2014. gada darba kārtībā bija arī institucionālie jautājumi, jo vairākas parlamentu palātas aicināja organizēt padziļinātas debates par valstu parlamentu turpmāko nozīmi starpiestāžu sistēmā. Laikposmā no janvāra līdz maijam Dānijas Folketing, Apvienotās Karalistes Lordu palāta un Nīderlandes Tweede Kamer iesniedza ziņojumus ar detalizētiem priekšlikumiem par to, kā stiprināt valstu parlamentu nozīmi Eiropas lēmumu pieņemšanas procesā. Valstu parlamentu diskusijas par šiem tematiem joprojām turpinās.

Jo īpaši valstu parlamenti apstrīdēja Komisijas ieviesto nošķīrumu starp argumentiem saistībā ar subsidiaritāti un argumentiem, kas nav tieši saistīti ar subsidiaritāti, kā Komisija to bija paudusi savā paziņojumā un individuālajās atbildēs uz valstu parlamentu pamatotajiem atzinumiem. Komisija saņēma kritiku arī par to, ka pēc lēmuma par priekšlikuma saglabāšanu pieņemšanas tā atbildēja tikai uz atsevišķajiem pamatotajiem atzinumiem. Dažu valstu parlamenti iesniedza arī būtiskus apsvērumus, kurus varētu izmantot kā pamatu sarunās par šo priekšlikumu Eiropas Parlamentā un Padomē, tostarp par atbilstību proporcionalitātes principam;

Komisija priekšlikumu publicēja 2014. gada 2. jūlijā; tas ietilpst pasākumu kopumā ar mērķi radīt pilnīgāku aprites ekonomiku, lai padarītu Eiropu konkurētspējīgāku un samazinātu pieprasījumu pēc dārgiem un ierobežotiem resursiem. Priekšlikumā ierosināts līdz 2030. gadam panākt, ka tiek pārstrādāti 70 % sadzīves atkritumu un 80 % izlietoto iepakojumu, kā arī ierosināts no 2025. gada aizliegt pārstrādājamu atkritumu apglabāšanu poligonos. Priekšlikumā ir noteikti vērienīgi mērķi un iekļauti galvenie noteikumi attiecībā uz instrumentiem, kas nepieciešami to sasniegšanai un uzraudzībai.

Arī 2014. gadā visvairāk atzinumu iesniedza Portugāles palāta Assembleia da República, un tās 118 atzinumi veidoja vairāk nekā 23 % no saņemto atzinumu kopskaita. Tomēr, salīdzinot ar atzinumu skaitu iepriekšējos gados (192 atzinumi 2013. gadā un 227 — 2012. gadā), to skaits ir mazāks. Citu valstu parlamenti vai palātas, kas iesniedza desmit vai vairāk atzinumu 2014. gadā, bija Itālijas Senato della Repubblica (63 atzinumi), Spānijas Congreso de los Diputados un Senado (45 atzinumi), Čehijas Republikas Senát (41 atzinums), Francijas Assemblée nationale (35 atzinumi), Rumānijas Camera Deputaților (30 atzinumi), Vācijas Bundesrat (24 atzinumi), Apvienotās Karalistes Lordu palāta (21 atzinums), Itālijas Camera dei Deputati (15 atzinumi), Apvienotās Karalistes Pārstāvju palāta (12 atzinumi), Austrijas Bundesrat (10 atzinumi), Nīderlandes Tweede Kamer (10 atzinumi) un Zviedrijas Riksdag (10 atzinumi).

Vislielākā atšķirība starp Komisijas sākotnējo priekšlikumu un Direktīvas galīgo redakciju bija sauszemes teritoriju skaidra izslēgšana no Direktīvas ģeogrāfiskās piemērošanas jomas. Tādējādi no Direktīvas piemērošanas jomas tika izslēgti arī piekrastes ūdeņi vai to daļas, ko aptver dalībvalsts pilsētu un lauku plānošana. Attiecībā uz valstu suverenitātes iespējamo pārkāpšanu Direktīvā ir norādīts, ka tā neietekmē dalībvalstu suverēnās tiesības un jurisdikciju pār jūras ūdeņiem, kura izriet no attiecīgajām starptautiskajām tiesībām, jo īpaši attiecībā uz jūras robežu noteikšanu un norobežošanu. Direktīvas galīgajā redakcijā ierosinātās ziņošanas prasības tika pārveidotas par pienākumu Komisijai nosūtīt jūras telpisko plānojumu kopijas. Visbeidzot, ar šo direktīvu Komisijai netiek piešķirtas nekādas īstenošanas pilnvaras. Juridiskais pamats netika mainīts.

