedēļās pieauga līdz vēl nepieredzēti augstiem rādītājiem. Gāzes cenas, kas vēsturiski bijušas zem 30 EUR/MWh, pēdējā laikā bijušas ap 100 EUR/MWh un reizēm pārsniegušas 200 EUR/MWh. Tāpēc tajā pašā periodā būtiski auga arī elektroenerģijas vairumtirdzniecības cenas, jo ES elektroenerģijas tirgos cenu bieži vien nosaka ar gāzi darbināmas elektrostacijas. Piemēram, Vācijas elektroenerģijas cenas, kas vēsturiski ir bijušas zem 75 EUR/MWh, šogad līdz šim ir bijušas vidēji ap 180 EUR/MWh un dažkārt sasniegušas vairāk nekā 400 EUR/MWh. Tirgus dalībnieki prognozē , ka līdz 2022. gada beigām un mazākā mērā līdz 2024.–2025. gadam enerģijas cenas saglabāsies augstas. Pašlaik tiek prognozēts, ka gāzes cenas līdz nākamās ziemas beigām būs aptuveni 100 EUR/MWh un tuvākajā nākotnē saglabāsies ievērojami virs ilgtermiņa vidējā līmeņa, kas attiecīgi arī maina prognozes par elektroenerģijas cenām. Šajā prognozē ir ņemta vērā nenoteiktība tirgū, ko rada pašreizējā ģeopolitiskā spriedze un karš Ukrainā. Turpmāki Krievijas gāzes piegāžu uz ES pārrāvumi tuvākajās nedēļās vai mēnešos var izraisīt gāzes cenu līmeņu atkārtotus kāpumus.

Īstermiņā pakāpeniska atkarības no Krievijas dabasgāzes importa izbeigšana izraisīs pieprasījuma un piedāvājuma nosacījumu korekcijas un cenu svārstības. Cenu līmenis arī turpmāk būs augsts, jo diversifikācija radīs augšupvērstu spiedienu. Tajā pašā laikā atjaunīgo energoresursu paātrinātai attīstībai un būtiskiem enerģijas ietaupījumu / pieprasījumreakcijas pasākumiem, kas izklāstīti plānā “REPowerEU”, būtu jāpalīdz mazināt šo ietekmi un veicināt elektroenerģijas cenu pazemināšanos vidējā termiņā. Avots: nākamās dienas un nākotnes līgumu TTF cenas — S&P Global Platts. 3.Īstermiņa intervences pasākumi Pēc Eiropadomes martā uzdotā uzdevuma Komisija mērķtiecīgi izplatīja informāciju un apkopoja daudzu enerģētikā ieinteresēto personu viedokļus par iespējamām īstermiņa intervencēm. Konkrētāk, Komisija 26. aprīlī organizēja mērķtiecīgu apspriešanās sanāksmi ar ieinteresētajām personām, kurā piedalījās tirgus dalībnieki, nevalstiskās organizācijas, tīklu operatori, Energoregulatoru sadarbības aģentūra (ACER) un valstu regulatori, domnīcas un akadēmiķi (sīkāku informāciju skatīt pielikumā). Apspriedēs atklājās, ka pastāv liela konverģence attiecībā uz galvenajiem jautājumiem. Pirmkārt, tika atbalstīta tādu īstermiņa pagaidu pasākumu izstrāde, kas nepieciešami, lai izvairītos no neparedzētām sekām uz piegādes drošību, dekarbonizāciju un Eiropas enerģijas tirgus integritāti. Ieinteresētās personas pauda lielu vēlmi pēc iespējas plašāk izmantot rīkkopu, īpašu uzmanību vēršot uz pasākumiem, kas tieši vērsti uz mājsaimniecību patērētājiem un uzņēmumiem. Otrkārt, saziņa ar ieinteresētajām personām atklāja bažas par būtisku kropļojumu risku, kas izriet no intervencēm, kuras tieši ietekmē vairumtirdzniecības tirgus darbību. Enerģētikā ieinteresētās personas uzskata, ka pašreizējā cenu veidošana nodrošina resursu efektīvu izmantošanu, sākot ar lētāko un vismazāk piesārņojošo ražošanu, kas kļūst arvien svarīgāka nepietiekamo resursu dēļ. Ieinteresētās personas arī bažījās, ka intervences cenu veidošanā varētu palielināt pieprasījumu pēc gāzes ES, graujot enerģētikas pārkārtošanos un Eiropas zaļā kursa mērķu sasniegšanu un apdraudot ES piegādes drošību. Īstermiņa cenu intervences varētu novērst tirgus dalībnieku interesi nodrošināties pret augsto cenu risku nākotnē. Eiropas enerģijas tirgi ir ļoti integrēti. Dalībvalstis paļaujas uz šiem labi funkcionējošajiem un savstarpēji savienotajiem tirgiem, lai nodrošinātu piegādes drošību un samazinātu sistēmas kopējās izmaksas. ACER ir aprēķinājusi, ka vidējais gada ieguvums no integrētā elektroenerģijas tirgus Eiropas patērētājiem ir aptuveni 34 miljardi EUR gadā . Šie sociālās labklājības ieguvumi ir īpaši svarīgi krīzes laikā, jo tie rada ievērojamus ietaupījumus patērētājiem. Saskaņā ar