Pēc Mākoņdatu pierādījumu grupas priekšlikumiem Konvencijas par kriminālnoziegumiem komiteja pieņēma vairākus ieteikumus, lai, t. sk. sarunās par Konvencijas par kibernoziegumiem otro papildu protokolu par pastiprinātu starptautisko sadarbību, risinātu problēmu, ko rada apstāklis, ka pakalpojumu sniedzēji elektroniskos pierādījumus saistībā ar kibernoziegumiem un citiem nodarījumiem arvien vairāk glabā ārvalstu jurisdikcijās, savukārt tiesībaizsardzības pilnvaras joprojām ierobežo teritoriālās robežas. 2017. gada jūnijā Konvencijas par kibernoziegumiem komiteja apstiprināja darba uzdevumus otrā papildu protokola sagatavošanai laikposmā no 2017. gada septembra līdz 2019. gada decembrim. Ņemot vērā to, ka ir vajadzīgs ilgāks laiks diskusiju pabeigšanai, kā arī Covid-19 pandēmijas radītos ierobežojumus 2020. un 2021. gadā, Konvencijas par kibernoziegumiem komiteja darba uzdevumus pagarināja divas reizes, proti, līdz 2020. gada decembrim un pēc tam līdz 2021. gada maijam.

Visā pasaulē, valstu, Eiropas Savienības un starptautiskā līmenī tiek īstenoti centieni uzlabot pārrobežu piekļuvi elektroniskiem pierādījumiem kriminālizmeklēšanā, t. sk. izmantojot Protokolu. Ir svarīgi nodrošināt saderīgus noteikumus starptautiskā līmenī, lai izvairītos no tiesību normu kolīzijām gadījumos, kad tiek prasīta pārrobežu piekļuve elektroniskiem pierādījumiem.

Kibernoziedzība joprojām ir liels izaicinājums mūsu sabiedrībai. Neraugoties uz tiesībaizsardzības un tiesu iestāžu centieniem, kiberuzbrukumi, t. sk. uzbrukumi, izmantojot izspiedējprogrammatūru, kļūst arvien biežāki un kompleksāki. It īpaši tādēļ, ka internetam nav robežu, kibernoziegumu izmeklēšana gandrīz vienmēr ir pārrobežu rakstura, tādēļ ir nepieciešama cieša sadarbība starp dažādu valstu iestādēm.

Uz šā pamata 14. panta 2.–15. punkts nosaka datu aizsardzības pamatprincipus, t. sk. mērķa ierobežojumu, juridisko pamatu, datu kvalitāti un noteikumus, kas piemērojami attiecībā uz īpašu kategoriju datu apstrādi, pienākumus, kas piemērojami pārziņiem, arī attiecībā uz datu glabāšanu, reģistru uzturēšanu, drošību un attiecībā uz tālāku nosūtīšanu, īstenojamas individuālās tiesības, t. sk. attiecībā uz paziņošanu, piekļuvi, labošanu un automatizētu lēmumu pieņemšanu, vienas vai vairāku iestāžu veiktu neatkarīgu un efektīvu uzraudzību, kā arī tiesiskās aizsardzības līdzekļiem administratīvā kārtā un tiesā. Garantijas attiecas uz visiem Protokolā noteiktajiem sadarbības veidiem, vajadzības gadījumā veicot pielāgojumus, lai ņemtu vērā tiešās sadarbības īpašās iezīmes (piemēram, saistībā ar pārkāpumu paziņošanu). Konkrētu individuālo tiesību īstenošanu var atlikt, ierobežot vai atteikt, ja tas ir nepieciešams un ir samērīgi, lai sasniegtu svarīgus sabiedrisko interešu mērķus, it īpaši, lai novērstu risku notiekošām tiesībaizsardzības iestāžu izmeklēšanām, kas atbilst arī Savienības tiesību aktiem.

Protokolā ir ievērota tiesībās balstīta pieeja ar īpašiem noteikumiem un garantijām, daži no kuriem ir iekļauti īpašajos sadarbības pasākumos, kā arī Protokola III nodaļā. Protokola 13. pants prasa, lai Puses nodrošinātu, ka uz pilnvarām un kārtību attiecina pienācīgu pamattiesību aizsardzības līmeni, kas saskaņā ar Konvencijas 15. pantu nodrošina proporcionalitātes principa piemērošanu.

