Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Nodokļu mehānismi CO2 emisiju samazināšanai”

(pašiniciatīvas atzinums)

(2020/C 364/03)

Ziņotājs: Krister ANDERSSON

Pilnsapulces lēmums 20.2.2020. Juridiskais pamats Reglamenta 32. panta 2. punkts Atbildīgā specializēta nodaļa Ekonomikas un monetārās savienības, ekonomiskās un sociālās kohēzijas specializētā nodaļa Pieņemts specializētās nodaļas sanāksmē 24.6.2020. Pieņemts plenārsesijā 16.7.2020. Plenārsesija Nr. 553 Balsojuma rezultāts (par / pret / atturas) 209/1/6

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. EESK uzskata, ka ir pamatoti iemesli, lai Eiropas Savienībā ieviestu vienotus noteikumus ar mērķi cīnīties pret globālo sasilšanu un, pamatojoties uz tiem, sāktu starptautiskas apspriedes ar citiem tirdzniecības blokiem.

1.2. Līdz šim apspriedēs galvenā uzmanība ir bijusi pievērsta regulējumam un vides nodokļiem, īpaši nodokļiem, kuru mērķis ir samazināt emisijas. EESK uzskata, ka globālās sasilšanas problēma ir jārisina vispārēji, visaptveroši un simetriski, ņemot vērā CO 2 koncentrācijas līmeni gaisā.

1.3. Centienos samazināt oglekļa dioksīda emisijas Komisija ir pievērsusies emisijas kvotu tirdzniecības sistēmai (ETS). EESK uzskata, ka nākotnē varētu būt lietderīgi un nepieciešami arī jauni nodokļu pasākumi, kas varētu papildināt pašreizējo ETS un valstu oglekļa nodokļus, lai izveidotu efektīvu un simetrisku politikas satvaru arvien pieaugošā CO 2 emisiju daudzuma mazināšanai.

1.4. EESK atzinīgi vērtē Komisijas pieeju, jo tas ir acīmredzami pareizs solis virzienā uz oglekļa cenu efektīvāku noteikšanu visā ekonomikā. Šāds rīks būtu jākoordinē ar citiem papildu instrumentiem, piemēram, ar saskaņotā politikas satvarā iekļautu jaunu pieeju attiecībā uz nodokļiem ES iekšējā tirgū, kā arī ar citiem līdzīgiem instrumentiem, kas tiek izmantoti citās jurisdikcijās visā pasaulē.

1.5. EESK mudina Eiropas Komisiju sākt konkrētas iniciatīvas, ar kurām dalībvalstīs tiktu ieviesti līdzīgi oglekļa nodokļi, lai saskaņotu centienus efektīvi pazemināt CO 2 līmeni. Ideāls rezultāts būtu visā ES vienotajā tirgū radīt vienotus nosacījumus attiecībā uz emisijām/samazinājumiem, ko apliek ar nodokli, kā arī attiecībā uz konkrētām nodokļa uzlikšanas metodēm un likmēm, lai panāktu vienlīdz lielu ietekmi uz CO 2 līmeni gaisā.

1.6. EESK uzskata, ka, pat ieviešot jaunus nodokļus un papildu pasākumus, globālā sasilšana, visticamāk, turpināsies, ja gaiss netiks attīrīts no jau emitētā CO 2 .

1.7. EESK aicina izmantot specializētus ieguldījumus, lai ES un valstu līmenī izstrādātu oglekļa uztveršanas un uzglabāšanas ( CCS ) un oglekļa uztveršanas un izmantošanas ( CCU ) tehnoloģijas, jo tās palīdz sasniegt mērķi samazināt CO 2 emisiju ietekmi un plašākā nozīmē – gan ANO atbalstītos ilgtspējīgas attīstības mērķus, gan Parīzes klimata nolīguma mērķus.

1.8. Dalībvalstīm būtu jāpieņem visaptveroša un simetriska vides nodokļu politika, ņemot vērā CO 2 ietekmi uz globālo sasilšanu. Būtu jāievieš nodokļi gan ar pozitīvām, gan negatīvām likmēm. No CO 2 nodokļiem gūtos ieņēmumus vajadzētu izmantot, lai finansētu stimulus CO 2 daudzuma samazināšanas metodēm vietējā, reģionālajā un valsts līmenī.

1.9. EESK vērš uzmanību uz citiem politikas instrumentiem oglekļa dioksīda līmeņa pazemināšanai. Tie sniedzas no jaunām tehnoloģijām līdz zemes apsaimniekošanas praksei, kas būtu jāveicina un jāatbalsta gan ES, gan dalībvalstu līmenī. Pirmkārt un galvenokārt oglekļa dioksīdu dabiski piesaista meži, un koki īpaši labi spēj uzglabāt oglekli, kas fotosintēzes procesā tiek piesaistīts no gaisa. Mežu paplašināšana, atjaunošana un pareiza apsaimniekošana var palielināt fotosintēzes potenciālu CO 2 problēmas risināšanā.