ACER datiem vairāk nekā trešdaļa no kopējiem ieguvumiem, kas gūti no pārrobežu elektroenerģijas tirdzniecības Eiropā 2021. gadā, atbilst 2021. gada pēdējam ceturksnim, kad elektroenerģijas cenas bija visaugstākās. Ieinteresētās personas uzsvēra, ka jebkādām intervencēm enerģētikas tirgos ir jāsaglabā iekšējā tirgus pamats, proti, resursu efektīva sadale un piegādes drošība visā tirdzniecībā un solidaritāte. Tāpēc, ja tiek apsvērtas ar cenām saistītas tirgus intervences vairumtirgū, neskatoties uz to būtiskajām negatīvajām pusēm un neņemot vērā pašreizējo tiesisko regulējumu, ieinteresētās personas norādīja, ka dod priekšroku intervencēm gāzes tirgos, nevis elektroenerģijas tirgos. Ieinteresētās personas uzsvēra, ka vienmēr, kad tiek apsvērtas šādas intervences, būtu svarīgi rūpīgi novērtēt to iespējamo ietekmi uz gāzes piegādi Savienībai, ņemot vērā tirgus, jo īpaši sašķidrinātās dabasgāzes (LNG) tirgu, globālo mērogu, un norādīt skaidrus laika ierobežojumus, lai šīs intervences tiktu izstrādātas kā pagaidu pasākumi. Savā galīgajā ziņojumā, kurš publicēts 2022. gada 29. aprīlī, ACER aplūko arī dažādus ārkārtas pasākumus, kas paredzēti pašreizējās ārkārtas situācijas kontekstā, kā arī iespējamos strukturālos pasākumus, kuri paredzēti, lai aizsargātu elektroenerģijas patērētājus no iespējamiem ilgstošiem augstu enerģijas cenu periodiem nākotnē, un brīdina par tiešu vairumtirgus intervenču kropļojošo ietekmi pašreizējās krīzes kontekstā. Dalībvalstu elektroenerģijas un gāzes nozares ievērojami atšķiras to ekonomiskās situācijas, enerģijas tirgus un izmaksu struktūras, ražošanas veidu kopuma un starpsavienojumu līmeņu, kā arī ģeogrāfiskās atrašanās vietas ziņā, kas ir ieguvusi papildu nozīmi līdz ar Krievijas karu Ukrainā. Līdz ar to visatbilstošākās stratēģijas reaģēšanai uz krīzi dažādās dalībvalstīs ievērojami atšķiras, un tajās jāņem vērā dažādās valsts un vietējās situācijas. Komisija aicina dalībvalstis turpināt īstenot rīkkopas pasākumus, jo tie ietver pirmo un vispamatīgāko rīcības virzienu un atbalstu krīzes risināšanai to patērētāju līmenī, kurus krīze jau ir skārusi visvairāk. Saskaņā ar rīkkopā izklāstītajiem pasākumiem dalībvalstis, ciktāl tās to vēl nav izdarījušas, varētu nodrošināt laikā ierobežotus kompensācijas pasākumus un sniegt tiešu atbalstu enerģētiskās nabadzības skartiem tiešajiem lietotājiem, tostarp riska grupām. Arī elektroenerģijas pieprasījuma samazinājumiem būtu skaidra cenu samazinoša ietekme. Dalībvalstīm būtu jāstimulē pieprasījuma samazinājumi saskaņā ar pasākumiem, kas ierosināti ES plānā “Taupiet enerģiju” . Nodrošināt stabilas cenas noteiktām patērētāju kategorijām var palīdzēt arī ilgtermiņa elektroenerģijas pirkuma līgumi (EPL). Papildus rīkkopas pasākumiem, kurus turpina piemērot, Komisija ierosina papildu īstermiņa intervences gāzes un elektroenerģijas tirgos. Visus šos pagaidu papildu pasākumus var pagarināt, lai aptvertu nākamo apkures sezonu. a)Gāzes tirgus intervences krīzes cēloņa risināšanai

Pašreizējās krīzes galvenais cēlonis ir augstās gāzes cenas, ko radīja pieprasījuma pieaugums pēc Covid-19 un nenoteiktība, kuru izraisīja Krievijas iebrukums Ukrainā. Ņemot vērā to, ka gāzei joprojām ir liela nozīme elektroenerģijas ražošanā, risinājumu atrašana augstajām gāzu cenām palīdzēs arī risināt problēmas elektroenerģijas tirgos, kā arī to radīto ietekmi uz sociālo un nodarbinātības jomu. Piegāžu palielināšanai gan ES iekšienē, gan ārpus tās šajā ziņā būs būtiska ietekme. Komisija un dalībvalstis nesen izveidoja ES Enerģētikas platformu, kas palīdzēs nodrošināt energoapgādi par taisnīgām cenām un samazināt un pakāpeniski izbeigt ES atkarību no Krievijas gāzes. Platformā pēc brīvprātības principa tiks apkopots gāzes pieprasījums ES, lai piesaistītu uzticamas piegādes no pasaules tirgiem un mazinātu cenu ietekmi. Tas savukārt noderēs arī, lai nodrošinātu gāzes uzglabāšanu atbilstošā