Protokola I nodaļā paredz kopīgus noteikumus. Tā 2. pants nosaka Protokola piemērošanas jomu saskaņā ar Konvencijas piemērošanas jomu: to piemēro attiecībā uz konkrētām kriminālizmeklēšanām vai tiesvedībām, kas saistītas ar datorsistēmām un datiem, un attiecībā uz pierādījumu par noziedzīgu nodarījumu vākšanu elektroniskā formā.

Protokolā arī atzīst to, ka efektīvai pārrobežu sadarbībai krimināltiesību jomā, t. sk starp publiskā sektora iestādēm un privātā sektora struktūrām, ir nepieciešami efektīvi noteikumi un stingras garantijas pamattiesību aizsardzībai. Šajā nolūkā Protokolā ievēro tiesībām balstītu pieeju un paredz noteikumus un garantijas saskaņā ar starptautiskajiem cilvēktiesību instrumentiem, t. sk. Eiropas Padomes 1950. gada Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju. Tā kā elektroniskie pierādījumi bieži attiecas uz personas datiem, Protokolā ir iekļauti arī stingras garantijas privātuma un personas datu aizsardzībai.

Protokola 14. pants arī jālasa saistībā ar Protokola 23. pantu. Tā 23. pants pastiprina Protokola garantiju efektivitāti, paredzot, ka Konvencijas par kibernoziegumiem komiteja novērtēs to pasākumu īstenošanu un piemērošanu, kas veikti valstu tiesību aktos, lai īstenotu Protokola noteikumus. It īpaši 23. panta 3. punktā skaidri atzīst, ka Pušu veikto 14. panta īstenošanu novērtēs pēc tam, kad desmit Konvencijas Puses būs paudušas piekrišanu uzņemties Protokola saistības. Kā papildu garantiju saskaņā ar 14. panta 15. punktu gadījumā, ja Pusei ir būtiski pierādījumi, ka cita Puse sistemātiski vai būtiski pārkāpj Protokolā noteiktās garantijas, tā pēc apspriešanās (kas nav nepieciešama steidzamības gadījumā) var apturēt personas datu sūtīšanu minētajai Pusei. Personas datus, kas nosūtīti pirms apturēšanas, turpina apstrādāt saskaņā ar Protokolu. Visbeidzot, ņemot vērā Protokola daudzpusējo raksturu, Protokola 14. 1. punkta b. un c. apakšpunkts ļauj Pusēm to divpusējās attiecībās, ievērojot konkrētus nosacījumus, vienoties par alternatīviem veidiem, kā nodrošināt saskaņā ar Protokolu nosūtīto personas datu aizsardzību. Lai gan 14. panta 2.–15. punktā paredzētās garantijas pēc noklusējuma piemēro Pusēm, kas saņem personas datus, pamatojoties uz 14. panta 1. punkta b. apakšpunktu, Puses, kurām ir savstarpēji saistošs starptautisks nolīgums, ar ko izveido visaptverošu personas datu aizsardzības regulējumu saskaņā ar piemērojamajām attiecīgo Pušu tiesību aktu prasībām, var arī balstīties uz minēto regulējumu. Tas attiecas, piemēram, uz Konvenciju 108+ (attiecībā uz tām Pusēm, kas saskaņā ar minēto Konvenciju atļauj nosūtīt datus citām Pusēm) vai ES un ASV jumta nolīgumu (ciktāl tas ietilpst tā piemērošanas jomā, t. i., personas datu nosūtīšanai starp iestādēm un kopā ar īpašu nosūtīšanas kārtību starp ASV un ES – attiecībā uz tiešu sadarbību starp iestādēm un pakalpojumu sniedzējiem). Turklāt, pamatojoties uz 14. panta 1. punkta c. apakšpunktu, Puses var arī savstarpēji noteikt, ka personas datu nosūtīšana notiek, pamatojoties uz citiem nolīgumiem vai režīmiem starp attiecīgajām Pusēm. ES dalībvalstis uz šādu alternatīvu nolīgumu vai režīmu datu nosūtīšanai saskaņā ar Protokolu var balstīties tikai tad, ja šāda nosūtīšana atbilst Savienības datu aizsardzības tiesību aktu prasībām, proti, Direktīvas (ES) 2016/680 (Tiesībaizsardzības direktīva) V nodaļas un (attiecībā uz tiešu sadarbību starp iestādēm un pakalpojumu sniedzējiem saskaņā ar Protokola 6. un 7. pantu) Regulas (ES) 2016/679 (Vispārīgā datu aizsardzības regula) V nodaļas prasībām.