Direktīvas galīgā redakcija vairākos aspektos atšķiras no Komisijas sākotnējā priekšlikuma. Attiecībā uz valstu parlamentu norādītajām problēmām likumdevēji vienojās samazināt to noteikumu skaitu, kas Komisiju pilnvaro pieņemt deleģētus aktus, no 16 uz 10, grozīja noteiktu pilnvaru saturu un to izmantošanas nosacījumus, kā arī ierobežoja to darbības ilgumu līdz pieciem gadiem. Turklāt Direktīvas galīgajā redakcijā nebija iekļauts Komisijas priekšlikums aizliegt tievās cigaretes un kā juridiskais pamats tika pievienots 53. panta 1. punkts un 62. pants. Pašreizējais orālai lietošanai paredzētās tabakas (“snus”) aizliegums tika saglabāts. Attiecībā uz kombinētajiem brīdinājumiem par ietekmi uz veselību likumdevēji nolēma, ka tiem ir jāsedz 65 % no iepakojuma vienības un ārējā iepakojuma priekšpuses un aizmugures laukuma, t. i., par 10 procentpunktiem mazāk nekā Komisijas sākotnējā priekšlikumā.

2014. gada janvārī Atēnās tikās COSAC priekšsēdētāji, lai no jauna pārrunātu tādus jautājums kā valstu parlamentu nozīme, demokrātiskā leģitimitāte un pārskatatbildība. Turpmākām debatēm COSAC plenārsēdē jaunas idejas un priekšlikumus par valstu parlamentu nozīmi un tiesībām ES jautājumos iesniedza Nīderlandes Tweede Kamer un Dānijas Folketing.

2014. gada jūnijā Atēnās organizētā 51. COSAC plenārsēde norisinājās maijā notikušo Eiropas vēlēšanu rezultātu gaisotnē. Komisārs L. Andors prezentēja Eiropas Nodarbinātības stratēģiju, uzsverot, ka ir vajadzīgas darba tirgus reformas un ieguldījumi prasmēs, lai novērstu neatbilstības darba tirgū. Parlamenti arī diskutēja par konkrētiem pasākumiem jauniešu bezdarba mazināšanai un jauno uzņēmēju atbalstam. Tika runāts arī par citiem jautājumiem, piemēram, par krīzi Ukrainā un Krievijas veikto Krimas aneksiju.

COSAC priekšsēdētāju sanāksmē 2014. gada jūlijā Itālijas ģenerālsekretāra vietnieks Eiropas jautājumos Sandro Gozi izklāstīja Itālijas prezidentūras galvenās prioritātes, bet Komisijas priekšsēdētāja vietnieks M. Šefčovičs sniedza vispārīgu pārskatu par ES perspektīvām pēc Eiropas vēlēšanām. Turklāt Itālijas Valsts ģenerālsekretāra vietnieks Graziano Delrio un komisārs J. Hāns sniedza prezentācijas par Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam. COSAC arī atzinīgi novērtēja Nīderlandes Tweede Kamer ierosinājumu aicināt, lai Eiropas Parlamenta deputāti gaidāmajā komisāru kandidātu uzklausīšanā iekļautu jautājumus par kandidāta viedokli par valstu parlamentu nozīmi.