līmenī. Vienlaikus tai ir jānovērš dalībvalstu savstarpējā konkurence par vienām un tām pašām piegādēm, nodrošinot, ka trešās valstis dažādām dalībvalstīm piemēro vienādus nosacījumus. Lai novērstu augsto cenu ietekmi uz patērētājiem, dalībvalstis pašreizējos apstākļos var paplašināt dabasgāzes mazumtirdzniecības cenu regulējumu. Tas ir īpaši svarīgi, kad gāzei ir īpaša nozīme kā siltumapgādes un rūpnieciskajam ievadresursam . Apjomi, uz kuriem attiecas šādi tarifi, būtu jāierobežo tā, lai tie nepārsniegtu attiecīgo patērētāju iepriekšējā gāzes patēriņa apjomu. Ārkārtas pasākumi likviditātes atbalstam palīdz sniegt atvieglojumus preču tirgotājiem un enerģētikas uzņēmumiem, kuri pašlaik saskaras ar lielu drošības rezervju pieprasījumu savu atvasināto instrumentu portfelī ievērojama tirgus svārstīguma dēļ. Ja šie pasākumi ietver valsts atbalstu, tiem ir jānotiek, pilnībā ievērojot attiecīgos noteikumus. Tiem jābūt ierobežotiem, samērīgiem un pārredzamiem, un tiem jābūt vērstiem uz to, lai izvairītos no pārmērīgiem izkropļojumiem. Dalībvalstis saviem mērķorientētajiem pasākumiem var izmantot valsts atbalstam paredzēto krīzes pagaidu regulējumu. Visbeidzot, šiem pasākumiem nevajadzētu mazināt Krievijai noteikto sankciju režīmu. Eiropas gāzes biržās (piemēram, TTF) pēdējā laikā tirdzniecībā bieži novērojams ārkārtīgs svārstīgums dienas laikā. Lai novērstu iespējamo spekulatīvo darbību rezultātā radīto iespējamo kropļojošo ietekmi uz cenu veidošanos, ir iespējams pārskatīt ierobežojumus, kas piemēroti šim īstermiņa svārstīgumam to iekšējos tirdzniecības noteikumos. b)Gatavošanās pilnīgai Krievijas gāzes piegādes pārraušanai Lai gan iepriekšējās intervences ir paredzētas, lai risinātu ilgstoši augsto cenu situāciju, pēkšņa liela mēroga vai pat pilnīga Krievijas gāzes piegādes pārrāvuma gadījumā var būt nepieciešams atšķirīgs pasākumu kopums. Lai novērstu piegādes drošības satricinājumu, ES ir ieviesti instrumenti, piemēram, valsts solidaritātes mehānismi un ārkārtas rīcības plāni, kas izstrādāti saskaņā ar Piegādes drošības regulu, ar valsts un reģionāliem pasākumiem, pastiprinātu reģionālo sadarbību piegādes drošības jomā un regulāru informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm un Komisiju Gāzes koordinācijas grupā. Regulā paredzētie solidaritātes līgumi un solidaritātes mehānisms arī ir daļa no spēkā esošajiem piegādes drošības noteikumiem. Tomēr šos solidaritātes mehānismus ir paredzēts iedarbināt valsts piegādes drošības ārkārtas gadījumā. Ja rodas papildu gāzes piegādes pārrāvumi, kas vienlaikus skar vairākas dalībvalstis, var būt nepieciešami papildu pasākumi. Esošos instrumentus varētu lietderīgi papildināt ar koordinētu pieeju, lai noskaidrotu svarīgākos patērētājus, kuri jau nav aizsargāti saskaņā ar spēkā esošo tiesisko regulējumu un ārkārtas rīcības plāniem. Komisija ierosina šajā saistībā izstrādāt kopīgus principus, lai sagatavotos iespējamam plašākam pārrāvumam, kad gāzes tirgi vairs optimāli neatbilst piedāvājumam un pieprasījumam un varētu vairs nenodrošināt būtisku pieprasījuma daļu. Šajā gadījumā varētu nākties samazināt gāzes pieprasījumu pat tajās dalībvalstīs, kas ir mazāk tieši ietekmētas, lai nodrošinātu piegādi būtiskām funkcijām vai nozarēm tiešāk ietekmētajās dalībvalstīs. Būtu jānovērtē, cik lielā mērā būtu nepieciešamas izmaiņas tiesību aktos, lai šajā saistībā nodrošinātu saskaņotu pieeju. Tāpēc Komisija aicina dalībvalstis paātrināti pieņemt sagatavotības pasākumus iespējamam Krievijas gāzes piegādes pārrāvumam. Šāda intervence var izraisīt nepieciešamību paralēli noteikt gāzes administratīvo cenu, piemēram, maksimālo regulēto dabasgāzes cenu, par kādu to piegādā Eiropas patērētājiem un uzņēmumiem (ES cenu griestus), Savienības izsludinātās ārkārtas situācijas periodā. Šāda veida cenu intervence būtu noteikta tikai uz laiku, kamēr ir spēkā ES mēroga ārkārtas situācija. Viena iespēja, kā