Nosaukuma reģistrācijas pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2022/C 229/05)

Šī publikācija dod tiesības trīs mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas pret šo pieteikumu izteikt iebildumus atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTAIS DOKUMENTS

“VACA GALLEGA – BUEY GALLEGO”

ES Nr.: PGI-ES-02308 – 27.4.2017

ACVN ( ) AĢIN (X)

1. Nosaukums

“Vaca Gallega – Buey Gallego”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Spānija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.1. grupa. Svaiga gaļa un subprodukti

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Produkts ir svaiga gaļa, kas iegūta no Galisijas govīm un vēršiem, kuri pieder pie Galisijas balto govju un Galisijas brūno govju šķirnēm (“Cachena”, “Caldelana”, “Frieiresa”, “Limiana” un “Vianesa”), šķirnēm “Asturiana de los Valles”, “Limousin”, “Blonde d’Aquitaine”, “Friesian” un Alpu brūnās šķirnes, neatkarīgi no tā, vai tie ir tīršķirnes dzīvnieki vai to krustojumi.

Dzīvniekus atkarībā no to dzimuma, vecuma un ražošanas sistēmas iedala šādos veidos:

a) govis — sieviešu kārtas dzīvnieki, kas pirms kaušanas atnesušies vismaz vienu reizi. To gaļa ir sarkanā līdz ķiršsarkanā krāsā un marmorēta ar tievām svītrām. Tauki ir krēmīgi baltā līdz dzeltenīgi baltā krāsā, ar stingru tekstūru un taustes ziņā stingrām šķiedrām. — Liemeņa uzbūves klase: E, U, R un O (izņemot O-). Uzbūves klasi neņem vērā attiecībā uz Galisijas brūnās šķirnes liellopu liemeņiem. — Tauku slāņa biezuma pakāpe: 5., 4. un 3.

b) Vērši — vīriešu kārtas dzīvnieki, kas kastrēti pirms 1 gada vecuma sasniegšanas un kaušanas brīdī ir vecāki par 48 mēnešiem. To gaļa ir sarkanā līdz purpursarkanā krāsā, ar izteiktu marmorējumu. Tauki ir pērļbaltā līdz dzeltenā krāsā, ar stingru tekstūru un taustes ziņā stingrām šķiedrām. — Liemeņa uzbūves klase: E, U un R. — Tauku slāņa biezuma pakāpe: 5. un 4.

“Vaca Gallega – Buey Gallego” gaļai tās tauku slāņa dēļ (vidējais starpmuskuļu tauku procentuālais daudzums liemeņos pārsniedz 5,6 %) piemīt dzīvnieku tauku smarža; ēdot tā ir maiga un sulīga, ar izteiktu un noturīgu gaļai raksturīgu garšu un nedaudz skābenu pēcgaršu.

Liemeņiem, ceturtdaļliemeņiem, muguras gabaliem un citiem izcirtņiem, kurus paredzēts sadalīt daļās un pārdot patērētājam svaigus un sagrieztus, jābūt atdzesētiem. Ja tos sasaldēs, tie zaudēs AĢIN aizsardzību.

Vārdu “selección” var izmantot, lai marķētu ar AĢIN apzīmēto gaļu, kura iegūta gan no “Vaca Gallega”, gan “Buey Gallego” liemeņiem, kas ievērojami ar apjomīgo marmorējumu un tos pārklājošo tauku oranži dzelteno krāsu un atbilst šādām prasībām:

— liemeņa uzbūves klase: E, U un R+,

— tauku slāņa biezuma pakāpe: 5 un 4+.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem)

Produktīvās dzīves laikā govju un vēršu barības pamatā ir ganību zāle, svaiga lopbarība (zāle un labība) un konservēta lopbarība (zāles skābbarība, kukurūzas skābbarība un siens), ko papildina graudi, kartupeļi, rāceņi, salmi un barības maisījums.

Maigais Atlantijas okeāna klimats ir labvēlīgs bagātīgai un agrīnai tādas lopbarības ražai, kurai ir augsta enerģētiskā vērtība un proteīnu saturs, un tas nodrošina dzīvnieku apgādi ar barību. Tiek ņemts vērā arī tas, ka gada vidējais dzīvnieku blīvums nedrīkst pārsniegt 2 liellopu vienības uz hektāru izmantotās lauksaimniecības zemes platības (ILZP).