1.10. Lai gan meža produktu pārdošana tiek aplikta ar nodokli kā īpašnieka ienākums, tomēr būtu jāatzīst, ka koku stādīšana un mežu augšana samazina CO 2 daudzumu gaisā, tāpēc simetriskā nodokļu uzlikšanas pieejā globālās sasilšanas mazināšanai šīs darbības būtu jāstimulē ar negatīvu CO 2 nodokli. Tas būtu svarīgs pasākums virzībā uz klimata mērķiem.

1.11. EESK vēlas uzsvērt, ka efektīvi pasākumi ir jāīsteno sociāli pieņemamā veidā.

2. Vispārīgas piezīmes

2.1. Globālā sasilšana skar mūs visus, un valdības meklē efektīvas metodes, kā ierobežot globālās temperatūras pieaugumu. Globālo sasilšanu veicina vairāki faktori, bet īpaši svarīga nozīme ir oglekļa dioksīda (CO 2 ) emisijai.

2.2. 2 ir cilvēka darbības rezultātā visbiežāk radītā siltumnīcefekta gāze, kuras dēļ rodas 64 % cilvēku izraisītās globālās sasilšanas COir cilvēka darbības rezultātā visbiežāk radītā siltumnīcefekta gāze, kuras dēļ rodas 64 % cilvēku izraisītās globālās sasilšanas ( 1 ) . Siltumnīcefekta gāzu koncentrācija gaisā vairāku gadu desmitu laikā ir ievērojami pieaugusi un tagad ir par 40 % augstāka nekā rūpniecības laikmeta sākumā.

2.3. Kopš 19. gadsimta beigām Zemes virsmas vidējā temperatūra ir paaugstinājusies par 0,9 grādiem pēc Celsija ( 2 ) . Šīs pārmaiņas ir saistītas ar pieaugošām oglekļa dioksīda emisijām gaisā un citām cilvēka radītām emisijām, kuras daudzi pētnieki uzskata par globālās temperatūras vispārējās paaugstināšanās cēloni.

2.4. Cilvēku darbības maina oglekļa aprites ciklu, proti: pirmkārt, gaisā nonāk vairāk CO 2 (kas ietekmē dabisko oglekļa dioksīda piesaistītāju, piemēram, mežu, spēju piesaistīt CO 2 no gaisa), otrkārt, tiek ietekmēta augsnes spēja uzglabāt oglekli. Galvenā cilvēku darbība, kas rada CO 2 , ir fosilā kurināmā (ogļu, dabasgāzes un naftas) sadedzināšana enerģijas ražošanas un transporta vajadzībām, un tai seko noteikti rūpnieciski procesi un zemes izmantošanas prakse.

2.5. Lielākā reģionālā emitētāja pasaulē pašreiz ir Āzija, kas rada 53 % no globālajām emisijām, un Ķīna ir atbildīga par 10 miljardiem tonnu (vairāk nekā ceturtdaļu no pasaules kopējā emisiju daudzuma), savukārt otrā lielākā emitētāja ir Ziemeļamerika ar 18 % no globālajām emisijām, kam cieši seko Eiropa ar 17 % ( 3 )

2.6. Gan Eiropas, gan valstu līmenī sabiedriskās domas un pilsoniskās sabiedrības, kā arī politisko partiju uztverē jautājums par CO 2 emisiju ietekmi uz Zemes temperatūru un klimata pārmaiņām kļūst arvien aktuālāks.

2.7. Savukārt Eiropas Komisija, pirms tā 2020. gada pirmajos mēnešos bija spiesta pievērsties Covid-19 izraisītajai ārkārtas situācijai, kā vienu no politiskās darba kārtības galvenajām prioritātēm bija apņēmusies izstrādāt konkrētas iniciatīvas cīņai pret klimata pārmaiņām, tādas kā, piemēram, zaļais kurss ( 4 )

2.8. Zaļais kurss ( 5 ) ir viens jaunās Eiropas Komisijas politiskās darba kārtības stūrakmeņiem. Ar to iecerēts efektīvi risināt pašreizējās vides problēmas, un tas ir izaugsmes stratēģija, kuras mērķis ir līdz 2050. gadam Eiropas Savienībā panākt klimatneitralitāti.

2.9. Zaļais kurss aptver Eiropas ekonomikas galvenās nozares, tostarp transportu, enerģētiku, lauksaimniecību un ēkas, kā arī tādas konkrētas nozares kā tērauda un cementa rūpniecība, IKT, tekstilrūpniecība un ķīmiskā rūpniecība. Komisija strādā pie pirmā Eiropas Klimata akta un konkrētām papildu stratēģijām un ieguldījumiem, ar ko veicināt zaļu ekonomikas izaugsmi. Taisnīgas pārkārtošanās fonds ir svarīgs, bet tam var būt vajadzīgi papildu resursi ( 6 )

3. Iespējamie politikas instrumenti CO2 emisiju samazināšanai (7)

3.1. Daudzas darbības var izraisīt piesārņojumu, kas ietekmē citus ekonomikas dalībniekus. Pieņemot lēmumus par šādu darbību veikšanu, minētā ietekme, iespējams, netiek ņemta vērā. Tādējādi darbība tiek veikta, neņemot vērā tās radītās papildu sekas. Citiem vārdiem sakot, netiek ņemtas vērā darbības patiesās sociālās izmaksas. Pieņemot lēmumus, ir svarīgi iekļaut piesārņojuma sociālās izmaksas. To var izdarīt, apliekot konkrēto darbību ar nodokli. Tādā gadījumā papildu sekas tiek internalizētas lēmumā un piesārņojums tiek samazināts atbilstoši tā radītajām izmaksām.