šā pārrāvuma scenārija laikā ierobežot cenu veidošanos, ir noteikt cenu griestus Eiropas gāzes biržās, bet vispār šādus cenu griestus var ieviest dažādos veidos un var īstenot dažādos gāzes vērtības ķēdes līmeņos. Šādu ES cenu griestu priekšrocība būtiska pārrāvuma scenārija gadījumā būtu tāda, ka pārrāvuma izraisīto nelabvēlīgo cenu ietekme uz patērētājiem, uzņēmumiem un pamatpakalpojumu sniedzējiem tiktu ierobežota līdz iepriekš noteiktiem līmeņiem. Tomēr būtu jānodrošina, ka šādu cenu griestu ieviešana nepasliktina ES spēju piesaistīt cauruļvadu un LNG piegādes no alternatīviem piegādātājiem; tas šādā scenārijā būs ārkārtīgi svarīgi, jo jebkādu alternatīvu piegādes kanālu samazināšana vai ierobežošana ārkārtas situācijā novestu pie deficīta situācijas turpmākas pasliktināšanās. Šādi griesti arī automātiski ierobežotu gāzes pieprasījuma cenas diktētu samazinājumu potenciālu, tādējādi negatīvi ietekmējot piedāvājuma un pieprasījuma līdzsvarotību. Ja tas tiek kompensēts un ja vien netiek veikta būtiska apcirpšana, šāda veida intervencei varētu būt vajadzīgs ievērojams finansējums. c)Elektroenerģijas tirgus intervences Lai gan iepriekš minētie pasākumi ir gāzes tirgus galvenais augsto cenu problēmas cēlonis, ir arī citi pasākumi, ko var piemērot elektroenerģijas vairumtirgū, ņemot vērā valsts un vietējos apstākļus.

·Pirmkārt, saskaņā ar paziņojumu “Piegādes drošība un pieņemamas enerģijas cenas. Tūlītēji pasākumi un gatavošanās nākamajai ziemai: rīcības varianti” Komisija uzskata, ka nodokļu vai regulatīvie pasākumi, kuru mērķis ir atcelt dažu bāzes slodzes elektroenerģijas ražotāju inframarginālo renti, ko radījusi pašreizējās krīzes situācija, var būt pamatoti. Ieņēmumi var palīdzēt finansēt mērķorientētus un pagaidu pasākumus neaizsargātu mājsaimniecību, jo īpaši to, kurās pastāv enerģētiskās nabadzības risks, un uzņēmumu atbalstam. Šiem pasākumiem vajadzētu būt nediskriminējošiem un izstrādātiem saskaņā ar paziņojuma “REPowerEU” 2. pielikumā sniegtajiem norādījumiem. Tomēr, ņemot vērā elektroenerģijas cenu pārskatu par nākamajiem mēnešiem un nepieciešamību ilgāku laiku saglabāt patērētāju atbalsta pasākumus, Komisija uzskata, ka šos pasākumus var pagarināt pēc 2022. gada 30. jūnija, lai tie aptvertu nākamo apkures sezonu. ·Otrkārt, papildus pasākumiem, kas jau noteikti paziņojuma “REPowerEU” 1. pielikumā, kuri joprojām ir piemērojami, ir pieņemama regulēto mazumtirdzniecības cenu pagaidu paplašināšana, lai aptvertu arī mazos un vidējos uzņēmumus. Šis paplašinājums būtu jāierobežo aptverto apjomu ziņā, lai neizraisītu patēriņa pieaugumu. ·Treškārt, dažas dalībvalstis apsver pagaidu valsts pasākumus, ar ko subsidē elektroenerģijas ražošanai izmantotās gāzes izmaksas (piemēram, ievieš atsauces cenu gāzei, ko izmanto elektroenerģijas ražošanai), lai samazinātu cenas elektroenerģijas tirgū. Šādi pasākumi būtu jāizstrādā tā, lai tie būtu saderīgi ar ES līgumiem, jo īpaši attiecībā uz ierobežojumu neesamību pārrobežu eksportam, nozaru tiesību aktiem un valsts atbalsta noteikumiem, un par tiem jāpaziņo Komisijai apstiprināšanai. Komisija norāda, ka atkarībā no to nolūka šādi pasākumi var radīt būtiskas izmaksas. Šiem pasākumiem vajadzētu būt stingri ierobežotiem laika ziņā un pielāgotiem reģioniem ar ļoti ierobežotu starpsavienojumu jaudu, lielu ietekmi uz gāzes cenu noteikšanu un patērētājiem, kas īpaši pakļauti elektroenerģijas vairumtirdzniecības cenām. Vajadzētu arī izvairīties no tā, ka ar pasākumiem tiek sodīti tie tirgus dalībnieki, kuri nodrošinājuši savu elektroenerģiju ar nākotnes līgumiem. Dalībvalstis, kas nolemj ieviest šādus pasākumus, tiek aicinātas cita starpā apspriesties ar skartajām kaimiņvalstīm un ieinteresētajām personām, kā arī noteikt un uzraudzīt papildu gāzes patēriņu un CO2 emisiju pieaugumu, ko radījusi intervence. ·Visbeidzot, krīzes izraisīto cenu atšķirību starp tirdzniecības zonām dēļ palielinātās