2.2.4.Nobeiguma noteikumi

Protokola IV nodaļā paredz nobeiguma noteikumus. Cita starpā 15. panta 1. punkta a. apakšpunkts nodrošina, ka Puses var izveidot savas attiecības jautājumos, kas Protokolā noteikti citādi, atbilstīgi Konvencijas 39. panta 2. punktam. Tā 15. panta 1. punkta b. apakšpunkts nodrošina, ka ES dalībvalstis, kas ir Protokola Puses, savās savstarpējās attiecībās var turpināt piemērot Savienības tiesību aktus. Tā 15. panta 2. punkts arī nosaka, ka Protokolam piemēro Konvencijas 39. panta 3. punktu.

Tā 16. panta 3. punktā norādīts, ka Protokols stāsies spēkā, tiklīdz piecas Konvencijas puses būs izteikušas piekrišanu uzņemties Protokola saistības.

Tā 19. panta 1. punkts paredz, ka Puses var izdarīt atrunas attiecībā uz 7. panta 9. punkta a. apakšpunktu un 9. punkta b. apakšpunktu, 8. panta 13. punktu un 17. pantu. Tā 19. panta 2. punkts paredz, ka Puses var sniegt deklarācijas saistībā ar 7. panta 2. punkta b. apakšpunktu un 8. punktu, 8. panta 11. punktu, 9. panta 1. punkta b. apakšpunktu un 5. punktu, 10. panta 9. punktu, 12. panta 3. punktu un 18. panta 2. punktu. Tā 19. panta 3. punkts nosaka, ka Puse sniedz deklarācijas, paziņojumus vai paziņojumus, kas noteikti 7. panta 5. punkta a. un e. apakšpunktā, 8. panta 4. punktā un 10. punkta a. un b. apakšpunktā, 14. panta 7. punkta c. apakšpunktā un 10. punkta b. apakšpunktā un 17. panta 2. punktā.

Tā 23. panta 1. punkts nodrošina pamatu, lai Puses varētu savstarpēji apspriesties, t. sk. ar Konvencijas par kibernoziegumiem komitejas starpniecību, atbilstīgi Konvencijas 46. pantam. Tā 23. panta 2. punkts arī nodrošina pamatu Protokola noteikumu izmantošanas un īstenošanas novērtējumam. Tā 23. panta 3. punkts nodrošina to, ka 14. panta par datu aizsardzību izmantošanas un īstenošanas novērtēšana sākas tad, kad desmit Puses ir paudušas piekrišanu uzņemties Protokola saistības.

2.3.Savienības tiesību akti un politika šajā jomā

Uz jomu, ko reglamentē Protokols, lielā mērā attiecas kopīgi noteikumi, kuru pamatā ir LESD 82. panta 1. punkts un 16. pants. Pašreizējais Eiropas Savienības tiesiskais regulējums it īpaši ietver instrumentus par tiesībaizsardzības iestāžu un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, piemēram, Direktīvu 2014/41/ES par Eiropas izmeklēšanas rīkojumu krimināllietās, Konvenciju par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās un Padomes Pamatlēmumu 2002/465/TI par kopējām izmeklēšanas grupām. Ārējās attiecībās Eiropas Savienība ir noslēgusi vairākus divpusējus nolīgumus starp Savienību un trešām valstīm, piemēram, nolīgumus par savstarpējo juridisko palīdzību starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm,starp Eiropas Savienību un Japānu un starp Eiropas Savienību un Norvēģiju un Islandi. Pašreizējais Eiropas Savienības tiesiskais regulējums arī ietver Regulu (ES) 2017/1939, ar ko īsteno ciešāku sadarbību Eiropas Prokuratūras (“EPPO”) izveidei. Dalībvalstīm, kas piedalās ciešākā sadarbībā, būtu jānodrošina, ka EPPO, īstenojot savas kompetences, kā to nosaka 22., 23. un 25. pants Regulā (ES) 2017/1939, var censties panākt sadarbību saskaņā ar Protokolu tādā pašā veidā kā minēto dalībvalstu prokurori. Šie instrumenti un nolīgumi it īpaši attiecas uz Protokola 8., 9., 10., 11. un 12. pantu.