COSAC plenārsēdē 2014. gada novembrī un decembrī ar COSAC tikās EK priekšsēdētāja pirmais vietnieks F. Timmermanss. Viņš apliecināja Komisijas jauno apņemšanos sadarbībā ar Eiropas Parlamentu veidot jaunu partnerību ar valstu parlamentiem. Priekšsēdētāja pirmais vietnieks F. Timmermanss arī pateicās valstu parlamentiem par aktīvo darbu, iesniedzot priekšlikumus par parlamentu nozīmi. Viņš apstiprināja, ka Komisija attiecībās ar valstu parlamentiem būs proaktīvāka un komisāri apmeklēs valstu parlamentus, lai izskaidrotu svarīgākos priekšlikumus un iniciatīvas, uzsverot subsidiaritātes principa nozīmi. Vienlaikus uzsverot, ka Komisijai jāievēro Līgumā noteiktās saistības, EK priekšsēdētāja pirmais vietnieks F. Timmermanss apstiprināja, ka Komisija labprāt izskatīs valstu parlamentu ierosinājumus tiesību aktu izstrādei. COSAC arī apsprieda stratēģijas “Eiropa 2020” pārskatīšanu, ES nozīmi Vidusjūras reģionā un Austrumeiropā, kā arī Eiropas aģentūru demokrātiskas kontroles īstenošanu.

Eiropas Parlamentārā nedēļa un 13. panta konferences

Debates par ekonomikas pārvaldību ar valstu parlamentu līdzdalību turpinājās otrajā Eiropas Parlamentārajā nedēļā, ko 2014. gada janvārī kopīgi organizēja Eiropas Parlaments un Grieķijas Vouli ton Ellinon. Par šā pasākuma arvien lielāko nozīmi liecināja lielais dalībnieku skaits — vairāk nekā 150 deputāti no valstu parlamentiem un daudzi Eiropas Parlamenta deputāti. Viens no Eiropas Parlamentārās nedēļas galvenajiem pasākumiem 2014. gadā bija Parlamentārā konference par ES ekonomikas un finanšu pārvaldību saskaņā ar Fiskālā pakta 13. pantu. Šajā konferencē norisinājās četras plenārsēžu debates par makroekonomikas nelīdzsvarotību, ekonomikas pielāgošanas programmu demokrātisko leģitimitāti, izaugsmes un darbavietu radīšanas veicināšanu, kā arī fiskālās uzraudzības stiprināšanu Ekonomikas un monetārajā savienībā.

Parlamentārā konference saskaņā ar Fiskālā pakta 13. pantu, kas tiek organizēta divas reizes gadā, otrreiz norisinājās 2014. gada septembrī Romā. Debatēs tika skatīti četri galvenie temati: ieguldījumu atsākšana un nevienlīdzības mazināšana, ES ekonomikas un finanšu pārvaldības rīki, Banku savienības izveides pabeigšana un reālās ekonomikas finansēšana, nodokļu politikas koordinācija un digitālā ekonomika. Konferencē tika arī debatēts par tās reglamentu.

KĀDP/KDAP konferences

Vēl viens svarīgs forums, kurā valstu parlamenti un ES iestādes apmainās ar viedokļiem, ir Stapparlamentārā konference par kopējo ārpolitiku un drošības politiku, kā arī kopējo drošības un aizsardzības politiku (KĀDP/KDAP). Konferences ceturtā sesija notika Atēnās 2014. gada aprīlī, un to organizēja Grieķijas Vouli ton Ellinon. Šajā konferencē tika debatēts par tādiem tematiem kā drošības problēmas ES dienvidu un austrumu kaimiņreģionos, jo īpaši situācija Ukrainā, kā arī kopējās drošības un aizsardzības politikas jūras dimensija. Debates notika starp Augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos / Komisijas priekšsēdētāja vietnieci baronesi K. Eštoni, Grieķijas Republikas premjerministra vietnieku un ārlietu ministru E. Venizelos un Grieķijas Republikas aizsardzības ministru D. Avramopoulos.

Piektā KĀDP/KDAP starpparlamentārās konferences sanāksme notika Romā 2014. gada novembrī, un to organizēja Itālijas senāts. Tajā tika turpināts spriest par Austrumu partnerību, kā arī par dienvidu kaimiņreģionu un aizsardzības jautājumiem. Plenārsēžu debates notika, piedaloties Augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos / Komisijas priekšsēdētāja vietniecei F. Mogerīni, Itālijas ārlietu ministram P. Gentiloni un Itālijas aizsardzības ministrei R. Pinotti. Konferenci apmeklēja vairāk nekā 100 deputāti no valstu parlamentiem un 16 Eiropas Parlamenta deputāti.

Komisija politiskā līmenī tika pārstāvēta arī lielākajā daļā citu parlamentāro sanāksmju, kas notika 2014. gadā.