3.2. Tomēr darbība var arī pazemināt kopējo piesārņojuma līmeni, radot pozitīvas papildu sekas. Šādas darbības būtu jāstimulē, lai tās tiktu paplašinātas tik lielā mērā, ka piešķirtās priekšrocības tiek pilnībā kompensētas. To var izdarīt, izmantojot subsīdijas vai negatīvu nodokli.

3.3. 2 emisiju ietekmes tvērums ir globāls, cenai par piesārņošanu, kas rada līdzvērtīgu negatīvu ietekmi, visur būtu jābūt vienādai. Tikai tad nodoklis tiks uzlikts rentablā veidā. Tāpēc ir vajadzīga globāla pieeja Tā kā COemisiju ietekmes tvērums ir globāls, cenai par piesārņošanu, kas rada līdzvērtīgu negatīvu ietekmi, visur būtu jābūt vienādai. Tikai tad nodoklis tiks uzlikts rentablā veidā. Tāpēc ir vajadzīga globāla pieeja ( 8 )

3.4. Tomēr ir grūti precīzi novērtēt, cik lielu CO 2 emisiju daudzumu katra darbība rada, un pasaulē nav neviena tirgus, kurā CO 2 emitējošām darbībām varētu uzlikt vienotu CO 2 nodokli. Tāpēc valstīm ir nācies izmantot sadrumstalotus pasākumus. Ir svarīgi veiktos pasākumus paplašināt, lai tie aptvertu lielākus reģionus un vairāk piesārņojošu darbību.

3.5. EESK uzskata, ka ir pamatoti iemesli, lai Eiropas Savienībā ieviestu vienotus noteikumus un, balstoties uz tiem, sāktu starptautiskas apspriedes ar citiem tirdzniecības blokiem.

3.6. Viena no metodēm, kā apmierināt nepieciešamību noteikt vienotu cenu par emitētu CO 2 tonnu, ir tirdzniecības atļauju izmantošana Eiropas Savienībā un citur.

3.7. Līdz šim apspriedēs galvenā uzmanība tomēr ir bijusi pievērsta regulējumam un vides nodokļiem, īpaši nodokļiem emisiju samazināšanai. EESK uzskata, ka globālās sasilšanas problēma ir jārisina visaptveroši un simetriski, ņemot vērā CO 2 koncentrācijas līmeni gaisā.

3.8. Tā kā CO 2 koncentrācijas līmeņa pazemināšana gaisā palīdz cīnīties pret globālo sasilšanu, vienlīdz lietderīgi ir CO 2 emisijas par noteiktu daudzumu samazināt vai tādu pašu CO 2 daudzumu piesaistīt no gaisa. Tāpēc attiecībā uz koncentrācijas paaugstināšanu un pazemināšanu būtu jārīkojas simetriski. Tas nozīmē, ka CO 2 emitēšana gaisā (piesārņošana) būtu jāapliek ar papildu maksājumiem (nodokli), savukārt darbībām, kas samazina CO 2 koncentrācijas līmeni, būtu jāpiešķir subsīdijas (negatīvs nodoklis).

3.9. Tomēr līdz šim galvenā uzmanība ir bijusi pievērsta tikai turpmāku emisiju novēršanai. Pat ieviešot jaunus nodokļus un papildu pasākumus, globālā sasilšana, visticamāk, turpināsies, ja gaiss netiks attīrīts no jau emitētā CO 2 . Tāpēc EESK uzskata, ka dalībvalstīm būtu jāievieš simetriski pasākumi.

3.10. 2 daudzuma samazināšanu gaisā mērķis ir ietekmēt rīcību un internalizēt papildu sekas, kas izpaužas kā globālā sasilšana. Tomēr nodokļi/subsīdijas ietekmēs ražošanu un nodarbinātības iespējas visās ekonomikas nozarēs. A priori nav pašsaprotami, ka pozitīvajai un negatīvajai nodokļa likmei vajadzētu būt vienādām Nodokļa par oglekļa emisijām un negatīva nodokļa par COdaudzuma samazināšanu gaisā mērķis ir ietekmēt rīcību un internalizēt papildu sekas, kas izpaužas kā globālā sasilšana. Tomēr nodokļi/subsīdijas ietekmēs ražošanu un nodarbinātības iespējas visās ekonomikas nozarēs.nav pašsaprotami, ka pozitīvajai un negatīvajai nodokļa likmei vajadzētu būt vienādām ( 9 )

3.11. Ir ārkārtīgi svarīgi saskaņot dažādos ilgtspējīgu ieguldījumu veicināšanai paredzētos stimulus ar nosacījumu, ja ir pierādītas to radītās pozitīvās papildu sekas. Saskaņotai metodikai attiecībā uz mazoglekļa indeksiem jākalpo par orientieri, pēc kura aprēķina citu veidu ietekmi.