tirdzniecības plūsmas starp šīm zonām var izraisīt ievērojamu pārslodzes rentes pieaugumu. Šie tā sauktie pārslodzes ieņēmumi ir jāizmanto prioritārā kārtā, lai nodrošinātu tīkla jaudu. Šo renti pienācīgi pamatotos gadījumos, kā izņēmumu, var izmantot, lai finansētu ārkārtas pasākumus, kas paredzēti patērētājiem, jo īpaši neaizsargātām mājsaimniecībām un tām, kurās pastāv enerģētiskās nabadzības risks, un uzņēmumiem, ko kontrolē regulatīvās iestādes. Turklāt, lai pēc iespējas paātrinātu pieprasījumreakcijas izmantošanu, Komisija mudina efektīvi un ātri īstenot Elektroenerģijas direktīvu, jo īpaši noteikumus, kas atbalsta aktīvos patērētājus un pieprasījumreakciju. Komisija jau ir sākusi sarunas ar dalībvalstīm, lai kopīgi risinātu ar šo īstenošanas procesu saistītās problēmas. 4.Nākotnes vajadzībām atbilstošs elektroenerģijas tirgus modelis a.Eiropadomes secinājumi un ACER ziņojums Eiropadome aicināja Komisiju ierosināt visas nepieciešamās iniciatīvas attiecībā uz elektroenerģijas tirgus modeli, ņemot vērā ACER galīgo ziņojumu, kas publicēts 2022. gada 29. aprīlī. ACER ziņojumā ir secināts, ka Eiropas elektroenerģijas tirgus modeļa pamati sniedz ievērojamas priekšrocības Eiropas patērētājiem, un dalībvalstis tiek aicinātas ātri ieviest visus nepabeigtos tirgus regulējumus un noteikumus. Vienlaikus ziņojumā ir norādīti vairāki veidi, kā pašreizējo tirgus modeli var papildināt un uzlabot, lai padarītu to nākotnes vajadzībām atbilstošu un piemērotu pilnībā dekarbonizētai elektroenerģijas resursu struktūrai. ACER ir apzinājusi virkni nākamo izaicinājumu, jo īpaši nepieciešamību paātrināt investīcijas atjaunīgās enerģijas ražošanā, nodrošināt mazoglekļa piedāvājumu un pieprasījumreakciju, kad variabli atjaunīgie energoresursi nav pieejami, novērst augošo cenu svārstīgumu un palielināt energosistēmas elastību. Reaģējot uz šiem izaicinājumiem, ACER apzina vairākas iespējas. Pirmkārt, konkurētspējīgi ilgtermiņa tirgi palīdzētu “apdrošināties” pret riskiem. Tomēr to pašreizējā likviditāte lielākajā daļā tirgu ir zema (ir maz piedāvājumu pirkt vai pārdot), un piedāvātie produkti ir ierobežoti (dažos tirgos līdz pat diviem vai trim gadiem uz priekšu, izņemot atjaunīgās elektroenerģijas pirkuma līgumus). Otrkārt, citi instrumenti var palīdzēt nodrošināt nepieciešamās investīcijas, piemēram, atbalsta shēmas atjaunīgajiem energoresursiem vai citiem elastīgiem resursiem, ietverot pieprasījumreakciju un uzkrāšanu. Komerciālos elektroenerģijas pirkuma līgumus varētu veicināt un sekmēt, darot tos pieejamus mazākiem dalībniekiem ārpus vertikāli integrētiem uzņēmumiem, nodrošinot iespēju slēgt pārrobežu līgumus un izstrādājot valsts atbalsta shēmas saskaņā ar valsts atbalsta noteikumiem (ja piemērojami) finanšu garantijām , lai novērstu darījuma partnera risku. Šos valsts atbalsta un komerciālos instrumentus var apvienot. Treškārt, labāka investīciju lēmumu koordinācija, ietverot pārrobežu koordināciju starp dalībvalstīm, atbalstītu Savienību tās mērķu sasniegšanā. Tirgus integrācijas padziļināšana (visos elektroenerģijas tirgos) ir risinājums, kuru nenāksies vēlāk nožēlot un ar kuru vēl vairāk stiprināt koordināciju ES līmenī un iegūt vairāk labumu. b.Iespējamās tirgus reformas

Pamatojoties uz ACER ziņojuma secinājumiem un informācijas apmaiņu ar ieinteresētajām personām, Komisija ir apzinājusi virkni jautājumu, kas ir sīkāk jāanalizē, lai noteiktu, vai ir nepieciešami kādi likumdošanas pasākumi vai norādījumi dalībvalstīm, lai optimizētu elektroenerģijas tirgus modeļa darbību. Šie jautājumi ir saistīti ar šādiem tematiem: ·kā aizsargāt tiešos patērētājus un piegādāt elektroenerģiju par pieņemamu cenu gan īstermiņā, gan ilgtermiņā; ·kā nodrošināt elektroenerģijas tirgus un sistēmas noturību, jo īpaši, lai tiktu galā ar lielu variablo atjaunīgo energoresursu apjomu un decentralizētākām ražošanas struktūrām; un ·kā atbalstīt Eiropas zaļā kursa