4. Plašāks konteksts

2014. gadā vairāki valstu parlamenti un Eiropas Parlaments ierosināja jaunas idejas un iesniedza priekšlikumus par valstu parlamentu nozīmi Eiropas lēmumu pieņemšanas procesā.

Priekšlikumi par valstu parlamentu turpmāko nozīmi

COSAC priekšsēdētāju sanāksmē Atēnās 2014. gada 26. un 27. janvārī tika sākts pārdomu process par valstu parlamentu nozīmi, kur Dānijas Folketing prezentēja dokumentu “Twenty-three recommendations to strengthen the role of national Parliaments in changing European governance” [“Divdesmit trīs ieteikumi, lai pastiprinātu valstu parlamentu nozīmi mainīgajā Eiropas pārvaldībā”]. Dokumentā bija iekļauti vairāki ierosinājumi, tostarp: i) kā veicināt valstu parlamentu aktivitāti Eiropas lēmumu pieņemšanas procesā; ii) kā uzlabot valstu parlamentu sagatavošanos subsidiaritātes pārbaudēm; iii) jauns demokrātisks satvars Eiropas ekonomikas pārvaldībai un iv) parlamentu sadarbības reforma ES.

2014. gada 11. martā Apvienotās Karalistes Lordu palātas Eiropas Savienības komiteja pieņēma ziņojumu “The Role of National Parliaments in the European Union” [“Valstu parlamentu nozīme Eiropas Savienībā”]. Šis ziņojums bija plaša izziņas darba rezultāts, ko bija veikusi Lordu palāta, izmantojot daudzu svarīgu dalībnieku, tostarp priekšsēdētāja vietnieka M. Šefčoviča, sniegtās ziņas. Šajā ziņojumā sniegtie ierosinājumi attiecas uz i) valstu parlamentu agrīnu iesaistīšanu politikas priekšlikumu izstrādē, ii) tiešu kontaktu izveidi ar komisāriem un Komisijas amatpersonām, iii) “zaļās kartes” ieviešanu, iv) subsidiaritātes kontroles mehānisma izmaiņām, v) sadarbību starp parlamentiem un vi) ekonomikas un finanšu pārvaldību.

Nīderlandes Tweede Kamer 2014. gada 20. maijā pieņēma ziņojumu “Ahead in Europe – on the role of the Tweede Kamer and national parliaments in the European Union”, kurā tika pausti ieteikumi par to, kā valstu parlamenti varētu pilnveidot savas darba metodes un uzlabot sadarbību ar citiem parlamentiem, pievēršoties pārredzamībai un efektivitātei kā galvenajiem leģitimitātes faktoriem. Ziņojumā ir pausti ieteikumi Eiropas valstu parlamentiem, kā arī attiecībā uz Tweede Kamer darbību saistībā ar Eiropas lietām.

Lai gan Dānijas Folketing, Apvienotās Karalistes Lordu palātas un Holandes Tweede Kamer sagatavotie ziņojumi saturiski atšķiras, tie zināmā mērā ir arī līdzīgi. Proti, visas trīs palātas ierosina valstu parlamentiem noteikt aktīvāku lomu, konkrēti — tiem būtu jādod iespēja sniegt Komisijai ieteikumus par jaunu priekšlikumu iesniegšanu. Visos trijos ziņojumos ir uzsvērts, ka valstu parlamentu lielāka līdzdalība pirmslikumdošanas posmā ir vajadzīga, lai ietekmētu Komisijas priekšlikumus. Šajos trijos ziņojumos tika ierosināti arī subsidiaritātes kontroles mehānisma uzlabojumi attiecībā uz valstu parlamentu atzinumu koordināciju. Apvienotās Karalistes Lordu palāta un Nīderlandes Tweede Kamer ierosināja būtiskas izmaiņas subsidiaritātes kontroles mehānismā, kuru mērķis ir piešķirt lielāku ietekmi valstu parlamentu pamatotajiem atzinumiem. Lai gan abas palātas atzīst, ka formālu izmaiņu veikšanai mehānismā ir nepieciešami Līguma grozījumi, tās ierosināja izmaiņas veikt neoficiālas vienošanās veidā vai kā Komisijas paustu apņemšanos attiecībā uz valstu parlamentiem.