3.12. Lai pāreja uz bezoglekļa ekonomiku būtu ekonomiski stabilāka un politiski pārliecinošāka, pēc iespējas ātrāk būtu jāveic pasākumi, lai samazinātu tiešās un netiešās subsīdijas fosilā kurināmā nozarei, kas ir saistīta ar lielām vides aizsardzības izmaksām.

3.13. Tā kā Eiropas zaļā kursa finansiālās vajadzības ir milzīgas un ES kopīgie budžeta resursi ir samērā ierobežoti, būtiska ir privātā sektora loma. Vienojoties par daudzgadu finanšu shēmu, tas ir jāņem vērā. Tomēr jāatceras, ka CO 2 nodokļi ir nevis ieņēmumu avots, bet galvenokārt izriet no nepieciešamības mainīt mājsaimniecību, uzņēmumu un publiskā sektora struktūru rīcību. EESK vēlas uzsvērt, ka ir vajadzīgi efektīvi pasākumi, kas jāīsteno visai sabiedrībai pieņemamā veidā.

4. Emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas

4.1. 2 emisiju samazināšanai ir Eiropas emisijas kvotu tirdzniecības sistēma (ETS) Iespējams politikas instruments COemisiju samazināšanai ir Eiropas emisijas kvotu tirdzniecības sistēma (ETS) ( 10 ) . Tās pamatā ir emisiju ierobežošanas un tirdzniecības sistēmas princips. Saskaņā ar šo principu ir noteikts dažu siltumnīcefekta gāzu kopējais maksimālais apjoms, kuru var emitēt iekārtas, uz kurām tiek attiecināta minētā sistēma. Maksimālais apjoms laika gaitā tiek samazināts, tādējādi liekot samazināt kopējās emisijas. Maksimālā apjoma robežās uzņēmumi, uz kuriem attiecas sistēma, saņem vai pērk emisijas kvotas, ko pēc vajadzības var tirgot ( 11 )

4.2. Saskaņā ar paziņojumu “Eiropas zaļais kurss” (COM(2019) 640), lai samazinātu siltumnīcefekta gāzu emisijas, Komisija līdz 2021. gada jūnijam pārskatīs vairākus ar klimatu saistītus rīcībpolitikas instrumentus ( 12 ) . Tas aptvers pašreizējo ETS ar iespēju šo sistēmu attiecināt uz jaunām nozarēm, kā arī papildu pasākumus attiecībā uz i) dalībvalstu mērķrādītājiem, kas paredz samazināt emisijas ETS neaptvertajās nozarēs, un ii) zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības regulējumu.

4.3. EESK atzinīgi vērtē Komisijas pieeju, jo tas šķiet pareizs solis, lai visā ekonomikā ieviestu efektīvāku oglekļa cenu noteikšanu. Šāds instruments būtu jākoordinē ar citiem papildu instrumentiem, tostarp ar saskaņotā politikas satvarā iekļautu jaunu pieeju nodokļiem ES iekšējā tirgū, kā arī ar citiem līdzīgiem instrumentiem, kas ieviesti citās jurisdikcijās visā pasaulē.

4.4. Raugoties starptautiskā perspektīvā, emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu skaits visā pasaulē ir palielinājies. Līdztekus ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmai (ES ETS) valsts vai pašvaldību sistēmas jau darbojas vai tiek izstrādātas Kanādā, Ķīnā, Japānā, Jaunzēlandē, Dienvidkorejā, Šveicē un ASV.

4.5. EESK atzinīgi vērtē reģionālās iniciatīvas, kuru mērķis ir būtiski samazināt CO 2 emisijas, kā nepieciešamus pasākumus, lai efektīvi reaģētu uz CO 2 emisiju radītajām klimata pārmaiņām. Šajā saistībā EESK mudina Eiropas Komisiju turpināt un pilnveidot centienus padarīt Eiropu par vadošu reģionu šajā jomā.

5. Oglekļa dioksīda emisiju nodokļi

5.1. Vēl viens iespējams politikas instruments ir oglekļa nodokļi. Tie samazina emisijas galvenokārt divos veidos: i) palielinot kurināmā, kuru pamatā ir ogleklis, un elektroenerģijas izmaksas un ii) tādējādi motivējot uzņēmumus pāriet uz tīru enerģiju, piemēram, ūdens, saules vai vēja enerģiju.