Lielākajai daļai izmantotās lopbarības jābūt iegūtai pašā saimniecībā, un vismaz 80 % no tās jābūt iegūtiem ģeogrāfiskajā apgabalā, uz kuru attiecas AĢIN. Galisijas pļavās sastopamās sugas ir galvenokārt stiebrzāles (auzenes, smilgas, skarenes, airenes un kamolzāle) un mazākā mērā pākšaugi (āboliņš un ragainais vanagnadziņš). Barību, kas nodrošina enerģiju, papildina ar gatavas un negatavas kukurūzas skābbarību un labības miltiem.

Beigu posmā dzīvnieku uzturu var papildināt ar barības maisījumu, šajā posmā nepārsniedzot 1 kg sausnas dienā un nepārsniedzot vidējo dzīvsvaru — 100 kg. Šādai barībai jābūt gatavotai no augu izcelsmes izejvielām. Tai jāsatur vismaz 80 % labības un labības atvasinājumu, pākšaugu un eļļas augu. Ir nepārprotami aizliegta tādu produktu izmantošana, kas varētu traucēt govju un vēršu normālai augšanai, kā arī pārstrādātu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu izmantošana.

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Govju un vēršu dzimšanai, audzēšanai, nobarošanai un kaušanai, kā arī liemeņu izciršanai jānotiek noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Produkts var būt nogatavināts, sadalīts gabalos, iepakots un marķēts gaļas pārstrādes uzņēmumos, kas reģistrēti regulatīvajā padomē, vai uzņēmumos, kuri ar regulatīvo padomi jau ir noslēguši sadarbības nolīgumu par aizsargātā produkta kontroli, marķēšanu un tirdzniecību.

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Uz visiem liemeņiem, ceturtdaļliemeņiem, izcirtņiem un daļām jābūt reģistrētajam nosaukumam “Vaca Gallega – Buey Gallego” un šādam AĢIN logotipam:

Vārdiem “Vaca Gallega” vai “Buey Gallego” (atkarībā no gaļas veida) katrā etiķetē jāatrodas tajā pašā redzamības laukā, kurā atrodas reģistrētais nosaukums un AĢIN logotips, kā norādīts turpmāk.

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Ģeogrāfiskais apgabals, uz ko attiecas aizsargātā ģeogrāfiskās izcelsmes norāde “Vaca Gallega – Buey Gallego”, ir viss Galisijas autonomais apgabals.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Starp ģeogrāfisko apgabalu un “Vaca Gallega – Buey Gallego” gaļu pastāvošās saiknes pamatā ir produkta specifiskās īpašības, un to pastiprina tā reputācija.

Ģeogrāfiskā apgabala fiziskās īpašības un dabas faktori

Produkta “Vaca Gallega – Buey Gallego” ražošanai piemērotu govju un vēršu audzēšana un nobarošana vēsturiski ir saistīta ar Galisijas specifisko ģeogrāfisko vidi, konkrēti, augsnes un klimatiskajiem apstākļiem lopbarības ražošanai.

Galisijas ainavā dominē viļņveidīgi pakalni un zemi kalni, kuru augstums reti pārsniedz 800 m, un tie mijas ar pasargātām ielejām, kas nodrošina, ka ganīšana iespējama visu gadu. Tajās atrodas liels upju tīkls, kas nodrošina gan apūdeņošanu, gan dzeramo ūdeni govīm un vēršiem. Ūdens satur salīdzinoši daudz nātrija un hlorīdu, bet maz kalcija, magnija un silīcija.

Augsnes pārsvarā atrodas uz granīta iežiem, šīfera un slānekļa, kam raksturīgs skābums un augsts organiskās vielas saturs. Klimats ir mērens, ar spēcīgu okeāna ietekmi, un tam raksturīga mērena temperatūra (vidējā temperatūra pārsniedz 13 °C) un bagātīgs nokrišņu daudzums (vairāk nekā 1 100 mm gadā).

Šie vides apstākļi ir radījuši ļoti daudzveidīgu floru, kura sastāv galvenokārt no hemikriptofītiem un kurā dominē vietējiem apstākļiem pielāgojušās acidofilās sugas. Īpaši jāmin dabisko pļavu sugas, jo īpaši stiebrzāles (galvenokārt auzenes, smilgas, skarenes, airenes un kamolzāle) un pākšaugi (āboliņš un ragainais vanagnadziņš), kuriem ir daudzi ekotipi un šķirnes ar vietējo ģenētisko bāzi. Tie zeļ šajā apgabalā un tiek atzinīgi vērtēti, jo ir tam pielāgojušies.

Minētie dabas apstākļi veicina lopbarības ražošanu un nodrošina, ka govis un vēršus lielākoties baro no pašu saimniecības resursiem.