Turklāt Savienība ir pieņēmusi vairākas direktīvas, kas stiprina aizdomās turēto un apsūdzēto procesuālās tiesības. Šie instrumenti it īpaši attiecas uz Protokola 6., 7., 8., 9., 10., 11., 12. un 13. pantu. Viens konkrēts garantiju kopums attiecas uz personas datu aizsardzību, kas ir pamattiesības, kuras nostiprinātas ES Līgumos un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Personas datus var apstrādāt tikai saskaņā ar Regulu (ES) 2016/679 (Vispārīgā datu aizsardzības regula) un Direktīvu (ES) 2016/680 (Tiesībaizsardzības direktīva). Ikvienas personas pamattiesības uz savas privātās un ģimenes dzīves, dzīvokļa un saziņas neaizskaramību ietver saziņas privātās dzīves ievērošanu kā būtisku elementu. Elektroniskās komunikācijas datus var apstrādāt tikai saskaņā ar Direktīvu 2002/58/EK (E-privātuma direktīva). Šie instrumenti it īpaši attiecas uz Protokola 14. pantu.

Protokola 14. panta 2.–15. punkts paredz atbilstošas datu aizsardzības garantijas Savienības datu aizsardzības noteikumu, it īpaši Vispārīgās datu aizsardzības regulas 46. panta un Tiesībaizsardzības direktīvas 37. panta, un Eiropas Savienības Tiesas attiecīgās judikatūras nozīmē. Saskaņā ar Savienības tiesību aktu prasībām un lai garantētu Protokola 14. pantā noteikto garantiju efektivitāti, dalībvalstīm būtu jānodrošina to personu informēšana, kuru dati ir nosūtīti, šajā nolūkā ievērojot konkrētus ierobežojumus, piemēram, lai neapdraudētu notiekošās izmeklēšanas. Protokola 14. panta 11. punkta c. apakšpunkts nodrošina pamatu dalībvalstīm, lai tās varētu izpildīt šo prasību. Protokola 14. panta 1. punkta saderība ar Savienības datu aizsardzības noteikumiem arī nosaka, ka dalībvalstis apsver iespējamos alternatīvos veidus, kā nodrošināt saskaņā ar Protokolu nosūtīto personas datu pienācīgu aizsardzību. Attiecībā uz citiem starptautiskiem nolīgumiem, ar ko izveido visaptverošu personas datu aizsardzības regulējumu atbilstīgi piemērojamajām attiecīgo Pušu tiesību aktu prasībām, dalībvalstīm saskaņā ar 14. panta 1. punkta b. apakšpunktu būtu jāņem vērā, ka attiecībā uz tiešu sadarbību ES un ASV jumta nolīgums ir jāpapildina ar papildu garantijām, kuras jāparedz īpašā datu nosūtīšanas nolīgumā starp ASV un ES/tās dalībvalstīm un kurās ņem vērā unikālās prasības par elektronisko pierādījumu nosūtīšanu, ko tieši veic pakalpojumu sniedzēji, nevis iestādes savā starpā. Turklāt saskaņā ar Protokola 14. panta 1. punkta b. apakšpunktu dalībvalstīm būtu jāņem vērā tas, ka attiecībā uz ES dalībvalstīm, kas ir Konvencijas 108+ līgumslēdzējas puses, minētā konvencija pati par sevi nenodrošina pienācīgu pamatu datu pārrobežu nosūtīšanai saskaņā ar Protokolu citām minētās konvencijas pusēm. Šajā sakarībā tām būtu jāņem vērā 14. panta 1. punkta pēdējais teikums Konvencijā 108+. Visbeidzot, attiecībā uz citiem nolīgumiem vai režīmiem saskaņā ar 14. panta 1. punkta c. apakšpunktu dalībvalstīm būtu jāņem vērā, ka tās var balstīties uz šādiem citiem nolīgumiem vai režīmiem tikai tad, ja Eiropas Komisija saskaņā ar Vispārīgās datu aizsardzības regulas (ES) 2016/679 45. pantu vai Tiesībaizsardzības direktīvas (ES) 2016/680 36. pantu par attiecīgo trešo valsti ir pieņēmusi lēmumu par aizsardzības līmeņa pietiekamību, kas attiecas uz attiecīgo datu nosūtīšanu, vai ja šāds cits nolīgums vai režīms pats par sevi nodrošina atbilstošas datu aizsardzības garantijas saskaņā ar Vispārīgās datu aizsardzības regulas 46. pantu vai Tiesībaizsardzības direktīvas 37. panta 1. punkta a. apakšpunktu.