5.2. par atbildību vides jomā attiecībā uz videi nodarītā kaitējuma novēršanu un atlīdzināšanu ( 14 ). Oglekļa nodokļi, ja tie ir pareizi izstrādāti, atbilst principam “piesārņotājs maksā”, saskaņā ar kuru piesārņotājam jāsedz piesārņojuma samazināšanas pasākumu izmaksas atbilstoši sabiedrībai nodarītā kaitējuma apjomam, kā noteikts ANO Riodežaneiro Deklarācijā par vidi un attīstību ( 13 ) (1992) un Direktīvā 2004/35/EK

5.3. 2 emisiju daudzuma mazināšanai. Kā norāda Starptautiskais Valūtas fonds (SVF), ārkārtīgi svarīgi ir koordinēt centienus pasaules līmenī Izstrādājot oglekļa dioksīda emisiju samazināšanas pasākumus, Komisija ir pievērsusies ETS. EESK uzskata, ka nākotnē varētu būt lietderīgi un nepieciešami arī jauni nodokļu pasākumi, kas varētu papildināt pašreizējo ETS un valstu oglekļa nodokļus un ļautu izveidot efektīvu un simetrisku politikas satvaru arvien pieaugošā COemisiju daudzuma mazināšanai. Kā norāda Starptautiskais Valūtas fonds (SVF), ārkārtīgi svarīgi ir koordinēt centienus pasaules līmenī ( 15 )

5.4. Eiropā vairākas valstis ir ieviesušas enerģijas nodokļus vai enerģijas nodokļus, kas daļēji balstīti uz oglekļa saturu. Tās ir Zviedrija, Dānija, Somija, Nīderlande, Norvēģija, Slovēnija, Šveice un Apvienotā Karaliste ( 16 )

5.5. Zviedrijā ir augstākā oglekļa nodokļa likme (112,08 EUR par oglekļa dioksīda emisiju tonnu), un tās emisijas pēdējos 25 gados ir samazinājušās par 23 %. Zviedrijas oglekļa nodoklis tika ieviests 1991. gadā ar likmi, kas atbilda 250 SEK (23 EUR) par emitētu fosilā oglekļa dioksīda tonnu, un 2020. gadā tas pakāpeniski ir palielināts līdz 1 190 SEK (110 EUR); tas joprojām ir Zviedrijas klimata politikas stūrakmens ( 17 )

5.6. Zviedrijas oglekļa nodoklis ir nodrošinājis stimulus samazināt enerģijas patēriņu, uzlabot energoefektivitāti un palielināt alternatīvu risinājumu, proti, atjaunojamo energoresursu enerģijas, izmantošanu. Paaugstinot nodokļa likmi pakāpeniski, ieinteresētajām personām ir bijis dots laiks pielāgoties, un tas laika gaitā ir uzlabojis nodokļa pieauguma politisko pieņemamību.

5.7. Kopumā Zviedrijas pieredze liecina, ka emisijas ir iespējams samazināt, pat ja tam nepieciešama būtiska ekonomikas pārveide. Laikā no 1990. līdz 2017. gadam IKP ir palielinājies par 78 %, bet iekšzemes siltumnīcefekta gāzu emisijas tajā pašā laikā ir sarukušas par 26 %, ierindojot Zviedriju astotajā vietā globālās konkurētspējas indeksā.

5.8. Pasaulē pirmā valsts, kas 1990. gadā ieviesa oglekļa nodokli, bija Somija. Nodokļa pamatā sākotnēji bija tikai oglekļa saturs saistībā ar siltuma un elektroenerģijas ražošanu. Šī nodokļa piemērošanas joma ir paplašināta un aptver gan oglekli un enerģiju, gan transporta degvielas.

5.9. Dānija 1992. gadā ieviesa oglekļa nodokli, kas attiecās uz visu fosilā kurināmā (dabasgāzes, jēlnaftas un ogļu) patēriņu. Norvēģijā līdz 55 % no visām emisijām tiek apliktas ar oglekļa nodokli; pārējās emisijas ir ietvertas vietējā emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā ( 18 )

5.10. EESK mudina Eiropas Komisiju sākt konkrētas iniciatīvas ar mērķi dalībvalstīs ieviest līdzīgus oglekļa nodokļus, lai saskaņotu centienus efektīvi pazemināt CO 2 līmeni. Ideāls rezultāts būtu radīt vienotus nosacījumus visā ES vienotajā tirgū attiecībā uz apliekamajām emisijām/samazinājumiem, kā arī uz konkrētām metodēm un nodokļa likmēm, lai panāktu vienādu ietekmi uz CO 2 koncentrācijas līmeni gaisā. Tomēr, ņemot vērā katras valsts konkrētās vajadzības, šāds iznākums var prasīt laiku.

5.11. Vienveidīgu CO 2 nodokļu ieviešana dalībvalstīs būtu jāizmanto, lai mudinātu tirdzniecības partnerus veikt līdzīga veida pasākumus, tādējādi paplašinot centienus pasaules līmenī un ierobežojot ietekmi uz Eiropas konkurētspēju. Lai novērstu sarežģītus kompensējošus noteikumus, ir vajadzīgs globāls risinājums.