Vēsturiskie faktori un cilvēkfaktori

Govju un vēršu audzēšana Galisijā sākusies aizvēsturiskos laikos. Kopš 12. gadsimta attīstījās ražošanas modelis, kurā govis un vēršus pakāpeniski iekļāva ģimeņu saimniecību darbībā. Tā nozīme ir bijusi acīmredzama kopš 18. gadsimta, kad govis un vērši strādāja laukā un dzīves beigās tika nobaroti gaļai. No 16. līdz 20. gadsimtam Galisijā tika audzēta viena trešdaļa Spānijas liellopu.

20. gadsimta vidū pēckara perioda grūtību dēļ ģimenēm bija jāturpina izmantot tradicionālās ražošanas metodes, lai izdzīvotu, un tas nozīmēja, ka tika saglabāts šā produkta kvalitātes pamatelements, proti, īpaša nobarošanas metode, izmantojot vietējos resursus. Lopkopība joprojām ir balstīta uz mazām ģimeņu saimniecībām, kas uztur simbiozi starp lauksaimniecības dzīvniekiem, zemi un cilvēkiem un ir apņēmušās izmantot no paaudzes paaudzē nodotās barošanas un rūpīgas apsaimniekošanas metodes.

Rezumējot — vēsturnieki ir atklājuši šo govju un vēršu noslēpumu: nelieli ražotāji un nelieli ganāmpulki, dzīvnieki, kas strādā laukā — bet ne pārāk daudz — un darba dzīves beigās steliņģos tiek rūpīgi baroti ar svaigu pļavas zāli un citu barību. Šī nobarošanas metode, kas govju un vēršu kopšanu apvieno ar mērenu izkustēšanos un kas pakāpeniski kļuva plaši izplatīta visā reģionā, un attiecībā uz ko pastāv pierādījumi, ka tā ir gadsimtiem sena, uzlabo gaļas galīgo kvalitāti un palīdz to atšķirt no citas gaļas. Attiecībā uz tās reputāciju — jau 18. un 19. gadsimtā daudzi eksperti, piemēram, Martín Sarmiento, N. Casas un R. Jordana y Morera, minēja Galisiju un tās lopkopjus kā piemēru pārējai Spānijai: nelielas saimniecības, kurās lauksaimniecība un lopkopība ir apvienotas, lai radītu labklājību, apdzīvotu zemi un ražotu karalistes labākos mājlopus un gaļu.

Izplatītākā ražošanas sistēma ir daļēji ekstensīva, jo tā ir saderīga ar Galisijas reljefu, kā arī lauku saimniecību sadrumstalotības līmeni un nelielā mēroga darbību. Govis un vērši dienas laikā parasti ir ganībās, bet naktīs — kūtīs, kur tiem tiek dota papildbarība.

Lai pabeigtu govju un vēršu nobarošanu, vismaz 6 mēnešus pirms nokaušanas ir vajadzīgs beigu periods. Tāpēc saskaņā ar galisiešu tradīcijām dzīvniekus pirms kaušanas tur kūtīs vai vismaz ierobežo to pārvietošanos laukā.

Produkta specifiskās īpašības

Vidējais starpmuskuļu tauku procentuālais daudzums “Vaca Gallega – Buey Gallego” liemeņos pārsniedz 5,6 % un ir daudz augstāks nekā vidēji citu govju un vēršu liemeņos. To uzskata par pozitīvu faktoru, kas ir svarīgs gaļas organoleptiskajai kvalitātei (tās garšai, maigumam, sulīgumam un garšīgumam).

“Vaca Gallega – Buey Gallego” gaļai ir labs lipīdu profils, ko raksturo augstais relatīvais mononepiesātināto un polinepiesātināto taukskābju saturs. Turklāt gaļā ir arī teicama n-6 un n-3 taukskābju attiecība, jo vidēji tā ir zemāka par 2,05.

Cēloniskā saikne starp ģeogrāfisko apgabalu, cilvēkfaktoriem un produkta specifiskajām īpašībām

Gaļas ražošanas metodes Galisijā balstās uz jauktu sistēmu, kurā ganīšanās mijas ar barošanu steliņģos. Saimniecības izmanto pašu barības resursus un ražas pārpalikumus, kas rada marmorētu gaļu, kura izceļas ar savām īpašībām un organoleptisko kvalitāti.