mērķu sasniegšanu. Šajā procesā būtu jāpievēršas šādām jomām. Elektroenerģija kā pamattiesības neaizsargātiem patērētājiem Savienības tiesību aktos ir atzīts, ka atbilstoša siltumapgāde, dzesēšana un apgaismojums, kā arī enerģija energoiekārtām ir pamatpakalpojumi. Eiropas sociālo tiesību pīlārā enerģija ir ietverta starp pamatpakalpojumiem, kurus ir tiesības saņemt ikvienam. Tā kā enerģijas cenas ir līdz šim nepieredzētā līmenī, to iedzīvotāju skaits, kuri saskaras ar enerģētisko nabadzību, visticamāk, palielināsies, un pat tie, kas nav klasificējami par tādiem, kurus skārusi enerģētiskā nabadzība, var piedzīvot zemāku dzīves līmeni. Kā tika paziņots oktobra paziņojumā par enerģijas cenām, Komisija ir izveidojusi Koordinācijas grupu neaizsargāto patērētāju un enerģētiskās nabadzības skarto patērētāju jautājumos, kurā dalībvalstis jau ir apmainījušās ar paraugpraksi par to, kā pašreizējos apstākļos atbalstīt un aizsargāt patērētājus. Elektroenerģijas tirgus modelis varētu ietvert veidus, kā nodrošināt, lai visiem iedzīvotājiem būtu piekļuve viņiem vajadzīgajai enerģijai, kā arī nodrošināt, ka noteiktiem patērētājiem ir piekļuve elektroenerģijai minimālā pieprasījuma līmenī par saprātīgu cenu neatkarīgi no situācijas elektroenerģijas tirgos. Patērētāju aizsardzība pret augstām cenām un pārmērīgu svārstīgumu Viens no veidiem, kā mazināt enerģijas cenu pieauguma risku nākotnē, ir riska ierobežošana. Vienkāršākais veids, kā ierobežot risku, ir iesaistīties piegādes līgumā par fiksētu cenu. Visā ES ir izveidoti tirgi, kuros elektroenerģiju var tirgot nākotnes piegādēm. Tomēr dažiem no šiem tirgiem trūkst likviditātes, proti, uz ilgāku laiku noslēgtiem līgumiem, tāpēc var būt nepieciešamas regulatīvas intervences, lai nākotnes elektroenerģijas tirgos uzlabotu likviditāti. Pašreizējā krīze ir parādījusi uz tirgu balstītu instrumentu sniegtās priekšrocības patērētāju aizsardzībā pret cenu riskiem. Šie instrumenti parasti ietver līgumisku solījumu, ko dod ražotājs, lai nodrošinātu, ka elektroenerģija ir pieejama konkrētām patērētāju kategorijām ar iepriekš noteiktajiem nosacījumiem, kad parastā tirgus cena sasniedz noteiktu līmeni. Tādējādi tie paredz līgumisku apdrošināšanu pret cenu risku. Tāpat kā jebkura veida apdrošināšanā, cenu riska samazināšana šādās sistēmās, protams, notiek par maksu. Dažas dalībvalstis jau ir izmantojušas šāda veida līgumus kā daļu no jaudas mehānismiem, ko tās izmanto, lai nodrošinātu elektroenerģijas piegādes drošību. Šajā kontekstā šie līgumi tiek saukti par uzticamības iespēju līgumiem. Akadēmiskās aprindas nesen ierosināja alternatīvu līgumu, ko sauc par pieejamības iespēju līgumu un kas paredzēts, lai aizsargātu patērētājus nevis no īstermiņa cenu kāpumiem, bet gan no ilgstoši augstām cenām. Pēc elektroenerģijas vairumtirdzniecības cenu straujā kāpuma daži piegādātāji bankrotēja un nespēja pildīt savas piegādes saistības. Tas nozīmē, ka pircējiem īsā laikā bija jāizvēlas jauni piegādātāji un ka tie bieži vien varēja vienoties tikai par mazāk izdevīgiem noteikumiem. Prasības piegādātājiem ierobežot risku daļai no saviem piegādes pienākumiem un citas regulatīvās prasības, lai nodrošinātu, ka piegādātāji ir tik pietiekami stabili, lai izturētu turpmākās krīzes, var būt atbilstošas, lai nodrošinātu, ka pircēji var paļauties uz saviem piegādātājiem un nemaksā vairāk par elektroenerģijas piegādi, nekā tie sākotnēji ir vienojušies. Piegādātājiem arī varētu pieprasīt, lai to portfelī būtu pieejami fiksētas cenas piedāvājumi līdzīgi esošajām prasībām piedāvāt pircējiem dinamiskus līgumus. Investīciju nodrošināšana konstantā un mazoglekļa jaudā Lai nodrošinātu piegādes drošību ilgtermiņā un nodrošinātu ieguldītājiem noteiktību, būs sīkāk jānovērtē, vai jaudas mehānismiem ir jākļūst par elektroenerģijas sistēmas ilgtermiņa elementu un ko tas nozīmētu to integrācijai elektroenerģijas tirgū. Šie mehānismi būtu