5.12. Turklāt, ja nodokļi ir izstrādāti pareizi, tie var veicināt ekonomikas izaugsmi, cita starpā ģenerējot produktīvus ieguldījumus jaunās tehnoloģijās. Tas it īpaši attiecas uz tehnoloģiju izstrādi, lai spazeminātu pašreizējo CO 2 koncentrācijas līmeni gaisā.

6. CCS un CCU tehnoloģijas

6.1. Vēl viens iespējams politikas instruments ir izmantot metodes, kas pazemina pašreizējo CO 2 koncentrācijas līmeni gaisā. Šādas metodes, visticamāk, būs vajadzīgas papildus ETS un CO 2 nodokļiem. Ir vajadzīga simetriska pieeja. Pasākumi, kas pazemina gaisā jau esošā CO 2 līmeni, globālās sasilšanas ierobežošanu ietekmē tikpat pozitīvi kā CO 2 emitējošu darbību samazināšana.

6.2. 2 koncentrācijas līmeni, ir oglekļa uztveršanas un uzglabāšanas tehnoloģija ( CCS ) un oglekļa uztveršanas un izmantošanas tehnoloģija ( CCU ) 2 no gaisa, saspiež CO 2 un transportē to uz uzglabāšanas vietu. Šīm tehnoloģijām piemīt ievērojams potenciāls mazināt klimata pārmaiņas Divas galvenās tehnoloģijas, kuru mērķis ir pazemināt COkoncentrācijas līmeni, ir oglekļa uztveršanas un uzglabāšanas tehnoloģija () un oglekļa uztveršanas un izmantošanas tehnoloģija ( ( 19 ) . Abas tehnoloģijas ekstrahē COno gaisa, saspiež COun transportē to uz uzglabāšanas vietu. Šīm tehnoloģijām piemīt ievērojams potenciāls mazināt klimata pārmaiņas ( 20 ) . Ir arī citas tehnoloģijas, un paredzams, ka tuvākajā nākotnē tiks izstrādātas vēl daudzas jaunas tehnoloģijas.

6.3. Atšķirība starp CCS un CCU ir uztvertā CO 2 galamērķis. CCS gadījumā uztverto CO 2 pārvieto uz piemērotu vietu ilgstošai uzglabāšanai, bet CCU gadījumā uztverto CO 2 pārvērš komerciālos produktos.

6.4. CCU nozīmē, ka CO 2 tiek uztverts un izmantots kā izejviela minerālu, ķīmisko savienojumu būvbloku, sintētisko degvielu un būvmateriālu ražošanā. To var izmantot, lai ierobežotu CO 2 emisijas, reciklējot CO 2 un pārvēršot to produktos, pastāvīgi piesaistot CO 2 būvmateriālos, piemēram, betonā, kā arī recirkulējot CO 2 pēc tā uztveršanas tieši no gaisa. Tas var nodrošināt arī iespējas uzglabāt elektroenerģiju, izmantojot sintētiskā metāna ražošanu.

6.5. ES ir izveidojusi tiesisko regulējumu, lai komercializētu un subsidētu šīs jaunās tehnoloģijas, kaut gan uztveršanas un uzglabāšanas izmaksas joprojām ir būtisks nelabvēlīgs faktors. Procesa dārgākā sastāvdaļa šobrīd ir uztveršanas komponents.

6.6. Pašreiz lielākās CCS un CCU iekārtas atrodas ASV.

6.7. CCS un CCU metodes kopš 1996. gada 2 gadā no vairākām specializētām dabasgāzes ieguves iekārtām tiek uztvertas un uzglabātas piemērotās vietās, un tā ir līdz šim veiksmīgākā CCS izmantošanas pieredze Eiropā. Pēdējos gados Zviedrijā, Nīderlandē, Beļģijā, Francijā un Īrijā ir izstrādāti citi CCS un CCU tehnoloģiju paveidi Eiropā Norvēģija izmantounmetodes kopš 1996. gada ( 21 ) . Miljoniem tonnu COgadā no vairākām specializētām dabasgāzes ieguves iekārtām tiek uztvertas un uzglabātas piemērotās vietās, un tā ir līdz šim veiksmīgākāizmantošanas pieredze Eiropā. Pēdējos gados Zviedrijā, Nīderlandē, Beļģijā, Francijā un Īrijā ir izstrādāti citiuntehnoloģiju paveidi ( 22 )

6.8. EESK aicina izmantot specializētus ieguldījumus, lai gan ES, gan valstu līmenī izstrādātu CCS un CCU tehnoloģijas, jo tās palīdz sasniegt mērķi samazināt CO 2 emisiju ietekmi un plašākā nozīmē – ANO atbalstītos ilgtspējīgas attīstības mērķus un Parīzes klimata nolīguma mērķus.