Barība sastāv no lopbarības — galvenokārt ļoti produktīvas stiebrzāles un pākšaugiem, kuru ekotipi un šķirnes tiek atzinīgi vērtēti tāpēc, ka tie pielāgojušies vietējai videi. Minētā barība kopā ar minimālo sešu mēnešu beigu periodu, kura laikā govju un vēršu barība, kas tiem sniedz enerģiju, tiek papildināta ar gatavas un negatavas kukurūzas skābbarību, labības miltiem un arī barības maisījumiem, nodrošina “Vaca Gallega – Buey Gallego” liemeņos iepriekš minēto starpmuskuļu tauku procentuālo daudzumu, kas ir augstāks nekā vidēji citos liemeņos.

Ieradums laist liellopus ganībās, barība, kurā vismaz 80 % veido lopbarība, kas iegūta Galisijā, kur dominē vietējās acidofilās zālaugu sugas, un reģiona ūdens ķīmiskais sastāvs “Vaca Gallega – Buey Gallego” liemeņiem nodrošina labu lipīdu profilu, kurā ir vairāk mononepiesātināto un polinepiesātināto taukskābju nekā piesātināto taukskābju. Šie faktori arī piešķir gaļai īpašības, kas tipiskas aizsargātajam produktam, proti, dzīvnieku tauku smaržu, noturīgu gaļai raksturīgu garšu un nedaudz skābenu pēcgaršu.

Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta īpašībām ir noteikta Fundación Centro Tecnolóxico da Carne sagatavotajā Ziņojumā, kas apliecina saikni starp ģeogrāfisko apgabalu un Galisijas govju un vēršu gaļas kvalitāti (11.4.2016.).

Reputācija

“Vaca Gallega – Buey Gallego” gaļu augstu vērtē patērētāji, un tā ir bieži minēta 19. un 20. gadsimta kulinārijas tekstos. 1878. gadā Museros y Rovira norādīja: “Šo dzīvnieku gaļa ir liesa, un tai ir izsmalcināta garša, pateicoties barībai, kas tiem dota.” 1894. gadā Ángel Muro, lielākais gardēdis Spānijas kulinārijas vēsturē, to aprakstīja šādi: “Labas kvalitātes liellopu gaļa, kas iegūta no govs vai vērša, piesātinātā, tumši sarkanā krāsā, ar dzīslām, kuras atgādina marmoru.”

Daudzi eksperti šo gaļu ierindo tādas atlasītas gaļas grupā, ko daudzās valstīs uzskata par vienu no labākajām pasaulē gan delikatešu gaļas veikalos, gan haute cuisine sektorā. (Šefpavārs Stéphane Décotterd savā tīmekļa vietnē www.stephanedecotterd.com ievietoja rakstu “Le bœuf de Galice, la meilleure viande du monde?” [“Galisijas liellopu gaļa: vai labākā gaļa pasaulē?”], publicēts 11.2.2017., bet El Mundo žurnālists Manuel Darriba uzrakstīja rakstu ar nosaukumu “El buey gallego. 1 600 kilos de la mejor carne del mundo” [“Galisijas vērsis. 1 600 kilogrami labākās gaļas pasaulē”], publicēts 8.11.2009.). “Vaca Gallega – Buey Gallego” gaļa ir slavens un atzīts produkts, par ko liecina fakts, ka to var atrast specializētos gaļas veikalos, augstākās klases restorānu ēdienkartēs un labi zināmu šefpavāru gatavotos ēdienos.

Tā daudzkārt minēta valsts un starptautiskajos medijos, piemēram, žurnālists Carlos Herrera žurnālā “XLSemanal” raksta šādi: “(..) kad bārā “Iñaki” Balmaseda uz grila tika uzmests gaļas gabals, burtiski atvērās debesis. Tas bija īsts Galisijas liellopu gaļas gabals (..)” (8.4.2018.); žurnāliste Marie-Claire Digby laikrakstā “The Irish Times” raksta šādi: “Labākais liellopu gaļas gabals, ko šefpavārs Gareth Smith jebkad ir ēdis, bija no kādas no šīm Galisijas govīm (..)” (2.12.2016). Šo gaļu ir atzinīgi novērtējuši arī daudzi pavārmākslas kritiķi (Mike Gibson, Killian Fox, Jay Rayner, Lydia Itoi, Jeffrey Steingarten, Jacob Richler, Janet Mendel u. c.), emuārrakstītāji un viedokļu veidotāji, kas specializējas no govīm un vēršiem iegūtas liellopu gaļas jomā.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

https://mediorural.xunta.gal/sites/default/files/produtos/en-tramitacion/Pliego-de-condiciones-IGP-Vaca-Gallega-Buey-Gallego-febreiro-2022.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.