jāizstrādā tā, lai nodrošinātu investīcijas konstantā atjaunīgā un mazoglekļa jaudā, kas atbilst Savienības klimata mērķrādītājiem. Šādi jaudas mehānismi varētu arī integrēt dažus no iepriekš minētajiem līguma pieejamības mehānismiem. Krīze ir arī parādījusi to, ka gadījumos, kad ražošana tiek publiski atbalstīta, kā tas bieži ir atjaunīgo energoresursu gadījumā, atbalsts ir jāveido tā, lai nodrošinātu investīcijas, vienlaikus izvairoties no pārmērīgas peļņas ieguldītājiem periodos, kad tirgus cenas ir augstas. Lai sasniegtu šo mērķi, dažās dalībvalstīs tiek izmantoti divvirzienu cenas starpības līgumi (CfD), saskaņā ar kuriem operators saņem piemaksu, ja tirgus cenas ir zemas, un atdod to, ja cenas ir augstas. Labi izstrādāti CfD var palīdzēt padarīt elektroenerģijas cenu veidošanos neatkarīgāku no dabasgāzes cenas, un var būt lietderīgi paļauties uz šo modeli kā noklusējuma variantu investīcijām jaunos atjaunīgos energoresursos un citām publiskām investīcijām ražošanā (piemēram, atomenerģijas ražošanā). Pieprasījumreakcijas un elastības uzlabošana, lai samazinātu augstās cenas

Resursi vai infrastruktūra, kas nodrošina lielāku elastību, piemēram, pieprasījumreakciju un uzkrāšanu, sniedz iespēju patērētājiem reaģēt uz cenām, proti, patērēt vairāk, ja ir pieejams saražotās enerģijas pārpalikums, un samazināt patēriņu, ja piegādes nav pietiekamas. Tas samazina kopējās izmaksas un sniedz iespēju tiem pārvaldīt savas izmaksas, kā arī palīdz efektīvi integrēt lielas variablu atjaunīgo energoresursu enerģijas daļas. Investīcijas šādās elastīgās tehnoloģijās, tostarp viedo tīklu ieviešanā saskaņā ar Elektroenerģijas direktīvu, varētu finansēt no Savienības fondiem, un tie var samazināt vajadzību pēc tradicionālākiem jaudas mehānismiem, kas bieži vien finansē ar gāzi darbināmu vai citu fosilo ražošanu. Saistībā ar Enerģētikas rīcības plāna, ko paredzēts pieņemt septembrī, digitalizāciju tiks ierosināti pasākumi, ar ko uzlabo informācijas apmaiņu un sadarbspēju un atbalsta digitālo rīku izstrādi patērētājiem. Tas ļaus patērētājiem vieglāk uzlabot elastīgumu, piemēram, reaģējot uz cenu signāliem vai salīdzinot patēriņu ar savas mājas saražoto daudzumu (piemēram, no saules enerģijas paneļiem, kas atrodas uz viņu mājas jumtiem). Komisija arī ierosina paātrināt tāda jauna tīkla kodeksa izstrādi un pieņemšanu, kas paredzēts pieprasījumreakcijai. Palielinot patērētāju iespējas, ir arī svarīgi veicināt kolektīvās un individuālās pašpatēriņa shēmas, kā uzsvērts ES saules enerģijas stratēģijā , lai nākamajos gados palielinātu saules enerģijas ražošanu ES. Elektroenerģijas un gāzes infrastruktūra Investīcijas elektroenerģijas infrastruktūrā ir būtiskas iekšējā tirgus darbībai. Pārrobežu jauda būtu jāpalielina reģionos, kur tas ir nepieciešams, lai nodrošinātu brīvu elektroenerģijas plūsmu starp dalībvalstīm. Inovācija elektroenerģijas un gāzes infrastruktūrā, šķiet, nav skaidri stimulēta vai atzīta daudzu dalībvalstu valsts tiesiskajā regulējumā. Tas jo īpaši ir jautājums, kurā ieguvumi no inovatīvām pieejām ir neskaidri. Turklāt šķiet, ka daudzu dalībvalstu valsts tiesiskais regulējums rada šķēršļus inovācijai elektroenerģijas un gāzes infrastruktūrā. Piemēram, dažkārt tām nav konkrētu noteikumu, kas saistīti ar inovāciju, vai tie ir izstrādāti tā, ka tie novirza uz risinājumiem, kuri balstīti uz kapitālaizdevumiem (CAPEX), nevis pamatdarbības izdevumiem (OPEX risinājumi), vai attur pārvades sistēmas operatorus (PSO) no investīcijām tāpēc, ka pastāv augsts projektu risks un stingri sodi par termiņu neievērošanu. Dalībvalstīm būtu jālikvidē šie šķēršļi inovācijai un tā vietā jāizstrādā uz inovāciju vērsti tiesiskie regulējumi, vienlaikus izvairoties no balasta aktīviem, kuru pamatā ir fosilais kurināmais. Lokācijatkarīga cenas noteikšana nolūkā samazināt izmaksas un negaidītu papildu peļņu Vēl viens ACER apzinātais jautājums ir nepieciešamība Eiropas tirgus modelī lielāku uzmanību pievērst atrašanās vietas signāliem. Tas nozīmē atšķirīgu tirgus cenu noteikšanu dažādās vietās, lai atspoguļotu vietējo piedāvājuma un pieprasījuma līdzsvaru un pārvades pieejamību. 