6.9. CCS un CCU tehnoloģijas ir jāpopularizē Lai globālo sasilšanu samazinātu efektīvi un rentabli,untehnoloģijas ir jāpopularizē ( 23 ) . It īpaši valstu budžetiem vajadzētu uzņemties izšķirošu lomu, lai panāktu šo tehnoloģiju plašāku izmantošanu, un veicināt publiskā sektora ieguldījumus un nodokļu atvieglojumus. Šajā saistībā Eiropas Komisija apsver iespēju pārskatīt attiecīgās valsts atbalsta pamatnostādnes, tostarp vides un enerģētikas pamatnostādnes, kas līdz 2021. gadam tiks grozītas, lai nodrošinātu dalībvalstīm lielāku elastību.

6.10. Dalībvalstīm būtu jāpieņem visaptveroša un simetriska vides nodokļu politika, ņemot vērā CO 2 ietekmi uz globālo sasilšanu. Būtu jāievieš nodokļi gan ar pozitīvām, gan negatīvām likmēm. Ieņēmumus, kas gūti no CO 2 nodokļiem, būtu vēlams izmantot, lai finansētu stimulus CO 2 samazināšanas metožu izstrādei.

6.11. Eiropas līdzekļus, kas paredzēti pētniecībai CCS un CCU jomā, varētu palielināt un stratēģiski mērķorientēt, lai nodrošinātu rezultatīvākus pētījumus konkrēti par CO 2 uztveršanas jaudas palielināšanu un uzglabāšanas alternatīvām.

7. Papildu instrumenti emisiju samazināšanai

7.1. Visbeidzot EESK vērš uzmanību uz citiem politikas instrumentiem oglekļa dioksīda emisiju samazināšanai. Tie sniedzas no jaunām tehnoloģijām līdz zemes apsaimniekošanas praksei, kas būtu jāveicina un jāatbalsta gan ES, gan dalībvalstu līmenī. Pirmkārt un galvenokārt oglekļa dioksīdu dabiski piesaista meži, un koki īpaši labi spēj uzglabāt oglekli, kas fotosintēzes procesā tiek piesaistīts no gaisa. Mežu paplašināšana, atjaunošana un pareiza apsaimniekošana var palielināt fotosintēzes potenciālu CO 2 emisiju problēmas risināšanā.

7.2. Lai gan meža produktu pārdošana kā īpašnieka ienākums tiek aplikta ar nodokli, būtu jāatzīst, ka koku stādīšana un mežu augšana samazina CO 2 daudzumu gaisā, tāpēc simetriskā pieejā nodokļu jautājumiem globālās sasilšanas kontekstā šīs darbības būtu jāstimulē ar negatīvu CO 2 nodokli. Tas būtu svarīgs pasākums, kas palīdzētu sasniegt klimata mērķus.

7.3. Turklāt oglekli dabiski uzkrāj augsne. Kopš kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) pēdējās reformas ir ieviesti daži zaļināšanas pasākumi, kuru mērķis ir palielināt Eiropas lauksaimniecības ieguldījumu Eiropas zaļajā izaugsmē. Šādi pasākumi būtu jāveicina, ciktāl tie ir saderīgi ar pieaugošo vajadzību pēc pārtikas ražošanas un vides mērķu sasniegšanu. Arī aprites ekonomika var radīt lielākas iespējas sasniegt vides un klimata mērķus.

Briselē, 2020. gada 16. jūlijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Luca JAHIER

(1) Eiropas Komisija (Enerģētika, klimata pārmaiņas un apkārtējā vide), Klimata pārmaiņu cēloņi, https://ec.europa.eu/clima/change/causes_lv.

(2) NASA, Global Climate Change (Globālās klimata pārmaiņas), https://climate.nasa.gov/evidence/.

(3) Global Carbon Project, CO2 emissions (Globāls oglekļa dioksīda projekts, CO2 emisijas), http://www.globalcarbonatlas.org/en/CO2-emissions.

(4) Sk. Komisijas paziņojumu “Eiropas zaļais kurss. Mūsu mērķis: panākt, lai Eiropa kļūtu par pirmo klimatneitrālo pasaules daļu”.

(5) Sk. EESK atzinumu “Eiropas zaļā kursa investīciju plāns” (tiek izstrādāts) un EESK atzinumu (OV C 282, 20.8.2019., 51. lpp.).

(6) Sk. EESK atzinumu “Taisnīgas pārkārtošanās fonds un grozījumi Kopīgo noteikumu regulā” (OV C 311, 18.9.2020., 55. lpp.).

(7) Attiecībā uz globālajiem centieniem sk. ANO Vides programmas (UNEP) 2019. gada ziņojumu par emisiju apjomu atšķirībām (Emissions Gap Report).

(8) Ja netiks rasts patiesi globāls risinājums, aktuāls kļūst jautājums, kā rīkoties ar produktiem no trešām valstīm, un rodas nepieciešamība piemērot nodokļu korekcijas mehānismu uz robežas un rēķināties ar tā sekām.