Jāņem vērā ne tikai Savienības tiesību aktu pašreizējā situācija attiecīgajā jomā, bet arī to turpmākās izmaiņas, ciktāl tās ir paredzamas analīzes gaitā. Joma, uz kuru attiecas Protokols, ir tieši saistīta ar paredzamajām Savienības tiesību aktu izmaiņām nākotnē. Šajā sakarībā būtu jāņem vērā Komisijas 2018. gada aprīļa priekšlikumi par pārrobežu piekļuvi elektroniskiem pierādījumiem.

Komisija, piedaloties sarunās Savienības vārdā, nodrošināja, ka Protokols ir pilnībā saderīgs ar Savienības tiesību aktiem un dalībvalstu pienākumiem saskaņā ar tiem. It īpaši Komisija nodrošināja, ka Protokola noteikumi ļauj dalībvalstīm ievērot ES Līgumos un Pamattiesību hartā nostiprinātās pamattiesības, brīvības un ES tiesību aktu vispārējos principus, tostarp proporcionalitāti, procesuālās tiesības, nevainīguma prezumpciju un personu, pret kurām notiek kriminālprocess, tiesības uz aizstāvību, kā arī privātuma un personas datu un elektroniskās komunikācijas datu aizsardzību, šādiem datiem tiekot apstrādātiem, tostarp kad tos pārsūta tiesībaizsardzības iestādēm valstīs ārpus Eiropas Savienības, un jebkādus pienākumus, kas šajā ziņā ir saistoši tiesībaizsardzības un tiesu iestādēm. Komisija ņēma vērā arī Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja atzinumu un Eiropas Datu aizsardzības kolēģijas atzinumu.

Turklāt Komisija nodrošināja to, ka Protokola noteikumi un Komisijas priekšlikumi par e-pierādījumiem ir saderīgi, arī tāpēc, ka tiesību akta projekts tika izstrādāts diskusijās ar abiem likumdevējiem, un Protokols nerada tiesību normu kolīzijas. It īpaši Komisija nodrošināja, ka Protokols ietver atbilstošas datu aizsardzības un privātuma garantijas, kas ļauj ES pakalpojumu sniedzējiem pildīt savus pienākumus saskaņā ar ES datu aizsardzības un privātuma tiesību aktiem, ciktāl Protokols nodrošina juridisku pamatu datu nosūtīšanai, reaģējot uz iestādes, kura nav Protokola ES līgumslēdzēja puse, izdotiem rīkojumiem vai pieprasījumiem, kas prasa ES pārzinim vai apstrādātājam izpaust personas datus vai elektroniskās komunikācijas datus.

2.4.Atrunas, deklarācijas, paziņojumi un ziņojumi, un citi apsvērumi

Protokols nodrošina pamatu, lai Puses varētu izmantot konkrētas atrunas un sniegt deklarācijas, paziņojumus vai ziņojumus saistībā ar konkrētiem pantiem. Dalībvalstīm būtu jāizmanto vienota pieeja attiecībā uz konkrētām atrunām un deklarācijām, paziņojumiem un ziņojumiem, kā izklāstīts šā lēmuma pielikumā. Lai nodrošinātu Protokola īstenošanas saderību ar Savienības tiesību aktiem, ES dalībvalstīm attiecībā uz minētajām atrunām un deklarācijām būtu jāieņem turpmāk izklāstītā nostāja. Ja Protokols nodrošina pamatu citām atrunām, deklarācijām, paziņojumiem vai ziņojumiem, šis priekšlikums pilnvaro dalībvalstis apsvērt un izdarīt savas atrunas, sniegt deklarācijas, paziņojumus vai ziņojumus.