2.

uzskata, ka ar aktīvas integrācijas politiku mērķtiecīgi jāietekmē nabadzības un sociālās atstumtības izskaušanas process gan attiecībā uz nodarbinātajiem (“strādājošie nabagi”), gan tiem, kuri nestrādā algotu darbu; atbalsta Komisijas viedokli, ka vēl aptverošākas pieejas pamatā, risinot aktīvas integrācijas mērķus, jābūt tādiem kopējiem principiem kā: a) pietiekams ienākumu atbalsts, lai novērstu sociālo atstumtību: dalībvalstīm saskaņā ar subsidiaritātes un proporcionalitātes principu ir jānosaka viegli pieejamas minimālo ienākumu shēmas, attiecīgi pabalsti un sociālā palīdzība, un šiem līdzekļiem jānodrošina pietiekami resursi, kurus papildina aktīvas integrācijas politikas stratēģisks plāns, lai cilvēkiem palīdzētu izkļūt no nabadzības un lai novērstu sociālo atstumtību (atzīmējot, ka aktīvas integrācijas politikai jāveicina taisnīgākas sociālās aizsardzības sistēmas un jānodrošina arī īpaši papildu atbalstoši pasākumi (piemēram, rehabilitācija, profesionālā apmācība, konsultēšana, bērnu aprūpe, mājokļi, valodas apmācība migrantiem, atbalsta pakalpojumi), lai dotu iedzīvotājiem iespēju dzīvot cilvēka cienīgu dzīvi); b) saikne ar iekļaujošiem darba tirgiem: aktīvas integrācijas politiku būtu jāvērš uz stabilas un drošas kvalitatīvas nodarbinātības radīšanu, darbavietu pievilcības uzlabošanu, kvalitatīvu darbavietu izveidi, augsta līmeņa veselības aizsardzības un drošības sniegšanu, ražīguma paaugstināšanu un aktīvu atbalstu tiem, kuri ir nelabvēlīgākajās situācijās, — veicot īpašus atbalsta pasākumus un pakalpojumus, lai palielinātu nodarbinātības iespējas un palīdzot cilvēkiem saglabāt vietu darba tirgū, attīstot uzņēmējdarbību un nodrošinot palīdzību darba meklējumos, kā arī sniegt palīdzību attiecībā uz augstas kvalitātes izglītību, profesionālo apmācību, kvalifikācijas celšanu un mūžizglītību, individuālām konsultācijām, īpaša atbalsta un subsidētu nodarbinātību tādām mazāk aizsargātām grupām kā darba ņēmējiem invalīdiem; c) saikne ar labāku piekļuvi kvalitatīviem pakalpojumiem: būtisku pakalpojumu — (sociālo pakalpojumu, vispārējas (tautsaimnieciskas) nozīmes pakalpojumu) — piekļuves iespējas, pieejamība, atklātība, pārredzamība, vispusība un kvalitāte ir jāpaaugstina, lai veicinātu sociālo un teritoriālo kohēziju, nodrošinātu pamattiesības un pienācīgas kvalitātes eksistenci, it īpaši tādām sabiedrības neaizsargātām un nelabvēlīgos apstākļos esošām iedzīvotāju grupām kā invalīdi, vecāka gadagājuma cilvēki, vienvecāka ģimenes un lielas [daudzbērnu] ģimenes, un pakalpojumu plānošanā ņemt vērā dažādu iedzīvotāju grupu vajadzības; jāizvairās no turpmākas sabiedrisko un sociālo pakalpojumu privatizācijas, ja ar to nenodrošina visiem iedzīvotājiem pakalpojumu pieejamību, kvalitāti un piekļuves iespējas; d) dzimumu līdztiesības aspekta integrēšana, diskriminācijas novēršana un aktīva līdzdalība: aktīvas integrācijas politikai ir jānodrošina vīriešu un sieviešu līdztiesības veicināšana un jāsekmē visu veidu diskriminācijas izskaušana visos iepriekš minētajos aktīvas sociālās integrācijas aspektos; aktīva līdzdalība: būtu jāsekmē laba pārvaldība, visu attiecīgo dalībnieku līdzdalība un integrācija, tieši iesaistot stratēģiju izstrādē, vadībā, īstenošanā un novērtēšanā trūkuma un nevienlīdzības skartos un sociāli atstumtos iedzīvotājus kā valsts, tā Eiropas līmenī, — jo īpaši tos cilvēkus, kuri dzīvo galējas nabadzības apstākļos —, kā arī sociālos partnerus, nevalstiskās organizācijas un plašsaziņas līdzekļus;