(9) Daži argumenti liecina, ka subsīdijām par tonnu CO2 samazinājuma vajadzētu būt lielākām nekā nodokļa likmei par CO2 emisijām, jo CO2 emitējošu darbību samazināšana ietekmētu nodarbinātību un varētu izpausties kā pastāvīga bezdarba pieaugums. Turklāt jādomā, ka būtu vieglāk iegūt sabiedrības atbalstu tādām strukturālām pārmaiņām ekonomikā, kas noved pie jaunu tehnoloģiju izstrādes, nevis sašaurina pašreizējās ražošanas metodes.

(10) Sk. EESK atzinumu “ES emisiju kvotu tirdzniecības sistēmas pārskatīšana” (OV C 71, 24.2.2016., 57. lpp.).

(11) ETS un atļauju cenas ir izraisījušas daudzas debates. Atļauju skaits un ekonomikas uzņēmējdarbības cikls mēdz būtiski ietekmēt atļauju cenu. Pašreizējā ekonomiskā situācija pēc Covid-19 krīzes, visticamāk, arī novedīs pie jaunām diskusijām par ETS.

(12) Sk. EESK atzinumu “Eiropas zaļā kursa investīciju plāns” (OV C 311, 18.9.2020., 63. lpp.).

(13) ANO Vides un attīstības konferences ziņojums.

(14) OV L 143, 30.4.2004., 56. lpp.

(15) Saskaņā ar SVF Fiscal Monitor, 2019: How to Mitigate Climate Change (Kā mazināt klimata pārmaiņas) dažādiem politikas instrumentiem ir gan priekšrocības, gan trūkumi, bet klimata krīze ir steidzama un eksistenciāla, tāpēc galvenajām ieinteresētajām personām jāīsteno visi atbilstošie politikas pasākumi. Finanšu ministri var stāties pretī šai krīzei, ieviešot oglekļa nodokli vai līdzīgu politiku, padarot klimata pārmaiņu mazināšanu pieņemamāku ar papildinošiem nodokļu vai izdevumu pasākumiem, nodrošinot atbilstošu budžetu ieguldījumiem tīrās tehnoloģijās un koordinējot stratēģijas starptautiskā mērogā (IX lpp.).

(16) Oglekļa emisiju nodokļu ieviešana vai palielināšana bieži vien ir saistīta ar sarežģītiem kompromisiem. Nodokļi rada nepieciešamību reformēt ražošanas metodes un transportēšanas sistēmu. Tas var izraisīt bezdarbu dažās nozarēs un nepieciešamību pāriet uz citiem darba veidiem. Skartajām personām sociālās izmaksas var būt augstas. Valstīm ir atšķirīgas iespējas nodrošināt sociālo aizsardzību, un tas ir jāņem vērā, lai jebkādu nodokļu ieviešana būtu sociāli pieņemama.

(17) Government Offices of Sweden, Sweden's carbon tax (Zviedrijas valdības iestādes, Zviedrijas oglekļa nodoklis), https://www.government.se/government-policy/taxes-and-tariffs/swedens-carbon-tax/.

(18) Pasaules Bankas grupa, Putting a Price on Carbon with a Tax (Oglekļa cenas noteikšana ar nodokli), https://www.worldbank.org/content/dam/Worldbank/document/SDN/ background-note_carbon-tax.pdf.

(19) Eiropas Komisija, The potential for CCS and CCU in Europe (CCS un CCU potenciāls Eiropā), https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/iogp_-_report_-_ccs_ccu.pdf

(20) Sk. EESK atzinumu (OV C 341, 21.11.2013., 82. lpp.).

(21) Norwegian Petroleum, CCS, https://www.norskpetroleum.no/en/environment-and-technology/carbon-capture-and-storage/

(22) Eiropas Parlaments, “Kā Eiropas CO2 transportēšanas un uzglabāšanas infrastruktūra var nodrošināt inovatīvu rūpniecības pārkārtošanos” (How European CO2 Transport and Storage Infrastructure can enable an Innovative Industrial Transition) https://zeroemissionsplatform.eu/wp-content/uploads/ZEP-Conference-Presentations.pdf

(23) Viena no Zviedrijas valdības komitejām 2020. gadā secināja, ka Zviedrija līdz 2045. gadam varētu panākt oglekļneitralitāti, ja ieņēmumi no CO2 nodokļiem tiktu izmantoti, lai subsidētu CO2 piesaisti no gaisa. Pozitīvās un negatīvās nodokļa likmes būtu vienāda lieluma. Sk. SOU 2020:4, Swedish Government public investigations (Zviedrijas valdības publiskās izmeklēšanas).

(24) Tas ir uzsvērts Eiropas Komisijas publikācijā “Publiskais iepirkums pārejai uz aprites ekonomiku” (Public Procurement for a Circular Economy), 2017. gada oktobris, https://ec.europa.eu/environment/gpp/circular_procurement_en.htm. Arī Pasaules Banka ir uzsvērusi publiskā iepirkuma noteikumu nozīmi savā iepirkumā: https://www.worldbank.org/en/about/corporate-procurement/vendors

(25) OV L 94, 28.3.2014., 65. lpp.

(26) OV L 94, 28.3.2014., 243. lpp.

(27) OV L 94, 28.3.2014., 1. lpp.