2019. gada pētījumā tika konstatēts 4 % izmaksu ietaupījums, Eiropā ieviešot lokācijatkarīgu cenas noteikšanu. Paredzams, ka jo lielāks būs atjaunīgo energoresursu pieaugums energoresursu struktūrā, jo nozīmīgāki būs šie ieguvumi. 2020. gada pētījumā ir prognozētas par 10 % augstākas sistēmu izmaksas 2040. gadā, ja nebūs lokācijatkarīgu cenu. Tiks sīkāk analizēta to mehānismu iespējamā ietekme, ar ko stiprina lokācijatkarīgo cenu signālus. Tirgus uzraudzība un pārredzamība Regula (ES) Nr. 1227/2011 par enerģijas vairumtirgus integritāti un pārredzamību (saukta par REMIT) tika izstrādāta vairāk nekā pirms desmit gadiem, lai nodrošinātu, ka patērētāji un citi tirgus dalībnieki var būt pārliecināti par elektroenerģijas un gāzes tirgu integritāti un ka cenas atspoguļo patiesu un konkurētspējīgu piedāvājuma un pieprasījuma mijiedarbību, kā arī ka nevar gūt ienākumus no tirgus ļaunprātīgas izmantošanas. Lai gan nav pierādījumu par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu kā pašreizējās krīzes cēloni, augstu cenu un tirgus svārstīguma periodos ir ļoti svarīgi nodrošināt mūsdienīgu un stabilu sistēmu aizsardzībai pret šādu ļaunprātīgu izmantošanu. REMIT regulējumu varētu pārskatīt, lai izpētītu iespējas, kā efektīvāk mazināt tirgus ļaunprātīgas izmantošanas risku, uzlabojot tirgus pārredzamību, tirgus datu kvalitāti un vākšanu, kā arī izpildi ES līmenī. 5.Secinājums Komisija aicina Eiropadomi apstiprināt šajā paziņojumā ierosinātos īstermiņa pasākumus, lai risinātu ar augstām cenām saistītos jautājumus. Tā arī aicina dalībvalstis saskaņā ar [atsauce uz galveno paziņojumu] paātrināti pieņemt sagatavotības pasākumus iespējamam Krievijas gāzes piegādes pārrāvumam. Raugoties tālāk par īstermiņu, Komisija uzskata, ka, pamatojoties uz ACER ziņojumu un tās saziņu ar ieinteresētajām personām, pašreizējais elektroenerģijas tirgus modelis nodrošina efektīvu, labi integrētu tirgu, kas ļauj Eiropai izmantot visas vienotā enerģijas tirgus ekonomiskās priekšrocības, nodrošina piegādes drošību un stiprina dekarbonizācijas procesu. Komisija aicina dalībvalstis nodrošināt elektroenerģijas tirgus tiesību aktu pilnīgu īstenošanu, jo īpaši, lai nodrošinātu izmaksas atspoguļojošus tarifus un novērstu šķēršļus elastīgai resursu izmantošanai, kas ļaus integrēt variablo atjaunīgo energoresursu elektroenerģiju un uzlabot tīkla elastību, lai veicinātu energosistēmas integrāciju. Komisija uzsver, ka ir jāpaātrina plāna “REPowerEU” īstenošana, lai paātrinātu pakāpenisko atteikšanos no Krievijas gāzes un investētu noturīgā energosistēmā. Komisija turpinās atbalstīt dalībvalstis reformu un investīciju sagatavošanā un īstenošanā, lai pakāpeniski izbeigtu atkarību no Krievijas fosilā kurināmā importa, cita starpā izmantojot tehniskā atbalsta instrumentu. Tomēr ir jomas, kurām ir vajadzīgi pielāgojumi ES elektroenerģijas tirgus modelī, lai ņemtu vērā enerģētikas nozares nākotnes iezīmes un ražošanas veidu kopumu, jaunās topošās tehnoloģijas, ģeopolitiskās norises, kā arī pašreizējās krīzes laikā gūto pieredzi. Šādiem pielāgojumiem būtu jāveicina elektroenerģijas tirgus modeļa darbības optimizēšana un jāveido tas par tādu, kas veicina elektroenerģijas nozares izmaksefektīvu dekarbonizāciju, nodrošina patērētājiem pieejamas cenas un kam ir palielināta spēja izturēt cenu svārstīgumu. Šajā paziņojumā ir apzināts to jautājumu kopums, kuriem šie pielāgojumi šķiet pamatoti. Pamatojoties uz šo sākotnējo darbu, Komisija uzsāks ietekmes novērtēšanas procesu un sadarbosies ar dalībvalstīm un plašu dažādu ieinteresēto personu un valsts regulatīvo iestāžu loku, lai pielāgotu elektroenerģijas tirgus modeli un, ja nepieciešams, tiesisko regulējumu.